Dame i gospodo poštovane zastupnice i zastupnici smisao i važnost podnošenja Izvještaja o sastancima Europskog vijeća u skladu sa Zakonom o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima sastoji se u informiranju Sabora o glavnim preokupacijama i pravcima europske politike na njezinoj najvišoj razini, odnosno na razini šefova država i vlada 28 članica EU. Sabor ima jednu od središnjih uloga u formuliranju naše europske politike i potrebno je da i na ovaj način bude upućen u strateške zaključke koji su presudni za donošenje i provođenje konkretnih europskih politika. Smisao i važnost ovog izvješća jesu naravno i upoznavanje hrvatskih građana sa općenitim političkim i ekonomskim stanjem u Uniji te s ključnim mjerama i procesima što se pokreću s najviše političke razine. To je naročito važno u svjetlu spoznaje da veliki dio naših građana, naše javnosti još uvijek ne zna dovoljno u kojoj mjeri na život nas u Hrvatskoj utječe punopravno članstvo u Uniji, odnosno koje prednosti i razvojne mogućnosti pruža to članstvo. Te prednosti i prilike nisu samo svjetla perspektiva i nešto što tek treba doći, to je stvarnost. Zato ću na početku samo ukratko iznijeti precizne i recentne podatke o tome koliko je Hrvatska dosad imala koristi od europskih fondova, s tim da naglašavam da se beneficije i mogućnosti koje pruža članstvo nikako ne iscrpljuju na novcu iz fondova. Hrvatskoj je u pretpristupnim i strukturnim fondovima EU za financijsko razdoblje 2007.-2013. bilo na raspolaganju milijardu i 270 milijuna eura. Do današnjeg dana ugovoreno je dobivanje 970 milijuna eura, što je iskoristivost od 75% ugovorenih poslova. Od toga je u dosadašnjem mandatu, moje Vlade, ugovoreno 717 milijuna eura. Od ukupno ugovorenih 970 milijuna eura dosad je isplaćeno 487 milijuna eura, od toga 360 u protekle tri godine. Ukupna procijenjena vrijednost pojedinačnih projekata koji su ugovoreni ili su pred ugovaranjem u okviru operativnih programa za razdoblje 2007.-2013. iznosi oko 350 milijuna eura. To su projekti protiv sustava vodoopskrbe i odvodnje u Osijeku, Poreču, Čakovcu i Vukovaru, izgradnja mosta Čiovo, razvoja Dubrovačke zračne luke itd. U posljednjih godinu i pol dana odabrani su projekti za dodjelu gotovo 150 milijuna eura bespovratnih sredstava. Inače u 2014. godini Hrvatska je uplatila u Proračun Unije 460 milijuna eura, a putem različitih programa i fondova isplaćeno nam je 548 milijuna eura. U financijskom razdoblju 2014.-2020., aktualnom razdoblju, Hrvatskoj je na raspolaganju ukupno 10 milijardi i 675 milijuna eura. To su otprilike dvije trećine našeg državnog proračuna ili jedna petina našeg jednogodišnjeg BDP-a. U prosincu prošle godine Europska komisija usvojila je naš operativni program konkurentnost i kohezija. Bili smo među prvima, to je bio zadnji sastanak odlazeće komisije. Time nam je na raspolaganje stavljeno 6 milijardi i 880 milijuna eura za ulaganje u rast i gospodarski razvoj. U prosincu prošle godine komisija je usvojila i naš operativni program učinkoviti ljudski potencijali. U tom programu imamo na raspolaganju milijardu i 580 milijuna eura iz Europskog socijalnog fonda i inicijative za zapošljavanje mladih. Taj novac uglavnom je predviđen za poticanje zapošljavanja, posebno mladih. Iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj možemo povući 2 milijarde eura i očekujemo da ćemo to početi činiti u najskorije vrijeme. A iz Fonda za pomorstvo i ribarstvo 250 milijuna eura. Duboko sam uvjeren da smo uspjeli razviti i osposobiti administrativni aparat za puno iskorištavanje europskog novca koji nam je dodijeljen. Već su raspisani natječaji za neke od većih projekata unutar operativnog programa konkurentnost i kohezija za razdoblje 2014.-2020. Radi se o izgradnji drugog kolosijeka i rekonstrukciji pruge Dugo Selo-Križevci, izgradnji i opremanju regionalnog Centra za razvoj poduzetničkih kompetencija zemalja jugoistočne Europe u Zagrebu, izgradnji Studentskog doma u Rijeci, razvoju vodno-komunalne infrastrukture u Novoj Gradiški i Županji. Do kraja rujne ove godine bit će raspisani natječaji za izvođenje radova na još 15 infrastrukturnih projekata čija je ukupna vrijednost blizu 700 milijuna eura. Dame i gospodo moram u uvodu napomenuti da izvještaj o sastancima Europskog vijeća ustvari ne smije i ne može biti neka vrsta stenograma sa zasjedanje 28 čelnih ljudi EU. To bi bilo neozbiljno i neodgovorno pa i nedopušteno. No pozivam vas da mi vjerujete da sam se na summitima Europskog vijeća vrlo aktivno, redovito i razumno zauzimao za interese naše zemlje i naših građana te da je Hrvatska aktivno sudjelovala u kreiranju stavova i mjera u svim glavnim pitanjima, a naročito onima koji nas se najviše tiču, s kojima se suočila i suočava EU. Tijekom 2014. održana su 4 redovna i 2 izvanredna zasjedanja Europskog vijeća. Redovni i dvodnevni sastanci održani su u ožujku, lipnju, listopadu i prosincu prošle godine, dok su izvanredne sesije posvećene isključivo krizi u Ukrajini dogodilo u srpnju i u kolovozu. Također upriličena je jedna neformalna večera članova Europskog vijeća u svibnju. Tijekom prošle godine da kažem i to, mada to znate, došlo je do promjene na čelu Europskog vijeća. Hermana Van Rompuya zamijenio je bivši poljski premijer Donald Tusk a promjena se dogodila i na dužnosti predsjednika Europske komisije. U ime Komisije na summitima Europskog vijeća umjesto Barrosa sada sjedi novi predsjednik Jean-Claude Juncker, nekadašnji predsjednik i višegodišnji predsjednik vlade Luxembourga. Tri kompleksna tematska bloka sasvim su dominirala prošlogodišnjim sastancima Europskog vijeća. Prvi je prevladavanje gospodarska stagnacije, praćene visokom nezaposlenošću i fiskalna makroekonomska konsolidacija zemalja Unije. Drugi blok je ukrajinska i sigurnosna kriza izazvana ruskom aneksijom Krima. Teći je pitanje energetske sigurnosti i učinkovitosti, te klimatske politike. Prilično je jasno da će ove teme obilježiti sastanke Europskog vijeća i u godini koja je pred nama odnosno u koju smo već ušli. Što se tiče ekonomskih pitanja i Europskog semestra odnosno snažnijeg upravljanja i koordiniranja gospodarske i fiskalne politike unutar EU,najviše pažnje posvećeno je mjerama za postizanje gospodarskog rasta i veće konkurentnosti te otvaranje novih radnih mjesta i intenzivnije privlačenje investicija. Ovo područje koje se ponajprije odnosi na strukturne reforme neodvojive od ostalih dvaju mehanizama koje predviđa Europski semestar s ciljem uspostave stabilnih i konkurentnih nacionalnih ekonomija pa onda i stabilnog i konkurentnog europskog gospodarstva. To su fiskalna konsolidacija odnosno smanjenje proračunskog deficita ispod 3%, sprečavanje makroekonomske neravnoteže, što znači svođenje javnog duga ispod 60% BDP-a. Kao što sam rekao Europsko vijeća najviše pažnje i vremena posvetilo je pronalaženju rješenja koje trebaju dovesti do rasta BDP-a, konkurentnijeg gospodarstva i zapošljavanja. Takav pristup sasvim je logičan jer uspostava održivih i stabilnih javnih financija dugoročno nije moguća bez kontinuiranog gospodarskog napretka, bez pozitivnog zamaha u stvaranju novih vrijednosti i bez stvaranja odnosno otvaranja novih radnih mjesta, kao niti bez reindustrijalizacije koja će se bazirati na modernizaciji, novim tehnologijama i visokim standardima ekološke zaštite u kojima Europa prednjači i to daleko u svijetu. Rezovi u proračunskoj potrošnji su nužni i mogući kao i obuzdavanje zaduživanja radi pokrivanja proračunskog manjka. Ali je to prilično uzaludan posao ukoliko se ne ostvaruje povećanje BDP-a i ukoliko se ne otvaraju nova radna mjesta. Svi su napokon shvatili da je fiskalna odgovornost potrebna, ali da to naprosto nije dovoljan preduvjet za kreiranje novih radnih mjesta i za ekonomski rast. Nikako ne bih želio da se iz ovih mojih riječi stekne dojam da je smanjivanje proračunskog manjka i javnog duga nekakva drugorazredna zadaća i naš manje važan posao, nikako. Moja Vlada uostalom uspjela je u uštedama i racionalizacijom dovesti proračunski deficit u prošloj godini od 12 milijardi i 800 milijuna kuna što je za malo manje od 3 milijarde kuna bolje od plana i znamo da još uvijek ima prostora za dodatno rasterećenje javne potrošnje mimo bojazni da će na bilo koji način biti ugroženo funkcioniranje države ili materijalna i druga prava naših ljudi koja su povezana s državnim proračunom. Mislim na mirovine, plaće, socijalne naknade, prava hrvatskih branitelja i ratnih stradalnika. Mislim i na dostignutu relativnu visoku razinu zdravstvene zaštite koja košta i na besplatno obrazovanje, s tim da činimo napore da ova dva sustava učinimo financijski održivima. Postizanje fiskalne održivosti i makroekonomske stabilnosti posao je koji ćemo obaviti u vrlo razumnom roku, a kada kažem razumnom mislim na to da neću dopustiti da hvatanje nekog birokratski projektiranog roka ugrozi pozitivne efekte strukturne reforme hrvatskog gospodarstva koja mukotrpno traje protekle tri godine uz efekte koji se sve jasnije vide i osjećaju. Što konkretno podrazumijevam pod strukturnom reformom, izrazom koji mnogi često koriste ispražnjen od ikakvog sadržaja? Podrazumijevam zaokret našeg gospodarstva od prevelike oslonjenosti na napuhani građevinski sektor što je rezultiralo ogromnim i dijelom nepovoljnim državnim i osobnim zaduživanjem. Podrazumijevam zaokret prema nacionalnoj ekonomiji koja čvrsto počiva na proizvodnji i to proizvodnji sa izvoznom ambicijom i inovativnim pristupom, na snažnijoj industriji i još vitalnijem malom i srednjem poduzetništvu, na poticajnom investicijskom okviru bez zakonskih i administrativnih barijera, na punom korištenju europskog novca za financiranje naših javnih investicija i privatnih poduzetničkih pothvata. Pod strukturnom reformom podrazumijevam također uređenu i urednu državu, poreznu disciplinu, efikasniju državnu upravu i javne službe koju u potpunosti moraju biti u funkciji gospodarskog razvoja te bogatijeg i sigurnijeg života naših građana. U tom smislu pored informatizacije i pune transparentnosti državne uprave zakonski smo unaprijedili odnosno pojednostavili poticanje investicija i poboljšanje investicijskog okruženja uključujući i Zakon o strateškim investicijskim projektima. Taj potpuni strukturni zaokret koji i dalje traje i trajat će još neko vrijeme nije se mogao desiti preko noći i bez posljedica. Još uvijek nismo izišli iz recesije jer su preteški utezi kraha građevinskog sektora i pada osobne potrošnje, ali vrlo je blizu moment kada ćemo početi bilježiti pozitivne stope rasta BDP-a i to će uvjeravam vas, biti dugoročno stabilan i kontinuiran rast, a ne balon koji se morao preko noći ispuhati sa tisućama i tisućama ljudi koji se nisu oporavili i koji još uvijek ne mogu trošiti. Da podsjetim, hrvatski BDP pao je u razdoblju od 2009.do 2011.kumulativno za oko 10%, od 2012.do 2014.dakle u mandatu moje Vlade, BDP je pao za daljnjih 3,6% od toga 2,2% u 2012. Dame i gospodo, neki bitni podaci govore u prilog mom racionalnom optimizmu. Naš izvoz u prvih 10 mjeseci prošle godine rastao je za oko 9% pri čemu je izvoz u zemlje EU povećan za 11%, a u zemlje CEFTA-e usprkos svemu za 12,7%. Očekujemo da će pozitivan utjecaj na daljnji rast hrvatskog izvoza imati odluka Europske središnje banke da u idućih godinu i pol kupi obveznice zemalja eurozone za više od tisuću milijardi eura po minimalnim stopama prijenosa, tzv. kvantitativno olakšanje. Turizam, naš najstabilniji gospodarski sektor u prošloj je godini prema prvim podacima rastao u svim parametrima pa je izvjesno da ćemo po turističkoj zaradi dostići predkriznu 2008. Krajem prosinca prošle godine broj nezaposlenih u evidenciji Zavoda za zapošljavanje bio je 316 tisuća 763. U usporedbi sa prosincem 2013. to je manje za 12,5% ili skoro 47 tisuća naših ljudi. Osobna potrošnja pokazala je u prošloj godini naznake blagog oporavka ali to je i dalje najkritičniji i najteži dio oporavka. Vjerujemo da će korekcija poreznih razreda kojom su od siječnja povećane plaće za nekoliko stotina tisuća ljudi ubrzati osobne potrošnje. Vjerujemo da će tome doprinijeti i otpis dugova do najviše 35 tisuća kuna, otpis koji će oko 60 tisuća naših ljudi konačno izvući iz financijske blokade. Tzv. novi početak. Industrijska proizvodnja u studenom na godišnjoj razini porasla je za 2,8% a procjene kažu da će porast u '14. u odnosu na '13. biti oko 1%. To je solidan napredak naravno u europskih okvirima. U pogledu jačanja industrijske konkurentnosti Europsko vijeće konstatiralo je činjenicu da uz visoku nezaposlenost ponuda radne snage ne zadovoljava potrebe poslodavaca. Područja na koja se taj deficit, manjak najviše odnosi jesu znanost, tehnologija, inženjerstvo i matematika. Dakle članice, države članice pozvane su na dodatna ulaganja upravo u navedenim područjima te na stvaranje i obrazovanje radnika sa znanjem i vještinama potrebnima na tržištu rada. Naše je trajno opredjeljenje da svakome tko se želi obrazovati omogućimo da to čini u skladu sa vlastitim talentima i sklonostima. No mladi ljudi i njihovi roditelji prilikom izbora srednje škole i studija trebaju imati na umu da je smisao obrazovanja među ostalim osiguravanje vlastite egzistencije. Važno je dakle da u kreiranju politika kojima se utječe na tržište rada prije svega obrazovane politike uključimo i razmišljanja realnog gospodarstva. Europsko vijeće na sastancima u drugoj polovici prošle godine intenzivno je razmatralo činjenicu da Europska unija zaostaje po ulaganjima za Kinom i sjedinjenim državama te da bi nastavak takvog trenda mogao rezultirati slabijom konkurentnošću europskog gospodarstva na globalnom tržištu. Uz inzistiranje na daljnjim strukturnim reformama i fiskalnoj odlučeno je da se podrška rastu investicija pruži i putem osnivanja posebnog investicijskog fonda pod okriljem Europske unije. Taj fond u koji bi se trebalo sliti oko 300 milijardi dolara sufinancirati će važne i velike projekte u članicama. Moj predsjednik komisije predstavio je investicijski plan Europskom vijeću u prosincu prošle godine u društvu predsjednika Središnje banke Marija Draghija i predsjednika Europske investicijske banke Wernera Hoyera. Predviđeno je da sufinancirani projekti budu u područjima strateške infrastrukture, obrazovanja, istraživanja i inovacija obnovljive energije, energetske učinkovitosti, malih i srednjih poduzeća. Neće biti nacionalnih kvota. Projekti će se procjenjivati kroz neovisni odbor stručnjaka a predviđeno je da konačnu odluku donosi Odbor Europske investicijske banke. Svi smo se složili da je od iznimne važnosti da se pri izboru projekata poštuje transparentnost, da se odabiru kvalitetni projekti koji će privući privatne ulagače iz cijelog svijeta te da se izbor ne temelji na bilo kakvoj političkoj odluci. Zakonodavni okvir za funkcioniranje ovog fonda biti će dovršen do lipnja 2015. s time da će Europska investicijska banka, banka uskoro početi sufinancirati izabrane projekte vlastitim sredstvima. Hrvatska je komisiji predala više od 70 projekata među kojima su najkrupniji naravno oni infrastrukturni, energetski poput izgradnje LNG-terminala na otoku Krku, trećeg bloka Termoelektrane Plomin i više velikih hidroenergetskih sustava. S priličnom sigurnošću mogu kazati da je LNG-terminal na Krku prepoznat kao projekt visokog stupnja važnosti za europsku energetsku sigurnost odnosno za manju ranjivost jednog dijela Europske unije kada je posrijedi opskrba ključnim energentima. Ti projekti uz uključenje uz Projekt Jonsko-jadranskog plinovoda Hrvatskoj će osigurati još veću i jeftinije energente za građane i industriju što je dodatni poticaj industrijskom rastu i zapošljavanju. Prema preporukama Europskog vijeća potrebno je završiti proces stvaranja jačeg povezivanja unutar energetskog tržišta, nastaviti razvijati unutarnju energetsku infrastrukturu i uložiti daljnji napor u liberalizaciju tržišta da bi se postigla razina energetske učinkovitosti koja može dovesti do snižavanja cijena energenata u cijeloj Europskoj uniji. Pokrenuli smo istraživanja koja su preduvjet za mogući pronalazak i eksploataciju nafte i plina u Jadranu i u kopnenom dijelu Hrvatske. Na natječaj za istraživanja u Jadranu javile su se ozbiljne i renomirane svjetske kompanije. Pri tome se posebno vodilo računa i voditi će se računa o najvišim ekološkim standardima jer od toga živimo, od turizma. Pokrenuli smo projekte energetske učinkovitosti vrijedne milijardu i 500 milijuna kuna sa 160 milijuna kuna izvanproračunskih sredstava, osiguravamo građanima subvencioniranje od 50 do 80% investicije u energetsku obnovu obiteljskih kuća. Klimatska politika u uskoj je vezi sa temom energije, odnosno energetske učinkovitosti i postupne transformacije na obnovljive izvore. Zaključeno je da je do 2030. godine obvezujući cilj smanjenje emisije štetnih plinova na razini Unije za najmanje 40% u odnosu na 1990., to je ogroman cilj. Potom da je obvezujući cilj na razini Unije najmanje 27% udjela obnovljivih izvora energije gdje Hrvatska s obzirom na to da ima dosta hidroenergetskih izvora ne stoji loše, već sada. Te da je indikativni cilj na razini Unije poboljšanje energetske učinkovitosti za najmanje 27%. S temom energetike povezano je i kreiranje zajedničke europske politike prema ukrajinskoj krizi tj. prema Ruskoj federaciji koja je anektirala dio ukrajinskog teritorija i po svim relevantnim informacijama presudno podupire proruske pobunjenike na istoku Ukrajine. Bez obzira na blisku ekonomsku vezu dijela država članica sa Rusijom Europsko vijeće donijelo je odluku o uvođenju ekonomskih sankcija. Te sankcije tiču se prije svega ruskog financijskog i energetskog sektora. Pozicija Europskog vijeća da rapidno slabljenje ruskog gospodarstva ne može biti razlog za ukidanje sankcija. Razlog za ukidanje sankcija može biti samo radikalna promjena u političkom ponašanju Rusije, odnosno rusko poštivanje potpisanih sporazuma i ukrajinskog suvereniteta. No mora se inzistirati na dijalogu jer sankcije prema Rusiji nanose štetu i europskom gospodarstvu uključujući i hrvatsko gospodarstvo koje nam je najvažnije. U lipnju prošle godine Unija je potpisala Sporazume o pridruživanju s Ukrajinom, Moldavom i Gruzijom uključujući sveobuhvatni sporazum o slobodnoj trgovini, pri čemu su s Ukrajinom politički dijelovi potpisani u ožujku. No jasno je da proširenje Unije već neko vrijeme nije u fokusu europske politike i jasno je da se situacija u tom smislu neće uskoro znatnije promijeniti. No Hrvatska je među onim članicama koje se zalažu da politika proširenja ne bude zaboravljena na duže staze. Smatramo da Unija mora aktivnije iskoračiti prema zemljama našeg susjedstva, prije svega BiH, pa Srbiji, Crnoj Gori, Albaniji, Makedoniji i Kosovu. Taj iskorak uz inzistiranje na usvajanju visokih standarda geopolitička je nužnost i najučinkovitije sredstvo za smirivanje svih vrsta međudržavnih, međuetničkih i socijalnih napetosti. Europsko vijeće s najviše političke razine poručilo je da Unija i SAD moraju uložit sve napore da bi pregovori o partnerstvu, transatlantsku trgovinu i ulaganja, na engleskom TTIP, bili zaključeni do kraja ove godine. Time je poslana jasna poruka o važnosti ovih pregovora za rast i zapošljavanje, ali i za poticanje ulaganja. O čemu se ovdje ustvari pregovora? To je dosta važno i za nas. Pregovara se u o uklanjanju carinskih i drugih prepreka trgovini, ulaganje između Unije i SAD-a. Prema jednoj relevantnoj studiji gospodarstvo Unije imalo bi od tog sporazuma korist tešku 119 milijardi eura godišnje, dok bi američka korist iznosila 95 milijardi. Premda je jasno da u ovakvoj vrsti ugovora ima i potencijalnih opasnosti za europsku ekonomiju pa i kulturu, uvjeren sam da će prednosti i dobici biti neusporedivo veći. Bilo bi dobro inače da se u našoj javnosti češće, možda ne detaljnije, ali češće razgovara o TTIP-u jer će izgledno postizanje sporazuma imati utjecaj na naš život, za koji vjerujem da će biti pozitivan utjecaj. Teroristički napad na redakciju francuskog satiričkog lista Charlie Ebdo zacijelo će dovesti do puno većeg angažmana cijele Unije na pitanjima unutarnje sigurnosti i sprečavanja akcija islamističkih terorista. Sigurnosne mjere i protokoli će sigurno biti pooštreni, ali za uspješnu borbu protiv terorizma presudnije je ono što se ne vidi golim okom. To je puna suradnja i posvećenost sigurnosnih, obavještajnih i pravosudnih mehanizama koji se moraju stalno tehnološki i informacijski modernizirati i uvezivati. U tome su naše službe jedne od kvalitetnijih. To želim naglasiti i podcrtati. Nužan je aktivniji pristup u sprečavanju radikalizacije mladih ljudi i njihovu regrutiranju među teroriste, kao i nadzor onih koji se vraćaju u Europu iz Sirije i Iraka. Hrvatska u tome ima vidljivu i odgovornu ulogu, prije svega zbog svoje pozicije i činjenice da su naše granice ujedno i vanjske granice Europske unije i da ćemo sredinom ove godine aplicirati dakle na najraniji mogući datum za članstvo u šengenskom režimu i onda počinje evaluacija. O tome sam ovih dana razgovarao i u Europskom uredu agencije za te poslove u Talinu. Hrvatska se može ponosit ugledom koji uživaju Ministarstvo unutarnjih poslova i naše sigurnosne službe među svojim kolegama u Uniji i svijetu. Bilo bi međutim pogrešno kada bi se europski odgovor na islamističku prijetnju zaustavio samo na antiterorističkom ratu, pojačanim mjerama sigurnosti te većoj budnosti i opremljenosti na vanjskim granicama. Europska društva u kojima žive i doseljavaju se muslimani moraju naći put između bezuvjetne integracije i potpune getoizacije muslimanske zajednice. Hrvatska je i u tome, možda ne toliko izložena kao neke države, uzor. Naš model je dobar model. Možda bi ispravan princip bio međusobno prožimanje u kojem bismo upoznavali i razumijevali te podupirali jedni druge, ponajprije u onom važnom slobodnom shvaćanju i iskazivanju vlastitog identiteta i načina života koji je rijetko jedno …. Ono od čega Europa u tom odnosu nikako ne smije odustati i od čega ja osobno nikad neću odustati jesu sloboda mišljenja i sloboda govora, vjerojatno najviše vrijednosti suvremene civilizacije. Dame i gospodo, da rezimiram, prioritetni ciljevi Unije jesu jačanje gospodarstva s više radnih mjesta, dobrih radnih mjesta i više fiskalne odgovornosti. Dva naoko proturječna, ali opet uskladiva cilja. Zatim uspostava društava koja mogu ekonomski osnažiti i efikasno štitit sve svoje građane, sigurna budućnost s obzirom na energetiku i klimatske promjene, potom progresivno područje temeljnih ljudskih sloboda i pravosuđe koje uživa povjerenje građana te učinkovito zajedničko djelovanje u svijetu. Što se tiče Vlade, Hrvatske Vlade kojoj sam na čelu, uza sve navedeno nastavit ćemo ustrojavati na principima društvene solidarnosti i pravde, bez obzira na sve otpore. To smo ovih dana pokazali i u slučaju kredita u švicarskim francima i tu naravno nećemo stati. Pripremamo i nove mjere koje će olakšat život ljudima, desecima tisuća ljudi i više od toga koji u najvitalnijem i najproduktivnijem dijelu svog života, opterećeni i potopljeni kreditima ne mogu ništa trošiti. Njihova situacija je tzv. dvostruka opasnost, i pad cijena nekretnina koju su kupili i u njih uložili svoj život i rast rata. Ovog drugog nema ni u Americi ni u Španjolskoj i tu moramo djelovati aktivno, konačno na način da sačuvamo banke jer smo ih čuvali sve ove godine. One se nisu dovele u situaciju kao irske ili španjolske banke, ali isto tako da ljudima konačno oslobodimo i nakon ovih poreznih izmjena dodatno koju tisuću kuna da mogu trošiti. Bez toga pravog oporavka nema i to je naš ključni problem. Mogućnost ljudi koji imaju srednje prihode, srednje godine, da troše mimo toga da svaki mjesec sve raspoloživo daju za otplatu kredita, to je samoubojstvo. Nikoga za to ne optužujem ali ova Vlada će to napraviti to manje od 90 dana. Ustrajat ćemo na borbi protiv socijalne isključenosti i nejednakosti koje vode u ekstremizam i nasilje. Ustrajat ćemo na zaštiti najslabijih i na što ispunjenijem i ugodnijem životu ljudi koji žive od svog rada. Samo toga, rada. Zalaganje za te vrijednosti i prakticiranje tih vrijednosti, aktivno prakticiranje bit će naš doprinos. Hvala vam.
Hvala i vama poštovani predsjedniče Vlade. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Linić, Vukšić i Hodžić, a u ime kluba poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega Vukšić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Hrvatske Vlade, poštovane kolegice i kolege. Da je barem dio onog što je premijer govorio u izvješću ovdje kad se obraćao nama, u izvještaju pisanom obliku i moj komentar bi bio sasvim drukčiji, ali ja ću govorit o onom što piše u izvješću i ono što mislim da je trebalo pisat u izvješću, a nema. Kada sam kao novinar i urednik radio krajem sedamdesetih i osamdesetih u Večernjem listu tada najtiražnijim novinama u bivšoj državi dobivali smo plaće nerazmjerne dobiti. Kad smo upravu pitali zašto odgovarali bi nam ulažemo u budućnost. U novoj državi su nam plaće također bile daleko ispod objektivnih mogućnosti ili na tržištu izborene zarade. Kada smo ih pitali zašto odgovarali su vrlo slično ili isto, ulažemo u budućnost, a ta budućnost za novinara nikad nije stigla, ali je stigla onima koji su pokupili sav profit naše budućnosti i odnijeli ga izvan Hrvatske. Kada sam devedesetih kao član Croatian art forcesa razgovarao sa braniteljima na raznim ratištima o tomu što nas čeka nakon rata većina se veselila budućnosti u sada svojoj vlastitoj domovini u kojoj neće biti nepravdi privilegiranih i prevarenih. Nitko nam neće više krčmiti našu muku i naš znoj. Bit ćemo sjetite se one floskule svoj na svojem. I dok smo mi sanjali privilegirani su mažnjavali. To svoje je nevažno, samo budale ispalo je inzistiraju na svojem. U suštini ima li država koja ne inzistira na svojem uopće smisla ili je ona samo okvir pomoću kojega velike korporacije, a banke su prve među njima krčme. Ali mi smo narod koji se zna utješiti i samozavaravati. Ako je i bilo pljačke devedesetih kad uđemo u EU postat ćemo dio tog naprednog svijeta, ipak ćemo dočekati ljepšu budućnost. Kad smo ovdje u Saboru raspravljali o referendumu za ulazak u Uniju često su znale zaiskriti ne samo vedre već i euforične riječi. Od 1.7. se očekivalo čudo. Tada sam u jednoj raspravi rekao da jedino što će nam se dogoditi nakon 1.7. je 2.7. Moglo bi biti i još gore. Mogli bismo se ostvare li nam se nedavno izgovorene predizborne prijetnje vratiti u devedesete. Ali i ove za mnoge građane europske Hrvatske Tantalove muke u preživljavanju, krpanju kraja s krajem, školovanju i liječenju zalog su opet se zavaravamo za budućnost. A ta budućnost nikako da dođe. Ona pak na početku obećavana budućnost već je postala debelo prošlost. Kad sam prijatelju rekao da ćemo danas u Saboru raspravljati o izvješćima o sastancima Europskog vijeća postavio mi je logično pitanje jesmo li mi neka jednom bude i po predsjedničinom poimanju pojmova građani i seljaci od tih sastanaka imali ikakve koristi ili se sve svodi na puko birokratiziranje na najvišoj razini. I naravno, logično je pitati se treba li raspravljati o izvješću koje nam je podnio predsjednik Vlade Zoran Milanović u pisanom, naglašavam obliku kako je ono napisano, što sadrži, je li jezično korektno ili pak moramo razgovarati o suštini, o refleksijama tih sastanaka na našu stvarnost i stvarnost ostatka združenih sugrađana Europljana bez obzira živjeli li oni na selu ili gradu. Glavne teme sastanka Europskog vijeća su bile Strategija za rast, konkurentnost i zapošljavanje ili stvaranje novih radnih mjesta. Sloboda, sigurnost i pravda, kako ih postići, konzumirati. Raspravljalo se na Europskome vijeću i o klimatskoj i energetskoj politici do 2030. godine, te naravno vanjskim izvan eu odnosima s potencijalnim članicama i primjerice srednjoafričkoj Republici. U okviru vanjskih odnosa na sve četiri sesije raspravljalo se o kaosu ili kako bi to diplomati lijepo zamotali složenoj situaciji u Ukrajini. Iz izvještaja je nemoguće nazrijeti je li itko samokritično prozborio nepobitnu činjenicu da za kaos veliki dio odgovornosti snosi EU, odnosno zapadne zemlje na čelu sa SAD-om čega su itekako svjesni Ukrajinci s kojima sam imao prilike razgovarati kao promatrač na predsjedničkim i parlamentarnim izborima. Zapadne zemlje su nakon druge revolucije nazvane euromajdan, prva je bila ona narančasta 2004. godine omekšale obećanja dana u vrijeme masovnih prosvjeda. Uostalom to post majdansko vrijeme obilježio je itekako zvučan diplomatski incident Victorije Nuland koja je na kočijaški način ocijenila ulogu EU u Ukrajinskoj krizi. Snimka razgovora između američkog veleposlanika u Kijevu i zamjenica državnog tajnika Viktorije Nulant koja je u samo nekoliko tjedana od dame medenjaka, jer je sjetite se prosvjednicama na Majdanu donijele sendviče i slatkiše, postala u medijima dama koja psuje. A psuje Europsku uniju i njezine birokrate, otkriva pozadinu prosvjeda tko će što nakon rušenja korumpiranog Janukoviča obnašati u Ukrajini. Sve se ostvarilo ono što je bilo u telefonskom razgovoru. Sve su to znali zapadnjaci ili ne i Ukrajinci kao što nisu znali da će im biti anektiran Krim, kao što nisu znali da će im biti okupiran Donbass, kao što nisu znali da će biti prolivene mnogo njihove krvi. Volio bih čuti od premijera Milanovića je li u situaciji u Ukrajini na sjednicama Europskog vijeća izrečena iti jedna samokritična rečenica. Zanimaju nas suština, pa i naravno pokoji detalj, ali ne iz puke znatiželje već da bismo kao parlamentarci stvorili što realniju sliku o ulozi EU u ukrajinskim događajima čiji se krvavi kraj ne nazire. U Strategiji za rast konkurentnost i zapošljavanje važno je kaže se u izvještaju jačanje politika koje pridonose konkurentnosti u stvaranju novih radnih mjesta i borbe protiv nezaposlenosti. Uz rekordnu nezaposlenost nedostaje radnika za kojima tragaju kapitalisti. Da bismo nadoknadili taj manjak, odnosno smanjili broj nezaposlenih treba ulagati u znanost piše u izvještaju. A kakav je odnos vlasti prema znanosti u Hrvatskoj znamo. Ili kakav je odnos vlasti prema mladim, školovanim ljudima koji odlaze nakon što smo u njih uložili za nas ne mali novac u druge članice EU ili u Kanadu ili u Ameriku ili u Australiju ili na Novi Zeland stvarati njima profite. Ako itko misli da će mlade stručnjake u Hrvatskoj zadržati sa 1600 kuna u teškoj je zabludi. Ti Mrsićevi robovi rade za 1600 kuna jer još nisu ishodili vizu ili radnu dozvolu. Kako misle riješiti nezaposlenost mladih u Španjolskoj ili Grčkoj u kojoj ne radi 50% mladih? Ako je Alexsis Tsipras obećavao ono što je Europa obećala a nije riješila zbog čega je onda on i njegova Syriza opasnost za EU? Možda je opasnost u tome da ljevica, ne ekstremna kako Syrizu krste neoliberali već prava ljevica kakve u Hrvatskoj nema uspije u onome što tzv. slobodno tržište i tržišna demokracija dva nespojiva pojma nije uspjela i neće nikad uspjeti. Ne zato što ne bi mogla ili znala, već zato što otima i otimanje naziva sposobnošću. Plaše se onih 1% bogataša da bi Cypras mogao uzbuniti onih 99% da konačnu kažu ne izrabljivanju. Ako danas jest neka od ideologija ekstremna onda je to neoliberalni kapitalizam koji se vješto skriva iza neidejnosti. Plaše se neoliberali da nakon Syrize ne pobijedi u Španjolskoj Podemos čiji bi program reče jedan od danas najuglednijih filozofa Slavoj Žižek prije 10-ak dana u zagrebačkom HNK komotno potpisao svaki španjolski neofašist. Plaše se da Cypras ne okupi oko sebe 10-ak zemalja koje su novčarske institucije bacile u robovske lance i da ne zatraži pregovore o stvarnom nelihvarskom dugu. Najviše pozicionirani birokrati u EU nisu Cyprasu čestitali jer smatraju demokracijom samo neoliberalni kapitalizam u kojem će, kaže se u izvještaju, liberalizirano tržište dovesti samo po sebi do nižih cijena. Kako to da nikad liberalnije tržište proizvodi dosada neviđenu nejednakost, siromaštvo i glad? Europsko vijeće traži od članica da pokušaju utjecati na smanjenje cijena energije. Hrvatska je vlada poslušala taj savjet na način da je energente poskupila za više od 30%. U drugim zemljama zbog takvog bi skoka cijena 100 tisuća ljudi izašlo na ulice. Naravno, treba se zapitati zbog čega se u Hrvatskoj sve siromašniji građani ne bune protiv tog zuluma. U Grčkoj su s pravom EU floskulama o štednji rekli ne. Evo i činjenica o kojima se u izvješću ne govori, a trebalo bi se govoriti. Otkako je EU propisala mjere za ozdravljenje grčke privrede BDP je pao za 25%, nezaposlenih je više čak 30%. Lijek je izazvao više štete nego sama bolest odnosno kriza. EU nije spašavala Grčku već je spašavala euro, spašavala je eurozonu, spašavala je njemačke banke. Prije nego što je potpisala memorandume grčki je javni dug iznosio 120% BDP-a. Danas je vanjski dug gotovo 180%. Do kraja godine će vanjski dug iznositi oko 200%. Grčka to nikad neće moći vratiti, a neće moći vratiti zbog toga što je slušala s nožem pod grlom EU. Ako se proglasi bankrot vjerovnici će ostati bez ičega. Uostalom '53. na Konferenciji u Londonu za otpis 60% duga Njemačkoj glasala je Grčka koja se tako odrekla novca u korist Njemačke. I u novije vrijeme se otpisivao dug i to europskim i neeuropskim zemljama. 1991. Poljskoj je otpisano 50% duga. Argumenti Cyprasa i ljevice koju će on možda probuditi i pokrenuti plaše europske neoliberale, plaše Angelu Merkel. Sve to sada izgleda kao iskra koja se, znaju pametni, može pretvoriti u buktinju ali ne onu koja će sve spaliti već onu koja će barem malo obasjati život potlačenih. U izvješću se tek usput ovlaš i gotovo stidljivo spominje da će se napraviti ključan korak prema, pazite, završetku bankovne unije. U što se europska ideja pretvorila? U bankovnu uniju. Ne u uniju građana, ne u uniju koja se zasniva na solidarnosti. Tko će vladati bankovnom unijom? Političari, vlade ili bankari, MMF? U bankovnoj uniji će se podjela na bogate i siromašne radikalizirati. Hrvatski građani nisu dali svoj glas da uđemo u bankovnu uniju koja se gura na mala vrata. Na mala vrata nas guraju na giljotinu, i to bankari. Tome se treba suprotstaviti. I dok se neke zemlje, poput Njemačke, bogate na krizi u drugim zemljama u 21. stoljeću ljudi ostaju bez struje. Na Europskom se vijeću raspreda o svim prihvatljivim cijenama energenata. U Grčkoj je 300 tisuća ljudi bez struje. Ne zato što im sela i gradovi nisu elektrificirani već zato što ljudi nemaju novca za plaćanje struje. Plašim se da i nas ne sustigne slična kazna tog slobodnog, demokratskog, samoregulirajućeg tržišta. O slobodi, sigurnosti, pravdi je riječ i u izvještaju. Ti dijelovi izvještaja izgledaju kao loš predizborni letak neke populističke ali desne stranke. Vjerujem da je izvještaj vjerodostojan pa ovo nije kritika izvještaja već Europskog vijeća. O kakvoj to slobodi govore i o čijoj to slobodi govore? Jesu li slobodni oni ljudi koje su banke bacile u dužničko ropstvo, a ljudi jesu, ruku na srce, u ropstvu. Licemjeri i neempatičari će reći svojom krivnjom. Svojom su krivnjom izgubili posao, svojom su krivnjom potplaćeni od tajkuna recimo kao što je naš Todorić, svojom su krivnjom nakon 10 godina otplate kredita dužni dva stana, a uzeli su kredit za jedan stan. Svojom krivnjom ne mogu plaćati struju, svojom krivnjom su izloženi pljački zvanoj ovrhe u kojima odvjetnički uredi naplaćuju svoje usluge pet puta skuplje od duga. Kako da siromašni dođu do pravde kad nemaju ni toliko novca da doputuju javnim prijevozom do suda? Ekologija je posebno poglavlje zbog kojeg bi se trebali zabrinuti svi, sve vlade, sve države članice, svi stanovnici EU, svi građani svijeta jer su staklenički plinovi nastali ljudskim djelovanjem zaprijetili ozonskom omotaču koji život znači. Emisija stakleničkih plinova se u EU mora do 2030. smanjiti za najmanje 40% u odnosu na 1990. godinu. Ali sve je u politici u tom ali. Jedan od najvećih zagađivača SAD odbio je ratificirati Protokol iz Kyota. Koliko će EU i ako će smanjiti zagađivanje toliko će SAD povećati. I Europsko vijeće na posljednjoj lanjskoj sjednici podsjeća da i dalje u EU postoji velika nezaposlenost i da je rast BDP-a slab. Nešto je jako, jače nego ikad i u Europi i u svijetu. Jača rast profita, veći je nego ikada jaz između bogatih i siromašnih i taj će jaz u EU povećati bankovna unija. Europom će vladati ne demos, a ne vlada ruku na srce ni danas, već demon u obliku novca. Tom se treba suprotstaviti, protiv toga se treba pobuniti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Dujomir Marasović.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Kolega Vukšić dosta ste toga rekli pa mogao bih se i složiti sa dosta toga ali rekli ste u Grčkoj su s pravom štednji rekli ne. S tim se ne slažem i sa dosta toga i što ste rekli se ne slažem, ali repliciram na ovu vašu izjavu, kaže u Grčkoj su s pravom štednji rekli ne. Smatram da je ova vaša izjava na liniji utopističke teorije komunizma i svih onih pokreta već iz 19.stoljeća koji trebao završiti svatko prema svojim mogućnostima, svakome prema svojim potrebama. Ali u Grčkoj je ovaj došao na vlast tako tim nekim floskulama pa možda i nešto napravi, a neće, to će se brzo ispuhati, nema u Hrvatskoj mjesta za ovu vašu teoriju. Nego je problem hrvatskog naroda i Hrvatske države i nas ovdje Sabora i danas nas koji … i predsjednika Vlade što nismo napravili ono što je Grčka trebala napraviti prije 15 godina i što mi to još ne uviđamo da mi to trebamo napraviti jučer, danas da ne bi došli u situaciju da se oslanjamo na ovu vašu teoriju da ne treba raditi ništa da bi se imalo sve. To je utopija kolega Vukšić, ne može se to više prodati. Moglo se je nekada dok nije bilo medija i danas će se to za tri mjeseca raspirit kao balon od sapunice. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa po meni jedino ljevica ima budućnost. Ovo je neoliberalni kapitalizam koji tlači sve. Rekao sam vam dajte mi recite u kojem razdoblju u povijesti svijeta je bilo većih razlika? Ni u robovlasničkom društvu nije bilo većih razlika nego što danas ima. Uskoro će 1% stanovnika kugle zemaljske imati 99% vlasništva odnosno 99% stanovnika će imati 1% vlasništva. Jeli to vaša pravednost? Jeli to ono za čim mi stremimo u Hrvatskoj? Sasvim sigurno ne. Sasvim sigurno ne streme građani. Ovo što se događa danas hrvatskim građanima što je hvala Bogu na trenutak zaustavila Vlada, a to je intervencija da se divljanje švicarskog franka zaustavi barem na neko vrijeme, samo je dokaz tome da će biti sve gore i gore u neoliberalizmu. Prije svega podmetanje da ne treba raditi ništa, a imati sve, sasvim sigurno da nitko o tome ne govori, nitko nije govorio i radnici nisu ti koji ne rade ništa, a htjeli bi sve. Radnici bi samo htjeli raditi, radnici bi htjeli dobivati ono što zarade. Međutim, nikad nepravednije preraspodjele bogatstva nije bilo, nikad više profita nije bilo nego što je danas. A to nije uveo Marx, to nije uveo niti jedan komunist, to je uvela neoliberalna ideologija u svijetu koja je rekla koja danas prodaje maglu da alternative nema. Ima alternative, sasvim sigurno ima alternative. Jedan od tračaka toga, vidjet ćemo što će ispasti je sasvim sigurno ono što se događalo u Grčkoj, dogodit će se i u Španjolskoj, dogodit će se u još nekim zemljama i nemojte misliti da neće uspjeti.
Hvala lijepa. Predsjednik Vlade Republike kao predlagatelj. Izvolite, imate pet minuta.
Hvala lijepo. Sabor doživljavam kao i debatni prostor, kada bi bar bio ko engleski parlament sa malo vica, ali sa dosta ono intelektualnih napora. Dakle gospodin Vukšić je rekao neke stvari s kojima se slažem, neke stvari s kojima se ne slažem. Neke stvari bi htio pojasniti. Evo kada govorite o razlikama da nikada nisu bile veće, bile su puno veće u 19.stoljeću. ja vam savjetujem da pročitate onu knjigu o Thomasa Pikettya koja je velika ali je zabavna, tamo je i bez toga i bez čitanja te knjige svatko tko zna malo povijesti zna da su razlike u društvu i u bogatstvu u 19.stoljeću bile enormne u odnosu na današnje razlike i tu o u državama zapadnog tada ultraliberalnog … fer kapitalizma. Međutim ono što se danas događa na neki način ako se ne zaustavi opet vodi u tom pravcu. Još uvijek nismo tamo. Dakle da, bogatstvo, moć, kapital, osobni financijski, imovina se koncentrira u jako malom broju ljudi, ali to još uvijek nije vrijeme guild it ere u SAD-u kada su razlike bile ogromne. Tek toliko da se zna. Govorili ste, ja neću govoriti o Grčkoj, ovo je Hrvatska, ali SAD nije dakle Sjedinjene Države ne provode politiku da gdje god Europa sreže emisije oni povećaju. Prije nekoliko mjeseci vidjeli ste da su zajedno sa Kinom donijeli povijesnu odluku u pogledu smanjivanja štetnih emisija. Dakle to nije točno i to ovdje treba reći ne zato jer sam ja američki agent, nisam nikad bio i neću nikad biti nego to nije istina. Rekli ste da se treba suprotstaviti bankovnoj uniji, gledajte, o tome moramo razgovarati. Zna li netko što je bankovna unija? Ja ću se suprotstaviti daljnjim oblicima nepotrebne političke integracije i birokratizacije na razini EU koji idu na uštrb hrvatskog suvereniteta. Mislim da imamo dosta EU, ali tamo gdje je moramo jš ima je bankovna unija. Ona će jamčiti svima da se krize kao što je bila ova neće događati ili da su šanse da se dogodi puno manje. To nije nikakva dominacija stranih banaka koje su i tako prisutne u Hrvatskoj ali sa višim kamatnim stopama. Kada bismo imali bankovnu uniju koja i dalje nije politička unija ni federacija onda bi i status naših štediša i dužnika bio nešto bolji, onda se ne bi dogodilo npr. da se u Hrvatskoj nude krediti u švicarcima, a da banke prije toga ne upozoravaju ljude na način na koji su to radile u Austriji sa točno propisanim obrascem u kojem se ljude, na kojem piše skoro doslovno achtung, pazi šta radiš, tvoja odgovornost, odrastao si. To mi nismo radili. Dakle bankovna unija je nešto što treba objašnjavati. To nije nikakvo oduzimanje suvereniteta, a naročito u poslovnom bankarstvu u kojem mi i nemamo neki suverenitet. Ja bih bio sretan da plaćamo kamate kao Austrijanci. Pa dajte osvijestimo to, odgovorni smo ljudima. Vi ste rekli da se tome treba suprotstaviti, pa baš tome se ne treba suprotstaviti. Treba se suprotstaviti tome da se Europa dalje koncentrira birokratski u Bruxellesu jer tu gube mali. Veliki su uvijek veliki. Tome se treba suprotstaviti a takvih tendencija ima. I kao Hrvat ću se tome suprotstaviti. Jer ima nas 5 milijuna ili više u ovom prostoru ali to je malo. Estonaca ima milijun i 300 tisuća, još manje. I konačno, ja vas molim, vi postavljate pitanje da se treba zapitati zašto hrvatski građani nisu izašli na ulice i zašto se ne pobune. I ja se pitam zašto ne. Možda zato jer su razumni, možda zato jer vide tko nudi rješenja. Možda zato jer imaju razumno strpljenje jer vide da ih vlast ne guli, da se trudi, da se bori, da daje sve od sebe, da reagira kada je kritično, da se ne razmeće populističkim obećanjima, da pazi šta govori i da radi. Ja Grčkoj želim sve najbolje ali Hrvatska nikada nije živjela na razini Austrije i pravila se da može živjeti na razini Austrija a zarađivala kao Hrvatska. I neće. Jednog dana ćemo zarađivati kao Austrija, do tada ćemo živjeti kao Hrvati.
Hvala lijepa. Imamo dvije replika. Prva replika poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče hrvatske Vlade, rekli ste jednu rečenicu s kojom se u potpunosti slažem, nemamo bankovnog suvereniteta. Nažalost nemamo ga. Ovdje, rekao sam u izvještaju se samo u jednoj rečenici govori o bankovnoj uniji. Za vas to nije možda presudno, nije važno, možda nemamo dovoljno informacija što bankovna unija nudi ali imamo neke informacije što bi to moglo biti. Imamo nekog straha koji je opravdan, koji je opravdan. Kakav strah? Pa živimo u Hrvatskoj, trebamo se itekako bojati. To što ste vi rekli da ljudi ne izlaze na ulice zbog toga što znaju da im Vlada nešto nudi, ljudi ne izlaze na ulice zbog depresije, ubila ih je, umrtvila ih je depresija. Zato ne izlaze. Kako mislite da 300 i nešto tisuća nezaposlenih koji jedna spajaju kraj sa krajem mogu biti zadovoljni i vide neku perspektivu. Drugo, rekli ste da pročitam piketty je, pročitao sam, piketty je loša knjiga, nije dobra knjiga, uostalom čitajte Žižeka i njegovo mišljenje o pikettyju. Piketty je neoliberal. Malo nježniji neoliberal, Ništa drugo. Prema tome. To što je napuhano, knjiga koja ne nudi niti jedno rješenje, osim možda govori o tome o nepravednoj preraspodjeli bogatstva koji će svaki neoliberal reći. Ako je to dobro recite mi koje piketty nudi rješenje u kapitalu? Jednostavno izgleda da smo na različitim ideološkim stranama, što je i dobro, vi ste rekli ovdje, što se s vama slažem, Sabor i jest govornica na kojoj se može slobodno govoriti, pa tako i ja slobodno govorim kao i vi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Ajde ruku na srce niste čitali. Ruku na srce. Reći da je taj čovjek neoliberal je kao reći za papu da je komunist. Nije komunist. Kao što ni on nije neoliberal. Rješenja koja taj čovjek nudi su izrazito socijalna, jedno od njih je korporativni, globalni porez, jedno od njih je globalni porez na imovinu. To ne može dragi Bog provesti. To je čista utopija. To je vaš prijatelj koji je inače briljantan znanstvenik koji je godinama i godinama istraživao statistike od početka industrijske revolucije koje Marksu nisu bile dostupne pa je pisao napamet kapital, taj kapital, ovaj kapital je kapitalno djelo, seminalno, vrhunsko i on je krasno štivo ali politička rješenja koja nudi su nerealna i s time se ne slažem. Eto toliko o njemu. Dakle upoznajmo ljude sa stvarima, to su važne, misli to su međaši današnje politike i političke ako hoćete debate. I na Europskom vijeću se o tome razgovara. A stenograma sa Europskog vijeća nema. Tako da vam ne mogu davati pikanterije o torbicama, cipelicama i o tome, o tome ne pričam.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, javio sam se za repliku jer već drugi puta ističete kako je Austrija reagirala. Vrlo interesantno da austrijski guverner njihove centralne banke je prošli tjedan rekao nešto sasvim drugačije. Dakle ukupni udio kredita u švicarcima u Austriji, dakle na sve kredite koji su u Austriji je 18%. To je on rekao na Juromaniju kada je govorio o pošasti koja se događa u ovom trenutku, Mađari imaju 27, Poljaci 12%. Toliko radi istine. Jer kada govorimo o nekim stvarima onda treba nešto reći. Druga stvar, točka se zove Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o održanim sastancima Europskog vijeća. Vi ste govorili o deficitu. Vi dobro znate da nas Europa što se tiče deficita mjeri po metodologiji ESA 2010. Po toj metodologiji deficit Republike Hrvatske u 2014. godini je sasvim drugačiji. Ova nacionalna metodologija koju mi koristimo, to je metodologija koja naprosto ne postoji ali kada govorimo ako se držimo točke, i mogu ja s vama polemizirati o ovom, onom, vi ste podnijeli izvješće, otišli ste malo i šire. Međutim, s obzirom na točku dnevnog reda onda moramo koristiti službenu metodologiju Europske unije. Jer nama u Europskoj uniji nas nitko neće mjeriti po ovoj metodologji nego po ESA-i 2010. Jer ako ćemo govoriti o nacionalnoj metodologiji onda nigdje nećemo doći.
Odgovor na repliku predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Uvaženi kolega, mi vrlo dobro znamo koja se metodologija koristi i vrlo dobro znamo da maglu nikome ne možemo prodavati i nećemo i tako se ponašamo. A šta je bilo ranije? Ranije nije bilo ništa. Ja smatram, dakle kada govorite o kreditima u Austriji, kada govorite o tome da je 18% kredita u švicarcima, to je 18% u svim stranim valutama i u jenima i u dolarima. I to samo pokazuje da su ljudi svugdje u određenom trenutku slabi i izloženi. Međutim, oni su reagirali. Da nisu tada reagirali, država da nije reagirala, da nije na impuls politike bilo reakcije možda bi se ljudi povukli i poveli za tim još više. Oni su reagirali, mi nismo. Ja to u biti vidim kao jedan propust izvršne vlasti jer to je situacija u kojoj treba reagirati izvršna vlast i monetarna vlast, ali prije svega politika, Vlada, Sabor koji su tu da štite građane, da rade za njih a Narodna banka ima ustvari dva zadatka, da skinemo sve te misterije, inflacija i tečaj kune prema euru. I to je najveća, deviznim rezervama koje imamo, koje su solidne, najveća i ključna brana rastu tečaja eura i stabilnosti onih koji imaju stambene kredite u eurima. To je mažinoova linija koja se proteže i preko ardena, dakle kroz nju se ne može provući. I tu treba Narodnoj banci dati podršku, ne huškati na nju što neki rade, ne je tjerati da raspača devizne rezerve da bi postigla ono što mi možemo postići u Saboru i ne na kraju krajeva mistificirati ovlasti i moći Narodne banke Hrvatske. U ukupnoj ekonomiji su male. Tamo gdje postoje, u tom segmentu su velike i tu im dajemo podršku. Ja bih mogao govorit gdje je bio guverner 2004., šta je meni tada privatno govorio sadašnji guverner koji nije imao vlast te vrste. To nema smisla. … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle to nema smisla. Zato što poštuju recimo ljudi hijerarhiju. Prema tome, budimo ozbiljni. Dakle neke stvari smo propustili, nitko u nikoga nije upirao prstom, nisam udarao po bankama tri godine, neću ni sada, ali vrijeme je da se neke stvari naprave i mi ćemo ih napraviti i banke će morat snosit dio odgovornosti. To je to.
