Poslanici poštovani gosti otvaram 66. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo, pored polsanika na sjednicu su pozvani naši redovni gosti, predstavnici međunarodnih organizacija koji su izrazili interes da prate rad ovog zasjedanja. U tom smislu sve prisutne želim da pozdravim, predstavnike Vijeća ministara, ministra Čolaka i ostale predstavnike međunarodnih organizacija koji su prisutni i prate današnji rad. Prema izvještaju službe konstatujem da sjednici prisustvuju 33 poslanika, 25 iz Federacije, 8 iz Republike Srpske, što znači da imamo kvorum za punopravno i punovažno odlučivanje. Pravdanje su koliko je do mene došlo, pravdali doktor Nakaš, ostale koji nisu pravdali današnje prisustvo, očekujemo u toku sjednice da se pridruže ovom zasjedanju. Dame i gospodo poslanici vi ste u pozivu za sjednicu dobili predloženi dnevni red. Želim samo da vas pre svega, pre nego pređemo na dnevni red, da vam se izvinem za ovo čekanje od sat i po vremena. Imali smo uži Prošireni kolegij, razmatrali kako i na koji način najefikasnije danas da radimo i stoga je ovo kašnjenje od sat i po vremena jer je Komisija za odbranu i bezbjednost trebala da zasjeda izmešu 10 i 11 sati, da otkloni neke dileme vezano za Zakon o odbrani, Zakon za služenje u Oružanim snagama BiH. U tom smislu, na Proširenom kolegiju smo se dogovorili da zamolimo predsjednike klubova i postigli punu saglasnost da danas ne širimo dnevni red, sobzirom da se radi o bitnim zakonskim projektima, nego da pokušamo energiju usrerdsrerditi da danas efikasno završimo ovaj dnevni red koji ste dobili u prilogu. Sobzirom da ne mogu naravno, uzeti pravo poslanicima da predloži nove tačke dnevnog reda, u obavezi sam dakle samo da vas informišem. Dakle, nema promjena dnevnog reda kada je Kolegij u pitanju, stim što je došlo do malih nesporazuma kada je u pitanju Komisija za odbranu. Radilo se recimo kada je Zakon o služenju u Oružanim snagama BiH, radilo se da je došlo različite verzije na srpskom, bosanskom i hrvatskom jeziku i Komisija će upravo početi sa radom u pola 12 da vidi na koji način može otkloniti te nedostatke i da jednostavno damo šansu svim poslanicima i svim klubovima da u amandmanskoj fazi iskažu svoje viđenje predloženih zakonskih 2 projekata. Ja sam ubjeđen da će se ta faza uspješno završiti i da ćemo danas imati i jedan i drugi zakon u prvom čitanju. Uz ove napomene dakle, ja otvaram raspravu vezano za dnevni red. Ko se javlja za riječ? Doktor Zlatko Lagumdžija, izvolite.
Zahvaljujem se gospodinu Špiriću. Ja bih molio objašnjenje prije nego predložim tačku dnevnog reda. Naime, vama je poznato da smo mi prije više od mjesec dana, uputili u parlamentarnu proceduru dva zakona, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrijednost i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o akcizama. Da vas potsjetim, to je onaj zakon koji uvodi nultu stopu, oslobađanja za jedan broj izuzima jedan broj artikala i roba i usluga i promjena Zakona o akcizama koji uvodi dodatane akcize na luksuznu robu. Zašto ovo govorim gospodine predsjedavajući? Zato što je prije više od mjesec dana ovaj zakon dat u parlamentarnu proceduru. On je praktično parlamentarno već umro u ovom trenutku. Naime, 15.9. je Komisija ustavno-pravna, ja želim ovde i tražit ću od vas da pozovete i predsjedavajuće Vijeća ministara ili Ministarstvo finansija, jer ovo je skandalozno šta se radi. Ovde se najkapitalnija stvar koju je javnost u zadnjih mjesec dana intenzivno vodi se debata, se pokušava parlamentarnim zavrzlamama i proceduralnim trikovima izbaciti iz normalne rasprave i onda nas dovest pred svršen čin i reći opet na kraju ste zakasnili. Zašto ovo govorim gospodine predsjedavajući? Zato što 15.9. je Komisija ustavno-pravna, koju predvodi gospodin Ćeman, imala sjednicu Komisije i na toj komisiji je bilo neriješeno nije prošao ustavni osnov za izmjenu zakona za koji je postojao ustavni osnov da se usvoji. Ali pustimo to, kad dođe o tome ćemo razgovaraati. Ja samo o proceduri hoću da se razjasnimo. U izvještaju Komisije stoji, da se ovaj tekst zakona proslijeđuje nadležnoj komisiji, to jeste komisiji gospođe Milićević. Tako piše u izjveštaju gospodina Ćemana od prije 15 dana. Ovde stoji dkale da se ovaj izvještaj prosljeđuje nadležnoj komisiji iako nije dobio ustavni osnov. Provjerio sam i sad pred sjednicu sa gospođom Milićević. Ona kao predsjednik komisije nije dobila ovaj izvještaj. Postoje različita tumačenja. U jednom tumačenju izvještaj Ustavno-pravne, pošto nije povolja je trebao doći na Dom da se Dom o njemu izjasni, pa onda ako umre na Domu već ustavno pravni osnov ne može dalje ni ići. I druga mogućnost je da ne ide na Dom dok se nadležna komisija ne izjasni pa će onda sve zajedno na Dom. Međutim, činjenica je da mi danas u ovom trenutku od strane ljudi koji su bili na Ustavno-pravnoj komisiji i koji su bili, jedni za, jedni protiv, da je praktično ne vidim šta se dešava sa ovim zakonom, postoji nepoznavanje, nepostojanje konsenzusa o tome šta sad da se radi sa ovim zakonom, a vrijeme ide. A gospodine predsjedavajući, a mi danas imamo tačke dnevnog reda za koje komisija je zasjedala evo sad, i odgodili smo sjednicu Parlamenta. I, bilo kakvo obrazloženje kao što je iz Ustavno-pravne komisije, da ne može ići na dnevni red Doma, zato što nije gotov izvještaj komisije, ili neke slične proceduralne stvari, mislim da je neprihvatljivo. 3 Ja bih zamolio dakle, da mi odgovorite vi ispred Kolegija, kakav je status ovoga i ja bih onda predložio odgovarajuću tačku dnevnog reda. Ja odgovorno tvrdim da je ovo pokušaj miniranja promjene Zakona o PDV-u jer ne postoji spremnost ljudi da izađu ponovo pred javnost i kažu, mi ne damo da se ovo promjeni. I pokušava se sada proceduralnim, a odmah želim ovde da kažem, ja zadnjih nekoliko dana imam intenzivne razgovore sa predstavnicima međunrodne zajednice koji su nas doveli dovde. I oni meni svi govore jednu te istu stvar, da vrijeme ističe i da se neće imati vremena za promijeniti zakon, kao da je koordinirana akcija ljudi između međunarodne zajednice koji kažu, što mijenjate zakon, nema se vremena i naše procedure koja pravi da se nema vremena. I ja bih zamolio vaše objašnjenje, pa izvinjavam se zbog ovoga, ali vi znate da je ovo kapitalno pitanje i ne možemo dozvoliti da ovo umre zbog procedure. Neka izađe parlamentarna većina i kaže, odbijamo taj zakon. Biće jedan PDV i tačka. Nema nikakvih problema. Mi ćemo dalje raditi svoj posao, ali nemojte nas dovoditi u ovakvu situaciju da to zbog procedure se napravi.
Ja ću naravno, evo zamolit ću i Branku da sa stanovišta procedure da decidne odgovore a ja ću vam reći da, nastranu moj lični pozitivan stav prema inicijativi, ja sam u situaciji kad predsjedavam, da poštujem Poslovnik. Mi smo imali dakle pokušaj tumačenja, ukoliko Ustavno-pravna komisija ne samo na ovom zakonskom projektu, na bilo kojem, da negativan izvještaj, šta se dalje dešava sa zakonom i tu nismo imali usaglašene stavove, jer ukoliko Ustavno-pravna komisija ospori ustavni osnov, predominantno je viđenje. Dakle, nema slaganja da taj zakon ne može dalje u proceduru. Eto imaju sad podjeljena viđenja, ali evo, ja bih zamolio Branku da sa stanovišta našeg poslovnika tumači, šta je procedura. Dakle, da mi tu imamo jasne stavove, usaglašene stavove, onda to ne bi bio problem, ali se logički postavlja pitanje, ukoliko je dakle, Ustavno-pravna komisija osporila ustavni osnov, dakle, šta se dalje dešava sa zakonskim projektom, ne samo sa ovim nego i ostalim zakonskim projektima. Evo, molim Branku da kaže poslovnički, koje mogučnosti stoje na raspolaganju Parlamentu. Izvolite Branka.
Dame i gospodo poslanici, ovako pitanje sam i očekivala danas, sobzirom da sam razgovarala sa predsjednikom kluba. Ja moram da kažem sledeće, u parlamentarnu proceduru su stigla zaista ova dva prijedloga čiji je predlagač tri poslanika koja čine Klub poslanika SDP-a, znači radi se o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na promet proizvoda i usluga i Zakon o porezu na dodanu vrijednost. Oni se nalaze u redovnoj proveduri. Ustavno-pravna komisija je nama dostavila 16. ovog mjeseca svoje mišljenje, pozivom na član 84. tačka 1. Poslovnika Doma koje je negativno. Iz izvještaja Komisije stoji da Komisija nije mogla da zauzme pozitivan stav i glasanje je bilo 3:3. Znači, da bi se donijela 4 odluka pozitivna, trebalo je biti glasanje većinsko, znači trebao je još jedan biti poslanik koji je glasao za. Situacija je sledeća u sadašnjoj situaciji. Mi smo na prošloj sjednici imali baš ovu odredbu tumačenja odredbi člana 84. tačka 1. Poslovnika, koji je precizan. Znači, kada predsjedavajući Doma primi mišljenje Ustavno-pravne komisije, ne kaže da li pozitivno, da li negativno, on je dužan da ga odma proslijedi nadležnoj komisiji. Takvo tumačenje, po mom prijedlogu je bilo na sjednici Kolegija, nije postignut koncenzus, stoga je Dom se izjašnjavao o tom pitanju pozivom na član 22. Poslovnika. Znači sva pitanja o kojima Kolegij Doma nije postigao koncenzus, izjašnjava se Dom i Dom nije prihvatio pozitivno mišljenje nego ostali smo znači da se ne može nastaviti daljnja parlamentarna procedura, ustvari nemamo pozitivan stav u tumačenju člana 84. tačka 1. Poslovnika. Ja sam dužna da vam kažem sledeće, mi smo na jednoj od prethodnih sjednica usvojili novi Poslovnik o radu Doma. Međutim, on ne može da stupi na snagu dok se pojedine odredbe Poslovnika Predstavničkog doma i Doma naroda ne usaglasi, a to su odredbe koje su zajedničke. U ovom slučaju ovo je zajedničko pitanje. Prema odredbama novog Poslovnika, molim samo da me malo pratite, znači imamo u prethodnoj fazi mišljenje Ustavno-pravne komisije i mišljenje nadležne komisije. Mišljenje Ustavno- pravne komisije odnosi se na usagašenost sa Ustavom i pravnim sistemom a mišljenje nadležne komisije o principima zakona. Nakon toga ide na čitanje na Dom. Poslovnik je to riješio na ovakav način, ukoliko je mišljenje Ustavno-pravne komisije ili nadležne komisije negativno. Tada se u tom slučaju izjašnjava Dom, s tim što mišljenje Ustavno-pravne komisije ili nadležne komisije koje negativno mora biti posebno obrazloženo. Nažalost, ja samo mogu da kažem, da Poslovnik još uvijek nije stupio na snagu i da nisam bila u situaciji da predložim primjenu te odredbe. Ja molim za razumjevanje, ova dva zakona su također poslata i Savjetu ministara koji su na neki način u obavezi da prema članu 139. tačka a) dostave svoje mišljenje na ove predmetne zakone, obzirom da nisu oni predlagači nego poslanici. Znači u ovom konkretnom slučaju, Kolegij Doma mora da sjedne, da vidi šta učiniti u ovakvoj situaciji da ne blokiramo parlamentarnu proceduru po prijedlozima ova dva zakona. Hvala vam.
Ko se javlja za riječ? Gospodin Beriz Belkić.
Ja sam na neki način razumio tumačenje itd. međutim, ja mislim da bi smo trebali ovaj, prodiskutirati, odnosno razmotriti i jednu drugu dimenziju vezanu za ovu vrlo čudnu situaciju kad je riječ o činjenici da smo za zakon utvrdili da postoji ustavno-pravni osnov a da za izmjene i dopune istog zakona smo utvrdili da ne postoji. Dakle, ja ne govorim o 5 proceduri, o postupanju sa zakonom u takvoj situaciji nego govorim o ovoj činjenici koju sam pocrtao. Naime, mi ćemo morati definitivno do kraja rasčistiti poziciju Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje. Naime, jedan broj članova Ustavno-pravne komisije na osnovu Sporazuma između entitetskih vlada kojim je uspostavljen i otvorem proces uspostavljanja sistema indirektnog oporezivanja, tumači da im taj sporazum garantira da nijedan iz oblasti politike itd. poreske, da nijedan zakonski projekat neće moći ni ići u proceudru prije nego što Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje da zeleno svijetlo. Dakle, šta ja ustvari hoću da kažem. Ljudi koji su glasali protiv ustavno-pravnog osnova izmjena i dopuna su praktično pokušali na taj način da obezbjede da prije redovne procedure Upravni odbor u kojem se odlučuje konsenzusom, i u kojem su zastupljeni entiteti itd. da ili ne da zeleno svijetlo. Dakle, ja sam želio ovo samo radi potpunog razumjevanja stvari, ne govoreći ni ko je glasao ni šta je glasao itd. Dakle, mi imamo žestoki problem, a on je da je Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje u poziciji da se postavlja iznad ovog parlamenta, što je nedopustivo. I mi to moramo definitivno rasčistiti. Ja ne mogu u ime ljudi koji su osporili ustavno-pravni osnov govoriti ali mislim da je to bio motiv zbog kojeg su stvari sada ovakve kakve jesu. Možda ne bi bilo lože, da još jedanput Ustavno-pravna komisija, evo u pauzi da se sastanemo, da razmotri ovo pitanje. Naravno, stvar je na predsjedniku Ustavno- pravne komisije da procijenimo da li da još jedanput se sastanemo i da procijenimo ovo pitanje i sa ovog aspekta pozicije Upranog odbora Uprave za indirektno oporezivanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolegica Milićević, pa doktor Duraković, pa predsjednik Ustavno- pravne, gospodin Ćeman.
Ja se ne bih složila, isto kao što se ne slažem, mislim da je ovo neriješen rezultat u Ustavnoj komisiji, jedno nesretno glasanje. Ustvari nesretan je rezultat. Rezultat nije ni pozitivan ni negativan. Zašto smo mi upali u zamku načina tumačenja, da li Ustavno- pravna komisija može da osporava, sasjeca zakonske projekte ili ne može, neće, o tome smo razgovarali, nažalost nije prošlo tumačenje, mišljenje koje je ovdje bilo. Hoću da pojasnimo neke stvari. Ne bih se složila gospodine Belkiću, nije ovo radio Upravni odbor. Ovo je radilo 9 ljudi iz Parlamenta odnosno, 6 prisutnih članova Ustavno- pravne komisije. Nije ruku dizao ni Đoli Dikson ni Ljerka Marić, ni Cenićka, ni ne znam već ko su ti članovi, nego ovi ljudi koji su ovdje bili. Mi smo prošli put imali izmjene zakona takođe koje Sporazum predviđa za zakonske projekte. Znači, isključivalo bi 105. mijenjanje poreske politike se i ne mijenja preko koljena. Ali, zakonske projekte koji idu redovno i u skraćenu proceduru, logično je 6 da tražimo mišljenje Savjeta ministara, a on da ga dobavi od Upravnog odbora ili kako će već dati tumačenje. O tome smo se složili, mi smo prošli put glasali o dva prijedloga izmjena i dopuna zakona, koliko se sjećam vaš i gospodina Ćemana. I je li su imali ustavno pravni osnov? Jesu li prošli? Ali, ne, hoću vam reći ovaj, nije ovo prvi put, znači nije nikad dešavalo se da ustavno-pravni osnov neko, znači ne može niko uskratiti poslaniku pravo da tretira neku materiju. Možemo samo glasanjem reći drugčije, ali ne bi stvarno inputirala da neko osporava, jer ne može niko osporiti pravo poslaniku ili klubu da podnese zakonski projekat, a naša je obaveza da tražimo znači mišljenje i da imamo svoje mišljenje. I to naše mišljenje nam niko ne može uskaratiti. Eto toliko.
Zahvaljujem. Doktor Duraković, izvolite.
Ja nažalost nisam bio kao član Ustqvno-pravne komisije iz objektivnih razloga na sjednici od 15.9. i sobzirom da je rezultat bio 3:3, dakle nije odbijeno ni prihvaćeno, a ja sam od onih koji ne samo da misle već duboko vjeruje da je, tu ima ustavno pravnog osnova jer dovodimo se u jednu paradoksalnu situaciju. Ako je prethodni zakon imao ustavno pravnog osnova, zašto dopuna toga zakona ne bi. Mislim, to je toliko ovaj, paradksalno da nemam riječi. Predlažem brate, evo ako je bilo neriješeno, neka Ćeman sazove u prvoj pauzi Ustavno-pravnu komisiju, pa će onda biti 4:3.