Hvala lijepa. Idemo dalje u raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Liste nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnik Kajin i Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče,gospodine premijeru. Da, predsjednik Vlade je otprilike rekao, ja ću ga citirati jer sam si zapisao tu misao: "da nikada neće odustati od slobode govora i mišljenja". I mi se dugo znamo i ja znam da premijer živi te vrijednosti. Ali bih isto tako volio da bude tako principijelan i kad je riječ o medijskim slobodama u Istri i kad govorimo o tim medijskim slobodama Istra je crna rupa što se tiče medijskih sloboda. Po slobodama, poglavito medijskim, Istra nije ni sjena onoj Istri u periodu od '90. do 2009. godine. Prije da Furio sličimo Istri između dva rata i neposredno onoj nakon Drugog svjetskog rata. A razlika između one Istre i ove sadašnje je samo utoliko što oni koji oponiraju službenoj politici ne završavaju u fojbi ili ne bivaju napijani ricinusovim uljem. I to sam želio reći, duboko cijeneći i premijera i vrijednosti koje žive. A suzbijanje drugačijeg mišljenja, nedozvoljavanje bilo koje kritike, podmićivanje pojedinih vlasnika i glavnih urednika u Istri, to Istru baca 10 godina nazad. Ako već govorimo o Europi e onda valjda moramo govoriti i o tim "kvazieuropskim" vrijednostima na nekim prostorima. Drugo što želim reći, Europa sigurno ima ozbiljnih problema. Daj Bože da imamo mi kao zapadna Europa. Hrvatskoj je Europska unija u prvoj godini vjerojatno više odnijela nego donijela. Nisam euroskeptik. Što će biti u narednim godinama to ćemo tek vidjeti. Mario dragi predstavio je plan za pomoć gospodarstvu Europske unije o kojemu je do sad bilo riječi. Plan znači sadrži onu kupnju europskih obveznica eurozone koje imaju investicijski kreditni rejting u iznosu od, ako se ne varam, 60 milijardi eura mjesečno, počev od ožujka 2015. pa sve tamo do rujna 2016. Hrvatska nije dio eurozone ili europske te eurozone. Što to znači? Oni će pomoći Grčkoj koja ima euro, a Hrvatskoj koja je predgrađe Pariza i Londona valjda će se ovdje samo šlepati. Znači cilj je vjerojatno toj Europi kroz inflaciju potaknuti gospodarski rast, jednom rječju kupovni rast, jednom rječju, potaknuti potrošnju. S druge strane, kad su već i prethodnici govorili o Syrizi, ona odnosi povijesnu jednu pobjedu u Grčkoj. Parola napustimo štednju, pitanje je da li se može primijeniti i na Hrvatsku. Jasno, u izborima narodu je sve dopušteno. Događa se, da se tako izrazim, bijes prezrenih na svijetu. 1/3 Grka, netko je rekao malo prije mene, živi ispod granice siromaštva. Gdje smo mi ovdje u Hrvatskoj? Ovo izvješće je drugo takvo izvješće koje premijer podnosi Hrvatskom saboru. Gdje je Europa u odnosu na recimo 2013., da li joj je bolje, da li joj je gore. Gdje je Hrvatska bila 2014. jer '15. je tek počela, u odnosu na 2013., da li je nama bolje ili gore. Jasno, bit nije sad samo Europa nego bit je Hrvatska u toj Europi. Europski fondovi nažalost imam takav dojam, u zadnje vrijeme ili u ono prvo vrijeme u prvoj godini ulaska u Europsku uniju su podbacili. Deficit, što ja smatram da je izuzetno dobro, je znatno manji no što se na početku 2014. predvidio. Cilj sigurno mora biti jedna stabilna ekonomija, jedna zdrava ekonomija. Javni dug je negdje oko 80 i nešto posto BDP-a. Svako dijete do 18 godina, a u Hrvatskoj ima negdje oko 800 tisuća djece, već duguje 260 tisuća kuna, do kraja godine zasigurno će dugovati i puno više. To je naprosto bit. Međutim, ono što je još ili jednako tako važno, Hrvatska može servisirati svoje obveze. To nije sporno i dobro je da je bankarski sektor u Republici Hrvatskoj stabilan, kao što isto tako želim pozdraviti i nedavnu odluku ili Vlade ili Parlamenta, svejedno, o švicarcima. Ali želim nešto ovdje i nadodati. U švicarcima je izdano negdje 23,9 milijardi kuna zajmova ili kredita. 21,9 milijardi kuna odnosi se na kredite za kupnju stanova. Međutim, 2 milijarde kuna izdato je kredita obrtnicima, izdato je kredita našim seljacima, a oni su naprosto u ovoj mjeri od pred nekoliko dana zapostavljeni. Trošak koji je prebačen na banke iznosi negdje oko 400 milijuna kuna. Kad bi se ovdje obuhvatilo još ovih dvije milijarde kuna to bi bio jedan dodatni trošak za banke od cirka 40 milijuna kuna čime bi se ispravila s jedne strane nepravda prema obrtnicima, prema ribarima, prema seljacima nije bitno, a mislim da neki naročit trošak za banke ne bi bio. Jasno je da dugove treba plaćati. Dugovi se ne opraštaju. Čini mi se da je gospođa Merkel ovako poručila Grcima: "Glasajte kako hoćete to je vaša unutar politička stvar, ali dugove morate platiti. Želite izići iz Europske unije ili eurozone nema nikakvog problema, ali ne i sa našim novcem." Što se dešava u Hrvatskoj 2014. godine? Čuli smo da je deficit manji od planiranog za 3 milijarde kuna i osobno smatram da je to izuzetno dobro. Da li hrvatsko gospodarstvo ide u dobrom pravcu? Da li mjere hrvatske Vlade pomažu gospodarstvu, da li pomažu onim najpotrebitijim, onim najslabijim, onim najzaduženijim? Želim vjerovati da da. Industrijska proizvodnja prošle godine rasla je po nekim stopama od 1 do 2%, izvoz od 6 do 9%. Ove mjere slabljenja eura vjerojatno će potaknuti izvoznu ekonomiju. Prihodi od turizma nešto su veći, ali tu prije svega vidim činjenicu da se jedan velik dio objekata legalizirao, da se pojavio na tržištu. Zato imamo u nekim županijama rast noćenja ili dolazaka za 10 pa i 15, 17%. I sama činjenica da smo ušli u EU, pa sada mnogi i stranci koji imaju vikendice, vile po Jadranu, apartmane počinju te apartmane iznajmljivati. S druge strane koje su velike investicije od strane Europske unije ili europskih tvrtki dogodile se Hrvatskoj. Uglavnom se nešto dešava na području vodoopskrbe, Osijek, Poreč, ne znam Vukovar gdje li već. Ali ono što je isto tako bitno spomenuti da prioritete određuje netko u Bruxellesu, ne ovdje kod nas. Želim vjerovati da će se realizirati projekt Kupari, dolje Brijuni. Želim vjerovati da će građani Istre o Plominu C otprilike izjasniti se kao građani Ploča. Gradi se Zagrebačka zračna luka. To je dobro. Kreće Opća bolnica u Puli, ide Istarski ipsilon za što je samo ove godine u proračunu osigurano 260 milijuna kuna, prošle godine negdje 240, one prethodne 220 milijuna kuna. Premijer je spomenuo da iz ovih pretpristupnih europskih fondova do sada je ugovoreno od milijardu 270 milijuna kuna 76% i da je u njegovom mandatu ili u mandatu ove Vlade bolje rečeno povučeno negdje 967 milijuna kuna ili 700. Sad sam si možda krivo zapisao. Međutim, još jedanput ću reći. Ispada da u onoj prvoj godini ulaska u EU više smo dali Europi, no što smo povukli iz Europe. S druge strane, što je premijer mogao učiniti na ovim sastancima Europskog vijeća koja su održavana ili koja su održana u Bruxellesu tijekom 2014. godine. Jasno, sudjelovati u raspravi. Sada imamo i novu predsjednicu Republike Hrvatske koja sukreira vanjsku politiku iako je ne određuje. Da li je to blagoslov, da li je to šizma. Da parafraziram jedan novinski članak. Ostaje da se vidi. Jasno, shodno Ustavu mora raditi ono što joj ustavotvorac odnosno zakonodavac nalaže i obrnuto. Vlada treba isto tako odnosit se prema predsjednici. Nisam glasovao za nju, ali joj čestitam na njenom uspjehu. Znači, Hrvatska je takva kakva jest. Ovdje je četiri i pol milijuna ljudi. Mi smo jedno predgrađe Pariza, Londona. Mi smo kao Hrvatska mogli odlučivati možda o nekim drugim zajednicama. Koliko ćemo u Europi to ćemo vidjeti. No, bolje da smo u Europi nego da smo izvan Europe. Premijer je spominjao energetiku, plin, naftu u Jadranu. Apsolutno da, daj Bože da bude i plina i nafte. Brodogradnja hrvatskoj Vladi ili kada je 2011. došla nova Vlada preuzimanjem pod navodnicima brodogradnje preuzela je i 9 milijardi kuna njenih obveza, a loših obveza, odnosno plasmana u brodogradnji bilo je negdje oko 23 milijarde kuna. Želim vjerovati da Hrvatska izlazi iz recesije nakon 6 godina stagnacije, želim vjerovati da će se to dogoditi ove godine. Isto tako, jasno ne daj Bože da ta kriza naprosto potraje jer su građani, malo gospodarstvo više nego iscrpljeni. Javne financije pritišću kamate čiji se iznos udvostručio od 2007. do 2014. Rekoh da je Vlada morala preuzeti obvezu u brodogradnji i zdravstvu u iznosu od 2 milijarde eura. 9 milijardi znači u brodogradnji, 6 milijardi u zdravstvu. Da li je kriza bila na vrijeme prepoznata o tome se da razgovarati. Industrijska proizvodnja u 2014. u studenom rasla je po stopi od 2,8%, iako će netko reći da još uvijek nema reindustrijalizacije RH. Bruto plaće prošle godine iznose 21,4 milijarde kuna što je ispod razine plaća iz 2008. godine. Što će reći da se štedi kao što i materijalni rashodi iznose 7,5 milijardi kuna ili na razini su onih iz 2007., što će isto tako reći da se štedi. Subvencije iznose 5,2 milijarde kuna. Jednom riječju u odnosu na 2011. godinu Vlada je 2014. potrošila oko 4 milijarde kuna manje na plaćama, na subvencijama, na ostalim rashodima. I mislim da je to jedna ispravna politika bez obzira što o toj politici štednje netko mislio. Sve u svemu znači pred nama je ovo suhoparno izvješće koje nosi naslov o sastancima Europskog vijeća koja su održana u Bruxellesu tijekom 2014. godine. Tome se nema puno što dodati, ali eto kad su svi iskoristili i improvizirali sa nekim drugim temama to isto činim i ja.
Priznanje pred vama i pred javnošću. Hvala lijepa. Ipak imamo dvije replike na vaše izlaganje improvizirano. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin rekli ste da s ovim Zakonom o potrošačkom kreditiranju da su seljaci zapostavljeni. Oni su, koliko sam ja razumio, izuzeti, oni su izuzeti i za njih ne vrijedi ono što vrijedi za druge građane. I što imamo? Naravno znamo što imamo, kakvo stanje imamo u poljoprivredi, toga smo svjedoci, čuli smo i u raspravi o Zakonu o poljoprivredi. Ali, nisam ni danas čuo evo u izvješću premijera o Europskom vijeću nisam čuo ništa o toj poljoprivredi. Da li se tamo raspravlja što o toj poljoprivredi, zajedničkoj poljoprivrednoj politici, mogućnostima ili je to zabranjena tema? Pa ni od vas baš nisam čuo nešto, vi ste spomenuli seljaka ali nije bilo spominjano u Istri kakva je ta poljoprivreda, niste ništa rekli ni o boškarinu a ni o onom selu što je Jakovčić kupio, mislim da vi ste mu čak i neki jamac, da li će on tu intenzivno poljoprivrednu proizvodnju razvijati ili nešto slično kako bi se unaprijedila ta poljoprivreda i postigla konkurentnost. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Bio sam ja jamac njemu 2006. godine, pardon '96. godine, da, da za 100 ili 150 tisuća maraka onda zajedno sa Drandićem i Soldatićem da ne bi tu bilo neke zabune. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa vraća, vraća. Dok nije bio župan dolazile su uvijek one opomene. Nakon toga sve je uredno, nema nikakvog problema [[Upadica Leko: Molim vas da taj razgovor vodite izvan sabornice.]] No, nešto drugo je bitno tamo. Kako se recimo na zemlji kupljenoj za 12 tisuća kuna netko mogao uknjižiti ili na to uknjižiti hipoteku od 350 tisuća eura? To je bitno, to je bitno. Ali pustimo sada to, da se vratim na ove švicarce. Hrvatske banke hrvatskim građanima za kupnju stana, broda, recimo nekog pomorca ili ribara, za nekoga stroja izdali su 23,9 milijardi kredita u švicarcima. 21,9 milijardi ili 92% tog iznosa otpada na kupnju tog prvog ili drugoga stana. Da točno, izostavljeni su obrti, izostavljeni su seljaci i ja smatram da treba redefinirati te odnose i njih na isti način tretirati kao i kupce stana ili stanova. Trošak koji je prebačen na banke iznosi negdje oko 400 milijuna kuna. Kada bi se i tih 2 milijarde kuna redefiniralo trošak koji bi bio prebačen na banke bio bi negdje oko 40 milijuna kuna, ali bez obzira na sve time bi se ispravila jedna nepravda prema onima koji su se zadužili za pokretanje proizvodnje, za očuvanje svog imanja ili ne znam nečega sličnoga.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Dujomir Marasović, replika.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Kajin, vi ste rekli da, a puste hvalospjeve Vladi, rekli ste da je dobro da je deficit manji za 4 milijarde i rekli ste da niste glasovali za izabranu predsjednicu pa ću vam replicirati na ovo u vezi deficita. Mi svi znamo da su sve hrvatske vlade svake godine, a pogotovo u predizbornoj godini, skrivale deficit i skrivala je i ova Vlada. Pa ja im ne zamjeram, dobro je skrila i pokušala skriti jer je osim ovih unutarpolitičkih potreba bila je i potreba prema EU da nas poštedi ili da izbjegne Hrvatska mač EU. Pa eto pokušala je skriti. Ali vi mene sad uvjeravate da je deficit stvarno 12,5 milijardi, a svi znamo da je do 18 milijardi i to čisti račun, duga ljubav. Samo u zdravstvu je nekoliko milijardi, a i u drugim ministarstvima, duga koji je Vlada skrila. I neka je skrila, zbog EU. Ali nemojte vi mene ovdje uvjeravati, nemojte vi meni ovdje trošiti vrijeme uvjeravajući da je to tako, molim vas. A što se tiče Kolinde da vi niste za nju glasali, pa meni se to ne sviđa, evo. Uvijek su se u Hrvatskoj na vlasti mijenjali Zagorci i Dalmatinci, što su napravili dobro, što loše? Neka svak računa svoju računicu. Ovo je prvi put u povijesti da je Istra i Rijeka dala vrh države. Još ženska, lijepa, govori jezike, kulturna, fina ispred kuće vam i što je? Vama je u glavi tu nešto, tu neki sklop kao da ste beton stavili u glavu. Ne znam što vas je to ponukalo i što vam nije dalo da glasujete za nju kad je i Rijeku dobila gotovo trećinu što nikad nije HDZ tamo dobio trećinu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa u drugom krugu gospođa Kolinda Grabar-Kitarović novoizabrana predsjednica dobila je u Istri 20% glasova što nikad nije pošlo za rukom HDZ-u. Da, nisam glasao za novoizabranu predsjednicu, ali joj čestitam na uspjehu. Ne samo da joj čestitam na uspjehu, nego želim svaki uspjeh i njoj i ljudima koji će ju okruživati, kao i ovoj Vladi, kao i ovome Parlamentu, kao i svim ostalim institucijama RH jer njihov ili naš uspjeh biti će uspjeh zemlje u cjelini. Da, i drago mi je baš ako bi trebao birati da imamo novoizabranu predsjednicu koja govori čakavicom. Što se tiče samoga deficita kada bi tu priključili deficit Hrvatskih autocesta, Autoceste Rijeke-Zagreb, lokalne samouprave i još nekih institucija onda bi on sigurno bio veći od 12 milijardi kuna, ali je nesporno da se je u prošloj godini znači mandata ove Vlade, trošak smanjio za negdje oko 4 milijarde kuna što je itekakav napor za sve u ovoj državi.
Hvala lijepa. Idemo po klubovima dalje. Klub HDSSB-a. … [[Upadica se ne razumije.]] Nema replike samo možete kao predlagatelj. Izvolite.
Uh, kako je ono bilo kolega Marasović prije 11 godina, visok, zgodan, plavih očiju, govori jezike. Da, da. Pazite s tim. Samo želim reći da ovo što govori kolega Kajin ne kuca na otvorena vrata, vrata ustvari i nema. Dakle ja sam već dao nalog ministru financija da u proceduri izmjena Zakona o kreditnim institucijama koji je pred Saborom iz nekih drugih razloga, uskladbe sa europskim pravom i sa acqisom da se unese i ova izmjena tako da će ljudi koji formalno nisu građani dakle fizičke osobe, obrtnici i OPG-i ali koji opet nemaju ni status korporacija, da budu također obuhvaćeni ovim mjerama dakle da se i za njih primjenjuje isto pravilo tečaja švicarskog franka na 6,39. To nije trenutno rješenje, to je rješenje koje ćemo sada na godinu dana promatrati i stalno voditi računa o svakom detalju. I meni je drago da je to velika većina pozdravila i mislim da nije korektno da se sada oni koji se toga nisu nikada ranije sjetili hvataju za to da i ovaj uključen ili da nije uključen. Na kraju će to sve biti kao što treba znate, ali to je netko na kraju trebao napraviti i presjeći. A ja moramo priznati da ni od koga takav naputak iz ovog Sabora nisam čuo, osim od onih koji se sustavno obračunavaju sa Narodnom bankom jel bi je valjda htjeli preuzeti. Ali moraju objasniti onda, a naročito ne od bivšeg ministra financija. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu su dva predstavnika kluba HDSSB-a to je poštovani kolega Josip Salapić i Krešimir Bubalo.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Predsjedniče Vlade, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici. Nakon našeg dugog puta od 10 godina pregovora i kritičnih situacija, općenito pitanja ulaska RH u EU predsjedniče Vlade sa pravom možemo biti nezadovoljni. Ne samo da to sada stavljamo vama na teret osobno nego i situacije u kojoj se Hrvatska našla kada ste sa koalicijom preuzeli vlast u Hrvatskoj, a i s onim tada sada možemo slobodno reći nakon tri godine nerealnim obećanjima koja niste mogli ispuniti. Jeli to samo sada teret vaše cijele Vlade, da li je to teret naše politike koja se općenito čini promašenom kada se pred izbora stavljaju i slažu neke koalicije pa nestručni ljudi politički podobni preuzimaju određene resore i gdje ne mogu ostvariti dobre rezultate? To nije čak vaš grijeh nego grijeh svih struktura i svih politika do sada kada morate dati nekome mjesto u nekom ključnom resoru, a taj nije sposoban da svoju zadaću obavi ni kod kuće, a kamoli u Vladi RH. Naši problemi nisu Grčka niti pobjeda koalicije u Grčkoj niti nažalost događaji koji su bili u Francuskoj, naši su problemi realni doma kod kuće i nakon punopravnog članstva sada već konzumiramo to, dobili smo nekoliko puta packe Europske komisije, zaslužene, dobili smo upozorenja kako se moramo ponašati što se tiče državnog proračuna. I ono što ste vi napravili i vaša Vlada mi to možemo slobodno i pošteno pohvaliti i ministra financija gospodina Lalovca koji je dobrim potezima nekako osvjetlao obraz vaše Vlade. Ova mjera koju ste imali prošli tjedan mi smo to kao klub podržali, zakon koji ste donijeli, je godinu dana ali pomogli ste ljudima i to smatramo da je dobar i državnički i politički potez. Isto tako otpis dugova ljudima koji su bili u problemima do 35 tisuća kuna, mada ima još slučajeva koji nažalost ne mogu pasti pod ovu mjeru, to je isto potez koji će barem nekim ljudima pomoći. A ono što mi trebamo zaista učiniti, vi ste pričali predsjedniče Vlade o izvozu, nažalost spomenut ću svoj grad Osijek, Osječko-baranjsku županiju, Slavoniju i Baranju, ono na čemu mi smo uspješni u izvozu to je sve veći izvoz visokoobrazovanih mladih ljudi koji u velikom broju odlaze iz Osijeka u Irsku, gdje danima leže tamo po nekakvim motelima i traže smještaj gdje će spavati i svakodnevno pišu o tome kako je teško naći posao. I kada nađu taj posao sa visokom strukom, sa fakultetom rade neke mizerne stvari koje su ponižavajuće, a trebaju preživjeti. Mislim da bi naš zadatak i vaš predsjedniče Vlade i vaše Vlade, ali i svih nas ovdje u Parlamentu bio da mi spašavamo našu državu, da spašavamo mlade ljude koji se teškom mukom školuju, a ne mogu naći posao u svojoj zemlji i odlaze. Mi tu puno gubimo, bez obzira koje su sada naše pozicije prema situacijama općenito politike EU, nekih obećanja koje smo možda kao i punopravna članica dobili pa prema nama nisu izvršena. Te packe koje dobivamo mi se možemo osvrnuti da ne trebamo mi sve ni slušati što nam se govori, trebamo se jednostavno uputiti prema onim problemima koji su kod kuće doma prisutni. Mi smo se kao stranka zalagali kod ustavnih promjena da treba promijeniti teritorijalni ustroj Hrvatske, da se previše novca troši na ovakvu glomaznu upravu, na veliki broj županija, općina i gradova. Da smo jednom stvarajući domovinu na Domovinskom ratu došli do situacije danas ne mogu te lokalne jedinice izdržati terete koje se stavljaju pred njih. I onaj ključni potez, sada to napravite u ovoj zadnjoj godini vašeg mandata sigurno biste izgubili izbore. Da ste to sve napravili prve godine dobili bi našu potporu bez obzira što je valjda zadaća oporbe da uvijek bude protiv. Mi mislimo da nekada treba biti i za kada su u pitanju dobre mjere za Hrvatsku. Mi smo kao stranka dobili velike packe kada smo htjeli podržati promjene Ustava a naš je jedini cilj bio pozvati javnost Hrvatske i naše građane da ukažemo da nam ovoliki broj županija nije potreban i da prave strukturne reforme, reforme opće uprave, reforme državne uprave su nužne. Mi možemo se ugledati na model Danske ali ako ste vi sa vašom Vladom dobili izbore, pa imate neki dobar potez, uvijek trebate dobiti i podršku i oporbe. Šta nama tu vrijedi neka svjetonazorska rasprava, šta nama vrijede rasprave koje će se vraćati u prošlost a nećemo realno govoriti o budućnosti? I zašto ne bi neki dobar potez i vaše Vlade mogla podržati stranka koja se … [[Govornik se ne razumije.]] da je desna ili da je stranka centra ako ste vi napravili dobar politički potez. Tu ćete uvijek imati potporu. Ali realno, ne znam i bojim se da li ćete imati vremena u ovoj zadnjoj godini na ovakav način kako ste krenuli u obračun sa bankama kada su pitanju krediti u francima moći do kraja izgurati ono što je pred nama. Ne želim biti pesimističan i vi ste optimistično govorili o Izvješću sa održanim sastancima Europskoga vijeća. To je ona vaša obveza koju imate po Poslovniku. Ja mislim da mi trebamo realno zavrnuti svi rukave i pokušati pomoći našoj zemlji i našim građanima da jednostavno počnemo duboko disati kao članica Europske unije. Nema nikakve koristi od našega članstva ako ćemo mi hvaliti one sitne korake a na krupnim stvarima u životu naših građana, doma, ovdje u Hrvatskoj to se ništa ne vidi. Meni je žao što moram govoriti o svom gradu na ovakav način da to postaje grad pustoši, da su neki projekti pokrenuti još dok je bio gradonačelnik gospodin Bubalo. I danas se o njima priča kao o nekim novim stvarima a već je prošlo 3 godine kako on nije gradonačelnik. Dešava se da dolazimo u grad gdje više nema veliki tvrtki, ne možete naći posao, završite fakultet i sjedite doma. Mladi imaju problema sa ulicom, sa kafićima, sa nekakvim dangubljenjem, sa depresijom. To je sve istina i to trebamo biti realni. Kažem, to nije samo teret i da kažemo nekakav grijeh vas osobno nego i, i Vlade koju vi voditi, ali i načina i problema koje ste preuzeli kada ste postali hrvatski premijer. Mislim da u ovom izvješću se nema puno šta govoriti niti politizirati, to je ona praksa koju mi moramo imati. No bojim se da smo jedini razlog našeg članstva gdje možemo zapamtiti a to je da imamo 11 zastupnika u Europskom parlamentu a sjetiti ću se vremena kada smo bili u Austrougarskoj tada se govorilo da su zastupnici iz Hrvatske stipendisti. Pa nemojmo dozvoliti da ovi naši budu stipendisti sa 6, 7 tisuća eura a da pravi, istinski oni elementi pozitivni našeg članstva u Europskoj uniji ne budu prepoznati. To bi bilo loše i za vašu Vladu i za svaku buduću Vladu. Nadam se da ćemo u ovoj godini slušati malo bolje vijesti nego u onoj protekloj gdje smo imali puno, puno problema koje ni na nažalost zbog razno raznih razloga niste uspjeli riješiti. Evo sada kolega Bubalo.
U ime istog kluba poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Sabor, poštovani predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Evo kolega Salapić je dosta toga rekao, no ono što je bitno za HDSSB to je bitna nacionalna politika, međunarodna politika a isto tako odnos prema Slavoniji i Baranji našoj regiji. Gledajući od 1.7.2013. otkako smo ušli u Europsku uniju sigurno da moramo podvući crtu i gledati koje su to prednosti, koji su to nedostaci. Ali ono što je najvažnije ljudima koji žive u Slavoniji i Baranji i Hrvatskoj to je kakvi su nam rezultati u ovom razdoblju. Gledajući ovaj materijal koji imamo, bilo bi puno lakše da imamo stenograme sa tih sjednica i da jasno vidimo koje je interese zastupao naš premijer. Ali isto tako ono što bi bilo važno da imao plan, ja bih rekao do 2020. godine, ako treba oko njega i da se svađamo u ovom Hrvatskom saboru ali da postignemo jasan nacionalni konsenzus. No ono što nas u Slavoniji i Baranji brine to je rast, konkurentnost, isto tako i zapošljavanje, no isto tako temelj koji će biti itekako značajan u idućem razdoblju, to je i ulazak Srbije u Europsku uniju ali isto tako nerazriješeni i naši odnosi posebice kada govorimo o granici, kada govorimo o … [[Govornik se ne razumije.]] kada govorimo o svim onim problemima koje tište nas koji živimo u tom prostoru Slavonije i Baranje. Gledajući i brojke koje je premijer iznosio upravo o fondovima, kada govorimo o predpristupnim fondovima da je 487 milijuna eura isplaćeno, onda možemo reći u tom razdoblju dosta je toga napravljeno no puno je važnije upravo planovi koji dolaze, strategije i ono što je bitno kako ćemo iskonzumirati razdoblje 2014.-2020. no tu se zasad još uvijek ne možemo pohvaliti sa povučenim sredstvima. I da kada gledamo uplaćena sredstva, kada gledamo ono što smo povukli, onda sigurno da vidimo jedan nesrazmjer. Kada gledamo našu regiju Slavoniju i Baranju sigurno da smo očekivali i regionalizaciju, isto tako fiskalnu decentralizaciju i volio bih da je premijer zastupao svoj plan 21. s kojim je pobijedio na prošlim izborima upravo i na tim sastancima jer regionalizacija isto tako i okrupnjavanje jedinica lokalne uprave, smanjivanje troškova naš je jedan od prioriteta. Gledajući i naš ruralni razvoj, gledajući i operativne planove, gledajući da operativni planovi nisu ugovoreni a natječaji idu, onda možemo reći da idemo na slijepo i to je ono što nas brine. Onda smo mogli i puno ranije krenuti sa tim, ja bih rekao natječajima. Moramo gledati interes Republike Hrvatske, moramo gledati makroekonomsku stabilnost. I kada čujem rečenicu da ćemo je postići u razumnom roku, to je ono što nas ne zadovoljava, mi ju želimo što prije, što ranije. A gledajući otkako smo ušli u Europsku uniju, gledajući premije rizika koje plaćamo, gledajući kreditni reiting, onda možemo reći da nam ulazak u Europsku uniju nedovoljno je pomogao ili smo ga nedovoljno iskoristili. No kada slušamo o 300 milijardi eura i onome što će se događati u idućim mjesecima onda moramo vidjeti svoju šansu. Gledajući interes Slavonije i Baranje, sigurno da je vodna stepenica Osijek, vodna stepenica na rijeci Dravi itekako šansa jer ne samo da … energetske politike nego itekako je važna u zaštiti od poplava, a to smo itekako osjetili prošle godine. Prema tome, predsjedniče Hrvatske Vlade očekujem da idućih mjesec dana i na Hrvatskoj Vladi raspravite upravo o vodnoj stepenici Osijek, ne samo radi zaštite od poplava nego i 30-ak tisuća hektara koji bi se navodnjavali i … potencijala koji bi imali upravo u korištenju električnog potencijala i proizvodnje električne energije, a studije su napravljene i to smo bili partneri i sa Ministarstvom poljoprivrede, HEP-om, Hrvatskim vodama, HAC-om, no Osječko-baranjska županija i dalje inzistira na tome projektu i to je tema koju sigurno treba otvarati i na Hrvatskoj Vladi ali isto tako i u odnosu na Bruxelles. Gledajući našu visoku centralizaciju, gledajući i ono što smo napravili sa porezom na dohodak, sigurno da bi Vlada morala se više usmjeriti ka mogućnosti da pruži šansu jedinicama lokalne i regionalne uprave upravo sa one izgubljene 2 milijarde kuna da im se sufinanciraju projekti i pripreme kako bi što više povukli sredstava u idućem vremenu, upravo od Europske unije, kako bi iskoristili Europsku uniju, a ne Europska unija nas. Prema tome, očekujemo ne samo izvješće o sastancima Europskog vijeća održanih u Bruxellesu nego i jasan plan gdje je to Hrvatska 2020., gdje je to Slavonija i Baranja 2020., jer znamo na temelju naših iskustava da smo često u razgovorima i u pristupanju Europskoj uniji često vidjeli da smo imali prepisivače, ne pregovarače koji su zastupali interese Hrvatske, interese Slavonije i Baranje i tu se moramo korigirati u nekim stvarima, jasno prihvaćati ono što dolazi sa terena od jedinica lokalne i regionalne uprave i često ako treba i postavljati pitanja i iskoristiti upravo tu šansu. Gledajući gospodarski rast, gledajući konkurentnost, gledajući radna mjesta, tu nismo ostvarili one šanse i perspektive koje smo očekivali, no možemo konstatirati danas da živimo u Hrvatskoj a plaćamo kredite kao da živimo u Švicarskoj, da živimo u Hrvatskoj a sve više idemo ka onom dugu a to je dug Grčke. Prema tome, tu moramo zauzeti jasan stav, jasnu nacionalnu politiku i upravo to je ono što će HDSSB podržavati u idućem vremenu. Sve što je dobro uvijek smo znali podržati, ali i sve ono što je loše jasno kritizirati, argumentirati. Prema tome, za HDSSB upravo je bitna nacionalna strategija u svim politikama, pa bilo da se odnosi na javni dug, bilo da se odnosi na kulturu, sport, zaštitu okoliša i sve one europske politike koje možemo konzumirati i privlačiti sredstva. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replika. Jedna na izlaganje poštovanog kolege Josipa Salapića, a druga na izlaganje kolege Krešimira Bubala. Prva je od kolege iz kluba Bore Grubišića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Salapić, rekli ste da pozdravljate kao što je i klub HDSSB-a prilikom glasovanja u petak podržao ovu mjeru fiksiranja tečaja, dakle mjeru Vlade, fiksiranje tečaja švicarskog franka na 6,39, dakle i klub HDSSB-a je kod glasovanja bio za tu mjeru. Naime, radi se o pozitivnoj mjeri kojom se trenutno i u trajanju od godinu dana dakle olakšava dužnicima, a ima ih oko 60 tisuća, ova teška situacija. No ono što je bilo još u petak, a to je jedan amandman koji je govorio o tome da se donese zaključak u svezi zabrane ovrha, pljenidaba i deložacija koje je proizvela jedna, a ima ih još i niz drugih, Kreditna zadruga ili štedna zadruga. Radi se konkretno o Raiffeisen zadruzi. Taj zaključak ovdje na Hrvatskom saboru nažalost nije usvojen. Zato je HDSSB već skoro 6 mjeseci je stavio u dnevni red Hrvatskog sabora Prijedlog zaključka o provedbi prethodne rasprave radi zakonskog zaustavljanja ovrha, pljenidaba i deložacija hrvatskih građana iz jedine nekretnine koju imaju u vlasništvu i u kojoj stanuju. Očekujem da ćete i vi u svojem odgovoru na repliku, ali i premijer ovih dana poduzeti žurne mjere kao što su poduzete i u svezi dakle visine vrijednosti švicarskog franka, da se i ovaj problem koji je vrlo aktualan i gdje zaista ima puno pljenidaba, ovrha, da se riješi također potezom ili prijedlogom zakonskim od Vlade ili nekakvim sličnim prijedlogom. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Kolega Grubišić, istina je da 6 mjeseci naš zakonski prijedlog stoji u proceduri saborskoj. Bilo bi dobro to što prije predsjedniče Sabora ili predsjedniče Vlade da problem riješimo, jer ovo što radi Udruga Živi zid mislim da smo mi, imamo elemente i poluge zakonodavne vlasti u rukama da taj zakon, Ovršni zakon promijenimo i pomognemo ljudima koji su u problemima. Ja sam osobno protiv toga kolega Grubišić da se bilo koja politika bazira na mukama građana jer sprečavanje deložacije u datom trenutku i danu je pomoć i ja to podržavam, a što je sa drugim danima, kako će ti ljudi dalje živjeti, što je sa njihovom nekretninom, što je sa pravnim okvirom tog problema. Mogu se naći, imali smo slučaj sprečavanja deložacije iz privatnog vlasništva čovjeka, radi se o privatnom ne o državnom vlasništvu. Čovjek nije plaćao najam, nije mogao nažalost, sirotinja je, 10 godina je u tuđoj kući, spriječena je njegova deložacija. Imamo dva problema, imamo problema da tu štitimo čovjeka kojemu treba pomoći, a drugi problem je onaj pravni, da je ova osoba u pravu, to je njegovo vlasništvo. I mi trebamo predsjedniče Vlade, što prije intervenirati u Ovršni zakon. Kako ste ovaj potez povukli vezano za kredite u švicarskim francima, tako povucite i ovaj potez, a to je da Ovršni zakon riješimo na način da sprečavamo deložaciju iz jedine nekretnine u kojoj ljudi žive i sa svojim obiteljima, jedne jedine. Ja mislim da bi to bio ispravan politički potez i dobit ćete tu našu potporu. Mislim da je došlo vrijeme za ovakve poteze, a ne da se otvara prostor nekakvim grupacijama koje će kažem na mukama građana graditi svoj politički put bez realne i stvarne pomoći. Mi smo tu kao zastupnici da stvarno pomognemo našim građanima i to bi trebao biti cilj ovog našeg zakonskog prijedloga. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, na izlaganje kolege Krešimira Bubala.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Bubalo, meni se dopada ovaj rekla bih mali ali važan demokratski iskorak o kojem ste, odnosno koji je bio u suštini izlaganja i vašega i kolege Salapića vezano za potporu i onih projekata i onima s kojima se ne slažete ni ideološki, ni na bilo koji drugi način i koje ne podupirete. Pa se prisjećam evo onih događaja kad smo počinjali graditi školu u Višnjevcu i onih transparenata kad sam tamo došla kao predsjednica Vlade protiv. Ali dobro je da napredujemo i zaista mi se to sviđa i to pohvaljujem. Ali javila sam se zbog nečeg drugog, zbog vaše konstatacije o tome da se govoreći o pregovorima da se zapravo u većem dijelu radilo o prepisivačima, a ne pregovaračima. Ne slažem se s tim zato što mislim da budući da je to prošlo svršeno vrijeme sve će to pasti naravno u zaborav i malo će se u budućnosti govoriti o zasluzi svih onih koji su pregovarali. To su bili izvrsni stručni ljudi koji su ulagali i vrijeme i napor i iznimno znanje. Pregovori su bili teški. Treba i ovom prigodom podsjetiti najteži do sada. Dakle, Hrvatska je imala najteže pregovore, najviše poglavlja 35. Prva mjerila za otvaranje i zatvaranje pregovora tako da su pregovarači uložili maksimum napora. I vjerujem da možete vjerovati da su ispregovarali najbolje što se naravno dalo u tim trenucima. Osobito bih tu skrenula pozornost na područje poljoprivrede, iznimno teški su bili. Naravno u poglavlju XXIII. ali i poljoprivreda, iznimno teško poglavlje i za otvoriti i za zatvoriti. Pa evo neka ovo bude prigoda još jedanputa zahvaliti svima onima, a to su zapravo bili desetci i stotine ljudi i u državnoj upravi koji su dali svoj doprinos tome da smo danas članica EU i da raspravljamo o ovome izvješću.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice Kosor, naime kad govorimo o onome što je dobro ili loše mi smo znali uvijek podržati ono što je dobro, a isto tako pokuditi ono što je loše. Evo vidim da vam je slika iz Višnjevca kad smo započinjali radove ostala u sjećanju. Sjećam se i onog transparenta "S Jadrankom u EU". Ali bila je reakcija građana, ne moja nego reakcija građana na tu poruku. I meni su ostale u sjećanju. Ono što je puno važnije upravo da taj dan započeli su radovi na školi, koju smo dvoranu i završili u Višnjevcu, ali isto tako i radovi na osječkoj južnoj obilaznici. Žao mi je što se ti radovi evo dugo su se razvlačili. I puno ranije su trebali biti završeni. No, važno je započeti put, trasirati ga, projekte i pripremiti i realizirati ih. No, moje i vaše razmišljanje ne mora biti identično i ono se razlikuje kad govorimo o pregovaračima i prepisivačima. Treba onima koji su dobro odradili posao čestitati. No, posebno kad govorimo o poljoprivredi u dosta slučajeva smo osjetili da smo imali prepisivače. I ono što u razgovoru sa ljudima koji se bave poljoprivredom, ali isto tako pojedinim udrugama često smo i davali naše sugestije. Puno je bilo poglavlja samo trebali smo te šanse već u tom razdoblju i bolje iskoristiti. Prema tome, sigurno da ostajem na svom stajalištu da negdje jesmo odradili posao dobro, negdje nismo. Oni koji su dobro odradili njima čestitam, oni koji nisu te stvari trebamo ispravljati. I zato i je upravo Sabor da iznosimo one argumente koje čujemo po terenu i da mijenjamo stvari koje možemo promijeniti.
Kažu da su ljudi sretni samo oni koji se rado sjećaju, pa to nije loše. Ponovo podnositelj izvješća, poštovani predsjednik hrvatske Vlade.
Hvala vam predsjedniče. Jedan zastupnik, gospodin doktor Marasović je govorio o deficitu kao nečemu što je predmet varanja, namještanja. Rekao je da razumije Vladu koja vara, koja frizira i krivotvori podatke o stanju računa, o deficitu, o prihodima i o rashodima. To je jedan interesantan kulturološki doprinos političkoj kulturi u Hrvatskoj, jedan oblik ponašanja. Međutim, danas to čak i da imate takve afinitete više ne možete. Ja znam da ima puno ljudi koji žive od toga i za to, ali im je sve teže jer smo ih zeznuli načinom na koji vodimo državu. Pa prije par dana sam bio u Estoniji koja je država koja se diči i koja je prepoznata time kako su sve stavili u elektronički format, praktički se premjestili u cloud maltene na svemirsku stanicu tako da svi podaci o njima postoje negdje drugdje. Ako zemlja ne dao Bog nestane sjećanja na njih neće biti izbrisana. I od toga se radi jedna velika fama i jedan veliki marketing. Ali istina u nekoliko sati prezentacija, obično ne idem po prezentacijama u takvim posjetima državničkim, ali ovog puta smo išli jer me zanimalo što ima za pokazati. To je lijepo, stvarno je dobro. To nema ničeg što mi nemamo, što nemamo već godinama kao elektronski recept u zdravstvu koji smo imali među prvima što nismo mi uveli i moja Vlada. Nemamo elektroničko glasovanje, ali to nemaju valjda ni Nijemci. To je nepotrebno. Oni imaju svoje razloge u Estoniji. Oni imaju malo razvijeniji elektronički potpis od nas. To mi moramo još napraviti. Ali oni nemaju fiskalizaciju. Kad smo ih pitali zašto nemaju pa nisu stigli. E mi jesmo. Pa tako kad govorimo o namještanju računa mi točno znamo danas u svakom danu, u svakom satu koliko je protoka novca bilo, koliko je naplaćeno PDV-a i koji je bio najizdašniji dan. To je bila Vela Gospa, 15. kolovoza 2014. godine. Oni to ne znaju. Nama naravno kao i obično fali samopoštovanja, mislim nekima od nas fali samopoštovanja. Dakle, vremena su prošla da se računi namještaju. Tu je Hrvatska naprednija od nekih država koje su realno bogatije od nas i to će se zlatom vratiti svakome tko bude vodio državu. Netko je spomenuo, gospodin Bubalo, stenogram sa sastanaka Europskog vijeća. Pojašnjenja radi kako funkcionira Europsko vijeće jer to ne mora svatko znati. U biti ako nisi tamo i ne znaš. Nema stenograma. To je zatvoreni sastanak u kojem s prvog dijela ide određena filtrirana informacija prema diplomatima niže razine koji onda prepričavaju što se dogodilo. A na radnoj večeri koja zna trajati i do 4, 5 ujutro nema nikakvih zapisnika. Moj zadatak je da se tamo u skladu sa Vladinim smjernicama, koje su relativno precizne ali nikad ne mogu ići do totalnog detalja, borim za nacionalne interese, da ako je nešto u zaključcima protivno našim interesima da to blokiram vetom, jer su sve odluke jednoglasne, ili da se uporno zalažem za nešto čega nema u nacrtu zaključaka a inzistiram da toga bude. To nije jednostavno ali to na kraju ima dalekosežne ili može imati i materijalne i financijske implikacije. Uvijek je pitanje novaca i u 99% slučajeva unutarnja politika. I to je moja vrhovna odgovornost i ako premijer tu zezne to se vrlo brzo vidi. Odgovaram Vladi, odnosno Saboru, odgovaram Saboru i hrvatskim biračima. Što se tiče poljoprivrede, o njoj nije bilo riječi u zadnjih tri godine i to ako ljudi prate osnovna događanja na Europskom vijeću, a to ih navodno zanima kao kolegu Milinovića, onda biste valjda ako čitate novine vidjeli da se o tome nije govorilo. Možda vas to u biti uopće ne zanima, možda je to sve skupa samo radi dojma. Jer da vas zanima znali biste da o tome nije bilo riječi. A zašto nije bilo riječi? Zato što je poljoprivredna omotnica bila predmet žustrih i borbenih rasprava u vrijeme kada je donošen višegodišnji financijski okvir, odnosno omotnica. Mi tada još nismo bili punopravna članica nego promatrači, nas je dopalo što je dogovoreno u pregovorima. Što je, je, nije loše možda je moglo bolje, tu se slažem sa bivšom premijerkom gospođom Kosor, ali nakon toga rasprave o poljoprivredi nije bilo. Jer uloge su podijeljene, omotnice su podijeljene i svatko ide svojim putem do sljedećeg višegodišnjeg plana. Tko se za što izborio, izborio se. I to se sad troši i dodjeljuje. To valjda ako pratite EU znate. I konačno deložacija, slažem se, ali mi ćemo stisnuti banke oko franka, međutim mi moramo osigurati tijek novca i voljnost banaka da kreditiraju. Ako postavimo prestroge uvjete pitanje je hoće li davati kredite. Ja imam stan u kojem i dalje živim kao što reče jučer jedan kolega iz HDZ-a i nemam drugi. Ako prestanem plaćati, čime da se banka osigura? To je velika dilema.
Hvala lijepa. Sada imamo red replika pa idemo po redu. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa najgore je kad o racionalnim stvarima govorimo iracionalno. Vidite gospodine predsjedniče Hrvatske vlade nekada je u ministarstvu između 2. ili 4. ili 5. u mjesecu je bila jedna javna prezentacija kako sa prihodima tako i sa rashodima sa zadnjim danom prethodnog mjeseca. Dakle, bili su prisutni predstavnici medija, sa jednim jedinim ciljem da se hrvatska javnost informira o tome. Danas toga više nema. A kad govorimo o projektu fiskalizacije ili fiskalne kase kako god hoćete pa trebali su vam vaši suradnici dati pa bi vidjeli da je to projekt na kojem se u Ministarstvu financija radi od 2005., 2006. godine. I svaka čast pa je evo saživjela. Pa vidim da se čudite. I hrpu stvari dozvolite si za pravo da govorite ali recimo ne znam da li ste imali informaciju da je u Ministarstvu financija bilo svaki mjesec prezentacija o stanju prihoda i rashoda? I prema tome, govoriti na ovakav način kako vi govorite pa zar vi stvarno mislite da bi Hrvatska završila pregovore da je istina ovo što vi govorite? Ali vi volite udarati ispod pojasa, volite iznositi netočne činjenice, ali kažem za sve postoje argumenti pa tako i o fiskalnoj kasi ili fiskalizaciji kako god hoćete pa ćete vidjeti. Prema tome, nemojmo govoriti neistine. Ako se sjećam vi ste bili zastupnik kad prilikom donošenja proračuna je bila ona brošura koja na jedan vrlo jednostavni način rječnikom svakodnevnim hrvatskim građanima, političarima, svima pokušala približiti proračun da se vidi na koji način se troše sredstva državnog proračuna. Pa ne možete reći da je to, ako je to bio dokument koji je bio javan, koji je bio dostupan svima, da je pokušao netko nešto prikrivati. Ali kažem vam, volio bih vidjeti po ovoj vašoj nacionalnoj metodologiji kako bi prikazali deficit državnog proračuna u 2011.
Odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Prikazao bih ga transparentno kolega Marasoviću, vi ste Marasović? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, vi ste Marasović, vi ste Šuker. Naime, ja sam govorio gospodinu dr. Marasoviću, vas nisam uopće spomenuo ni očešao niti kritizirao niti govorio neistine. Jedino ako je neistina da Estonija nema nešto što mi imamo, i to je sve. Vas, vaše prezentacije za koje sam uvjeren da nisu bile tada a la Marasović sigurno su bile vjerodostojne prihvaćam. Međutim, otišli smo puno dalje. 2005. ste započeli raditi na fiskalizaciji. Dobro, ja sam započeo trenirati maraton. Za 20 godina ću biti svjetski prvak u maratonu. Ili je možda to samo tlapnja. To što ste vi započeli 2005. ste započeli, ali kad smo mi preuzeli vlast toga nije bilo. I da je to tako jednostavno to bi imala svaka država. Kao što je rad na tunelu sv. Rok započeo jako davno, stavljena tabla i probušeno 20 metara. A onda ga je netko izgradio, opremio i predvidio novac. Prema tome ja vas molim, ja vas nisam spominjao, nisam vas napadao, nisam rekao da ste vi to tako frizirali nego sam polemizirao sa izjavom gospodina Marasovića da svaka Vlada vara, dakle i vaša u kojoj ste vi bili ministar, i da on to razumije. A ja sam rekao da takav svjetonazor i pogled na politiku i javne financije ne razumijem. I sad neću reći ako se vi u tome prepoznajte vaš problem. Ja vas nisam prozvao, halo.
Izvolite, u ime kluba.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, mislim da su jasna pravila igre u ovom našem Visokom domu. To smo definirali ovim svojim Poslovnikom na koji se kolega Stazić tako ugodno cereka.
Šta tražite poštovani kolega?
Mislim da bi vi naprosto predsjednika Vlade trebali upozoriti na pravila ponašanja u ovom Visokom domu.
Gospodine zastupniče, imali ste mogućnost tražiti stanku u ime kluba i ništa više po Poslovniku, a niste to zatražili. Dakle svjesno ste prekršili Poslovnik, ali neka vam bude to. Nećemo sitnice ispravljati, možemo to trpiti. Hvala lijepa. Nova replika poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. S obzirom da gospodine premijeru i nakon uvodnog izlaganja još ste 3, 4 intervencije imali, ova rasprava koja je do sada bila ide vam na ruku jer se raspravlja o svemu samo ne o ovom dokumentu koji je na dnevnom redu. Pa dozvolite šansu da kažete nešto što je bilo lipanjsko zasjedanje područja slobode, sigurnosti i pravde. Prvo, vaše obećanje da ćete se nastaviti boriti za jednakost članica EU u sklopu okvirne odluke o europskom uhidbenom nalogu. Naime, ja sam ovo izvješće čitao zajedno sa stajalištem Vlade RH za pojedino zasjedanje i s obzirom da se ta tema nigdje ne spominje, pitam jest li to otvorili na Europskom vijeću i u kontekstu hrvatske tjeralice za gospodinom Hernadiem i ne pomaganja EU da dođe do izručenja stranog državljanina koji je u Hrvatskoj predmet istrage i suđenja. Drugo, također lipanjsko zasjedanje schengen. Naime, 1.7.ako se na varam ove godine planirano je da Hrvatska aplicira. Zbunjuju me informacije koje iz Bruxellesa dolaze i od naših eurozastupnika ili nekih izjava članova Europske komisije da će tu Hrvatska biti stavljena na čekanje jer za jedne je schengen prepreka, a za druge sredstvo a ne prepreka za ostvarenje područja sloboda, sigurnosti i pravde. I treće, na listopadskom zasjedanju Europsko vijeće utvrdilo je novoj Europskoj komisiji, ako sam dobro razumio, pripreme za uspostave energetske unije. S obzirom da u ovom trenutku nikakvih drugih informacija o tome nema vi ste samo LNG Krk spomenuli kako nekakav karta za igru Hrvatske možete li šire što o tome reći?
Hvala lijepo. Odgovor na repliku predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Energetska unija je puno starija od listopadskog vijeća, to je jako, jako duga tema i to ne znači da će netko uzeti naše resurse ili nam uzeti suverenitet da sami raspisujemo natječaj za istraživanje nafte i plina. To znači veću sigurnost opskrbe u kojoj je Hrvatska relativno izložena ali puno manje nego neke mnoge druge države članice i tu ćemo pratiti što se događa. I ako energetska unija vodi a trebala bi voditi prema sigurnijoj i jeftinijoj opskrbi gdje nastupamo kao grupa a ne kao pojedinci, kao holding u nabavi kako bi trebalo biti onda to nije loše, to pratimo. Što se tiče schengena, ja znam da ima nekoliko zastupnika čiji je glavni posao da tamo ogovaraju Hrvatsku i to rade svaki dan i sram me toga bez obzira što to ja ne radim. O tome hoće li Hrvatska ući u schengen i koliko je dorasla tome o tome će srećom odlučivati netko drugi. Bio sam u Tallinnu prije dva dana gdje sam u Centralnoj europskoj agenciji za ta pitanja gdje radi dvoje naših ljudi Hrvata razgovarao sa direktorom, dakle na jednoj tehničkoj razini kao premijer, idem i na tu razinu, razgovaram. Prekosutra ću europsku povjerenicu za regionalnu politiku koja je iz Rumunjske odvesti dolje do hrvatskog dijela dakle Pelješca kod Neuma da vidi kako izgleda u stvarnosti taj problem, fenomen Pelješkog mosta i zašto je to nama važno jer jedeno je kada pričaš u Zagrebu, a drugo je ako nas jugo ne otpuhne kada to gledaš iz helikoptera, dakle takvim stvarima se bavim jer to jedino tako ide. Schengen apliciran od 1.7.po nama, mi smo dobri. Podsjetit ću vas da smo mi kao zemlja imali slobodu putovanja po Europi bez vize pa čak i bez putovnice u Italiju '94., mi smo bezopasni samo da smo dobro organizirani. I uhidbeni nalog, nažalost o tome se ne može razgovarati na Europskom vijeću jer to nije točka dnevnog reda nikada i tu radim ali ne sam, drugim kanalima. Principijelno ne za ovoga ili onoga Petrovića ili Perkovića ljude koje nisam u životu vidio.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade, vi ste govorili o fiskalizaciji iako ona nema veze sa ovim izvješćem, ali ja moram reći da ne dijelim vaše oduševljenje fiskalizacijom jer čini mi se da ona baš nešto nije donijela u državnom proračunu i nekako mi se čini da razvijene europske zemlje koje nemaju fiskalizaciju imaju puno bolji porezni sustav i puno bolju naplatu poreza i ne maltretiraju prvenstveno one koji su tamo najmaltretiraniji ugostitelji ili neke male trgovce, ali u uvodnom obrazloženju ste govorili i također najavljivali energetsku obnovu kuća, ulaganja u taj sektor. Sada ovih dana baš malo čujemo da će Fond za zaštitu okoliša sam to provoditi bez lokalne samouprave pa me baš interesira da li će to biti neko novo zapošljavanje jer tamo će trebati par stotina ljudi da to mogu obaviti taj posao tehnički bez lokalne samouprave koja je to sada radila u suradnji. Ali javio sam se ustvari zbog ruralnog razvoja i zbog poljoprivrede. Neki dan na raspravi o Zakonu o poljoprivredi sam pročitao jedan dio intervjua gospodina Dola koji je dao jednom našem dnevnom listu. On kaže ovako "Hrvatska je imala dobar nacionalni sustav potpora prije pristupanja. Ona je dobro ispregovarala poglavlje poljoprivrede i nema puno problema vezanih uz subvencije zajedničke poljoprivredne politike. međutim Hrvatska je u velikom kašnjenju sa svojim programom ruralnog razvoja i izlaže se riziku da izgubi 330 milijuna eura u 2015.godini", dakle to kaže prvi čovjek najjače političke opcije u Europi. Kako to komentirate? U ovim vašim obrazloženjima ispada drugačije.
Hvala lijepa, odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Oprostite možete li, jer nisam točno čuo reći kako se zove čovjek i koja je njegova točno dužnost? Da svi čuju.
Čuli su, ne znam tko je … [[Govornik se ne razumije.]]
Pa da vidimo koliko je njegova izjava relevantna. To da mi kaže netko tko je generalni direktor tamo, u komisiji a ne u najjačoj političkoj stranci, što god to značilo. Postoje grupacije koje skupljaju sve bez ikakvih kriterija. Postoje ovi kao što su Syriza koji imaju rigidne kriterije pa ih je malo. Dakle vama je kriterij to što je neki političar jedne boje poslao poruku vladi druge boje da ona ne valja. E vidite upravo je to Europa kakvu ja ne želim. Pa tako neću komentirati Grčku i njima dijeliti lekcije i soliti pamet i govoriti šta je dobro za njih a šta nije. Jer upravo to i takav arogantan nastup velikih prema malima čiji život ih se uopće ne tiče i o čijim poslovima nemaju blage veze, upravo to može našim ljudima, Grcima, Estoncima učiniti Europsku uniju neprivlačnom. Dakle ušlo je u stenogram koji je to značajan čovjek, svjetski ekspert za poljoprivredu to rekao. Rekli ste prvi čovjek političke grupacije. Dobro da je u Europskom parlamentu. Dakle što se tiče naše poljoprivrede. Što se tiče naše fiskalizacije za koju ste rekli da tim maltretiramo ljude, evo to je vaša poruka, dakle red jednako maltretiranje ljudi. To nas neće nikamo dovesti. To su grozne poruke i reda mora biti za sve manje-više jednako. Radimo iznimke kada je ljudima strahovito teško, kada se zaduže u valuti koju nisu mogli predvidjeti, kada im padne vrijednost nekretnine, kada im naraste cijena, visina rate, to je naprosto, to nije ono što se kaže ispod vode, to je dno. Dakle čovjek je na dnu. Kada si ispod vode onda se boriš za zrak. … [[Govornik se ne razumije.]] tako mi radimo a vi mi citirajte političare ovog ili onog tabora, to su veliki eksperti.
Hvala lijepo. Nova replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gospodine predsjedniče Vlade, vi ste zamijenili mene i kolegu Milinovića. Kolega Milinović je ovaj časni kolega ovdje ispred mene, to je onaj koji je kao ministar zdravstva uveo e-recept za koji ste dobili pohvale u Europskoj komisiji. Svaka čast i kolega Milinović vam zahvaljuje i čestitamo mu na tome. I naši pacijenti ovih dana kada taj CEZIH eto malo funkcionira dan, dva, tri, vide kolika je to dobrobit i kako to ne funkcionira, kada to pada. To je realnost. A ja sam Stjepan Milinković ja sam onaj koji govori o poljoprivredi. Ali ne zato što, radi općeg dojma, meni to ne treba, ja dobijem na izborima i tako 90% sa dojmom ili bez dojma, ja sam onaj koji živi poljoprivredu. Ja sam onaj koji plaće nad svakim onim OPG-om koji propada svaki dan i dana će ih propasti. Ja sam onaj koji plaće nad onom svakom kravom koja je završila na prisilnom klanju, koja jednostavno je tako kako je, nad svakom onom obitelji koja je došla u nepodnosive i teške okolnosti, jednostavno izgubila su radna mjesta i egzistenciju. To je moj poziv i zbog kojega ja govorim o poljoprivredi i dobio sam potporu svih, prilikom rasprave o poljoprivredi ovdje da je takvo stanje kakvo je. A što se tiče Europske komisije da ne raspravlja o tome, veli, podijeljene su kvote, omotnice itd., i neka se troši. E nažalost je tu problem. Ne troši se. Mjere ruralnog razvoja o kome smo govorili, to se čeka da se troši ali ne ide. Pa vas molim lijepo pitajte i tamo zašto nas toliko šamaraju, daju toliko šamara da ne možemo trošiti ta sredstva iz ruralnog razvoja. Puno je toga. Puno je toga a mi bi htjeli, pa to je mene zanimalo a ne sada zbog bilo kakvog dojma, to mi uopće nije važno. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovani kolega Milinković, ja se ispričavam radi lapsusa, ja znam tko ste vi, vi ste liječnik iz Gole, obiteljske medicine, je li tako. I evo žao mi je što plačete nad kravama koje završavaju na prisilnom klanju. Ne znam kakvo je vaše stajalište o kravama koje završavaju na dobrovoljnom klanju ali ovo što ste rekli baš ne drži vodu. Naprosto ne drži vodu. Dakle program e-recepta je nešto što je započelo 2003. u vrijeme one prethodne Vlade u suradnji sa Svjetskom bankom. U suradnji sa Svjetskom bankom to je jedan ozbiljan projekt, ne kao fiskalizacija i na to možemo biti ponosni. On je, dakle puno, puno ozbiljnije koncipiran u samom startu, puno ozbiljnije nego fiskalizacija 2005. i za vrijeme osmogodišnjeg mandata HDZ-a od čega je gospodin Milinović dugo bio ministar to je provedeno jer su za to osigurana sredstva, ekspertiza, consulting dakle i to je nešto što je dobro. Ali je to bilo vrlo ozbiljno koncipirano za one prethodne Vlade koje je vodio Ivica Račan. I tu nema nikakve zabune i nikakve kritike. To je velika razlika u odnosu na situaciju u kojoj stavite tablu, iskopate 2 metra tunera i kažete počeli radovi. To nije isto.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na replike. Sada idemo dalje po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Hvala predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, često se u zadnje vrijeme govori, sve češće nažalost u Hrvatskoj o Grčkoj pa ću ja ovdje reći da su grčke vlade, mnogo njih, godinama i desetljećima lagale i varale pa i manipulirale brojkama pa vidimo gdje ih je to sve skupa dovelo i ekonomski i socijalno. Dakle mislim da ćemo se svi složiti, siguran sam dapače da to nije put. Gospodine predsjedniče Vlade, niste puno govorili u svom uvodnom izlaganju o samom Izvješću. Nije da se nešto mnogo ima i govoriti o samom Izvješću ali ste puno više zapravo govorili uvodno o iznevjerenim obećanjima. A tim smatram plan 21. Dakle koliko god vi često negirali plan 21. kao jedno veliko obećanje, to jest bilo obećanje hrvatskim građanima. I nažalost u zadnje vrijeme kako je i počela izborna godina vi sve češće govorite o tome kao da ste jučer preuzeli vlast. I danas često smo čuli neke rečenice kao da otprilike jedno 6 mjeseci imate svega ili možda 7 odgovornost za upravljanje državom. Što se tiče samog Izvješća čini mi se da je to nekako više zapisnik koji onako jednim šturim birokratskim riječnikom pobraja teme, poneko postignuće i ako izuzmemo situaciju Ukrajinu i afričke države i ebolu zapravo, najčešće govori o nekim lijepim željama koje ne možemo primijenit u Hrvatskoj. Ja ću ipak reći ponešto o samom izvješću jer mislim da su neki dijelovi, posebno u ovom gospodarskom smislu izrazito važni za Hrvatsku. Pa ću tako recimo spomenut da u izvješću za lipanj tzv. prikladnost propisa ili skraćeno iz engleskog refit. Kaže ovako, Europsko vijeće na temelju komunikacije Europske komisije ocijenilo je da je postignut napredak u provedbi programa za prikladnije i učinkovitije propise na razini Europske komisije i drugih država članica Europske unije. Nažalost, ne možemo se pohvalit u Hrvatskoj da smo išta napravili u skladu sa tim, a to je provedba programa za prikladnije i učinkovite propise. Dalje, u izvješću za listopad spominju se strukturne reforme i ulaganja iz Kine. Koliko je meni poznato, sa Kinezima se zapravo ne razgovara. U Hrvatskoj nema niti jednog ulaganja, a također se ne razmišlja nažalost niti o strukturnim reformama, osim ako nećemo reformom nazvat fiskalizaciju koju mnogi hvale, ali i ta fiskalizacija je mogla bit provedena puno mudrije. I na kraju u ovom zadnjem izvješću, a to je za prosinac, kaže jedan dio potpora rastu investicija pa ću ja ovdje citirat. Prvo, koordinirana podrška investicijama; drugo, obnovljena predanost za provođenje strukturnih reformi i fiskalna odgovornost. Nažalost, nakon više od 3 godine vaše Vlade teško da možemo reći da ste išta od ovog usvojili, napravili, prihvatili, kako god hoćete. I na kraju samo još u ovom uvodnom dijelu, moram reći da mi je jako žao što čini mi se da Vlada ne koristi mnoge druge odbore osim Odbora za europske poslove. Mislim da je Hrvatska u situaciji da bi trebala u pripremi sastanaka za Europsko vijeće koristiti i Hrvatska Vlada i neke druge odbore, prije svega Odbor za financije i gospodarstvo. I tako sad kad idemo dalje u raspravu o onom o čemu ste govorili, a to nije tema izvješća nego hrvatska stvarnost, ja si zapravo vas pokušavam zamisliti na tim sastancima Europskog vijeća, pretpostavljam je dosta neugodno tamo sjedit s obzirom da nažalost uz sve potencijale koje svi znamo da Hrvatska ima, to priznaju i stranci, mi nažalost tonemo godinama i zapravo smo zaista se našli uz sami bok Grčkoj. Nažalost također ništa, ali doslovno ništa ili ja to ne vidim, mi to ne vidimo, u proteklih godinu i pol dana niste učinili na istinskoj europeizaciji Hrvatske i integraciji Hrvatske u europske ekonomske tokove. Nažalost, nismo iskoristili ništa od prilika koje Europska unija kao organizirano tržište pruža, osim što smo omogućili mladim i obrazovanima da nikad lakše napuste Hrvatsku. Mislim da se svi moramo ovdje složit, a to je protekle 3 godine odgovornost i godinu i pol dana punopravnog članstva, za sve to skupa pretpostavljam da nosi vaša Vlada, ne znam tko bi drugi. Naša okrutna stvarnost kaže sljedeće. Šta god vam suradnici pripremali recimo na temu konkurentnosti, odete na svjetski ekonomski forum, pogledate tamo kako izgleda lista konkurentnosti Hrvatske, žao mi je što niste bili u …, mislim da vam je tamo kao hrvatskom premijeru prošli tjedan bilo mjesto. Kaže rang lista konkurentnosti da je Hrvatska apsolutno najlošija članica Europske unije, jedino je Grčka lošija, s tim da je Grčka u protekloj godini preskočila 10 mjesta. Dakle napredovali su Grci uz sve probleme 10 mjesta na svjetskoj listi konkurentnosti. Hrvatska je tu nažalost 77, pala je za dva mjesta. Što se tiče javnog duga i deficita, o tom se često raspravlja. Mislim da i naša javnost ima dovoljno informacija, činjenica je otprilike takva da će ukupni dug dakle nakon 4 godine mandata ove Vlade porasti za jedno 80 milijardi kuna. Svi su već zaboravili da je ova Vlada preuzela zemlju koja je imala kreditni rejting na razini investicijskog, survala ga je u tzv. junk ili smeće, a da je premija rizika na hrvatski dug najveći u Europi nakon, odnosno velik skoro ko grčki, dakle najveći, jedino je grčki veći. Sve češće se priča o nezaposlenosti i zaposlenosti. Naime jedna stvar je problematična, a to je mislim da trebamo više pričat o zaposlenosti. Dakle nezaposlenost je danas 320 i nešto tisuća, međutim treba uzet broju zaposlenosti. Zaposlenost je u dramatičnom stalnom padu, a broj nezaposlenih nije došao do 400 tisuća zadnjih godina samo zato što su mladi, a i ne više samo tako mladi, ima nekoliko mojih kolega koji su 45 i više nisu tako mladi napustili Hrvatsku. Prema tome, da deseci tisuća ljudi nisu otišli iz Hrvatske nikad lakše proteklih godina, vjerojatno bi ta brojka nažalost bila i 400 tisuća. I na kraju, ono što svakako nismo iskoristili niti onih godinu i pol dana prije ulaska, niti ovih godinu i pol dana koliko smo punopravna članica jer to je prostor da se zaista ostvare ulaganja, prije svega privatnog sektora, da se povuku na vrijeme, a ne za 5 do 10 godina novci iz europskih fondova, da se ostvare i infrastrukturni projekti i da se napokon pokrene hrvatska ekonomija. Ne vidim sad kolegu Jelušića, a vidim ga ovdje, koji je prije jedno par mjeseci rekao da ja ovdje širim lažni pesimizam što nažalost nije točno, pa kako ja ne bih širio lažni pesimizam, a ovo su sve brojke koje sam iznosio, ja ću vam u dvije rečenice još spomenuti izvještaj gospodina Derosa koji je iz komisije bio ovdje u prosincu prošle godine, koji je govorio i upozoravao, vjerujem da ste dobili tu prezentaciju, na pet ključnih rizika i neravnoteža za Hrvatsku. Prva, kaže nekonkurentnost ili konkurentnost, ovisi kako gledate. Pa tako kaže erozija hrvatskog udjela u ukupnom izvoznom tržištu u Europi. Dakle koliko god se hvalili, zapravo o tom smo imali raspravu prošli tjedan oko izvoznih brojki, nažalost europska metodologija je drugačija od hrvatske pa onda mi nemamo točne brojke trenutno koliko je hrvatski izvoz. Nažalost on nije rastao, svi bismo htjeli da jest ali nije rastao po stopi od 10%. A istovremeno u smjeru toga govori i naša industrijska proizvodnja. Industrijska proizvodnja u Hrvatskoj za prošlu godinu je negdje rasla oko 1% što naravno onda logično objašnjava da ni izvoz nije mogao rasti 10%. Međutim istovremeno naši konkurenti, prije svega iz srednje Europe, kaže brojka ovako: mađarska proizvodnja industrijska je rasla za 9%, rumunjska za 9%, slovenska za 3,7%, slovačka 5,5% što će reći ako je naša rasla 1% to znači da mi zapravo padamo sve dublje i dublje i u tom izvozu unutar EU i što se tiče industrijske proizvodnje. Na drugi rizik upozoravaju iz Europske komisije kapacitet prilagodbe, citiram prevedeno sa engleskog slabost poslovnog okruženja i tržišta rada značajno produbljuju i produžavaju krizu. Treće, razduživanje privatnog sektora koji usprkos svim mjerama, navodnim mjerama, naravno koji nisu ništa riješili u privatnom sektoru s obzirom da ekonomski rast ne postoji je i dalje prezadužen. Financijska stabilnost, jest banke su za sada još uvijek otporne i zato oprezno o tome kad se u ovoj sabornici raspravlja o bankama zato što je ono što ovdje raspravljamo ima uticaj ne samo na banke nego općenito na financijsko tržište u Hrvatskoj. Međutim, ono što je problem a to je da je visok i dalje raste udio nenaplativih kredita hrvatskih banaka i na kraju javne financije kaže Europska komisija izrazito visok dug i deficit. Na žalost, mi ćemo morati vjerojatno čekati tek veljaču ove godine pa ćemo saznati iz Europske komisije koliko je po europskoj metodologiji, a ne nacionalnoj metodologiji zaista deficit u prošloj godini. Međutim, voljeli bismo da to nije tako, pa da prošli tjedan sam imao pitanje za vas na koje naravno niste odgovorili, a to je jamčite li da je zaista naš deficit u prošloj godini 12,8 milijardi. I na samom kraju, dakle Hrvatska je kao 28 članica Europske unije mala i otvorena ekonomija koja na žalost sve manje konkurentna i sa sve više rizika, rizika za strane ulagače koji nas zaobilaze, pa smo time sve više izolirani bez obzira na taj naš potencijal koji nedvojbeno postoji. Međutim, ono što treba posebno zabrinjavati, a to je da ih strani i hrvatski ulagači kao i strani pokušavaju naći neke druge puteve, neka druga mjesta za ulaganja, a svjedoci smo da neki poduzetnici izmiještaju proizvodnju iz Hrvatske. To sigurno uvjeravam vas nije zato što bi oni to htjeli, nego zato što je nužda ih tjera da prežive. Sve to skupa na kraju samom ovdje smo zato što proteklih godinu dana intenzivno umjesto rasta ulaganja i podrške ulagačima vi se obračunavate sa političkim protivnicima umjesto da godinu i pol dana radimo na Schengenu, da vi radite na Schengenu mi smo prije godinu i pol dana ovdje raspravljali o lex Perković. Umjesto zapošljavanja svjedočimo bijegu mladih i obrazovanih, pa čak i poduzetnika izvan granice naše zemlje. A umjesto reformi o kojima se puno priča, ali ni jedna ozbiljna nije provedena, a to je vidimo porezni vrtuljak u kojem porezi se od danas do sutra mijenjaju, idu gore, dolje, lijevo, desno. Više nitko ne zna unutar šest mjeseci kako će izgledati hrvatski porezni sustav. Posljedica toga je naravno dalje ekonomsko propadanje, eksplozija duga. A ono što na samom kraju želim reći i mislim da je to nužno osvijestiti državni dug, nije tuđi dug. Državni dug je dug svih nas, svih naših građana i naše djece. Prema tome, oprezno s tim. Hvala.
Sad ćemo prijeći na replike. Daniel Mondekar, izvolite kolega.
Zahvaljujem. Pa uvaženi kolega, prvo odmah u prvoj rečenici je bilo pitanje refita onog regulatornog fitnesa, odnosno pitanje krčenje regulatorne šume. Pa nije to na državama članicama. Radi se o procesu koji se provodi na europskoj razini da raskrče dokumentaciju, da raskrče propise EU koji se onda transponiraju u Republiku Hrvatsku. Sjetimo se da je Hrvatska o svom trošku prevela, išla transponirati stotine stranica različitih akata koje kad smo napravili, potrošili milijune kuna Komisija rekla a gledajte ljudi mi to režemo i to više nije na snazi. Naprosto refit je proces koji mora Bruxelles ubrzati, koji će se onda posredno vidjeti u Hrvatskoj u budućnosti. Druga stvar, odbori Sabora sudjeluju u decision making procesima jer legislativnu moć ima Komisija. Vijeće je kormilo, legislativa je moć Komisije. Akti dolaze u Sabor i Vijeće Europske unije, dakle ministri su ti koji sa Komisijom i Parlamentom donose akt, odbori sudjeluju. Junckerov program na koje je Vijeće sada reklo može će se sad u Saboru raspravljati na ne jednom, nego na tri odbora i vjerojatno tri puta. Dakle, tako izgleda taj proces. Fondovi, pa čuli smo ljudi. Mislim ne znam da li vama ti brojevi ne odgovaraju. Ponešto o tome znam, ali 75% ugovorena sredstva do ovog zadnjeg razdoblja a ovo zadnje razdoblje smo među zaista prvima unatoč apologetima zle kobi da nećemo vidjeti te novce godinama među prvima dobili operativne programe iako je Europska komisija ta koja je kasnila puste mjesece je kasnila Komisija. I da je bio način na koji je Barosso poslovao mi bi vidjeli tek na ljeto za 2014. operativni program, na ljeto 2015. Treća stvar. Ako je rastao izvoz kako onda nije rasla i proizvodnja, mislim i to treba jasno reći. I na kraju, ovdje u Saboru jesmo imali Derosa. U dva navrata sam ja pričao s njim i prije Sabora i sjetite se što je čovjek rekao. Ova Vlada ima i ponekad povijesnu dužnost da konačno počne mijenjati državu, jer da citiram njegovu rečenicu [[Upadica Zgrebec: Hvala, hvala.]] "Ova Vlada se i muči zbog desetljeća pogrešnih odluka prije." Citiram gospodina Derosa. Hvala.
Odgovor na repliku, Domagoj Milošević.
Ja ne bih išao desetljećima unazad, svašta bi se našlo u desetljećima unazad stvarno, nego bih ipak citirao premijera s početka mandata hic Rodus hic salta. Više pustite to i šta je bilo prije pet i deset godina, kamoli prije 35. Refit sam spomenuo u kontekstu, dakle da se u Hrvatskoj na žalost ništa ne radi upravo na temu pojednostavljenja propisa. Kad razgovarate sa bilo kojim poduzetnikom, posebno sa strancima oni se apsolutno ne snalaze. Čak i oni koji ne dolaze iz Austrije, Njemačke, nego iz tranzicijskih zemalja ili post tranzicijskih zemalja. Dakle, u tom kontekstu sam govorio. Dakle, mi smo daleko na začelju, pojednostavljenju prepreka, odnosno uklanjanju prepreka za ulagače i poduzetnike i pojednostavljenju propisa. Na žalost u tom kontekstu sam govorio također i o tome da bi bilo mudro se savjetovati sa odborima bez obzira na to što je netko tamo napisao u proceduri više ljudi, više zna. A mislim da Hrvatska nije u situaciji da bi trebala odbacivati bilo koga tko ima nešto za reći javno ili nejavno na nekom sastanku odbora koji su također javni. Što se tiče fondova, dakle stalno se mantra ugovorenom. Odlično, ali mi smo godinu i pol dana u Europskoj uniji. Svi bismo htjeli vidjeti te rezultate, rezultata nema. Novaca nema kao što to vidimo. Projekata je malo. Ozbiljnih strateških investicija pričalo se ovdje stalno o strateškim projektima nema. Koji je zadnji? 2011. pokrenuta Zagrebačka zračna luka? Izvoz? Znat ćemo vjerojatno tek za koji mjesec, jer opet mi imamo tu dvostruka mjerila. Malo europska metodologija, malo hrvatska, kako kada ovoj Vladi odgovara. Međutim, svi bismo željeli da izvoz raste 10%. Negdje je procjena da taj rast izvoza nažalost svega 3%. A i to sam govorio u kontekstu da drugi napreduju puno brže, a da mi imamo potencijal i da bismo mogli napredovati puno brže međutim mi zaostajemo i sve smo više na dnu po mnogo čemu pa i po izvozu.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Milošević, sve o čemu ste govorili je točno. Da, ukazali ste na probleme. Govorili ste u brojkama, a iza svih tih brojaka stoje živi ljudi, ljudi koji su osiromašeni, koji nemaju posla. Ova Vlada evo sad vam je kolega Mondekar rekao da je dobila pohvalu da ima povijesnu dužnost. Ova Vlada je trebala iskoristiti samo to da je Hrvatska postala ravnopravna članica EU. Ova Vlada je trebalo to iskoristiti na način što je Hrvatskoj otvoreno tržište od 500 milijuna ljudi. A kako ga je ona iskoristila? Iskoristila je tako da je otvorila tržište 4,5 milijuna Hrvatica i Hrvata mladih ljudi da odu trbuhom za kruhom. Zašto? Zato jer ova Vlada svojom halo kako kaže premijer karamba politikom, nesposobnošću dovela je. Pa ja mislim da bi povijesna dužnost ove Vlade bila da se zahvali i da da mogućnost da jedna druga Vlada ovu Hrvatsku izvede iz ovakvog stanja.
Domagoj Ivan Milošević, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa na ovo što ste rekli kolegice Sumrak nadodat ću jednu stvar, a to je izračunato i možete provjeriti, u protekle tri godine pad standarda hrvatskih građana je 10%. I to nije izmišljotina HDZ-a nego izračun ekonomskih analitičara. Kao što je i pad gospodarstva 12 kvartala za redom. Mislim da to nema veze sa zlonamjernošću iz ovih klupa, zato što mi evo valjda falsificiramo brojke. To su realne činjenice. Ali gospodina premijera smetaju realne činjenice i očito ne odgovara mu ova vrsta rasprave. Konkretno, argumentirano o konkretnim pitanjima. Lako je lamentirati i lako je držati predavanja o … [[Govornik se ne razumije.]]
Đuro Popijač, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Milošević osvrnuli ste se u svom izlaganju na ono što je govorio premijer Milanović, a pokušao je po ne znam koji puta iznositi netočne činjenice. Zapravo iznosio ih je, ali s namjerom obmanjivanja javnosti pa valja još jednom spomenuti bez obzira što je kolega Hrg to jednom pokušao u svojoj replici ali evo čuli smo što je dobio, ne konkretan odgovor nego uvrede. Dakle, činjenica je da Hrvatska ima na raspolaganju 10 milijardi eura, od toga 2 milijarde eura za poljoprivredu. Činjenica je da Hrvatskoj još uvijek nije prošao program ruralnog razvoja na temelju čega je moguće povlačiti sredstva iz Poljoprivrednog fonda. Činjenica je da nema operativnih programa i da zapravo 380 milijuna eura je postalo vrlo problematično i upitno koje je bilo predviđeno za prošlu godinu, a ove godine već dolaze sljedećih 300 milijuna eura i tako sve do 2020. godine. I umjesto da se odgovori na pitanje zapravo koji su to razlozi zbog čega je administracija ove Vlade toliko aljkava i nesposobna da ne može dovesti do razine prihvatljivosti dokumenta, do organizacijske sposobnosti nego optužuje naravno one koji čak i dobronamjerno komentiraju da se nešto mora učiniti, da se mora učiniti ozbiljan pomak naprijed da bi se moglo pristupiti tim fondovima. Dakle, i ono što ste sami spomenuli, umjesto ozbiljnih poteza, ozbiljnih aktivnosti doživljavamo ovdje nesuvisle uvrede. Nažalost, to čak više niti ne zabavlja nikoga ali samo sve dalje i dublje vodi ovu državu u propast.
Domagoj Ivan Milošević, odgovor na repliku.
Pa teško je ja mislim svakome razumnome i racionalnom bez obzira na poziv premijera biti … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje u Hrvatskom saboru s obzirom na situaciju u kojoj svi skupa živimo i radimo. Dakle, možda u nekoj sjevernoj zemlji tamo na samom sjeveru Europe se mogu smijati, nažalost mi se ovdje nemamo čemu smijati. I za početak ako hoćete bilo što u životu promijeniti morate biti spremni priznati stvarnost, odnosno realnost, prihvatiti brojke kakve jesu, činjenice kakve jesu i kad tek znate gdje ste, u kakvom ste problemu onda možete početi situaciju mijenjati. Potpuno je neuvjerljivo, a također je i neumjesno sve skupa ovdje nas zasipati stalno nekakvim brojkama koje daju lažnu sliku o lažnoj stvarnosti u kojoj evidentno je da radi cijela ova Vlada. A što se tiče EU fondova kolega Popijač koje ste spomenuli ako se dobro sjećam prije jedno 6 mjeseci potpredsjednik Vlade za gospodarstvo izvlačio se da nije nekakvi softveri, kompjuteri nešto nisu radili pa nisu mogli na vrijeme pripremiti i poslati dokumente u Bruxelles. Pa jel to stvarno dostojno ozbiljne Vlade koja upravlja državom u ovakvom problemu?
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Kolega Milošević vi ste u svom izlaganju konkretno iznijeli svoj osvrt na ova izvješća Vlade sa sastancima Europske komisije. Možda bi bilo dobro ponovno naglasiti teme zapravo o kojima su oni razgovarali na ova 4 zadnja sastanka u ožujku, lipnju, listopadu i prosincu, a one su uglavnom bile vezane za industrijsku konkurentnost, za zapošljavanje mladih ljudi, potpore rastu investicija, gospodarskom rastu, energetskoj neovisnosti. I sada kad to preslikate na RH zapravo vidjet ćete ako komparirate kojim smo se mi temama u tih 2 ili 3 godine zabavljali hrvatsku javnost. A one su uglavnom bile i svjetonazorske i ideološke. Vezano od ćirilice u Vukovaru, uvođenju zdravstvenog odgoja, ukidanju pokroviteljstva nad Bleiburgom, lexom Perković, ratifikaciji štetnog sporazuma sa BiH, referendum o definiciji braka. Postavlja se zapravo pitanje treba li ova Vlada stvarno lupiti glavom o zid i konačno shvatiti da treba jedno konkretno, jedno konkurentno i stabilno gospodarsko okruženje sa jednim nužnim poreznim rasterećenjem bez pravne nesigurnosti koja je prisutna u RH i kroz ako hoćete i funkcionalnu decentralizaciju u RH o kojoj se toliko priča. Jer ona treba krenuti putem gospodarskog oporavka koristeći i materijalne i ljudske resurse u RH čime bi zaustavili odlazak mladih ljudi i razmišljali o ozbiljnom problemu u RH, a to je demografski problem. zapravo nemaju viziju i nemaju sposobne da to provedu. Hvala.
Odgovor na repliku Domagoj Ivan Milošević.
Pa ja ću iskoristiti riječi samog premijera koji je rekao na čelu s njim valjda, ova Vlada ne lupa glavom o zid nego glavom o vrata. Pa onda valjda nakon par puta što udari glavom o vrata ili će puknuti vrata ili će puknuti glava, sad ovisi od čeg su vrata od kojeg drveta napravljena. Međutim ono što je činjenica i to žalosna činjenica što pokazuju analize ekonomskih analitičara u Hrvatskoj, a to je da je recimo u ove 3, 4 godine ova Vlada će za sobom ostaviti jedno osim 80 milijardi kuna novog hrvatskog duga o čemu sam govorio, povrh krize u zemljama poput Španjolske i Portugala hrvatski građani su izgubili jedno 100 milijardi kuna na vrijednosti svoje imovine, govorim o stambenom nekretninskom fondu, povrh onog dakle govorimo o onih 15, 16% pada vrijednosti nekretnina u zemljama koje su ozbiljno pogođene krizom. To je 100 milijardi, ovo je još stotinjak milijardi kuna gubitka na vrijednosti. Ne postoji nažalost procjena koliko je izgubljeno u vrijednosti hrvatskih tvrtki, to su sigurno deseci milijardi kuna. povrh toga 6 milijardi kuna je već uzeto iz drugog mirovinskog stupa. Mi ovdje govorimo uvaženi kolege o stotinama milijardi kuna u zemlji koja ima GDP u stotinama milijardi kuna.
Ivan Šuker, replika.
Kolega Milošević, zar vama nije čudno da država koja je članica EU koristi službenu metodologiju EU Eurostata kada joj paše, a kada joj ne paše onda koristi svoju nekakvu svoju metodologiju i to je slučaj kod ovih kvazi pozitivnih rezultata što se tiče izvoza. Da, izvoz je možda rastao 2 ili 3%, ali prvenstveno zbog izmjene metodologije ne zbog nekakvog gospodarskog zamaha ili uzmaha u RH jer kada govorimo o industrijskoj proizvodnji kada pogledamo da imamo pad zaposlenih. Onda se postavlja pitanje, a tko je to sve skupa proizveo? Dakle trebaju se koristiti podaci. Međutim ima nešto što će se nažalost razbiti o glavu sljedećoj vladi, a to je ta metodologija oko deficita. Vrlo je interesantno kada se htjelo prikazati kako je nesposobna bila prošla vlada onda u deficit državnog proračuna su se ugurala sva jamstva hrvatske brodogradnje. Ja sada samo postavljam pitanje što je sa silnim jamstvima prema HŽ-u koja su dana u protekle tri godine u kojem će se to oni koje godine deficitu državnog proračuna prikazati? I mi danas imamo točku dnevnog reda Zakon o proračunu i kada pogledate ovaj Zakon o proračunu isto tako kada je bila rasprava o Zakonu o izvršenju državnog proračuna onda je rečeno da u Zakonu o izvršenju državnog proračuna neće biti ugrađena zakonska obveza da se mora reći koliki se očekuje udio duga javnog duga u BDP-u nego da će biti to regulirano Zakonom o fiskalnoj odgovornosti. A gledajte, mi još uvijek nemamo Zakon o proračunu, nemamo niti Zakon o fiskalnoj odgovornosti. To je isto tako na određeni način izbjegavanje … zakonske akte koje imaš daješ činjenične podatke koje ne možeš frizirati na ovaj ili na onaj način. Ali kažem ako govoriš kako govori predsjednik hrvatske Vlade onda imaš kako ti paše, a ne kako je.
Odgovor na repliku Domagoj Ivan Milošević.
Pa da, kao što teško nas više nažalost može iznenađivati da recimo gospodin premijer kada govori i kada se u replike iz glavne opozicijske stranke nema za potrebu biti ovdje i kao što je do sada više puta ovdje komentirao ući u ovu raspravu, tako sve manje može iznenađivati nažalost i to da se manipulira brojkama i da se koristi metodologija nacionalna kada nam paše, europska kada nam paše i obratno kada nam ne paše onda se koristi ono suprotno itd. dakle to sve skupa govori da sadašnja Vlada ne živi u stvarnosti i u realnosti i da se ne bavi stvarnim problemima nego da sada isključivo zbog toga što smo ušli u izbornu godinu ćemo slušati o tome što je bilo prije, što je bilo nekada i vjerojatno tako to nažalost u ovom trenutku mora biti.
Ne radi nam sat pa ćemo mjeriti ovdje na ovim satovima. Ivo Jelušić, replika.
Hvala. Kolega Milošević rekli ste u svojoj raspravi da sam vas optužio da širite pesimizam. Nećemo sada govoriti tko širi optimizam, tko pesimizam stvar je procjene, međutim činjenica je sljedeća da to ja bih se čak i složio da vi možda i nemate namjeru širiti pesimizam jer nam to nije cilj, uostalom niste vi pesimist po prirodi. Vama je cilj nešto drugo i vama osobno i vama inače iz HDZ-a, vama je cilj pokazati da od kada je ova Vlada i od kada je ova vlast da ništa ne valja i da je to problem. dakle nije vama cilj širiti pesimizam i reći da ništa ne valja. Međutim kada bi bilo tako kako vi govorite bilo bi zaista teško i bilo bi puno gore. Govorite kako nema investicija, pa tko bi tko će doći tko bi došao u državu kada bi slušao samo vas iz oporbe šta govorite, kako vi govorite kako je stanje. Pa ljudi bi bježali ne došli nego bježali glavom bez obzira. Ajmo mi o činjenicama, izvoz je rastao prošle godine. vi kažete pitanje metodologije, slažem se po našoj metodologiji kako smo i do sada radili mjerenje izvoza on je rastao 9%, slažem se da to ima dijelom i provoza. Ali kada to odbijemo nepobitna je činjenica s čim se slažu i hrvatski izvoznici da je ipak izvoz rastao po prvi puta nakon 6 godina. Po prvi puta nakon 6 godina imamo rast industrijske proizvodnje, istinabog ne velik ali je rast. Po prvi put nakon 6 godina pa to su dobre stvari. Pa to treba svatko priznati pa i kad je u opoziciji. Prema tome 6 godina nismo imali rasta, sada ga konačno imamo. Vi volite govoriti od 12 kvartala i o padu BDP-a. Nije problem u 12 kvartala i nemamo mi pad BDP-a 12 kvartala ili 3 godine, nego imamo pad BDP-a 6 godina. 6 godina za redom. Ali vi uporno pokušavate zaboraviti one 3 kada je taj BDP pao tri puta više nego sada [[Upadica: Hvala lijepa.]] Prema tome, to su naprosto činjenice.
Hvala. Gledamo na onaj sat tamo jer nisu usuglašeni. Odgovor na repliku Ivan Domagoj Milošević.
Snaći ćemo se hvala gospođo potpredsjednice. Pa dakle ja, prvo, u pravu ste, ja sam po prirodi optimist iako je sve teže zadržati u Hrvatskoj optimizam. Ali ima jedna opasnost sa lažnim optimizmom a ne pesimizmom a to je kada širite neutemeljeni optimizam, onda su razočaranja svih nas i naših građana puno veća. Dakle treba upravljati očekivanjima a to je ono što ova Vlada otpočetka radi krivo. I ne samo to, masu toga drugoga ali dobro, to je jedna stvar. Ja mislim da ja najčešće govorim, najčešće govorim brojkama i argumentima. I dakle da, brojke kažu 12 kvartala gospodarskog rasta, 2 kvartala, pada, dva kartala gospodarskog rasta 2011. godine. Pogledajte pad poreznog opterećenja 2011., ukidanju kriznog poreza 6 odnosno 12 mjeseci ranije, pogledajte broj zaposlenih i nezaposlenih tada i danas. Hrvatska je tada imala više stanovnika nego danas. Ne zbog toga samo što ljudi umiru nego zato što deseci tisuća ljudi odlaze van. Dakle sve to skupa su brojke koje trebaju sve nas zabrinuti. I ja ovdje to zaista ne činim iz bilo kojeg pesimizma lažnog ili ne lažnog nego zato što to treba sve nas upozoravati. I treba, evo sada se vratio premijer, drago mi je da se vratio pa da čuje, a to je da bi počeo rješavati probleme moraš prije svega prepoznati realnost, moraš se suočiti sa problemima i moraš ih priznati a ne zanositi se s brojkama koje nisu nažalost točne.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega, vi govorite ne treba gledati unazad a da se ova Vlada ili koalicija gleda unazad a s druge strane govorite o brojevima i činjenicama. Dakle svaka, broj da bi bio usporediv on se mora uspoređivati sa nekim brojevima otprije, ne može od sutra. Dakle prisjetiti ću vas samo da deficit 2011., kako god hoćete po bilo kojoj metodologiji je bio 25 milijardi kuna. Dosegao je plafon plafona. Metodologija postoji nacionalna i postoji europska ESA 2010. i svaka metodologija je usporediva sama sa sobom od prethodnih godina. Nacionalna sa nacionalnim brojevima i ESA 2010. sa prethodnim i to je jasno i činjenično. I nitko u našoj koaliciji u to niti osporava niti traži da se miješa. Ali se ukazuje da po jednoj drugoj metodologiji deficit će biti manji i da je sve jasno i transparentno. Ono što je isto tako bitno naglasiti kada vi govorite da se lažni optimizam unosi a raste industrijska proizvodnja i izvoz po svim metodologijama. A koji je to pesimizam kada vam nešto raste, ne razumijem uopće o čemu vi raspravljate. Ali ono što je isto bitno 2014. godine u Izvješću HNB-a u 9 mjeseci, znači nema još obračuna za cijelu godinu strane investicije su 2,5 milijarde eura za razliku od 2013. gdje je bilo oko 50 milijuna eura. To je povećanje od 4 do 5%. Inače strane investicije su u ukupnim investicijama u Hrvatskoj 10-ak posto investicija. Ali samo pokazuje konkurentnost Republike Hrvatske. I još jedna bitna činjenica svih tih investicija i 2013., posebno 2014. godine, ne ulaže se više u trgovine i u nekretnine. Većina, 90% ovih [[Upadica: Hvala lijepa kolega.]] ulaganja je turizam, logistika visoke vrijednosti i proizvodnja. Turizam 4, 5 zvjezdica.
Hvala. Odgovor na repliku, Domagoj Ivan Milošević.
Hvala vam. Pa prije svega ovdje radi istinitog obavještavanja javnosti. 25 milijardi kuna deficita 2011. je nastalo tako da je 11,5 čini mi se milijardi kuna ukupnog duga u brodogradnji ova Vlada parkirala u 2011. I mislim da ćemo se svi razumno složiti da ukupni dug po jamstvima u brodogradnji nije baš fer i korektno staviti u jednogodišnji deficit. I sumnjam da je to po europskim statističkim normama. Sasvim sumnjam. Dapače, prilično sam siguran da bi kada bi se koristili europski standardi statistički 2011. a sve ću nas podsjetiti ovdje nije bilo ni jednog rebalansa proračuna 2011. godine, usprkos smanjenju poreznog opterećenja i ukidanju kriznog poreza 6 i 12 mjeseci ranije bio manji nego proteklih 3 godine naravno gledano pojedinačno. To je jedno. A drugo kada je to sve skupa kolega Gjurković tako odlično, pa dajete mi vi onda objasnite i svima nama i svim hrvatskim građanima zašto ljudi u tisućama i desecima tisuća napuštaju našu zemlju? Zašto poduzetnici i obrtnici propadaju? Dakle ja sam prvi koji bi rekao čestitam 10% rast izvoza, 7% rast industrijske proizvodnje kao što je u Češkoj ili Slovačkoj ali nažalost to nije tako. I ne možete se samo izvlačiti na taj građevinski sektor famozni. Da, građevinski sektor je u problemu, da prvi ulaz je u krizu izlaz je zadnji, odlično. Izgubili smo tamo desetke tisuća radnih mjesta. Ali ne može se svest ljudi sve na to što evo problem je u građevinskom sektoru.
I sada predsjednik Vlade Zoran Milanović, izvolite u ime predlagatelja.
Složiti ćemo se da je glavni problem stagnacija odnosno pad osobne potrošnje. Ova rasprava je odavno prestala biti rasprava o sastancima Europskog vijeća, to je rasprava o unutarnjoj politici o čemu se na Europskim vijećima uglavnom i razgovara pa smo se vratili na domaći teren. I dobro je da je tako, to su naši najveći problemi. Ukrajina, Grčka, sve je to važno. Mi smo srećom malo dalje od toga, ali prostori tamo prazninom zvone a ovdje je sva bol i radost za nas. Dakle ljudi koji su relativno mladi, koji su opterećeni dugovima, koji su s velikim kreditima neće početi ponovno trošiti ako im ne pomognemo. Pomoći ćemo im i jedino na takav način gospodarstvo će opet rasti po nekakvim stopama, to je očito i jasno kao dan. I mi to radimo. Ja sad iz ovih stopa to idem raditi s guvernerom, tu će me zamijeniti potpredsjednik Grčić za vrijeme izlaganja klubova. Što se tiče doprinosa svakoga od nas, pogledajmo šta smo radili, mi, moja stranka kad smo bili u opoziciji 4 godine. 43 zakonska, uglavnom zakonska prijedloga, 90% iz područja gospodarstva, financija, realnog sektora, života, to je bio doprinos velike opozicijske stranke sa skoro 60 zastupnika u razdoblju 2007.-2011. Taj klub sam ja vodio. U ove tri godine i dva mjeseca opozicije opozicijske stranke jedva 4 spomena vrijedna zakonska prijedloga od kojih nijedan duži od par rečenica, Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama, pa onda obavezama i pravima državnih dužnosnika. To je ništa, to se valjda radilo o jednom stavku. Zakon o izmjenama Zakona o radu, to je sve, ostalo su personalna pitanja. Praktički ništa. To hrvatski građani, birači u izbornoj godini moraju vidjeti. Dakle nerad i rad, pa kako bilo. TO je vaš doprinos boljitku Hrvatske. Svaka čast.
Tako ste se brzo javljali da nisam stigla pisat. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine Milanović, ovo sad vaše, izložila sam se sad kad se javim da ponovo kad kažem da zaista provodite tu svoju neku napirlitanu karamba politiku i da bi zaista bilo vrijeme da učinite povijesnu stvar i da odete. Ne vi sad na sastanak nego vaša Vlada. Znate, govorili ste o čemu govorite na vijećima, pa zar nije normalno, pa Hrvatska konačno shvatite je članica Europske unije i naravno da će na Vijeću govoriti o svojoj unutarnjoj politici i to zastupati. A što se tiče ovih zakona o kojima ste govorili, pa gospodine premijeru, pa 24 zakona koja ste vi dali Ustav je derogirao po jedno 20 do 30 puta otkad ste došli na vlast. U Zakonu o poljoprivredi o ministarstvu i ministru vašem prijatelju je bespredmetno više trošit riječi, su vraćeni iz Europske unije bez obzira na upozorenja sadašnje oporbe da nisu uskladili sa zakonodavstvom. Pa to je samo ta traljava i aljkava politika koja se provodi danas u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Ma nemam komentara.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatske Vlade, uz puno poštovanje prema tih vaših 46 prijedloga, možda bi bilo dobro zbog hrvatske javnosti da kažete koje ste od tih zakonskih prijedloga implementirali kad ste došli na vlast. Dapače, mnoge financijsko-gospodarske koje ste predlagali kad ste došli na vlast napravili ste dijametralno suprotnu stvar. To su činjenice i od toga naprosto možemo se politički prepucavat, od toga onima koji su pogođeni krizom nećemo im nažalost pomoć ni vi ni ja. Međutim, ima nešto drugo. Zakoni koje predloži oporba, ne samo HDZ, pogledajte gdje se nalaze, ali najdrastičniji primjer. Gospodine predsjedniče Hrvatske Vlade i bio zaključak kluba HDZ-a oko Zakona o potrošačkim kreditiranjima, onaj drugi zaključak koji se odnosi na ove jadne hrvatske građane koje su prevarile nekakve institucije koje su radile pod nečijim imenima. Recimo u raspravi su svi zastupnici podržali to, međutim istovremeno kad je došlo glasovanje vladajuća većina je odbila taj zaključak. Dakle, nemojmo koristiti neke podatke ovako kao što treba, ja bih volio da ste vi svih tih 46 zakona kad ste došli na vlast, kad ste došli s njima, evo ga ovi prethodnici nisu znali, nisu kužili, nisu prepoznali. Možete koristit koju god hoćete riječ, ali mi ćemo pokazat dosljednost i tih 46 zakona ćemo predložit. Niti jedan niste predložili, niti jedan. Dapače, u ključnim zakonima koje ste gurali dok ste bili u oporbi ste otišli totalno u dijametralno suprotnom smjeru. Toliko o zakonu. Nije bitan broj zakona nego je bitno da kroz rasprave sve, a to možemo vidjeti tko je što govorio ove protekle 3 godine, da se možda nekad ako i ne treba javno, ako to baš ne paše nekome, prihvate određene sugestije koje naprosto upućuju na zdrav razum.
Odgovor na repliku predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Ostat će zabilježeno da ste bili protiv Zakona o francima i pomoći građanima, dapače pobjegli ste, utekli ste odavde. Utekli ste odavde da se ne biste morali očitovati, a to radite sustavno i ove 3 godine. Dakle vi ne radite ništa u ovom Saboru. Šta radite izvan Sabora to Hrvati vide. U Saboru ne radite ništa, dakle ne radite bitan supstrat zastupničkog posla. Vama se to neda raditi. Možda vam je to intelektualno prekomplicirano, ali mi smo se trudili, nastojali, ljudi su pisali, nešto je zaživjelo, nešto nije. To je ta ogromna razlika. Vi sad opet kao europljanin kršite Poslovnik, samo naprijed, javite se, tražite stanku za klub, štogod, ali nećete me natjerati da šutim. Dakle niste radili ništa, ne radite ništa i tri godine se tako ponašate. Naši ljudi u vrijeme oporbenog mandata su bili zakonodavno aktivni. Šta vi nudite hrvatskim građanima, pa to se ni iz čega ne može iščitati, osim destrukcije. Ni iz čega. I od toga da nas podsjećate šta je bilo kad ste vi bili ministar financija.
Povreda Poslovnika, Ivan Šuker.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, vi ste povrijedili članak 238. jer niste reagirali na očitu neistinu. Zna se tko je pobjegao i kad bježao iz Sabora, mi smo ovdje sjedili i nikud nismo pobjegli. Dapače, i kroz raspravu i javno smo govorili pod kojim uvjetima ćemo podržat zakon. Međutim gledajte gospodine Milanoviću, nemojte govorit neistine, nemojte…
Ali sad ovo više nije povreda Poslovnika.
Nemojte govorit neistine i onda vi … da netko bježi.
Kolega Šuker.
Pa vi ste bježali iz Sabora, niste imali hrabrosti glasati za sudbonosne zakone [[Upadica Zgrebec: Kolega Šuker!]] za Republiku Hrvatsku, ali sad ste izrekli [[Upadica Zgrebec: Kolega Šuker!]] sad ste gospodine Milanoviću izrekli jednu veliku neistinu. Možete provjeriti fonogram, možete pogledati snimke pa ćete vidjeti [[Upadica Zgrebec: Kolega Šuker!]] da su zastupnici Hrvatske demokratske zajednice bili u sabornici [[Upadica Zgrebec: Isteklo je.]] i nisu bježali. Niste nam dozvolili da glasamo [[Upadica Zgrebec: Isteklo je vrijeme.]] Niste nam dozvolili da glasamo i nemojte mi dobacivati vi ste ovdje gost. Očigledno vaša ona tableta koja vas smiruje popustila pa ste postali nervozni.
A sad bih ja vama trebala izreći također opomenu, jer ste prekršili odredbu Poslovnika koja se odnosi na povredu Poslovnika. Niste glasali, niste glasali o tom prijedlogu zakona iz svojih razloga. … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Nije točno. Uvijek se glasa najprije o zakonu, a onda o zaključcima koji su vezani … … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Zato što je to tako, jer je to povratno djelovanje bilo a nije se odnosilo na primjenu zakonu. Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, evo javljam se za repliku. Na kraju vašeg izlaganja iako ste imali niz izlaganja tijekom jutra, ja sam očekivao da ćete tijekom vaših izlaganja reći što ste vi, odnosno Vlada Republike Hrvatske inicirala na sastancima Europskog vijeća kako bi se doprinijelo poboljšanju stanja u Hrvatskoj. Ali sam vam na kraju replicirao kada ste govorili o aktivnostima zastupnika u Hrvatskom saboru koji dolazi iz redova oporbe, pa i iz Hrvatske demokratske zajednice. Ja sam jedan od onih zastupnika koji su napisali nekoliko akata koji su trebali biti raspravljeni na sjednici Sabora. I evo tri godine gotovo pune tri godine čekam ne bi li moja točka došla na red kako bi je mogli raspraviti, moja točka, odnosno točka kluba Hrvatske zajednice. Pa ste u tom kontekstu spomenuli i Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama. Kažete da je to par riječi. To je bio cjelovit zakon koji je predložen Hrvatskom saboru i koji nije usvojen, a u isto vrijeme vaša Vlada već tri godine taj zakon najavljuje i nije ga poslala u proceduru u Hrvatski sabor, tako da ga neće ni do kraja mandata poslati. A što se tiče vašeg angažmana kad ste vi bili u oporbi i predsjednik kluba SDP-a kako ste malo prije i sami to rekli uputili ste 46 zakona. Danas kada vaša Vlada predlaže zakone u pravilu su ti zakoni sa suprotnim rješenjima od onoga što ste nudili dok ste bili u oporbi. Prema tome, taj posao koji ste onda radili bio je isključivo populističke naravi i ništa i vi sami znate da s tim zakonom ništa niste mogli postignuti, niti su ti zakoni bilo kakvu svrhu postigli. Jer kada ste bili u prigodi te zakone provoditi onda ih niste provodili, nego ste išli potpuno drugim rješenjima koja su odstupala od onoga što ste tada donosili.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
To što ste vi predložili je zaista jedini suvisao zakon. To je činjenica. Jedan jedini u tri godine. Meni je to važno. Dakle, nitko drugi ništa, praktički ništa, vi jeste. Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama sa nekim inovacijama, sa nekim idejama u redu. Mi smo s druge strane u vašoj županiji nakon 20 i nešto godina otvorili radove na prvoj ACI-evoj marini. ACI je kao što znate državna tvrtka sto posto, bit će uvijek državna većinski. Dok mi o tome odlučujemo neće biti rasprodana, možemo uzeti partnera nekog za dokapitalizaciju, za ulazak u equity. To je ona ista tvrtka koja se pokušava promijeniti, prilagoditi poslovanju. To je ona ista tvrtka u kojoj ste vi bili u Nadzornom odboru koja je i tada bila sto posto državna. To je ona ista tvrtka čiji je predsjednik uprave tadašnji vama i vašem kolegi ministru poklonio švicarski sat vrijedan 5000 dolara svakom po jedan. To je ono isto što ste rekli da ste poklonili prijatelju i sad je li ovo što ja govorim neistina. Pa tužite me! Tužite me! To je nešto što je nemoguće danas. Dakle, ja vam to moram reći. O takvim stvarima nećemo šutjeti, tako djecu ne želim odgajati. Možda je to bezobrazno, ali to je istina. Na ta pitanja dajete odgovore. Ja živim u stanu koji je pod kreditom, plaćam banci, imam za sada i nemam sat među ostalim i da mi ne dere košulju.
Domagoj Ivan Milošević, replika.
Hvala vam. Pa ja prije svega pozivam da se ne vrijeđamo. Mislim da time što ćemo se međusobno vrijeđati nećemo povratiti povjerenje u hrvatsku politiku i političare, a mislim da u tom procesu odgovornost predsjednika Vlade u jednoj zemlji je apsolutno najveća. To je jedno. Drugo. Mislim da će vam vaši kolege iz odbora, neki od kolega moći posvjedočiti da nisam po prirodi destruktivan nego sam vrlo konstruktivan. Pokušavao sam u više navrata prije svega na početku ovog saziva Sabora predlagati na odborima. Na žalost, Hrvatski sabor se sveo na to da isključivo glasa, tu i tamo lamentira i raspravlja o zakonima i da izvršna vlast ste postavila iznad zakonodavne. I to možemo svjedočiti da ne ponavljam što su rekli kolega Šuker i Bačić koji su dobro rekli, a to je gdje su završavali neki od naših prijedloga. I na kraju samo vrlo konkretno. Ako idete na sastanak sa gospodinom Vujčićem onda vam predlažem da nađete rješenje za firme kao što su Gredelj, DIOKI, Imunološki zavod. Jer ako kažete da radite, onda je apsolutno neprihvatljivo pozivajući se ovdje na izvoz i na hrvatsku proizvodnju, a to je da tvrtke kao što su Gredelj, DIOKI ili Imunološki zavod koji nisu samo tvrtke, industrija, to su industrijski sektori. Dio sveučilišta je vezan uz neke od tih tvrtki. Te tvrtke nitko na svijetu ne bi pustio da propadnu ni oni koji imaju nekakav stari komunistički sustav, a boga mi ni zapadni kapitalizam i to onaj najgrubljeg tipa. Svatko bi spašavao radna mjesta i tu industriju i znanje koje postoji u tim tvrtkama. Kad se jednom ode u stečaj, kad se jednom zatvore spada više nema. A ako želimo biti i napredni i bit u Europskoj uniji onda moramo spasiti tu industriju. A što se tiče tko je radio, tko ne radi, mislim da će građani najbolje o tome odlučivati na izborima.
I odgovor na repliku, predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Veseli me vaš smireni ton, međutim moram ovdje reći dakle da postoje i druge hrvatske tvrtke. Neke grade brodove vrijedne 200 milijuna eura kakvi se grade na još jednom mjestu na svijetu, konkurentne su i skupe. Njihovi predsjednici uprave ili uprava su u mom društvu kada putujem na Bliski istok i u srednju Aziju, tamo se brodovi i isporučuju i prodaju, tamo idu i Končar i druge tvrtke. A ovo što je rastureno ranije to pokušavamo oživjeti, reanimirati, nije još mrtvo ali je teško. A ovo što je živo to pokušavamo dodatno oživjeti. Evo u Trogiru je nakon 3,5 godine porinut brod. Nije vrhunska tehnologija ali brod. Ima li pravo Vlada reći da je za to barem malo zaslužna? Pa je malo, poco. Ja nisam nikoga vrijeđao, ja sam ovdje govorio istinu demantirajte. Očekivao sam od vas koji ste se javili nakon svog kolege da demantirate neistinu koju sam rekao. Nisam rekao neistinu i nisam vrijeđao. Ja sam govorio o Seamasteru. To je skup sat koji govori o dobrom ukusu onoga tko ga je odabrao ali isto tako govori i o vječnoj temi ljudske prirode, o pohlepi. Samo to. Jel to uvreda? Nije.
Branko Bačić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa mislim da ste povrijedili Poslovnik jer ste trebali upozoriti gospodina predsjednika Vlade da kad već nema argumenata na odgovor i repliku koju sam mu iznio da nije se trebao poslužiti argumentom osobne uvrede. Naime točno je, gospodine predsjedniče, da je meni kao predsjedniku Nadzornog odbora ACI-ja u 25. obljetnici ACI-ja predsjednik Uprave poklonio sat kao i brojnim drugim poslovnim partnerima u ACI-ju i taj sat koji je meni poklonjen jer je prvenstveno namijenjen profesionalnim roniocima ja sam poklonio jednom ronilačkom društvu i taj sat nije kod mene. To je jedna stvar. A druga stvar, kada vi govorite o tome kako vi živite u stanu kojega ste otplatili ja bih vam postavio pitanje kako to da vi nikad niste hrvatskoj javnosti objasnili po kojim ste uvjetima dobili kredit od Erste banke kad građani koji su imali iste uvjete kao i vi nisu mogli dobiti? To nikada niste objasnili hrvatskoj javnosti.