Zahvaljujem. Gospodin Ćeman, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Prva konstatacija da je Ustavno-pravna komisija u skladu sa Poslovnikom radila, napravila bar što se tiće formalnog aspekta korektan izvještaj i interpretirajući Poslovnik, konstatovala dakle, da kod rezultata 3:3 odnosno protiv postojanja ustavnog osnova, ima se razumjevati da nije podržano ono što je predlagano. U konkretnom slučaju da postoji ustavno pravni osnov i to je tako. Naravno, vidi se da je bio tek nešto malo iznad polovičnog broja, prisutnih, ukupnog broja članova Ustavno-pravne komisije, to samo pokazuje da Ustavno-pravna komisija ne zasjeda kad ova ili ona pretpostavljena većina može očektivati većinu podrške prijedloga, nego se svi prijedlozi ravnopravno tretiraju pa ovaj, a mi ne znamo kad će ko biti kad neće biti. Dakle, sa tog aspekta zaista mi nismo mogli ništa drugo ili da odgađamo sjednice ali bi se onda, ili pojedine tačke, pa bi se onda uvijek i citiralo, zašto se ne odgodi još jedna sjednica odnosno tačka za koju bi se možda pretpostavilo da bi kada bi neko bio prisutan, možda bio za ili protiv. Dakle, mi naravno na Komisiji nismo smatrali da tu vrstu inženjeringa provodimo, mada je meni evo da i ja budem vrlo jasan, i sa stručnog aspekta i drugog, apsolutno neprihvatljivo i nonsens je da komisija koja treba da ocjenjuje postojanje 7 ustavno-pravnog osnova ustvrdi da nema ustavno-pravni osnov za izmjene zakona a prije toga postoji osnovni tekst zakona itd. Ali, što je tu je. Što se mene tiče, ako bude stav ovoga doma, meni je najmanji problem naravno sazvati sjednicu Komisije. Naravno, to bi napravilo jedan presedan jer dozvolite, recimo dakle ovde ne govorim uopće o sadržaju zakona, proceduralno bi napravilo isto presedan jer je jedan moj prijedlog zakona iz jedne oblasti odbijan zato što nije bilo u tom trenutku dovoljno onih koji bi siguran sam podržali, ali ja sam jednostavno to prihvatio. Naravno iza ovoga ne stoji sugestija, da sad gospodin Lagumdžija i drugi prihvate ovo stanje stvari, nego sam htio reći ovo, ja mislim da je potpuno neutemeljeno tvrditi da ako Ustavno-pravna komisija iz bilo kojeg razloga, u bilo kojem omjeru, za rezultat nema pozitivan stav o ustavno-pravnom osnovu, dakle nema elemenata za zaustavljanje parlamentarne procedure. To je moj stručni stav i mislim da je ovde gospođa sekretar, apsolutno u pravu. Molim vas lijepo, jer o tome da li će zakon biti prihvaćen ili neće biti prihvaćen, uključujući i aspekt ustavnosti za donošenje zakona, treba da da stav Dom. I potpuno su u krivu oni koji drugčije misle. Naravno, po mome stajalištu. Ovde imamo jedan drugi momenat vrlo bitan, a to je da u procedurama ove dakle, kad su u pitanju zakoni koji se tiču fiskalne politike, stopa itd. imamo i jedan nadržavni organ, evo da ja malo pod navodnicima ga tako kvalifikujem, koji je izgleda izvan ovog parlamenta. Doduše, i mi smo i ja sam digao ruku za taj ovaj, zakon ali ja tvrdim da je moguće pomiriti i to sam govorio na Ustavno-pravnoj komisiji, ta dva prava, pravo poslanika kojima to niko ne može oduzeti da predloži zakon i pravo u krajnjem slučaju Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje, da da čak i negativno mišljenje o tom prijedlogu. Nadležna komisija, kao što reče kolegica Milićević, ako sam je ja dobro razumio, bi u situaciji ako je u ovom slučaju poslanik bilo koji predložio zakon koji dotiče stope, utiče na fiskalne prihode itd. nadležna komisija bi tražila mišljenje Upravnog odbora u proceduri. Ja sam čak jednom stručnom radniku ovdje u ovoj skupštini rekao, koji mi je vjerovatno poučen iskustvima u jednom momentu sugerisao gotovo da treba sjednica komisije, da ona traži zakon od Upravnog odbora, odnosno mišljenje. Ja sam rekao ne treba ni sjednica komisije, to je jednostavno administrativno optuživanje, priprema za sjednicu, predsjednik ili sekretar komisije, dostave Upravnom odboru i kažu, dostavljen je zakon te i te sadržine, molim vas, obzirom da je po svemu sudeći nadležnost vaša da date o njemu pozitivne ili negativno mišljenje, izvolite dati mišljenje jer će sjednica komisije nadležne biti tad i tad. I nek izvoli Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje, izmeđuostalog se prilagođavati i tajmingu rada ovog parlamenta. Pa Bože moj, dadnu negativno mišljenje, neka se o tome raspravlja ili pozitivno. Ne može biti obaveza, ja se izvinjavam, neću duljiti ali hoću da pomognem dakle u ovoj situaciji koju smo vještački napravili, bez obzira ko je za šta, kada se raspravlja sadržaj, meritum zakona. Ne može dakle, biti stav da sam ja kao poslanik ili bilo ko drugi, obavezan prije toga u formi nekih teza nacrta, tražiti pozitivan stav Upravnog odbora, pa tek da onda predložim zakon. Mislim, to nije pravničko razmišljanje. To nije pravničko razmišljanje, to nije uopće logičko razmišljanje. U tom pogledu, i time ću završiti, ja mislim da bi najkorektnije bilo, ne govorim dakle uopće o tekstu, sadržaju zakona ni kolege Lagumdžije, evo u ovom slučaju ni moga ni kolege Belkića, najjednostavnije rešenje bio ili ne bio, sa odgovarajućom večinom ili bez 8 odgovarajuće većine pozitivan stav, Ustavne komisije o ustavno pravnom osnovu, on ima da ide na nadležnu komisiju i do ovoga doma i Dom u krajnjem odlučuje o tome. I to bi bilo najkorektnije. Ja vas molim, čak i one kolege koji su imali ovaj, suprotna mišljenja, da ovu vrstu pravne logike prihvate, zato što sve drugo bi bilo u stvari, kako da kažem, naopako razumjevanje ako hoćete i procedura i pravne logike. Trebamo malo razmišljati i na drugi način. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nego dam riječ doktoru Gligoriću, evo da pozdravim doktora Abdulaha Nakaša, koji je prisutan na sjednici, nakon kraće rekao bih ili duže pauze, evo na veliko zadovoljstvo, mi smo prošli put bili donijeli odluku da ga posjetimo, on je pre posjetio nas, nego mi njega. Dkle, radujem se što evo doktor Nakaš aktivno prisustvuje zasjedanju Predstavničkog vijeća. Doktor Gligorić, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući, predsjedništvo, dame i gospodo, čuli smo od prethodnika sasvim dovoljno. Ne bi bilo dobro, da možda mi proširujemo to sa ovim o čemu je govorio gospodin Ćeman, da ne zamaramo Dom o tome nego možemo to vratiti u unutar Ustavno-pravne komisije i pokušati naći određeno rešenje, kad govorimo o zakonima koji nisu dobili znači podršku za ustavno pravni osnov. Ali, da se vratimo na ovaj konkretan slućaj. Sobzirom da je Ustavno-pravna komisija donijela odluku da nema pozitivno mišljenje, ja smatram da nakon ovog korektnog obrazloženja o unutar komisije na način kako smo raspravljali to pitanje, sa svim nijansama, da je dovoljno obrazložio gospodin Belkić. Mislim da se to pitanje može riješiti da se vrati ponovo na Ustavno-pavnu komisiju i da to možemo uraditi danas i da možemo naći odgovarajuće ovo rešenje. Osnovno što sam ja zamjrio tada, zamjeram i sada, prijedlogu SDP-a, ne misleži na ovaj konkretni zakon, nego o onome što ste već vi svi govorili. Treba krenuti sa izmjenama di dopunama Zakona o Upravi za indirektno oporezivanje gdje jednostavno, ponižavamo poslanika koji ima pravo da pokrene pitanje i treba da dobije ustavno pravni osnov i to nije sporno, o čemu je koleginica Milićević govorila dobro. Ali istovremeno, dolazimo u situaciju da Uprava za indirektno oporezivanje, što je rekao gospodin Belkić, diže se iznad Parlamenta i u tom slućaju može da nam odgovori sa negativnim mišljenjem, zato što mi zadiremo u fiskalnu politiku jer je to sad njihovo neprikosnoveno pravo. Na taj način smo došli u jednu situaciju da bi morali razmišljati o tome da to promijenimo, da jednostavno Parlament je taj koji je iznad Uprave i da on kad god procijeni da treba da vrši neke izmjene i dopune, to treba uraditi. Možemo imati njihovo mišljenje, ali koje ne obavezuje, može biti stručno mišljenje ali ne u smislu da se oni izdižu iznad nas i na taj način stvarno dignitet Parlamenta i poslanika dovodimo u ponižavajući položaj. To je nevjerovatno i nečuveno. I zato bi bilo dobro, da smo mi išli sa izmjenama i dopunama, da ne dolazimo u tako ponižavajuću poziciju kao što smo svi mi došli sa prijedlogom SDP-a kod izmjena i 9 dopuna ovog zakona, koji se odnosi znači na konkretnu stvar. Ali bez razlike, da li je to ova konkretna stvar njihova ili ne, bilo koja druga, mi dolazimo u situaciju da jednostavno imamo tijelo iznad nas koje može da odbije bilo koji prijedlog iz ovog parlamenta, bez razlike da li je to klub, da li je to poslanik sam, da li je to prijedlog Savjeta minsitara ili bilo koja institucija. I, zbog toga bi trebalo voditi računa, kad već idemo u izmjene i dopune, da pokušamo i da riješimo to, što je očito postalo problem. Na to smo ukazivali, na to sam lično i sam ukazivao, da ne bude neskromno, kada smo razgovarali o tom osnovnom zakonu, ali skupštinska većina nije htjela to da čuje, to je bilo normalno, sad se pridružuje i skupštinska većina opoziciji, kada smo govorili da je to jedna rogobatna stvar koja nije smjela da prođe u zakonu. Ali, hajde kao odgovorni ljudi da to popravimo i da se zna, ko je u BiH kad su u pitanju institucije nadležni za koju stvar i ko je ovaj, jednostavno iznad institucija koja su daleko ispod Parlamenta BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Pre nego dam riječ gospodinu Križanoviću, ovde je stvar čisto proceduralna. Mi moramo biti svjesni da moramo izaći iz proceduralne situacije. Dakle, da ne robujemo sad sadržaju zakona. Dakle, mi imamo problem u tumačenju. Ukoliko Ustavno-pravna komisija ima negativan izvještaj za bilo koji zakonski predlog, ide li dalje u proceduru ili se smatra odbijenim, tu mi imamo problem. Dakle, sad da ne govorim o suštini i sadržaju ni indirektnog oporezivanja ni ovog ni onog, zakon se zov xy. Ja se slažem sa predlogom ovim SDP-a ali kad vodim Parlament moram poštovati proceduru. I ne može na ovom zakonu biti izuzeće, bez obzira što je bitan i složen, a na drugim nebitan. Inače Parlament ne bi ličio ni na šta. Dakle, mi sad iz ovoga možemo izaći, možemo diskutovati 10 dana o proceduri, da damo tumačenje. A tumačenje dakle, mi nemamo čak ni Kolegij nije imao saglasnost a ni Dom nije imao saglasnost. I sad me čudi da poslanici koji nisu imali saglasnost, pričaju drugu priču. Dakle, ja mislim, ja stojim na tom stavu, ja stojim, ukoliko Ustavno-pravna ima negativan, meni se bar čini, nisam pravnik, negativan stav o nekom zakonu, da je on završio svoju priču u Parlamentu. Drugi misle da treba da ide nadležnoj komisiji da Parlament da drugu riječ. Tu je dakle problem u tumačenju. Evo, molio bih dakle da samo privodimo kraju jer ćemo morati na kraju dati opet, vidjeti na koji način izaći iz ovoga proceduralno a ne suštinski, kada je zakon u pitanju. Gospodin Križanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, upravo sam to i htio reći da smo nepotrebno otvorili raspravu o samom zakonu o položaju Uprave za indirektno oporezivanje u pravnom sistemu itd. Dakle, naša namjera je bila da postavimo pitanje, da se procduralno izađe iz ovoga, iz ove blokade. S pravom upozoravamo na to, 12 dana se 10 ništa ne dešava od stava komisije. Mi imamo dvije mogučnosti, ukoliko se Dom ocijeni da u ovakvim slućajevima izvještaja Ustavno-pravne komisije treba očitovanje Doma, mi insistiramo da se to danas nađe na dnevnom redu, jer su steknuti svi uvjeti za to. Ukoliko se Dom određuje o ovom pitanju da nema prepreke, da i sa ovakvim izvještajem ide na nadležnu komisiju, smatramo sasvim racionalnim da se Kolegij obaveže da to sutra učini i da uputi na nadležnu komisiju da vrijeme ne gubimo. O tome se radi. Radi se o tome da nepotrebno se vrijeme gubi i doći ćemo u poziciju, ovo što je kolega Lagumdžij govorio, da ćemo na kraju naći argumentaciju za odbijanje ovog prijedloga zakona pod izlikom da nemamo više vremena za to. Evo, molim vas, moj je prijedlog dakle jasan. Da se odredimo, određujemo li se prema ovome kao Dom, trebamo odrediti se kao Dom, na ovakvo mišljenje, ili se Dom izjašnjava da ovo danas treba pod hitno uputiti na nadležnu komisiju.
Gospodine Križanović, shvatio sam ali
Da se Dom molim vas, ako se Dom određuje tako da treba se Dom odrediti o izvještaju komisije, mi zahtjevamo da se to danas nađe na dnevnom redu.
Molim vas, ali poslovnički moramo, ja vas shvatam apsolutno. Dakle, tražim ... poziciju. Ukoliko je izvještaj Ustavno-pravne komisije negativan, on se ne prosleđuje Domu na izjašnjavanje, poslovnički. Dakle, imamo defekt u Poslovniku. Novi Poslovnik je to riješio pozitivno. Dakle, novi Poslovnik je ovu dilemu apsolutno riješio, što druge detalje treba sa Domom naroda usaglasiti, ali u ovom poslovniku takva mogućnost ne postoji. Pa evo, tražimo mogućnost ali ona mora biti poslovnička. Gospodine Ćeman, replika ili? Izvolite.
Molim vas, može se na neki način ne shvatiti replika, nego kolega Gligorić je predložio i još je neko, ako treba da se ponovo vrati na Komisiju. Nemam ja ništa protiv da se vrati na Komisiju ali imam i bitan razlog zašto ne bi bilo dobro vratiti na Komisiju. Nije ovde dakle riječ o tome da se razumjevanje principa, amandmana usvojenih ili znate ona situacija kad se vraća, traži dopunski izvještaj. Ovde je stvar proceduralne naravi. Ovlašten je Kolegij da protumači Poslovnik, ja mislim da je najbolji izlaz iz ovoga da vi gospodo u Kolegiju prihvatite da u ovom slućaju, u ovakvom slućaju kad je negativan stav Ustavne komisije, bilo potrebnom većinom, bilo kao rezultat tumačenja Poslovnika jer proizilazi takav stav, da jednostavno ide dalje u proceduru i da onda i taj aspekt od nadležne komisije u izvještaju bude, kad dođe ovaj, na Komisiju pomenut i tretiran. Vratiti sad ponovo na Komisiju, mada ja kažem, neću ja to, nemam ni pravo odbiti, uostalom ako to bude stav ovog Doma, znači napraviti presedan, kad god neko procijeni da u tom trenutku nije bilo 11 dovoljno oni koji bi bili za ili bili protiv, da onda vraćaju bilo kojoj komisiji, gospodo ne samo ustavnoj, to je vrlo opasan presedan. Govorim čisto sa formalno pravne tačke gledišta. I ja ne tretiram pitanja sadržaja bilo kojeg zakona. Zato vama sugerišem kao Kolegiju, dajte se vi ako možete usaglasite, pretpostavljam, ili ovome domu da prihvati pravno stajalište po kome kada je negativan stav Ustavno-pravne komisije o ustavnom osnovu, on ipak ide dalje u proceduru, naravno, nadležna komisija i Dom kad razmatra zakon u prvom i drugom čitanju, o svemu tome vodi računa pa će ga prihvatiti ili ne prihvatiti kao nadležan Dom. Ja mislim da je to jedino pravno ispravna logika i zato molim i kolegu Gligorića, ako je ozbilno mislio da to ide na Komisiju, nisam za to jer bi to rakoh stvaralo nepotrebne presedane koji ne bi doprinjeli efikasnosti rada, ne samo Ustavno-pravne komisije nego bilo koje druge.
Zahvaljujem i molim kolege koji se javljaju po 2-3 puta da kratko ako mogu, da ne ponavljamo raspravu. Dakle, proceduralna je stvar, nije sadržajna. Kolega Džaferović, pa Živković, Avdić.
Poštovane koleginice i kolege, mislim da mi ovaj konkretan slučaj ne trebamo vezati za naše ne slaganje oko tumačenja Poslovnika za slučaj kada je izvještaj Ustavno- pravne komisije negativan iz jednog prostog razloga. Za Zakon o PDV-u Ustavno-pravna komisija dala je ustavni osnov. Ovaj dom je potvrdio taj ustavni osnov i potpuno je logično i normalno da se i za izmjene tog zakona da ustavni osnov. To je potpuno logična stvar i ja molim da se ova stvar posebno zabilježi i da vidimo ovaj, koji su to članovi Ustavno- pravne komisije koji nisu dali ustavni osnov za izmjene zakona za kojeg je prethodno Ustavno-pravna komisija dala osnov i Parlament potvrdio taj osnov. I ja tako postavljam to pitanje. Ja bih ovo odvojio od ove situacije koju mi imamo i zbog ove stvari, budući da je za mene ustavno-pravni osnov nesporan. Ako je nespran za temeljni, izvorni tekst nesporan je i za izmjene i dopune. Valjda je to neka logika da danas Parlament pod znacima navoda, dakle otkoči ovu stvar, tako što će naložiti nadležnoj komisiji da nastavi sa radom i da se ide prema Parlamentu. mi ćemo se morati baviti ovim pitanjem, dakle pitanjem PDV-a još jednom ovde u Parlamentu, po mom mišljenju prije nego što zakon stupi na snagu, moraćemo se baviti zbog onih socijalnih programa koje smo kazali da ćemo uraditi uz PDV. Ja hoću do početka primjene PDV-a da vidim, da li su urađeni i javnosti prezentirani socijalni programi za PDV ili će biti neka druga reakcija. I zbog toga ja smatram ovo vrlo važnim pitanjem i mislim da bi danas na ovaj način trebali ovo da otkočimo u Parlamentu. Toliko, hvala vam. 12
Zahvaljujem kolegi Džaferoviću, ali moram intervenisati. Mislim da nije primjereno otvarati istragu ko je u Ustavno-pavnoj komisiji na koji način glasao. Mislim da to pogotovo sa ovih mjesta ne smijemo takve poruke slati. Ustavno-pravna komisija je bitna komisija, ljudi mogu da odlučuju na način kako vide problem i ja ne mislim da izmjene zakona ne mogu biti van ustavne. Nisam pravnik, ali mi niko ne može objasniti da izmjena zakona ne može biti vana, kako ne može biti? Može zakon biti ustavan ali može zahtjev za izmjenu biti van ustavan. Zato je Ustavno pravna komisija, dakle ne odnosi se na ovaj zakon i nisam za to da se istražuje hoće li Ustavno pravna, ustvari da se sad prebrojavamo ko je za, ko protiv. Mislim da to nije, nije mi, ne liči mi da je to demokratski u krajnjem slučaju, ali evo, mislim da kolega Džaferović i nije mislio u ovom smislu u kojem ja pravim intervenciju. Dakle, kolega Živković, pa Avdić. Mogu li vas zamoliti doktore Lagumdžija pošto ste govorili da saslušamo Živkovića i Avdića? Ali da pokušamo naći izlaz iz ovoga a ne da otvaramo dakle, ne prićamo o suštini zakona. Izvolite.
Gospodo, koliko ja razumijem situaciju i Poslovnik, iako je on nejasan u svojim nekim dijelovima, zato smo i radili njegovu izmjenu, Ustavno-pravna komisija je jedna od komisija ovoga doma i ne može da bude različito tretirana od ostalih komisija i mislim da su oni u istom nivou, jednakopravne. Ako gledamo sa te strane, i gledamo da je ta komisija samo dio ovog doma, onda svaki izvještaj, makar on bio negativan, kao što smo komisijske izvještaje nekih drugih komisija stavljali ovde na Dom i izjašnjavanje Doma prema tim izvještajima, na isti način trebamo da uradimo i sa izvještajem Ustavno pravne komisije, ako jednako tumačimo da je komisija svaka u ovome domu ravnopravna. Iz tog razloga predlažem da ovo bude tačka dnevnog reda, da izvještaj te komisije dobijemo i da Dom da konačnu riječ u vezi sa tim izvještajem, bilo da ga vraća, bilo da ga ne vraća i da vidimo šta ćemo dalje s tim zakonom. Hvala.
Zahvaljujem. Ali, samo malo drage kolege, vratite sliku nazad dva parlamenta, kad smo se izjašnjavali. Da je Parlament htio i vi koji diskutujete da izađemo iz ovog linča, ne bi se u njemu ni našli. Ne može se glasati protiv a sad reći moglo je ovako. Ja samo na to upozoravam. Dakle, Dom je imao šansu da se izjasni. Izjašnjavao se, i nije postigao saglasnost, jer upravo dio poslanika koji danas diskutuju da može i drugačije nije to dozvolio tad. Ja dakle imam svoj stav i on je isti, nije promjenjen. Dakle, doktor Avdić, pa doktor Lagumdžija. 13
Hvala gospodine predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, poštovani gosti. Ja mislim da je ovde formalno-pravno pa i po Poslovniku situacija sasvim jasna. Ovaj dom se već izjasnio u cjelosti i niko nije bio protiv novog Poslovnika. Izjasnio se o principu rada ovoga doma. Temeljni princip rada ovoga doma jeste slijedeće, a to je da nema komisije Predstavničkog doma koja može zaustaviti zakon uprethodnoj proceduri prije nego što dođe na Dom. Znači nema komisije. U tom kontekstu, Ustavno-pravna komisija ne može zaustaviti zakon u njegovoj proceduri dok dođe na Dom. Što znači, mi smo se o tome jednoglasno izjasnili. Jedanputa smo imali zaključak, pa se još jedanput glasali da prihvatamo ovaj način procedure koji je jedini logičan i opravdan, što znači situacija je pravno jasna. Ustavno-pravna komisija može imati svoje mišljenje, kako da ne, ide na nadležnu komisiju i jednostavno se aspolutno proces ne može niti smije blokirati niti zaustaviti. Znači, to je toliko logično, da stvarno nema smisla disciplinirati Dom da se još jedanputa izjašnjava hoćemo li ovaj princip ili nećemo. Mi smo se gospodine predsjedavajući, izjasnili o ovome principu, diskutovali o njemu godinu dana na komisiji koji je bio jedan od temeljnih principa i prevladalo je mišljenje, što je Dom podržao, da jednostavno Ustavno-pravna komisija ne može biti mjesto gdje se može zaustaviti zakon. I u tom kontekstu znači, Ustavno-pravna komisija može imati svoje mišljenje, ali zakon ide na izjašnjavanje na Dom. Znači podržavam, argumentiram, ono što je sekretar Doma rekao i predložio. Znači, predlažem da zakon ide sa Ustavno-pavne komisije na nadležnu komisiju i da se proces deblokira i u tom kontekstu do kraja harmonizira ovaj proces sa još jednom napomenom, ljudi, socijalni programi su već trebali biti razmatrani i usvojeni, operacionalizirani po entitetima i Driktu Brčko. U tom kontekstu znači nemamo mi dosta vremena za socijalne programe, jedina šansa jeste da se može zakonski intervenirati i uglažiti posljedice uvođenja PDV-a od 1.januara. Hvala.
Kolega, doktore Avdiću, dakle slažem se ja s vama ali Poslovnik je usvojen kad u istovjetnom tekstu ga usvoje oba doma. Ne može, mi smo u obavezi da primjenjujemo stari Poslovnik. Ali evo pokušavam da tražimo aktivan izlaz, da Kolegij postigne saglasnost, čini mi se imamo suglasnost gospodina Šefika i Martina, da ovaj izvještaj Ustavno-pravne komisije, dakle da u Dom naroda dok ne usaglasimo to, proslijedi nadležnoj komisiji ovakav izvještaj kakav jeste. Dakle, evo imamo saglasnost u Kolegiju i da skratimo danas ovu mučnu raspravu, ostaju nam također bitne teme, i ako mogu pomoći doktoru Lagumdžiji, ..... evo imamo saglasnost da izvještaj Ustavno-pavne komisije prosledimo nadležnoj komisiji. Time bi smo okončali ovu raspravu proceduralnu i moram vas potsjetiti da mi pomognete, u primjeni je postojeći Poslovnik, sve dotle dok ne bude novi objavljen u Službenom glasniku. 14
Gospodine predsjedavajući u tranziciji smo.
Pa shvatam sve ali nemojte da u tranziciji razvalimo posudu u kojoj se utakmica odvija, eto u tom smislu. Ima li potrebe doktore Lagumdžija? Evo izvolite.
Gospodine predsjedavajući, prvo, ja vam se zahvaljujem što ste otvorili mogućnost da o ovome ovako razgovaramo jer sad vidimo nakon sat vremena da nismo otvorili ovo pitanje. Nismo otvorili ovo pitanje. Ovaj naš prijedlog, dva zakona bi stajao nigdje. Molim vas, nigdje ne bi išao. I zato ja bih vas zamolio i zato sam tražio prije prelaska na dnevni red, da ne bi je li, tražili onda da se mijenja dnevni red, da vi na tragu ovoga što ste rekli, da se usvoji radni zaključak koji je prirode privremene dok se ovaj, koji proizilazi iz duha našeg rada i budućeg Poslovnika koji smo mi prihvatili, da se ovaj zakon uputi ne izvještaj Ustavno-pavne komisije, nego zakoni da se upute sa izvještajem na nadležnu komisiju. A to govorim zbog toga gospodine predsjedavajući, što čuli ste od Branke maloprije, da je ovo poslano Vijeću ministara. Ima pismo, žao mi je što Ljilje nema je li, ona je, Ljilja je dobila pismo od ministrice prije 10 dana, u kojoj ministrica njoj kao predsjedniku Komisije kaže, pričekajte, ne možete ništa raditi dok mi ne damo mišljenje, dok Upravni odbor ne da mišljenje. A onda kaže, mi odosmo na put u Njujork, neće nas biti 10 dana. Dakle, vidite o čemu se radi gospodine predsjedavajući. Ja odgovorno tvrdim, da je ovaj zadnji mjesec dana na sceni u ovoj zemlji, organizovana zavjera Vijeća ministara, Uprave za indirektno oporezitvanje i dijela međunarodne zajednice, da se zaustavi izmjena Zakona o PDV-u i da 1. januara sve ide na 17%. Odgovorno tvrdim, organizovana zavjera. Vijeće ministara ne smije da izađe pred ovaj parlament i kaže, ja moram da imam zakon od 17% PDV i ne dozvoljavam ništa. I oni nas ovde proceduralno su nas o jadu zabavili. Ljudi koji su nas slušali, veze nemaju o čemu smo mi prićali. Mi smo jedva pohvatali o čemu prićamo, pa smo počeli da pričamo, prebrojavamo se ko je bio na komisiji, iz kojih razloga za i protiv. Radi se o tome da mjesec dana ovo stoji i da ovo nismo pokrenuli, ovo bi i dalje stajalo između Ustavno-pravne komisije za finansije, Upravnog odbora, Vijeća ministara i Kolegija. I onda bi nam kao što mi je jučer rekao jedan uvaženi gospodin iz međunarodne zajednice koji zavrće ruku, izgleda dobro je zavrnuo ruku Vijeću ministara, nemate vremena da promjenite Zakon o PDV-u ako ga ne promjenite sad. I to se hoće, da nam se u decembru kaže pa da ovo dođe na dnevni red, jer ste vi protiv PDV-a, jel hoćete da čitav sistem padne, jel hoćete da se ovo prolongira, jel hoćete da se PDV uvodi 1. januara 2007. Dakle o tome se radi. I meni je zato žao što nema predsjedavajućeg Vijeća ministara, tražiću od nejga da odgovori zašto je pravio zavjeru protiv nas kao Parlamenta kao predstavnicima međunarodne zajednice da se PDV 1. januara 2006. godine uvede šaptom 17%. Nećemo mi šaptom pasti. Nema govora. 15
Zahvaljujem dr. Lagumdžiji. Ja kada je PDV u pitanju imam naravno istu logiku vezano za diferenciranu stopu, ali kažem opet moramo poslovnički. Dakle mi smo riješili proceduralno ovaj problem. Evo radnog zaključka da se obavezuje, dakle Ustavno-pravna komisija treba da proslijedi izvještaj, dakle izvještaj nadležnoj komisiji, izvještaj nadležne komisjie sa zakonom i Ustavno-pravne komisije ćemo imati na narednoj sjednici. Evo molim da bude zaključak dakle na prvoj narednoj sjednici. Da glasamo za zaključak. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle kad prođe. Koliko treba rok da prođe dana.