Hvala lijepa, vrijeme vam je isteklo, hvala. Isteklo vam je vrijeme ali također nije bila povreda Poslovnika i nisam trebala nikoga opominjati s obzirom da ste vi rekli da ste primili taj sat ali niste ga mogli poklanjati dalje jer ste u sukobu interesa. Sad ćemo prijeći, u ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Milorad Pupovac.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine predsjedniče Vlade. Ova rasprava u posljednjih sat vremena teče tako kao da u Hrvatskoj samo fali još ptičjega mlijeka i samo je momenat kad ćemo i gdje nabaviti ptice pa da ih počnemo musti i onda ćemo imati sve. A stvari nažalost ne stoje tako kao što ne stoje ni u skladu sa obećanjem da će Hrvatska biti najbogatija zemlja u Europi. A ova rasprava izgleda da daje podlogu za tu vrstu tvrdnji kako će Hrvatska biti najbogatija zemlja u Europi. Oni koji se sjećaju, sjećaju se da prije 25 godina smo čuli takvo obećanje da će Hrvatska biti najbogatija zemlja u Europi, najsamostalnija, najdemokratskija, najuređenija i najstabilnija. Nažalost, od tog prvog obećanja imamo ovo što imamo. Od ovog drugog obećanja vjerujem da na njega ne treba vjerojatno obraćati nikakvu posebnu pažnju. Govorim ovo zbog sljedeće stvari, godinu i pol dana nakon što je Hrvatska postala punopravna članica EU i u momentu kada je predsjednik Hrvatske vlade podnio Izvještaj o sastancima Europskog vijeća kolegice i kolege momenat je da se zapitamo gdje je EU danas i gdje smo mi u toj EU? Mi kao Hrvatska. Mi građani ove zemlje i građani EU. Što je ostalo od EU s obzirom na političke ideale s kojima je EU krenula? Gdje su ti ideali danas, što je od njih ostalo i je li točno ono što pojedini ljudi prepoznaju kao naznake da u EU umjesto političkih ideala imamo sve više elemenata ekonomske diktature koju nameće Bruxelles, koju nameću europski centri moći malim državama kao što je RH, nerazvijenim državama, ekonomski iscrpljenim i ekonomski oslabljenim kao što je Hrvatska? Nije li vrijeme, kolegice i kolege, da povodom solidnog izvještaja predsjednika Vlade koje govori onako kako jeste, nije li vrijeme da mi postavimo to pitanje? Dakle, što se tiče pitanja gdje je Europa danas. Europa je prije godinu dana dobila Nobelovu nagradu za mir. Je li Europa širiteljica mira? Je li u Europi vlada mir? Jesmo li mi sigurni da će u Europi za godinu dana biti mira onako kako ga je bilo prije dvije godine? I postavljamo li si pitanje zašto je to tako? Zašto Europa širi svoje granice na takav način da dolaze sve više u sukob? Zašto Europa uz svoje unutrašnje uređenje ne diskutira kako ne bismo imali iskustva kakva smo imali nedavno ne samo u Francuskoj, u Parizu, nego na nizu drugih mjesta? I da li su za sve krivi samo islamski teroristi i oni koji sprečavaju širenje Europe prema njezinim granicama zamišljenim ili Europa mora prodiskutirati koja je njezina odgovornost u tom pogledu o tome kakvo je stanje sa jednakošću europskih građana, za tu stvar ne treba citirati ni Pikettya ni bilo koga drugoga. Dovoljno je samo proći Hrvatskom pa da se vidi kako to izgleda. Ne treba se pozivati ni na iskustvo Grčke ni na rezultate Syrize dovoljno je samo pogledati kako živi prosječna hrvatska sredina pa da vidimo kako stvari stoje. Otiđite na Dolac razgovarajte s ljudima i dobit ćete punu sliku. Imaš vlastiti kredit za vlastiti stan, jamac si drugome za stan i sve se svali na tebe. To je današnje stanje, to je današnja Europa. Današnja Europa nažalost ne raste, današnja Europa stagnira. Današnja Europa u sebi ne jača, današnja Europa nažalost u sebi slabi i koristi se instrumentima stezanja, a ne instrumentima jačanja i širenja. I mi to osjećamo i mi to trebamo reći ne zato što smo protiv Europe jer smo uložili mnogo da budemo njezina članica, neki od nas više neki manje, ali vrijeme je da počnemo razmišljati kakva je to Europa svi zajedno, uključujući i one koji su formalno ravnopravni kao što je Hrvatska, a stvarno nisu ravnopravni. Naš premijer je ravnopravan kada dođe na Europsko vijeće, naša zemlja nažalost nije i mi toga trebamo biti svjesni. Europa je uzela tržište financijskog kapitala, uzela je tržište telekomunikacijskog kapitala, uzela je tržište svega onoga što je vrijedilo da se uzme kao tržište. Što smo mi dobili od Europe? Dobivamo upute o tome kako trebamo rezati, kako trebamo štediti. A što ako je to rezanje i štednja ubijanje i zadnje pretpostavke da se razvije politika rasta u Hrvatskoj? Što ako je to rezanje i ta štednja ubijanje zadnje prilike da se u Hrvatskoj sačuva elemente standarda javnih institucija kakve Hrvatskoj trebaju? Jesmo to pitanje postavili? Nismo. jel ga postavljamo ovdje u Saboru? Ne. Bavimo se lovom na jugo komuniste, kao da je ne znam koja godina izvještava HRT o progonu ovoga ili onoga od strane jugo komunista, a zemlja nam propada. A jedna stranka misli da će time dobiti vlast, možda i hoće, ali neće dobiti Hrvatsku nažalost. Što se tiče Hrvatske, što Hrvatska čini da se stvari promijene i da se izbori za drugačiji položaj unutar EU? Koje su to zemlje s kojima RH razmatra stanje u EU, koje su to zemlje s kojima Hrvatska dijeli svoju brigu o vlastitom položaju unutar EU? Ja bih volio to čuti, ako ne na plenumu ja bi to volio čuti na Odboru za europsku politiku ili Odboru za vanjsku politiku, volio bih to znati ili smo mi svoju sudbinu zauvijek vezali za nešto što nažalost ne donosi prosperitet. To je za mene pitanje. Što se tiče teme o kojoj je premijer govorio, pitanje stabilizacije, istina je ova Vlada nastoji stabilizirati državne institucije, nastoji ih učiniti stabilnim, nastoji ih učiniti funkcionalnim. Ali može se to raditi u okolnostima odsustva rasta i odsustva ekonomske politike s jedne strane? I može li se to raditi u okolnostima potpune političke destabilizacije zemlje jer je politički zemlja nestabilna? Teško, vrlo teško, vrlo teško. Od ovoga od ovakve političke nestabilnosti kakva 2 ili 3 godine vlada u Hrvatskoj zbog političkih sukoba koji su potpuno neproduktivni što se tiče zemlje, mogu profitirati samo oni koji žele zadržati moć nad politikom i nad državom a da ih nitko ne kontrolira i profitiraju. Može li biti stabilnosti institucija ukoliko nema stabilnoga i profesionalnoga pravosuđa? Teško i nikako. Poduzmite bilo koju mjeru borbe protiv korupcije, poduzmite bilo koju mjeru koja će zaštititi sigurnost poslovanja i sigurnost investicija ili sigurnost donošenja odluka, pa postoje ljudi koji su mnogo snažniji i mnogo jači i koji mogu utjecati na sudske procese nego što to mogu utjecati sami ljudi koji rade unutar sudskih institucija. Zašto je to tako? I zašto je to za nas irelevantno kao političke stranke u Saboru? Na kraju, ovdje kolege iz HDZ-a često govore o odlasku, mladi odlaze, pa i odlazit će jer će tražiti bolje uvjete život. Ako studenti nakon 10 godina koji završe fakultete ne mogu dobiti posao za većinu studija koje završe u Hrvatskoj, pa što imaju za čekati nego će otići. To je jedina prednost što imamo otvorene granice sa EU pa mogu otići. Da li je to kriva ova Vlada? Snosi dio odgovornosti, ali krivica je nažalost negdje davno započeta. Šta mogu raditi ovdje? Šta smo ostavili da se mogu zaposliti? Što smo stvorili da se mogu zaposliti? Pristali smo da nemamo brodogradilišta, pristali smo da nemamo tvornice, pristali smo da nemamo svoju ekonomsku politiku jer je nemamo. Je li postoji minimum suglasnosti oko toga koje su to privredne grane koje Republika Hrvatska želi razvijati u narednih 10 ili 20 godina? Nema. Je li postoji minimum ideje o tome kakva bi trebala biti naša ekonomija, tako što će biti spašena sredstvima iz Europskih fondova? Ma dajte molim vas. Koga je to spasilo i tko se na tome obogatio i tko se na tome razvio? Općine koje su dobile klupe u parkovima i rasvjetu, turistička središta koja su dobila priliku da razviju nešto bolje turističku ponudu i to je sve. Ali to ne razvija i ne nosi ekonomiju i to treba biti jasno. I nije tako ni dizajnirano da se može lako dobiti. Prema tome, kolegama iz HDZ-a kada kritiziraju Vladu da Vlada sporo rješava te probleme vjerojatno rješava sporo ali ne sporije nego što je rješavala i Vlada koju je HDZ imao. Ali to nije sukus problema. Sukus problema je u tome što je naša ekonomska politika? Imamo li je? Što su naše razvojne strategije? Na čemu ih temeljimo i što od Europe u tom pogledu očekujemo? Ako Europa od nas očekuje da moramo slijediti njezinu energetsku politiku onda mora dati odgovor na to koja će to energetska politika odgovarati hrvatskih interesima za razvoj njezine industrije a ne da čekamo. To je moje pitanje. Drugim riječima mi smo Europi dali, sada se postavlja pitanje što je to što Europa nama daje. A da bismo postavili to pitanje, kolegice i kolege, prva stvar koja se treba postaviti jeste što su naši planovi sa Hrvatskom a ne Perković, Mustač ili ne znam tko drugi. A ne Dujo Marasović i slični splitski simpatični ljudi. Prema tome, to zahtjeva kolegice i kolege ozbiljan pristup. Ovo što je iznio premijer je podloga za ozbiljan pristup. Ono pokazuje zadane okvire. Na nama se kao maloj zemlji postavlja pitanje šta mi unutar tih zadanih okvira možemo napraviti. Ako se energetski ne može surađivati sa Rusijom, s kime može i kada? Ili će i to biti obećanje u smislu Hrvatska će biti najbogatija zemlja u Europi kada ja postanem to i to? Ako treba Hrvatska investicije, od koga će ih uzeti? Ako ih ne može dobiti u Europi, može li ih dobiti u Kini, može li ih dobiti u Aziji? Ili ćemo i tu čekati da dobijemo zeleno svjetlo. Prema tome, mislim da je vrijeme i da je momenat da postavimo pitanje, ovdje je nekoliko kolega to pitanje ovako ili onako već postavilo, a to je što mi činimo da izgradimo svoje mjesto unutar Europske unije? Što mi činimo da se izborimo da konačno od Europske unije imamo korist ako se ta korist može dobiti u okolnostima u kojima [[Upadica Zgrebec: Kolega privedite kraju molim vas.]] u kojima se Europska unija nalazi? I što mi činimo da se izborimo za ideale političkih sloboda, političkih prava uključujući i ravnopravnost država i naroda unutar Europske unije?
Hvala lijepa. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Pupovac, da, mi bismo trebali ili trebali smo u današnjoj raspravi raspravljati, govoriti, sukobiti mišljenja gdje je Europa danas i gdje smo mi u toj Europi. Što je diktatura kapitala ono što ste vi rekli učinila Europi.? I gdje se izgubio onaj ideal s kojim se išlo u pravljenje Europe, ovakve za kakvu mnogi građani misle da jest a nije? Što smo mi dobili od Europe, je li to rezanje koje nam Europa nameće često pogubno? O tome ste govorili u raspravi, o tome bismo trebali razgovarati, trebali bismo u Hrvatskome saboru razgovarati u smislu Europe. O onom što sam ja, o bankarskoj Europi, gdje će nas ujediniti valute. Vi ste isto tako spomenuli pa ste mi dali priliku pikettyja. Zašto i dalje pristajemo na mit da će enormno bogatstvo koje generira kapitalistički način proizvodnje jednog dana postati dostupno svima. To je utupizam, to je najveći utupizam da će netko nešto dati a upravo taj utupizam producira i piketty u svojoj knjizi. I to da će se promijeniti u istom političkom sustavu. Warren Buffett je rekao oporezujte me imam previše novca. Nisu ga oporezovali jer ne žele iznimke. Kako će ga oporezovati. Piketty podržava isti sustav s drukčijim porezima. Zato je njegova pretenciozno nazvana knjiga Kapital obmana. Što ne znači da knjigu ne treba pročitati i što ne znači da se premijer treba hvaliti da ipak nešto čita.
Odgovor na repliku Milorad Pupovac.
Poštovani kolega, nažalost, Europa je dugo vremena bila mjesto za rješenja, Europa danas zbog toga što se ne mijenja, zbog toga što se ne suočava sa krizom na način na koji se treba suočiti postaje mjesto gdje je problem. Nije Grčka proizvele Syrizu nego je Europa proizvela Syrizu. Nije Grčka proizvela Tsiprasa nego je proizvela Europa svojom politikom Tsiprasa. Nije grčki narod svrgnuo Papandreua sa vlasti nego ga je europska politika svrgnula sa vlasti, a grčki narod je odgovorio onako kako treba odgovoriti da zaštiti sebe od takve politike. Nažalost, mi ovdje kažemo Grčka je daleko i Ukrajina je daleko. Niti su daleko niti nas se ne tiču. Jako nas se tiče i Ukrajina i jako nas se tiče Grčke. Ali ono što je najbitnije, tiče se nas i ebola, tiče se nas i Sirija, ali ono što nas najviše treba ticati jesmo mi, jeste naše mjesto u Europi i odnos Europe prema nama, a o tome priče nema, o tome razgovora nema. Europa se otuđila od nas, mi smo se otuđili od sebe i zato smo tu gdje jesmo i krajnje vrijeme da ta vrsta otuđenja prestane jer opasnosti su kod nas, kod kuće i nisu ništa manje nego što je ebola i nego što je međunarodni terorizam.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Pupovac, dobro ste krenuli sa svojom raspravom. Ja se pitam od ljudi koji prate ovu raspravu putem tv prijenosa danas do kojeg su zaključka došli, što je korist građanima Hrvatske ulaskom u Europsku uniju. Jesmo im danas pokušali na to pitanje uopće dati neki rezime? Europsko vijeće o čijim sjednicama je trebalo biti ovo izvješće, kroji budućnost na neki način Europske unije. Malo se Europa zaigrala s Ukrajinom, ne zbog Europe nego zbog NATO-a, da se razumijemo i američkih interesa i dogodio se Krim i istok Ukrajine. Malo su počeprkali po Moldovi, a zaboravili su na trans … gdje možemo biti novi Krim. Tu je i Gruzija s južnom Osetiom pa i Abhasiom. Sve će to biti teme rasprave i u ovom Saboru kao što je sada Ukrajina tema zbog Krima i istočne Ukrajine. To je Europa donijela i u Hrvatsku. Pobjegli smo iz Sirije, svojih naftnih polja na prvi mig. Francuzi su svoja polja dali na upravljanje Kinezima, s Rusijom zahladili odnose, sad ćemo ih zamrznuti jer će suglasje predsjednice države i premijera na temu Rusije biti sukladno isto, a o Kini neću ni govoriti. I na kraju, Europska središnja banka. Bilijun eura pomoć europskom gospodarstvu otkupom državnih obveznica na sekundarnom tržištu. Što mislite čije će to banke biti koje će biti transmisija tih državnih obveznica koje će se plaćati iz primarne emisije Europske središnje banke i zašto.
Hvala lijepa.
I Europa je Hrvatsku i druge države najprije prisilila da njihove nacionalne banke nemaju pravo otkupa državnih obveznica.
Kolega Lesar, vrijeme. Odgovor na repliku, Milorad Pupovac.
Poštovani kolega, krenut ću od zadnjega što ste rekli. Hrvatske banke su po nazivu hrvatske, zovu se Zagrebačka, Privredna i ne znam kako, a po svemu drugome više nisu hrvatske odavno. Skoro da je tako i sa Hrvatskom. Osim sa nama koji po kafićima i Saboru još uvijek govorimo hrvatski, a za sve drugo je krajnje vrijeme da si postavimo pitanje šta je s tim. Nisam ni suverenist, nisam ni nacionalist, ali jesam patriot prema ovoj zemlji, prema njezinim građanima i krajnje je vrijeme da postavimo to pitanje. A što se tiče Europe i njezinog istočnog susjedstva kako se to kaže, ako to istočno susjedstvo nije Europa i ako Europa to ne razumije i ne gleda kao sebe, kao Europu, Europa je u velikom problemu i dopustit će da se europski kontinent podijeli i da podjela bude najgora moguća. Iz tog razloga trebamo tu politiku diskutirati. Da li Europi odgovara ta vrsta podjele ili Europa treba izbjeći tu vrstu podjele i težiti mogućem jedinstvu, ne nužno integracijama, ali mogućem jedinstvu. Ukrajina je trebala biti povod za to. Dogodilo se suprotno. Nadamo se da je neka lekcija naučena, ali nisam siguran.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo dopredsjednice. Kolega Pupovac, mogu vam reći da ste me danas iznenadili, a i nekako začudili i ne mogu razumjeti vašu neopreznost u smislu izjava jer mi onda ova današnja vaša izjava baca jednu sumnju na sve ono što sam ja dosad i mislio o vama i kako ste se vi prezentirali. Vi ste reki doslovno, doslovno ste rekli, jedna stranka misleći na HDZ jer ste valjda opsjednuti HDZ-om, može doći na vlast ali neće imat Hrvatsku. Hrvatsku imamo, imamo gospodine Pupovac Hrvatsku. Partija se s tim nije mogla pomiriti kad ste glasali da li ćemo …. Hrvatska stvorena oni dobro žive na vlasti ok, i imamo Hrvatsku. Neki su se bunili protiv Hrvatske, ni to nije pomoglo. Kao da ste u amneziji 25 godina. Pa ne živimo mi u Kazahstanu ni u Irskoj, ovo je Hrvatska. Ovo je Hrvatska i ništa drugo. Gdje vi živite? Kako to ne možete shvatiti da živite i vi u Hrvatskoj. Imamo gospodine Pupovac Hrvatsku. Žao mi je ako je vi ne želite, žao mi je ako je nikad niste željeli, žao mi je ako se ne osjećate dobro u njoj, žao mi je ako je sustav vrijednosti koji u njoj vlada pa i ravnopravnost svih nacionalnih manjina itd. ako vama ne odgovara, žao mi je ako vam je dan lošiji, noć kratka i nemirna zbog toga. Ali je to činjenica i to je jedan put shvatite. Ali mi je žao, meni je sad žao što vi mislite da je Hrvatska neravnopravna u Europskoj uniji. Hrvatska je ravnopravni član Europske unije. Pitanje hrvatske politike, hrvatske političke elite kako će ostvarivati tu svoju poziciju i ravnopravnost u EU i ništa više. Današnja Vlada loše ostvaruje minimum vanjske politike.
Hvala lijepa kolega. Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku, Milorad Pupovac.
Poštovani kolega Marasoviću, ja sam sa više strana čuo da ste vi bili izvrstan ravnatelj i izvrstan liječnik u bolnici. I što se mene tiče meni je to dovoljno da vas poštujem. A sve ovo što ponekad čujem u Saboru je razlog ili da se nasmijem, jer mnogi koji su prije vas preuzeli tu vrstu načina govorenja su bili mnogo opasniji i mnogo manje simpatični, a vi ste mi kao što rekoh u izlaganju simpatičan čovjek sa svojim istupima. A sad prijeđimo na ozbiljnu stvar. Naravno da imamo Hrvatsku. Ali šta imamo u toj Hrvatskoj? Šta imamo od nje? Što dobivaju njezini građani od nje? Naravno da smo mi formalno ravnopravna članica Unije, ali kako se ostvaruje ta ravnopravnost? Kako izgleda naša ravnopravnost u odnosu prema nekim državama u Europskoj uniji to bih volio čuti. Sami vrlo često posežete za povijesnim temama. Pa bili smo u savezima država najrazličitijim tokom svoje povijesti. Nismo od jučer i imamo iskustvo što znači biti u savezima. Pa zar nije vrijeme da se počnemo rješavati iluzija o tome kako smo ravnopravni i kako ćemo biti najbogatiji i da vidimo gdje smo. I da ako tako netko kaže idemo vidjeti gdje smo zar je taj manje za Hrvatsku? Zar je takav manje privržen svojoj zemlji? Ili je možda onaj koji to ne želi vidjeti, koji kaže nemojte to gledati jer je sve najbolje, jer vi koji to pozivate vi ste neprijatelji Hrvatske. Nije li takav zapravo da vodi zemlju u veliku, veliku opasnost.
Hvala. Ivan Domagoj Milošević, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Pupovac, nastavit ćemo o toj ravnopravnosti. Naime, da naizgled možda zaista mali nisu ravnopravni prema velikima, međutim to zapravo nije tako. Dakle, ja mislim da će Hrvatska u Europskoj uniji bit ravnopravna koliko to zna i koliko to želi biti sama. Naravno da je ekonomski sve slabija će biti i sve manje ravnopravna tu nema dileme. Međutim, hajmo prestati jednom zauvijek okrivljavati druge. Ne znam šta, za koju godinu će nam valjda Nijemci možda biti krivi zato što mi nismo sposobni i ravnopravni. Dakle, postoji u EU mnogo malih država čak i manjih nego što smo mi koji odlično funkcioniraju, imaju razvijeno gospodarstvo i nemaju socijalnih problema koje danas imamo mi. Za to ćete se ipak složiti u protekle tri godine koliko odgovara za upravljanje ova Vlada i kriva ova Vlada. Kriva ili odgovorna kako kome drago. Što se tiče EU dakle da, slažem se EU je suočena sa ozbiljnim problemima. Mislim da je demografski jedan od većih problema. Sigurno je da 100 milijuna stanovnika u proteklih 10 godina koji su došli u staru EU iz tranzicijskih i post tranzicijskih zemalja sigurno da je poremetilo neku ravnotežu. Ravnoteža nije ni prije postojala u EU u onoj staroj između sjevera i juga. Ali dakle, drugog puta za EU ja sam siguran da nema. Sigurno je i da i globalna konkurencija, prije svega ekonomska. Ali ne samo ekonomska. Ja mislim osobno da je uvijek ekonomija posljedica a nije sama po sebi uzrok. Prema tome, sad sa ne idemo, nemamo vremena za debatu od Kine i sveg što se dešava, pa i SAD-a. Dakle, ono što međutim recimo danas nismo čuli od premijera u tom izvješću, a to je spominje se u ovom dokumentu, a to je transatlantsko partnerstvo do kraja 2015. Kakvog će to utjecaja imati na Hrvatsku? Ja mislim da bi to bilo razumno čuti i pročitati u krajnjoj liniji u jednom izvješću. I samo završna rečenica. Ne slažem se sa vama da je EU kriva za probleme u Grčkoj. Za probleme u današnjoj Grčkoj isključivi su krivci oni koji su godinama i desetljećima upravljali grčkom državom.
Odgovor na repliku Milorad Pupovac.
Vi poštovani kolega Miloševiću kažete mi smo odgovorni za to kako nam je. Ja se s vama slažem. Jedina razlika je u tome što bih ja htio da budemo još odgovorniji i da kažemo onima koje prepoznajemo kao razlog smanjene naše odgovornosti za naše stanje, da im kažemo slušajte gospodo podijelimo odgovornost oko toga. Mi želimo preuzeti preuzeti svoj dio odgovornosti. I zato je sasvim sigurno potrebna drugačija politika. Mnogo pragmatičnija politika u Hrvatskoj, mnogo pragmatičnija. Ozbiljnija politička suradnja između stranaka u Hrvatskoj nego što je imamo i nego što na žalost izgleda da ćemo je imati. A što se tiče odgovornosti zemalja kao što je Grčka, kao što je Italija, kao što je Španjolska, kao što je Portugal, kao što je Francuska to što se mi vraćamo u razdoblje prije Prvog svjetskog rata po stupnju nerazvijenosti, zaostajanja, nejednakosti među građanima i među narodima pa ja nisam siguran da je to odgovornost Grka ili da je to odgovornost Hrvata ili Portugalaca. Može biti odgovornost politika, a na nama je danas da ovdje propitujemo koje su to politike. Ako smo mi krenimo od sebe, a mi sigurno jesmo. Najprije jesmo zato što ne postavljamo to pitanje, nego se mirimo s tim. I smisao ove rasprave kojoj sam ja doprinio je baš u tome da postavimo to pitanje. Dakle slažem se, na nama je odgovornost ali razlika je samo što mislim da trebamo biti u preuzimanju te odgovornosti još odlučniji.
Hvala lijepa. Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Pupovac ma mislim da ste svoju raspravu u jednom velikom dijelu zapravo vratili na pravo mjesto. Dakle, to su teme o kojima bismo inače trebali razgovarati, više i češće o stabilnosti države, o pravosuđu, o stabilnosti pravosuđa, ujednačenoj sudskoj praksi ali jednako tako i o poštivanju ljudskih prava i svih onih temelja EU, od de Gasperia i ostalih koji su utemeljili EU. I ja se slažem sa svima onima koji smatraju da zemlje članice EU koje imaju probleme ti problemi nisu proizašli iz činjenice da su članice EU nego su to unutarnji problemi koje nisu bili u stanju riješiti. Jer kako se u EU može ući tako se iz nje dakako može i izaći, a vidimo da nitko dosada izašao nije. Ono što mi se čini osobito važnim u vašem izlaganju jest pozicioniranje RH. Mi jesmo relativno nova članica ali kao da u potpunosti i svi i u politici, a i izvan nje, nisu do kraja toga svjesni. Dakle, s kim? S kim ćemo, s kim to možemo dijeliti brige? S kim to možemo zajedno promovirati i dostizati svoje ciljeve? Evo recimo oko energetske neovisnosti, to je iznimno važno za svaku državu. Sjećam se vremena dok smo još pregovarali, čini mi se 2010. i bili pozvani na sastanak u Budimpeštu kao zemlja koja pregovora, dakle u Višegradsku skupinu kao zemlja koja će sutra postati članica ali smo bili pozvani upravo na tu raspravu o energetskoj neovisnosti pa je pitanje je li možda to ta skupina s kojom možemo dalje dijeliti brige.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Milorad Pupovac.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Kosor, da, pitanje energetske neovisnosti, ali ne moramo nužno to ni zvati energetskom neovisnošću ali možemo li razgovarati o energetskoj održivosti pa kakva god ona bila, ovisna ili neovisna. A mi je nemamo. I ta činjenica da imamo stalno odlaganje dolaženja do rješenja energetske održivosti RH kao pretpostavke za njezin industrijski i ukupni ekonomski razvoj ta pretpostavka predstavlja problem za nas. Prihvaćanje jednog rješenja koje onda na kraju postane ne rješenje, pa prihvaćanje drugog rješenja za koje ne znamo koje će biti rješenje. To je ozbiljan problem za nas. Ne samo za energetsku sigurnost. To je ozbiljan problem za ekonomske pretpostavke obnove u Hrvatskoj. A na kraju nešto bih rekao da ne ispadne da pozivam samo naše kolege iz HDZ-a oko ovih tema, a što je razumljivo, oni znaju jer oni sebe smatraju najznačajnijom strankom kad je posrijedi država. Ali kad je posrijedi Europa poštovane kolegice i kolege zašto u Europi socijalistička Europa, Spinellijeva Europa nema više mjesta nego što bi ga trebala imati? Zašto su te političke vrijednosti, zašto je taj politički san Europe potisnut i zašto dominira jedino Schumannova koncepcija Europe, zašto oni koji su vidjeli Europu kao Europu mira i Europu jednakosti danas nemaju prostora u političkom životu Europe? To je pitanje za nas.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Daniel Mondekar.
Zahvaljujem uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, potpredsjedniče Hrvatske vlade, kolegice i kolege. Ovo je drugo izvješće koje raspravljamo, dakle drugu godinu otkad smo ušli u EU i rasprave pokazuju da je više nego potrebno europske teme sve više i sve češće otvarati na svim razinama u Hrvatskom saboru, da li pričamo o odborima, da li pričamo o plenarnoj sjednici. Danas smo čuli dosta. Čuli smo neistina, poluinformacija, dobrih informacija ali prije svega kažem i želje da se neke stvari više i bolje raspravljaju. Ja jednako tako ovo izvješće gledam dvojako, kao nastavak komunikacijske kampanje jer mi moramo komunicirati Europu građanima. Jer Hrvatska kad je ušla u članstvo u EU nije završila proces u kojem kada smo 1.07. proslavili, 2.07. napravili ovo, očistili prašinu s ruku i rekli smo evo to je to. Sad smo mi političari uveli Hrvatsku u članstvo i sada neka si svi segmenti društva u Hrvatskoj dalje eto snalaze jer mi smo članica EU. Europska politika je postala unutarnja politika. Naša vanjska politika koju usklađujemo s EU je nešto sada sasvim treće. I mi moramo znati da ono što se događa na razini Bruxellesa i što se dogovara na razini Bruxellesa jednako tako značajno utječe na život Hrvatske. Pobogu dragom mi smo predali i dio našeg nacionalnog suvereniteta na samu Uniju i njezine institucije. Ali kao što Bruxelles je drugi glavni grad Hrvatske, ja to kažem uvjetno, tako je i Zagreb odnosno Hrvatska dio EU. Ne odlučuju oni o nama, mi odlučujemo zajedno s njima o svima nama u konačnici donoseći sve politike. Druga strana ovog saslušanja je da treba jasno pokazati koja je zapravo uloga Europskog vijeća. Hrvatski sabor sukladno Lisabonskom sporazumu protokolima EU, vlastitom zakonu na kraju krajeva, a) dobivati direktno dokumente od zakonodavca EU to je Europska komisija, b) mi te dokumente raspravljamo, a raspravljajući dokumente EU sa Vladom i stajališta Vlade sudjelujemo na taj način posredno u radu Vijeća EU koji je u osnovi ključni akter što se nas kao nacionalnog parlamenta tiče u donošenju politika EU i zakonodavstva EU. Europsko vijeće daje smjer. I kao što je Europska komisija novi plan za investiranje koji se zove popularno Junckerov plan, kao što je Europsko vijeće reklo dobro idemo s njim, ostavilo da visi u zraku kako će izgledati nacionalne kontribucije, Europska komisija je tako napravila svoj akt, taj akt će ući u Sabor i taj akt će u Saboru biti raspravljen na odborima. Ja vas sve pozivam da aktivno u svojim odborima raspravite i akt kojim se uspostavlja famozni Fond za strateške investicije. A već sutra ćemo u drugom svojstvu saslušati predstavnika ministarstva financija za ECOFIN koji je bio jučer da nam kaže u osnovi u kojoj je sada fazi taj Junckerov program. Dakle Sabor na ovaj način zatvara cijeli ciklus. Što se tiče Europskog vijeća ja tu moram reći s obzirom da smo mi jedini Parlament zemlje članice koji je ušlo u članstvo nakon stupanja Lisabonskog sporazuma, mi smo ujedno jedini koji imamo taj model ne jedini nego jedini od vrlo malog broja parlamenata možda 4, 5, koji za Europsko vijeće ovo što danas raspravljamo imamo sve informacije. Dakle u Sabor dolazi poziv na Europsko vijeće, draft, nacrt dnevnog reda, anotirani dnevni red, nacrt zaključaka, stajališta Vlade RH prije Europskog vijeća jer to radi ukupno 5 parlamenata u EU, imaju prije Europskog vijeća, zaključci Europskog vijeća i izvješće Vlade o samom Europskom vijeću. Tako da što se toga tiče ovaj Parlament ima sav pregršt informacija koji je potreban da se vidi šta se i na koji način dogovara u Europskom vijeću. Ovdje je pokrenuto je par tema na koje treba dati odgovor. Da, otvorili smo i pitanje bankarske unije, ja mislim da bankarsku uniju treba pustiti da ide svojim putem kojim ide jer i ona je jedan od instrumenta koje treba zaustaviti da se ne dogodi ono što se dogodilo 2008.godine. I ako malo bolje pogledate mehanizme i fondove koji se uspostavljaju bell out novcima poreznih obveznika zamjenjuje bell in drugačija opcija u kojoj osnovi banke snose odgovornost. I nama treba neki mehanizam da spriječi ono što se jedanput dogodilo. Po pitanju Grčke, ja ću vam samo upoznati jednu stvar, puno se o Grčkoj pričalo. Kada već govorite o neoliberalizmu dajte onda razmislite, ja kažem neću komentirati pretjeranu tu državu razmislite o drugoj opciji, drugom pojmu a to bi bio možda kvazisocijalizam, kada govorimo o tome jer mislim da je bajka politička bajka je kada vam netko drugi daje kredite, a vi ih onda bacate lopatom u 13., 14., 15.plaću i da ne kažem na koji način se neodgovorno radilo i vodilo. Tako da i to treba uzeti u obzir. Teme zapošljavanja mladih, jako dobra tema tj. nezaposlenost mladih i to u ovoj godini se zaista očekuje velika promjena sa jamstvom za mlade, sa prvim zapošljavanje, oslobađanjem poreza u slučaju prvog zapošljavanja, daljnjeg školovanja i na kraju krajeva ajmo tu biti na čisto, imobilnosti mladih. Kada mi govorimo o silnom egzodusu mladih shvatite da se sloboda kretanja temeljna sloboda EU i mnogi su zbog toga i htjeli članstvo u EU, radi slobode kretanja u smislu školovanja ili zapošljavanja. I hrpa mladih Nijemaca napušta Njemačku samo je ključna stvar da kao država napravimo jedan sustav mreže koji održava kontakt sa svima koji su otišli i gleda na koji način može sa njima dalje u životu surađivati. Ja također želim ovdje reći da je profesor Pupovac bio u pravu, ovo je druga ili drugačija Europa. Je, ovo je drukčija Europa. 1945. Europa je malo drugačije izgledala i prve eurointegracije su krenule kao mirovni proces i to je istina, kao mirovini proces. I daleko je došla od Europa od Zajednice za ugljen i čelik do onog gdje smo danas i o čemu sada raspravljamo. Ali jednako tako negdje po putu je taj mirovini proces pretvorio se u političko-ekonomsku uniju, a onda ova kriza zadnja je to po meni osobno i to treba jasno reći dodatno pretvorila u ekonomsko-političku uniju zamijenila mjesto pojmova i gdje često kada se govori o konkurentnosti Europe države gledaju jedna na drugu kao na konkurente i često je euro i isključiva konkurentnost države članice došla na prvo mjesto i u mnogo čemu i pogazila neke vrijednosti unutar EU. I to je ono što mi vidimo danas. Na kraju krajeva Europa s kojom smo počeli pregovarati 2004., treća na četvrtu nije isti ona u koju smo mi ušli i to je nažalost i kriza značajno tome pridonijela. Sada oko tema. Prije nego što pokrijemo tih par tema o kojima je Europsko vijeće pričalo, treba ponovo ponoviti radi javnosti, Hrvatska je članica EU. Ja ću ovdje upotrijebiti jedan izraz pod navodnicima koji je u mnogo čemu i "federacija". Mi nismo otok i nas se ne može ne ticati ono što se događa u drugim zemljama članicama ili u Bruxellesu. I mi moramo također naučiti i moramo shvatiti važnost te integracije i moramo shvatiti također važnost strateškog pristupa EU jer smo ušavši u članstvo preuzeli na sebe obvezu da postignemo ciljeve strategija koje Europa ima, poput Europa 20-20, a čije se onda teme ovdje u samom Europskom vijeću i raspravljaju. A te teme u 2014.kada pogledate imate od Ukrajine koja je direktno testirala što se Europi dogodilo u zadnjih 70 godina i koliko je Europa zaboravila da je nastala kao mirovini proces, preko Europskog semestra koji je, mislim ne treba vama govoriti u konačnici instrument koordinacije fiskalnih i makroekonomskih politika kojima se gleda da li zemlje članice postižu ciljeve strategije koje smo prihvatili da ćemo postići u konačnici i jednako tako se koordiniramo među članicama i dobivamo određene preporuke kako to napraviti. A te preporuke pokazuju taj temeljni problem u Hrvatskoj. Kada sam ja rekao da treba gledati, kada nam je Europska komisija rekla da treba gledati par desetljeća unazad, reći ću vam koliko, 40 godina treba gledati unazad. I treba jasno reći, neki stariji od vas, od mene prije svega stariji koji su možda bolje pratili i onaj bivši sustav. Znate jako dobro da je u '80.-tima se već živjelo na kreditima MMF-a i to se samo nastavilo. I Europska komisija danas kada govori o Hrvatskoj kaže i dalje istu priču, u državama koje su pretjerano navikle živjeti a da netko drugi je to financirao gdje obrazovanje nije povezano sa tržištem rada, ne daje potrebne kadrove, gdje je porezna baza dosta uska i gdje se većinom živi, odnosno proračun živi na PDV-u i porezu na dohodak. Dakle naš problem je puno duži i puno stariji. Ono zbog čega sada je zadaća nas, prije svega vlasti i vladajućih stranaka je ključna da taj sustav možda i mentalni sklop treba konačno početi mijenjati. I to je ono što vidite na Europskom vijeću, za vas koji pratiti i preporuke Europskog vijeća koje onda idu prema Europskoj komisiji. Sljedeća tema energetska unija ili klimatske politike već su promijenile ciljeve Europe 20-20 čak i na štetu Hrvatske u mnogo čemu. I mi ćemo imati velikih problema postizati te postotke. Ovaj Sabor je imao i donio odluku o povredi načela supsidijarnosti kod cirkularne ekonomije jer je Europska komisija svojim prijedlogom pogazila svoju obvezu koju je preuzela prema Hrvatskoj u pristupnom ugovoru. I to je Europska unija. Energetska unija ukoliko krene i zažive na bazi solidarnosti prije svega temeljena na solidarnosti može omogućiti Hrvatskoj jeftinije energente. Jer je problem u Europi da se jedni dogovore jednu cijenu, drugi drugu, treći treću. Ovdje dolazi do male promjene, određenih promjena barem. I to ćemo vidjeti vjerojatno do ljeta šta će Europska komisija predložiti. To su teme koje treba u Saboru raspravljati, to su teme o kojima trebamo pričati. I u osnovi i pričamo. Problem je u tome što mi imamo i medijski output europskih tema jako slab u Hrvatskoj, jako slab a često izgubimo i po 5, 6 dana na jednu temu raspravljajući a da neke bitne možda prođu potpuno nezapaženo. JunCker investicijski plan i TTIP, dvije teme koje će biti 2015. koje su raspravljane u 2014. S jedne strane sveobuhvatan trgovinski ugovor koji će stvoriti vjerojatno kolegice i kolege najbogatije jedinstveno tržište na svijetu gledajući platežnu moć. 350 milijuna građana SAD-a, 500 milijuna europljana i još uvijek postoji otvorena mogućnost da možda i Turska uđe u taj ugovor. To je tema o kojoj treba raspravljati i mi smo u Saboru raspravili 4 puta na odborima tu temu. I sada ćemo i 5.-ti puta raspraviti 8. krug pregovora oko TTIP-a na Odboru za europske poslove i ja sve zainteresirane pozivam da se pridruže uključujući i medije jer će značajno taj ugovor utjecati na živote građana a mi još uvijek moramo vidjeti kako i napraviti prve projekcije kako. Činjenica je da pregovori su i nakon 8-am kruga pregovora još uvijek relativno u početku u mnogo čemu. Što se tiče onoga što ja procjenjujem u 2015. što će nas kao Sabor trebati ticati u 2015. je činjenica da je komisija drugačija. Ovo je politička Europska komisija koja je napravila prije svega veliki zaokret i u kojem postoje velika očekivanja od građana da će Europska unija dati ključni doprinos u pogledu velikih gospodarskih, socijalnih izazova a da će sve ostalo rješavati države članice. I ja očekujem da će upravo Juncker prepustiti državama članicama puno toga i da će doći do te promjene Europa što treba države članice sve ostalo. Kada pogledate kako ide Junckerov program i ova nova pravila oko stabilizacije i razvoja odnosno rasta pokazuju da će Hrvatska moći kombinirajući fondove, kombinirajući Junckerov investicijski plan i vjerojatno nova pravila po kojem investiranje u makroekonomske reforme neće biti dio deficita moći značajno i profitirati. Također ja vas pozivam sve da pratimo i raspravljamo i ostale točke koje će doći. 2015. je godina digitalne Europe a to vam je u osnovi kolegice i kolege tržište, jedinstveno tržište usluga koje vrijedi 250 milijardi eura do 2020. i milijune radnih mjesta. Dolazi nam energetska unija, nova imigracijska unija, tj. ta politika, dolazi nam gotovo sigurno i neka vrsta financijske unije pod navodnicima jer i Europa postavlja pitanje, Europska komisija zašto se negdje jeftinije a negdje skuplje zadužuju europskih poduzetnici. I te teme će se raspraviti i u Hrvatskom saboru i u odboru. Ja vas sve pozivam da se pridružite. Još jedanput zahvaljujem i na izvješću i smatram da ovakvih rasprava u kojima ćemo mi zaista teme, europske teme koje se tiču građana Hrvatske staviti na prvo mjesto. Ja mislim da većina građana Hrvatske ne zna šta znači nova … [[Govornik se ne razumije.]] politika. Treba ju iskomunicirati. Na nama je ta odgovornost. Problem je u tome što mi ovdje zaista kao što je profesor dobro rekao previše slušamo o traženju jugokomunista ili ne znam kakvih vragova crvenih, ovakvih ili onakvih umjesto da se zaista govori i komuniciraju prave teme. Ja zahvaljujem.
Sada ćemo još prije stanke čuti replike. Dragutin Lesar.
Uvaženi kolega Mondekar, javio sam se za repliku nakon vaše rečenice da, ja mislim da je bankarska unija nam treba i sve što ste kasnije govorili a ja se zapisao ste potvrdili. To je to. Ja mislim, vi tako mislite i tako je a na Odboru za europske poslove kada je ta tema bila su bili uključeni i stručnjaci iz tog područja osim zastupnika. Treba nam i energetska unija. Mada još ne znamo šta ona znači za Hrvatsku ali nam treba. Rekli ste da je isto tako važan TTIP Transatlanski sporazum o partnerstvu o trgovini i ulaganjima Europa i SAD-a. Znate kako ga neki nazivaju, taj sporazum? Ozakonjenje. Činjenica da će multinacionalne kompanije upravljati i Europskom unijom i državom i ništa drugo. Da je taj sporazum samo u toj funkciji multinacionalke će i formalno dobiti tim sporazumom vlast nad državama članicama Europske unije. I spomenuli ste da Europa na Ukrajini nije naučila ili je zaboravila nešto. Ukrajina, Gruzija i Moldova, Europska unija se pojavljuje samo kao produžena ruka američkih interesa … i ništa drugo. Ali što je Hrvatska učinila povodom Ukrajine i događa u Ukrajini? Imamo svoju vanjsku politiku na temu Ukrajine ili slijedimo europsku ili smijemo li o tome uopće razgovarati. Uostalom, jel vaš odbor isto o tome što raspravljao? Ako je to pogreška Europske unije, to je pogreška Hrvatske isto pa idemo i dalje radit te pogreške.
Odgovor na repliku, Daniel Mondekar.
Uvažena kolega Lesar, naravno da vi kao predsjednik jedne političke opcije imate pravo na političku ocjenu u ime vaše stranke, ali onda dozvolite da vam samo pojasnim par stvari. Dakle govoreći o energetskoj uniji koji čekamo legislativni akt da vidimo, Hrvatska od nje može profitirati a u nabavi energenata i naravno u pitanju energetskih pravaca i LNG terminala. Osnovna ideja energetske unije je da sustavom solidarnosti unutar Europske unije pristupi se nabavci energenata. To je osnovna ideja, ali kao što sam rekao čekamo da vidimo legislativni akt. On mora proći Sabor. Bankarska unija, pa ne mogu ja donijet odluku za bankarsku uniju, pobogu dragom, pa valjda ćemo mi donositi neku odluku kao Sabor. Ideja koja ja se slažem kad sam rekao da nam treba je da se zauzdaju oni koji su uzrokovali krizu 2008. godine i da se ne može novcima poreznih obveznika onda izvlačit iz gabule one koji su svojim neodgovornim ponašanjem u bankarskom sektoru uzrokovali krizu u osnovi i jedan dio bankarske unije je to. To je jedan dio, da se uvede reda u takav način ponašanja. Mislim to je u dokumentu pobogu dragom, u dokumentima. To Europska unija predlaže. I treća stvar, TTIP. O nekim stvarima se možemo složiti. Ja smatram da su pregovori dosta netransparentni i mislim da neke stvari su još uvijek otvorene za raspravu i od nekih stvari Europska unija ne smije odustati. Ne smijemo raspravljati uopće o GMO priči, nemamo šta pričat o razmjeni podataka i data security što je Europska komisija čvrsto zauzela taj stav, ali onda opet s druge strane ne možemo baš ni podlegnuti trgovinskim interesima nekih koji kažu ma šljivite vi tamo hrvatske proizvode geografskog podrijetla, ajmo to odbacit da što prije počnemo trgovat. To je recimo stav jedne velike europske države, najveće europske države pa smo mi protiv toga i ne damo to i neće tako biti. Još moramo čekati jer pregovori tek u ovoj godini će postat ozbiljni da vidimo što stoji tu. I ja se slažem, regulativa onih koji su bolji i kvalitetniji mora biti regulativa unutar TTIP-a. Ja sam uvjeren da je to europska priča, a ne multinacionalna.
Vrijeme. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Mondekar, ja osjećam respekt prema vašem poznavanju problematike o kojoj danas govorimo, međutim ne slažem se o nekim vašim postavkama tvrdnjama iz čisto ideoloških razloga. Vi ste ovdje govorili kao čisti neoliberal o neoliberalizmu, o kapitalizmu, govorili ste o suštini problema Grčke i drugih zemalja, Španjolske i svi ste zapravo figurativno nazvali bacanje lopata na 13., 14. plaću ili penziju. Problem je daleko dublji. Problem je daleko dublji. Kad bi se samo odnosilo da je to isključiva krivica tih zemalja onda bih ja bio za to da se one puste da se batrgaju same i da ne traže pomoć od bilo koga. I vi ste spomenuli sustav solidarnosti. Europa je nastala upravo zbog toga. Europa bi trebala biti ujedinjena, građani Europe bi trebali biti ujedinjeni. Vi danas govorite o ujedinjavanju oko banaka, ujedinjavanju oko monete. Sve se svodi na upravo neoliberalnu retoriku. Vi kao socijaldemokrat, to je moje mišljenje i moja ocjena koja vas ne treba povrijediti, mislim da se ne bi trebali sa tim slagati i da ne biste trebali gledati na europu kao na branu interesa krupnog kapitala. A sve se to svodi, sve se svodi Europska unija, Ukrajina, ono što se dogodilo, bio sam nekoliko puta u Ukrajini. Ukrajina je zavedena, ostavljena na cjedilu. Europa ima strašno krvave ruke, Amerika više nego što ima Europa i povukli ste. Razgovarajte sa Ukrajincima, vidjet ćete što misle i koliko su zapravo žalosni što su nasjeli na priče iz Europe i zapravo na poticaje na revoluciju.
Hvala. vrijeme. Daniel Mondekar, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Prije svega zahvaljujem na prvom komplimentu. I što se tiče ideoloških razlika, gledajte, ja kad govorim o bankarskoj uniji ja ne govorim kao neoliberal, doduše neki su me nazvali anarhokapitalistom, šta god to značilo. Ja govorim o organizaciji koja bi trebala za korist građana spriječit da se ponovi što su banke napravile prije 8 godina. Kad govorimo o energetskoj uniji temeljeno na solidarnosti, pa ne govorim ja o tome da meni bude super, pa govorim o tome da cijena plina bude građanima niža i da imaju taj plin i da nekad netko zatvori tamo pipicu na istoku da ostanu svi bez plina. Dakle poanta je u tome da te neke mjere koje se rade, one zvuče jako neoliberalno, jako multinacionalno itd., kao ova recimo ideja fiskalne tj. pardon unije za zaduživanje, ali ideja koju Europska komisija kaže je vrlo jednostavna. Zašto bi netko kredit za 5% imao u Zagrebu, a 2% u Ljubljani, ajmo vidjet da se to ujednači. Pa ima smisla. S druge strane evo ja imam konkretan primjer gdje ja dakle imam svoj stav i borim se za njega, Junkerov program famozni. Svi ga hvale, ali on ima mali minus možda jedan, on je taj da on može promijeniti, temeljito promijeniti primjenu fondova Europske unije. On bi mogao u potpunosti promijenit način u kojem bespovratna sredstva zapravo postaju jamstva, a sve ostalo ide u meki kredit soft loanse. To su napravili Španjolci jučer. 700 milijuna eura za poduzetništvo bespovratno koliko ima Hrvatska su stavili u jamstva, a na to su komercijalne banke dale 3 milijarde eura vrlo pristojnih sa niskom kamatom kredita. Ali to može potencijalno ubiti sustav grand shema i potencijalno napravit štetu nama koji kao država smo prijatelji kohezije i treba nam za razvoj i koheziju. Dakle, ako sam po tom pitanju neoliberal, ha dobro onda sam neoliberal. Hvala.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mondekar, iskreno govoreći sa većim dijelom vaše rasprave se mogu složiti, a ono za što sam se javio za repliku je tema za razgovor u Saboru. I možda je danas predsjednik Vlade propustio jedinstvenu priliku da u svom izvješću u principu potakne saborske zastupnike da rasprave o onom što ste se vi jednim dijelom dotaknuli prije svega što je to EU, što to EU nudi Hrvatskoj, gdje Hrvatska može izvući korist i gdje Hrvatska naprosto može bit oštećena. I da je predsjednik Vlade govorio na takav način, da se nije vraćao u prošlost vjerojatno bi rasprava bila drugačija. Jer definitivno je da većina ljudi gleda na EU kao jednu veliku nepoznanicu. I sve što se nudi, pa evo i Junkerov plan tumači ga kako kome paše, kako kome jer da tako kažem na … [[Govornik se ne razumije.]] koja politička lopta tako će se s njom loptati umjesto da svi idemo ka tome da izvučemo maksimalno što možemo. Isto tako energetska unija. Gledajte mi, LNG terminal na Krku želimo prikazati kao prvorazredni politički potez jedne političke nomenklature. Međutim, o LNG-u na Krku vi dobro znate se priča već desetak godina. Međutim, sad je naprosto politički sazrelo da se tu nešto napravi i da je uvodni dio rasprave bio takav možda bi rasprava u Saboru otišla u jednom sasvim drugom smjeru. A inače mislim da zbog svih trauma koje je Hrvatska u proteklim godinama doživjela i zbog onog vrlo visokog dijela, a zove se kamate u rashodovnoj strani našeg proračuna itekako bi trebali razmišljati i progovoriti o tome što se Hrvatskoj nudi sutra. Jer vi ste u pravu. Ne može netko tko plaća kapitala 5, 6, 7 ili 10% bit konkurentan nekome tko plaća 0,5%. I to je cijela istina i sve ekonomske zakonitosti i mi možemo pričati što god hoćemo.
Odgovor na repliku, Daniel Mondekar.
Pa da se povežem na kako ste počeli slažem se sa velikom većinom toga što ste rekli, osim sitnica za LNG terminal sam ja barem u papirima prvi put čuo već osamdesetih da se spominje, osamdesetih LNG terminal. Gledajte ja se slažem da ključne europske teme moraju preuzeti u potpunosti raspravu u ovom Saboru, moraju preuzeti raspravu. One jesu na našim odborima. Odbor za europske će imati najmanje 10 tematskih sjednica na pojedine politike i njihov učinak na Hrvatsku i predsjednik Sabora je krajnje voljan da velik dio europskih tema završi na plenarnoj sjednici, s time se ja slažem. Ali to zahtijeva napor od svih. Ja se slažem s vama, ali jednako tako vrijeme je da stvarno prestanemo pričati o komunistima, onom vremenu, Perkovićima itd. Ja ću dati samo taj jedan primjer. Danima smo raspravljali u medijima i o Hrvatskoj deklaraciji o Šešelju, o čovjeku koji nije vrijedan spomena, psihotiku sa svojim suludim razmišljanjima mi smo koliko dana raspravljali. Bio je jedan dan dovoljan da kažemo ne, riješite taj problem, to je neprihvatljivo, a da se onda okrenemo recimo temama koje su tih dana u Bruxellesu recimo bile. Tih dana je donešena GMO priča u Bruxellesu, a ona se itekako tiče nas koja smo članica EU. Dakle, mislim da je vrijeme, a bojim se da u predizbornoj godini teško da ćemo naći mogućnosti za ovakve rasprave, tako da možda za neka bolja vremena ali hvala.
I Marina Lovrić Merzel replika.
Evo hvala lijepo. Uvaženi kolega Mondekar, ja se apsolutno slažem i podržavam u pravilu sve ono što ste rekli. Ali isto tako ste to rekli na nekoliko razina i slažem se potpuno s tim da mi moramo sa građanima svakodnevno komunicirati Europu što je to što nam donosi EU, što to donosi gospodarstveniku, obrtniku, poljoprivredniku itd. što znači svakom čovjeku. Ali isto tako smatram da moramo, a mislim da se i vi slažete s tim zato što smo godinama jako puno radili i puno ste nam pomogli u izradi i pripremi određenih projekata u Sisačko-moslavačkoj županiji, a koliko znam i u drugim županijama diljem Hrvatske i projekti koji su se realizirali i koji su pripremljeni. Moramo puno više podučavati ljude koji rade u gradovima na određenim projektima u razvojnim agencijama, a znamo i bili smo svjedoci prije dvije, odnosno tri godine kada je bio jedan sastanak u ministarstvu uvaženog potpredsjednika Vlade da razvojne agencije u Republici Hrvatskoj su upravo te, govorim o županijskima koje su povukle do tada najveći dio sredstava iz onih mogućih predpristupnih fondova i naravno ono što se pripremaju za sada, a to su veliki projekti koji su neki kandidirani, neki nisu. No, smatram da općinama i gradovima uz županijske razvojne agencije posebno ovom Investicijskom fondu koji teži 150 milijuna kuna gdje još nemamo poznate kriterije koji će biti kroz mjesec dana. Sada su u pripremi a onda predloženi ćemo razgovarati kako ćemo pomoći u izgradnji infrastrukture, socijalnih programa, gospodarstvenicima, poduzetnicima, svima onima koji trebaju iako znamo da sada imamo manja sredstva u općinama, gradovima i županijama nije važno, ona su se prelila u džepove građana. Ali ona se u ovom trenutku ne mogu iskoristiti da bi ih jedinice lokalne i regionalne samouprave financirale u te projekte. Nadam se, sigurna sam da ćete inicirati i mi svi ovdje zajedno da se napravi ta jedna čvršća veza između ministarstva, onih ljudi koji rade na projektima za EU, [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] županija, općina i gradova i otvoriti se u Saboru diskusija i oko kriterija tko će to moći ostvariti potpore iz Investicijskog fonda.
Hvala lijepa. Danas ćemo raditi još točke 2, 3, 4 i 5 a nastavit ćemo u 15,00 sati. Prva na redu će biti Jadranka Kosor.
Kolegice i kolege nastavit ćemo s radom. Na redu je klub Jadranke Kosor i HGS-a, govorit će poštovana kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče Hrvatske vlade, kolegice i kolege. Dakle, puno je rečeno u prijepodnevnoj raspravi pa ću ja nastojati zaista skratiti i zadržati se na nekoliko temeljnih činjenice koje mi se u ovom izvješću čine važnim. Prije svega polazeći i od onoga što je rekao u uvodnom slovu predsjednik Vlade RH da građani ne znaju dovoljno. I to je činjenica. Dakle, ne znaju dovoljno niti o tome kako funkcionira sama EU, Europsko vijeće, koji su to zapravo poslovi koje obavlja Europsko vijeće, Europska komisija ili u odnosu na Europsku komisiju. I ako je to tako, ja se slažem da je to tako, onda ovo izvješće treba potaknuti ili trebalo bi potaknuti neke zaključke kako bismo to promijenili. Ako je to tako da građani jedne zemlje članice EU ne znaju dovoljno o tome što smo zapravo htjeli kad smo se odlučili postati članicom te asocijacije, onda je to poražavajuće za politiku u cjelini. Vraćam se izvješću. Dakle, mislim da ovakva izvješća mogu potaknuti naš razgovor oko toga kako pospješiti taj rad, kako zaista i u Hrvatskom parlamentu osvijestiti činjenicu da smo članica EU i da Hrvatski sabor može na dnevni red stavljati ne samo teme koje nam dolaze iz Vlade kad se tiče članstva u EU nego da te teme možemo artikulirati i sami. I ja ponovno podsjećam na prijedlog koji sam evo prije sada već nekoliko mjeseci podastrijela i predsjedniku Sabora o tome da o preporukama vijeća odnosno Europske komisije za rješavanje mnogih problema u Hrvatskoj prije svega gospodarskih, od javnoga duga do deficita preko mirovinskog i zdravstvenog sustava da stavimo kao temu na sjednicu Hrvatskoga sabora, da pozovemo Vladu da se pripreme za tu raspravu i da pokušamo dostići minimum suglasja oko nekih rješenja. Jedno od tih rješenja koje nam u tim preporukama gospodine potpredsjedniče i komisija, odnosno i kroz rasprave u vijeću očito zapravo predlaže, a to je recimo odlazak u mirovinu sa 67. godina. Vratimo se samoj strukturi ovoga izvješća. Dakle, mislim da bi ga u budućnosti, i to govorim sasvim u dobroj namjeri, da bi ga trebalo malo drugačije koncipirati. Dakle, mi u izvješću možemo u kratkim crtama vidjeti kakva su stajališta predsjednika vijeća, predsjednika komisije, drugih visokih dužnosnika ali teško možemo razabrati kakva su stajališta RH. Dakle, Vlada odnosno predsjednik Vlade koji nas tamo zastupa predstavlja državu u cjelini pa onda ne govorimo samo o njemu nego govorimo o državi. Kakva su ta stajališta bila u konkretnim prijedlozima oko konkretnih tema i dakako koje su bile teme, ako ih je bilo, koje je Hrvatska nastojala osobito promovirati ili osobito poticati i u njima bila osobito aktivna. A da ne kažem da bi bilo dobro ići sasvim proaktivno pa neke teme i nametati, a bezbroj je takvih tema o kojima Hrvatska ima što reći, u kojima na neki način može biti i predvodnica. Dakle, predsjednik Vlade je rekao ovdje vjerujte mi da sam ja zastupao naše interese, da sam govorio u korist hrvatskih stajališta. I to dakako možemo vjerovati, ne moramo vjerovati, ima onih koji vjeruju i ima onih koji ne vjeruju. Međutim, bilo bi dobro zato da u tom izvješću to možemo i pročitati. Dakle, pregovore smo završili 2011. i još uvijek taj osjećaj da smo punopravna članica EU, da neke procese možemo poticati, da neke procese možemo zaustavljati kao da nije potpuno osviještena i u samoj politici. Zato predlažem da nakon svih sljedećih sjednica Europskoga vijeća predsjednik Vlade koji nas tamo predstavlja pokuša učiniti sve da teme, atmosfera i zaključci koji su bili na dnevnom redu postanu dostupni što je moguće široj javnosti. Što znači Vlada bi trebala pronaći model. Jedan od modela jest da predsjednik Vlade nakon svakog povratka sa sjednice vijeća organizira konferenciju za novinstvo i da podrobno o temama o kojima se razgovaralo na sjednicama vijeća kako se ovdje navodi nekad za ručkom nekad za večerom nekad do kasno u noć da podrobno o tome informira hrvatsku javnost. Tako bi i te teme koje su važne za Hrvatsku, mi smo sada neodvojivo vezani za tu politiku koja se provodi u EU odnosno u vijeću odnosno u komisiji odnosno u Europskom parlamentu, postale dostupnije i nekako bismo se lakše saživjeli s tim što je naša definitivno svakodnevnica jer smo se za to odlučili. Dakle, predlažem ubuduće i drugačiji rad Vlade jer nas isto tako zanima je li predsjednik Vlade primjerice govorio i o ovim institucionalnim promjenama koje su bile na dnevnom redu, o klimatskim promjenama kakva su stajališta Vlade odnosno Hrvatske u cjelini i do stajališta dakako oko Ukrajine, proširenja ali isto tako i ebole. A da ne kažem o svim onim temama koje su vezane za borbu protiv terorizma. Dakle, jedna od tema koja je bila osobito važna i značajna na sjednici vijeća jest bila potpora rastu investicija obnovljenoj predanosti za provođenje strukturnih reformi, poboljšanju investicijskog okruženja. Evo oko sve ove tri važne točke voljela bih znati kakva su bila stajališta Vlade RH odnosno na koji način, kako se i što se govorilo na sjednicama europskih vijeća. Dakle recimo o obnavljanju predanosti za provođenje strukturnih reformi. To je tema o kojoj mi u Saboru svaki dan izgovaramo bezbroj rečenica, bezbroj puta, a zapravo mislim da malo tko bez ikakve uvrede zna što bi to zapravo trebalo biti ili poboljšanje investicijskog okruženja. Dakle to su bile teme i na sjednicama Europskog vijeća, mi kroz ovo izvješće nismo dobili punu informaciju o tome kako se RH predstavila i kako RH kao članica EU misli pridonijeti recimo koordiniranoj podršci investicijama ili obnovljenoj predanosti za provođenje strukturnih reformi, a to je bila jedna od točaka o kojima se raspravljalo. Oko korištenja fondova, dakle to je isto tema koja se rasplamsala u raspravi oko ovog izvješća iako samo izvješće o tome ne govori, osobito je važna tema. I budući da smo mi posljednji zaista iskreni i pravi politički konsenzus imali oko ulaska u EU i tada se bilo kakva šansa za bilo kakvim drugim mogućim konsenzusom ugasila, predlažem da upravo oko korištenja fondova i svakako zbog hrvatske javnosti i zbog potpore hrvatske javnosti članstvu u EU da pokušamo oko toga otvoriti jednu raspravu u Hrvatskom saboru i oko toga formirati korištenja fondova bez obzira o kojoj se vladi radilo, danas jednoj, sutra druga, preksutra treća, neku vrstu suglasja. Jer i danas kada građanin prati prijenos sjednice i kada sluša brojke koje govore o korištenju dakle jedni govore jedno, drugi govore drugo, treći govore treće i građaninu se čini da svatko ima pravo. Ali kada bismo pokušali svi sjesti za stol i oko toga se dogovoriti kako ćemo i na koji način sustavno i vrlo učinkovito koristiti ono što nam je članstvo u EU otvorilo možda bismo išli korak naprijed i možda bi taj korak savladali nešto brže. Jer lijepo smo govorili pred kraj pregovora kada uđemo u EU za svaki uloženi 1 euro mi ćemo moći koristiti odnosno dobiti 3 eura. I gdje smo sada? ispada da mnogi govore ono što smatram da nije bezopasno da nas eto članstvo u EU više košta nego što nam koristi. To bi bilo poražavajuće za politiku ponavljam koja je bila jedinstvena i s lijeva i s desna i u sredini i odozgo i odozdo o tome da želimo postati članica EU. Već sam govorila o tome da smatram da bi trebali o tim preporukama i o viđenju hrvatske Vlade o preporukama EU odnosno Europskoga vijeća i Komisije razgovarati ovdje, ali isto tako i o onom važnom području slobode, sigurnosti i pravde. Recimo malo tko, ja sam nastojala pratiti sve rasprave i je govorio o jednoj od sjednica Vijeća odnosno o jednoj od točaka gdje se govorilo o jačanju govoreći o pravosuđu u okvirima EU o tendenciji koje su bile izražene na sjednicama Vijeća, jačanju prava žrtava, ali i prava osumnjičenih i optuženih. Dakle tema iznimno važna za hrvatsko pravosuđe pa bi o tome trebalo znati kakva su bila stajališta Vlade. Znači li to dodatnu promjenu zakona i za kaznenog zakona i ZKP-a ali i nekih drugih, to su teme koje nas se itekako tiču kao i tema koja je bila na dnevnom redu čini mi se u lipnju, o sprečavanju radikalizacije i sprečavanju terorizma, a evo nakon toga se je dogodio strašan Charile Hebdo i naravno u srcu Europe u zemlji jednoj od osnivačica EU najstarijoj zemlji EU, prema tome borba protiv terorizma očito dolazi u središte pozornosti i rada Vijeća i rada Europske komisije. I na kraju želim reći da smatram odnosno smatramo da u Hrvatskome saboru odbori prije svega Odbor za europske poslove, ali isto tako i za vanjsku politiku, dobro rade svoj posao, međutim prezatvoreno, njihov dobar i predan rad i čuli smo od gospodina Mondekara koji je rekao i izvijestio nas o tome što sve prolazi kroz taj odbor, kako su upućeni i prije sjednice Vijeće i poslije, to bi trebalo postati više javna stvar. Dakle puno jače i puno čvršće i puno temeljitije bi o tome trebalo informirati i hrvatsku javnost, ali i sve zastupnike i zastupnice u cjelini. Svakako ovo naravno izvješće treba podržati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku poštovani Josip Salapić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena gospođo Kosor, od jutrošnje rasprave puno se toga reklo i ponavljalo, čak u jednom trenutku je to otišlo izvan okvira teme koja je danas točka dnevnog reda. Istina je da se mi još učimo tome i ovo je izvješće koje je drugo, još će biti vjerojatno izvješća koja će biti bolja. A ono što više zabrinjava, ne možemo ne gledati kakva je situacija u Hrvatskoj. Puno se očekivalo od našeg ulaska u EU, to su očekivali građani, to vi najbolje znate s obzirom na put koji ste imali kada ste bili predsjednica vlade, koliko je napora uložila i vaša vlada da bismo mi došli do ovoga cilja. E sada, kada se govore statistike i nabrajaju se brojna sredstva koja jesu stvarno povučena iz fondova Europske unije u Hrvatskoj ali se to može manje razumjeti ako vi nakon 6 mjeseci ili godinu dana dobijemo izvješće Europske komisije o stanju u Hrvatskoj gdje se govori reforme su vam djelomične, ograničene i rizična provedba takvih reformi. I onda sada to neka pozitiva koja od nas ide iz Hrvatske prema institucijama Europske unije onda dobijemo nazad packe da naše reforme nisu dovoljne i da je neizvjesna budućnost naše zemlje. Onda taj optimizam koji se širio oko važnosti naše uloge i članstava u Europskoj uniji pomalo sve pada u vodu. Tako da ja vjerujem da će se stvarana konzumacija našeg punopravnog članstva u Uniji pokazati tek kada mi riješimo gospodarsku situaciju i krizu u Hrvatskoj tek onda će građani moći razumjeti koje su stvarne prednosti ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Danas problemi sa francima, prezaduženost, nezaposlenost, sve veća kriza koja se nažalost ne jenjava u Hrvatskoj to sve baca krivu sliku na pozitivnu ulogu Hrvatske u Europskoj uniji i na onu misiju koju ste imali i vi, koju ima i ova Vlada, koje će imati i Sabor i sve institucije Hrvatske ako zaista budemo uživali i konzumirali ono pravo što smo mi željeli kada smo išli prema Europskoj uniji. To je poanta ove priče. Tako da je danas teško razumjeti ovo o čemu smo mi govorili. Hvala.
Na repliku odgovara uvažena zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Pa slažem se s vama kada govorite i o putu koji smo prošli. Naime, meni i osobno a vjerujem i mnogima se činilo da je najteže i najgore vrijeme prošlo u trenutku kada smo završili pregovore i kada smo potpisali pristupni ugovor. Jer ti su pregovori zaista bili strašni jer su oni među ostalim bili opterećeni i nasljeđem rata i smo mi imali to poglavlje 23. i samo smo mi morali se u okviru toga brinuti i o reformi pravosuđa i uvjeravati komisiju da smo u tome dosljedni. Izbjegli smo monitoring nakon ulaska. I naravno s problemom suđenja za ratne zločine, suradnjom sa Međunarodnim kaznenim sudom. Znači niti jedna zemlja prije nas to nije imala. I kada smo mi to sve tako uspješno i konačno završili, ponavljam bez monitoringa za pravosuđe a sjetite se neke druge zemlje su dobile koje su ušle prije nas. Prema tome trebalo je samo nastaviti predano svakodnevno 24 sata raditi. Meni zato nije, evo ja imam ovdje jedan dokument, to je opsežan dokument vezan za, iz Komisije, vezan za reforme i program konvergencije, znači iz prošle godine. I čini mi se tu, ne bih se složila da su to packe Europske komisije ili odnosno članice Europske unije nego su to njihova predviđanja i to su njihovi prijedlozi. I kada bismo oko jednog od tih prijedloga a koji se ne traži od nas zato da bi nas se šamaralo i da bi nas se ponižavalo nego zato što smo mi potpisujući ugovor pristali na neke okvire. Zato mi se čini da o takvim dokumentima bi trebao raspravljati Hrvatski sabor pogotovo kada Vlada šalje svoja mišljenja, odnosno odgovor na dokumente gdje se Hrvatsku na neke stvari upozorava oko deficita, oko javnoga duga. I bilo bi iznimno važno da u Hrvatskom saboru o tome progovorimo i da kažem, ponavljam još ne znam koji puta pokušamo se oko jedne te stvari dogovoriti. Svakoj Vladi i ovoj i onoj koja će doći i onoj iza nje bi bilo lakše da se može pozvati [[Upadica: Vrijeme kolegice Kosor.]] na dogovor u Hrvatskome saboru a to izostaje.
Za govornicu sada pozivam poštovanog Dragutina Lesara da iznese stajališta kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče. Izvješće o sudjelovanju o radu Europskog vijeća čitao sam, naročito one teme koje su me posebno zanimale zajedno sa stajalištima Vlade Republike Hrvatske koje su se utvrđivale prije održavanja tih sjednica. I sada moje prvo pitanje koje se samo mi nametnulo kada sam pogledao izvješće i ta stajališta da li je bio, postojao jedan jedini prijedlog Republike Hrvatske o tim stajalištima prije sjednica Europskog vijeća koje nije započelo Hrvatska se slaže, Hrvatska smatra da je to dobro i Hrvatska predlaže nego je na samoj sjednici došlo sa nekim prijedlogom oko kojeg se vršilo usavršavanje i na kraju bilo prihvaćeno? Toga ni jednom izvješću niti u uvodnom obrazloženju predsjednika Vlade o tome nije bilo niti riječi. To je u kontekstu onoga često ponavljanog sjediti ćemo za istim stolom i odlučivati ćemo. Dakle što je to bio naš doprinos da smo utjecali bitno ili čak i promijenili ili mijenjali neke stavove ili prijedloge koji su bili pripremani prije same sjednice. Drugo, postoje li teme o kojima bi trebalo prije nego što Vlada utvrdi stajalište otvoriti raspravu u Saboru? Ja delegiram dvije teme, prekovremeni rad. Naime u zapadnoj Europi proteklih pola godine povela se i stručna i politička velika rasprava o pretjeranoj uporabi prekovremenog rada i posljedicama koje on donosi. Druga tema i kolegica Kosor ju je spomenula umirovljenje ili rad do 67 godina starosti. Ne bi li bilo dobro da o takvim značajnim socijalnim, ekonomskim, demografskim temama i u Saboru otvorimo raspravu prije nego što Vlada zauzima stajališta, prije nego što Odbor za europske poslove to pročita pa vrati kao slaže se s time. Dakle postoje teme o kojima bi trebalo raspravljati i van formalnih procedura koje su propisane. Podsjetio sam premijera na njegovo obećanje dano ovdje u Hrvatskom saboru u sklopu one nesretne avanture Izmjene zakona o Europskom uhidbenom nalogu da će Vlada i on osobno učiniti sve da sve članice Europske unije budu jednake u smislu okvirne odluke i kriterija koja ona sadržava. Prošlo je sada već godinu i više dana i nikako da dobijemo odgovor da li je Hrvatska pokrenula to pitanje ni Europsko vijeće, jer u Europskoj komisiji, u Europskom parlamentu, bilo gdje, jer možda to ima nekakve veze. Dakle ne tvrdim nego se pitam s činjenicom da Hrvatska ima problem i raspisane europske uhidbene naloge, a da članice Europske unije ih ne izvršavaju. Konkretno Mađarska kad je u pitanju gospodin Hernardi. Da li je Hrvatska jednaka svim članicama Europske unije i da li prešućujemo taj problem kad sjedimo za briselskim stolom, svi, od ministrice vanjskih poslova do premijera pa i naših euro zastupnika. Druga tema o kojoj nažalost nije bilo dovoljno rečeno je schengen. Naime, i vlastitih sredstava i europskih Hrvatska dosad je puno ulagala, ulaže da bi bila spremna s 1.7. akreditirati schengen. Za građane ove zemlje to jest nešto korisno, neposredno. Međutim, pratimo izvješće i informacije da se tu Hrvatskoj sprema problem dijela država članica koji neki nisu oduševljeni da Hrvatska bude primljena u schengen i da tu možemo imati probleme. Vladi očito kao potpora takva rasprava ne treba ni u Saboru jer ni u ovom izvještaju niti u očitovanju premijera ništa konkretnog nije rečeno. Na ožujskom zasjedanju bila je tema industrijska konkurentnost i tada je tamo dogovoreno da bi za jačanje industrijske konkurentnosti trebalo ići u reformu obrazovnih sustava, jačanje strukovnog obrazovanja i poticanja mobilnosti radne snage. Gospodine potpredsjedniče, nakon te sjednice u ožujku prošle godine koje je prijedloge Vlada Republike Hrvatske Saboru dala u smislu jačanja strukovnog obrazovanja, a znamo kakvo je ono u Hrvatskoj, a posebice poticanje mobilnosti radne snage, u državi gdje je 15000 praznih stanova, praznih i nitko ne želi spustiti ni cijene niti uzeti u sistem najma da bi poticali mobilnost radne snage primjerice. Sljedeća tema je Transatlantski sporazum o partnerstvu u trgovini i ulaganjima između Europske unije i SAD-a. Tko diktira tu netransparentnu raspravu i pripremu tog sporazuma? Tko je taj koji odlučuje što će se dati u javnost, kada i kome? Uostalom, tko će u Hrvatskoj organizirat stručnu raspravu na tu temu ili će to i biti provedeno samo jednom sjednicom Odbora za europske poslove i stajališta Vlade Republike Hrvatske, a onda ćemo se nakon par godina pitati kao što se sad pitamo … neka pravila koja Hrvatskoj stvaraju poteškoće. Europski fond za strateška ulaganja, važna tema. U izvješću piše da je Europsko vijeće pozvalo članice da počinju doprinositi tom fondu. Koliki doprinos Hrvatske se očekuje tom fondu u 2015. godini? Da li Vlada Republike Hrvatske ima tu informaciju? I usput koristim priliku prisutnosti potpredsjednika Grčića da ga pitam da li je točno da među onih 150 projekata koje ste dali u Europu je nekoliko projekata iz Hrvatskih željeznica od kojih su oni u međuvremenu odustali. Dakle sam HŽ ih je povukao jer su ih procijenili nekorisnim, zastarjelima ili nepotrebnim, nemam točne informacije. Sljedeće se spominje Direktiva o štednji koja se priprema, a koja bi trebala osigurati učinkovitu borbu protiv poreznih utaja i prijevara u području oporezivanja kamata na štednju. To je jako dobro tema jer ima Europska komisija najvećeg stručnjaka za suzbijanje varanja na oporezivanju štednje jer gospodin Junker dok je bio premijer je vjerojatno diplomirao na toj temi kako jedna članica Europske unije izigravajući propise je omogućavala poreznu utaju upravo kroz neoporezivanje štednje i ilegalnih transakcija. Razgovaralo se danas puno o tome da li je za neku situaciju u nekoj od članica kriva ona sama ili Europa. Grčka konkretno. A jesmo li raspravljali na sljedeći način, kada se pojavi neki problem i za masu problema kojima smo se mi bavili Europska unija je propisivala lijekove. Sad nije bitno kako se do tih lijekova došlo, ona je imala svoju listu lijekova. Štednja. Štednja. Štednja. I nakon 5 godina ponavljanja štednje onda su autori te mantre rekli ipak smo pogriješili jer nismo u obzir uzeli sve moguće reperkusije i različita stanja od članice do članice i treba iznova krenuti u mjere štednje, analizirati efekte i posljedice. Sljedeći lijek je bio deficit i je državnog deficita 3%. Zanimljivo. Članice Europske unije koje su nametnule to pravilo prije toga su se svoju industriju prije svega razvijale na deficitu državnog proračuna, daleko većem od 3% i sada je to pravilo i za nas siromašne, koji drugih izvora sredstava za ozbiljnije investicije u javnom sektoru, državnih investicija nema. Lijek koji je nametnut jer je odgovaralo nekom drugom, ne bolesniku, nego onaj koji ima kapital da te kasnije ucjenjuje. To je isto sa javnim dugom, 60% BDP-a. Ova pravila su nastala slučajno u Francuskoj za potrebe tadašnjeg predsjednika države. Kasnije je taj lijek preuzet i nametnut svima, bez da se ikad preispitivalo stanje bolesnika kada je tim lijekovima bio liječen. Bankarska unija bit će brana od neodgovornog ponašanja banaka. Kojih? Čije su to banke neodgovorno ponašanje izazvale krizu? Koje sankcije su im nametnute? Ili je to brana bankama i slabijih financijskih država koje će zbog toga biti slabije. Energetska unija ima za cilj kažu jeftiniju energiju. Možda, ali ja bih bio sretniji da i na jednu i na drugu temu, dakle i na temu bankarske unije i na temu energetske unije se u Hrvatskoj povede i stručna rasprava mimo politike, ali da je politika inicira, pomogne, inicira da čujemo energetske stručnjake, pa da na temelju toga kad govorimo politički lakše zauzimamo stavove. Ali vidite da u tim temama stručnih rasprava u Hrvatskoj gotovo da i nema naročito ne putem medija koje bi mogli koristiti građani u razumijevanja nekih procesa koji u EU nastaju. Nego jednostavno se dođe s tvrdnjom bankarska unija je dobra stvar i gotovo. Energetska unija je dobra stvar i gotovo. Tek kad dobijemo po glavi onda se budimo, tek kada ta terapija koja nam je propisana izaziva probleme onda interveniramo, pa smo tako jednu terapiju za divljanje švicarskog franka morali osmisliti i primijeniti sami nad djelomičnim oštečenicima. A kako je došlo do ove eksplozije franka, tko ga je izazvao? Mislite stanje švicarskog gospodarstva, kretanja ponuda, financija, roba, usluga? Što? Ne, izazvali su ga ruski bogataši koji su svega par dana u Švicarsku došli sa ogromnom količinom novaca, izazvali nagli rast. Švicarska nacionalna banka više nije htjela braniti tečaj. Prije 20 i nešto godina to je napravio Petrov dolar kad su najedanput banke bile pune novaca i dijelile kapom i šapom kredite i stvarale dužničko ropstvo velikog broja država, pa i Hrvatska se tad polakomila. To je isto recept vidite liječenja europskih financija koje su osmislili najveći umovi koji vode EU, a kod nas smo morali pronalaziti i moramo pronalaziti svoje razloge. LNG terminal na Krku spominje se kao jedna od značajnih, strateških investicija koja ima potporu EU. Ja sam pročitao lipanjsko ili srpanjsko zasjedanje koridor sjever – jug, južni plinski koridor su utvrđeni kao strateški pravci toga. Imamo zainteresirane da nam daju, dovoze plin, mi nudimo lokaciju. Za svoje potrebe i naše tržište je za to premalo. Tko su kupci toga plina? Tko je investitor? To su teme o kojim bi trebalo raspravljati, da vidimo da li je LNG ili TUP terminal na Krku projekat koji će biti financiran kao europski projekat. Hrvatska vanjska politika. Piše sankcije nametnute Rusiji funkcioniraju. I što su sankcije promijenile u ponašanju Rusije? Sankcije imaju svrhu da nekoga protiv koga su nametnute promijene njegove ponašanje. Je li Rusija promijenila svoje ponašanje u Ukrajini? Ni za milimetar, a prema tom gospodarskom velikom tržištu ponašamo se tako da već mjesecima tamo čak ni ambasadora nemamo, niti se zna kad ćemo ga imati. I završavam sa Europskom središnjom bankom koju sam danas već spominjao i ovo odluku o otkupu državnih obveznica. Zanimljivo, zanimljivo da godinama se odupirao, dakle svaka ideja na tu temu je bila grubo odbijena. Sad je to lijek, ali pazite samo Europska središnja banka smije kupovati državne obveznice članica. Nacionalne banke i dalje ne smiju. Dakle, Hrvatska ne može izmjenom Zakona o HNB-u reći da HNB može iz svojih deviznih pričuva kupiti 3 milijarde projektnih obveznica, pa da krčki most recimo ili dobro to će Europa platiti, to smo čuli već. Nešto drugo financiramo, recimo autoceste da ne moramo u monetizaciju. To su ti lijekovi [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] kada nam pokvarene zube vade bez anestezije.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prva se javila poštovana kolegica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lesar, spominjali ste, spomenuli ste evo i u svojoj raspravi kao i prije europski uhidbeni nalog, odnosno u tom kontekstu dakako i cijeli problem koji se evo vuče već više od koliko godinu i pol, znači od ulaska Hrvatske u EU, pa se valja prisjetiti da kad smo pregovarali o ulasku u EU nigdje nitko ni iz oporbe, ni iz vladajuće koalicije tada nije spominjao mogućnost ugradbe onog ograničenja znači 2002. godinu itd. To se pojavio kao problem pred sam ulazak u EU i da, ja se dobro sjećam jer sam ja podnosila i zapravo jedina amandman na taj zakon koji je došao iz Vlade da se izbjegnu ti problemi. Međutim, to se nije dogodilo. I sjećam se isto tako dobro kako je predsjednik Vlade rekao da će na tome inzistirati što je apsolutno u redu i što je dobro kao pozicioniranje Republike Hrvatske kao ravnopravne članice. Međutim, ništa se od tada nije dogodilo. A htjela bih upozoriti da upravo u ovom izvješću, dakle iz prošle godine, dakle godinu dana nakon što smo postali članica EU na sjednici Vijeća 26. i 27. lipnja je jedna od tema bila područje slobode, sigurnosti i pravde. I u prvoj rečenici u ovom izvješću pod točkom piše: "Učinkovito funkcioniranje europskog pravosudnog prostora uz poštivanje različitih pravnih tradicija država članica EU. Dakle, to je bila sasvim sigurno točka pod kojom je Hrvatska vlada itekako mogla dobro problematizirati europski uhidbeni nalog, poziciju Hrvatske i dakako staviti to u kontekst europskog uhidbenog naloga i procesa protiv gospodina Hernadija. Jer već tada su sve okolnosti iz onog drugog slučaja i suđenja bile poznate. Dakle, mene zanima je li to možda učinjeno, a da to u izvješću ne piše. I zato se vraćam na svoj prijedlog koji sam iznijela u raspravi, bilo bi dobro dakle da ne dobijemo samo stajališta koja su iznijeli visoki dužnosnici EU, komisije i vijeća nego i predstavnika Hrvatske vlade. Ako je tada bila to tema u kojoj se to moglo aplicirati [[Upadica Stazić: Kolegice Kosor, vrijeme.]] Onda je očito propušteno ponovno jedno veliko vrijeme.
Na repliku odgovara poštovani Dragutin Lesar.
Da kolegice Kosor, ja sam dok je premijer bio tu temu također želio od njega dobiti decidiran odgovor ne zbog toga što to oko pregovora to nitko nije problematizirao nego njegovog obećanja da će to pitanje staviti na agendu odlučivanja unutar EU. 26. i 27. lipnja 2014. tema doista – Slobode, sigurnosti i pravde, ali ja sam pogledao i stajališta RH uoči tog zasjedanja. Nijednom riječju se ta tema nije otvarala prije. Pa zbog toga vjerojatno nije niti u samom izvješću. Ali premijer nam duguje odgovor, ako dosad nije, kada i gdje će pokrenuti tu temu jer Hrvatska zavređuje da ima ista pravila kao i druge članice EU. I rekao je da se to može napraviti. Ja premijeru Milanoviću vjerujem i čekam da svoje obećanje ispuni, ništa drugo. I pitat ću ga svaki put kad ga vidim kada će to ispuniti.
Zahvaljujem. Druga replika, poštovana Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
U pogledu područja slobode sigurnosti i pravde kolega osvrnuli ste se isto na to kakvi su naši podaci, odnosno koliko druge zemlje surađuju prema našim nalozima koliko sam vas ja shvatila. U tom kontekstu baš izričito ne samo što se raspravljalo na Odboru za europske poslove nego je također u više navrata takve podatke koje mi imamo Ministarstvo pravosuđa iznio poštovani gospodin Orsat Miljenić, ministar pravosuđa. I vrlo su zanimljivi podaci da Hrvatska kada je bila napadnuta od oporbe da ne surađuje, da smo se mi osramotili, da Hrvatska u vrlo kratkom razdoblju surađuje iznad prosjeka za razliku od Njemačke i nekih drugih zemalja koje su puno veće, puno snažnije. Dakle činjenica je, možda je to i rezultat toga i migracija i dolaska stanovništva sa istoka na zapad, da te zemlje puno više potražuju nalog nego što udovoljavaju nalozima. Pa isto slažem se s tim da bi o tome trebali povesti računa. Mi i dan danas znamo da Njemačka je odbila čovjeka kojeg traži hrvatsko pravosuđe. U jednom slučaju su rekli da je on stekao njemačko državljanstvo, a mi znamo i kako ga je stekao, Njemačka se nikad o tome nije izjasnila. U jednom slučaju je rečeno da je zastarilo već izvršenje takve kazne. Međutim, što je s druga dva kaznena postupka gdje ga također traže naša pravosudna tijela jer je optužnica na pravnoj snazi? Što se tiče ovog međunarodnog transatlantskog trgovinskog sporazuma i pokušaja da se on zaključi između SAD-a i EU slažem se s vama također to ste i sami napomenuli i bit će rasprava, bila je i već je otvorena u dva navrata na Odboru za europske poslove. I koliko god taj ugovor na neki način olakšava, ima svojih prednosti sigurno u trgovini između Amerike i EU u svakom slučaju slijedim vaše razmišljanje da ga treba apsolutno transparentno razmotriti, prije svega mi ovdje u Hrvatskoj, i čitav niz opasnosti koji on nosi. Ne samo u pogledu GMO organizama nego i mnogih drugih stvari. Pa evo jučer smo imali jednu emisiju, i to na javnoj televiziji, gdje možete na e-bayu kupiti rezervne dijelove za avion i onda često se takav avion i sruši. Dakle, vrlo oprezno ali kako bi ta opreznost zaista imala svoje opravdanje to znači i transparentnost u procesu donošenja.
Odgovor na repliku, poštovani Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Ingrid Antičević hvala vam što ste naveli još jedan primjer neizručenja Njemačke, taj slučaj nisam znao, hvala vam na tome. Ali mene zabrinjava sljedeća činjenica, mi se u Hrvatskoj dosta mučimo i imamo mučne procese u nekoliko kaznenih djela i proveli smo sudske postupke, nadam se i siguran sam s dokazima kod pravosuđa o koruptivnim radnjama. Dakle, potražuje Hrvatska i ima međunarodnu tjeralicu i druga članica EU odbija bilo što po tom pitanju napraviti. Zašto to nije tema razgovora, ako bilateralno ne možemo u Bruxellesu, zašto, sjećate se koja galama je nastala prema Hrvatskoj kada je Hrvatska trebala vršiti izručenja? A sada muk, svi šute. Kako to da u Europi nikome nije u interesu da se i ta tema skine s dnevnog reda. Podsjećam vas na aferu Daimler koji su priznali kada su njemački predstavnici tvrtke, doduše pred američkim sudom, priznali da su u Hrvatskoj proveli podmićivanje. Još dan danas, čak se zna i koliko, samo jednu stvar ne znamo, tko je primio mito. Njemačka i Hrvatska su ravnopravne članice EU, i ništa. Njemačka šuti ali šutimo i mi u Bruxellesu. To me ljuti najviše. A čujte ja gledam izvješće, nigdje u izvješću toga nema pa onda valjda mislite da se samo u kafićima o tome raspravljaju … Ja bih volio da na sastancima tu temu otvaraju.
I posljednja replika poštovani Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Lesar, spomenuli ste projekte HŽ-a. svojevremeno je onako sa puno pompe pod reflektorima uz pratnju svih mogućih medija koji postoje u Hrvatskoj najavljeno ako se ne varam 25 projekata iz područja HŽ-a, najavljeno je ako se ne varam ženski tim od 13 članova koji vodi te sve projekte, to je ono vrh elite i onda sada imamo situaciju da je ta uprava koja je bila u to vrijeme, koja je bila hvaljena i od premijera i od resornog ministra nakon par mjeseci smijenjena, ali veći dio tih voditelja projekata su isto maknuti. Ti svi projekti koji su raspisani u natječaju odnosno ne svi ali većim dijelom, ti svi projekti čekaju da natječaji završe i onda poništavanje natječaja i od toga nema ništa, ali je sa puno pompe to najavljeno. Spominjali ste u svom govoru energetsku uniju, netko od prethodnika je govorio oko liberalizacije tržište prilikom stvaranja energetske unije što će omogućiti jeftiniju konačnu cijenu. Jedan vjerojatno najbolji primjer u Europi po pitanju toga je Bugarska. Kada su jedino je taj slučaj energetskih problema izveo većinu Bugara na ulicu gdje su tražili rušenje vlade, ali ne zato što im je liberalizacija tržišta donesla smanjenje cijena nego drastično povećanje. I stajalište naših predstavnika u EU, ja sam na Odboru za promet postavio pitanje našem ministru, koje je bilo naše stajalište jer u bilješci smo dobili da je stajalište Slovenije službeno, da je to uništavanje malih država i malih prijevoznika,našeg stajališta nismo dobili ili sebe smatramo velikima ili smo našli mehanizam da se zaštitimo, a možda čak nam je u interesu da propadne taj naš nacionalni prijevoznik. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Novak rekli ste da veliki broj projekata kada se raspišu natječaji onda se poništavaju pa se krene iz početka. Znam da se onda može dogoditi da ti projekti u Bruxellesu budu odobreni i prihvaćeni, a da u Hrvatskoj smo poništili natječaj za njihovu provedbu i zato bez ikakve zle želje i bilo čega doista gospodine potpredsjedniče Vlade, jel možemo dobiti odgovor, a to je već i u medijima često bilo spominjano da ti projekti koje ste predali u Bruxellesu tiču se HŽ-a su doista unutar samog HŽ-a skinuti sa Agende kao nepotrebni ili su poništeni natječaji pa nisu spremni za povlačenje novaca.
Ovako jedno malo objašnjenje da ne bi ispalo da predsjednik Vlade ne želi odgovarati na vaša pitanja. Ja njemu ne mogu dati riječ jel ovo je izvješće predsjednika Vlade, a ne Vlade u cjelini. Prema tome govorit može jedino podnositelj izvješća, a … [[Upadica se ne razumije.]] gospodin potpredsjednik Vlade ima razloga biti u sabornici što vi govorite i da to prenese premijeru. Prelazimo na iduću raspravu. U ime kluba HNS-a govorit će uvaženi potpredsjednik Doma Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Iako je Hrvatska tek negdje godinu i pol članstva u EU nekako se nameće zaključak da smo još uvijek možda u postupku učenja i snalaženja među velikim igračima. Međutim danas je naš hrvatski glas u EU, Europskom vijeću, Vijeću ministara članica EU jednako vrijedan kao glas bilo koje druge članice EU. U svom izlaganju osvrnut ću se svega tri teme, tri područja za koja smatram da su jednako izuzetno važna, jednako tako mislim da su ona u najvećem fokusu interesa i da najviše zanimaju građane RH. Političko-sigurnosni dio, Hrvatska je po mom mišljenju po mišljenju kluba HNS-a učvrstila svoj položaj, položaj vjerodostojnog i relevantnog partnera u međunarodnim odnosima. To posebice vrijedi za zemlje regije koje nas prepoznaju kao zemlju koja znanjem, iskustvom pridonosi stabilnosti i sigurnosti regije. Naša je obveza i naš izravni interes upravo zbog iskustva koja smo ostavili iza sebe i nadalje podupirati i poticati procese euroatlantskih integracija u svim zemljama u okružju u našoj regiji. Jednako tako možemo snažno doprinijeti sigurnosti i stabilnosti što su ključni preduvjeti za privlačenje investicija i za gospodarski rast koji su nama kao i svim ostalim članicama EU nasušno potrebni. Nama u Hrvatskoj od presudne je važnosti pitanje susjedne BiH koje već duže vrijeme u fokusu europske javnosti. To nije samo zbog činjenice da su Hrvati jedan od triju konstitutivnih naroda BiH zbog čega nekako možda osjećamo potrebu snažnije angažirati se i pripomoći svojim iskustvima koja su iza nas na prijeđenom putu k EU, nego stabilna, sigurna BiH, BiH koja je članica EU i ključ sigurnosti cijele regije. To smo prepoznali mi ali i naše kolege u EU. Podsjećamo da se status BiH u europskim procesima godinama nije pomicao s mjesta. Hrvatska je prošlo proljeće predložila drugačiji pristup prilagođen samoj BiH, inicijativa Velike Britanije i Njemačke koja je kasnije postala europska, a EU na ministarskom sastanku Vijeća za vanjske poslove donijela zaključke kojima to postaje nova politika Unije. Naš je interes da sve zemlje u susjedstvu idu tim europskim putem, jer takav put znači i stabiliziranje institucija, zakonodavstava, cijele države i u konačnici cijele regije. Podržavanje Bosne i Hercegovine na putu prema europskom članstvu više nije samo hrvatska politika nego politika Europske unije ali zahvaljujući prvenstveno našoj inicijativi. Kada se govori o stabilnosti ne možemo ne spomenuti Ukrajinu kojom se Europsko vijeće bavilo tijekom čitave prošle godine što u restriktivnim, što u manje restriktivnim formatima nakon mjera zamrzavanja imovine, zabrane izdavanja viza osobama koje su odgovorne za održavanje ilegalnih referenduma zatim sankcije sveobuhvatne rasprave o situaciji u Ukrajini. Europsko vijeće je potpisalo Sporazum o pridruživanju Europske unije sa Ukrajinom. Nadalje, želio bih naglasiti ono što je u fokusu bilo svih nekoliko sastanaka Europskog vijeća, gospodarstvo kao ključne teme kako doći do gospodarskog rasta, veće konkurentnosti, novih radnih mjesta koje su tijekom čitave prošle godine bile glavne teme Europskog vijeća. Sve se zemlje članice bore sa gospodarskog krizom i nastoje joj se oduprijeti pa je Europsko vijeće u okviru rasprave o europskom semestru 2014. godine posebno ukazalo na važnost jačanja politika koje pridonose konkurentnosti, podupiru stvaranje radnih mjesta, snažno se bore protiv nezaposlenosti, posebice protiv nezaposlenosti mladih. Sve su to problemi s kojima se susrećemo i u našoj zemlji i nastojimo pronaći rješenja. Vjerujemo da će se jedan dio problema vezanih uz nezaposlenost mladih moći riješiti putem garancije za mlade, novog inovativnog pristupa u rješavanju ovog problema. Cilj je garancije da sve mlađe osobe od 30 godina unutar četiri mjeseca od završetka školovanja ili gubitka prethodnog zaposlenja dobiju kvalitetnu i konkretnu ponudu bez obzira na to jesu li prijavljeni na Zavod za zapošljavanje ili ne. To se odnosi na ponudu za posao, praksu, pripravništvo ili za nastavak obrazovanja te mora biti prilagođena pojedinačnim potrebama i situacijama. I naše Ministarstvo rada i mirovinskog sustava i u 2015. godini nastavlja sa predstavljanjem mjera za poticanje zapošljavanja mladih. Ono obuhvaća novosti vezane uz mjere aktivne politike zapošljavanja koje se provode u okviru spomenute garancije za mlade, informacije o fiskalnim olakšicama koje poslodavci mogu koristiti prilikom zapošljavanja mladih osoba ali i informacije o stručnom osposobljavanju bez zasnivanja radnog odnosa za koje smo naknadu s 1600 podigli na 2400 kuna. Znam i svjestan sam da to nije dovoljno i da se može bolje, međutim mi smo jedini nismo sami koji se susrećemo sa takvim problemima. I upravo to što nismo sami u takvoj situaciji već se pronalaženjem rješenja bavi 28 zemalja Europske unije, daje nam vjeru da ćemo zajedničkim snagama uspjeti u bržem izlaženju iz krize. Rekordno visoka nezaposlenost, ponuda radne snage koja ne zadovoljava potrebe poslodavaca te koja su znanja i vještine pitanja su na koja se odgovori mogu pronaći samo u suradnji sa gospodarstvom koje je u stanju najbolje predvidjeti svoje sadašnje i buduće potrebe. Dakle ne samo kod nas nego i za Europu je imperativ obrazovanje za potrebe gospodarstva što je jedina logična pretpostavka za trajno rješenje ovoga problema. Moram istaknuti da je to problem koji smo i u našoj zemlji na lokalnoj razini osvijestili prije nekoliko godina, osmislili i direktno primijenili kako tržištu rada ponuditi ono što mu je potrebno. Uvjeren sam da će svoj doprinos u snaženju gospodarstva Hrvatske u tome imati i Hrvatsko diplomatsko konzularna mreža koja je u mandatu ove Vlade stavljena u službu hrvatskog gospodarstva. Gospodarska diplomacija podrazumijeva snažno i permanentno promicanje hrvatskih gospodarskih interesa u inozemstvu, efikasnije i jednostavnije dobivanje relevantnih informacija te bržu realizaciju izvoznih poslova. Podupirući hrvatske izvoznike, štiteći interese hrvatskih tvrtki u inozemstvu te pomaganjem u privlačenju stranih investicija, gospodarska diplomacija će odigrati jednu od ključnih uloga u jačanju hrvatskog gospodarstva. Moram istaknuti da je gotovo svaka četvrta inicijativa urodila poslovnom suradnjom naših tvrtki u inozemstvu. Pomaci su u našem gospodarstvu evidentni i hrvatsko gospodarstvo se oporavlja. Od 2009. industrijska proizvodnja je u 2014. godini narasla tako da vjerujem da će i taj rast biti u jedna konstanta. Osvrćući se na Strategiju Europe 2020.-2030. industrijsku konkurentnost te klimatsku i energetsku politiku Europsko vijeće istaknulo je kako je potrebno završiti proces stvaranja unutarnjeg energetskog tržišta, nastaviti razvijati energetsku infrastrukturu te i nadalje raditi na liberalizaciji tržišta. Moram spomenuti da je Hrvatska temeljem niza raznih gospodarskih, diplomatskih aktivnosti Vlade Republike Hrvatske stavljena na istaknuto mjesto na energetskoj karti Europe. Na taj smo način postali ne samo zanimljiv nego i vjerujem ključan faktor u jugoistočnoj Europi. U samo nekoliko godina Hrvatska je iz potpuno neprepoznatljive energetski da kažem interesantne zemlje došla na kartu Europe. Politika koja se vodi nije kratkoročna već je to energetska politika ne samo Hrvatske nego i jugoistočne Europe. Uz realizaciju projekata kao što je LNG-terminal omogućavanjem opskrbe Europe jeftinijim plinom, istraživanjem ugljikovodika u Jadranu stvaraju se temelji za energetsku neovisnost Hrvatske posebno za njezin gospodarski razvoj ali isto tako i razvoj susjednih zemalja. Tako ćemo postati energetsko čvorište ovog dijela Europe, imati ćemo sigurniju opskrbu energentima, jeftiniji plin za građane industriju u regiji te nižu cijenu plina u Europi. Sve je to u skladu sa preporukama Europskog vijeća koje je tražilo da se preispitaju različite prakse te da se na nacionalnim razinama utječe na smanjenje cijena energije. Kada govorimo o koristi za hrvatsko gospodarstvo i građane od istraživanja i eksploatacije ugljikovodika moramo istaknuti da je Vlada već donijela odluku da će nekoliko svjetskih, europskih naftnih kompanija istraživati na nekoliko istražnih polja u južnom i srednjem Jadranu i prema nekim iskustvima, poslovnim iskustvima što se tiče faze istraživanja trebalo bi se uložiti oko 4 milijarde. Svjetska praksa govori da u takvim projektima oko 60% ukupnih investicija ostaje domicilnom gospodarstvu. Po mom osobnom sudu zacrtani smjer je dobar, stalne komunikacije, konzultacije, uvažavanje jednakopravnih aktera i usudio bih se kazati partnera pri iznalaženju najboljih rješenja za svaku državu članicu Europske unije ponaosob, ali i za Europsku uniju u cjelini mogu i moraju dati rezultate. Pozitivni pomaci kod nas u Hrvatskoj daju mi za pravo vjerovati da će biti tako. Temeljem svega iznesenoga klub HNS-a podržat će izvješće predsjednika Vlade. Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniku Batiniću. Zahvaljujem svim sudionicima u raspravi i potpredsjedniku Vlade što je pratio ovu raspravu. Zaključujem ovu točku dnevnoga reda.
Prelazimo na odlučivanje o Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o održanim sastancima Europskog vijeća u 2014. godini. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu sa prijedlogom Kluba zastupnika Socijal-demokratske partije Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o održanim sastancima Europskog vijeća u 2014. godini. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 85 glasova za, 8 suzdržanih i 19 protiv donesen predloženi Zaključak.
Prelazimo na iduću, to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 778 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Ne, nema potrebe. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada govorit će poštovani Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Poštovana zamjenice. Ne, nisam veterinar po struci, ali konzultirao jesam ljude koji jesu iz ove struke i moram priznat da svatko nitko od onih barem s kojima sam se ja konzultirao, uključujući i ovdje prisutnu gospođu koja se nasmijala od srca, nije našao za shodno da bilo što prigovori ovom zakonu. No međutim u konzultacijama s nekim drugim ljudima sam došao do nekih spoznaja koje su onako za mene pomalo a neću reći, više me ništa ne može iznenaditi, a to je da recimo to tržište veterinarsko-medicinskih proizvoda nažalost ima još više rupa nego uobičajeno što je to kod nas po nekim drugim područjima. Pa tako po nekim iskazima možete kupiti navodno dođete sa dovoljnom količinom perja u Mađarsku i možete kupit što god hoćete da kontrole nema nikakve i ni na jednoj razini i onda to može itekako ozbiljne posljedice proizvest kod nas. Međutim, izgleda da uređenje tog dijela problema nije zapalo nikome za oko ili nije bilo jednostavno interesa da se taj problem riješi. No međutim ono zbog čega sam se ja danas ustvari uopće javio za raspravu po ovoj temi je nešto drugo, ali vezano za ovaj zakon. 17. prosinca 2014. godine održana je ako se ne varam 200. sjednica Vlade. Na toj sjednici Vlade donesena je, Vlada je donijela odluku o nabavi cjepiva za sprečavanje širenja bolesti plavog jezika. Odobrava se Ministarstvu poljoprivrede nabava od 2 milijuna i 200 tisuća doza cjepiva radi sprečavanja širenja bolesti plavog jezika. I sad tu ima dalje obrazloženje te odluke. I s obzirom da ne znam o tome puno onda se malo raspitao pa sam pitao ljude gdje je objavljen natječaj. Ovdje se spominje iznos od gotovo 14,5 milijuna ako se ja dobro razumijem u to, onda još na to ide i PDV, što znači da je cifra poprilično velika. Ajmo reći da je to oko 2 milijuna eura. I navodno natječaja toga nije bilo baš nigdje pa sam se onda išao raspitat da l' uopće imamo mi proizvođača tog cjepiva pa su mi ljudi objasnili da mi proizvođača kao takvog nemamo, ali imamo 4 ovlaštene, navodno 4 odnosno moj sugovornik zna za 4, to ne znači da je to i konačna brojka, možda ih ima i više, ovlaštene firme koje se bave uvozom tog cjepiva. I postoje tu neke specifikacije tih cjepiva, no međutim nije da samo jedna tvrtka ima samo to traženo cjepivo, ali natječaja nije bilo što znači da je u pitanju direktna pogodba. Ja ne tvrdim da je to nešto sporno ali volio bih čuti obrazloženje. S obzirom na iznos od koliko je vidim ovdje negdje oko 2 milijuna eura ili čak i više, možda bi bilo zgodno da građani znaju ustvari, jel inače kad god je u pitanju farmaceutska industrija ja imam skepsu i od onih kojekakvih gripa, kuga i ne znam čega i ne mogu se oteti dojmu da svako malo kad nam treba pa raspirimo masovni strah od kojekakvih tih boleština. Pa sad vjerujem ovdje da taj plavi jezik da to baš nije ni baš tako da ne kažem nebitno i bezopasno. Vjerujem da su ipak naši ljudi se potrudili da zaštite taj naš obilni stočni fond. Ali mi je sumnjiva cijela procedura. Ja ne tvrdim da tu ima kriminalnih djela, ali imam pravo da iskažem sumnju u ovo sve skupa s obzirom da ako nešto nema natječaja normalno da izaziva sumnju. Ja se nadam da ću dobit priliku čut odgovor. E odlično. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Vi se javljate za riječ? Dobro. Za riječ se javlja poštovana zamjenica ministra poljoprivrede Snježana Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Dakle, ja bih samo htjela naglasiti da se radi o bolesti životinja i da se radi o hitnom postupku sukladno Zakonu o javnoj nabavi, da se radi o mjeri koja nije provođena samo u Republici Hrvatskoj, nego da je provođena u više zemalja članica EU kao program suzbijanja bolesti plavog jezika. I za taj program će dio sredstava sufinancirati i Europska komisija kako u Republici Hrvatskoj, tako i ostalim članicama. Želim samo zbog informiranja javnosti naglasiti da nije donesena ta mjera, da nije izvršeno cijepljenje da bi se sve životinje koje su zaražene morale eutanazirati i dodatno, da bi u tom slučaju i na područjima gdje je uočena zaraza bilo zabranjeno slobodno kretanje i promet stoke. Iz tog razloga vrše se dva cijepljenja, dakle nabavljen je lijek po hitnom postupku. S obzirom da se radi o zdravlju životinja i o pojavi bolesti da ne dođe do njezinog daljnjeg širenja, da se spriječi širenje bolesti upravo iz tog razloga i sukladno Zakonu o javnoj nabavi postupljeno u izvanrednim situacijama vezano za sprječavanje širenja bolesti životinja. Hvala lijepo.
Imamo prijavljene dvije replike na ovo objašnjenje. Prvi poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Htio bih zamjenici ministra replicirati u svezi samih cjepiva, pa i u humanom obliku i znamo kako je to prolazilo ovih godina. Znamo i primjere iz Europe kada je poljska ministrica zdravlja protivljeći se upotrebi cjepiva protiv ptičje gripe tvrdeći da je ta bolest neću reći izmišljena, nego da je, a da ne kažem možda i nametnuta itd. Dakle, dala je ostavku na mjesto ministrice zdravlja ili zdravstva Poljske države. Kod nas smo gledati također i one ulaske u one kokošinjce, iako zbog korpulentnosti sami ministar bivši nije mogao teško i ući u kokošinjac, pa smo gledali i cijepljenje pojedinih ministara, javno cijepljenje pred javnom televizijom. Znamo kako smo sa Norvatisom prošli i znamo koliko smo novaca potrošili na Norvatisova cjepiva. Sjećate se to kada je uzeto milijun doza, potrošeno 60 000, a vraćeno Norvatisu samo 500, a 500 tisuća doza je propalo cjepiva u Republici Hrvatskoj. Zato treba biti upravo kako kaže kolega Novak i oprezan i razmisliti zašto nema natječaj itd. Dakle, nitko nije tvrdio ovdje da se radi o kriminalu, ali u svakom slučaju sa zrncem soli to treba promatrati. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara zamjenica ministra, poštovana Snježana Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo. Vrlo kratko. Dakle, ponovit ću sukladno Zakonu o veterinarstvu i Zakonu o javnoj nabavi radilo se o ugrozi i mogućnosti brzog širenja bolesti plavog jezika za životinje. I iz tog razloga primijenjen je hitni postupak kako bi se zaraza spriječila u samom početku i kako bi se poljoprivredne proizvođače oslobodilo od troškova koji su nastali prilikom cijepljenja, znači od nabave lijeka do same aplikacije tog sredstva. Hvala lijepo.
Druga replika, poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Vi ste fino obrazložili da je u pitanju bolest. To ja uopće nisam osporavao, to se ja s tim slažem i mislim slažem, nemam se šta slagati. Ne razumijem se u to, ali poštujem stavove struke i to je to. No međutim, volio bih decidirani odgovor da li ste kontaktirali sve dobavljače, jer ovdje nije riječ o proizvođačima koliko sam ja shvatio. Proizvođača ni nemamo, nego isključivo dobavljače koji su to iz uvoza i jedino taj je imao ili je taj jedini imao sve na lageru. Što je u pitanju? Mislim šta sad ovih ostalih ja sam čuo da ih ima 4. Ja tu branšu uopće ne poznam. Da li je sa ovim drugima kontaktirano s obzirom da kažete da je zbog hitnosti se išlo u direktne kontakte. Da li se sa njima svima kontaktiralo? Da li se tko od njih žalio? I koji je razlog zbog čega ovi drugi nisu udovoljavali uvjetima? Da li su bili skupi? Da li nije udovoljavalo cjepivo? Da li nisu imali količine? Koji je razlog? I baš me interesira da li se netko žalio od ostalih tri. Hvala.
Na repliku odgovara zamjenica Snježana Španjol. Izvolite.