30 dana je rok od
Ja mislim da je mnogo 30 dana, da skratimo.Pa gledajte, danas vodimo raspravu da je ovo hitno i da je, dakle kakav je izvještaj biti opet je sada za mene manje bitno. Ali pošto se vodi rasprava vezano za proceduru, ako traje mjesec dana doćemo u situaciju u koju upozorava onaj ko predlaže, da je kasno. E sad mi iz Kolegija možemo da kažemo okej dajte da se skrati. A može se desiti da prva naredna bude u petak, vezano za Zakon o odbrani itd. Dakle na prvoj, pošto će biti i ova redovna i naredna redovna. Dakle postoji šansa da do 15. oktobra imamo dvije sjednice. Dakle na toj drugoj. Ako ne bude znači prva naredna. Jesmo li se shvatili? Do 15. oktobra. Evo možemo to prihvatiti. Pripremite se za glasanje. Sve je u redu. Ne, ne nismo dajte da se izjasnimo. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. - Dakle za 30, niko protiv, 2 uzdržana. Konstatujem da smo dakle usvojili zaključak daUstavno-pravna komisija proslijedi izvjetaj sa zakonom, zakonima SDP-a i da do 15 oktobra imamo raspravu i izvještaj na zasjedanju Predstavničkog vijeća. Zahvaljujem. Dame i gospodo nije bilo dalje zahtjeva za izmjenu dnevnog reda. Moram da informišem da je bilo zahtjeva po članu 105. i zahvaljujem se poslanicima koji su imali razumjevanja, a imali korisne prijedloge kao što je gospođa Dušanka Majkić. Ja sam je lično zamolio da će tačka dnevnog reda biti na narednoj sjednici, jer je procedura člana 105. 16 Dame i gospodo zaključujem raspravu i konstatujem da smo usvojili sljedeći dnevni red 1. Usvajanje zapisnika sa 65. sjednice Predstavničkog doma, 2. Poslanička pitanja i odgovori, 3. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o postupku indirektnog oporezivanja po hitnom postupku, u skladu sa članom 105. Poslovnika, 4. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o postupku prinudne naplate indirektnih poreza u Bosni i Hercegovini po hitnom postupku, u skladu sa članom 105. Posovnika, 5. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o dopunama Zakona o javnim nabavkama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 104. Poslovnika, 6. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrijednost po hitnom postupku, u skladu sa članom 104. Poslovnika, 7. Predlog zakona o odbrani Bosne i Hercegovine, prvo čitanje, 8. Predlog zakona o Službi o oružanim snagama u Bosni i Hercegovini, prvo čitanje, 9. Predlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obdusmenu za ljudska prava Bosne i Hercegovine, prvo čitanje, 10. Predlog rezolucije o strateškim opredjeljenjima u sistemu odbrane Bosne i Hercegovine, predlagač gospodin Milorad Živković, 11. Davanje saglasnosti za ratifikaciju a) Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Republike Bjelorusije o unapređenju i zaštiti investicija, b) Sorazuma o saradnji u oblasti odbrane između Savjeta ministara BiH i Savjeta ministara Srbije i Crne Gore, c) Trgovinskog sporazuma Bosne i Hercegovine i Republike Bjelorusije. Dame i gospodo time smo usvojili dnevni red i prelazimo na prvu tačku dnevnog reda Ad.1. Usvajanje zapisnika sa 65. sjednice Predstavničkog doma Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Ne javlja niko. Zaključujem raspravu. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle konstatujem da smo jednoglasno sa 32 glasa za usvojili zapisnik sa 65. sjednice Predsstavničkog doma. 17 Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, to su Ad.2. Poslanička pitanja i odgovori Ovoga puta dobili smo samo odgovore na pitanje Izeta Hadžića, postavljeno na 62. sjednici ovog doma. Molim vas, pre nego što pitam da li gospodin Hadžić želi da komentariše, želio bih evo da skrenem pažnju da možda danas i ne moramo sat vremena na pitanjima potrošit, jer ostaju mnogo snažnije tačke dnevnog reda koje nas čekaju. Naravno, bio bih zahvalan ukoliko bude razumjevanja za ovaj prijedlog. Pitam gospodina Hadžića da li je zadovoljan odgovorom? Jeste. Zahvaljujem. Evo imate šansu da postavljate nova pitanja. Dr. Živković, Ljiljana Milićević.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo shvatam potrebu da se danas poslanička pitanja skrate, praktično postavljanje, međutim, sobzirom da je hitno, ja bih zamolio ako može u toku sjednice da neko dođe iz Ministarstva civilnih poslova i da nam odgovori šta se dešava sa aplikacijom Bosne i Hercegovine prema globalnom polju za sredstva borbe protiv AIDS-a i tuborkuloze. Sredstva su 14,5 miliona dolara. Komisija globalni fond treba u Strazburu do kraja ovog mjeseca da da odgovor na tu našu aplikaciju, međutim, išli smo i pravili, na sastanak u Ministarstvo civilnih poslova i rečeno nam je da još uvijek nisu ispunjeni formalni razlozi za tu aplikaciju. Naime, potpisnici koji su, nisu potpisali aplikaciju. Važna stvar biće još važnija stvar, gubimo donacije 14,5 miliona zbog formalnih razloga. Ako niko iz Ministarstva civilnih poslova ne dođe da da odgovor zato što je ovo urgentna stvar, imamo još samo jednu sedmicu, ja onda molim Dom da usvoji ovaj zaključak u vezi sa ovim pitanjem, da se zadužuje Vijeće ministara da preuzme sve potrebne radnje kako bi se ispunili formalni uslovi za podnošenje aplikacije prema globalnom fondu za donaciju sredstava za borbu protiv HIV/ADS i TBC-a do 30.09.2005.godine. Moramo se uozbiljiti stvar. Prošle godine nam je propala ta aplikacija. Ove godine ako ne dobijemo ta sredstva, neće se u ovoj državi moći da rade poslovi u vezi sa time.
Zahvaljujem kolegi Živkoviću. Koliko vidim nema nikoga iz Vijeća ministara. Ja mislim da ne treba očekivati, ali ja nemam ništa protiv da ovaj zaključak usvojimo upravo ovakav kakav jeste. Ja mislim da može samo koristiti, ne može štetiti da Vijeće ministara vodi računa evo da se to završi na zadovoljstvo građana Bosne i Hercegovine. Dakle, 18 nemojte tražiti da dođu, jer ako ne dođu gubimo vrijeme. Dajte nam prijedlog radnog zaključka. Tražila je kolegica Milićević riječ.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedavajući. Moje pitanje je upućeno Kolegiju i Sekretarijatu. Radi se o tome da smo svjedoci da na ovom našem parkingu ovdje između fakulteta i ovoga. Velika je tjeskoba i gužva za parkiranje auta, a ovdje izgleda je ustaljena praksa, kažu kolege da to desetinama godina traje auto škola, obučavaju ljude na parkingu koji je ovako tjesan da bi zadnjih dana sada i kamioni mislim parkiraju se sa oznakom „L“. Znači ovdje na našem parkingu ovim ulicama koje su tako tjeskobne vrši se obuka vozača za parkiranje i auta i kamiona. Molim vas da li je potrebno da mi jedan zaključak usvojimo, ili da Sekretarijat, da se jednostavno zabrani na ovom dijelu gdje se ulazi na parking da idu idu ti koji baš sa obukom. Možete vidjeti svakodnevno, stalno se to radi. To je jedna inicijativa vas kao predsjedavajućeg molim evo da to uobličimo na nekakav način. Moguće je to zabraniti. Nema prostora. Oni stalno.
Zahvaljujem. Ja vas molim, dobro pitanje smo shvatili, ostavite da izučimo taj problem. Naravno jeste problem da vidimo možemo li to završiti bez zaključaka. Dakle da vidimo šta, dovoljno.
...donesemo nekakvu odluku kojom bi se stavio znak znači zabrane za ove
Pa evo daćemo nalog Sekretarijatu i Zajedničkoj službi da izuče kako i na koji način možete riješiti da mi ne donesemo zaključak. Mnogo je gore da ga donesemo, a da ga niko ne ispoštuju. Nego da vidimo formalno pravno kako. Shvatili smo da problem postoji, da bude inicijativa. Evo zabilježeno i odnosićemo se s poštovanjem prema svakoj inicijativi, pa evo i ovoj. Gospodin Ćeman. Evo izvolite.
Vrlo kratko jedno pitanje Kolegiju Doma, a odgovor može biti odmah, može usmeno, pisano, kasnije najbolje je neka konkretna aktivnost. 19 Iz razgovora koje sam u raznim prilikama imao sa kolegama parlamentarcima drugih država, pored ostalog su se interesirali zašto se Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine oglušuje na inicijative za uspostavljanje zajedničkih komisija ili nekih tijela, grupa za međuparlamentarnu saradnju, razvijanje prijateljskih veza, saradnje itd. Nije riječ ovdje o onim oficijelnim kontaktima vođstava itd. Da li je dakle Kolegij u tom pravcu šta poduzimao, odnosno kada će i ovaj drugi dom formirati grupe za saradnju sa drugim parlamentima?
Zahvaljujem. Ali ja bih vas molio da izbjegavamo pitanja Kolegiju. Znate mislim gube poslanička pitanja smisao. Ranije je to u mandatima i nije bilo, ali evo. Vi znate, upoznati se kao i ja. Kada se ušlo u tu inicijativu da ovaj dom broji 42 poslanika, kada bismo formirali sve grupe prijateljstva ljudi bi bili u 10 komisija ni jednog dana ne bi bili u Bosni i Hercegovini, a treba završiti posao. Dakle, očekuju se druge promjene koje će omogućiti da formiramo komisije, da odgovorimo tom zadatku. Vjerovatno u ovom trenutku nažalost ne možemo. I molim vas dakle da ne postavljamo Kolegiju pitanje. Mi smo tu da radimo posao u smislu tehničkom da pripremimo ako ima možete doći u kabinet stalno, možete nazvati telefonom ako ima problem, ali evo dr. Azra Hadžiahmetović, tražila je riječ.
Zahvaljujem kolega Špiriću, ja ću ipak postaviti Kolegiju pitanje. Čitajući jedan dio zapisnika i ja kad sam maloprije povodom usvajanja zapisnika nisam se javila za diskusiju, jer se radi o jednoj stilskoj formulaciji koju sam smatrala manje važnom. Kolega Špiriću, ja se obraćam Kolegiju. Može li?
Okej. Može.
Izvinjavam se, čitam dio zapisnika sa prošle sjednice koji se odnosi na postavljena pitanja itd. u kome stoji da je Azra Hadžiahmetović uz ostalo naglasila da se desila krupna stvar u BiH, ne zna se koja i da će i te kako uslijediti posljedice i da bi bilo dobro da se u Parlamentu to pitanje raspravi, ne zna se koje u komunikaciji sa Vijećem ministara i Uredom Visoko predstavnika. 20 Ovdje se navodi da je predsjedavajući Špirić rekao da o inicijativi treba da odluči Kolegij u skladu sa Poslovnikom i da će u tom smislu imati aktivan odnos. Ova formulacija znate, stvar je zaista stilskog uređenja i pojašnjenja. Ja hoću da pomenem da sam pokrenula prošli put inicijativu koja se odnosila na ishod pregovora i glasanja u Skupštini Republike Srpske vezano za reformu policije, da se na prvoj narednoj sjednici tj. Danas Vijeće ministara ili, odnosno i saradnji sa OHR-om oglasi ovom parlamentu, odnosno na neki način da se otvori rasprava o tom pitanju i svim posljedicama koje, sad već mogu govoriti su uslijedile. Prošli put sam nagovjestila da će vjerovatno, ja hoću da pitam šta znači ovo, odnosno kakav je odgovor Kolegija, pošto se odnosilo na prvu narednu sjednicu. Drugo šta znači da će Kolegij imati aktivni odnos? Da li vi imate možda neki odgovor? I treće da pokrenem inicijativu opet, odnosno da je ponovim da se na prvoj narednoj sjednici obavi ta rasprava. Smatram da ovaj parlament, državni Parlament ne može se ponašati kao da se ništa ne događa u državi BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Hadžiahmetović. Ja naravno kad kažem da ćemo imati aktivni odnos, mi smo ga imali, evo jutros smo imali sjednicu Kolegija dakle na prvoj sjednici smo to razmatrali i reću vam koji je stav Kolegija. Nakon toga sam razgovarao sa predsjedavajućim Vijeća ministara Adnanom Terzićem, a mislim da još uvijek traju rasprave o reformi policiji, da treba dozvoliti, stvoriti atmosferu da dobijemo definitivni izvještaj da li je stvar uspjela, ili nije uspjela da mi u državnom Parlamentom na takav način pokušamo omogućiti da se stvori politički dijalog, a ne da zovnemo Adnana Terzića da ovdje kaže jest krivi su ti i ti, da s druge strane dobijemo odgovore takve i takve i mi smo cijenili u Kolegiju da treba ostaviti prostora da vidimo kako će se ta definitivno stvar završiti. Ja sam i svama pričao kada smo bili na putu i čini mi se dobio prećutnu saglasnost da bi to možda mogao biti mudar odgovor na vašu postavljenu inicijativu. Ako niste, dakle ako vi ostajete na tome, dakle ja bih iz opozicije trebao biti na tom fonu da danas zovnemo Adnana Terzića i da sjedi ovdje i da priča sat vremena i uđemo u političke polemike, ali nećemo riješiti, nećemo riješiti problem. Dakle, evo, dakle imali smo na Kolegiju, imali smo razgovor sa gospodinom Terzićem i on misli da treba pustiti još malo vremena da se vidi da bi se ovdje moglo meritorno raspravljati o procesu reforme policije.
Kolega Špiriću tačno je da smo mi pričali prije par dana o tome, ali ja sam se pozvala ovdje na formulacije koje stoje u zapisniku. 21 Drugo, cijenim da je možda trebalo informisati Parlament i drugo ovo što sam sada čula od vas mogu smatrati zvaničnim odgovorom na moju inicijativu.
Da.
Ja opet ostajem pri tome, imajući u vidu specifičnu težinu, opet ponovim ishoda glasanja u Skupštini Republike Srpske. Cijenim da ovaj parlament se treba odrediti o tome, pa makar i raspravljao o pravcu o kome ste vi govorili, odnosno razgovarali sa predsjedavajućim Vijeća ministara.
Da, ali kolegice Hadžiahmetović nije poslaničko pitanje. To je inicijativa za tačku dnevnog reda protiv koje ja ništa nema, ja ću vas podržati za sada i glasati za nju. Dakle nemojte samo da jalovo odgovaramo jedni drugima. A ovdje kada gledam zapisnik,ako je zapisnik usvojen, ne možemo se vraćati na prethodnu tačku. Ovo je bio vaš odgovor na Berizovu diskusiju. Da, da, piše ovdje predsjedavajući, dakle postavljeno pitanja Beriz Belkić podsjetio je na komentar Azre Hadžiahmetović. Dakle on je govorio o svemu, onda ste se vi javili pa rekli, između ostalog, da se desila krupna stvar u BiH. Dakle, nije ovo vaša prethodna diskusija koja je bila uvod o čemu ste sve govorili. Dakle, evo kada ja čitam to je strana 5. ako se, ako imate primjedbu. Jel tako? Dr. Azra Hadžiahmetović dakle nakon Berizove diskusije je rekla, rekla je da se desila krupna stvar u BiH i da će se sigurno uslijediti posljedice itd. Dakle u tom smislu. Ovo nije izvorna vaša diskusija prva nakon koje je gospodin Belkić diskutovao, koliko se ja sjećam. Ali nemam ništa protiv, dakle kada bude priča o zapisniku da se traži korekcija u zapisniku. Zapisnik je usvojen. Ne mislim da je načinjena materijalna pogreška. Da sada ne vračamo zapisnik. Ako vas mogu zamoliti.
...da se nisam javila povodom zapisnika, ali zaista stoji ovaj konstatacija koja iz koje se ne može vidjeti o čemu se radi. Ja ću vas podsjetiti, ja sam pokrenula inicijativu na ovom parlamentu.
Okej. Hvala lijepo. Javio se za riječ gospodin Lozančić. 22
Zahvaljujem. Ja ovdje moram isto zamoliti još jednom Kolegij da nam pokušava osigurati predstavnike Vijeća ministara na ovoj točci, jer usmenim odgovorima bi mnogo skratili i rokove i dopisivanje i mnoge nejasnoće koje dobijemo pisano. Može i nekim potpitanjima tražiti. Mislim da ima prostora da Vijeće ministara jednom u 15 dana bude u Parlamentu, ili ministar, ili zamjenik, ili pomoćnik koji bi mogao dati određene usmene odgovore tako bismo na neki način skratili čekanje na odgovore. A moje pitanje je vezano ponovo za namjensku proizvodnju. Nazime ja sam prije nekoliko mjeseci postavio lično ovo koje namjeravam postaviti pitanje i dobijo sam odgovor skojim nisam komentirao, ali sam u odgovoru dobio ono što sam ja u uvodu napomenuo. Znači da je to nadležnost entiteta, da Vijeće ministara nema utjecaja na namjensku proizvodnju i jednostavno ono što sam ja u uvodu naglasio dobio sam i kao odgovor. Danas ja želim postaviti pitanje vezano za to što sam našao da mi u 2003. i 2004. imamo takav i takav izvoz vojne opreme, odnosno uglavnom streljačko i artiljerijsko streljivo, a na prostoru samo Federacije imamo 9-10 tvornica koje su dijelom devastirane kojima neko upravlja koje su ranije bile u Ministarstvu obrane, danas su u energetici i rudarstvu što pozdravljamo, jer oni trebaju da potrebe Ministarstva odbrane da ih proizvode, a u budućnosti se ne očekuje neka potreba da se proizvodi izuzetno puno koliko imamo kapaciteta u oba entiteta za državnu vojsku jel koja će biti manja i operativna, pa mene interesira: - što vijeće ministara planira? Da li planira imati neku koordinirajuću ulogu da osposobi, odnosno stvori sadašnju uglavnom tehnološki zastarjeli i ratom devastirani i gospodarski društava namjensku proizvodnju u kojoj bi mogli zaposliti jedan dio radne snage koja se bavila ranije namjenskom industrijom? - I isto tako me interesira ko upravlja i šta se planira sa kapacitetima koji nisu trenutno u uporabi, ali pripadaju vojnoj industriji? Hvala.
Zahvaljujem. Ja bih molio samo, pošto Kolegij, odnosno predsjedavajući ovdje mora biti zato što predsjedava da ono što mislite postavljati Vijeću ministara ne pretvorite nas u Vijeće ministara, a klubovi moraju imati toliku snagu da ministri iz svojih redova obezbjede ovdje. Ja sam za radi toga neslaganja pokretao različite inicijative i nisam nailazio na podršku. Dakle, đaba nas obavezujete. Ne možemo fizički dovesti ljude. Dakle ja mogu da ih svaki put uredno pozvani, razgovarano, bitne tačke. To vam je odnos dame i gospodo, to je odnos ljudi prema onome što mi radimo, a oni su predstavnici različitih partija koje čine većinu ili opoziciju manje bitnu. 23
Možete zatražiti još jednom od njih, znači da na samo drugoj točci zastupnička pitanja i odgovori bude predstavnik Vijeća ministara. Za 50% pitanja bi mogli dobiti usmene odgovore.
Sve ćemo tražiti, ali mislim da novim poslovnikom moramo poslanički čas napraviti produktivnijim, inaće ovako on lagano gubi smisao. Ali, eto hoćemo da potrošimo sat vremena i u to, to je van mojih mogućnosti. Gospođa Majkić Dušanka, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, bez obzira što smatrate da nije u redu postavljati pitanje Kolegijumu Doma i Sekretarijatu, ja mislim da ponekada postoji potreba za to i da postoje dileme koje postoje kod poslanika i da bi neko trebao da na njih odgovori. Ja možda ne bih ni inicirala ovo pitanje, bez obzira što sam svjesna tog problema da jedan strani državljanin iz Švedske sam nije zamolio da na to pitanje ovdje da postavim Kolegiju. Sigurno je da web prezentacija na adresi www.parlament.ba veoma važno mesto koje posjećuje veliki broj građana i ne samo građana Bosne i Hercegovine, nego i ljudi iz inostranstva. Ovom prezentacijom bi trebali da se predstavimo i u zemlji i van zemlje i na osnovu te prezentacije mediji i javnost sudi o našem radu, ...zakonodavni postupak i naše odluke vezano za razne zakone koje donosimo. U skladu stim ja bih htjela da postavim Kolegijumu nekoliko pitanja. - Kako je moguće da je web sajt Parlamenta toliko neažuran da je posljednji aktuelni događaj u dijelu koji se odnosi na Predstavnički dom dogodio se prije godinu dana i to je 21.10.2004. godine? - Kako je to moguće da su još nekoliko važnih datuma svi datirani iz 2004.? - Kako je moguće da se kao predsjedavajući Predstavničkog doma na jednom mejstu pominje gospodin Džaferović, na drugom mjestu gospodin Raguž, a da sadašnji predsjedavajući po ažurnosti podataka na internetu još uvijek predsjedava domom? - Kako je moguće da se kao članovi komisija Predstavničkog doma vode ljudi koji odavno nisu članovi Parlamenta, da ne govorim o engleskoj verziji web stranice? - Ko je odgovoran i ko brine o održavanju web prezentacije Parlamentarne skupštine? Ko to radi i po kojoj cijeni? 24 - I kada će se na sistematičan način riješiti pitanje redovnog ažuriranja web stranice i kada će ona početi da po obimu informacija liči na slične web prezentacije parlamenata iz našeg okruženja? Vjerujem da je ovo od interesa za Bosnu i Hercegovinu i očekujem da će Kolegijum, ne samo odgovoriti na postavljena pitanja nego i preduzeti mjere da se uočene slabosti otklone. Hvala.
Zahvaljujem. Dakle da se ne bi pretvorilo da postavlja samo Kolegiju, ja bih molio pošto sam ja dostupan svima, prije podne, poslije podne, do 1 sat, za sve što liči da se može otkloniti možete me zvati i doći u kancelariju. I nelogično je kada vas god neko nešto upita da javno postavite pitanje. Dakle možemo nešto u dnevnoj komunikaciji, ja se slažem da ovo jesu aktuelne stvari, ali mi ćemo riješiti neke probleme kada po sistematizaciji popunimo Sekretarijat u Parlamentarnoj skupštini. Kada budemo radili punim kapacitetom. To jeste problem što nemamo nikoga ko može da ažurira web stranicu svaki dan. I evo hvala vam dakle na tim sugestijama, ali čini mi se da mnoge stvari možemo u direktnoj komunikaciji bez pitanja riješiti od parkinga, web stranice ili Sekretarijata itd. Ako ovo pretvorimo u pitanje, ja vas, ili mi iz Kolegija vas svih nas, poslanički čas gubi smisao. Dalje se javila za riječ, dalje se javio za riječ kolega Filip Andrić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, poštovane kolege, zastupnici, ja sam prije nekoliko mjeseci uputio jednu inicijativu povodom premlaćivanja zatvorenika u zatvoru Zenica našoj komisiji za ljudska prava, pa tragom te inicijative očekivao sam i konkretnije poteze i kao odgovor. Znam da je Komisija formirala pod komisija koja je išla, obišla te ljude u zatvoru. Međutim službeno informacija Komsiije nije stigla niti kao odgovor, niti u Parlament pa me zanima kada će se to učiniti, odnosno zašto čekaju? Hvala.
Zahvaljujem. Ko se dalje javlja za riječ? Ne javlja niko. Dame i gospodo time smo iscrpili drugu tačku, a Mara Perkanović, izvinjavam se. Nisam vidio.
...informaciju gospodinu Andriću. Podkomisija je završila svoj dio posla. Znači sačinili smo izvještaj koji će biti na sljedećoj sjednici Komisije za ljudska prava, a to će 25 zakazati gospodin Jahić kao tačka dnevnog reda gdje će Komisija zauzeti svoj stav i proslijediti, nadam se zadovoljavajući odgovor gospodinu Filipu Andriću.
Zahvaljujem kolegici Perkanović na odgovoru. Nema dalje prijavljenih. Izvolite možete.
Ja sam samo htio da odgovorim, pošto oni govore u moje ime šta ću ja sazvati. Ništa ja neću znate ovako kao što kažu. Naime, mi smo već prije mjesec dana odgovorili na poslaničko pitanje gospodina Filipa Andrića i odgovorili smo na predstavku jednog člana porodice ovih zarobljenih. Zašto nije stiglo do poslanika meni zaista nije jasno. Dakle, već više od mjesec dana mi smo uradili taj posao. A takođe, paralelno sa ovim poslom mi smo pokrenuli jednu aktivnost, obilaska svih kazneno popravnih zavoda, zatvora itd. u Bosni i Hercegovini dakle oformili smo tri grupe gdje obilazimo jedno 9-10 zatvora i tu ćemo kasnije napraviti jedan izvještaj o poštivanju ljudskih prava zatvorenika, uslova itd. dakle to je drugi jedan posao koji je takođe vezan za ovo. Dakle što se tiče tačno ovog posla, poslaničkog pitanja gospodina Andrića i što se tiče predstavke mi smo to davno uradili. Zašto vama nije došlo, meni zaista nije jasno.
Molim vas samo malo. Nema, ovo su poslanička pitanja, nema replika. Može biti odgovor. Izvolite.
Objašnjenje. Sobzirom da sam član podkomisije koja je išla u obilazak KPZ Zenica i pošto je unutar komisijska procedura bila prekršena, mi smo tražili da članovi podkomisije sačine izvještaj, jer onaj izvještaj koji je proslijeđen nije ispoštovao proceduru unutar komisijsku što znači da članovi podkomisije koji su bili u obilasku Zenice nisu sačinili svoj izvještaj po osnovu koga bi komisija se izjasnila i proslijedila odgovore gospodinu Filipu Andriću. Prema tome, Komisija je dužna da na sljedećoj sjednici po zaključku prethodne sjednice stavi tu tačku dnevnog reda na dnevni red i da se donese, naravno donese se zaključak po osnovu tog izvještaja koji je sačinila podkomisija.
Zahvaljujem lijepo. Ja vas molim samo da vodite računa da baš ne banalnost da do banalnostni ne dovodimo ova pitanja da parlamentarci svojim komisijama postavljaju javno 26 poslaničko pitanje. Umjesto da sjednu u Parlamentu da razgovaraju o problemu, da ga rješavaju itd. Dakle gubi smisao ovo što radimo da jedni drugima postavljamo pitanje kada javnost prati. Pa nismo u stanju da obezbjedimo pitanje onih adresa koji meritorno mogu da riješe problem. Zato vas poslanike, nije mi teško, možete pitati šta god hoćete Kolegiju, ja ću da odgovorim ono što mogu i da uradim ono što je u mojoj moći, ali da ne pretvorimo ovaj poslanički čas u nešto što objektivno ne bi trebalo da bude. Ko se dalje javlja za riječ? Ne javlja niko. Zaključujem tačku poslanička pitanja. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda. Uh pardon, izvinjavamo se. Imamo zaključak gospodina Živkovića kojeg je onog trenutka kada ga je izrekao prestao interesovati zaključak. Ali ja sam u obavezi da ga dakle pročitam i da glasamo. - Zadužuje se Vijeće ministara da preduzme sve potrebne radnje kako bi se ispunili formalni uslovi za podnošenje aplikacije prema globalnom fondu za donaciju sredstava za borbu protiv HIV AIDS i TBC do 30.09.2005. godine. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Zahvaljujem. - za 24. Niko protiv, niko uzdržan. Ovaj zaključak je usvojen, stim da skrenem pažnju službama koje prate ovaj rad da kada imamo radni zaključak kojim ćemo glasati, da ja ne bi ovdje natucao u čitanju molim da se taj zaključak prekuca, to je 2 minute, ili minutu kako bismo mogli uredno ovdje raditi. Nema potrebe da se uzme taj zaključak i donese nama ovdje, fino da se prekuca i fino uredi da znamo o čemu smo glasali. Hvala lijepo. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda Ad.3. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o postupku indirektnog oporezivanja po hitnom postupku, u skladu sa članom 105. Poslovnika Savjet ministara je 7. decembra dostavio , 7. septembra dostavio je Parlamentu Predlog zakona o postupku indirektnog oporezivanja sa zahtjevom za hitni postupak po članu 105. Poslovnika. Vama je Predlog ovog zakona upućen 9. septembra. Otvaram raspravu o zahtjevu vezano za hitni postupak, stim što moram da kažem da sam razgovarao sa predsjedavajućim Vijeća ministara i očekivao sam ga ovdje, jer sam u razgovoru sa predstavnicima klubova i poslanicima koji su imali raspravu sa gospodinom Diksonom, 27 stvorili utisak da je moguće ovdje postići raspoloženje na proceduru člana 104. kako bi se napravile korekcije zakona i kako bi on bio od interesa za Bosnu i Hercegovinu, odnosno načelnu saglasnost predsjedavajućeg da to njemu ne čini problem i da će Vijeće ministara tražiti tu proceduru. Pošto nema nikoga, mi ne možemo tražiti izmjenu procedure u ime predlagača. Meni je žao. Možemo jedino napraviti pauzu da pitamo može li. Pauzu od 5 minuta, da li Vijeće ministara, jer mi je obećano da oni će tražiti proceduru člana 104., jer bi bila šteta da danas ne prođe procedura recimo 105. da ide u redovnu proceduru, onda ćemo probiti sve moguće rokove i pod željom da napravimo najbolju moguću stvar nanjeti štetu ovoj zemlji. Dakle, izvolite gospođo Milićević.
Mislim gospođa Marić je uputila jedno pismo bila komisiji gdje kaže da će biti odsutna, mislim da je u Americi, ali je potrebno izvršiti konsultaciju i da je ovdje jako prihvatljivo ustvari i poželjno da ide 104.
Evo pauza 10 minuta. Ukoliko treba za konsultacije sa Vijećem ministara. Ja ću pozvati predsjedavajućeg. Obećao je da će biti tu. Pretpostavljam da ima neke obaveze, ali evo pokušaću da to rješimo i za ovaj zakon i za naredni zakon jer je procedura u pitanju. [[PAUZA]] Nastavljamo sa radom. Ja bih molio u buduće da iskoristimo ono vrijeme koje smo dali na raspolaganje da se ne udaljavamo ispred sale. Na zadovoljstvo imamo predsjedavajućeg Vijeća ministara. Dakle mi smo na trećoj tačci dnevnog reda, to je - Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o postupku indirektnog oporezivanja po hitnom postupku u skladu sa članom 105. Poslovnika. Rekao sam već da sam razgovarao sa predsjednicima klubova i poslanicima i da je bilo razgovora sa predstavnikom Upravnog odbora za indirektno oporezivanje, gospodinom Diksonom ovdje u Parlamentu. Razgovarao sam i sa predsjedavajućem gospodinom Terzićem kojeg pozdravljam i koje je prisutan na ovom zasjedanju i mi nemamo nažalost mogućnosti da mjenjamo proceduru koju traži Vijeće ministara. Može samo Vijeće ministara da zatraži skraćenu proceduru člana 104. U tom slučaju mi u Kolegiju imamo raspoloženje da skratimo proceduru kako bi jedan i drugi dom ispoštovali rokove da do kraja oktobra imamo usvojena ova dva zakonska projekta i evo dajem riječ predsjedavajućem gospodinu Terziću da kaže da li Vijeće ministara ostaje pri proceduri člana 105. ili insistira na proceduri, ili hoće član 104. 28
Poštovani predsjedavajući dame i gospodo zastupnici, ja sam obavio konstatacije sa članovima Vijeća ministara do kojih sam mogao doći. Mi se slažemo da promjenimo proceduru i zahtjev za ove zakone po 104. da ih pošaljemo u skraćenu proceduru. Razlog zašto smo tražili je bila hitnost tražena od strane Uprave za indirektno oporezivanje. Pošto je gospodin Dikson u razgovoru sa komisijom i predsjedavajućim domova prihvatio da možemo ići u 104. Onda Vijeće ministara nema nikakvog razloga da jedan takav zahtjev ne uvaži i ja u ime Vijeća ministara predlažem da ovi zakoni idu po skraćenoj proceduri. Dakle po 105. Hvala vam.
Po 104.
Po 104.
Zahvaljujem predsjedavajućem gospodinu Terziću. Otvaram raspravu. Gospodin Belkić. Izvolite.
Imase nekog posebnog izbora i sigurno da ćemo podržati ovaj predlog, odnosno složiću se sa ovom činjenicom. Međutim meni se otvara jedno suštinsko pitanje i ja želim poslati jednu poruku Vijeću ministara ministarstvu resornom itd. Oni jednostavno moraju preuzeti odgovornost za vođenje procesa, odnosno vođenje reforme. Ove reforme o kojoj govorim, dakle o uspsotavi sistema indirektnog oporezivanja. Oni moraju se osloboditi diktata Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje i postati neovisni u vođenju reforme. To je suština. Ovdje se radi o provedbenim zakonima i ja imam nekih primjedbi. Možda ima tu neke konfuzije itd., ali se radi o provedbenim zakonima koji su dio uspostave sistema. Niko nije protiv, siguran sam, čak i oni koji praktično mješaju pomalo stvari, diferencirane stope i sistem indirektnog oporezivanja itd. mi smo se opredjelili da to bude 1.6. Ja se bojim, gospodine Terziću da mi polako, prihvatajući prolongiranje jednog, pa prolongiranje drugog itd. ja se bojim da li ćemo mi 1.6., 1.1. briti potpuno spremni da se uspostavi sistem. Sistem se mora uspostaviti i mi svi moramo dati doprinos za to. Dakle, evo ja sam imao potrebu to da kažem i da poručim Vijeću ministara da mora praktično ono upravljati i biti komandna soba za reforme, pa čak i za ovu, bez obzira na poziciju Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje. Dakle resorno ministarstvo zajedno sa Vijećem ministara. Hvala lijepo. 29
Zahvaljujem kolegi Belkiću. Mi ćemo na kraju, nakon ove dve tačke usvojiti jedan radni zaključak u kojem nema probijanja rokova. Dakle mi kao Parlament moramo imati odgovornost za onaj dio zakonodavne aktivnosti koji prati uspostavu sistema indirektnog oporezivanja. Dakle, ko se dalje javlja za riječ? Gospodin Križanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Nešto bih vrlo kratko rekao na tragu ovog što je i gospodin Belkić govorio prije mene. Naime, evo mi smatramo se vrlo sretnim što je Vijeće ministara promjenilo svoj zahtjev da se ova dva zakonska prijedloga razmatraju po proceduri 104. Vidite, radi se zaista o jednom da kažem vrlo, blago rečeno nekorektnom pristupu prema ovom parlamentu. Upute nam se dva ozbiljna zakonska prijedloga vrlo složene materije za rzamtranje, sa zahtjevom za razmatranje po proceduri 105. I vidite, samo da vas podsjetim na članak 20. Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja gdje se kaže - Odbor može pokrenuti izradu nacrta zakonskih propisa i izmjena zakonskih propisa iz područja neizravnog oporezivanja za podnošenje Vijeću ministara odborima za pitanja proračuna financija zakonodavnih tijela Federacije, Republike Srpske i Skupštine Distrikta i ako se ocjeni potrebnim Zastupničkom domu Parlamenta Federacije, Narodne skupštine Republike Srpske i Skupštini Distrikta daje se prilika da na takve zakonske propise daju svoje komentare prije njihovih podnošenja Vijeću ministara, a sve komentare i sugestije na različite prijedloge zakonskih propisa, izmjena zakonskih propisa moraju dostaviti odboru u roku od 15 dana. Dakle, ovdje je upućen jedan prijedlog zakona gdje se ne ostavlja prilika niti jednog dana da se bilo ko očituje od nadležnih tijela pa ni naša komisija za finansije i budžet. Hoću reći da je dobro što je došlo do ove promjene zahtjeva za proceduru, ali bih isto se priklonio onim mišljenjima i nekom radnom zaključku da nam se ovakve stvari zaista ne dešavaju i da moramo raditi, praviti pauze i sjednice da bismo došli do prave procedure. Hvala.
Zahvaljujem kolegij Križanoviću. Dame i gospodo mi dakle raspravljamo o proceduri. Ja moram da kažem da sam ja dakle tražio od Vijeća ministara, nije Vijeće ministara predlagalo i naravno u razgovoru sa kolegama sam osjetio da ljudi su spremni da poboljšaju ovaj zakon, ali to stvara i obaveze Parlamentu da ne prebijemo rokove. Ne može samo Vijeće bez nas, niti mi možemo bez Vijeća napraviti dobre zakonske projekte. I u tom smislu, dakle ja mislim da je zahtjev za promjenu procedure išao od nas, ali smo morali dobiti saglasnost Vijeća ministara i ja sam zahvalan što tu saglasnost imamo 30 dakle na tragu ovome o čemu je govorio gospodin Križanović. I mislim da bi trebali se izjasniti o proceduri i za ovu i za narednu tačku kako bismo usvojili zaključak koji se tiče Parlamenta Bosne i Hercegovine. Ta je obaveza naša da uradimo da ne probijemo rokove. Moramo koordinirati rad i jednog i drugog doma. Jel se javlja još neko za riječ? Dr. Gligorić izvolite pa predsjedavajući Terzić.
Hvala gospodine predsjedavajući i gospodine predsjedavajući Savjeta ministara Terziću, dame i gospodo mi smo imali prethodni sastanak sa gospodinom Diksonom i direktorom Uprave gospodinom Čauševićem kao šefovi klubova i dogovorili smo se da ide po skraćenoj proceduri sa željom da im do 31.10. kada su oni rekli da je to konačni rok da se ovaj set zakona usvoji kako bi 1.1. mogli da implementiraju ove zakone, odnosno staviti u funkciju Uprave za indirektno oporezivanje. Slažem se i dobro je da je predsjedavajući gospodin Terzić rekao vezano za da idemo po skraćenoj proceduri. Mi smo to prethodno dogovorili da koordiniramo taj svoj rad, a istovremeno bi zamolio, jer danas ne govorimo o sadržaju zakona, da sam se veoma pomno upoznao sa sadržajem tih zakona, da postoji ozbiljna ugroženost ekonomije, posebno Zakonom o indirektnom oporezivanju
Zato postoji amandmanska faza dr. Gligorić, nemojte
Samo malo, Zakona o prinudnoj naplati. Ovo govorim iz razloga da zamolim kolege da posebnu pažnju obrate kada budemo imali priliku da nakon skraćene procedure intervenišemo na ove zakone. Jer imam saznanja da su to propisali iz nekih zemalja u kojima je stanje sjajno ekonomije i primjenjuju na ovu našu sirotinju kakva je u Bosni i Hercegovini. Moramo naći mjeru kao poslanici. Ovo je ujedno i molba znači kolegama da posebno vode računa o tome kako bi mi u skraćenoj proceduri mogli popraviti ovu normu koju smo u međuvremenu u nacrtu dobili i dobro je da ne ide po hitnom postupku i moje je zalaganje bilo i na tom sastanku da skraćena procedura jeste mogućnost, a da istovremeno ne ugrozimo upravu da dođe blagovremeno do kvalitetnih zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Jel se još neko javlja za raiječ? Ne javlja niko. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Pripremite se. Ja se, moje izvinjenje predsjedavajući, mislio sam da smo postigli saglasnost, pa nisam. 31
Jesmo, jesmo, ja znam da je predsjedavajući oprezan pa se plaši da ja svojom diskusijom ne izazovem dalje diskusije. Apsolutno mi to nije namjera, osim da kažem da se. Gledajte, prvo danas ovdje nema nikoga iz Uprave za indirektno oporezivanje, nema gospodina Diksona, a nekoliko puta smo im do sada jasno ukazali i ja lično i predstavnicima međunarodne zajednice koji su ga doveli na to mjesto, da je njegova obaveza u ovakvoj konstalaciji odnosa da sjedi ovdje i da pojašnjava poslanicima šta i da za to prima platu. Druga stvar nema nikoga ni iz ovoga Ministarstva finansija i trezora i što se mene tiče ja apsolutno dajem puno pravo, nisam ja koji treba uopšte davati pravo, ali se slažem svama da ovo treba dobro ispitati. Pošto ih očito to ne interesuje, onda im treba neke stvari eventualno i promjeniti. Ali, zašto sam se sada javio? Upravo o čemu je govorio i gospodin Križanović. Nemojte da zabijamo glavu u pijesak. Mi apsolutno imamo ogroman problem u odnosu funkcionisanja Uprave za indirektno oporezivanja, Vijeća ministara i Parlamenta. To nam je zakon koji ste na kraju krajeva i vi usvojili iskompliciro. Zakon jasno kaže da Vijeće ministara apsolutno ne može donjeti ni jednu odluku ako nema saglasnost Uprave za indirektno oporezivanje. Šta podrazumjeva?
na razumije se, nije uključen
Molim vas, nemojte da tako pojednostavljamo stvari. Doći ćemo mi, doći ću ja u svojoj diskusiji i do poslanika. Znači šta podrazumjeva to. Da mi ukoliko želimo da promjenimo nešto na Vijeću ministara u odnosu na zakon koji predloži Uprava za indirektno oporezivanje. Moramo to vratiti Upravi za indirektno oporezivanje na saglasnost. I na kraju krajeva u svakoj toj proceduri mi ustvari vama direktno šaljemo ono što Uprava za indirektno oporezivanje predloži. Jednostavno ne postoji neki drugi način da mi od Uprave promjenimo zakon, prilagodimo onome što pretpostavljamo da će te i vi prihvatiti i pošaljemo vama na klupe. Ne postoji, po zakonu ne postoji taj način. To je jedna stvar. Druga stvar, vi imate Poslovnik po kojem radite već 2,5 godine koji još uvijek niste dovoljno smogli snage da ga promjenite, a taj poslovnik, ja ne znam ima li u demokratskim praksama igdje u svijetu. Možda dozvoljavam pojedinačno negdje da ima. Šta govori taj poslovnik? Da kad zakon koji je došao od Vijeća ministara 32
Ja molim preedsjedavajuće, dajte o proceduri, ostavite naš poslovnik. Mi ćemo o Poslovniku. Nemojte da sad otvorimo raspravu širu. Zato sam i rekao. Postigli smo saglasnost o proceduri. Ako neko hoće da tačka dnevnog reda ovog parlametna bude Direkcija za indirektno oporezivanje neka je predloži, da je jednom raspravimo šta možemo mjenjati u zakonu.
Dakle, taj poslovnik kaže da bez ikakvog mišljenja Vlade, što znači u ovom slučaju i Uprave za indirektno oporezivanje, poslanici mogu promjeniti zakon po svom nahođenju, što se opet direktno krši sa Zakonom o upravi za indirektno oporezivanje. Nalazimo se u jednom začaranom krugu i nije to stvar poštovanja i nepoštovanja. To je samo stvar dobre volje da svi zajedno sjednemo i da nađemo mehanizam koji će nam to pomoći. Jel to mehanizam da ipak ne može komisija donjeti amandman koji je sastavni dio zakona, bez saglasnosti Uprave za indirektno oporezivanje, ili nešto u tom smislu, ja ne znam. Ali je to ključni problem. I na kraju krajeva sami smo ga i napravili i moramo ga sami riješiti.