Vrlo kratko. Da, kontaktirano je više njih. Ne nije bilo žalbi.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala. Uvažene kolegice i kolege sad samo ono kratko, bolest plavog jezika kakva je to bolest? To je virusna bolest koja u stvarnosti kako mi kažemo napada ovce, koze i preživače. Prenose je komarci i krpelji. Nije posebno opasna za ljude, međutim opasna je za životinje pa se onda životinje moraju ili cijepiti ovo što je rekla gospođa zamjenica ili ukoliko se to ne napravi životinje se moraju neškodljivo ukloniti odnosno odvesti na prisilno klanje. U ovo vrijeme kad se pojavila zaraza, mislim na tri mjesta da je bila, u krugu od 100 km zabranjeni su sajmovi i sav promet životinja. E pa sad, dobro je možda što je na taj način i kolega Novak malo napravio zanimljivom ovu raspravu jer vrlo često se razmišlja o bolestima kod životinja u stvarnosti da to nekako prođe. Međutim, rijetko se razmišlja da zdravlje životinja ujedno je i zdravlje ljudi. Ali to je onda i zdravlje okoliša koji nam je danas jako važan. Samo nekoliko uvodnih rečenica prije nego što kažem i nekoliko riječi o ovom zakonu. Prema Zakonu o veterinarsko-medicinskim proizvodima veterinarsko-medicinski proizvod ili skraćenica VMP svaka je tvar ili mješavina tvari koja ima svojstvo liječenja ili sprečavanja bolesti životinja ili svaka tvar ili mješavina tvari koje se mogu primijeniti na životinjama u svrhu obavljanja, ispravljanja ili prilagodbe fizioloških funkcija i to farmakološkim, imunološkim ili metaboličkim djelovanjem ili postavljanjem medicinske dijagnoze te sredstva za redukciju mikroorganizama za primjenu u veterinarskoj struci. Prema tome, kao nužna pretpostavka zdravstveno ispravne kako hrane tako zdravlja i zaštite životinja ali i propisa i kontrolirana je uporaba veterinarsko-medicinskih proizvoda koji osim svog medicinskog djelovanja mogu ako se ne radi u skladu s propisima dovesti do kontaminacije, odnosno do toksične komponente odnosno rezidue, mogu zaostati u mišićima tkiva i na taj način ugroziti i finalni proizvod odnosno što je najgore mogu ugroziti zdravlje potrošača. Željela bih reći još nekoliko uvodnih rečenica, dakle 2000. godine EU je napravila zaokret u politici, odnosno sigurnosti kvalitete hrane. Uzrok tome su bile brojne krize '90-ih godina prošlog stoljeća nastale zbog pojave bolesti, zbog pojave epidemija zoonoza prouzročenih hranom ili hranom za životinje. Zoonoze su sve one bolesti koje prelaze sa životinje na čovjeka. Sjećamo se na primjer dioksina koji je pronađen u hrani za životinje. Zatim možemo reći ovdje i patvorenja maslinovog ulja, zatim kravljeg ludila pa evo nedavno možemo reći i aflatoksina. Te su epidemije i događaji utjecali na zdravlje i dobrobit ljudi sa značajnim ekonomskim posljedicama ali i za obitelji i za čitave zajednice i za subjekte u poslovanju sa hranom i hranom za životinje i za čitave države. Prema definiciji Svjetske zdravstvene organizacije ja bih samo još nešto evo u tom kontekstu govorila o krivotvorenim lijekovima. To su oni lijekovi koji se mogu naći na tržištu pod istim ili sličnim nazivom, međutim njihov sastav nije isti, ne odgovara pravom sastavu i to je ono što je možemo reći jedna velika pošast. U prošloj svojoj raspravi 2013. kad smo govorili govorila sam upravo o tim patvorenim lijekovima pa sad ne bih širila tu raspravu. Mislim da je svima nama to potpuno jasno. Ovaj zakon koji je pred nama, odnosno prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima s konačnim prijedlogom zakona klub HDZ-a će podržati jer nema razloga zaista da se on ne podrži. Jer su ovim zakonom propisani i svi novi postupci koje je nužno regulirati. To su RUP, to je ponovljeni postupak odnosno postupak izdavanja odobrenja za stavljanje VMP-a u promet koji je prethodno odobren postupkom međusobnog priznavanja i decentralizacijom postupka, a koji se može naknadno provoditi za države članice EU koje nisu bile uključene u prvi postupak ili su se iz postupka povukle te paralelni uvoz i paralelni promet. Nadalje, ovim zakonom također se predlaže propisati obavljanje prometa VMP-a na malo samo u veterinarskim ljekarnama a ne u specijaliziranim prodavaonicama za promet na malo. Države članice EU samostalno u stvarnosti o tome odlučuju i to nacionalnim odredbama hoće li se promet VMP-a na malo obavljati samo u veterinarskim ljekarnama ili na drugim mjestima. Ovim zakonom je također izmijenjena odredba o posebnoj kontroli kvalitete serije VMP-a te prema njoj serija imunološkog VMP-a proizvedena u drugoj državi pušta se u promet na temelju certifikata o obavljenoj kontroli kvalitete serije u državi članici koje je propisala odgovorna osoba za puštanje serije u promet ili za koju je nadležno tijelo države članice. Ono što je još po meni isto jako važno dosada zakonom nije bila propisana odredba o zabrani proizvodnje stavljanja u promet, oglašavanja i primjenjivanja VMP-a koji se smatraju krivotvorinama. Ni Kazneni zakon, to možemo pogledati u Narodnim novinama, ne propisuje kazneno djelo krivotvorenje VMP-a. Kaznenim zakonom propisano je kazneno djelo krivotvorenje lijekova ili medicinskih proizvoda, a u glavi 19.kaznena djela protiv zdravlja ljudi, ali to kazneno djelo ne uključuje VMP. Iz mog uvodnog izlaganja, a i vjerojatno svih vas da se ne ponavljam, dakle zdravlje životinja jednako je i zdravlje ljudi. Stoga s ovim zakonom propisuju prekršajne odredbe u slučaju proizvodnje, stavljanja u promet, oglašavanja i primjene VMP-a koji su krivotvoreni. Pa na stranici 28.ovog zakona možemo vidjeti koje su novčane kazne i veseli me da te novčane kazne nisu baš male, one su negdje od 100 do 150 tisuća kuna ovisno o prekršaju. Ja ne bih dalje duljila jer mislim da je ovo usklađeno sa svim uredbama Vijeća i mi ćemo podržati ovaj zakon, nema razloga da ga ne podržimo zaista. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani zastupnik Mario MOharić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle ovdje imamo još jedan zakon koji se usklađuje sa europskim zakonodavstvom odnosno s europskim Direktivama 2011/82 i 2004/28 Europskog parlamenta i Vijeća. Zakon o veterinarsko-medicinskim proizvodima prvi put je objavljen u Narodnim novinama 2008.godine, a stupio je na snagu 1.veljače 2009.godine. on je do danas imao dvije izmjene i dopune, a prve izmjene i dopune bile su 2013.godine koje su stupile na snagu u svibnju 2013.godine. A Zakonom o provedbi uredbe Komisije EU broj 1234 o ispitivanju uvjeta za odobrenje odobrenje za stavljanje veterinarsko-medicinskih proizvoda u promet to su bile druge promjene i on nije mijenjan do danas. Ovaj zakon sadrži navedene uredbe i odredbe o zakonu su u skladu sa tim direktivama iz 2001.i 2004.godine. Zakonom o veterinarsko-medicinskim proizvodima propisuju se postupci ispitivanja stavljanja u promet, proizvodnje, označavanje prometa na veliko i malo, farmakovigilanicije, kontrole kvalitete, oglašavanja, nadzora veterinarsko-medicinskih proizvoda radi osiguranja njihove kvalitete i neškodljivosti i kao proizvoda za zaštitu zdravlja životinje, a time i zaštitu zdravlja ljudi kroz rezidue veterinarsko-medicinskih proizvoda u hrani životinjskog podrijetla kao i u hrani za životinje. U ovim izmjenama i dopunama zakona imamo tri stvari koje je vrijedno ovdje napomenuti koje se mijenjaju, a koje smo čuli iz prethodnih rasprava, a to je da je ovim zakonom propisni novi postupci koje je nužno regulirati kroz ponovljeni postupak odnosno postupak izdavanja odobrenja za stavljanje veterinarsko-medicinskih proizvoda u promet koji su prethodno odobreni međusobnim priznavanjem ili decentraliziranim postupkom koje naknadno provode države članice EU. Pod dva ili druge izmjene koje je bitno napomenuti, a to je da se ovim zakonom propisuje obavljanje prometa veterinarsko-medicinskih proizvoda na malo samo kroz veterinarske ljekarne, a ne više kako je do sada bilo propisano i kroz specijalizirane prodavaonice za promet na malo gdje je bila stavljena mogućnost da se lijekovi u specijaliziranim prodavaonicama izdani na veterinarski recept mogu tamo prodavati. Ovim izmjenama to neće biti više moguće. A treba napomenuti da te specijalizirane prodavaonice ustvari nisu niti uspostavljenje, a niti je ministarstvo propisalo veterinarsko-medicinske proizvode koji bi se izdavali na takav način odnosno putem recepta. Države članice EU samostalno odlučuju nacionalnim odredbama hoće li promet veterinarsko-medicinskih proizvoda obavljati samo u veterinarskim ljekarnama ili na drugim mjestima. Pa to je primjer i onog prethodnog govornika gdje smo čuli da smo u Mađarskoj prodaju takvi lijekovi bez ikakvih zapreka, dakle to je regulirano nacionalnim zakonodavstvom i zbog toga je to moguće. Ovim zakonom nadalje je propisano da se nacionalnim odredbama može prodavati lijekovi samo u veterinarskoj ljekarni ili na drugim mjestima, te je propisana pojednostavljena procedura stavljanja i označavanja ovih proizvoda, tako da se smanjuju troškovi za krajnje korisnike, a isto tako propisano je i za veterinarsko-medicinske proizvode iz područja imunoloških veterinarsko-medicinskih proizvoda, također pojednostavljena označavanje koje također smanjuje troškove krajnjim korisnicima. Pod tri bi još trebali napomenuti one izmjene koje su izmjenama i dopunama zakona, a već smo je također čuli u prethodnoj raspravi je to da se oni proizvodi koji su krivotvoreni do danas nisu se mogli takvi lijekovi odnosno oni koji ih stavljaju u promet sankcionirati niti Kaznenim zakonom niti drugim prekršajnim odredbama, ovim izmjenama i dopunama zakona takvi krivotvoritelji i oni koji stavljaju krivotvorene veterinarsko-medicinske proizvode bit će lakše sankcionirati kroz prekršajne odredbe. Ovo su izmjene koje se tiču usklađenja sa europskim zakonodavstvom i SDP će podržati ove izmjene.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a govoriti će poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Klub HDSSB-a će glasovati za ovaj zakon koji nosi oznaku E, dakle usklađen je sa direktivama, uredbama i svim ostalim zakonodavstvom Europske unije. Ono što je u ovom zakonu dobro da se napokon krivotvorenje lijekova ili medicinskih proizvoda u glavi 19. dakle kažnjava i uređeno je dakle prekršajnim jednim zakonom i visokim kaznama u prekršajnom postupku. Ono što je, naravno razlikuje dakle humanu medicinu i dakle proizvode koji potpadaju pod Zakon o lijekovima. Dakle humanim lijekovima, oni spadaju pod drugi zakon i tamo imamo i kaznene odredbe koje su u tom zakonu propisane. U ovom zakonu jasno piše da veterinarsko-medicinski proizvodi dakle oni koji se upotrjebljavaju za veterinarsku upotrebu su kontrolirani od ovlaštenog laboratorija u Republici Hrvatskoj ali i u svim zemljama Europske unije. Također postoji i tzv. paralelni postupak gdje zemlje koje su izvan Europske unije također mogu trgovati i stavljati u promet i možemo uvoziti i lijekove, cjepiva i sve ostalo iz drugih zemalja ukoliko su oni, dakle u tim zemljama licencirani sa i usklađeni su propisi sa Europskom unijom. To mi liči na ono dvostruko oporezivanje, dakle nema potrebe da se i u Hrvatskoj kontrolira lijek ukoliko on potječe iz Europske unije a sve zemlje imaju potpisanu i propisanu ovakvu zakonsku regulativu. Ili pak ako nije iz Europske unije a usklađen, dakle ova materija je usklađena sa zakonskom regulativom Europske unije. No, ipak i pored toga se događaju u Europskoj uniji vrlo, rekao bih krupne stvari koje i propusti koje dovode do toga da npr. iako to nije ovaj put je pitanje hrane da prođe na nizozemsko tržište uvoz iz Rumunjske, dakle isto članice Europske unije npr. lazanje koje bi trebalo imati juneće meso a bude konjsko meso. Dakle nešto je gotovo rekao bih nezamislivo iako postoje laboratoriji i stroge kontrole a znamo da je to bilo prije godinu, godinu i pol, godinu dana se upravo ovakva stvar dogodila i kolika se strka i da kažem panika je nastala u Europskoj uniji, kolika je potreba nastala kako je se dogodilo da u tom lazanju koje je uvezeno ne samo u Nizozemsku i u ostale zemlje Europske unije i u Njemačku, Luksemburg, Belgiju itd., čini mi se čak i u Veliku Britaniju da dođe meso konjskog podrijetla, sada pitanje je koliko je ono bilo ispravno, staro, koliko je bilo u hladnjači itd.. S obzirom da me požuruju kolege ja ne znam iz kojeg razloga ja ću skratiti svoj govor i raspravu. Ono što je, ipak moram dodati, da je kako je rekla kolegica u govoru prije mene, zdravlje životinja je bitno za zdravlje ljudi. Zašto to kažem? Zanimljivo je to da ovdje u ovom, na stranici 2 piše ovako, pa kaže: "Nositelj odobrenja ne mora seriju veterinarsko-medicinskih proizvoda podvrgnuti dodatnoj redovnoj kontroli kvalitete u Republici Hrvatskoj ako je kontrola provedena od strane proizvođača jedne od država. Mi imamo primjer da je aflatoksin zbog kojega industrija mlijeka ne otkupljuje od seljaka mlijeko ako ima povećanu količinu aflatoksina koja nastaje zbog hrane, dakle što bi rekli sjeno koje je bilo trulo ili ne znam ni ja proizvodi aflatoksine u tijelu životinje i u mlijeku jasno. Tko kontrolira aflatoksin? Oni koji su bliže to znati će, oni koji nisu blizu da kažem u poljoprivredi neće znati i to ne zamjerim, kontrolira industrija mlijeka. Svaka mljekarska industrija, da sada nikoga ne navodim, znamo tko u Hrvatskoj dakle proizvodi mlijeko, otkupljuje mlijeko. Dakle oni su nadležni u svojim laboratorijima kontrolirati aflatoksin. Kada oni imaju nekakav uvoz ili mlijeko u prahu koje je jeftino onda proglase moga Ostojčića iz Prnjavora ili Svilaja kaže tvoje mlijeko ima aflatoksin i nećemo ti ga otkupiti. On tone može provjeriti. Kao proizvođač mlijeka on to ne može provjeriti jer njemu je iz Osijeka industrija mlijeka, neću govoriti koja, znamo koja je dakle rekla da on ima i koliko god oni hoće, svakih 7 dana on zove telefonom pita je li sada ima afla, kaže ima još, jel sada ima afla, tako da čovjek prolije od 20 do 40 krava koliko ima u svojoj štali prolije na tisuće litara mlijeka ili ih da svinjama itd. u neku upotrebu koja nije štetna za ljude. To je zanimljivo. I ne samo to nego imamo i dakle pojavu dioksina u mesu. I to u mesu uvezenom iz Europske unije. Ja neću ovdje govoriti koja je domaća tvrtka i veliki trgovački lanac uvezao meso iz Europske unije u kojem su bile povećane količine dioksina ali su naknadno, postoje određene, ja priupitao bih se, više bih to u upitnom obliku rekao postoji li način da se to i sakrije? Jer su strašne štete ako bi se proglasilo da to meso ima povećane količine dioksina koje su štetne za ljudsko zdravlje. Navodno je to prošlo kroz određene strukture u inspekciji i kontroli i to meso je prodano i pojedeno u Republici Hrvatskoj a ima povećane količine dioksina. A dobiveno je po jeftinije novce jer su Nijemci znali da u tom svinjskom mesu ima povećane, da su povećane koncentracije dioksina. Dakle kupiš pojeftino hranu koja je da prostiš smeće i onda prodaš na hrvatskom tržištu uz potporu kontrolora i onih koji su zaduženi za kontrolu dioksina u mesu. Ptičja gripa, svinjska gripa, plavi jezik, kravlje ludilo, atipične upale plaće i ne znam ni ja kakve sve bolesti imamo u zadnjih par godina na tržištu, upravo na tržištu, jer se silni novci daju za cjepiva, za prevenciju, za ne znam ti ni ja što. Ajmo sad zabilježimo, bili su čak i labudovi na Savi i oni su se razbolili od neke ptičje gripe. Kako to da jedne godine ptičje gripe ima, a nakon toga pt godina je nema? Zanimljivo je to. Mislim da lobiji farmaceutski u svijetu neću reći da izmišljaju bolesti, ali ako ništa drugo bar joj daju dramatičnu sliku, dakle daju joj dramatičnu sliku i onda imamo juriš na kupovinu uvoznih cjepiva, a evo naš Imunološki zavod koji je svojevremeno proizvodio i cjepiva za životinjsku upotrebu, dakle nije samo za humanu upotrebu cjepiva … proizvedena u Imunološkom zavodu nego i za upotrebu kod životinja. Nažalost evo meni se čini da i ovim aktom dopuštamo i prepuštamo i tržište i uvoz, a uništenjem odnosno prodajom i privatizacijom Imunološkog zavoda u Zagrebu, Imunološkog zavoda Hrvatske dopuštamo da se širom otvore vrata ovakvim proizvodima. Dakle opet ćemo imati uvoz i u ovom segmentu veterinarsko-medicinskih proizvoda, kako to piše u ovome zakonu. Naravno da ćemo, rekao sam u početku, biti za ovaj zakon jer rješava neke stvari koje do sada nisu bile uređene, ali napominjem a i u ministarstvu bi se o ovim mojim napomenama voljelo pobrinuti iako je teško vjerovati da će se moći zaustaviti kao što i ovih godina imamo uvoz hrane u dolarima, skoro 3 milijarde dolara. Izvoz je dosegao negdje 55, 60% od uvoza, ali nikako da dostignemo taj uvoz hrane. Tako će biti i ovdje, jer naša domaća industrija veterinarsko-medicinskih proizvoda je gotovo nula. Osim toga, dobro je da se odvoje dakle trgovine, prodavaonice veterinarsko-medicinskih, da su one specijalizirane jer nije isto tko radi u ljekarni, tko je upoznat i je li to veterinarski tehničar, doktor veterine, u moje vrijeme je to bio diplomirani veterinar i žena mi je diplomirani veterinar, još nije promijenila diplomu na doktor veterine ali i ne treba pošto ne radi već 25 godina. Dakle jasno je da je to odvojeno u svim zemljama Europske unije pa bi tako trebalo i u Hrvatskoj, a ne da netko tko je nestručan, ne kažem da je on neobrazovan ali u tom smislu dakle da on zna reći tri puta po pet kapi ili ne znam ni ja što. Ako nema obrazovanja u ovom smislu on teško može prodavati lijekove za veterinarsko-medicinsku upotrebu. Dakle zato i jesmo, prije svega zbog toga i jesmo za da usvojimo ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvi se javio poštovani Franjo Lucić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa poštovani kolega, kada se tiče donošenja ovog zakona, a i svega onog što ste spominjali u svome izlaganju, a prije svega osvrnuli ste se na aflatoksin kojeg smo imali u mlijeku, svi znamo da je upravo pojava aflatoksina u Hrvatskoj učinila veliku štetu i pridonijela ogromnom zatvaranju poljoprivrednih farmi, mliječne industrije i nalazimo se danas gdje se nalazimo. Ja bih prije svega rekao da upravo pojava aflatoksina koje u proteklim godinama nije bilo je upravo utjecaj monopola, dakle i uvoza mlijeka koje nam dolazi izvana i gdje su jednostavno u kratkom vremenskom periodu izmislili aflatoksin. Pa i prije je bilo i kiša i sijena, ovakvog, onakvog, prehrane koja je možda i utjecala na to, ali nikada se nije ovako drastično odrazilo kao u ovom proteklom vremenu. I stoga danas možemo zaključit da je mliječna industrija u Hrvatskoj nestala iz razloga što su to odigrale sigurno one kuće kojima je stalo da u Hrvatskoj nema proizvodnje nego da se to jednostavno uvozi. Stoga možemo donosit zakone kakve hoćemo, ali dokle god ne budemo zaštitili vlastitu proizvodnju, a tko mora stati iza vlastite proizvodnje, ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske. Ako nam je stalo do poljoprivrede, ako nam je stalo do proizvođača onda sigurno moramo vodit računa da u pojedinim trenucima ne propisujemo zakone koji su stroži od zakona Europske unije, a mi doista imamo takvih pokazatelja da nekada propišemo zakone koji su čak i stroži nego što to propisuje Europska unija.
Na repliku odgovara uvaženi Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Lucić, potpuno ste u pravu i u tom sam smislu i ja govorio. Naime, između proizvođača mlijeka i otkupljivača odnosno prerađivača mlijeka postoji i Ministarstvo poljoprivrede, Stočarko selekcijski centar i niz ustanova u domeni poljoprivrede. Tko kontrolira kvalitetu mlijeka seljaka, proizvođača mlijeka? Isključivo onaj tko otkupljuje, konačni proizvođač, prerađivač mlijeka. Dakle on može raditi što god hoće sa seljakom. Žalio se moj Ostojčić iz Prnjavora Ministarstvu poljoprivrede, ali kaže gospodine Ostojčić isključivo je Meggle, ajde sad ću reći konkretno, i Dukat i takvi su odgovorni za kontrolu, oni imaju laboratorij. Pa ima i država laboratorij. Ali ne, kao nema potrebe, oni to rade vrlo stručno. A što se tiče naših, pa evo vidite sad se govori o interventnom otkupu svinja, bio je za vrijeme Čobankovića dva puta interventni otkup, sjećate se vi sami pa su bile po 9 kuna debele svinje kako kažu kod nas u Slavoniji, pa su bile po 11 kuna. Ne znam pošto će sad biti, jer nakon ovog kolinja ili klanja ostalo je masa neprodanih svinja a opet kada gledamo uvoz. Pa evo odite u Bilu, o Bože, u bilo koju robnu kuću i kupite krmenadlu zapakiranu u najlon, krasno, lijepo. Ona liči ne može ljepša, a kada je ispečete na bilo čemu na ulju ili masti to ne liči ni na šta. To liči na repu. Nema proizvoda do našega. Ali na žalost, oni koji trče za novcem, koji su kako je rekao premijer pohlepni, pohlepni do te mjere da bi otrovali i vlastiti narod, trovali bi ga samo da zarade.
Druga replika, poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega krenut ću sad odotraga. Rekli ste i govorili o ovom uvoznom mesu u centrima koji ljudi kupuju. Na žalost siromaštvo tjera ljude da kupuju jeftino, uvezeno i da ne pitaju koja je to kvaliteta zato jer smo siromašni. Drugo što bih htjela reći vam vezano u stvarnosti, a i uz ovaj zakon. Jedan dio ste govorili vezan uz Zakon o hrani, ali ja bih rekla da ne samo stručnost nego i žurnost Veterinarske inspekcije, pa mogla bih reći u jednom dijelu i složiti se sa kolegama koji su govorili da smo mi imali zaista strože zakone prije ulaska u EU nego sada. Ali zahvaljujući svemu tome mi nemamo ekscesa velikih širokih razmjera koji se odnose na zoonoze zato jer se uspješno suzbijalo, uspješno se je radila i preventiva. Pa uzmimo sada svinjsku kugu kad ste spomenuli svinje. Pet godina se je radio monitoring, pet godina je bilo zabranjeno cijepljenje. Nakon pet godina i monitoringa EU je dozvolila izvoz svinja i svinjskog mesa ali i svinja, divljači znači na svoje tržište upravo zbog toga jer na tržište EU ne mogu ići svinje koje su tretirane odnosno cijepljene, ali mora biti i područje slobodno od svinjske kuge ali i sve ostale i trihineloza koja je strahovito opasna za zdravlje ljudi i kontrole. I ono što hoću reći zaista da naši kolege veterinari, doktori veterinarske medicine jesu oni nekad bili u vrijeme socijalizma diplomirani [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] veterinari kao što su bili i diplomirani liječnici, ali uvijek su bili pravi doktori za životinje, ali i za ljude isto tako.
Na repliku odgovara uvaženi Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Sumrak i ja ću poći od kraja vaše replike. Dakle, svinjska kuga. U bivšoj državi je bilo obvezno cijepljenje protiv svinjske kuge i nitko se nije žalio na kvalitetu mesa da bi ono bilo zagađeno cjepivom. Znalo se vrijeme retencije, znalo se vrijeme kada nakon čak i liječenja, dakle i liječenja svinja ili bilo koje životinje koliko nakon toga se smije pustiti, dakle pristupiti klanju i upotrebi. Sve se to znalo. I nisu veterinari ni onda bili slabiji nego što su danas, naprotiv čini mi se. Ali rekli ste da je hrvatski narod osiromašio i da je prinuđen. Ja nisam pristaša teorija zavjere, ali nekako mi se čini da je ima u toj nekakvoj kombinatorici hajmo prvo osiromašiti hrvatske ljude i Hrvatsku državu a onda ćemo im gurnuti to jeftino uvozno smeće koje će ljudi biti prinuđeni kupovati. I to se događa tako. Je li ima zavjere? Nema. Ne bih htio postavljati takve tvrdnje. Ali kad čovjek malo bolje sve sagleda ima tu svega. Hvala lijepo.
Završne minute pripadaju zamjenici ministra poljoprivrede poštovanoj Snježani Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Evo vrlo kratko. Dakle, osjetila sam potrebu da pojasnim i dam neke dodatne informacije vezano za stanje u mljekarstvu i prije svega zahvaljujem na potpori vezano za zakon o VNP-u. Dakle, vezano za aflatoksin i vezano za mlijeko, naime kontrole mlijeka su počele u Hrvatskoj 2004. godine. Uspostavljen je sustav, dakle središnjeg laboratorija za kvalitetu mlijeka u Hrvatskoj poljoprivrednoj agenciji, a referentni laboratorij je na Agronomskom fakultetu. Dakle, to je sustav da bi se mogla akreditirati cijela procedura. Veterinarska struka je tu napravila značajan iskorak i napravili smo puno u vezi toga. Međutim, ono što evo netko je ovdje spomenuo smo si propisali više nego što smo trebali je da danas u Republici Hrvatskoj 92 do 94% mlijeka ovisno o mjesecu je prve klase. Zašto? Zato što mlijeko drugih klasa se ne otkupljuje, nego je propisano, tako je složeno dakle da se tri mjeseca stavlja gospodarstvo na kušnju. Dakle, da nakon toga naravno može se izvršiti dalje otkup. To je bilo u periodima i razdobljima, evo naravno i strogih kontrola, ali ono što mi radimo evo dvije godine zahvaljujući i veterinarskoj struci koja je evo u 10 godina napravila značajan iskorak u vezi toga da ublažavamo. Naravno, Europska komisija to treba odobriti, jer nismo to stavili kao, prilikom ugovora o pristupanju ublažavanjem kriterija za male proizvodne pogone. Dakle, oni koji proizvode tradicionalan sir i male mini mljekare do određenog kapaciteta da mogu na lokalnom tržištu otkupljivati i to mlijeko i da se može to mlijeko dakle isto distribuirati na jedan malo drugačiji način naravno uz pomoć veterinarske struke i veterinarskih službi koje nam u tome pomažu. I mi smo uvjereni da ćemo kroz to ne samo oporaviti evo da tako kažem mini pogone, mini mljekare, mini sirane kojih u RH ima začuđujuće ono nekad 40-ak i u Slavoniji ali naravno i u Međimurju i u sjeverozapadnom dijelu Hrvatske ali i na našim otocima vezano za specifičnosti autohtone proizvode od paškog sira, bračkog sira i da nekog ne zaboravim. Paralelno sa mlijekom dakle rade se i blaži kriteriji za male mesnice i mini klaonice koje su isto morale uspostaviti vrlo stroge standarde ali evo sad idemo malo unazad, ublažavamo kriterije. Omogućit će se njima da na lokalnom tržištu nakon što nam to Europska komisija odobri uz pomoć veterinarske struke dakle da se ti mali mini pogoni i mali preradbeni kapaciteti ponovno vrate i da ponovno počnu raditi za lokalno tržište. Prije svega na dobrobit naših malih OPG-a i sredina u kojima je poljoprivreda glavni izvor gospodarskih djelatnosti. Evo, hvala svima na strpljenju i potpori.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene tri replike. Prvo, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo Španjol živim u graničnom području, dakle Brodsko-posavska županija granica sa BiH u dužini od 150 km uz rijeku Savu naravno. Znam dobro da se, a vjerujem da ima i u Zagrebu, u vrijeme kada se masovno naše mlijeko proglašavalo zagađeno aflatoksinom na policama lanaca robnih kuća pojavilo mlijeko iz Kozarske Dubice. S obzirom da BiH nije potpisala nikakve dakle direktive … ostale koje pripadaju Hrvatskoj i koje je morala ispunjavati pitam ja vas sada ovdje je li to mlijeko kontrolirano i je li ono ispunjavalo uvjete, a bilo je uvezeno po vrlo, vrlo niskim cijenama? Dakle, uvoznici su masno zaradili, a našima su proglasili aflatoksine i uništili, uništavali domaće stočarstvo. Dakle, iz država koje ne podliježu direktivama EU je uvoženo mlijeko u Hrvatsku. I tko je to radio i zašto je to radio? To je jedno. A znamo i kada bi razgovarali sa nekim od rukovoditelja prerađivačke industrije i mlijeka onda biste shvatili i rekli bi vam jasno i glasno da naše prvoklasno mlijeko odlazi u izvoz. Oni ga šalju svojim, kao banke švicarski franak i euro, dakle svojim maticama u Francusku, Austriju i negdje drugdje. To naše mlijeko na nezagađenom zemljištu bez pesticida, bez svih ostalih sredstava koja se koriste sa naših pašnjaka, to naše prvoklasno mlijeko ne pije se ili se pije malim dijelom u Hrvatskoj. Odlazi za sireve u Francusku, prave se sirevi u Francuskoj i ostalima. Mi pijemo ove iz Kozarske Dubice i ne znam ni ja kakva druga mlijeka koja se nalaze na polici. Odite pogledajte kakvih sve mlijeka nema na policama a naše mlijeko je od mlijeka u prahu.
Zahvaljujem. Druga replika, poštovani Franjo Lucić.
Poštovana i cijenjena zamjenice vi ne možete kao ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske pobjeći od toga da ste upravo sa pojavom aflatoksina pridonijeli uništavanju hrvatskog sela, uništavanju proizvođača mlijeka jer vi ste upravo u tome trenutku kada je i izbila ta pojava morali reagirati, morali ste spasiti ovoga čovjeka koji proizvodi mlijeko i morali ste stati uz bok svih seljaka jer znamo da ih nemamo napretek. Što ste vi napravili? Vi ste upravo snižavanjem cijena doveli do toga da su ljudi koji se bave proizvodnjom mlijeka nestali. Vi ste upravo pridonijeli da ta pojava dakle aflatoksina u mlijeku u određenom vremenskom periodu uništi masu gospodarstava koja se nikada više neće oporaviti i mi smo danas u situaciji u Hrvatskoj u kojoj jesmo. Dolazim iz Požeško-slavonske županije gdje su ljudi jednostavno nestali, upravo zato što vi kao ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske niste stali u datom trenutku iza tih ljudi u datom momentu. Jer da ste vi stali, da ste vi našli model, a niste o tome htjeli uopće razgovarati, danas bi ti ljudi kada bi sanirali onu štetu u hrani koju su imali, a zbog toga se i pojavio aflatoksin danas bili aktivni. Oni danas ne postoje, oni su nestali i to zahvaljujući vama, ministarstvu i Vladi RH.
Na repliku odgovara zamjenica ministra, poštovana Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, vezano na velik broj gospodarstava i vezano na uništavanje farmi i određivanje cijena ja bih samo podsjetila da Ministarstvo poljoprivrede ne određuje cijenu ničega jer sukladno Zakonu o tržišnom natjecanju i pravilima tržišnog natjecanja država ne može određivati cijenu već jako dugi niz godina. A vezano za uništavanje poljoprivrednih gospodarstava ja ću samo iznijeti brojke i neke činjenice. U 2010. godini mijenja se Zakon o mirovinskom osiguranju i donose se obveze za članove i nositelje obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ni više ni manje nego godinu dana prije 2011. koja je bila referentna godina za RH prema kojoj su se određivale poljoprivredne proizvodnje, kvote i sve ostalo. U 2011. godini zbog izmjena i donošenja propisa da oni koji se upisuju u upisnik moraju platiti doprinose 4187 OPG-a se ispisuje iz upisnika. Druga brojka, u 2014. godini koja je izuzetno teška za poljoprivrednu proizvodnju koja je imala velike probleme vezano za prirodne katastrofe i elementarne nepogodne i iz upisnika se ispisalo 1203 OPG-a. Dakle u tri godine 2012., 2013.i 2014.koje su bile izuzetno teške i financijski ali i prirodno elementarne nepogode, prirodne katastrofe prema podacima koje ima Agencija za plaćanje ispisano je 3900 dakle ispisano ili spojeno. Samo u jednoj godini, ona koja je bila najvažnija za RH koja je bila referentna godina ispisano je 4187 OPG-a. Hvala lijepo.
Posljednja replika poštovana Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ja ću se sada nadovezati samo na ovo, Ministarstvo poljoprivrede je ministarstvo koje treba osluškivati i slušati bilo hrvatskog seljaka i tu ću staviti točku. Sve ono što treba raditi jest to da omogući sigurnu proizvodnju. Sada ću se vratiti na ovaj zakon o kojem smo ovdje govorili i na ono što ste govorili gospođo zamjenice, a vezano je za naše zakonodavstvo koje je ponekad bilo strožije. Meni je osobno jako drago što smo mi prije ulaska u EU imali zaista strogo zakonodavstvo u veterini i drago mi je za sve što je učinjeno prije ulaska u EU jer dobili smo sada prostor da u pojedinim segmentima proizvodnje možemo ipak kako bi se to kolokvijalno reklo olabaviti malo neke stavke i članke. Sjećamo se jako dobro kada se je propisao recimo na tržnicama rashladni uređaj za mlijeko, mliječne proizvode i jaja digla se je cijela bura i oluja, to se ne može, to je uništavanje i tako, međutim to su neke regule i norme koje su potrebne. Sigurna sam da svako od nas tko dolazi na tržnicu da će sigurno radije kupiti takav proizvod od gospođe koja to proizvodi i drži u uvjetima nekvarljivosti jer su to proizvodi koji su lako kvarljivi nego od onoga tko to vadi ispod pulta. Dakle hoću reći drago mi je za sve što je učinjeno zaista da bi danas mogli negdje ipak malo tu cijelu situaciju vratiti neću reći natrag jer je inspekcija i dalje jako važna u cijeloj priči. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem svim koji su sudjelovali u raspravi. Zahvaljujem zamjenici ministra gospođi Snježani Španjol. Zaključujem ovu točku dnevnog reda.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 778; Rasprava o tekstu Zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske dostavila je amandman u poslovničkom roku pa je postao sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačnog prijedloga Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona i molim da glasujete. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 111 glasova za, ništa suzdržanih i ništa protiv donesen Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Nastavljamo sa idućom točkom, to je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proračunu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 770. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra financija Igor Rađenović. Izvolite.
Sve vas srdačno pozdravljam, sve vas koji nešto više od ostalih kolega zanimaju ove izmjene i dopune Zakona o proračunu koje predlaže hrvatska Vlada predlaže Hrvatskom saboru po hitnom čitanju, a koje sam ja dobio u zadaću da vam ih danas predstavim. Dozvolite mi prije svega da vrlo kratko podsjetim taksativno što se to sve uređuje u Zakonu o proračunu. Prije svega planiranje, izrada, donošenje i izvršavanje državnog proračuna, te proračuna jedinice lokalne, regionalne ili područne samouprave. Njime se regulira i upravljanje imovinom i dugovima, primarno upravljanje javnim dugom, zaduživanje i davanje jamstava, a jednako tako i proračunski odnosi u javnom sektoru, proračunsko-računovodstvo, proračunski nadzor itd. Odredbe ovoga zakona djelomično se odnose i na izvaproračunske korisnike odnosno fondove, trgovačka društva i druge pravne osobe u kojima država odnosno jedinice lokalne samouprave imaju odlučujući utjecaj na upravljanje, a koji s obzirom na izvor financiranja se uključuju u opći proračun. Svima vama dakako je poznato da je Vijeće EU u siječnju prošle godine donijelo zaključak o postojanju stanja tzv. prekomjernog proračunskog manjka i da je njime određena dinamika fiskalne prilagodbe u kojem se proračunski manjak opće države nastoji i trebao bi se dovesti na razinu ispod 3% BDP-a do 2016.godine. Na osnovu tog zaključka objavljene su u lipnju iste godine, prošle godine tzv. posebne preporuke za RH ili Country specific recommendations o nacionalnom programu i reformi i programu konvergencije za razdoblje 2014.-2017. Jedna od posebnih preporuka u tom CSR-u dakle posebnim preporukama koje se odnose na našu zemlju odnosi se upravo na održive javne financije. I jedna od točaka gdje se između ostalog u tom programu zahtjeva jeste daljnje unapređenje procesa planiranja proračuna, a kojim mi upravo kroz ove izmjene i dopune ovoga Zakona o proračunu kojeg predlažemo želimo postići. Europski semestar jedan je od instrumenata u kojem se koordiniraju ekonomske politike država članica sa samom ekonomskom politikom EU kroz Strategiju 2020.i ne treba zaboraviti da ulaskom Hrvatske u EU su nam na raspolaganju i instrumenti kohezijske politike dakle i strukturni fondovi kohezijski fond. Samo u sklopu strukturnih fondova RH ima na raspolaganju više od milijardu eura godišnje tj. desetak puta više nego što smo imali u okviru pretpristupnih instrumenata. Time su svim našim javnim poduzećima, županijama, gradovima, općinama postala daleko dostupnija sredstva za financiranje velikih infrastrukturnih projekata na temelju dakle tih europskih sredstava da ih tako kolokvijalno nazovemo. Stoga je naša i želja da potaknemo upravo lokalne zajednice i gospodarstvenike na financiranje i pripremanje kvalitetnih projekata a koji bi se mogli financirati iz fondova Europske unije kroz povećanje dakle konkurentnosti svih tih gospodarstvenika i svih hrvatskih regija. Ukoliko to ne učinimo i ukoliko učinimo lošije ta sredstva rebalansima biti će dodijeljena drugim državama. Stoga jedna o izmjene i dopuna i ovom prijedlogu je veća fleksibilnost i efikasnost projekata upravo sufinanciranih iz dakle EU sredstava. Jedna od promjena koju vam predlažemo, dakle kroz ove izmjene i dopune je definirana mogućnost da se u proračunu do 15% sredstava, sada je stajalo 5% preraspodjeli, radi upravo iz povećanja iskoristivosti nacionalne komponente u takvim projektima. Kada bih govorio generalno i grubo dakle ovim Izmjenama i dopunama proračuna podijelio bih u dakle 3 dijela. Prvi su upravo ove promjene u skladu sa zahtjevima Europske unije dakle upravo spomenuta između ostalog fleksibilnost u izvršenju EU projekata. Zatim skup promjena u proračunskom procesu a što nam donosi dakle i lakšu izradu državnog proračuna, bolju ili bolje rečeno precizniju, bolje ili bolje rečeno preciznija knjiženja u samom proračunu, usklađivanja određenih rokova, određene promjene u proračunskom kalendaru i ne najmanje važno, dakako i bolje upravljanje javnim dugom čime se dobiva mogućnost definiranja strategije upravljanja javnim dugom ovim proračunom, ovim prijedlogom za duže razdoblje, za trogodišnje razdoblje. Što je javni dug bolje strukturiran to je izloženost zemlje svim rizicima, likvidnosti, namjere, operativnim investicijama, kreditnim rizicima značajno smanjenja, to smo prepoznali i zato radimo određene izmjene koje vam dakle kroz ovaj prijedlog predlažem. Treća skupina promjena su promjene u prekršajnim odredbama kojima se također uređuju prekršajne odredbe na način da opisi kažnjivih ponašanja budu jasni i precizni. Uvode se i određeni penali ili novčane kazne za neizvršavanje novih obaveza uvedenih ovim izmjenama i dopunama. Primjerice ako obveznik ne objavi financijski izvještaj na internetskim stranicama, ukoliko nedostaje izvještaj o provedbi strateškog plana, ako ne prati zakonito i namjensko korištenje sredstava isplaćenih temeljem posebnih propisa itd., itd.. Dakle najznačajnije izmjene ovoga proračunskoga, naznačene izmjene u ovom zakonu koje se tiču na proračunski proces bazirane su na tome da nam se dakle europski semestar odvija u godišnjim ciklusima. Stoga smo procijenili da se dokumenti koje izrađujemo u sklopu dakle naše politike prekomjernog deficita a to su programi konvergencije i nacionalnog programa reformi da ih uključimo u sami proračunski proces i to vam dakle predlažemo. Stoga je rezultat te odluke da dakle dokumenti, program konvergencije i nacionalni program reformi budu baza za izradu proračunskog, proračun i države a posljedično i jedinice lokalne samouprave je promjena dakle u proračunskom kalendaru i time će se dakle proračunski proces za naredno trogodišnje razdoblje morati započinjati ranije nego što je to sada predviđeno. Ministarstva i druga tijela na razini razdjela će i nadalje imati obvezu izrade strateških planova ali će oni ubuduće biti i temelj za izradu nacionalnog programa reformi umjesto dosadašnje strategije Vladinih programa. Smjernice će se dakle izrađivati na temelju ova dva ključna dokumente, znači Nacionalnog programa reformi i programa konvergencije ali i tih strateških planova, sektorskih strateških planova uzimajući u obzir dakle sektorske strateške ciljeve a koji ne mogu i nisu obuhvaćeni dakle nacionalnim programom reformi. Dio nadležnosti za proračunski proces a koji se odnosi na poslove strateškog planiranja sukladno dakle Zakonu o Vladi i ustroj Vlade prenijeti će se na Ministarstvo nadležno za strukturne reforme i koordinaciju fondova Europske unije sukladno nadležnostima vezanim za izradu nacionalnog programa reformi dakle kroz ministarstvo gospodina potpredsjednika Grčića. Jednostavno rečeno očekujemo da ćemo ovim promjenama zakona postići višu razinu političke odgovornosti u ispunjavanju zacrtanih strateških ciljeva za srednjoročno razdoblje. Stoga, mijenjamo način na koji se utvrđuju limiti ministarstvima za trogodišnje razdoblje i to na način da će se odvojeno iskazivati limiti potrebni za provedbu postojećih politika odnosno aktivnosti a koji proizlaze iz trenutno važećih propisa od limita potrebnih za uvođenje i provedbu novih ili promjenu postojećih politika odnosno aktivnosti. Na isti način dakle taj novi, kako bih rekao način na koji funkcionira proračun će se dakako prenijeti i na jedinice lokalne samouprave i njihovu izradu, dakle proračunskih korisnika na jedinicama lokalne samouprave. Nadalje, promjenama zakona poboljšava se predviđanje i kontrola buduće potrošnje. Naime jedan od temeljnih instrumenata unapređenja procesa pripreme proračuna ali i instrumenta održavanja odnosno smanjivanja razine javnih rashoda u predviđenom makroekonomskom okviru. U tom smislu ovim izmjenama zakona proširuje se odredba o preuzimanju obveza na teret državnog proračuna a po ugovorima koji zahtijevaju plaćanje u sljedećim godinama i to na one proračunske korisnike koji preuzimaju obveze koje se financiraju i iz namjenskih ili vlastitih prihoda neovisno o tome što iste trenutno ne uplaćuju u nadležni proračun. Jedna od promjena koje će vjerojatno pobuditi nešto više vaše rasprave jest odredba u kojima se briše postojeći, odredba u članku 74. zakona a o pravilu vezanom uz dozvoljeni udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu. Budući da planiramo isto propisati i to je usuglašeno sa tijelima Europske komisije da isto planiramo dakle prepisati kroz Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji će također vrlo brzo doći pred nas. Tu je i usklađivanje sa europskom statističkom metodologijom ESA-om 2010. a koja sadrži posebna pravila za razvrstavanje jedinica u institucionalne sektore društva. Svi statistički izvještaji EUROSTAT-u moraju se podnositi prema obuhvatu tih sektora i stoga se ovim izmjenama i dopunama teži tome da proračunski i sektorski obuhvati budu što je moguće slični. Najznačajnije razlike u proračunskom sustavu Republike Hrvatske utvrđene su upravo u obuhvatu izvanproračunskih korisnika a koje je prema registru proračunskih i izvanproračunskih korisnika znatno uži nego sam sektorski obuhvat. Kako bi sveobuhvat izvanproračunskih korisnika iz registra uskladio sa sektorskom kvalifikacijom u realno najvećoj mogućoj mjeri, bilo je potrebno proširiti i definiciju dakle izvanproračunskih korisnika. Tako će se sukladno članku 99. Zakona kroz ove izmjene i dopune izvanproračunski korisnici biti obvezni primjenjivati proračunsko računovodstvo samo u dijelu sastavljanja i predaje financijskih izvještaja, dok ovisno o svom pravnom obliku mogu primjenjivati i poduzetničko računovodstvo ili računovodstvo neprofitnih organizacija. Ovim izmjenama i dopunama daje se ovlast Ministarstvu financija za utvrđivanje obveze vođenja proračunskog računovodstva za pojedine izvanproračunske korisnike, dok obveza financijskog izvještavanja u skladu sa proračunskim računovodstvom ostaje za sve korisnike. Prihvaća se i unapređenje u integriranim financijsko-upravljačkim informacijskim sustavima države, odnosno jedinica lokalne i područne samouprave kojima se postiže kvalitetnije planiranje likvidnosti tako da se do sada obvezni mjesečni financijski planovi mogu, ali nije i nužno da se izrađuju. Znači smanjujemo donekle tehničku razinu, ali onaj tko ocijeni potrebnim da to radi, dapače neće biti smetnje kroz ovaj zakon. Omogućava se i prijenos vlastitih prihoda korisnika koji su uplaćeni u proračun, a nepotrošeni su iz jedne u drugu godinu, posebice zbog značajnog sustava procijenili smo korisnika koji se nalazi u sustavu PDV-a i planiranja njihovih obveza po toj osnovi tako da je tu na toj točci ovaj proračun malo, zapravo ovaj prijedlog izmjena i dopuna malo fleksibilniji. Dakle dozvolite zaključno, taksativno glavne ciljeve donošenja ovih izmjena i dopuna. Kao prvi cilj usklađivanje proračunskog procesa sa zahtjevima EU i to kroz uključivanje dakle više puta spomenuta dva ključna dokumenta europskog semestra u proces planiranja proračuna, dakle kroz program konvergencije i nacionalni program reformi. Drugi cilj jačanje srednjoročnog proračunskog okvira, a koji će se postići jačanjem projekcija koje donosi Hrvatski sabor odnosno predstavničko tijelo lokalne samouprave, uz proračun i promjenama u načinu utvrđivanja ali i mita proračunskim korisnicima kao osnove za izradu financijskih plana, znači nešto čvršća kuća, vjerujemo i odgovornija pravila. Tu je kao treći cilj i bolje predviđanje i kontrola buduće potrošnje, a kroz praćenje višegodišnjih ugovornih obveza, bez obzira financiraju li se iz izvornih prihoda državnog odnosno proračuna jedinica lokalne samouprave ili njihovih vlastitih odnosno namjenskih prihoda koji se trenutačno ne uplaćuju u proračun, ali kažem se registrirati moraju. Tu je i veća fleksibilnost, spomenuo sam u izvršenju EU projekata. Držimo da je to važno, znate da je prilično značajna brojka i raspravljali smo o tome prilikom donošenja proračuna EU projekata, investicijskih projekata nalazi upravo kroz, značajna brojka nalazi kao izvor u ovogodišnjem, a i svim narednim hrvatskim proračunima i tu tu fleksibilnost dakle rastemo sa 5 na 15% da se eventualno u dinamici što efikasnije i učinkovitije iskoriste sredstva. I peti, zadnji, ali ne i najmanje važan cilj: kvalitetna provedba ciljeva, dakle upravljanja javnim dugom, da kroz obvezu izrade Strategije upravljanja javnim dugom i praćenjem njegove provedbe iz jedne u drugu proračunsku godinu, posebice zbog značajnog broja korisnika u sustavu poreza na dodanu vrijednost i podmirivanja njihovih obveza po toj osnovi iz izvora financiranja. Evo poštovane dame i gospodo zastupnici, to bi u najkraćim crtama bile ključne izmjene i dopune ovoga prijedloga, dakle Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proračunu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Imamo dvije replike. Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine zamjeniče ministra, mene zanima po kojem zakonu mi imamo sadašnji proračun s obzirom da vi niste rekli da će Vlada dat amandman na članak 37 u kojem stoji da ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja 2015., a danas je 28. siječnja 2015. Prema tome, mi smo daleko od usvajanja ovoga zakona. Druga stvar, prilikom rasprave o proračunu i Zakonu o izvršenju državnog proračuna je rečeno da će do kraja godine se donijet novi Zakon o fiskalnoj odgovornosti kojim će bit definiran udio javnog duga u BDP-u. Dakle niti tu odredbu u ovome trenutku nemamo. Prema tome, da ne bi bilo nekakvog zrakopraznog prostora predlažem da Vlada amandmanom na članak 37. promijeni datum važenja ovoga zakona, a s druge strane nama u Saboru samo najbolja poruka. Često nam se serviraju zakoni po hitnom postupku, a onda o njima raspravljamo dva-tri mjeseca kasnije kad ih uvrstimo u dnevni red. Prema tome mi smo sad praktički definitivno u nekakvom zrakopraznom prostoru po ovom članku 37., jer po ovom članku 37. prestao je važiti stari Zakon o proračunu, a novi Zakon o proračunu nismo donijeli.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče ministra.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Da, u pravu ste kolega Šuker, možda sam trebao reći uvodno, ovaj prijedlog zakona bio je dakle pred Hrvatskim saborom još prošle godine, bio je plan da ga donesemo prošle godine i na Odboru za zakonodavstvo smo praktički definirali amandman. Moja je pogreška što možda to nisam rekao uvodno tj. Odbor za zakonodavstvo je definirao amandman, a mi smo se složili i praktički, operativno još nismo ali ćemo ga prihvatit dakle na sjednici Vlade kad dođe. Ima još nešto amandmana i danas sam ih ja primio, prema tome pomaknut ćemo dakle ovaj datum stupanja na snagu u skladu s amandmanom Odbora za zakonodavstvo. A što se tiče ove druge sadržajne primjedbe oko propisivanja javnog duga, vi znate i vodili smo ovdje raspravu, tamo je bio propisan javni dug, različita definicija javnog i državnog duga. Zakon o fiskalnoj odgovornosti suprotno našim očekivanjima još uvijek se nalazi na određenoj konzultaciji pri Europskoj komisiji. Dakle nakon razgovora i sa fiskalnim odborom još imamo mala razmimoilaženja o samom zakonu tj. o definiciji fiskalnoga pravila i kada dobijemo definitivan odgovor iz Europske komisije onda će taj zakon doći pred vas i ja vjerujem vrlo brzo, u svakom slučaju u prvom tromjesečju ove godine. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika, Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra u više navrata ste rekli da bi ovaj zakon trebao donijeti do bolje efikasnosti, propisujete opet nove obveze jedinicama lokalne i regionalne samouprave, proračunskim korisnicima, obveze ministarstva, Vlade i slično. Ja i ovom prilikom moram izraziti veliko nezadovoljstvo sa terena u ime svih čelnika jedinica lokalne samouprave koji su isto tako prema važećem Zakonu o proračunu trebali dobiti upute za izradu svojih proračuna do kraja lipnja. Sada se propisuje do 15. kolovoza i nikad ih nismo dobili. Štaviše 28. studenog 2014. donosimo Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak koji u bitnom mijenja odnose i prihode u našim jedinicama lokalne, odnosno područne samouprave. Predlažem da onda i u kaznenim odredbama propišete kazne za one koji ne donesu uopće upute ili ih donesu sa zakašnjenjem.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospođo zastupnice. Pa vodili smo već i mi međusobno i ovdje u ovoj sabornici raspravu o zakašnjelim smjernicama za ovu godinu. Podijelio sam vaše nezadovoljstvo. Vjerujem da smo svi bili oko toga nismo bili najsretniji. Razlog tome, glavni razlog tome je ona mini porezna reforma koju smo ostavili preko ljeta u javnoj raspravi u kojoj se dosta živa rasprava sjećate se i sa jedinicama lokalne samouprave, tj. sa čelnicima lokalne samouprave vodila ovdje i to je razlog baš zbog velikog zadiranja u samu strukturu proračuna jedinica lokalne samouprave nisu te smjernice fizički izašle iz Ministarstva financija. To nije najsretnije rješenje. Evo, ovim prijedlogom zakona vjerujem da ste ga vi pravilno iščitali idemo puno ranije sa tim kalendarom. On praktički počinje ovih dana upravo i kroz ove, upravo i kroz ova dva, dakle izrada ova dva ključna dokumenta Nacionalnog programa reformi i Programa konvergencije, tako da vjerujemo da ćemo u tom pogledu znatno unaprijediti proračunski proces i to je u svakom slučaju ono što je pa možda čak usuđujem se reći i glavni benefit ovoga zakona. E sad, poštivanje svih propisa u Republici Hrvatskoj ne samo ovoga je usuđujem se reći i najveći problem svih nas u ovoj državi. Dakle, oštro normirana država, ali poštivanje i penali za ono što se ne ostvaruje jest problem. Usput rečeno Ustavni sud je odbio ovaj prigovor jedinice lokalne samouprave ovih dana, vidio sam neke male člančiće, a nekad su bili veliki naslovi da je i Vlada i Sabor pogriješio u, ustavno pogriješio u definiciji dakle Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave. Žestoke rasprave su se vodile i ovdje. Ustavni sud je ovih dana ipak rekao da žalba grada Zagreba, i ako se ne varam Starog Grada na Hvaru nije najopravdanija ali to je jedna sasvim druga tema. U svakom slučaju hvala na vašim preporukama. Ugradili smo … [[Govornik se ne razumije.]] prijedlog zakona i ja vjerujem da ćemo svi zajedno, a to nije samo odgovornost i Vlade i Ministarstva financija, nego i mnogih drugih dionika raditi po ovom proračunu i u ovoj godini kad proračun donesemo i narednim godinama. Hvala lijepa potpredsjedniče.