Zahvaljujem. Ja bih molio samo dakle poslanike i sve nas da diskutujemo o proceduri. Nesporim da sve što mislite da može biti tačka dnevnog reda predložimo da jednom rasčistimo. Ali ako svaku tačku koju budemo imali ovdje se osvrnemo samo na proceduru, a ne na suštinu zakona, nećemo doći ni dokle. Dakle Direkciju za indirektno oporezivanje kao tačku pa ćemo pričati šta treba dodati, treba li mjenjati zakon, na koji način izgrađivati povjerenje itd. Ovako mi sa tim pričama idemo sa suštine i dolazimo u situaciju da svaki zakon treba mjenjati, a to je znak da poslanici nisu dovoljno pažnje posvetili suštini. Ja mislim da je to, ništa drugo.
govori smjesta
Pa i sebi ja držim dr. Gligoriću. Ne mislim ja, ja sam poslanik kao i vi. Ne amnestiram ja sebe. Dakle riječ doktor Živković, pa Ljilja Milićević. Ali da se držimo samo tačke dnevnog reda.
Uvaženi predsjedavajući, držat ćemo se tačke dnevnog reda ali nešto govorimo o proceduri ovde i mislim da je dosadašnja praksa bila Vijeća ministara da se 5 do 12 dostavljaju vrlo važni zakonski projekti i da je ovaj parlament jednim dijelo snosi krivicu 33 što je prihvatio na to, ali mislim da je prihvatio iz dobre namjere, da se izađe u susret i da se nešto radi. Međutim, ovi zakonski projekti su bili gotovi u januaru i ušli su u proceduru što se tiće ministarstva, Uprave za indirektno oporezivanja, entitetskih ministarstava itd. a mi ga onda dobijamo na 5 minuta pred donošenje tih zakona i to se još bezobrano kaže da to ide po ovaj, 105. proceduri. To znači da ovaj paralment ne znači ništa u ovoj državi. Na takav način se odnosi Vijeće ministara i ostali, govorim i za Upravu za indirektno oporezivanje i ostale u ovoj državi. Znači u januaru mjsecu su bili gotovi zakonski projekti a mi onda dobijamo to u oktobru mjesecu i od nas se traži da radimo po ne znam ni ja kakvom ubrzanom projektu. O tome govorim, o načinu na koji dolaze zakoni u ovaj parlament i samo smo tražili da nam se dopusti ono što je osnovno poslovničko pravo, da se ulože amandmani na bilo koji projekat koji se ovde dobija. Hvala.
Zahvaljujem. Ljilja Milićević, izvolite.
Gospodine predsjedadvajući, ja se izvinjavam, nisam bila na početku ali, dakle mi znamo da je Upravni odbor održao sastanak sa predsjedavajućim klubova. I ja sam imala sastanak kao predsjedavajuća Komisije. Ova dva zakona su sastavni dio projekta i još dva zakona. Ta četiri zakona će ići zajedno u proceduru, logično je da idemo po proceduri 104. i nije tačno. Mi smo imali situaciju u Komisiji da su prošli amandmani koje smo mi usvojili, nije ih niko pobio, drugi Dom je imao drugo rješenje. Prema tome, nije nikom bilo uskraćeno demokratsko pravo da izjasni svoju volju i da glasa kako hoće.
Zahvaljujem kolegici Milićević. Ima li još diskusija? Nema. Zaključujem raspravu. Idemo na izjašnjavanje. Dakle, pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, izjašnjavamo se ko je za to da se prihvati Savjet ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o postupku indirektnog oporezivanja po hitnom postupku u skladu s procedurom člana 104. Glasajte sad. Moramo ponoviti glasanje. Ponavljamo glasanje. Glasajte sad. Dakle, konstatujem da smo sa glasanjem za 33, protiv niko, uzdržana 2, dakle usvojili Prijedlog Vijeća ministara da u skladu sa procedurom člana 104. vodimo proceduru vezano za Predlog zakona o postupku indirektnog oporezivanja po hitnom postupku. 34 Dakle, prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda to je, Ad.4. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o postupkuu prinudne naplate indirektnih poreza u BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 105. Poslovnika Čuli ste objašnjenje predsjedavajućeg Vijeća ministara, da Vijeće ministara traži i na ovom zakonskom projektu skraćenu proceduru, dakle proceduru člana 104. Mislim da nema potrebe da ponovo predsjedavajući Vijeća ministara izlazi za govornicu, on je to rekao u sklopu prve tačke dnevnog reda. Otvaram raspravu. Razlozi isti, suština je slična, niko se ne javlja. Zaključujem raspravu. Predlažem da se izjasnimo. Dakle pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, konstatujem da smo sa 32 glasa za, protiv nije bio niko, 2 uzdržana, prihvatili zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Predloga zakona o postupku prinudne naplate indirektnih poreza u BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 104. Poslovnika. Dame i gospodo time smo završili dvije ove tačke dnevnog reda, a na bazi onoga o čemu sam govorio, predlažem zaključak Predstavničkog vijeća kako bi smo ispoštovali rokove. Čitam zaključak. Imajući u vidu potrebu da se do 31. oktobra 2005.godine, donesu Zakon o postupku indirektnog oporezivanja i Zakonu o prisilnoj naplati indirerktnih poreza, u zagradi, nalazi se o proceduri po hitnom postupku po članu 104. Poslovnika, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH na sjednici održanoj 28.9.2005.godine, donosi zaključak, pod 1. rokovi za razmatranje Prijedloga zakona o postupku indirektnog oporezivanja i Zakona o prisilnoj naplati indirektnih poreza, u Predstavničkom domu skračuju se kako slijedi, - nadležna Komisija za finansije i budžet završit će komisijsku fazu po predlozima zakona do 10. oktobra 2005.godine i Domu podijeti izvještaj, - sjednica Doma zakazat će se do 23. 2005.godine na kojoj će se razmatrati prijedlozi ovih zakona, 2. zadužuje se Komisija za finansije i budžet Predstavničkog doma da svoje aktivnosti koordinira sa nadležnom komisijom Doma naroda a sekretar Doma da sa sekretarom Doma naroda koordinira sjednice domova, 4. zadužuje se Komisija za spoljnu trgovinu i carine, da u istom roku okonča komisijsku fazu po Prijedlogu zakona o carinskim prekršajima koji se nalazi u redovnoj 35 proceduri od 30.avgusta 2005.godine, obzirom da je ovaj zakon vezan za prethodna dva zakona. Dakle, ovim zaključno smo obuhvatili ovaj zakon koji je u paketu. Otvaram raspravu o zaključku. Mislim da nema potrebe da raspravljamo. Zaključujemo, idemo se izjasniti o ovim zaključcima. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, konstatujem da smo jednoglasno, sa 35 glasova prihvatili zaključke koje sam pročitao. I, time smo zaključili četvrtu tačku dnevnog reda. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda, to je Ad.5. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH, po hitnom postupku u skladu sa članom 104. Poslovnika Poslanik Moranjkić je 15. septembra dostavio u proceduru Predlgo zakona o dopunama Zakona o javnim nabavkama sa zahtjevom da se razmatra po članu 104. Poslovnika. Vi ste Predlog zakona dobili. Otvaram raspravu o zahtjevu. Riječ ima gospodin Moranjkić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedadvajući. Ja sam sebi uzeo za obavezu da ukratko iako u Zakonu stoji obrazloženje, da ga ukratko još jednom obrazložim, šta je put. Dobro, kad je u pitanju procedura bez obrazloženja, ja smatram da ovim zakonom treba da se ispune određena očekivanja i propusti koji su donešeni u prethodnom zakonu, začepe, jeste i da se onemogući ono što stoji u obrazloženju. Da li sam ja sve pokupio iz toga, analizirajući taj zakon, ja smatram da jesam ali ostavljam mogućnost i drugim poslanicima i drugim koji imaju pravo i mogućnost da amandmanski djeluju. Zato sam išao po prijedlogu da to ide po članuu 104. i predlažem da se tako prihvati.
Zahvaljujem. Ko se dalje javlja za riječ? Ne javlja niko. Zaključujem raspravu. Pozivam da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Ko je za to da se prihvati procedura člana 104.? Konstatujem da smo jednoglasno sa 33 glasa za, niko protiv, niko uzdržan, prihvatili zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o 36 dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 104. Poslovnika i time stekli uslovi da pređemo na šestu tačku dnevnog reda, a to je Ad.6. Zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrijednost po hitnom postupku u skladu sa članom 104. Poslovnika I ovaj zakonski predlog gospodin Moranjkić dostavio je 17.septembra ove godine. Isti zahtjev traži dakle, da se razmatra u skladu sa članom 104. Poslovnika. Otvaram raspravu. Niko se ne javlja za riječ. Zaključujem raspravu. Idemo na izjašnjavanje. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Zahvaljujem, dakle sa 32 glasa za, niko protiv, 2 uzdržana, konstatujem da smo prihvatili zahtjev poslanika Muhameda Moranjkića za razmatranje Predloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrijednost po hitnom postupku u skladu sa članom 104. Poslovnika. Dame i gospodo, došli smo do sedme tačke dnevnog reda, to je Ad.7. Predlog zakona o odbrani BiH U to ime pozdravljam ministra Radovanovića. Ja predlažem u ime Kolegija, sobzirom da je Komisija za odbranu završila rad vezano za obadva ova zakonska projekta, vezano za reformu odbrane. Dakle, pretpostavljam da će i gospodin Gregorijan prisustvovati ovoj sjednici, da bi se pripremili slušalice za prevod, da bi Komisija napisala izvještaj, predlažem sat vremena pauzu, iskoristite je za ručak, za dodatne konstatacije ako ih trebamo. Dakle, nastavljamo sa radom u pola 3. [[PAUZA]] ... dostavio u parlamentarnu proceduru Predlog zakona o odbrani BiH, Kolegijum je maksimalno skratio rokove za razmatranje, pa se stoga Predlog zakona već danas nalazi u prvom čitanju. Želim da vas informišem da je jučer zasjedala nadležna Komisija za odbrambenu i bezbjedonosnu politiku i izvještaj te komisije ste dobili danas. Zajednička komisija za odbrambenu i bebzjedonosnu politiku prihvatila je Prijedlog zakona o odbrani i usvojila 8 amandmana koji suu postali sastavni dio ovog teksta. Želim takođe da vas informišem da smo za plenarno zasjedanje dobili već obnovljene amandmane, sobzirom da smo skratili proceduru od Kluba poslanika HDZ-a zatim od poslanika Mirsada Ćemana i Poslanika Milorada Živkovića. 37 Ali, pre nego što otvorim dakle raspravu i želim da sa zadovoljstvom pozdravim kopredsjedavajućeg, u ime NATO-ove Komisije za reformu odbrane u BiH, gospodina Rafi Gregorijana koji nije štedio vrijeme, trud i znanje kako bi smo došli do najboljih zakonskih rješenja za BiH. Sa zadovoljstvom takođe mogu da pozdravim ministra Radovanovića koji je takođe zdušno radio vezano za reformu odbrane, izradu ovih zakonskih projekata i predlažem, ukoliko se slažete, da nam možda u jednom kratkom obraćanju ministar Radovanović ukaže na tok reforme odbrane, na tok izrade ovih zakonskih projekata i na rekao bih političko raspoloženje koje je vladalo u zajedničkom timu koji je radio na reformi odbrane kako bi smo dalje mogli voditi raspravu i sa zadovoljstvom usvojiti zakon u prvom čitanju. Dakle, slažete se da ministar Radovanović uzme riječ? Ministre Radovanoviću, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, gospodo ministri, dame i gospodo, dakle danas je pred ovaj dom došao Predlog nacrta zakona o odbrani BiH koji je rezultat rada tokom čitave ove godine, na osnovu Odluke Visokog predstavnika međunarodne zajednice za BiH od 31.12.2004.godine, kojom je uspostavljena Komisija za reformu odbrane, kojom je uspostavljen mandat Komisije i na neki način projektovan okvir rada Komisije u smislu reforme odbrane. Na osnovu te odluke, Komisija za reformu koja je uključivala domaće predstavnike, predstavnike institucija na nivou BiH i entitetskih institucija, predstavnike Parlamentarne skupštine BiH, predstavnike Predsjedništva BiH kao i predstavnike međunarodnih organizacija, prije svega predstavnika NATO-a, predstavnike EU, OSC-a ali i posmatrače iz ambasada SAD-a predsjedavajuće EU Turske i Ruske Federacije u svojstvu dakle, posmatrača je radila i 18.7.ove godine, predstavnici navedenih struktura su potpisali usaglašeni tekst Zakona o odbrani BiH i Zakona o službi u Oružanim snagama BiH. Treba istaći da je ovaj usaglašeni tekst predstavlja ili teksto ovog zakona predstavlja određenu vrstu političkog konsenzusa između učesnika u izradi zakona i isto tako, tekst koji je prihvatljiv, verifikovan i za predstavnike relevantnih međunrodnih institucija, prije svega NATO-a kao institucija koja je relevantna u oblasti odbrane za dugoročne spoljno- političke ciljeve BiH. Ovim rešenjima, Visoki predstavnik, dakle koji je formalno formirao Komisiju je upoznat 21.7. i on je tog istog dana uputio pismo insitucijama BiH u kom on pozdravlja rad Komisije za reformu odbrane, konstatuje da predložena rješenja zadovoljavaju dodjeljeni mandat te traži pokretanje procedure za usvajanje navedenih zakona u što je moguće kraćem vremenskom periodu. U skladu sa tim Ministarstvo odbrane BiH je 21.7. uputilo zahtjev entitetskim ministarstvima odbrane, za pribavljanje saglasnosti nadležnih institucija za prenos 38 nadležnosti u oblasti odbrane na BiH, kao i za pokretanje drugih potrebnih procedura na nivou entiteta. Isto tako, 9.avgusta, je Predsjedništvo BiH kao glavni komadant Oružanih snaga informisan o aktivnostima vezano za usvajanje zakona kao i o nepohodnosti usvajanja amandmana na Ustav entiteta i izmjene određenog broja entitetskih zakona u postupku prenosa nadležnosti u oblasti odbrane sa entiteta na BiH. Dana 30.8. je Predstavnički dom Narodne skupštine RS donio Odluku o prenosu nadležnosti u oblasti odbrane sa RS na BiH a Vijeće naroda Narodne skupštine je na svojoj sjednici 7. septembra potvrdilo ovu odluku. Isto tako Parlament Federacije BiH je 7. septembra na sjednici Predstavničkog doma i 8. septembra na sjednici Doma naroda, donio Odluku o prenosu nadležnosti u oblasti odbrane na BiH i ovlastio predsjednika Vlade Federacije BiH da potpiše Sporazum između Federacije i RS o prenosu nadležnosti u skaldu sa odredbama člana 3. tačka 5a) Ustava BiH. U daljoj proceduri je pribavljeno je na Savjetu ministara BiH upućen, prihvaćen zahtjev i upućen u parlamentarnu proceduru a u okviru parlamentarne procedure Ustavno- pravna komisija oba doma i Zajednička komisija, kao što je to rečeno, za odbranu i bezbjednost na jučerašnjoj sjednici i današnjoj sjednici, je uradila svoj dio posla i dakle, zakoni su danas pred ovim domom. Ja želim posebno istaći da je od potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma sistem odbrane je predmetom stalnih promjena koje su redom uključujući i danas važeći model i zakon, po svojoj prirodi bile kratkoročne. Ovakvo stanje promjena bez dugoročne vizije, nije svojstveno prirodi sistema odbrane i po mom dubokom ubjeđenju, ima niz negativnih dimenzija, bilo da su one bezbjednosne, bilo da su finansijske prirode, bilo da su socijalne političke i svake druge. Za razliku od dosadašnjih promjena novim Zakonom o odbrani BiH, a slično je i sa Zakonom o službi se uspostavlja dugoročni model koji zadovoljava ne samo kriterije za članstvo BiH u programu Partnerstvo za mir, već i kriterije za članstvo u NATO Savezu i na taj način omogućava da se u oblasti odbrane reforme provode planski i da se radi na modelu koji je verifikovan i koji je potvrđen od NATO Saveza kao institucije i strukture koja je mjerodavna u ovoj oblasti a u skladu sa našim vanjskopolitičkim ciljevima. Dakle, ja bih bio jako zahvalan da pozitivan, pozitivna politička ako hoćete atmosfera i raspoloženje koje je ispoljen tokom izrade ovih zakona i dostavljen u proceduri, da bude ispoljen i u ovom domu i u Domu naroda u narednoj proceduri i da na taj način BiH u što je kraće mogućem vremenu dobije Zakon o odbrani, kako bi njegova implementacija počela na vrijeme i kako bi bilo prostora da finansijski dio ovog modela koji je vezan za 1. januar 2006.godine, kao početak naredne fiskalne godine, bude uspješan. 39 Još jednom se zahvaljujem na dosadašnjoj spremnosti da se ubrza procedura kroz Parlament i ja sam spreman da naravno ponovim odgovore na sva pitanja u daljem radu. Hvala.
Zahvaljujem ministru Radovanoviću. Dame i gospodo, otvaram raspravu vezano za Predlog zakona o odbrani Bosne i Hercegovine u prvom čitanju. Ko se javlja za riječ? Ima li diskutanata? Gospodin Momčilo Novaković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, poštovana gospodo, članovi Savjeta ministara, članovi Komisije i gospodine kopredsjedavajući Komisije za reformu odbrane, kolege poslanici, cjenjeni gosti. Moram reći da je ovih zadnjih nekoliko dana finalizacija ovog zakona u samoj zajedničkoj komisiji tekla uz zaista puno truda i puno napora kako bismo došli do teksta zakona koji se sada nalazi praktično u proceduri. Ono što sam htio reći u prvom čitanju, upozoriti na nešto što će se dešavati kasnije, odnosno nešto o čemu ćemo raspravljati kasnije. Naime, u samom radu Komisije jedan broj amandmana, veoma ozbiljnih amandmana koje smo, koje sam ja uložio u ime Kluba nije naišao na podršku i on će biti obnovljen znači za raspravu kada se bude radilo o drugom čitanju. Sobzirom da mi nismo praktično imali vremena da ispunimo poslovničku odrednicu koja kaže da amandmani moraju stići 48 sati, znači prije početka rada neophodno bi bilo danas ovdje omogućiti poslanicima jednim zaključkom da mogu uložiti znači, odnosno ponovo ponoviti amandmane ili uložiti amandmane na eventualno prihvaćene u nekom periodu. Predlažem da to bude u narednih znači 48 sati. Dakle da imaju mogućnost poslanici da ponove amandmane oni koji smatraju da treba da ih ponove. Posebno mislim da je potrebno uvažiti razmišljanje, čini mi se ne samo moje, nego i jednog broja većeg broja poslanika i ovim putem želim i ovaj pute želim i na to da upozorim na član 57. zakona i rješenja koja ćemo mi ponuditi za taj član mislim da će biti prihvatljiva, ali je potrebno volje svih nas ovdje i ne samo nas ovdje, nego i članova Predsjedništva, nego i određenih i ostalih koji mogu uticati da na ovaj način dođemo definitivno do teksta zakona koji je prihvatljiv za sve. Dakle ja samo ovaj put dakle upozoravam na velike probleme koje izaziva nedefinisanje člana 57. što neće uticati na Klub SDS kada se radi o glasanju u prvom čitanju. Dakle mi ćemo zakon u prvom čitanju podržati, ali bitno utiče na nš odnos prema zakonu u onoj drugoj fazi kada budemo branili amandmane. Hvala vam. 40
Zahvaljujem kolegi Novakoviću. Samo da skrenem pažnju da smo mi u pozivu za ovu sjednicu dali napomenu da poslanici koji budu željeli obnoviti amandmane obnove do početka sjednice. Ja se slažem da je bio nabijen tajming da komisija je radila još dok je sjednica trajala tako da ćemo naći, jedno rekao bih zadovoljavajuće rješenje da svi mogu koji žele obnoviti amandmane za plenarnu fazu samo bih vas ja molio sobzirom da su ti amandmani već bili u zajedničkoj komsiiji da se vodi računa da se ne ponovi kompletan scenario amandmana. Već znate kakva je bila sudbina u zajedničkoj komisiji, nego da predsjednici klubova pokušavaju u međusobnom dijalogu tražiti razumjevanje za nešto zašto misle da može biti prihvatljivo. Ali o tome ćemo kada završimo zakon u prvom čitanju. Dakle riječ je tražio gospodin beriz Belkić.
Poštovane dame i gospodo, naravno okolnosti prvog čitanja ne podrazumjevaju neku veliku raspravu, izuzev rasprave o principima i načelima itd. Međutim Klub poslanika Stranke za BiH ne želi propustiti priliku da istakne da je ovaj današnji dan, mi nećemo reći istorijski dan, ali je zaista važan dan za Bosnu i Hercegovinu i mi izražavamo zadovoljstvo da smo nakon dugogodišnjeg da tako kažem procesa došli u situaciju da je napravljena jedna sumbioza svih tih naših napora itd. U principu i mi imamo nedoumica u neka rješenja, odnosno svjesni smo da su neka rješenja rezultat nepostignutnog političkog koncenzusa i možda nepotpunog razumjevanja nekih stvari i zato apelujemo na sve poslanike i klubove da se suzdrže od svih onih amandmana, od svih onih amandmana za koje mogu procjeniti da danas ili u sljedećih nekoliko dana nećemo moći postići u potpunosti neki koncenzus, pa taman nam neka pitanja ostala na neki način i ne riješena, pa ih rješavali u nekoj drugoj fazi, ali sadašnje rješenje za nas daje garancije da sistem može funkcionirati. Mi smo to razumjeli i iz uvodnog izlaganja našeg ministra odbrane. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Riječ je tražila gospođa Seada Palavrić.
Zahvaljujem. Dakle u ime Komisije kao zamjenik predsjedavajućeg Zajedničke komisije za odbrambenu i sigurnosnu politiku želim samo reći nekoliko stvari, iako ste izvještaj dobili kada je riječ o Zakonu o odbrani, vidjeli ste, mogli ste iz izvještaja vidjeti da je na zakon pristigao veliki broj amandmana. Međutim, očigledno je Komisija našla snage da uvaži ono što je radila Komisija za reformu odbrane i da uvaži činjenicu da onaj kompromis, a veliki kompromis je urađen na Komisiji za reformu odbrane između sva ti konstitutivna naroda bude očuvan. Svako je, kako je jednom rekao gospodin Gregorijan i dao što je morao i dobio ono što mu je bilo neophodno. 41 Nastojali smo da taj koncept ne bude ugrožen i mislim da smo u tome debelo uspjeli jer do tog kompromisa smo došli i razgovorima i saglasnošću svih stranaka parlamentarne većine i velikog broja stranaka koje ne čine parlamentarnu većinu i također čija je saglasnost članova Predsjedništva BiH. Dakle zaista Komisija za reformu odbrane je uradila jedan veliki posao, približila Bosnu i Hercegovinu NATO savezu i mi smo na Zajedničkoj komisiji prihvatili konstruktivne amandmane iz reda velikog broja predlagača amandmana, bilo da su pozicija, bilo da su opozicija, dakle svih amandmana koji su ostali na konceptu koji je zakon predvidio, ali su značajno poboljšavali podnesena rješenja i čak davali odgovore na neka pitanja koja su ostala bez odgovora. Ja se nadam da i kada se budu obnavljali amandmani da nećemo biti dovedeni u situaciju da raspravljamo o onome, ili da imamo situaciju kakvu smo imali na Komisiji za reformu odbrane, jer smatram da onih 22 potpisa obavezuju svakoga od nas kada je riječ o ponuđenim rješenjima. Apeliram da podržimo ovaj zakon, izvještaj Komisije sa usvojenim amandmanima dakle Zakon sa usvojenim amandmanima u prvom čitanju i da je što je moguće prije ispunimo svoju obavezu i kada je riječ o drugom čitanju, jer znamo da Zakon o odbrani je pretpostavka da bi mogao biti primjenjivan i da bi se mogao izraditi budžet za narednu godinu u kome je i te kako važno osigurati sredstva za period tranzicije i za ljude koji će ostati bez posla.
Zahvaljujem kolegici Palavrić. Riječ je tražio dr. Živković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, svjesni činjenice da je reforma odbrane bitna reforma u Bosni i Hercegovini SNSD je uzeo aktivno učešće u reformi iz nekoliko razloga. Najvažniji razlog je bio što se reforma odbrane i zakonske promjene koje se ovdje dešavaju u velikom dijelu koriliraju sa našim, našom strategijom i našom vizijom odbrambenog sistema u Bosni i Hercegovini. Mi sa zadovoljstvom možemo da kažemo da dio naših preporuka u vezi stim je usvojen. Spomenuću samo ukidanje regrutacije, iako u zakonu stoji da je on sastavljen oružane snage od aktivnog i rezervnog sastava, smatramo da je ostavljeno dovoljno mogućnosti da se u daljnjem vremenskom periodu taj rezervni sastav postepeno smanji, a onda i ukine, a i oružane snage u ovome broju da na osnovu ovoga zakona i ustavnih nadležnosti Predsjedništva smanje dakle u određenom vremenskom periodu i ukinu. Stoga smo i u ovome dijelu koji se zove parlamentarni rad, ostavimo na stranu sve zasluge koje neosporno ima komisija koja je radila da bi uopšte imali ovaj zakon na Parlamentu da je ovaj parlament taj koji te zakone ponovno ...Ja sam izrazio i juče neslaganje na komisiji da je praktično materijal koji je nama došao bio božije slovo koji se nije mogao promjeniti ni jednim amandmanom i ni jednom tehničkom popravkom, što je kasnije uvaženo i data je mogućnost poslanicima i tu je i Ministarstvo izašlo u susret da dio amandmana iz SNSD-a je prihvaćen na toj komisiji. 42 Iz tog razloga što smatram da je ipak ovaj parlament je mjesto gdje se treba da donese taj zakon, a da negdje priprema treba da bude na određenim nivoima, da nemamo paralelne strukture u Bosni i Hercegovini. U želji da ubrzamo ovaj proces, ja sam u ime Kluba, na osnovu izvještaja koji smo dobili u komisije u toku današnjeg rada podnjio znači amandmane koje treba ponovo i želim ponovo da branim na ovome domu i smatram da svaki poslanik ima dovoljno vremena da na takav način rad. Znači mi pokušavamo i danas da damo svoj doprinos da se ta reforma na najbolji način završi. Hvala.
Zahvaljujem dr. Živkoviću. Riječ je tražio gospodin Križanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Prije svega ja želim da u ime Kluba SDP Bosne i Hercegovine izrazim zadovoljstvo što se danas u Parlamentu Bosne i Hercegovine raspravlja o jednom ovako vrlo važnom reformskom zakonu i ste strane dakle želim takođe reći da odajemo priznanje i ovoj komisiji za reformu obrane i našem ministarstvu obrane. Međutim, izgleda da kod nas postaje pravilo da se svi važni reformiski zakoni donose u jednom konfuznom stanju u jednom vremenskom presingu u kojem zaista se ne ostavlja ovom parlamentu vremena da savjesno prostudira zakonske prijedloge. Evo vidite iz ove geneze koju je ministar maloprije iznosio proističe da se preko dva mjeseca o ovom zakonu razgovaralo od entiteta do državnog Parlamenta. A državnom Parlamentu se ostavlja ni punih 7-8 dana. I postaje poštovane kolege iz Kolegija našeg doma pravilo da se izvještaj naših komisija koje su, po mom mišljenju vrlo relevantni za ocjenu ovog parlamenta dostavljau topli, toplo odštampani na klupe pred samu točku dnevnog reda, ne pred sjednicu, nego pred točku dnevnog reda. Mislim da bi tu praksu trebali mjenjati u interesu kvaliteta rada ovog parlamenta. Ja sam potpuno svjestan da ćemo mi dovesti doći sada u vrijeme daljeg nastavka ovih reformi i da ćemo imati potrebu brzo i ubrzanije i donositi zakone, ali u svakom slučaju mislim da bi se boljom organizacijom i boljom pripremom sjednice mogao zadovoljiti ovaj minimum odnosno naše poslovničke procedure. Dakle, bez obzira na ove primjedbe, uzimajući u obzir važnost ovoga zakona i izražavajući naše opredjeljenje da on nije blizu onih naših očekivanja mi ćemo ipak podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju, a složio bih se sa kolegom Novakovićem da što se tiče drugog čitanja, zaista evo možemo otvoreno razgovarati, ali ja mislim da obzirom na veliki broj amandmana i ono, činjenicu da se prvi put mi susrećemo sa uopće nekim amandmanima ovdje, ja ne znam ko je to, moguće sad u ovako kratkom vremenu da se sagleda suštinu i značaj ovih amandmana i da se o njima korektno opredjeljivamo. Hvala vam. 43
Hvala lijepo. Za riječ se javio gospodin Špirić, predsjedatelj Zastupničkog doma. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, cijenjene kolege, uvaženi članovi Vijeća ministara, dozvolite mi da evo pozdravim ih i dr. Gregorijana kopredsjedavajućeg komisije u ime NATO-a. Dakle, želim danas sa ove govornice da čestitam svima onima koji u Bosni i Hercegovini nisu štedjeli truda tražeći kompromis da se dođe do bitnog zakonskog projekta. A takvih je mnogo i u Republici Srpskoj i u Federaciji i na državnom Parlamentu. Posljednju godinu dana su se vodile žestoke političke debate u Bosni i Hercegovini kada je u pitanju reforma odbrane i spravom su vođenje i spravom je taj proces i hvaljen i spravom su izražavane izvjesne rezerve kada je taj proces u pitanju. I mislim da onaj nivo kompromisa koji je postignut i u Narodnoj skupštini Republike Srpske i u Parlamentu Federacije i na različitim nivoima u Bosni i Hercegovini, ovaj parlament ima danas obavezu da sačuva i da dođemo do najboljeg mogućeg zakonskog rješenja koji je u interesu građana Bosne i Hercegovine. I zato ne treba imati nadu ili ambiciju da će sve želje lidera pojedinih političkih partija ili klubova biti ispoštavne ovim zakonom, jer bi to bio nemoguć posao. Ali gotovo sigurno ovo što smo čuli da niko nije ostavljen po strani, nikom nije bilo zabranjeno da kaže šta misli i sve dobre ideje su koliko je bilo moguće prihvatiti prihvaćene. Dakle mi imamo danas jedan, rekao bih možda lagan zadatak, možda bi dobro bilo poslije svih žestokih priča i rezervi, nakon postignutog kompromisa i konsenzusa, pre svega da pošaljemo građanima poruku da dobijaju dobar Zakon o odbrani Bosne i Hercegovine, jer imam osjećaj da je do sada u Bosni i Hercegovini bila utakmica lidera, pojedinih lidera da se reformskim zakonskim projektima prepadaju građani. Namjera ovih zakona iz oblasti bezbjednosti jeste da se svakom čovjeku u ovoj zemlji podari bezbjedan ambijent u kojem žive. Moram da vam kažem da kada su u pitanju ovi ciljevi ovog zakona, želio sam nešto da pričam o njima, ali poslije diskusije, ili poslije uvodnog izlaganja ministra Radovanovića gotovo i da nema potreba. Ako ciljevi, pošto je ovo čitanje, prvo čitanje o ovom zakonu, ako osnovni ciljevi ovih zakona pogađaju dakle ciljeve koji vode Bosnu i Hercegovinu Partnerstvu za mir NATO, onda ako ti ciljevi zadovoljavaju tu asocijaciju gototovo je sigurno da zavodoljavaju interese i Bosne i Hercegovine. Zadovoljavaju u onom smislu dakle kad se priča o ciljevima, mislio sam govoriti o kontigentu, dakle oružanih snaga BiH, da li je on dobro odmjeren u skladu sa ekonomskim ambijentom u kojem živimo. VI znate da je SNSD imao primjedbe čak do te mjere da treba demilitarizovati Bosnu i Hercegovinu, da joj ne treba vojska i to bi gotovo sigurno bilo najeftinije i najbolje rješenje sa stanovišta partije kojoj i pripadam, ali ja mislim da ovaj 44 nivo oružanih snaga, ovaj nivo vojske u Bosni i Hercegovini nije dovoljan da se Bosna i Hercegovina sama odbrani, niti je dovoljan da bilo koga Bosna i Hercegovina napadne i mislim da je dobro potrefljena logika procesa demilitarizacije svijesti u Bosni i Hercegovini. Dakle, Bosna i Hercegovina kroz ovaj zakon, koliko ja vidim traži kolektivnu bezbjednost kroz Partnerstvo za mir i NATo i to je ono što ovaj zakon gotovo sigurno ostvaruje. Ali kada je riječ o ciljevima imamo ovdje recimo u odjeljku a) ako se dakle osnovni ciljevi treba da se realizuju da se obezbjeđuje suverinitet, teritorijalna cjelovitost, politička nezavisnost i međunarodni subjektivitet Bosne i Hercegovine, zatim da se unaprijedi, unapređenja ciljeva spoljne politike Bosne i Hercegovine, pod c) ispunjenje međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine i zaštite državljana Bosne i Hercegovine. Mislim da su ti ciljevi ovim zakonom u potpunosti postignuti. A kada je u pitanju ovaj rezervni sastav, moja mala primjedba je, ja mislim da ekonomska snaga Bosne i Hercegovine nije takva da bi mogla izdržati 50% profesionalnog sastava kojeg treba da opremi ministarstvo, ukoliko ih angažuje, ali kažem evo vjerujući u cjelini dakle ciljevi ovog zakona, mislim da se i to može podržati i mene raduje da je kampanja SNSD za ukidanje dakle, za ukidanjem regrutnog dakle da omladinu ove zemlje ne šaljemo da se vojno obučava da se jednostavno pokuša demilitarizovati svijest mladih ljudi u ovoj zemlji da se, da vrijeme to upotrijebe na obuku, na osposobljavanje, na školovanje, na borbu za nova radna mjesta, za izgradnju sasvim drugačijeg ambijenta, nego ambijenta u kojem su mnogi od njih rođeni. Zato izražavam zadovoljstvo i mislim da je u potputnosti potvrđeno što imamo profesionalnu vojsku, dakle nemamo regrutni sastav i što je rezervni sastav po mojoj dakle ličnoj i skromnoj procjeni, možda predimenzioniran, ali ako i to relaksira odnose i služi za kompromis, to je prihvatljivo sa stanovišta partije koje pripadam i ja ću dakle danas podržati ovaj zakon u prvom i drugom čitanju stim što ja mislim da su kolege u pravu, bilo je dakle vrijeme zgusnuto, nisu se mogli uložiti amandmani i ja mislim da trebamo danas stvoriti raspoloženje da se svi oni koji žele da brane amandmane u plenarnoj fazi, treba da ih podnesu, ali mislim da moramo sjednicu Parlamenta zakazati krajem ove sedmice kako bismo i tu fazu završili. Dakle, niko neće biti uskraćen za pravo da brani svoje amandmane stim što mora poraditi sa kolegama da ti amandmani budu prihvaćeni. I u tom smislu ću vas zamoliti dakle da na kraju stvorimo političku volju da se sastanemo možda kada je drugo pitanje, čitanje u pitanju u petak i da jednostavno završimo taj posao i na ovom i na ovom zakonom koji ide iza njega. Hvala vam lijepo. Za riječ se javio gospodin Martin Raguž.
Dame i gospodo, poštovani zastupnici, poštovani ministri, poštovani supredsjedatelji Komisije za reformu obrane, evo prigoda je da kaže se par riječi o ovom 45 zaista krucijalnim zakonima i da na neki način ocjenimo i ovdje i ulogu Parlamenta, ona je već otvorena u raspravama određenih zastupnika, odgovornost Parlamenta za način donošenja ovog zakona i njegovu sudbinu i implementaciju. Pa u tom smislu kao član Kolegija samo želim jednu rečenicu reći. Znači ovaj kolegij jeste preuzeo rizik da u vrlo kratkom, rekao bih najkraćem mogućem periodu uvede u proceduru ovaj zakon, omogući komisijsku raspravu i evo danas plenarnu. To je bio naš doprinos ovom poslu koji su činili ljudi u Ministarstvu, u Komisiji za reformu obrane i svi oni koji su sudjelovali u procesu pripreme Zakona. Znači to je jedan pozitivan odnos prema onom što je urađeno. Sve je urađeno ovom zakonu, a to zaista, moramo biti pošteni i reći nije malo, to je bio jedan ogroman posao. I sada smo tu gdje jesmo. I sada po mom osobnom sudu nema nikakvog razloga za nervozu i za bilo kakvu brzopletost, jer je najveći dio posla urađen i po raspoloženju čelnika i parlamentarnih stranaka i klubova, ono što je bilo raspoloženje na komisiji, vidim da su svi svjesni izuzetne odgovornosti i da su svi spremni podržati donošenje ovog zakona. I za mene je donošenje ova dva zakona definitivno zaista razvidno i neupitno. E sada drugo je pitanje i spravom gospodin Križanović na to upozorava hoćemo li mi svaku ovakvu situaciju iskoristiti da u cajtnotu ne budemo u poziciji da kažemo kao zastupnici svoje mišljenje o zakonu. Bez obzira što je taj sav posao perfektno urađen do sada. Ja ću uvijek biti za poziciju i juče sam je zastupao i danas je zastupam da zastupnici kao odgovorni predstavnici ljudi koji su birali kažu svoje mišljenje o zakonu i pokušaju, ako je moguće i popraviti zakon. Što se tiče kluba iz kojeg dolazim, ja vam moram reći da smo mi bili u jednoj izvanredno teškoj i neugodnoj situaciji, jer smo dobili tekstove, službene tekstove, dakle sada ovdje odgovorno tvrdim, službene tekstove od strane Vijeća ministara u različitim verzijama i ovdje prihvatili rizik i danas, da ne, ni na koji način ne limitiramo raspravu i amandmane, želeći pokazati dobru volju da se ovaj zakon donese, iako ni sada ja osobno evo kao zastupnik nemam jamstva je li taj zakon zaista usuglašen sa izvornim tekstom. A u poziciji sam da dižem ruku za njega. I ovdje je velika odgovornost i na Vijeću ministara i na ministru obrane u to povjerenje međusobno sačuvamo. Što se tiče amandmana, ja osobno i naš klub ovdje odgovorno trvrdi i podržavamo i mislimo da je ovaj prijedlog apsolutno ispunio temeljne zahtjeve, znači jedinstvene oružane snage, parlamentarni nadzor, jedna crta zapovjedanja, primjerenost gospodarskim mogućnostima Bosne i Hercegovine i standardi koji nam omogućavaju da postanemo dio šire euroatlanske infrastrukture u budućnosti. To nam je cilj. Ali ne želim prihvatiti dimenziju u kojoj se svaki pokušaj, popravka želi svesti na činjenicu da neko želi dovesti principe. Ja odgovorno tvrdim da ni jedan od ovih amandmana ne dovodi ni jedan ovaj princip u pitanje, ni jednog od načela. I mislim da je bilo prostora da i Komisija za reforme i Ministarstvo obrane serioznije razmotri određeni broj amandmana. Ja ću ilistrirati neke. Od tamo određenja šta je uloga pa sve do uloge gdje se po meni ulazi u jednu vrstu, još uvijek, a želja je bilja depolitizirati i modernizirati 46 vojsku, ostavja mogućnost da do kraja nejasno definiram odnos između Ministarstva obrane i Zajedničkog stožera i Predsjedništva nije do kraja jasna crta odgovornosti i kompetentnosti svakih od tih pozicija do druge situacije, da ako već imamo jednu vojsku, zašto je problem sustav rotacije nakon što istekne mandat. Zar to nije doprinos jačanju države, a ne slabljenju ovih principa? Ne znam koji su argumenti da se ti popravci nisu prihvatili. Dakle, podržaćemo načela ovog zakona i podržavamo, ali želimo da ovaj parlament postane mjeste gdje će se argumentirano i dostojanstveno raspravljati značaj ovih zakona i uvažavati legitimnost zahtjeva. I ja ovdje još jednom želim odbaciti svaku priću da svaki pokušaj intervencije na zakone može smatrati bilo kakvim usporavanjem u vezi toga. Moramo jednom to staviti, ostaviti iza sebe, napraviti jedan novi korak za ovaj parlament, međusobno pokušati između klubova postići još veće razumijevanje, pa i u suradnji sa Vijećem ministara, Ministarstvom obrane i Komisijom u ovih nekoliko dana pokušati izvući najbolje što možemo učiniti da Bosna i Hercegovina dobije ove zakone koji su tek jedan početak, ovo je tek početak jednog zaista ozbiljnog posla. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolega Šefik Džaferović, pa Tihomir Gligorić.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege, uvaženi gosti, prije svega želim da se zahvalim KOmisiji za reformu obdbrane u Bosni i Hercegovini i svima onima koji su učestvovali u izradi teksta zakona kojeg danas ovdje imamo pred sobom, posebo bih, da se ostali ne ljute izdvojio dvije osobe, to je ministar odbrane Bosne i Hercegovine, gospodin Radovanović i kao kopredsjedavajući i drugi kopredsjedavajući dr. Gregorijan. Mislim da su oni uložili ogroman trud da mi danas dođemo u ovu situaciju i da raspravljamo o ovim zakonima u Parlamentu Bosne i Hercegovine. Ja mogu da prihvatim primjedbu naših kolega da mi u Parlamentu imamo zgusnutu proceduru, međutim takođe bih želio da podsjetim da smo mi ovdje u Parlamentu obećali da ćemo ove zakone imati ovdje u Parlamentu do 1. oktobra, a za nas obećenje treba da bude jedna velika obaveza i meni je drago da smo mi to obećanje ispunili i mislim da ne treba da se toliko osvrćemo na vremensko trajanje procedure u drugim organima i institucijama, nego treba da vodimo računa o onome što smo mi ovdje obećali, pa makar to bilo i u nekoj, kako ja kažem zgusnutoj, odnosno nabijenoj proceduri. To govori i iz toga ja čitam da smo mi odgovorni i da se prema ovom vrlo važnom poslu u Bosni i Hercegovini odnosimo na odgovoran način. Kada je u pitanju sam sadržaj Zakona, uvažene koleginice i kolege dakle ja ovdje ne bih govorio jezikom ko je šta dao, ko je šta dobio, ne bih govorio jezikom ko šta dobija, ko šta gubi, ovdje dakle postoje, odmah da kažem stvari koje bih ja na drugačiji način uredio, ali je činjenica da ovim paketom zakona dobijamo svi, da dobija država Bosna i Hercegovina, da dobijaju svi njeni narodi i da dobijaju svi njeni građani. To je činjenica i mislim da ta činjenica danas treba da uđe u prvi plan kada govorimo o setu ovog zakona. 47 Ovo je set zakona koji našu državu i sve nas vodi u NATO savez, a naš cilj je da postanemo članovi te vrlo važne evroatlanske sigurnosne asocijacije. I to je ono što je za mene u ovom trenutku najbitnije i spram čega ja gradim svoje stavove kada je u pitanju ovaj zakon. Ovaj zakon je, poštovane koleginice i kolege rezultat jednog teškog kompromisa i zbog toga je u Komisiji, Parlamentarnom komitetu zapravo koji je radio jučer i danas bilo prevalirajuće raspoloženje da se ne raspakuje paket amandmanima. Jer bilo je amandmana i ima amandmana koji zapravo udaraju, ili su usmjerili na temeljne stvari ovoga zakona, odnosno ovih zakona koje su usaglašavane jedan duži vremenski period. I ja, i smatrali smo i mislim da je to potpuno opravdano da se u pogledu onoga što je dogovoreno, što je teško dogovoreno, što je teški kompromis ne raspakuje taj paket. Prihvaćeni su oni amandmani za koje je predlagač smatrao da ih treba prihvatiti, a koji bitno ne utiču na tekst samoga zakona. Ja vas molim da se u ovom duhu ponašamo i ovdje u Parlamentu, da iskažemo dobru volju i da prihvatimo ove zakone na način kako su oni došli iz našeg parlamentarnog komiteta. Naravno, to ne priječi pravo nikome da obnavlja amandmane. Mi ćemo se o tim amandmanim izjašnjavati, ali ja smatram da je najbolje da to bude ono što smo dobili od naše komisije za odbranu i sigurnost. I na kraju smatram da trebamo završiti u roku kako smo obećali. Obećali smo završiti do 1.oktobra i mislim da mi tu svoju obavezu možemo i trebamo ispuniti. Toliko i hvala vam.
Zahvaljujem. Dr. Gligorić je tražio riječ. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, mogao bih odmah krenuti od ovog ko je dogovorio 1.10., jeste vi kao Kolegij, ili mi svi zajedno?
Mi svi zajedno, samo trebate gledati stenogram.