Hvala. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Slavka Linića, Branka Vukšića i Nedžada Hodžića Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub će podržati prijedlog ovih izmjena i dopuna, ali teško da se možemo oteti dojmu da Vlada Republike Hrvatske ovaj prijedlog ne podržava. Ona je protiv ovog prijedloga. U uvodu piše da je hitni postupak. Radi čega? Jer je u siječnju četrnaeste donesena prva odluka o tome da Republika Hrvatska i Vlada mora provesti proceduru prekomjernog deficita. Vlada Republike Hrvatske je utvrdila dva temeljna dokumenta – proces reformi i plan konvergencije i to prije travnja mjeseca. Negdje u travnju mjesecu imamo i Country specific recomondition koji govore o jasnim porukama Europske komisije što treba učiniti. Prema tome, bilo je za očekivati da prije ljeta odradimo ovaj dokument i da plan i program 2015. i proračun 2015. ne samo državnog proračuna nego i jedinica lokalne samouprave donesemo po ovom dokumentu. Tada bih ja mogao shvatiti hitni postupak. Na što se odnosi preporuka Europske zajednice? Na to da se u periodu četrnaesta sedamnaesta, a to znači proračuni četrnaeste, petnaeste i šesnaeste provedu sve reforme koje su predviđene i plan konvergencije u ta tri dokumenta. Četrnaesta je prošla, nitko ne govori o tome, a inače reforme koje je Vlada utvrdila jasno govore što je trebalo načiniti u četrnaestoj, jasno govore. Oni govore što je trebalo i u petnaestoj načiniti. Mi toga nemamo u proračunu za 2015. godinu niti znamo što je od reformi učinjeno u 2014., niti smo dali ocjenu a što je to učinjeno da zaista se provede program koji je potreban za smanjenje proračunskog deficita. Da, prošli su. Sada govorimo o dokumentima koji će se vjerojatno utvrditi za 2016. E sada ja vas pitam što je 2015. godina? Izborna godina. Kako se inače radi u izbornoj godini? A u izbornoj godini uvijek se donese privremeni plan financiranja da se omogući Vladi postavljanje politika temeljem izbornih rezultata, a mi bi trebali u 2015. početi sa ja bih rekao primjenom ovog zakona. Ne vjerujem da ćemo ga bit u stanju primijeniti, jer će to biti u izbornoj godini nemoguće definirati po sadašnjem politikama koalicijske Vlade. Prema tome, bojim se kad govorim o efikasnosti i našoj borbi protiv prekomjernog deficita da ovaj zakon ni za plan, izvinjavam se proračun 2016. nećemo moći primijeniti. Nećemo. Ono što je također vrlo važno u ovom dokumentu, mi smo previše lagano prolazili preko onih odrednica da moramo dati i projekcije dvije narednih godina. Nažalost, ja bih rekao kod Proračuna 2015. nismo dali puno važnosti projekcijama za 2016. i 2017. koje projekcije su važne jer vele ako projekcije vele jedna veličina deficita stvarni deficit mora biti manji. Tako stoji u ovim odredbama. Ali to se ne primjenjuje na Proračun 2015. pa prema tome ni za projekcije 2016. i 2017. Prema tome, što to znači? Da li je moguće da Vlada u izbornoj godini donese projekcije za 2016., izvinjavam se 2017. i 2018. i da će one biti obveza za Vladu koja preuzima vođenje države temeljem izbornih rezultata. Prema tome, bojim se zakon koji eto uvažava neke preporuke Europe, zakon koji nam govori kako bi se trebali ponašati, a kao što vidimo postojeća vladajuća garnitura nije htjela to primijeniti na Proračun 2015. niti projekcije 2016. i 2017. a najmanje će to moći učiniti u izbornoj godini. Dapače, s čime smo mi bili opterećeni? Izvinite u planu reformi, u planu ili programu konvergencije vi nemate ništa o mini poreznoj reformi, nijednog slova. A to je Vlada utvrdila u 4. mjesecu 2014., nijednog slova. Preko noći smo je donijeli. Vidimo koji su prigovori jedinica lokalne samouprave, vidimo i rezultat takvih mjera, a to je povećanje opterećenja siromašnog sloja građana jer im dižemo komunalnu naknadu, vrtiće, prireze i oni siromašni koji su malo dobili sa mini poreznom reformom vjerujem da će imati veće rashode kad zbrojimo što će se sve u narednih par mjeseci dogoditi po jedinicama lokalne samouprave. I još nešto, nigdje nijednog dokumenta nemate o tome da će HZZO izaći iz Državne riznice i da će biti samostalni fond, a to je isto učinjeno. Prema tome, dva temeljna dokumenta Vlade RH koje su trebale biti obvezujuće štivo za svako ministarstvo, za svaku jedinicu lokalne samouprave a i koje su u biti jamstvo Europskoj komisiji da ćemo biti odgovorni u borbi protiv prekomjernog deficita što mi imamo? Mi imamo potpuno nove aktivnosti, nove politike koje nisu niti predviđene, a kamoli ispregovarane sa ostalim sudionicima koji upravljaju sa javnim sredstvima. To je valjda i razlog da ovaj zakon nismo donijeli negdje odmah, ako već nismo prije ljeta odmah iza ljeta jer tada se pristupilo izradi Proračuna 2015. godine i zaista smo tada mogli imati ovaj dokument i vidjeti a što to Vlada predviđa u tim godinama. Prema tome, po preporukama Europske komisije 2014., 2015. i 2016. bila je kao proračunski period za borbu protiv prekomjernog deficita. Mi nažalost ni u 2016. godini, jer ja ne očekujem u izbornoj godini ozbiljan dokument proračun, da ćemo moći imati zaista onakve preporuke ili ugrađene politike vezano za reforme i za plan konvergencije. Jedna od bitnih reformi je bio zdravstveni sustav. To je bitno što je trebalo učiniti krajem 2014., cijelu 2015. koji je naročito značio smanjenje ili ja bih rekao uravnoteženje prihoda proračuna sa izdacima, reforme bolničkog sustava i sve ostalo. Mi smo donijeli proračun, mi o tome ništa ne znamo. Dapače, izdvajanjem sustava u fondove više niti možemo pratiti veličine jer sa 4, 5 stavaka koje smo dobili ovdje kad smo utvrđivali proračun nitko od nas nije u stanju procijeniti što će to značiti za zdravstveni sustav. Je, ali zato vidimo smjenjivanje, ravnatelji vele nisu rezultati, ministar veli to jesu … rezultati loši. Mi u biti ne znamo što se događa u zdravstvenom sustavu. A sad ja vas pitam kako ćemo mi to upravljati tom rashodovnom stranom, tim reformama kad u biti sve manje podataka imamo i pokušava se izbjeći bilo kakvo davanje tih rezultata. Čujte, ja moram reći da zaista kad gledamo namjeru zakona i kad isto tako promatramo prijelazne i završne odredbe u kojim prijelaznim i završnim odredbama najvažniji članci koji su bitni ako ova Vlada hoće zaista u svom proračunu dati značaj reformi i planu konvergencija to su članci 1., 2., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11. i 13. Kao što vidite oni će se primjenjivati tek na Proračun 2016. i projekcije 2017. i 2018. Tog trenutka reforma se više ne odnosi na te periode, ne odnosi se na te periode niti program konvergencije ali ni program borbe protiv prekomjernog deficita. E sad se mi pitamo da li to znači da ćemo dobiti novi program reformi? Da ćemo dobiti novi program ili plan konvergencije? Jer bez tih dokumenata ne možemo jednostavno ni graditi ove projekcije. Zato smatram da upravo ovaj članak 36.stavak 1.pokazuje da Vlada koja je u mandatu nije htjela primjenu ovog zakona u njenom mandatu već u biti sve ovo prolongira za naredne godine. I mislim da je to u biti i najveća slabost u ovom zakonu prijelazne i završene odredbe jel se time pokazuje koliko nam je stalo da budemo transparentni i odgovorni kod izrade dokumenta. Također jedna od važnih preporuka ovdje, daleko važnije srednjoročno ili dugoročno strateško planiranje. zaista vidimo da se ovdje u tim zakonskim odredbama sada predlaže da se i tu da važnost. Ali mi ni u tom dokumentu koji se zove proračun 2015., projekcija 2016.i 2017.nemamo tu jednostavno važnu komponentu. I kada gledamo da ćemo u ovoj izbornoj godini teško moći očekivati tu strategiju onda se pitamo kada će ju RH dobiti? Jer 6 mjeseci još treba oko formiranja tijela vlasti što znači da ćemo mi duboko ući u 2016.godinu kada ćemo prvi puta moći ozbiljno razgovarati o proračunu 2017., projekcijama 2018.i 2019.godine. I smatram da je to velika odgovornost ove Vlade jel je upravo na kraju ove godine mogla na neki način zacrtati tu strategiju, dokazati u 2015.godini da je realna, ostvariva i da onda projekcije 2017., 2018.budu na neki način zaista i dobra polazna osnova za neku novu vladu. Što se tiče ostalih odredbi, zaista se slažemo da je dobro omogućiti veću preraspodjelu, ako u nekim pozicijama korištenja fondova Europske zajednice možemo iskoristiti da povećamo svoje učešće i zato preraspodjela do 15% je za nas itekako prihvatljiva. A isto tako vjerujemo da će i nadzor biti daleko kvalitetniji ali naravno od 2016.godine. Što reći o javnom dugu, upravljanje javnog duga? Očito da nam je ovog trenutka samo bilo bitno izbrisati 60%. Zašto? Jel smo iznad njega i da strategija upravljanjem nije okosnica ovih promjena nego nažalost što smo iznad 60% javnog duga. Pa još sada kada gledamo da ćemo morati unijeti i izvanproračunske korisnike sa svim svojim dubiozama, prihodima, rashodima i deficitima po tome onda se bojimo da će zaista ta brojka biti vrlo velika pa onda bi bio apsurd da stoji ograničenje 60, a mi ćemo se približiti 75 možda i više. Prihvaćam da je to pametnije nego da imamo nerazumnu cifru. Ali je isto tako bitno ako ovdje nećemo imati jasnije odrednice o definiciji ukupnog javnog duga onda je itekako važno dovršiti izradu Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Klub će podržati ovaj prijedlog iako nam je krivo da ga Vlada nije primijenila na dokumente koje smo usvojili prije mjesec dana.
Hvala. Prelazimo na replike. Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Linić nastavno na ono što ste govorili ima jedna odredba u članku gdje se reforma i kontrola reformi miče iz Ministarstva financija. U ministarstvo koje niti je stručno ekipirano niti je pitanje da li to može koordinirati. Međutim u ovakvoj situaciji kada je država u takvim fiskalnim problemima kao što je Hrvatska u ovom trenutku onda dva čovjeka su najzaineresiranija da se provedu reforme, to je predsjednik Vlade i ministar financija. Iz jutrošnjeg nastupa predsjednika Vlade ja ne bih njega želio uvrijediti, ali on ili ne zna o čemu se radi ili je krivo informiran jel on jutros sve što je rekao je kontra ovog što piše ovdje, ustvari što je Vlada trebala napraviti. I to je ključ svih problema. Očekivati da će se sada oformiti služba koja će koordinirati ostale korisnike proračuna u provođenju strukturnih reformi i onda napraviti jedan cjeloviti dokument temeljem kojega bi Ministarstvo financija praktički napravilo proračun, svi oni koji su sudjelovali u tim procesima znaju da je to čista iluzija. I ovo je nažalost u trenucima kada je čvrsto trebalo staviti šapu na proračun, kada je čvrsto trebalo prisiliti sve sudionike u procesu da provode reforme, mi smo taj sustav olabavili. I onda nije čudo da se mnoge odredbe u principu odnose na 2016. A ono što ste vi u principu niste rekli, mi moramo biti svjesni da ćemo prvi dio 2016.biti u mjerama privremenog financiranja. Znači praktički za nas je uz 2015.koja je napravljena bez ikakve podloge prema mjerama konvergencije izgubili 2016. I zato ona priča o opasnosti 2017.je takva jer za provođenje reformi toga moramo biti svi svjesni je potrebna politička volja onoga tko provodi vlast. A mi smo nažalost svjesni da te političke volje nema.
Hvala. Odgovor kolega Linić. Izvolite.
Nemam ja ništa protiv da premijer ima svoju posebnu ekipu za kontrolu provedbi reformi. To niko nema pa ja vjerujem i sam ministar financija, on će kontrolirati brojke, ali uži kabinet premijera bi morao vrlo jasno reći što je to Ministarstvo zdravlja načinilo. Taksativno su nabrojene sve reformske mjere, sve je to terminski određeno i sve je to vrijednosno određeno u dokumentu koji je Vlada usvojila u travnju mjesecu. I nije problem to pratiti. Zašto? Pa ništa nije realizirano ali baš ništa osim izdvajanja iz HZZO-a što nije bila reformska mjera. I zato neka se javljaju tijela. Samo ne radi toga da se samo formiraju nego da odrade svoj posao. I ono što je potrebno, smatram da bi u Hrvatskom saboru trebali otvoriti raspravu, Vladin program reformi, Vladin plan konvergencije pa da vidimo koji su to dokumenti i što je to načinjeno u 2014. i što je to predviđeno za 2015. tako da i mi možemo pratiti. I nije problem da i mi pratimo sve što se to događa i pomognemo u tome da potaknemo i ubrzamo procese reformi. Ili obrnuto, ja se slažem da je možda su, volja Vlade, većine promijenila, ali neka onda mijenjaju temeljne dokumente jer se mi sramotimo na bazi dva osnovna dokumenta koja smo dali Europskoj zajednici a koja ne realiziramo.
Sljedeća replika Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa uvaženi kolega u vašoj raspravi iznijeli ste da određene mjere Vlade prije svega donošenja Zakona o porezu na dohodak na neki način potpuno opravdava razlog da jedinice lokalne samouprave dižu komunalne naknade, komunalni doprinos, podižu prireze i ostale stvari. Ja se s time ne slažem zato jer u svakom slučaju bez obzira na sve ja sam čelnik, evo gradonačelnik grada gdje sam apsolutno bio na stavu da bez obzira na sve moramo pokušati da u ovakvim okolnostima ne dižemo nikakve namete građanima nego moramo naći druge izvore prihoda. A vi kao ministar financija jako dobro znate da u tom trenutku kada radite proračun morate onu prihodovnu stranu koja je realna, dobro procjenjiva usuglasiti sa rashodom. Ja možda čak i razumijem da ako se dižu komunalne naknade i komunalni doprinosi na način da imate veće kapitalne investicije, višegodišnje koje onda možda nekim smanjenjem ovih prihoda želite s time prihodima kompenzirati ali jer su to i komunalne naknade i doprinosi strogo namjenski prihodi koji moraju se i uložiti u strogo određena djela, znači komunalnu infrastrukturu. Dakle kada govorimo o prirezima onda me isto malo čudi, tek sada se otkrilo da mnogi gradovi i općine, općine nisu imale niti prireze. A Ministarstvo financija i resorna ministarstva su prije govorile o tome da nitko ne može dobiti potporu od strane ministarstava ako nema baš sve mogućnosti koje ima kod sebe u prihodovnoj strani da ih prvo kod sebe realizira pa onda ako mu nešto nedostaje će dobiti. Nažalost to se događalo da su dobivali sredstva a prireze nisu imali. I to govori o toj strategiji koju moramo uvesti da dobro vidimo mjere i učinke kako ćemo neke stvari pomoći. I naročito ono što ste rekli da itekako ovisi i o ovom zakonu i o prijašnjim zakonima da sredstva koja dobivamo iz Europske unije da itekako moramo funkcionalno i efikasno iskoristiti.
Hvala. Odgovor, kolega Linić, izvolite.
Slagali se mi ili ne slagali ali gradovi i općine dižu visinu komunalne naknade, gradovi i općine dižu prireze, gradovi i općine povećavaju cijenu vrtića i drugih usluga. To je činjenica. Znači mi se možemo složiti ili ne. A to samo upućuje da Vlada Republike Hrvatske kada je govorila da se sa drukčijim oporezivanjem razreda smanjiti porezna opterećenja građana nije bila realna kada je rekla da to neće imati negativnih efekta. E sada ja vas pitam, kod onih pojedinaca koji imaju oko prosječne plaće, oko 5500 kuna, on je možda dobio 70, 80 kuna, što mislite koliko je njemu sada povećana naknada za vrtiće, koliko je njemu povećana recimo prirez ako je to bilo? On će imati veće izdatke. Cijela filozofija Vlade je bila kako omogućiti veću potrošnju da više novaca ostane građanima. Prema tome, što mi zaključujemo? Oni, neću ja reći da su bogati ali koji primaju iznad 10 tisuća, iznad 9 tisuća tima će možda nešto i ostati ali svima onima ispod ova opterećenja dovesti veće rashode nego što će im biti Vladina politika. Prema tome, to je, ja bih rekao čisto politikantstvo, voluntarizam, kako god hoćete nazvati, jer ta mjera nije dogovorena između Vlade i jedinica lokalne samouprave između Udruge gradova koja predstavlja te gradove i općine da jednostavno ako se već ide a ovakvom mjerom ne slijedi udar. S druge strane, nalazi revizije su vrlo jasno, gradovi većinom imaju deficite, troše iznad iz prethodnih godina, pa kako vi mislite da će u mjesec dana se uspjeti smanjiti rashodovna strana? Sve je to ono što netko mora znati kada donosi ovakve odluke.
Hvala. Nadica Jelaš, replika. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Liniću, osnovni razlog donošenja ovog zakona je interpolacija Nacionalno programa reformi i programa konvergencije za razdoblje 2014.-2017. i preporuka Europske komisije u proces donošenja proračuna. Dakle sve s ciljem fiskalne konsolidacije državnih financija. Iz vaše rasprave proizlazi stav, odnosno ja bih rekla nevjerica da će se u sljedeće tri godine proračunski deficit smanjiti ispod zadanih 3% iz razloga što se eto ove izmjene i dopune zakona donose sada, da su se trebale donijeti prije godinu dana. Čuli smo od ministra financija ovih dana da je proračunski deficit za 2014. godinu manji za otprilike 3 milijarde u odnosu na predviđeni deficit. To je po meni jedna dosta snažna zapravo činjenica koja govori u prilog tome da će se do konca 2016. Hrvatska ipak uspjeti izvući iz prekomjernog deficita.
Hvala. Odgovor kolega Linić, izvolite.
Rekao sam da kao klub podržavamo prijedlog ovoga. Znači mislimo da je to dobar prijedlog izmjena i dopuna ali smo razočarani što to nije prepoznala Vlada Republike Hrvatske. Zašto nije prepoznala? Jer izvinuti ćete, zakon se donosi na bazi odluka Europske komisije iz siječnja, planova Vlade iz travnja prošle godine i ja bih rekao preporuka iz travnja. Prema tome, jesmo ih mogli prije ljeta donijeti? Jesmo. Jel' se moglo primijeniti na proračun '15.-te, '16.-tu i 17.-tu? Isto tako znate ja bih bio daleko sretniji da je ministar financija kad je rekao da je 3 milijarde manje, da mi je rekao a temeljem kojih reformi, temeljem kojih provedenih reformi po programu Vlade i plana konvergencije Vlade. Tada bih ja shvatio da je to ozbiljno smanjenje, a inače smatram da je to samo bitka ministra da se možda odgodi neka plaćanja, da se ne priznaju neki rashodi, a to nisu reforme, to nije nešto što će biti i u '15. i u '16. i u '17. Za stvarno smanjenje deficita mi moramo imati jasne programe i realizaciju tih programa. To se traži ovim dokumentom i to je Vlada trebala puno, puno toga naznačiti. Prema tome bojim se, znate, mi sad imamo problem sa cijenom nafte, manje PDV-a zbog toga, imat ćemo problem nenaplaćene i nadalje pa je pitanje koliko će poduzetnika koristiti mogućnost da plati PDV po naplaćenoj, a da ne nabrajam da će nam se sada povećati deficiti jedinica lokalne samouprave, a to znači da će rasti i ukupni deficit Hrvatske države. Ja sam o tome govorio, a mi smo u izbornoj godini.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani kolega potpredsjedniče. Kolegice i kolege, zamjenici ministra. Prvo, ne krenem sa svojom raspravom. Kolega Linić u pravu ste, Hrvatski sabor bi trebao raspraviti o efektima svih pomaka u zdravstvenom sustavu. Pogledajte točku 66 dnevnog reda ove sjednice, naš zahtjev da u Saboru proanaliziramo učinke Zakona o sanaciji zdravstvenih ustanova. Nikako da otvorimo tu raspravu. Neki dan sam dobio odgovor na zastupničko pitanje po ustanovama i sanacija. Zamislite, 70% otprilike ulupanog novca otišlo je u 5 KBC-a, 30% na ostale 43 županijske bolnice i opet su oni ostavili s 31.12. najveće dugove nepokrivene. Nadam se da će i ova točka jednom doći na dnevni red. Kolega Škvarić, vi ste primijetili da se sad otkrilo da neke općine i gradovi nemaju prirez, a dobivaju novac iz državnog proračuna. I po novim modelima nažalost više od polovice onih koji će dobivati iz državne kase novac nemaju prireze jer je Sabor odbio naš prijedlog da se to ugradi u formulu prava. Tek kad se lokalni resursi maksimalno iskoriste kucaš na tuđa vrata i tražiš pomoć. I zbog toga imamo s jedne strane lokalne samouprave koje ne mogu više jer su sve, a s druge strane koje nisu ni pokušale ništa ali su stalno s torbama u Zagrebu. Što se tiče ovog prijedloga zakona, iz članka 37. je potpuno jasno da je prvobitni cilj bio da se on usvoji prije donošenja proračuna za 2015. godinu. Zašto nije, ne znam. Međutim, ne vjerujem da će se on primjenjivati na proračun 2016. jer ne vjerujem da će ovaj saziv Sabora donositi proračun za 2016., radi izbora, vjerojatno će se ići na odluku privremenu o financiranju, a tada će pitanje da li će se ovakav zakon ostaviti za izradu proračuna u 2016. I sad po hitnom postupku raspravljamo o zakonu koji je trebao biti usvojen možda prije 2 mjeseca ili sljedećih godinu dana jer neke odredbe zakona se neće primjenjivati po članku 36. vidim čak niti na rebalans proračuna, ako će do njega dolazit. Članak 19. Zakona definira izmjene i dopuna zakona definira nešto što mijenja, nešto što je do sada bilo u zakonu, a to je pravo Vlade, Ministarstva financija, lokalne, regionalne i područne samouprave na donošenje odluka o odgodi plaćanja, odobravanju obročne otplate odnosno prodaje, otpisa ili djelomičnog otpisa potraživanja, ako se time bitno poboljšavaju mogućnosti otplate duga dužnika od kojeg inače ne bi bilo moguće naplatiti cjelokupni dug. To je ovlast Vlade, sličnu ovlast ima i Ministarstvo financija ali ograničavajući momenat je samo visina tog prava koji iznos utvrđuje Vlada svojom uredbom, a ta uredba se odnosi i na lokalnu samoupravu. Dakle ne radi se o novom pravu Vlade ili ministarstva upravo zbog zahtjeva i želje i onoga što smo napravili kada smo mijenjajući propise omogućili javnu objavu poreznih dugova, transparentnost i rad. Smatram da članku 19. trebamo dodati dva nova stavka koja će javnim podacima učiniti i sve ove odluke iz članka 19. izmjena i dopuna, odnosno članka 68. Zakona o proračunu kako one koju donosi Vlada Republike Hrvatske, tako i one koju donosi Ministarstvo financija ali i općine, gradovi i županije. Naime, smatramo da kada već postoji takvo pravo i ako doista je to uvedeno u cilju naplate nečega jer inače neće se naplatiti ništa ili čak i spašavanje poreznog dužnika, onda to mora bit i javno dostupan podatak, kao što je i javno dostupan podatak o poreznom dugu. Naime, mi imamo javno objavljene liste poreznih dužnika iz koje se brišu i nestaju oni koji su platili i oni koji su kroz predstečajnu nagodbu eventualno je došlo, ali i primjenom ovih mehanizama iz članka 68. ali to se nigdje ne vidi. Jer u onim javno objavljenim podacima nema podataka zašto je netko sada skinuti i zbog toga smo i predložili amandman vrlo jednostavan i vrlo kratak koji Vladu, Ministarstvo financija, jedinice lokalne i regionalne samouprave obvezujemo na javnu objavu podataka o svim odlukama koje se odnose na odgodu plaćanja, obročnu otplatu, prodaju otpisa ili djelomičnog otpisa potraživanja od strane poreznog dužnika na način da se ti podaci po istim elementima po kojim je objavljena i lista poreznih dužnika, dakle točno isti sadržaj objavljuju na web stranicama Vlade, odnosno Ministarstva financija ili općine i grada i županije koja je takvu odluku donijela. To je i zbog pravednosti u odnosu na onih koji ne koriste ovakve mogućnosti. To je i zbog toga što bi i takvom porukom javnu objavu podataka i davanjem takvog doprinosa pokušaja rješavanja problema Vlada odnosno Ministarstvo financija, općina i grad naročito ako se radi o odgodi plaćanja ili odobravanju obročne otplate dala i uputila i poruku mogućim partnerima, investitorima, onima koji vrše narudžbe da i lokalna, odnosno državna zajednica računa na njih. Dakle, ovo nije samo zbog nekakve liste srama kako su to na žalost mediji nazvali, nego upravo radi te transparentnosti i prava poreznih obveznika smatramo da ti podaci moraju biti javno dostupni. O tome smo često razgovarali i pokušali one podatke za predstečajne nagodbe za predstečajne nagodbe također učiniti javno dostupnim na jednom mjestu. Nije išlo. Još uvijek ih nema, tako da sad imamo jednu apsurdnu situaciju da imamo listu poreznih dužnika s danom x. Međutim, što se kasnije događa nitko više ne zna niti pak postoji mogućnost praćenja usporedbe tih podataka tko je iz kojeg razloga izašao. I završavam sljedećim. Najveći dio građana naročito siromašnih obrtnika, zanatlija i poduzeća su pošteni porezni platiše i redovito plaćaju porez. Neki čak posuđuju novac da bi platili porez samo da nemaju problem sa državom. Ako zbog ničega drugoga onda zbog njih ovi podaci moraju biti javno dostupni.
Hvala. Imamo dvije replike, Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, slažemo se oko tog dijela zaista da treba apsolutno iskoristiti sve prilike i mogućnosti ako nešto trebate ono što velimo zdravom logikom da znate koliko nešto košta, da znate koliko imate i onda ako nemate dovoljno da od nekog tražite pomoć ili potporu. Ali vi ste rekli da ste tražili da bi trebalo na zakonskom dijelu uvesti da svi imaju dio mehanizma na način da imaju komunalnu naknadu, komunalni doprinos i naročito prirez. Da, dobro je to ali tko sad sprječava ministarstva navedite mi iz iskustva da oni imaju svoje mehanizme koji kada dođete do njih i kada tražite potporu ili suglasnost za neki projekat da oni unutar svog sustava imaju te podatke. Neka ministarstva imaju to, a puno njih taj dio nema. Jer mi zaista moramo imati itekako mogućnost efikasne potpore, ali gledati i stanje proračuna. Tu smo isto čuli da mnoge jedinice lokalne samouprave su u deficitima, imaju proračunske manjkove. Neke čak imaju cijeli proračun. Pa kako je moglo doći do toga? Ali naravno to je sve danas tako aktualno da oni koji imaju proračunski manjak, da one koje traže sredstva a nisu uvele ono sve što treba napraviti da one imaju veliku medijsku pompoznost, praćenje. Imamo slučajeve da znate netko veli evo naslijedio sam dug cijelog proračuna, ja sam ga smanjio za 20% i on je sad narodni junak. Mi jako dobro znamo kako se smanjuje određena dubioza. Ima divnih primjera gdje godinama uopće jedno vrijeme jer nije u minusu, imaju razvojne projekte, uzeli su sve ono što treba napraviti i za njih nitko ne pita. Dapače, i kad traže potporu i pomoć onda se veli neka pričekaju jer moraju riješiti prije one koji imaju dubioze i koji nema. Znači, može se riješiti, ima mehanizma ako ima dobre volje.
Hvala. Odgovor kolega Lesar.
Uvaženi kolega, prvo Ministarstvo financija doista ne raspolaže podacima o komunalnim doprinosima i komunalnim naknadama općinama i gradovima, niti za to postoji mogućnosti, jer to one naplaćuju samostalno bez Porezne uprave ili usluge Porezne uprave i nemaju te podatke. Prirez, za prireze imaju. I pita li se tko ih sprječava da kada netko dođe po pomoć? Zakon, zakon ih sprječava. Ministarstvo financija kao ni jedno drugo ministarstvo na žalost zbog toga što to nije dio zakonodavnog rješenja ne može nečiji projekat, plan, program koji dođe po novac odbiti zato što općina ili grad nisu raspisali prirez, jer to nikako da uđe u zakon. Tako dugo dok to ne bude zakonodavno rješenje i tako dugo dok ćemo se o toj raspravi igrati pa neću, ne smijem reći što sam sad mislio reći, tako dugo ćemo imati situaciju da će neke općine 60% proračuna imati dotacije od drugih ili države, a ne vlastitih prihoda.
Hvala. Nadica Jelaš, replika. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Lesar, vi ste u pravu kad ste u svojoj raspravi ustvrdili da velik broj čelnika jedinice lokalne samouprave kuca na vrata ministarstava i traži državni novac za realizaciju lokalnih projekata, a da im ne pada zapravo ni na pamet da prije toga koriste, odnosno iskoriste sve lokalne mogućnosti, između ostalog i uvođenje prireza. Dakle znam općine, više njih, koje su uvele prirez od simboličnih 1% samo da bi u trenutku kad kucaju eto na vrata ministarstava mogle reći eto mi jesmo uvele prirez. Dakle, naprosto za lokalne čelnike nije popularno, oni su neposredni rukovodioci, neposredna izvršna vlast, dakle za njih naprosto nije ni prihvatljivo ni popularno da uvode nove namete građanima. I zato se događa zapravo jedna situacija da kad su u pitanju jedinice lokalne samouprave nemamo proračunskih deficita, a eto država nam je u prekomjernom deficitu.
Hvala. Odgovor, kolega Lesar. Izvolite.
Kolegice Jelaš ja sam uspio prikupiti podatke za sve općine, gradove što se prireza tiče i znate uz čiju pomoć? Državne revizije. Naime, to je tijelo koje ima najtočnije podatke vjerojatno što se tog dijela tiče, ne samo da li ima, da li nema nego točno koliko posto, otkada i sve dalje. I onda sam pokušao usporediti, želio sam usporediti, one općine koje nemaju prirez za zadnje dvije godine koliko su vukle novaca tuđih jasla. Međutim, znate što je? Taj podatak nitko nema na zbirnom mjestu nego bi Ministarstvo financija morao ljubazno zamoliti, ovak šapnuti kolegi Rađenoviću čuj daj nekog ako ima vremena da mi proba to izračunati da usporedimo. Nemaju prirez, toliko novaca imaju i toliko. Samo na temelju 4 usporedbe koje sam znao i prikupio podatke koje sam uspio oni koji su uveli prirez 5 i više posto, više od 5 posto uvijek su bili kažnjeni jer je iznos proračuna bio takav da su ispadali iz prava vučenja sredstva solidarnosti.
Hvala. U ime kluba SDP-a Nadica Jelaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, poštovani malobrojni kolege i kolegice. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona je usklađivanje proračunskog procesa u RH, dakle planiranja proračuna od one lokalne do državne razine sa zahtjevima europskog semestra kao instrumenta kojim se nacionalne ekonomske politike država članica EU usklađuju s ekonomskom politikom same EU. A kao što znamo ekonomska politika EU proizlazi iz Strategije Europa 20/20 kojoj je osnovni cilj postizanje pametnog i održivog razvoja. Naime, Vijeće EU je u siječnju 2014. kao što je u svojoj raspravi istaknuo kolega Linić, dakle već u prvoj godini članstva u EU detektiralo da Hrvatska ima prekomjerni proračunski deficit i shodno tom zaključku utvrdilo je obavezu fiskalne prilagodbe prema kojoj bi se proračunski manjak opće države trebao smanjiti na razinu ispod 3% BDP-a do konca 2016. godine. Sredinom 2014. godine Europska komisija je za RH objavila i posebne preporuke o Nacionalnom programu reformi i programu konvergencije za razdoblje 2014-2017 iz kojih između ostalog proizlazi i obveza unapređenja procesa proračunskog planiranja. Ta obveza eto ispunjava se upravo predloženim izmjenama i dopunama Zakona o proračunu. Dakle, ovdje u raspravi ću na neki način ponoviti rekla bih one najvažnije, one suštinske promjene koje se predlažu u ovim izmjenama i dopunama. Dakle, prije svega prema još uvijek važećem Zakonu o proračunu najvažniji ciljevi i pravci ekonomske politike utvrđivali su se Strategijom programa Vlade RH za trogodišnje razdoblje. I prvi takav strateški plan izrađen je za razdoblje 2010-2012. Na temelju te strategije vladinih programa donosile su se i smjernice ekonomske i fiskalne politike za trogodišnje razdoblje. E sada, prema ovom prijedlogu izmjena i dopuna strategija vladinih programa zamjenjuje se Nacionalnim programom reformi i programom konvergencije. Ta dva dokumenta europskog semestra zajedno sa strateškim planovima pojedinačno ministarstava postaju temelj za izradu smjernica ekonomske i fiskalne politike za trogodišnje plansko razdoblje. Uključivanje programa konvergencije i Nacionalnog programa reformi u proces donošenja proračuna rezultirat će i određenim pomacima u tajmingu da tako kažem proračunskog procesa. To konkretno znači da će radnje oko utvrđivanja trogodišnjeg proračuna morati započeti ranije nego je to dosada bio slučaj obzirom na činjenicu da se ključni dokumenti moraju dostaviti Europskoj komisiji na razmatranje i ocjenu do kraja travnja tekuće godine. Usvajanje smjernica ekonomske i fiskalne politike pomiče se do kraja mjeseca srpnja. Dakle, praktički od travnja do srpnja biti će dovoljno vremena da se smjernice korigiraju bilo zbog posebnih preporuka vijeća Europske unije, bilo zbog eventualnih promjena početnog makroekonomskog i fiskalnog okvira. Sam rok za dostavu upute za izradu prijedloga državnog proračuna pomiče se s kraja lipnja na 15. kolovoza, a jednako tako pomiče se i rok za dostavu uputa za izradu prijedloga proračuna jedinica lokalne, odnosno područne samouprave. Vezano za uvrštavanje dokumenata europskog semestra u proračunski proces treba ukazati na još jednu važnu stvar. Dakle, dio nadležnosti za proračunski proces i to onaj dio koji se odnosi na poslove strateškog planiranja prenosi se na ministarstvo nadležno za strukturne reforme i koordinaciju fondova EU. Dakle, u skladu sa tom odredbom Nacionalni program reformi u 2014. izradilo je Ministarstvo regionalnog razvoja i europskih fondova dok je Ministarstvo financija više bilo angažirano na programu konvergencije. Osim uvođenja dokumenata europskog semestra u proces donošenja proračuna, a sve s ciljem što brže konsolidacije državnih financija ovaj zakonski prijedlog o kojem danas raspravljamo utvrđuje još neke dodatne osigurače pa ću i o njima reći nekoliko riječi. Dakle pojačava se značaj proračunskih projekcija za sljedeće dvije godine u odnosu na godinu za koju se donosi proračun. Naime, do sada te projekcije nisu bile naročito obvezujuće što svakako nije doprinosilo financijskoj disciplini. Zato se kroz izmjene i dopune u ovom zakonskom prijedlogu uvjetuje da proračunski manjak za određenu proračunsku godinu ne smije odstupati, što u našoj situaciji u principu znači da ne smije biti veći od onoga koji je za tu godinu utvrđen proračunom donesenom u prethodnoj godini. Dalje, mijenja se način utvrđivanja limita ministarstvima za trogodišnje proračunsko razdoblje. U buduće će se odvojeno iskazivati limiti predviđeni za provedbu postojećih programa od limita potrebnih za provedbu novih programa i aktivnosti. Sljedeća stvar, pojačava se kontrola buduće proračunske potrošnje na način da se proširuje obveza za korisnike proračuna bilo da je riječ o korisnicima državnog dakle županijskog, općinskih odnosno gradskih proračuna. dakle oni će morati tražiti suglasnost ministra, župana ili načelnika odnosno gradonačelnika za preuzimanje financijskih obveza koje dospijevaju na naplatu u sljedećim godinama čak i u onim slučajevima kada te obveze planiraju financirati iz vlastitih sredstava. Uz sve naprijed nabrojene instrumente koji imaju za cilj osiguranje veće fiskalne odgovornosti i jačanje kontrole trošenja proračunskog novca, treba reći da se predlažu i izmjene i dopune ovog zakona koje istovremeno osiguravaju i veću fleksibilnost u izvršavanju proračuna. To bi se trebalo postići proširenjem mogućnosti preraspodjele proračunskih sredstava. Naime, aktualnim Zakonom o proračunu uređena je mogućnost preraspodjele sredstava na proračunskim stavkama kod proračunskih korisnika ili između proračunskih korisnika najviše do 5% rashoda i izdataka na konkretnoj proračunskoj stavci. Sada ovim izmjenama i dopunama uvodi se iznimka od ovog pravila koja će omogućiti da se sredstva preraspodjeljuju do najviše 15%, ali samo ako se preraspodjela vrši s ciljem osiguranja većih sredstava za nacionalno dakle vlastito učešće u financiranju europskih projekata. Cilj ovog povećanja je potaknuti lokalne zajednice na pripremu što većeg broja projekata koji se sufinanciraju sredstvima europskih strukturnih i kohezijskog fonda, a koja su kao što smo čuli od zamjenika ministra 10 puta veća od sredstava koja smo imali na raspolaganju u okviru pretpristupnih instrumenata. Ako raspoloživa sredstva ne iskoristimo mi, iskoristit će ih netko drugi, a naša konkurentnost dakle naše zaostajanje u konkurentnosti će se još više povećati. Na kraju želim skrenuti pažnju na još jednu veoma važnu odredbu iz ovog zakonskog prijedloga, riječ je o obvezi donošenja strategije upravljanja javnim dugom. Dakle svjesni smo da je javni dug države Hrvatske jedan ogroman problem i velika opasnost za financijsku stabilnost zemlje i u tom smislu strategija će morati strukturirati dug po rokovima dospijeća, po kamatama i po drugim kriterijima da bi se izloženost kreditnim i svim drugim rizicima svela na najveću moguću mjeru. Strategija se također donosi za trogodišnje razdoblje, a njena realizacija pratit će se kroz godišnje izvještaje koji će biti sastavni dio izvještaja o izvršenju državnog proračuna. Prvi puta takav bi se izvještaj o provedbi strategije upravljanja javnim dugom trebao podnijeti u 2016.godini dakle tako kaže ovaj zakon, to bi onda bilo upravo za proračun za 2015.godinu. I da na kraju zaključim, cilj izmjena i dopuna Zakona o proračunu je dobiti jedan dobar, kvalitetan trogodišnji proračunski okvir čije će se planiranje odvijati od centralne države prema lokalnoj odnosno područnoj samoupravi, dakle od vrha prema dnu prema dolje u kojem će puno snažnije nego što je to do sada bio slučaj biti povezani strateški prioriteti Vlade s mogućnostima proračunskog financiranja, koji će osigurati veću fiskalnu disciplinu i viši stupanj političke odgovornosti na svim razinama političkog odlučivanja. U tom smislu pojačava se preventivno djelovanje kako bi se proračunska potrošnja svela u održivi okvir i to je zapravo jedina ispravna formula za izlazak iz one prekomjernog proračunskog deficita i prekomjerne zaduženosti naše zemlje. Klub SDP-a podržat će ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa da nije ovo vrijeme u koje se donosi ovaj proračun mogli bi reći jedno čista tehnička promjena koja je naprosto nastala kao potreba svega onoga što se događalo u RH. Međutim s obzirom na trenutak kada se donosi ovaj Zakon o proračunu onda se u principu postavlja pitanje, temeljem kojih zakona, temeljem kojih propisa je Vlada predložila proračun za 2015.u ovom Visokom domu, isto tako temeljem kojih propisa i kojih zakona će se taj proračun izvršavati, a isto se može povući i praktički paralela i poveznica prema proračunima jedinica lokalne samouprave. Vrlo često pa i danas, jutros smo čuli o tome kako se uveo red, ako je ovako funkcioniranje u zakonskom vakuumu, zrakopraznom prostoru red onda svaka čast na takvom redu, ja bi se odmaknuo takvog reda. No nije slučajno da se ovaj zakon donosi sada i nije slučajno da je predložen ovako iz jednostavnog razloga, jedno je Vlada napisala u programu reformi i mjerama konvergencija što će napraviti u 2014.da deficit državnog proračuna dovede u nekakvu razinu. I na kraju krajeva ono što je biti i što je ključ svega i mislim da protiv toga niti jedan zastupnik u ovom visokom domu nije da se provedu reforme koje će postepeno dovoditi reda u rashodovnu stranu proračuna. I to je ključ svega. Nije se to napravilo, nije se provelo, nisu se provele mjere reformi i na kraju godine su dva pokazatelja nominalno to trebala potvrditi. Jedan je udio javnog duga u brutodomaćem proizvodu i drugi je deficit državnog proračuna za 2014. godinu. I možemo mi pričati ovdje što god hoćemo, možemo se politički prepucavati koliko god hoćemo, nama će EUROSTAT prema svojoj metodologiji izračunati deficit državnog proračuna. A i glupo je da u ovom trenutku kada je Hrvatska članica Europske unije, kada uplaćuje novce u proračun, jedinstveni proračun u Brisel i kada iz tog proračuna povlači novce da izmišlja nekakvu svoju nacionalnu metodologiju koja apropo uopće ne uopće ne postoji. I sada je jasan odgovor zašto ovaj zakon nije predložen u 6., 7. mjesecu prošle godine. Iz jednostavnog razloga da smo ga u 7. mjesecu usvojili svi sudionici u ovom procesu su se mogli pripremiti, od države, preko jedinica lokalne samouprave i svih proračunskih korisnika da donesu proračune za 2015. sukladno zakonu. I sada je ono ključno. Ključno pitanje je ovdje a to je sredstva pravo reforme. Kakva je poveznica između te tri riječi? Pa ako se držimo ovdje nacionalnog programa reformi, ako se držimo plana konvergencije onda ako se netko obavezao da će napraviti određene reforme, ako to ne napravi onda nema prava niti na određena sredstva. I to je sukus cijele priče. A očigledno ne predlaganje ovoga zakona je bilo da se to izbjegne. I kolege prije mene su govorile i o izmjenama poreza na dohodak, o izmjenama Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, njegovo vađenje iz riznice, stavljanje na nekakav poseban račun. Gledajte ja se sjećam godine kada je Hrvatska imala nekoliko stotina podračuna, kada je obično na tim podračunima se nalazilo milijardu kuna. Ali milijardu kuna kada je državni proračun bez ova dva fonda bio nekakvih 50-ak i još nešto milijardi kuna. I dakle na osnivanje, formiranje državne riznice se išlo isključivo sa razlogom da sva sredstva budu na jednom mjestu i da se čim racionalnije koriste i upotrebljavaju, koja tako i tako nisu dostatna. I što mi radimo nakon 10 godina kada je ta državna riznica po meni jedan od najkvalitetnijih projekata koji se dogodio u javnim financijama, možemo govoriti o efektu i fiskalizaciji ovoga i onoga, ako državna riznica je nešto najkvalitetnije što se dogodilo. I to je proces koji su započinjale neke druge Vlade. Jedna je Vlada taj proces završila, nažalost ova Vlada taj projekat ruši. Da li se zna koji će efekat biti što se tiče Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje? Da li je u sektoru zdravstva, da li su poduzete sve mjere da se rashodi iz zdravstva konačno dovedu pod kontrolu? I druga stvar da li itko zna u ovom trenutku koliki je minus zdravstva bio 31.12.2014. godine? I tko će taj minus platiti u 2015. godini? Da li će to biti ovi koji su izišli iz riznice, reći ne to se nas ne tiče, to je bilo do 31.12.2014., to je problem proračuna ili će ministar financija reći ne to je vaš problem? Ali kažem o tome niti riječi. Također što se tiče odredbe da se u Zakonu o izvršenju državnog proračuna više ne definira i da ovaj visoki dom ne usvaja koliki će biti udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu. Ma nije to, bar po one koji se bave ovim poslom nikakva cifra za političko prepucavanje. Ja sam osobno 2010. godine predlagao da deficit državnog proračuna postane ustavna kategorija ali ne zbog tog što bih htio nešto nego jednostavno iz nemoći da obuzdate potrošnju. Iz čistog razloga, jer to je istina. I mislim da nema ministra financija koji ne bi pristao na to naprosto da svi oni koji troše novce iz državnog proračuna da se obvežu da ne mogu trošiti više nego što im pripada. A što se kod nas događa? Mi imamo rebalans u 12. mjesecu. Znate šta je rebalans u 12. mjesecu? Poravnanje prekoračenih stavki. Poravnanje prekoračenih stavki. A sad se ponavlja pitanje, ako smo donijeli ovaj Zakon o fiskalnoj odgovornosti tko ima pravo prekoračiti ono što mu ovaj visoki dom odobri? Tko ima pravo prijeći onaj iznos za koji na kraju krajeva ponudi određeni program i rekao da će taj program koštati toliko i toliko? A to sve kolegice i kolege je trebalo u principu sadržati ovim izmjenama Zakona o proračunu. Zakon o proračunu nije ništa drugo nego odgovor vremenu i prostoru u kojem se troše državni novci i nadogradnja, ispravak onih loših stvari koje su se primijetile u prethodnom razdoblju. Tako je logična stvar ako je Hrvatska ušla u mjere prekomjernog deficita, ako je te mjere prekomjernog deficita može jedino riješiti sa strukturnim reformama, logična stvar da trebate napraviti nacionalni program reformi. I onda je logična stvar da to treba potkrijepiti nekakvim zakonskim aktom koji će obavezati neke da to naprave. Ne mi to nismo napravili. I zato nam se dogodilo ono u 12. mjesecu što nam se dogodilo da smo išli sa zakonima o kojima nitko nije govorio mjesec i pol dana prije toga, nitko niti jednom riječju nije spomenuo. Pa nije reforma izdvajanje HZZO-a iz državne riznice. Nije. Koji će efekti biti ovoga poreza na dohodak to ćemo tek vidjeti za nekoliko mjeseci. Vidjeti ćemo koji će efekti toga svega skupa biti i da li će to pomaknuti neke stvari ili neće. Dakle, sjećam se rasprava oko preraspodjele sredstava u proračunu. To je bilo prvorazredno političko pitanje da bi se na kraju sada opet vratili na to da to ugrađujemo u proračun. I dapače, povećati iznos za preraspodjelu sredstava za europske fondove. Svatko tko napravi kvalitetan program i kome se ukaže prilika da može povući sredstva iz europskih fondova treba omogućiti domaću komponentu na ovaj ili onaj način da to realizira, da može ta sredstva vratiti natrag. Iz jednostavno razloga što sredstva, zapravo Europska unija nije nama trošak, ona bi nama trebala biti dobit. Međutim, mi se nažalost dan danas prepucavamo oko toga koliko smo stvarno povukli, tj. koliko ćemo povući pa brkamo pretpristupne fondove sa ovim fondovima koje imamo u ovom trenutku. I ono što sam rekao u svojoj replici zamjeniku ministra, ja se nikako ne mogu složiti da koordinaciju ovih reformi vodi ministarstvo koje naprosto nije ekipirano, koje nikad nije radilo nekakav sličan posao. Vama Služba za europske fondove broji ne znam koliko ljudi i oni se isključivo bave sa tim fondovima. To ministarstvo nema dva čovjeka koji uz puno poštovanje bez namjere da bilo koga uvrijedim jer nisu ljudi krivi ako to nisu radili, koji uopće metodološki nisu svjesni što ovaj dokument treba sadržavati. Jedino ministarstvo koje to može napraviti je Ministarstvo financija. Jedino. I mi na ovaj način onoga koji je direktno zainteresiran, a to je Ministarstvo financija da se rashodovna strana donose u proračun, praktički dezavuiramo i razvlašćujemo i na principu što se neka gospoda negdje drugdje dogovore što se tiče reformi, ajde ti gospodine ministre financija pretvori to u brojke. Da li je to u ovom trenutku u Hrvatskoj moguće? Ja tvrdim da nije jer ako imate deficit državnog proračuna 18 ili 19 milijardi koji je u ovom trenutku takav kakav je, a s obzirom da neće biti nekakvih pomaka nažalost takav deficit će nas pratiti u sljedeće 2-3 godine. A onda kako vi mislite da će netko tko želi biti lijep, divan, krasan, najljepši ministar, prihvatiti nekakve reforme po kojem će ga napadati svi da on uzima ova ili ona prava. Nema šanse da to napravi. Ali ako to ne naredi predsjednik Vlade i ako na tome ne inzistira ministar financija onda se to neće sigurno provesti. To budite uvjereni. Na kraju krajeva, na to nam pokazuju i prošle godine. Netko uvijek mora biti dežurni krivac, netko mora bit po kome će se lupat, ali ima isto tako istovremeno onih koji lijepo pričaju, obećavaju i troše mimo pravila, ail kažem to nažalost u izmjenama ovoga Zakona o proračunu nemamo. Nemamo da to spriječimo. I što nam u principu osim čisto tehničkih promjena jer ako vi promijenite nekakve rokove dokad morate napravit određene dokumente, vi u principu niste ništa napravili nego samo ispunjavate nekakve rokove da bi mogli odgovoriti prije svega Europskoj komisiji, jer da ne postoji potreba da Europskoj komisiji do kraja ožujka ako se ne varam da se dostave neki dokumenti, onda se ovi rokovi ne bi mijenjali. Međutim ono što je ključno, mene zanima kad će doći vrijeme kad ćemo mi u Hrvatskoj u 4. ili 5. mjesecu znati točne pokazatelje prema kojima se kreira proračun za sljedeću godinu kako države tako i jedinica lokalne samouprave, a da ne govorim o trogodišnjim projekcijama. Iskreno govoreći, sve ove godine, dakle i ove tri i one godine prije svi su proračunski korisnici u svojim zahtjevima projekcije pisali napamet. Vi pogledajte pa ćete vidjet da se neke cifre ponavljaju i kad dođe proračun sljedeće godine onda taj proračun nema veze sa tim projekcijama. Ako se nećemo držat projekcija koje smo napravili onda koji je smisao da ih napravimo, tim više što ako ste vidjeli u proračunu 2015. te projekcije čak mnogi nisu niti napravljene na treću razinu nego su praktički ostale sumarne na prvoj razini i takve su kakve jesu. I onda je vrlo interesantno da se kaže da deficit u proračunu neće moći biti veći od deficita koji je bio po projekcijama. E sad gledajte kolegice i kolege, po ESA-i 2010 deficit državnog proračuna će bit takav kakav je, po projekcijama deficit državnog proračuna je jedno, a stvarni prijedlog za 2016. će biti nešto sasvim drugo. I ako se budu strogo primjenjivale odredbe ovoga članka onda se postavlja pitanje što ćemo sa 2016. Isto tako ta famozna priča o Strategiji upravljanja javnim dugom. Pa neki dan smo čuli tu priču i oko toga da bi trebao zakon upravljanja javnim dugom. Znate li vi koje je najkvalitetnije upravljanje javnim dugom? Ne prihvatit proračun sa deficitom od 15-16 milijardi ili bar postavit pitanje zašto je takav deficit. Zašto vam to govorim? Pa zato što kad pogledate najveća zadnja promjena zakona je bila 2009., a znate zašto je uslijedila 2009., zato što smo 2008. imali deficit 0,8% temeljem jedne politike i da nije došla kriza trebalo je dovest novu politiku da se naprosto taj trend osnaži i pojača. Nažalost, došla je kriza i dovela nas je ovdje gdje nas je dovela. Prema tome, što znači Strategija upravljanja javnim dugom kad Republika Hrvatska se u pojedinim trenucima nažalost zaduživala tamo gdje je mogla, ne gdje je htjela, ne po kojim uvjetima po kojima je mislila da je htjela. Mi nažalost dan danas plaćamo onaj visoki faktor osiguranja zato što imamo visoki faktor rizika i dok smo god u mjerama prekomjernog deficita mi ćemo ovisno o tome što će u nekakvoj globalnoj razini odlučiti Europska komisija. Kad pogledate Slovenci imaju skoro 2,7-2,8 postotna poena nižu kamatnu stopu nego Hrvatska, a u puno goroj situaciji su nego mi. Prema tome, što znači u ovakvoj situaciji kad nemate definiranu politiku reformi, kad nemate definiranu jasnu politiku na što će vam sličiti javne financije u sljedeće tri godine, što znači Strategija upravljanja javnim dugom, a osobito ako to zadajete Vladi u 2016., u godini u kojoj će se prva tri mjeseca sigurno voditi prema privremenom financiranju. O čemu mi to pričamo? Pa to je isto kao i Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Lako je tada bilo reći ajmo ugradit ovo jer tada je udio javnog duga u BDP-u kad je donošen Zakon o fiskalnoj odgovornosti bio ispod 48%. On je nažalost u jednom trenutku eksplodirao i sad je već preko 80%. Ali ta odredba u Zakonu o izvršenju državnog proračuna je bila više upozorenje svima u kojem smjeru se ide i što će nam se dogoditi ako budemo slijepo glasali za potrošače državnog proračuna, a ne za državni proračun. Dakle nažalost, ovo je zakon koji kasni 6-7 mjeseci i ovo je zakon koji će skupo platiti oni koji će rukovoditi državnim financijama 2016.-2017. Iz tog razloga ne možemo podržat ovaj zakon, a on je čisto tehnička promjena jer dakle zbog same promjene zakona…
Vrijeme.
Samo jednu rečenicu molim vas. Nema razloga da ga ne podržimo, ali nećemo ga podržat jer želimo poslat poruku da on kasni naprosto 6 mjeseci. Hvala.
Hvala. Evo bit će prilike, imamo repliku. Tomislav Klarić, izvolite.
Pa kolega Šuker, upravo ste u ovoj svojoj zadnjoj rečenici dotakli se onoga na što sam ja htio replicirati. Rekli ste u svom uvodu o pokušaju uvođenja reda. Mislim da ste se vi kolega Linić tu dobro dotakli termina donošenja ovog zakona. Ako je netko mislio stvarno uvoditi red i imao viziju na koji način to uraditi trebao je to napraviti početkom prošle godine najkasnije do polovice. Svjedoci smo da su jedinice lokalne samouprave donijele svoje proračune praktički napamet, jer Ministarstvo financija nije im dostavilo u zakonskom roku smjernice. Spomenuli ste efekt poreza na dohodak. Ovdje je bilo puno riječi od naših kolega zastupnika koji očito ne znaju na koji način funkcioniraju jedinice lokalne samouprave i koliko reda u njima ima. Međutim, efekti poreza na dohodak bit će itekako vidljivi i osjetit će se na standardu građana budući da u onom dijelu koji se odnosi na komunalni standard, na sve ono što jedinice lokalne samouprave na terenu omogućavaju svojim građanima bez uvođenja ili povećanja prireza, bez povećanja komunalnih naknada, bez smanjenja investicija jedinice lokalne samouprave jednostavno tako nešto neće moći servisirati i opet će se sve svesti na teret njihovih građana. Ako sagledavamo to tako i ovaj zakon koji se želi uvesti nekakav red donosi se itekako prekasno, pogotovo što smo u izbornoj godini, znamo što nas čeka krajem ove godine, početkom iduće godine. I mislim da će efekti i poreza na dohodak, pa i onog o brdsko-planinskim područjima gdje su jedinicama lokalne samouprave oduzeta sredstva, gdje su jedinicama lokalne samouprave nadodane još daljnje financijske obveze sa smanjenjem proračuna. Jednostavno tako nešto će biti neodrživo [[Upadica Batinić: Hvala.]] i efekt poreza na dohodak će bit katastrofalan.
Hvala. Odgovor kolega Šuker, izvolite.