Dobro. Dobro. Dame i gospodo mnogo je vremena, energije, a bogami i ponajviše i emocija u Bosni i Hercegovini utrošeno kada je u pitanju Zakon o odbrani, Zakon o oružanim snagama Bosne i Hercegovine. Entiteti su rekli svoje kroz prenos nadležnosti, bolje rečeno primjenu Ustava Bosne i Hercegovine i da sada ne vraćamo se na to pitanje u smislu da bi tumačenje tog člana Ustava tražilo sporazumjevanje koje bi značilo konkretno potpisivanje sporazuma između dvije vlade, a to bi opet značilo ponovo vračanje na entitetske parlamente da bi dali ovlašćenje vladama da bi striktno primjenili Ustav. 48 Ali o tom nećemo govoriti, jer bi to onda otišlo u nedogled i dovoljno je za mene da je Parlament RS i Federacije BiH rekao šta treba u ovom slučaju uraditi. Ali su istovremeno prebacili i pitanje odgovornosti, primarne odgovornosti na ovaj parlament. Svi su oni fini, oni su rekli, ali istovremeno zakon će izaći iz ovog parlamenta kojeg će morati da poštuju građani Bosne i Hercegovine. I zato je na nama odgovornost velika i zato mislim da je gospodin Raguž dobro govorio kada je rekao da nema potrebe za nervozu. Trebamo imati strpljenje jer prešli smo ogroman put i nećemo ga sigurno dovesti u pitanje. Ali istovremeno sada zakivanje roka 1., 10. ili gospodin predsjedavajući reče da to bude u petak. Ja smatram da bi bilo najnormalnije da bi uvažili sve ovo o čemu ste govorili i gospodin Križanović i Živković dr. i gospodin Belkić itd. da to, da zakažemo sjednicu u utorak idući, 3.10. Dom naroda ima u srijedu, 4.10. i da zatvorimo i riješimo to pitanje. Nema potrebe da bilo ko bude nervozan zbog toga. Omogučićemo da Parlament funkcioniše po ovoj skraćenoj proceduri, da amandmane, amandmani koji nisu dobili pdršku na Komisiji da jednostavno obnove tu vrstu amandmana. Nisu oni suštinske prirode kao što je to rekao gospodin Džaferović. Apsolutno nisu. Prema tome, doćemo u poziciju da se o tome izjasnimo u konačnici kao Dom. Pa šta. Neko će možda prihvatiti, neko neće i na taj način bi mi mogli to da završimo korektno. Smatram da trebamo omogućiti, baš zbog ovog digniteta Parlamenta, zbog toga koliko su ovi važni zakoni, zbog toga znamo koliko su za Bosnu i Hercegovinu važen evroatlanske integracije. To svi znamo. Ali baš zbog toga ne smijemo napraviti ni jednu grešku i ovaj parlament mora da ispoštuje maksimalno sve kako bi mogli reći da smo stali ispred tih zakona i da su to u konačnici naši zakoni. Ja bih volio kada govorimo sada o ovom prvom čitanju da je u Bosni i Hercegovini uz podršku međunarodne zajednice bila totalna demilitarizacija. Znate vojske kao vojske uvijek rade protiv druge i da bi Bosna i Hercegovina trebala biti taj eksperiment i ta poruka, ali nismo imali tu razumjevanje, ali bi to zaista volio da se dogodilo. Moja partija i ja smo o tome govorili, ali evo dobili smo da nema regrutacije, na čemu se insistiralo u prethodnom rješenju. Ali istovremno mislim da bi trebalo svakako dati odgovor to bi trebao i ministar da uradi. Šta znači reforma? Da li sa 160 miliona godišnje mi ćemo imati 400 miliona. Onda moramo da vidimo da li je to ustvari racionalnost ili reforma koja treba da smanji neke troškove ili će ih bitno uvećati. Mi to građanima moramo da kažemo. I ta računica mora da se kaže u drugom čitanju, a predlažem da to bude utorak. Ja ću u drugom čitanju da predložim određene zaključke i molio bih kolege da kada bude drugo čitanje sa pažnjom to prihvate i da to naravno podrže. Posebno će biti pitanje o imovini koju mi imamo po opštinama i da na taj način trebamo to staviti u funkciju lokalne zajednice. Ali kada sa govorimo o principima ovog zakona, ja smatram da mi treba da usvojimo ovaj zakon u prvom čitanju, da ostavimo do utorka da se mogu obnoviti amandmani, da nismo imali sreće zato što smo imali kada je u pitanju Zakon o oružanim snagama u dvije verzije, nismo imali službenu verziju i ne možete naprosto da uložite 49 amandmane u magli jer neznate koji je to zakon, koji je službeni i ako uzmemo sve to u obzir onda bi trebalo to ipak prolongirati za utorak, a istovremeno da naglasimo da kada su u pitanju zajedničke institucije u Bosni i Hercegovini da ovaj parlament najbolje funkcioniše u Bosni i Hercegovini i da uvijek i po pravilu uvijek se ostavi par dana poslanicima i ako imamo za to razumjevanje skraćujemo maksimalno, nikada se nije čekalo u ovom parlamentu za bilo što. Mi smo došli u situaciju da sada evo ponovo skraćujemo mnogo toga. I nemojte zato da to skraćujete na sate. Ostavite par dana da to rješimo do utorka i mi ćemo donjeti te potrebne zakone za naše građane. Hvala vam.
Zahvajujem. Ko se dalje javlja za riječ? Ne javlja niko. Dame i gospodo zaključujem raspravu u prvom čitanju i pozivam vas da se glasanjem izjasnite dakle pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Glasamo o Zakonu o odbrani u prvom čitanju. Dame i gospodo zahvaljujem. Mi smo sa 33 glasa za, niko protiv, niko uzdržan usvojili Zakon o odbrani Bosne i Hercegovine u prvom čitanju. Pitam da li gospodin Gregorijan želi da se obrati? Želi. Molim gospodina dr. ...Gregorijana da se obrati Predstavničkom vijeću Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Izvolite.
Hvala vam predsjedavajući gospodine Špiriću, gospodine Džaferoviću, gospodine Ragužu, članovi Komisije, ministri, uvaženi članovi Parlamenta i gosti koji danas prisustuvuju sjednici Doma, Predstavničkog doma. Da samo da vam kažem da mi je veliko zadovoljstvo i privilijegija da se mogu obratiti izabranim predstavnicima, građa Bosne i Hercegovine. Prema mom mišljenju ovo tijelu, ovaj dom Parlamentarne skupštine najbolje funkcioniše i najbolja je karika vlasti u Bosni i Hercegovini tako da mi je dvostruko zadovoljstvo što sam ovdje danas, a posebno kao što je pomenuo gospodin Belkić, jer je ovo istorijski događaj. A zašto je to tako. Za NATO ovo je izuzetno važno. Rat ovdje u Bosni i Hercegovini je tranformirao NATO savez i kada je rat počeo NATO je vodio debate o vlastitoj budućnosti, savez koji je stvorne da odvrača i da se brani protiv SSSR u slučaju napada na zapad, a u slučaju da se nemogne odvratiti taj napad da se povede, da se krene u ofanzivu. Na kraju hladnog rata postavilo se pitanje kakva je relevantnost tog saveza u '90- gim godinama. A rat u Bosni i Hercegovini dalo je novu svrhu, novo značenje tom savezu. Tada je odlučeno radi saveza i sigurnosti svih članica tog saveza da naša sigurnost bi trebala, da bi zapravo naš savez trebao da se proširi van naših granica i sigurnosti koji smo mi nazvali sigurnost van granica članica NATO-a i znate da danas imamo operacije u Avganistanu, Sudanu i u Sudanu se provode operacije i nakon 11. septembra i pošto je 50 NATO odlučio da izvrši transformaciju saveza zbog onoga što se desilo u Bosni i Hercegovini i zbog onoga što se desilo u smislu sigurnosti u Evropi i u cijelom svijetu, od tada se ovaj cijeli region promjenio. Autogratski režimi koji su postojali u ovome regionu su nestali. Susjedi sada priznaju i jedne i druge i imaju dobre odnose. Vojske ovih zemalja iz regiona su stavljene pod demokratsku i civilnu kontrolu i vojske u cijelom regionu se smanjuju. Vrše se reforme i zapravo se ide na ukidanje regrutacije i svi pokušavaju da postanu članicom NATO-a u ovome svijetu nakon 11. septembra, ali sada 10. godina nakon Dejtona vrijeme je za Bosnu i Hercegovinu da tranformiše svoje oružane snage, da ispuni NATO standarde i da postane dio evroatlanskih sigurnosnih aranžmana. 2004. godine u junu prošle godine šefovi država i vlada NATO-a su se sastali u Istambulu i postavili brojne ambiciozne ciljeve kako bi transformirali sebe, kako bi transformirali vojne kapacitete saveza kako bi se učinili modernijim, korinsijim interoperabilnijim i mobilnijim, kako bi se odgovorilo na prijetnje 21. vijeka, a posebno imajući u vidu šta se desilo 11. septebmra 2001. godine. Također su saveznici jasno rekli da će NATO ostaviti i voditi politikku otvorenih vrata za potencijalne kandidate ponudili su i dalje podršku reformi odbrane u Bosni i Hercegovini i potvrdili svoju dugoročnu posvećenost Bosni i Hercegovini sve dok se mir i stabilnost u ovoj zemlji ne uspostavi čvrsto i dok se Bosna i Hercegovina ne integrira u evroatlanske strukture. Takođe su primjetili da je važno da Bosna i Hercegovina ispuni svoje obaveze i prema Dejtonu i prema UN-u, a to je puna saradnja sa međunarodnim krivičnim tribunalom u Hagu. Oni su pozdravili značajan napredak koji je Bosna i Hercegovina već napravila u domenu odbrane, ali su pozvali na dalje sistematske promjene i nastavak tog napretka ka postizanju jedinstvene vojne sile i takođe su apelirali na Bosnu i Hercegovinu da sama preuzme odgovornost za ove neophodne reforme. Početkom ove godine, zahvaljujući aktivnostima koje je poduzeo ministar Radovanović Bosna i Hercegovina je konačno ispunila zadnji tehnički preduvjet za pristupanje Partnerstvu za mir. Samo pitanje je saradnje sa Haškim tribunalom preostaje između Bosne i Hercegovine i Partnerstva za mir, a čak i u tom području stvari su se dramatično popravile od juna prošle godine i nadam se da će i svi se zapravo nadamo da će ova preostala obaveza iz Dejtona biti konačna i u potpunosti ispunjeni i u narednih nekoliko mjeseci. Ali pismo, pitanje koje se danas nalazi pred nama je više nego apsiracija Bosne i Hercegovine da pristup Partnerstvu za mir. To je zapravo pravni cilj Bosne i Hercegovine da pristupi NATO-u kao punopravna članica saveza, jer su parlamentarci ovu odredbu uključili u Zakon o odbrani još 2003. godine. Ono o čemu danas govorimo jeste zapravo način na koji ćemo sprovesti vašu volju koju ste izrazili još prije dvije godine. Predsjedništvo Bosne i Hercegovine je potvrdilo ovaj cilj u svojoj odluci iz februara ove godine. Imajući na umu patnje u toku rata i strahove naroda za budućnost ništa nije smislenije nego da se traži prava sigurnost koju pruža NATO svojim članicama. Zahvaljujući pozitivnom i hrabrom rukovodstvu koji su pokazali i predstavnici vladajućih i opozicionih stranaka u podršci reforme odbrane postoji danas mogućnost da se poduzme ovaj važan korak ka članstvu u NATO-u kroz vašu podršku paketom mjera koje je izradila Komisija za reformu odbrane, kao što je generalni 51 sekretar NATO-a rekao predsjedniku prošlog mjeseca, važno je da pokažete vašu odgovornost u ovoj ambiciji da pristupite Partnerstvu za mir i NATO-u. Ja sam čuo da se pominje kompromis u vezi ovih zakona. >Dobro kompromis i nije loša riječ, ali u ovom slučaju kompromis koji je, koji se može prihvatiti jeste zapravo da se ide ka rješenjima koji su prihvatljivi za članstvo u NATO-u, ali koji zapravo odražavaju one osjetljivosti i karakterističnu situaciju u Bosni i Hercegovini. Nova struktura snaga koje je izradio i odobrila KOmisija za reformu odbrane će vam dati jedinstvenu oružanu silu koja je kompatibilna sa NATO-om i koja je konsistentna sa ciljevima koji su saveznici postavili pred same sebe na samitu u Istambulu. Tu postoje dosta političkih, ekonomskih i pravnih zahtjeva da se postane punopravnom članicom NATO-a. Dosta njih je već sada u toku Bosne i Hercegovine, ali što se tiče vojnih snaga, jasno je da predložena struktura pukova za oružane snage Bosne i Hercegovine zasnovana na modelima koji postoje u nekim zemljama članicama NATO-a, a odražava zapravo jedinstvene karakteristike Bosne i Hercegovine će dati Bosni i Hercegovini vojni okvir koji će zapravo podržati izrečene i pravne ciljeve ove zemlje ka članstvu NATO-u. Nove snage će biti efikasnije. Prošle godine entiteti i parlamenti Bosne i Hercegovine su odobrili konsolidirani budžet za odbranu od 324 miliona KM. Kasnije u toku godine kroz intervencije MMF-a i drugih međunarodnih faktora promjenila se ova brojka na 274 miliona KM. A ta niža zapravo cifra je zapravo samo izvršila eroziju sistema. Odbrani je zapravo taj novac bio dovoljan samo za personalne troškove. Ništa se nije mogao trošiti za nabavku nove opreme, za modernizaciju i za obuku. Vi ste čuli da je otprilike neka procjena za budžet da će biti potrebno 300 miliona KM. Nekih dakle 30 miliona KM će se uštediti u odnosu na ono što ste vi odobrili prošle godine. NATO SAD i druge zemlje saveznice su spremne da pomogunu implementaciju ovih mjera ukoliko se usvoje paketi koji se nalaze pred vama. Nove oružane snage Bosne i Hercegovine biće obućene organizirano i opremljene u skladu sa standardima NATO-a i strukturirane tako da uzmu učešće u misijama kolektivne sigurnosti van zemlje, da učestvuju u misijama podrške miru i da se bore u zajedničkom nastojanju u borbi protiv terorizma. Oni takođe će moći pomagati civilnim vlastima ovdje u Bosni i Hercegovini da se bore protiv prirodnih i katastrofa koje su izazvane ljudskim faktorom. POšto će biti pod demokratskom civilnom kontrolom i nadzorom oružane snage će biti izolirane od političkog utjecaja i umjesto da traže međunarodne snage da nadgledaju njihove operacije, one će po prvi put biti zapravo u stanju da same vode svoje poslove i da daju doprinos međunarodnom miru i sigurnosti. Od sada oružane snage Bosne i Hercegovine će biti izvor stabilnosti i povjerenja za građanstvo, a ne zapravo izvor nepovjerenja i zabrinutosti onako kako su zamišljene u tijesnoj suradnji sa NATO-om. Ukoliko se koncept jedinstvene oružane sile pretoči u zakon i ukoliko se u potpunosti implementira vi ćete zapravo postići vojnu strukturu koja će vam omogućiti da stupite u NATO. To je zapravo, imate koristi zato što imate ovdje NATO predstavnika u Komisiji za reformu zato što imate NATO štab i imate zapravo posebnog predstavnika generalnog sekretara NATO-a kao člana KOmisije. Nacrte zakona koji su potpisali 22 člana i promatrača Komisije uključujući Žana Kosta na posebnog predstavnika generalnog sekretara NATO-a jesu zapravo paket zakona 52 koji se nalaze pred vama. Bilo kakve značajnije promjene tih zakona će biti, bi zapravo dovele do rizika da NATO ne bi onda odobrio cijeli taj paket. I zbog toga zapravo taj zakon, ti zakoni odražavaju sve ono što je pažljivo razmotreno i uzeto u obzir i u slučaju da se nešto drugo, neki drugi amandmani, ukoliko se bude insistiralo to može dovesti do povlačenja saglasnosti NATO-a. Ja misilm da svi ovi amandmani da se mogu zapravo oni adresirati kroz postojeći zakon. Neko je već pomenuo član 57. mislim da već postoji politički sporazum da se jednostavno uzme u obzir i da sva ona pitanja koja predstavljaju zabrinutost da će ona biti obrađena i da će ona biti riješena na obostrano, na zadovoljstvo svih zainteresiranih. Biće potrebno nekoliko godina da se svi elementi oružanih snaga dovedu u sklad sa NATO standardima i to će se dešavati unutar ovog okvira. Štab NATO u Sarajevu će ostati u Bosni i Hercegovini da bi podržao implementaciju reforme odbrane na svaki mogući način. A sjedište NATO-a u Briselu će nastaviti pružati pomoć kroz program suradnje koji je posebno sklon za Bosnu i Hercegovinu, a ja se nadam skoro, vrlo skoro Partnerstvo za mir i na kraju akcionom planu za članstvom. Ja apeliram na vas da iskoristite, apeliram na vas da iskoristite ovu jedinstvenu mogućnost da poduzmete ovaj ...da napravite ovaj veliki korako ka osiguranju mira i sigurnosti Evrope kao cjeline, tako ćete izglasati za reformu odbrane bez obzira da li će to biti danas ili u drugom čitanju i tako ćete postati najajsniji mogući signal NATO saveznicima da ste posvećeni i da tražite i da ste vrijedni članstva u najvećoj organizaciji kolektivne sigurnosti u istoriji ovog svijeta. Još jednom vam se zahvaljujem što ste mi dali mogućnost da se obratim ovom uvaženom tijelu.
Hvala na ovakvom izlaganju. Zahvaljujem i naravno pohvalama ovom domu. Mi znamo da smo dobri, ali nam i godi kada nam prijatelji kažu da smo najbolji. Dakle zahvaljujem. Dame i gospodo prelazimo na osmu tačku dnevnog reda, to je Ad.8. Predlog zakona o Službi u oružanim snagama u Bosni i Hercegovini, prvo čitanje 19. septembra smo takođe dobili Predlog zakona u Službi o oružanim snagama Bosne i Hercegovine. Kolegij je za razmatranje ovog zakona maksimalno skratio rokove kao u prvom slučaju. Komisija je zasjedala. Izvještaj Komisije ste takođe dobili. 53 Ja vas molim da jednostavno kao i vezano za tačku 7. dakle Zakon o odbrani Bosne i Hercegovine stvorimo pozitivnu klimu i energiju i da usvojimo ovaj zakon u prvom čitanju. U tom smislu otvaram raspravu i mislim da nema potrebe da ministar Radovanović ponovo govori. On je uvodno izlaganje, bar kako smo dogovorili dao vezano i za jedan i za drugi zakon, izuzev ako ne bude pitanja koji su adresirani na adresu Ministarstva i ministra Radovanovića. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Ne javlja niko. Zaključujem raspravu. Dame i gospodo pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, za su glasala 32 poslanika, protiv nije bilo, uzdržanih nije bilo. Dakle jednoglasno smo prihvatili Predlog zakona o Službi u oružanim snagama Bosne i Hercegovine u prvom čitanju i time zaključili raspravu vezano za osmu tačku dnevnog reda. Dame i gospodo želim da usvojimo jedan radni zaključak. Sozbirom da smo za plenarnu fazu dobili amandmane Kluba HDZ, poslanika dr. Živkovića, zatim gospodina Ćemana, Dušanke Majkić, SDS-a i PDP-a, ja mislim da su dakle svi iskoristili priliku i zašto je gospodin Gligorić govorio da će i SP i hvali malo vremena, ali evo da ispoštujemo i te zahtjeve. Mi u Kolegiju smo spremni dakle da skratimo to vrijeme, bez obzira što bi to moglo sada da stvori malo više posla poslanicima danas, sutra i prekosutra. Mi u petak imamo svečano plenarno zasjedanje oba doma Parlamentarne skupštine. Ja predlažem da ne gubimo vrijeme, da do tog, dakle da Predstavnički dom zasjeda u petak u 8 sati, a da do tog zasjedanja svi koji misle uložiti amandmane u plenarnoj fazi usvoje kako bismo mogli u petak izjasniti o zakonima u drugom čitanju. Molim lijepo, vidim mašu ljudi rukama. IZjasnićemo se. Sve će biti demokratski. Dakle svi će imati pravo, a Kolegij donosi odluku o skraćivanju rokova. Molim samo da se držite Poslovnika i mi smo donjeli dakle, sada se samo postavlja pitanje hoćemo li pozive uručivati, ili danas već možemo zakazati dakle sjednicu u petak u 8 sati samo dvije tačke dnevnog reda to je – Zakon o odbrani i služenju u oružanim snagama i ja molim u pola 8 predsjednike klubova političkih partija da održimo zajednički sastanak. Ko se javlja za riječ? Novaković, gospodin Križanović i gospodin Gligorić.
Ja naravno poštujem Poslovnik dakle i mogućnost da Kolegij, ne mogućnost nego i realnu činjenicu da Kolegij je taj koji zakazuje sjednice. Dakle ja to uvažavam, mada 54 mislim da nismo ostavili baš puno vremena poslanicima, ali evo to, to ćemo vidjeti. Na kraju kajeva ja mislim da bi bilo dobro da je Kolegij uvažio neka razmišljanja ovdje koja su bila. Ono što hoću da kažem, čak i ako to uradimo u petak, mislim da termin u 8 sati, nije mi jasno zbog čega termin ujutro u 8 sati? Svečana sjednica je kada?
Objasniću. Naravno da smo vodili računa
Svečana je sjednica u 16 sati. Zaista, zakazivati u 8 sati sjednicu Doma, a imamo onda do svečane sjednice još 8 sati. Nije mi jasno zbog čega. Ja bih molio ako već mora to biti u petak, onda da to bude u uobičajeno vrijeme kada držimo sjednice, znači u 10 sati. Mislim da je sasvim dovoljno vremena da posao završimo.
Ja ću objasniti, naravno drugim objašnjenjem. Moja je greška što ja nisam objasnio zašto u 8 sati. Zato što taj dan imamo mnogo protokolarnih obaveza, dakle imamo posjetu predsjednika norveškog Parlamenta, otvaranje svečane sale, ima razgovor sa predsjednicima klubova i sa Kolegijem. Dakle od pola 10 pa nadalje. Zato mislim da vas molim da stvorimo raspoloženje. Nije problem može doći u 9, može doći i u 8 sati. Da pokušamo završiti taj posao i da napravimo eventualno pauzu, pa da ukoliko ne stignemo nastavimo, ali da ne dovedemo u cajtnut ono što moramo dakle uraditi. Samo je to dakle razlog. A ja molim dakle da se sutra, ako treba neko da kontaktira sa Predsjedništvom. Dakle, danas smo poslali dobru poruku i ne bih volio da recimo, pošto i Dom naroda mora da zasjeda. Zakon je usvojen tek ako ga u istom tekstu usvoji DOm naroda. Dakle da njima ne bismo uzeli vrijeme. Oni su već zakazali sjednicu. Oni su već zakazali sjednicu. Zato mislim da u petak trebamo završiti ovaj posao. Ako nema političkog dogovora, za dva dana, radilo se godinu dana, neće ga biti ni za 7 ni za 10 dana. A svjesni dakle ovog upozorenja koji je dao gospodin Gregorijan da ne bi bilo dobro da pošaljemo negativnu poruku NATO-u. Dakle uradili smo dobar posao, svi smo dali doprinos. Dakle i oni koji traže, ja apsolutno smatram legitimnim da ljudi traže 7 dana, 10 dana itd. Ali ako je ovdje godinu dana razgovarano, male su šanse da tri dana pomognu na nečem što može biti sporno. Ali evo neka se ostavi sutra dan. Danas ako treba Predsjedništvo, da se kontaktira, da se ako ima strahova oni pokušaju riješiti evo i sa Komisijom za reformu odbrane. Ja imam ubjeđivanja također za član 57. da je politički dogovor postignut. Dakle svi sada pokušajte provjeriti da li je to tako da bismo mogli u petak završiti posao. Dalje je gospodin Križanović, pa gospodin Gligorić. Ali molim vas dakle da budemo svjesni i. 55
Hvala. Ja mislim da sa ovim prijedlogom da se sjednica Doma održi u petak u 8 sati mi ponovo ulazimo u isti problem. Opet dovodimo Dom u jedan vremenski tjesnac gdje trebamo zasjedanje završiti do pola 10. Mislim da su
Ne moramo do pola 10 gospodine Križanoviću. Napravićemo pauzu pa ćemo zasjedati do 4 sati. Ali nemojte da počnemo u 1 a da ne završimo u petak.