Da kolega Klariću u pravu ste, jedinice lokalne samouprave nemaju drugi stup mirovinskoga da si povuču nekoliko milijuna kuna i tako osnaže proračun. Jedinice lokalne samouprave si ne mogu dozvoliti da ostane nekoliko milijuna, a u državi je to nekoliko milijardi kuna i da onda na kraju vam ispadne deficit kakav je. Bit će vrlo interesantno nakon prva dva mjeseca vidjeti koji je stvarni efekat ovih poreznih reformi i koji je stvarni efekat Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave, jer ne možete reći da ako onima koji troše negdje oko 12, 12 i pol milijardi kuna bez svojih poduzeća komunalnih i ako im s dubokom izmijenite zakone a to niste predvidjeli ni jednim zakonom ne možete reći da se ništa u državi nije dogodilo. Ako je itko u ovoj državi investirao onda su to bile jedinice lokalne samouprave. Pa neka milijun, neka 10, neka 15, neki par sto tisuća kuna ovisno o tome koliki im je proračun, ali su investirale i kontinuirano su održavali određene procese u izgradnji komunalne infrastrukture i svega skupa. Međutim, izmjenama ovoga zakona koji nije bio u nikakvim planovima Vlade i ovakvim prijedlogom Zakona o proračunu iskreno govoreći postavlja se pitanje mene stvarno zanima što će Državna revizija reći. Jedva čekam kad bude Izvješće o radu Državne revizije da im postavim pitanje kako će se oni postaviti prema proračunima 2015., po kojem zakonu će ih kontrolirati i po kojim kaznenim odredbama će ih određivati. Jer u trenutku kad su donošeni proračuni ljudi uopće nisu znali da ide ovakav zakon nego su ga radili po starom zakonu, a sad bi sa potpuno novom zakonu trebali primjenjivati ovakav proračun. Dakle, s obzirom na složenost u situaciji u kojoj se nalazimo i s obzirom na to da je Hrvatska u krizi u kakvoj je možda ovakve stvari bi se mogle progutati u normalnim vremenima, iako ni u normalnim vremenima to nije normalno, ovakvim kriznim vremenima je nešto na žalost nisu dobre namjere onih koji su predlagale ovaj zakon u ovo vrijeme. Dakle, loš zakon u loše vrijeme.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Evo na početku odmah da velim da će klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog Zakona o proračunu, mada smo ovdje rekli da možda su ovi, ovaj Prijedlog zakona o proračunu čisto tehničke naravi jer temeljem Vijeća Europske unije koje je donijelo zaključak o postojanju stanja prekomjernog proračunskog manjka za Republiku Hrvatsku kao i dinamiku fiskalne prilagodbe kako bi se proračunski manjak opće države doveo ispod 3% BDP-a do 2016. godine i možda da temeljem instrumenata koordinacije ekonomskih politika država članica sa ekonomskom politikom EU, a taj instrument je europski semestar utemeljenoj na Strategiji Europa 2020. i usmjerenoj ka postizanju pametnog održivog i uključivog rasta. Ali osim ovog tehničkog dijela pokrivanja sa smjernicama EU ovaj zakon daje i mnoge novine. Ja bih napomenuo svih tih 7. Prije svega RH na temelju europskog semestra po prvi put izradila Program konvergencije RH i Nacionalni program reformi za razdoblje od 2014. do 2017. godine. Ova dva dokumenta nužno je uključiti u proračunski proces i prije svega trebaju se dostaviti Europskoj komisiji na razmatranje i ocjenu do kraja travnja. Dio nadležnosti za proračunski proces, a koji se odnosi na poslove strateškog planiranja prenosi se i na Ministarstvo nadležno za strukturne reforme i koordinaciju fondova EU sukladno nadležnostima vezanim za izradu Nacionalnog programa reformi. Tu je bitno istaknuti novinu da smjernice ekonomske i fiskalne politike za trogodišnje razdoblje koje su se do sada donosile na temelju strategije vladinih programa za isto razdoblje. No, sada će se smjernice izrađivati na temelju dva ključna dokumenta europskog semestra, ali i strateških planova uzimajući u obzir i strateške ciljeve koji nisu obuhvaćeni Nacionalnim programom reformi. Tu je i obvezatnost proračunskih projekcija, također i limiti ministarstva za trogodišnje proračunsko razdoblje odvojeno će se iskazivati potrebni za provedbu postojećih programa, odnosno aktivnosti, a koji proizlaze iz trenutnih važećih propisa od limita potrebnih za uvođenje i provedbu novih ili promjenu postojećih programa, odnosno aktivnosti. Napominjemo i novinu preuzimanju obveza na teret državnog proračuna. Temeljem odredbe zakona proširit će se i na one proračunske korisnike koji preuzimaju obveze po ugovorima koji zahtijevaju plaćanje u sljedećim godinama, a iste financiraju iz namjenskih ili vlastitih prihoda neovisno o tome što iste trenutno ne uplaćuju u nadležni proračun. I naravno tu je ona novina preraspodjela proračunskih sredstava. Od ovih novina ja bih posebno spomenuo njih nekoliko, a one koje su posebno vezane uz rad jedinice lokalne i regionalne samouprave. Jer kao gradonačelnik itekako smo vezani da smjernice i zakonske odrednice koje se definiraju ovim proračunom a mi smo vezani prije svega i Zakonom o fiskalnoj odgovornosti i Zakonom o proračunu da fiskalnu politiku itekako usmjeravamo i koja je veoma bitna u razvoj naših lokalnih jedinica. Za to smo na kraju krajeva i jedini odgovorni. Tu bih posebno spomenuo obvezatnost proračunskih projekcija gdje ovim prijedlogom zakona predlaže se uvođenje novog pravila koje bi uvjetovalo da manjak utvrđen proračunom za iduću proračunsku godinu ne smije biti veći od manjka utvrđenog projekcijom koji je Hrvatski sabor odnosno predsjedničko tijelo donijelo prethodne godine za tu proračunsku godinu, članak 39. i 39a. I tu bi mogli prije svega reći da bilo bi dobro da proračunske projekcije za tekuću godinu i još dvije godine unaprijed mi u gradu ili u općinama možemo jako dobro planirati. Ali kad vidite strukturu našeg proračuna onda znate prihodovna strana koja vam je prije svega vezana uz prihod na dohodak koji je uvijek i najveći dio prihoda pojedine lokalne jedinice, a imate i one druge prihode koji se prije svega tiču onog tekućeg i kapitalnih potpora. Tekuće kapitalne potpore to su one potpore koje vi planirate ali što ćete kako dobiti? Kako ćete ih realizirati, kako ćete ih ostvariti je možda podložno ajde recimo ne sposobnosti nego punom većom srećom. Znamo da se veliki dio natječaja raspisuje početkom 3. i 4. mjeseca tekućeg mjeseca za tu godinu i nitko vam ne garantira da ćete u tom trenutku na neki način ta sredstva i dobiti. Istovremeno kad govorimo i o drugim prihodima ili velikim projektima koje radite to su projekti koji se provode na nekoliko godina, onda zaista morate biti mađioničar da dobro te stvari proanalizirate, dobro ih odredite, isplanirate i rekao sam na početku gradonačelnici su jedini za to na neki način nadležni a i odgovorni, i ako to ne uspijete napraviti onda vam cijela ta projekcija je pod velikim znakom upitnika. Nešto morate napraviti, a imate mnoge nedoumice i stvari na koje apsolutno ne možete utjecati. Stvar je u tome što i u tom dijelu mi i na lokalnoj razini, naročito na razini ministarstava što smo već u ovoj raspravi malo spomenuli moramo imati kvalitetne mehanizme da možemo određene stvari procijeniti kome je onda ipak na koji način bitno da pojedina jedinica lokalne samouprave dobije potporu i to dobije višegodišnju potporu. Jer ne samo da smo tu bitni mi u okviru proračunskih korisnika nego imamo i izvanproračunske korisnike koji također su vezani uz proračun grada Lepoglave i cijeli jedan sustav dovodimo u pitanje, naročito onu jednu razvojnu komponentu na toj razini. I o tome treba itekako voditi računa. Mi u gradovima radimo to i općinama ali ukupni rezultat svega toga po ovom zakonu sumnjam da će biti moguće dobro definirati ako nemamo striktne pozicije odnosno definirane potpore koje će dobiti od strane resornih ministarstva, a naročito što je bitno i od fondova EU. Kad govorimo o fondovima EU tu bih posebno istaknuo također novinu preraspodjele proračunskih sredstava gdje se predlaže da se mogućnost preraspodjele sredstava i to najviše do 15% a dosad je bilo 5% ako se time osigurava povećanje sredstava nacionalnog učešća planiranih u proračunima za financiranje projekata koji se sufinanciraju iz sredstava EU ako to odobri ministar financija odnosno načelnik, gradonačelnik ili župan. Da, ovo je dobra novina. Daje određenu fleksibilnost u dijelu izvršavanja EU projekata ali to je opet pitanje velikih brojeva. Za državu da, to je jako dobro, kad govorimo o milijardama i čak i velikim gradovima kad govorimo o nekoliko stotina milijuna kuna. Ali u manjim jedinicama lokalne samouprave koji imaju proračune na razini nekoliko milijuna kuna onda ovakvih 15% ukupne preraspodijele u tom dijelu na neki način taj dio nema osnove jer će tako i ovako ako je veći projekt morati ići onda raditi novi rebalans proračuna i onda taj dio ugraditi. Ovim se želi da se preraspodijele proračunska sredstva bez novih rebalansa proračuna. Ali mislim da će u manjim gradovima i općinama koje imaju manje fiskalne kapacitete i taj dio za njih biti na neki način i stvar koju neće moći iskoristiti. No, u svakom slučaju fiskalna politika je veoma bitna, što sam rekao na početku, obveza je na svim razinama da se itekako svi pridržavamo. Tu bih posebno spomenuo da se poštuje načelo transparentnosti. Da, svi bi trebali sve znati, od jedinica lokalne samouprave, županija pa čak i na državnoj razini ako je već definirano na internetu da u roku od 8 dana se mora objaviti godišnja financijska izvješća i to kako JLS-a tako i proračunskih i izvanproračunskih korisnika. Onda treba vidjeti osim tih godišnjih financijskih izvještaja da možda proširimo i drugim svim podacima što smo rekli, i prirezima i komunalnim naknadama i komunalni doprinosi, također i ostali prihodi koji jesu. Jer zaista, evo još jedanput zaista napominjem iz iskustva da mi koji smo gradonačelnici imali smo sve ove mogućnosti koje su nam potrebne da smo u tom dijelu diskriminirani u odnosu na one koji to nisu uradili, a baš na temelju toga onda iskorištavaju da su fiskalno slabiji, da trebaju potpore i što je najgore i dobivaju ih. Najgore je zbog toga što smo mi koji naše proračune 10 godina i više imamo u pozitivi, imamo razvojne programe i projekte, uveli smo sve prihode koje nam zakon omogućava i na kraju kad tražimo ili smo prije tražili, sad ipak ne mogu reći ova Vlada itekako vodi o tome računa, smo bili uskraćeni za potpore. Bitna odrednica koja je isto također posebno promijenjena da se definira bolje strateško planiranje jer planiranja i strateška planiranja naročito nemoguće je dosegnuti one ciljeve koje smo si postavili, a jedan od najbitnijih ciljeva je količina fondova EU koja nam se otvaraju i na nama je da se iskoriste. I da na kraju ipak moram reći da ne treba puno još jedanput napominjati da je odgovornost veoma bitna, odgovornost u ovom slučaju je na razini uvijek gradonačelnika, načelnika. Evo jedan konkretni primjer, kada govorimo o ovom Zakonu o proračunu na jednoj radionici prije nekoliko dana je definirano što će se dogoditi kada govorimo o kaznenim odrednicama da ako država se neke stvari isto nije pridržavala koje se tiču rokova i svega, a na temelju toga to su smjernice i ostale stvari, rokovi donošenja, a na temelju toga mi na lokalnoj jedinici to ne možemo napraviti, a tko će onda biti kažnjen. Jer naravno znamo mi kada dođe državna revizija tu ne pita jesi li ili nisu, piše ti u zakonu, ti se toga nisi pridržao, on je važeći, naravno zna se tko je odgovorna osoba i poziva se na članke kaznene odrednice koje u ovom trenutku kazne apsolutno nisu male. Odgovor je bio da sa državom se ne možete bosti, oni imaju veće roge, a vi ćete proći onako kako ćete proći. Mislim da o tome trebamo itekako raspraviti i vidjeti da u svakom slučaju na svim razinama treba mijenjati istoznačne odrednice iste stvari i naročito u tom dijelu još jedanput fiskalna politika je veoma bitna i mislim da će ipak ovaj zakon velikim dijelom tome i doprinijeti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Tomislav Klarić, replika.
Kolega Škvarić, izjavu o fiskalnoj odgovornosti potpisujete kao čelnik jedinice lokalne samouprave, kada predlažete i planirate proračun prihod i rashod su vam na nuli. Možete planirati nekakve prihode sa strane, kapitalne donacije i svašta. Ako zadužujete jedinicu lokalne samouprave tražili ste suglasnost ministarstva svojevremeno sa daje i to promijenjeno. Ali sada govorimo o ovom zakonu ovo što su govorili kolega Linić i kolega Šuker, kod nas u Primorju se kaže uzrečica je "kasno je za polne na mašu poć". Ovi zakoni se kasno donose, a vi ste i svi čelnici jedinice lokalne samouprave smo donijeli svoje proračune bez ovih zakona i bez onog u Gorskom Kotaru bez zakona u kojem su im smanjeni prihodi, bez planiranja povećanja prireza da bi pokrpali rupe sa ovim porezom na dohodak, sve je donošeno stihijski. I sada mi recite kako je bilo koji čelnik jedinice lokalne samouprave mogao napraviti projekciju za 2016., 2017.kada smo napamet radili 2015.i na koji način ćemo izvući ovu zemlju iz krize ako budemo tako promišljali i na taj način radili? Kolega Šuker rekao ja čitavo vrijeme ovdje govorim, jedinice lokalne samouprave od one najmanje do najvećih ovdje u Zagrebu generatori su investicija, generatori na ovaj način kada im se uzimaju sredstva, a dobro znate koliko projekata imate vi koliko ima u Rijeci, koliko ima u Zagrebu koje treba realizirati, koliko sredstava iz fondova ne možemo povući jer nemamo na kakve natječaje prijaviti. O čemu govorimo? Ovo je sve kasno. O ovome o čemu sada razgovaramo trebali smo razgovarati puno prije nego što smo donosili proračun za 2015.i što smo napamet radili proračune za 2016., 2017.jer nismo znali što je Vladi u glavi.
Hvala. Odgovor kolega Škvarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Što se tiče rano ili kasno šta god mi napravili ako se nekom uzima novce svima je kasno, svi nismo znali, svima nam je teško i svi smo nezadovoljni, to je činjenica. Oko toga .. mogu složiti da je Vlada donijela smjernice kasno ili nikako, to se jedino možemo složiti. Ali da to nismo znali oko ovog dijela mislim da to nije istina. Mi smo jako dobro pratili stvari koje jesu, znamo mogućnosti realne naših prihodovne strane jedinice lokalne uprave i samouprave, proračun smo donijeli većinom od 15.prosinca pa do kraja prosinca i te su se stvari iz ovog dijela moglo dobro planirati, relativno dobro. Netko tko je možda došao jučer za poziciju gradonačelnika s tim se nikad nije bavio, mogle su ga neke stvari iznenaditi, ali netko tko ima nekoliko mandata i koji radi na tome onda vjerujte da apsolutno znate koji su vaši realni prihodi, a koji su vaši realni rashodi i mogućnosti. Da, pad postoji ali kada nešto smanjujete na prihodovnoj strani planirate onda morate automatski smanjiti i u rashodovnoj strani. Mi smo svi … da se ničega ne želimo odreći, želimo uvijek sve isto i želimo nekome pomoći. Moje mišljenje što sam rekao da mi u ovoj godini moramo pomoći i pokušati da ovo što imamo ovi zakoni da odradimo naše proračune, barem moramo pokušati, ali ne želim. A što mnogi moje kolege moram reći nažalost otvoreno, žele uživati u komociji da ono što su do sada imali, a imali su velike potpore, velika sredstva koja im je netko davao na nerealni i prije svega ne fer, korektan način da bi željeli imati to i dalje. Ne, ajmo se svi svesti u okvire onoga što smo sposobni što realno možemo i što realno možemo iskoristiti. Fondovi EU nikoga ne sprečava da veoma velike izvore prihoda ih se koristi, nisu oni došli od jučer. Već 10 godina govorimo o njima. Ja moram reći što smo već raspravljali u nekom dijelu, zato što nisam dobio … okrenuo sam se fondovima EU, zato imam tri projekta koji mi je Vlada i ministarstvo i … i financira za njihovu realizaciju jer sam znao na vrijeme, pripremao sam se i to je moja na neki načini rješenje kako će izvući iz ovog. Hvala lijepa.
Hvala. I završno riječ u ime predlagatelja, zamjenik ministra Igor Rađenović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem svima na diskusiji. Pa vjerujem da neću izvući krivi zaključak ako se uz sve kritične tonove koji su rečeni mogu izvući zaključak da će ovaj prijedlog zakona kada bude usvojen biti korak naprijed u jednoj odgovornijoj i transparentnijem upravljanjem javnim financijama i sami Zakon o proračunu i mislim da sa te strane i vjerujem da ćemo dobiti vašu podršku u trenutku kada bude izglasavan. Ne bih otvarao i polemizirao o nekim temama s obzirom na ovaj kasni sat koje su otvorene. Naravno da sam očekivao da će se rasprava proširiti i na ono što nije tema dnevnog reda, a naravno da to u jednom Parlamentu i tome mora biti tako i da se mora govoriti o onome što i kako i ovaj zakon u krajnjoj liniji tangira. Jedno dva ono temeljena neslaganja koja sam ipak dužan izreći bila je teza gospodina Linića primarno onda su neki i ponovili, da baš ništa nije napravljeno na temeljima. Znači rekli smo da nacionalni program konvergencije, nacionalni program reformi i program konvergencije postaju temelj za osnovu donošenja proračuna u budućnosti. Više puta je rečeno da nije baš ništa napravljeno. Možemo se složiti da jedan dio nije, što zbog objektivnih, što zbog subjektivnih okolnosti, ali da baš ništa nije napravljeno na tom programu ne bih se nikako složio ali kao što rekoh ne bih dalje išao u raspravu. Također i oko HZZO-a i njegovog izdvajanja iz riznice, znamo da je tu bilo različitih stavova doktora i ekonomista s druge strane ali da je napravljeno iz neba pa u rebra, nije tome tako, stajalo je u Zakonu o zdravstvenom osiguranju, jedan je pomak napravljen od 6 mjeseci oko tog izdvajanja tako da to također nije točna teza. A kao što rekoh ne bih puno oko toga polemizirao. Efekte samog izdvajanja kažem vidjeti ćemo narednih dana ima sigurno plusove i minuse. Hvala svima na pohvalama pozitivnom sadržaju ovoga zakona. Vjerujem da, kao što rekoh da on podiže i odgovornost i transparentnost u upravljanju javnim financijama tko god on bio u smislu političke opcije ali i u smislu i ne samo Ministarstva financija, često se govori i ta uloga Ministarstva financija je značajna možda, ona je nešto značajnije ministarstvo jer ima nešto širi obim poslovanja od nekih drugih ministarstva ali u konačnici financijska politika Vlade i tu se slažem sa … [[Govornik se ne razumije.]] Linićem donosi sama Vlada, Ministarstvo financija je tu da a i bivšim ministrom Šukerom, je da slaže podloge, da skrbi nad i zakonitošću i nad opravdanošću određenih mjera. A u krajnjoj liniji proračun je izraz financijske politike Vlade u cjelini i kao takav ga se mora zajedno gledati i sa te strane i pozicija svih ministara je tu jednaka a potpredsjednika i predsjednika Vlade dakako još malo jednakija od tih samih ministara i volio bih da na taj način to svi zajedno gledamo. U svakom slučaju kao što rekoh pomak naprijed. Možemo razgovarati oko ove dinamike kada i kako stupaju na snagu pojedine odredbe. Ovo i u ostalom mi znamo da je predizborna godina tako da neke odredbe i ne mogu stupiti na snagu i mi ćemo ih dakle za sljedeće proračunsko razdoblje, to je kroz članak 32. ja mislim te prijelazne … [[Govornik se ne razumije.]] su određene ali kažem bolje ikad nego nikad, onom narodnom poslovicom da stvari pomaknemo prema naprijed ka transparentnosti. Što se tiče amandmanskih pristupa ovoga oko stupanja na snagu mislim da smo ovo rješenje koje je bilo, dakle plan je bio da bude sa 1.1. i istina je da ne postoji vakum, važeći je Zakon o proračunu postojeći ali ovo rješenje kažem nismo pomakli prije ali na Odboru za zakonodavstvo je praktički od strane predlagatelja i prihvaćen ovaj amandman da on stupa 8 dana od dana objave u Narodnim novinama i to će biti prihvaćeno. A što se tiče amandmana kluba Laburista, prihvaćamo na neki način intenciju oko transparentnosti i otvorenosti. Mislim da sa te strane ova Vlada je pa i ovo ministarstvo i kroz porezno, kroz poreznu upravu napravilo mnoge napore u smislu upravo transparentnosti. Vidjeti ćemo, još moramo izvagati što to znači sa aspekta Zakona o zaštiti osobnih podataka da li možemo usvojiti amandman baš ovako. U svakom slučaju odluka Vlade jest transparentna odluka, vidi se na web stranicama, jednako tako i za jedinice lokalne samouprave. Kažem ne mogu dati konačni sud o ovom amandmanu, vidjeti ćemo još da li ga možemo prihvatiti u ovom izmijenjenom obliku ili ga ipak kažem i zbog zaštite osobnih podataka i nekih drugih razloga tu se ide dosta detaljno, nećemo moći prihvatiti ali evo zahvaljujem na trudu da tako kažem a vjerujem da ćemo intenciju amandmana ispraviti na ovaj ili onaj način. Evo, u svakom slučaju još jednom hvala na svim konstruktivnim prijedlozima. Kao što rekoh, vjerujem da je zakon korak ka daljnjoj odgovornosti i upravljanju javnim financijama i transparentnosti upravljanju javnim financijama i da će se te strane dobiti podršku većine zastupnika u ovom Domu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Ivan Šuker, izvolite.
Pa gospodine zamjeniče, nisam stigao u svojoj raspravi ali zanimaju me dva pitanja. Jedno je da li ovaj otpis dugova što se tiče gradonačelnika podliježe pod onih milijun kuna zbirno ili pojedinačno? Jer do milijun kuna gradonačelnik može raspolagati bez gradskog vijeća. Druga stvar, vrlo mi je interesantna i ova teza porezna uprava će otpisivati. Porezna uprava bez upravnog postupka ne može otpisati ništa. Jer da bi nekome otpisali porez u poreznoj upravi morate nekakav napraviti, mora izići nekakvo rješenje iz svega toga skupa. Prema tome, ovo je sve meni pomalo donešeno ovako ad hoc, međutim postavlja se pitanje koji će tretman, upravni tretman biti svih tih otpisa? Jer nisu nigdje objavljeni i objelodanjeni jasni kriteriji. Po zakonu gradonačelnik može raspolagati do milijun kuna bez gradskog vijeća a ako je ukupan otpis recimo milijun i 100 tisuća kuna, ne pojedinačno. To je jedan proces koji se objedinjuje. Prema tome, druga je stvar po zakonu i po Ustavu se zna tko može što se tiče poreznih prihoda tko može jedino, to što smo mi zaboravili, ali po zakonu to može napraviti jedino ovaj Dom tu, nitko drugi, nitko drugi. Da li nekakvim zakonom dati prava nekome. Isto tako jedinica lokalne samouprave preko gradskih vijeća. Ovo je ostalo u zraku visjeti, ja tu temu nisam stigao jer sam govorio o nečem drugom. Ali možda za razmišljanje Ministarstvu financija.
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče ministra.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ja mislim da možemo i na kraju ove rasprave još raspraviti detalje, nisam siguran ni da smo najbolje razumjeli intenciju, zapravo na što točno ciljate. Znači OPZ-om 137. ako se ne varam vi to znate dobro kao i ja tu su nam javna davanja propisana. Dakle člankom 137. OPZ-a možemo govoriti o otpisu javnih davanja a ovom uredbom koja već na snazi je govorimo o ovim poreznim prihodima itd.. Ali dobro … … [[Upadica se ne čuje.]] Temeljem određenih zakona, tako je, da, da, da. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne sve O.K., shvaćam dobru namjeru i kažem evo možemo kao što rekoh još kasnije nastaviti ovo oko gradonačelnika, … [[Govornik se ne razumije.]] predstavničkih tijela. Ta crta je na milijun kuna, mislim da je to jasno, ukoliko je iznad milijun kuna i jedna kuna onda je to predstavničko tijelo neovisno o tome o čemu se radi. Ali evo gospodine Šuker zahvaljujem na dobroj volji pa možemo u kuloarima da tako kažem nakon ove rasprave još nastaviti o ovome. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proračunu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 770. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada. Molim predstavnika predlagateljice Vladu, poštovani zamjenik ministra financija Igor Rađenović da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo. Amandman br. 1. na članak 37.
Amandman se prihvaća.
Prihvaća se? Hvala lijepa. Postao je sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista na članak 19.
Također se prihvaća gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Hvala lijepa zamjeniče ministra. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 86 glasova za, 5 glasova suzdržanih i 20 glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o proračunu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa oba prihvaćena amandmana.
Nastavljamo sa - Prijedlog zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru, prvo čitanje, P.Z. br. 773 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je zamjenik ministra u ime predlagatelja. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa da, Zakon o financijskoj odgovornosti, Zakon o proračunu i ovaj zakon je dio jednog paketa, možda nedovoljno atraktivan, nedovoljno interesantan široj javnosti, ali vrlo značajan zakon. Vjerujem da i u ovom uvodnom slovu ću to vama dodatno uspjeti približiti. Prvotno je Vlada predvidjela da idemo dakle u jednom čitanju, bio je zahtjev da se zakon detaljnije raspravi, prema tome nema razloga i inače i nije loše da gro zakona raspravljamo u dva čitanja i sa te strane vjerujem da u ovom prvom čitanju ćemo saslušati i niz konstruktivnih rasprava, prijedloga, pa sa te strane stignemo ga ugraditi do drugog čitanja i sa te strane malo relaksiranije možda provesti ovu raspravu danas. Dakle sustav unutarnjih kontrola u javnom sektoru jest u funkciji efikasnijeg financijskog upravljanja i ostvarivanja fiskalne odgovornosti, a unutarnja revizija kao dio toga sustava ako je u funkciji neovisne i objektivne procjene sustava unutarnjih kontrola služi tome da bi se unaprijedilo dakle poslovanje cjelokupnog javnog sektora. Unutar ovog prijedloga, a vezano uz sustav unutarnjih kontrola definiraju se dakle uloga ustrojstvenih jedinica nadležnih za financije u korisnicima proračuna, smjernice za rad ustrojstvenih jedinica nadležnih za financije korisnika proračuna te odnos korisnika proračuna na razini razdjela državnog proračuna, odnosno jedinice lokalne samouprave sa proračunskim i izvanproračunskim korisnicima iz njihove nadležnosti. To je jedan značajan korak naprijed u ovom zakonu, reći ću o tome nešto kasnije. Važeći zakon donesen je još 2006. u sklopu pregovora o pristupanju EU, u sklopu silnih paketa koje smo tada donosili i onda u okviru poglavlja 32-Financijski nadzor je trebalo usvojiti i provesti u razdoblju pretpristupnih pregovora. S obzirom da je od donošenja zakona prošao znatan period, a kao što rekoh radi se o povezanim zakonima i sa Zakonom o proračunu i financijskoj odgovornosti, procijenili smo da je potrebno donijeti novi zakon i zato je on ovdje pred vama. Imali smo tri izmjene Zakona o proračunu, imali smo dvije, imat ćemo još jednu Zakona o fiskalnoj odgovornosti, prema tome i ovaj zakon je nužno da bude komplementaran sa tim zakonima. Što se to mijenja na osnovu ovih višegodišnjih iskustava koje vidimo na ovom području, normativno i sam zakon se mijenja u imenu pa se izbacuje riječ dakle financijskih. Postojeći zakon se zove Zakon o sustavu unutarnjih financijskih kontrola, sad tu riječ financijskih izbacujemo. Značajnija izmjena je da su obveznici primjene zakona do sada i puno značajnije od te izmjene normativne dakle samog imena zakona, da nisu samo korisnici proračuna obveznici primjene ovog zakona već se ona ovim prijedlogom koji je dakle pred vama prošire i na trgovačka društva u vlasništvu Republike Hrvatske, ali i na jedinice lokalne samouprave te druge pravne osobe kojima je dakle osnivač, jednako važi i za jedinice lokalne samouprave kojima su oni dakle osnivač, trgovačka društva u njihovoj nadležnosti. Dakle važeći zakon nije uzimao u obzir činjenicu i to je ono što smo prepoznali kao nedostatak, povezanost institucija u javnom sektoru pa su obveznici uspostave unutarnje kontrole pored ministarstava, županija i velikih gradova bili i korisnici proračuna tzv. druge razine agencije, ustanove socijalne skrbi, ustanove kulture i pravosuđa itd. Budući da oni procijenili smo nisu imali dovoljno kapaciteta da ustroje jedinice za unutarnju reviziju, a njihova nadležna ministarstva tj. proračuni nisu ih zahvaćali funkcijom unutarnje kontrole, ostala je svojevrsna siva razina i to ovim prijedlogom zakona …. Osim toga jasnije se definiraju uvjeti za stjecanje stručnog ovlaštenja ministra financija za obavljanje poslova unutarnje revizije, dakle jasnije propisujemo te uvjete. Detaljnije se definira odgovornost čelnika, ali ne samo čelnika već i odgovorne osobe revidirane jedinice za postupku preporuka unutarnje revizije. Dosad su postojale i to je bila jedna podloga nejasnoća i nepreciznosti, dosad su postojale određene preciznosti oko definicije članova Vijeća za sustav unutarnjih kontrola u javnom sektoru. Sada ovim zakonom to jasno definiramo da njihov mandat traje na razdoblje, dakle da se imenuje na razdoblje od 4 godine. Uvedene su i određene prekršajne odredbe, ne bih vas sa time gnjavio, ali to je jedan od nedostataka postojećeg zakona koji ovim izmjenama i dopunama nastojimo popraviti. Detaljnije je propisana odgovornost čelnika, rukovoditelja unutarnjih ustrojstvenih jedinica u provedbi sustava unutarnjih kontrola. Procijenili smo da je i ulogu i zadaće ustrojstvenih jedinica nadležnih za financije u koordinaciji razvoja sustava unutarnjih kontrola potrebno detaljnije urediti pa sa te strane ovim zakonom se utvrđuje da će ministar financija propisati te smjernice za koordinaciju dakle razvoja sustava unutarnjih kontrola. Ne najmanje važno, usklađenje sa međunarodnim okolnostima, dakle metodološki okvir se usklađuje sa ažuriranim međunarodno priznatim okvirom za unutarnje kontrole koji je objavio …. Ono što jest prednost je dakle ova dva izvještajna sustava koja su postojala u funkcioniranju, a to je dakle radi rasterećenja toga sustava integriramo ta dva izvješća u jednu jedinu izjavu o fiskalnoj odgovornosti i to je benefit ovoga zakona da pojednostavljujemo i tu priču. I jasnije definiranje, uspostava unutarnje revizije oko povezanosti dakle korisnika proračuna na razini razdjela državnog proračuna odnosno jedinica lokalne samouprave sa izvanproračunskim korisnicima iz njihove nadležnosti i to spuštamo na donju razinu. Najkraće rečeno i zaključno rečeno, dakle ovim prijedlogom zakona osigurava se nastavak razvoja sustava unutarnjih kontrola radi osiguranja zakonitosti te namjenskog i svrhovitog korištenja financijskih sredstava i imovine, a za koje je odgovoran čelnik, što se zahtijeva i od potencijalnih korisnika fondova Europske unije. Jača se odgovornost za sustav unutarnjih kontrola, dakle osim odgovornosti čelnika i rukovoditelja ustrojstvenih jedinica tu je i odgovornost u dijelu aktivnosti unutarnje revizije. Zatim, ostvaruje se veća učinkovitost ili bi se trebala ostvariti veća učinkovitost u upravljanju i kontroli prihoda, primitaka, rashoda i izdataka, te imovine i obveza. Jača uloga i status jedinica nadležnih za financije kao koordinatora u razvoju sustava unutarnjih kontrola na razini korisnika proračuna, te jača i obvezuje na suradnju korisnike proračuna na razini razdjela državnog proračuna, odnosno jedinice lokalne samouprave sa proračunskim … [[Govornik se ne razumije.]] proračunskim korisnicima iz nadležnosti u dijelu koordinacije razvoja sustava unutarnjih kontrola kao i dijelu … [[Govornik se ne razumije.]] unutarnje revizije. Dakle, dižemo na višu razinu i koordiniramo što je moguće više, a ne samo formalna obveza da se dakle odrađuje unutarnja kontrola. Bitan je sadržaj, a ne samo forma. Usklađenje sa međunarodnim standardima, jedinstveni sustav izvještavanja u funkcioniranju sustava unutarnjih kontrola uključujući aktivnosti unutarnje revizije, dodatno poticanje na stručno usavršavanje osoba odgovornih za sustav, te jasnije definiranje načina stjecanja znanja ovršenog unutarnjom revizijom za javni sektor. I zadnje i ne najmanje važno povremene provjere aktivnosti unutar revizije, a propisane od strane središnje harmonizacijske jedinice Ministarstva financija. Kao što reče ona poslovica povjerenje je dobro, ali kontrola još bolja i sa te strane je i ovo uvedeno. Zapravo jača te središnje harmonizacijske jedinice koje se nalaze pri Ministarstvu financija. Evo kolegice i kolege, u ovaj kasni sat vjerujem da sam iznio dovoljno argumenata na osnovu kojih vjerujem da ćemo dobiti vašu podršku i za ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika kluba nezavisnih Grubišić – Kajin. Nema ih? Gube pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Ovo je jedan od zakona koji ne izaziva očito veliku raspravu, ne privlači neku posebnu pažnju. Čak bi netko rekao ovako jedan od onih dosadnijih zakona, pa eto barem u ovo doba. Da. Međutim, radi se zaista o zakonu koji je bitan i ove promjene, dakle i do sad smo imali zakon sličnog ili gotovo identičnog naziva, slične namjene. Ali ove promjene ovog zakona koji donosimo su sigurno bitne i ako bi ove promjene i ovaj zakon uspio barem u jednom segmentu, barem u jednoj instituciji trgovačkog društva ili negdje napraviti ozbiljnu uštedu, racionalizirati poslovanje, spriječiti neke protupropisno djelovanje ili ne daj bog kriminalne napravljeno je puno, a ovaj zakon dakle daje pretpostavke, temelje, daje alate onima koji će to raditi da takvih sličnih aktivnosti dođe. Dakle, zakon je donesen 2006. godine i ovo su samo određene izmjene, dopune, poboljšanja koja su nastala kao rezultat određenih procesa ako mogu tako reći ili zahtijeva ili usklađenja iz EU, ali s druge strane i zbog toga što naša praksa pokazuje neke stvari potrebno mijenjati. Zašto je, šta je po meni najbitnije u ovom zakonu i što je najbitnija novost? To je da on ne vrijedi, dakle samo za proračunske korisnike, da to nije obveza, dakle imati sustav unutarnjih kontrola samo korisnici proračuna, nego i trgovačka društva koja su u vlasništvu države i jedinica lokalne samouprave. To je po meni najbitnije iako su mnoga vjerojatno neovisno o ovome imala, ali sada to postaje i obveza. Zlobnici bi rekli da smo imali ovako zakonski uređeni sustav unutarnjih kontrola u trgovačkim društvima u vlasništvu države vjerojatno ne bi bilo FIMI Medie i slično. Ali ja neću ići tako daleko, to se događalo zbog drugih razloga, zbog toga što nije bilo sustava unutarnjih kontrola. Ali sigurno da i sustav unutarnjih kontrola ima svoju funkciju, pa ja bih rekao i preventivnu. Dakle, sad će se bilo tko u ustanovi, instituciji, trgovačkom društvu kada zna da postoji sustav da neka kontrola koja će to možda kontrolirati osim samog direktora, čelnika ustanove itd. sigurno da će paziti i gledati kako se i što radi. Također ono što je bitno i za što mislim da je ovaj zakon sad upravo nužan i da se proširi i na trgovačka društva kako državna, tako i ona koja su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Jer naprosto sredstva iz EU fondova ne mogu koristiti oni subjekti, oni korisnici koji nemaju uređen na ovaj način sustav unutarnjih kontrola. A s obzirom da u narednih par godina očekujemo ogromne iznose, dakle desetak milijardi eura iz EU fondova dobar dio trgovačkih društava će pogotovo oni komunalne naravi, ali i drugi će vjerojatno biti korisnici ili aplicirati za ta sredstva a da nemamo ovu zakonsku obvezu i ovakvu potrebu uređenja unutarnjih kontrola naprosto bi bili onemogućeni da ne kažem diskvalificirani. Naravno da dobro što zakon i detaljnije propisuje odgovornost čelnika, glavnog čelnika institucije, ustanove, društva ali i ostalih čelnika. Uređuje se, dakle način certificiranja, usavršavanja itd. što je također dobro. Ali ono također što smatram da je jedno od bitnih stvari, a to je da se uvodi ne dakle i batina ako mogu tako reći ne samo mrkva. Dakle, uvode se i sankcije, prekršajne mjere kojih do sada nije bilo, pa na primjer i do sada netko ako je imao po zakonu obvezu da uvede sustav unutarnjih kontrola, a on to nije realizirao nikom ništa. Sada se uvode jasne sankcije, prekršajne odredbe. Dakle, od 5000 do 25000 kuna ako sam dobro vidio za odgovornu osobu koja dakle ne uspostavi taj sustav, a po zakonu je nužno potrebno. I dakle sada će sigurno i sankcije djelovati da se to uspostavi svagdje tamo gdje je to potrebno. Bitno je također da ovaj zakon neće iziskivati nove troškove i da će se dakle i obrazovanje ljudi i njihovo usavršavanje itd. i uspostavljen je sustav tamo gdje je, da će se uglavnom raditi o preraspodjelama postojećih ljudi, dakle da neće doći do ozbiljnijeg širenja pa time i stvaranja troška. To je također bitno. Rok je od godinu dana za one koji dosad nisu bili obveznici uvođenja sustava unutarnje kontrole da to naprave. Smatramo da je to primjeren rok. Također će biti potrebno podnijeti odgovarajuće podzakonske akte i za to su propisani određeni rokovi. Ovo prijelazno razdoblje dakle za trgovačka društva i ostale koji nisu dosad bili obveznici, a sada jesu … [[Govornik se ne razumije.]] primjereno razdoblje da će se stići organizirati i prilagoditi. Doduše za one koji su i dosada imala obvezu uvođenja unutarnje kontrole, a to nisu, a vjerojatno ima i takvih, ovim zakonom nije određen rok do kad to moraju napraviti nego će se to riješiti pravilnikom kojeg će donijeti ministar financija. Ja se nadam da će njima rok biti vjerojatno i kraći, ali u svakom slučaju ne duži jer pretpostavljam i nadam se nego što je za one koji to moraju tek sada uspostaviti. Da će za njih rok biti najviše godinu dana, ali očekujem da će vjerojatno biti dobro. I ono također gdje vidim kvalitetu ovog zakona kad pogledamo javnu raspravu koja je bila dakle Hrvatski institut internih revizora je dao značajan broj primjedbi i najviše primjedbi i dobar dio njihovih primjedbi je prihvaćen. To znači da uvažavaju mišljenje ljudi koji su ako mogu tako reći u struci koji su i u poslu. I to govori o tome da je ovaj zakon zaista napravljen stručno i kvalitetno i nadam se da će osigurati da cijeli javni sustav, dakle ne samo proračunskih korisnika nego i trgovačka društva na svim razinama dakle od općina, gradova, županija do državne razine da će ponašati se racionalnije, odgovornije i da ćemo na koncu konca od toga svi imati koristi. Da ćemo sa isto novaca državnih ili javnog novca moći možda napraviti i nešto više nego što je dosada. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege koji ste tu. Dakle, mi imamo sad jedan novi zakon za koji se evo može konstatirati da on mora postojati kao što je postojao i dosada i zbog uvođenja i provođenja sustava internih kontrola u svim pravnim subjektima bez obzira da li su državni, privatni ili bilo kakvi. Dakle, svaki uređeni sustav taj unutar sebe ima uređen sustav internih kontrola procesa postupka financija i svega ali i zbog evo obveza prema pravnom sustavu EU koje smo mi punopravni članovi. I taj pravni sustav je i uveden, naš pravni sustav usklađen je još 2006. godine sa još sada važećim zakonom. Sad nije u potpunosti jasno iz kog razloga se išlo u potpuno novi zakon s obzirom na količinu izmjena koje su ovdje predložene, ali ono čini mi se što je i promijenjeno da na određeni način izaziva ili će izazvati izvjestan broj problema i konfuzije u samoj primjeni. Mislim da je postojeći zakon bio prilično jasniji i jasno je određivao i definirao na što se točno odnosi. Dakle, promjena je već i ovdje rečena, temeljna promjena je u tome da se ovaj zakon proširuje i njegova obveza i na one koji dosada nisu bili a čine taj javni sektor, dakle i na trgovačka društva u vlasništvu države i jedinice lokalne samouprave. Inače, mora se ovdje reći da je i prije Zakona od 2006. i prije ovog zakona dakle i svih drugih akata koji su donošeni u svrhu usklađivanja sustav unutarnjih revizija i internih kontrola u javnom sektoru postojao i postojao je i u trgovačkim društvima u vlasništvu države jer teško bi se moglo zamisliti bilo koji ozbiljan sustav kako bi funkcionirao a da nisu bile uspostavljene unutarnje kontrole, unutarnje revizije. Pa osobno znam da smo još krajem '90-ih godina u jednom velikom poduzeću imali i sustav unutarnje revizije i sustav unutarnjih kontrola. Što je ovdje nedorečeno dovoljno ili nije dovoljno kvalitetno objašnjeno na koji način će se, po nama, na koji će se način ovo u praksi implementirati. Dakle, ovdje se govori da sada to vrijedi za sve, za državu, za korisnike državnog proračuna, za jedinice lokalne samouprave, regionalne samouprave i sva trgovačka društva koja su formirana od strane tih osnivača. To znači da to je obveza i da to vrijedi i za najmanju općinu i za komunalno poduzeće te male općine. Ako ja to dobro razumijem? Dakle, gledam jednu općinu Kapela sa 4 zaposlena i jedno trgovačko društvo, komunalno poduzeće koje održava groblje ima 3 zaposlena. Ovaj zakon govori o tome da se mora uspostaviti sustav unutarnjih kontrola i revizija. Dakle, mi ćemo provoditi, nije to sad prvi put, zakon koji se u 80% slučajeva uopće neće primjenjivati. Jer je nemoguć na kraju krajeva. Što je bitno različito i što mislim da stvara temelje nedoumice i što će stvoriti određeni kaos u cijelom tom sustavu, ako će se uopće netko držati tog zakona. Dakle, prije je postojala definicija sustava financijske kontrole. Jasno je i eksplicitno rečeno što je svrha uspostava kontrole, sada piše sustav unutrašnje kontrole i kaže što on sačinjava, što obuhvaća. Dakle svrha sustava unutrašnje kontrole jest poboljšanje upravljanja radi postizanja općih ciljeva, pa se navode koji su to opći ciljevi, sve i svašta. Dakle u suštini se odnosi na sve poslovne procese bilo kojeg poduzeća državnog tijela, jedinice, dakle sve. To znači od HEP-a do Pogrebnog poduzeća u maloj Općini Kapela. Za to sve ovaj zakon ima istu težinu. I kaže, da sustav unutrašnje kontrole se uspostavlja u svim ustrojstvenim jedinicama institucije koje u skladu s danim ovlastima i odgovornostima ostvaruju postavljene ciljeve, valjda svi imaju nekakve postavljene ciljeve i obuhvaća sve poslovne procese koje vode k ostvarenju postavljenih ciljeva. Vrlo ambiciozno za jedan zakon koji apsolutno nema niti tu ovlast da se tim bavi po meni, niti može njegovi članci doseći tu razinu što se ovdje u ovom članku govori. Sve poslovne procese koje dovode do određenih ciljeva. Recimo u JANAF-u je poslovni proces vjerojatno opisan kako se treba uspostaviti nekakav sustav protoka nafte. Jel taj zakon govori o tome ili se možda varam? Jeli to sustav koji ovaj kaže da bi trebalo napraviti sustav unutrašnje kontrole? Zar mislite da JANAF to nema sada ili HEP u proizvodnji topline ili struje ili bilo čega bilo kojeg drugog poslovnog procesa? Jesmo mi svjesni što smo ovdje napisali? Ja možda imam previše ograničen tehnički mozak ali čitam ono što piše ovdje o tome. Jel to to znači? Ako to ne znači to onda to treba protumačiti ili napisati točno i eksplicitno što znači, dakle sve poslovne procese koji dovode do ostvarivanja postavljenih ciljeva. Pa zamislite šta to znači i da zaista pretpostavljate da do sada toga nema unutra. Ja mogu pretpostaviti da je cilj program … poduzeća koji se bavi održavanjem groblja i u Kapeli sa tri zaposlena ima poslovne procese koji točno definiraju šta je i onda će morati osnovati jedinicu kontrole koja će kontrolirati kako će se to. Ne banaliziram ali to je tako, to je 500 jedinica takvih koji ovdje kažu da će se to morati primijeniti, da ne govorimo o reviziji koje je sljedeće poglavlje ovog važnog zakona. Svaka ovdje definicija od a do j u svim točkama upravo se i bavi ovakvim silnim i velikim ciljevima sustava unutrašnjih kontrola kao da se radi o korporaciji od 15 tisuća ljudi što se vjerojatno pretpostavlja da treba imati, dakle i Zagrebački holding, ali i Pogrebno poduzeće Općine Kapela, jednaki zakon vrijedi za sve. Ne piše da se neko izuzima iz toga. E onda piše u članku 10.koordinacija razvoja sustava unutrašnjih kontrola unutar institucije. I onda veli za koordinacije, dakle za koordinaciju aktivnosti vezanih uz razvoj sustava unutrašnje kontrole na razini korisnika proračuna zadužena je ustrojstvena jedinica nadležna za financije i dalje ništa. A tko je nadležan za koordinaciju razvoja sustava unutrašnje kontrole unutar institucije, a koja nije korisnik proračuna? dakle da li je to velika greška, da li je to prepisano iz članka nekog starog zakona ili je to namjerno napisano tako jer se ne zna tko bi bio nadležan za poslovni proces i unutrašnju kontrolu u FINA-i ne znam Platnog prometa, ako je to sustav unutrašnje kontrole? Jer ja to tako čitam. To je svrha i obuhvat sustavnih kontrola da kontrolira sve poslovne procese koji dovode do određenih ciljeva, ne piše financijskih ciljeva, ne piše poslovnih ciljeva, ne piše nikakvih ciljeva, piše ciljeva. E sada da li je taj zakon imao svrhu da se bavi takvom razinom procesa, kontrola svega. On ima kvalitetno definiranje opće ciljeve koje se želi dostići, koji se žele unaprijediti ovo ili ono pa onda se tu … da ne bi bilo Fimi Media-e da nije bilo, da je bilo nečeg. U svim tim sličnim sustavima davno prije Fimi Media-e su uspostavljeni sustavi internih kontrola i revizija, na kraju krajeva i Državna revizija je odavno prisutna u svim tim jedinicama. Ne mogu zamisliti da jedan HEP ili da Hrvatske šume ili bilo tko drugi nije imao ugrađen, je, znam pouzdano da je, sustav unutrašnje kontrole, a već davno prije ovih zakona jer je to obveza na temelju i drugih zakona, npr. Zakona o računovodstvu. Dakle zakon je potreban, on i danas postoji, on možda treba doživjeti određene izmjene, ali imate sada vremena do drugog čitanja da pojasnite ove nedoumice i da se razjasni u biti na koji način će se sve skupa, osim 11 pravilnika koje će donesi Ministarstvo financija kao i na kraju krajeva svi zakoni koji se u zadnje vrijeme ovdje donose da nešto kažu pa neki period se ostavlja da se donese čitavi set pravilnika koji bi trebali nešto definirati ili mislite da je važno da se zakon donese, a za primjenu tak i tak manje bitno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Tomislav Klarić.
Pa kolega Popijač s obzirom na kasni sat nije baš dobro da repliciramo da ne razvlačimo, ali spomenut ću onaj zakon iz 2006.koji je donesen u ono vrijeme u fazi pregovaranja za ulazak u EU, kad se praktički na neki način takav jedan sličan zakon donio i kada su jedinice lokalne samouprave bile u obvezi ustrojiti takvu nekakvu službu. Čak su bili organizirani seminari i obuka tih revizora međutim tako nešto nikada nije zaživjelo. I sada se postavlja pitanje u onom smislu da su jedinice lokalne samouprave zaposlile, ustrojile u unutar svojih upravnih odjela takvu jednu službu i te revizore stavili na to mjesto. Čini mi se da je u većim gradovima, Zagreb da to ima, na koji način je zaživjelo, ja ne znam. A sada se postavlja pitanje što sa jedinicama lokalne samouprave a vi ste se jednim dijelom toga dotakli koji imaju svega nekoliko zaposlenih, koji imaju možda jedno trgovačko društvo kojima je ukupan i proračun i jedinice lokalne samouprave ali i tog nekakvog komunalnog društva red veličine možda 4, 5, 6 do 10 milijuna kuna i mora ustrojiti jednu takvu službu, dakle zaposliti jednu takvu osobu koja će to raditi. Što je sa državnom revizijom koja u praksi provodi kompletnu dijagnozu rada jedinica lokalne samouprave većih gradova svake godine, ovih manjih općina u više … [[Govornik se ne razumije.]] E sada sama razrada ovog zakona a vi ste se toga dotakli što će ta služba konkretno raditi da li će pratiti nekakav tehnološki proces u onom smislu kako ste vi naveli u ovome dijelu od samog starta do ostvarenja cilja i način trošenja sredstava ili će biti razdijeljene te njihove dužnosti i gdje će biti ustrojena takva jedna jedinica [[Upadica: Hvala.]] I na kraju krajeva tko će sve to financirati [[Upadica: Hvala kolega.]] u manjim jedinicama lokalne samouprave.
Sljedeća replika Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega, govorili ste o jednoj problematici unutarnje kontrole kada u nekim sredinama nema kapaciteta da netko provodi tu kontrolu. Da i spomenuli ste gdje će ta općina koja ima četiri zaposlena … [[Govornik se ne razumije.]] za tih 4 zaposlena jedan je taj koji se bavi financija i on ne može sam sebi biti unutarnja kontrola u tom dijelu. Ali ovdje je definirano da se može i prekvalificirati i na neki način naučiti nekog drugog ili sa sporazumom na neki način sklopiti ugovor sa nekim tko će to raditi za vas. Ono što je bitno, govorili ste da ima 4 zaposlena i 3 zaposlena u komunalnom poduzeću. Onda vam se govori da ova 4 zaposlena sigurno i … [[Govornik se ne razumije.]] supstancu općine više od 50% samo za svoje … [[Govornik se ne razumije.]] a ova 3 u komunalnom poduzeću rješenje je veoma jednostavno takvoj općini ne treba komunalno poduzeće za 3 zaposlena, to treba prenijeti nekome drugome nadležnost i nećemo trebati unutarnju kontrolu niti je … [[Govornik se ne razumije.]] problem. Hvala lijepa.
Hvala. I Vesna Sabolić replika. … [[Upadica se ne čuje.]] A nije, krivo, krivo sam vidio. Zahvaljujem na ovome. Nema odgovora na repliku. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. U uvodno samom prijedlogu zakona stoji da je cilj ovog zakona i još onog koji smo donijeli 15. prosinca 2006. godine bio osigurati pravilno korištenje novca poreznih obveznika. To je svakako tomu tako. Ali s ovim izmjenama koje ja svesrdno podržavam ovdje vidim iako se radi, pa ne baš o znatnim izmjenama u odnosu na onaj prvi, iako su neke bitne vidim cilj i puno širi ovog prijedloga zakona. Prije svega ovaj zakon, prijedlog zakona promatram kao antikorupcijskih zakona. Vidim kao onaj zakon koji će osigurati dobru vladavinu kako na državnoj razini, poboljšati tu vladavinu, tako i na lokalnoj razini. Sve to će doprijeti još jednom širem cilju a to je afirmaciji politike i javnog angažmana svakog pojedinca. Naime, gotovo da je i čudno što se to nije dogodilo odmah 2006. godine nego tek sada. Naime, kao što se to i u samom uvodnom dijelu prijedloga zakona i navodi o tome je već bilo riječi, ja ću ponoviti samo na tu razliku koju ja smatram da je jako značajna, da su odredbe važećeg zakona se odnosile na proračunske i izvanproračunske korisnike državnog proračuna, jedinice lokalne, područne, regionalne samouprave ali ne i na korisnike. I isti nije bio obvezao se na primjenu trgovačkih, nije se odnosio na trgovačka društva i druge pravne osobe u vlasništvu Republike Hrvatske ali jednako tako i za jedinice lokalne samouprave. Ovdje je o tome već bilo riječi a ja ću vam samo reći na primjeru recimo lokalne samouprave iz koje ja dolazim i gdje sam istovremeno bila dugogodišnja vijećnica. Kada bi mi pitali, dakle to su bili milijunski iznosi koje je grad, recimo grad Zadar davao određenim pravnim osobama. Mi smo, dakle korisnici, ovdje su također važni, ne samo trgovačka društva svakako nego i korisnici tih proračunskih sredstava bilo da se radi o državnim sredstvima ili sredstvima jedinica lokalne samouprave. Mi smo dobivali odgovor da mi to ne možemo znati, da nije jedinica lokalne samouprave vlasna pitati svoje korisnike gdje je potrošio taj novac. A kažem to su bili milijunski iznosi i to u vremenu kada se za najsiromašnije rezali proračuni, ovamo su se davali. Pa ako je u neke korisne svrhe, onda je logično da imamo pravo propitivati gdje taj novac ide. Evo sada je tome došao kraj i mislim da je to jedna velika novina. I jako dobro, jako dobro za transparentno poslovanje kako same države, trgovačkih društava i jedinica lokalne samouprave i njihovih pravnih osoba i korisnika. Također smatram da je jako važno i da je velika vrijednost novine koju ovaj prijedlog zakona donosi a to je veća odgovornost čelnih osoba, odgovornost rukovodstva koja proizlazi onda i od odgovornosti samih, ove unutarnje kontrole i osoba koje to provode i njihovo, naravno to podrazumijeva i što ovaj zakon to i anticipira stručno usavršavanje u području provedbe sustavnih unutarnjih kontrola. Ja ću ovaj prijedlog zakona također nadovezati, odnosno kao jednu nadopunu i same izmjene Kaznenog zakona koji upravo o odgovornosti upravljačkih struktura, trgovačkih društava, bilo da se nalaze čak i u privatnom vlasništvu, a kamoli ne u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ili u državnom vlasništvu. Dakle kad usvojimo, ja vjerujem da ćemo što prije usvojiti ovaj prijedlog zakona, tada ono pravilo koje često smo zadnjih nekoliko, možda prije 5-6 godina, možda i nešto manje imali prilike čuti, nisam znao. Dakle ovdje doktor Alzheimer više neće pomagati u otklanjanju odgovornosti nego upravo nisam znao bit će priznanje odgovornosti za sve ono što se događa, pogotovo u trgovačkim društvima u vlasništvu države ili u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno.
Prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru, prvo čitanje, P.Z. br. 773. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskoga sabora dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujte o Prijedlogu Zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 87 glasova za, 24 suzdržana glasa i ništa glasova protiv prihvaćen predloženi Zaključak.
Nastavljamo sa - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Turkmenistana o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 771 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je predstavnik predlagatelja, zamjenik ministra. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče i svečano obećajem da neću iskoristiti svo vrijeme predviđeno za uvodno slovo. Dakle radi se o tipskom sporazumu na temelju pregovora koji su dakle održani u našem glavnom gradu u ožujku ove godine, a potpisani u glavnom gradu Turkmenistana. Sa strane Republike Hrvatske ugovor je potpisao zamjenik ministrice vanjskih i europskih poslova gospodin Klisović. Radi se kažem o tipskom sporazumu koji omogućuje mnoge pogodnosti i za naša poduzeća koja se tamo nalaze i dakako temeljno sprečava dvostruko oporezivanje i stoga vjerujem i očekujem da će svi klubovi i svi zastupnici prihvatiti potvrđivanje ovoga ugovora. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Izvjestitelji odbora da li žele uzeti riječ? Ne. Pošto nema nitko prijavljen zahvaljujem i zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. I to bi za danas bilo to kolegice i kolege, a sutra nastavljamo po dnevnom redu sa točkama 6 i 7, znači Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu i Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Turkmenistana o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 771. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. I molim da glasujete. Glasovanje je zaključeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 111 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen Zakon o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Turkmenistana o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici nastavljamo sa plenarnim zasjedanjem Hrvatskog sabora. Već vidim ruku u zraku, ali pošto je na dnevnom redu po itinereru o radu danas predviđeno da radimo Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu i ovdje su prisutni hrvatski branitelji, stopostotni ratni vojni invalidi, hrvatski ratni vojni invalidi, pa želim da ih svi skupa pozdravimo. [[Pljesak.]] Želim da raspravu vodimo u tolerantnom i demokratskom ozračju, da se skoncentriramo na problematiku i da tražimo što bolja rješenja za hrvatske branitelje i hrvatsko društvo općenito. Prije nego što počnemo raditi vidio sam ruku poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite kolega.