Obzirom na to da imamo ovdje desetine amandmana koji se – braniću u plenarnoj fazi, ja nisam siguran da je dovoljno jedan dan za ovo sve razmatranje i dogovaranje. Podržao bih prijedlog kolege Gligorića da se ta sjednica održi utorak, zašto u petak.
Izjasnićemo se. Nije problem. Biće demokratski.
Nikakav problem to nije.
Zahvaljujem. Kolega Gligorić.
Zašto bismo opet sebi pravili problem sa ovdje nekim vremenskim ograničenjima. Hvala vam.
Zahvaljujem.
Hvala gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, gospodine predsjedavajući, kada ste govorili o klubovima i pojedinim poslanicima koji su uložili amandmane, zaboravili ste da kažete za Mješoviti klub SP i nezavisni poslanici. I mi smo uložili, vidite ovdje piše amandmane 56
Nemam ovjde na spisku.
Piše to ovdje. Znate kako onaj u reklami kaže – planina je to, klub je to. Mi smo čovječe. Prema tome mi smo
Ali on vidi sebe na tvom mjestu.
Je, to je drugo. Prema tome, ja želim da su klubovi ravnopravni i da se, ako smo se već potrudili da radimo da to Parlament zna i naša javnost. A drugo, volio bih da se izjasnimo o mom prijedlogu, drago mi je da gospodin Križanović podržava, mislim da utorak je optimalno vrijeme kada ćemo moći uraditi sve. A što se tiče poruke, poruka je jasna. Svi smo glasali jednoglasno. Kako može biti bolja poruka bilo kome. Sasvim je normalno da će to tako biti u drugom čitanju.
Zahvaljujem. Dakle zaključujem raspravu. Evo sad smo dobili vaše amandmane, nema razloga da ih ne krijem, svi ćete imati ravnopravan tretman. Ali ako su već svi klubovi uložili amandmane, dakle nema vraćanja u komisije. Samo se Dom mora izjasniti o njima. Dakle, svi, ostaje još za sutra, dakle nisu i oni koji misle neka ulože. Zato ostavljamo vrijeme. Ne vidim. Ja molim vas, dakle Kolegij skraćuje rokove. Možete biti zadovoljni dijelom nezadovoljni. Sjednica Parlamenta je u petak u 8 sati. Predstavnici klubova u pola 8. Molim vas gospodine Novaković za razumjevanje. Dakle, postoji mogućnost da napravimo pauzu, da nestignemo u petak, opet ništa nismo napravili. Dakle zato je ta rezerva jer ćete i vi predsjednici klubova imati aktivnosti. Dr. Kunić je ima riječ. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, zakazujete u petak, a nismo se izjasnili kada ćemo održati sjednicu. Hoćete da se izjasni ovaj parlament. Mislim da, koliko je primjetno većina za to da se sjednica održi u utorak. Ne znam zašto da se održava za dan. Dakle amandmana je jako puno. 57 A moramo još neke stvari domisliti, predpostavljam da je svima potrebno neko vreme. Prema tome, mi ozbiljno mislimo kada to predlažete. Ne želimo tako na brzinu nešto da prebijamo preko koljeno ovako ozbiljne stvari. Prema tome, predsjedniče, ja bih apelirao da vi prihvatite ove prijedloge vrlo ozbiljno i da stavite to na glasanje. I te kako. Hvala.
Zahvaljujem. Ja mislim da nema potrebe jedni drugima da držimo lekcije, nego da se držimo Poslovnika. Kada vi budete sjedili ovdje vi ćete skratiti vrijeme koliko hoćete. Sjednica u petak u 8, klubovi u pola 8. Ko neće ima svoj stav o zakonu. Moramo i tako razgovarati, nažalost. Dakle prelazimo na devetu tačku dnevnog reda. Nema potrebe dogovorili smo se sjednica u petak u 8. Pa Kolegij je po Poslovniku zadužen da skraćuje rokove. Ako niste zadovoljni mi ćemo sjediti tamo, vi sjedite ovdje i završena priča, ja ću da poštujem. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, dame i gospodo molim malo strpljenja. Ad.9. Predlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obdusmenu za ljudska prava Bosne i Hercegovine, prvo čitanje Pre nego što krenem, želim da se zahvalim dakle ministru Radovanoviću i članovima Komisije gospodinu dr. ...Gregorijanu na korisnim sugestijama. Dakle zahvaljujem se. Prešli smo na devetu tačku dnevnog reda. Oni nemaju potrebe dalje da. Ako ne žele naravno. Dakle predlog ovog zakona nalazi se u parlamentarnoj proceduri od 30. marta 2005. godine. Razmatra se u redovnoj proceduri. Ustavno-pravna komisija mišljenje je dostavila 12. aprila 2005. godine. Nadležna Komisija za ljudska prava, imigraciju, izbjeglice i azil u dva navrata od Kolegija je tražila produženje roka za komisijsku raspravu i to 16. maja i 30. avgusta 2005. godine. Izvještaj nadležne komisije o Predlogu zakona dobili smo 19. septembra 2005. godine. Komisija je usvojila 13 amandmana koji su postali sastavnim dijelom Prijedloga zakona. U plenarnoj fazi Momčilo Novaković podnjio je 7 amandmana. Otvaram raspravu o Predlogu zakona u prvom čitanjum, stim što želim da pozdravim agilnog ministra gospodina Kebu koji je došao ovdje. Ako ima potrebe pre rasprave o Zakonu da se obrati poslanicima? Nema. Dakle ovdje je ministar, možete ga pitati ako ima nejasnoća o Zakonu. Otvaram raspravu. 58 Ko se javlja za riječ? Gospodin Momčilo Novaković. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, kolege poslanici, ja moram reći da se radi o Zakonu gdje smo pokušali sa komisijom da obezbjedimo saglasnost Parlamenta Republike Srpske sozbirom da je ovdje vrlo karakteristična situacija. Naime, s jedne strane imamo prihvaćenu obavezu Bosne i Hercegovine da se institucija ombusmena uredi na nivou Bosne i Hercegovine i s druge strane nadležnost entiteta da se bave ovim pitanjem, pitanjem koje je definisano znači u obavezi ombusmena za ljudska prava. Sozbirom da nismo dobili promjenu stava Narodne skupštine, odnosno da praktično nadležnost na ovom pitanju nije prenešena na Parlament Bosne i Hercegovine i institucije Bosne i Hercegovine, Klub SDS neće podržati Zakon u prvom čitanju sve dotle dok ne bude prenešena nadležnost znači od strane onog ko to treba da uradi, odnosno od Narodne skuptšine Republike Srpske. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Novakoviću. Ko se dalje javio. Gospodin Belkić. Izvolite.
U ime Kluba ...stranke, odnosno informacije da budem precizniji da Narodna skupština Republike Srpske, koliko sam shvatio je odustala, ili neće prenjeti nadležnosti u ovoj oblasti na institucije Bosne i Hercegovine, dakle nije ni raspravila, čovjek se sada pita šta činiti? S jedne strane imate prijedlog i rješenja koja su rezultat amandmana gospodina Novakovića koja su proizvela potpuno konfuzno rješenje, potpuno konfuzno rješenje gdje smo dobili društvo od tri lica, dakle definicija institucije čine tri osobe, ja ziasta, sada pogotovo ne mogu ni ja podržati ovo, gospodine Novakoviću. Ovako kako je Komisija predložila. Što se mene lično tiče ja bih apsolutno bio za to da ombusmen BiH bude u Banja Luci, ali ombusmen BiH, ali ne društvo tri lica. I ja mislim da je Parlament doveden u vrlo delikatnu situaciju da praktično sada, nakon komisijske faze i amandmana itd. vi nas obavještavate da praktično od naše priče danas nema ništa izuzev ako nećemo ići u pokušaj nekih preglasavanja, obezbjeđivanja podrške ovih nekim rješenjima itd. A inače tvrdim da ovo rješenje koje je rezultat nekih kompromisa na komisiji, ja razumijem, pokušavam da razumijem zaista ne daje instituciju obdusmena Bosne i Hercegovine. Hvala. 59
zahvaljujem gospodinu Belkiću. Riječ je tražio dopredsjedavajući gospodin Martin Raguž.
Dakle, neću replicirati gospodinu Belkiću nego ću pokušati kroz eto vlastitu raspravu da raspravimo neke stvari koje je on otvorio. Ja sam stvarno jedno pola godine ostavio da pokušam pomoći da se ovaj zakon pripremi i da dođe do njega i ne mogu prihvatiti ocjene da se radi o konfuziji pred kojom jesmo, nego mislim da se radi o jednom realnom predlogu koji ispunjava sve važne elemente zašto je ovaj zakon trebao biti donesen. I postprijemna obveza i ispunjava uvjete iz fizibiliti studije i uspostavlja instituciju ombusmena Bosne i Hercegovine što je postprijemna obveza. Forma je bila u ranijem prijedlogu ombucmen i dva zamjenika, a sada je instituciju, znači uspostavlja se gospodo institucija. I nije to nikakvo društvo kako to Beriz naziva, nego institucija Bosne i Herceogvine. Bar ja tako vidim i drugo u toj instituciji postoji predsjedavanje dvije godine. Znači individualno i omogućeno praktičko nesmetano funkcioniranje institucije. A doprinos da imamo zaista instituciju, a ne da imamo ovu situaciju u kojoj ćemo kroz igru o prenosu nadležnosti i drugi put obarati ovaj zakon. I šta se dešava? Oni koji najviše zagovaraju reforme defakto drugi put su protiv ovog zakona koji je provjeren i po međunarodnim standardima, sada vam ja to isto odgovorno tvrdim, kao što su neki tvrdili ono znate televizija, ovo ono. Sad ja tvrdim da je. Pa jeste li sad protiv međunarodnih standarda? Dajte da jednom uzmemo ista načela, iste principe i neka se ovdje utvrdi odgovornost, ovdje ja ne želim polimizirati s gospodinom Novakovićem. Dogovorili smo bili zajednički rad na amandmanima i pokušaj je da dođemo do nečeg što znači zakon koji možemo prihvatiti u Parlamentu Bosne i Hercegovine. Znači sada sve ovo što je rađeno godinu dana treba vratiti nazad kao stvar koja je problematična. I ja ne prihvaćam ocjene da je ovo problematičan zakon. Sve elemente zbog kojih je ovaj zakon kao obveza Bosne i Hercegovine postavljen ovaj zakon, odgovorno tvrdim zadovoljava.
Zahvaljujem kolegi Ragužu. Riječ je tražio gospodin Ćeman. Ko ima repliku? Gospodin Novaković. Izvolite.
Ja prvo ne znam da li funkcioniše ova tehnika, ja stišćem ovo replika, da se ne vidi, šta li je. Ja moram reći da moram replicirati gospodinu Ragužu, ja nisam govorio uopšte o 60 tekstu zakona. Dakle ja nisam pričao o amandmanima, nisam pričao ni o usaglašavanju. Ja dio amandmana koje je gospodin Raguž predložio podržavam. Dakle ja ih podržavam i što se toga tiče ništa nije sporno. Ono o čemu sam ja govorio jeste o nadležnostima. Dakle i potpuno sam jasno rekao zbog čega ne podržavamo zakon u prvom čitanju. Dakle, očekivali smo i čitavo vrijeme smo tražili, ja sam nekoliko puta pisao pismo dakle u ime Kluba Narodnoj skupštini tražeći potpuno jasno da se prenesu nadležnosti kako bi ovaj posao završili. Sobzirom da se nije to desilo, imajući u vidu činjenicu da jesam uložio amandmane, ali amandmani nemaju smisla dakle i oni, meni praktično nije omogućeno da o njima raspravljamo dok ne završimo prvi dio posla. To su razlozi zbog čega mi nećemo podržati zakon u prvom čitanju. Druga sada je stvar teksta da li je logično da ova institucija bude na nivou Bosne i Hercegovine ili nije. Druga stvar je dakle to što smo mi tamo vani napisali gdje treba biti sjedište, gdje ne treba itd. Nije u svim zemljama na isti način regulisana ova materija. Od nas se očekuje da regulišemo na nivou znači države. U mnogim drugima ona je regulisana znači na mnogo nižim nivoima. Ne postoji jedinstven sistem. Ali ja o tome nisam govorio, nego isključivo o ovom prvom dijelu zbog nečemo podržati zakon u prvom čitanju.
Zahvaljujem kolegi Novakoviću. Gospodin Ćeman.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, vjerovatno iz sasvim drugih razloga u odnosu na neke diskusije koje smo već čuli, ja bih također mogao biti kritičan prema rješenjima koja su na komisiji prošla, uvažavajući naravno trud koji je i komisija i kolege poslanici koji su pomogli u svemu tome u međuvremenu uradila. Ali, pošto mi se moramo izjasniti o principima, a principi jel su temeljna rješenja koja se mogu popravljati. Onda je uistinu pitanje da li su ovako postavljena rješenja principijelno prihvatljiva? Ponekada kada se prave dakle kompromisi, ove ili one naravi najgoru stvar urade ili naprave za zanatski dio posla toga koji se uradi. Dakle onda vrlo često zanatski dobijemo meleze koji ne liče na mnogo štošta suvisloga. Ali, sve u svemu ja mislim da pošto zaštita ljudskih prava bi u principu u Bosni i Hercegovini trebala biti na jedinstven način, kada kažem jedinstven znači principijelno kroz one institucije koje bi trebale da tu, da to jedinstvo simboliziraju, a možda su ombusmeni kao dio nevladinoga uvjetno pod navodnicima kazano sektora, dakle u pozitivnom smislu te ograde upravo trebali bi biti garant, onda mi se čini da treba težiti čistim i čišćijim rješenjima. I ja ovdje ne vidim da je riječ o čistom, neko je već i u drugim ovaj, povodom nekih drugih rješenja govorio da je riječ o čistom rješenju i najmanju ruku sam iskreno govoreći u dilemi. U svakom slučaju ako ima razloga možda ili dilema oko drugih ja ću se poslužiti 61 malo, ovo nije loptica, ne govorim u ime Ustavno-pravne komsiije, nego kao poslanik, dakle nije loptica iz Ustavno-pravne komisije, pa dajmo možda još jedanputa dati priliku komisiji koja se bavila ovim pitanje još itd. da možda sagleda i ove takođe principijelne primjedbe je li zaista nama treba i u buduće institucija ombusmena u tri osobe, ili nam treba možda neko drugo organizaciono rješenje koje naravno može biti isto tako efikasno kao institucija ombusmena u tri osobe. I postoje rješenja i da ne bi zakon možda padao na ovom principu, na glasanju o principima, evo ja sam zato ustao ustari da kažem dajte možda da se učini još jedan pomak. U krajnjem slučaju ovaj, hajde da kažem reformski iskorak u ovoj oblasti on naravno ne podrazumjeva isključivo jedan modalitet, ali suštinu mora zadovoljiti i to ne može biti dosadašnje rješenje. Ovaj pristup nije otišao u nekim segmentima puno od dosadašnjeg i zbog toga ja nisam u punoj mjeri zadovoljan time. Ali ne tvrdim da nije kroz ovaj izvještaj komisije dato i nešto svježijih ovaj rješenja. Prema tome, evo dajte, ako ništa da razmislimo ima li ako ništa smisla za ponovnim pokušajem na komisiji da se možda nešto još na ovu temu kao što profesor reće domisli.
Zahvaljujem. Replika kolega Novaković
Cijenjene kolege, uvažene kolege ubjeđen da ćemo mi prije doći do ovog zakona ako krenemo iz početka. Znači meni se čini da smo u fazi kada vrlo teško možemo ovaj zakon na ovaj način usvojiti i zato predlažem ustvari da mi danas završimo sa procedurom zakona kako bismo otvorili mogućnost da se radi na zakonu na jedan nešto drugačiji način, jer čini mi se da ćemo tako prije doći do zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima dr. Azra Hadžiahmetović, pa gospodin Selim Bešlagić.
Zahvaljujem. Uvaženi članovi Kolegija i kolegice i kolege ja želim podsjetiti na nešto što je kolega Raguž maloprije iako smatra to jako važnim, ali možda nedovoljno apostrofirao u smislu važnosti donošenja ovog zakona i regulative kao poslanici Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope, ja ću vas podsjetiti da je ovo jedna od postprijemnih obaveza Bosne i Hercegovine i da gotovo nema ni jednog izvještaja monitoring tima u Bosni i Hercegovini, odnosno VIjeća Evrope za BiH koji se ner osvrće na ovu problematiku. Stoga želim upozoriti da mi zaista nemamo vremena. Ja bih volila da se o tome vodi računa. Ovaj zakon moramo imati u jednom obliku koji je da kažemo primjeren evropskim standardima, posebno standardima Vijeća Evrope. I u tom smislu šta god da danas odlučimo, da prolongiramo ili ne, ali molim da o tome vodite računa. Uz jednu sugestiju i opasku, hajd ne znam kome, da li članovima Kolegija ili Klubu SDS-a ukoliko, ja 62 razumijem da postoje možda rezerve zbog eventualno izostanka odgovora Skupštine Republike Srpske, ali postoji šutnja administracije, jednako tako postoji i utvrđivanje dnevnog reda na Kolegiju, pa ukoliko postoji nešto sporno da to možda na neki drugi način reguliše, ali na ovaj način prolongiranjem, odbacivanje konačnog rješenja vezano za instituciju ombusmena Bosne i Hercegovine, mislim da nam nikako ne ide u prilog. To je jedno. Drugo, ovdje su pomenuti evropski standardi. Ja zaista spadaam u one koji su uvijek skloni evrpskim standardima pa čak i onda kada možda i nisu nama odgovarajući. Ali me niko ne može ubjediti da je evropski standard da instituciju, formulaciju da instituciju čine tri osobe. Ja znam da je čovjek sam po sebi institucija, ali da instituciju čine tri osobe, zna se našta se to u koji kontekst se dovodi kada je u pitanju Bosna i Hercegovina. I u tom smislu kada su u pitanju ljudska prava, ja vas želim podsjetiti na univerzalnost ljudskih prava. I bilo koja radnja koja će uslijediti komisijska, ili bilo koja druga ja predlažem da se ova formulacija izmjeni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Kolega Bešlagić se javlja.
Poštovane kolege, ja sada još jednom kao član ove komisije za ljudska prava i osjećam se veoma čudno u ovom trenutku kada toliko raspravljamo o zakonu, a sada se kaže da faktički ne postoji zakonska osnova a Komisija za, Ustavno-pravna komisija je donjela odluku da za ovo postoji osnov. Sada me interesuje ko je u pravu, ko nije u pravu? Ali, druga stvar koju bih htio da naglasim, raspravljalo se o ovom zakonu i ja se slažem da sam i ja bio protivnik da imamo instituciju pod navodnim znacima sa tri ombusmena koji se mjenjaju, ali ako je to došlo kao kompromis, a čini mi se da je došlo kao kompromis na kome smo na sve amandmane dobili i stav i mišljenje Ministarskog vijeća koje je usaglasilo te amandmane onda ja tvrdim da danas mi imamo zakon o kome bi se mi mogli izjasniti. Pa ja bih išao na to da se mi izjasnimo o ovom izvještaju Komisije, da glasamo pa neka propadne zakon. Zašto ja mislim da nekoga, natežemo se ovdje hoćemo nećemo. Jer pazite najveći je apsurd da smo imali ombusmena za Bosnu i Hercegovinu i bio je stranac i svi ga poštovali. Sada kada trebamo da imamo našeg ombusmena za Bosnu i Hercegovinu sada odjednom nećemo tog. Kako nećemo. Glasajmo da nećemo i da završimo posao. Ja mislim da stvarno o ovom više ne treba raspravljati. Mislim da ovdje imamo izjašnjavanja. Mislim da je Komisija radila savjesno, mislim da smo dva, tri puta prolongirali ovaj zakon da bi se usaglasili, a moglo se isto takođe na Ustavno-pravnoj komisiji reći da ne postoji pravni osnov i onda bismo zadužili Ministarsko vijeće da uradi to što je trebalo da uradi. Međutim, Komisija je rekla da ima osnov i ja ponavljam da sam ja predložio da se ide na Ministarstvo za poljoprivredu. Komisija je rekla da nema osnovu i 63 ja sam onda smatrao da sam time svoj poslanički posao završio, a da jednostavno taj zakon nije mogao da dođe na red. Tako ovdje, uvažavajući i kažem i Ustavno-pravnu komisiju i Komisiju za ljudska prava, mislim da se stekao uslov da se izjasnimo, pa ako zakon prođe, prođe, ako ne prođe. Ja mislim da možemo reći onda neka ide u proceduru onako kako treba. Mislim da nema više smisla raspravljati, jer je stvarno zakon i komisija radila na tome da se nađe kompromis koji je zadovoljio, ja bih rekao amandmane koje je dao gospodin Novaković i amandmane koje je dao Klub HDZ-a, odnosno da smo oko toga raspravljali i mislim da je to usvojeno tako kako je. Prema tome Komsiija je dala predlog, ja mislim predsjedniče da se mi drugačije ne možemo izjasniti. Ja vas molim dajte jednom da počnemo raditi u onom smislu ako Komisija nešto završi, nemojte da se insistira da čekamo i da pitamo hoće li ko ili nećemo. Mislim da smo uradili sav posao koji je trebao. Da li je Komisija bila jednoglasna nije to bitno, ali je u osnovi to tako.
Zahvaljujem. Replika kolega Belkić jel.
Ma jedna vrsta pojašnjenja apro po rasprave gospodina Martina Raguža na isti način kako je i on na neki pokušavao da pojasni. Mislim stvarno evo i ja pokušavam da se pojasnim sa gospodinom Ragužom da ostane jasno šta sam ja želio da kažem. Naravno, moguće je da sam ja da tako kažem simbolično govoreći o duhu tri lica želio da izrazim nezadovoljstvo situacijom da i u ovoj oblasti dakle kada je riječ o ljudskim pravima, o ...ljudskih prava itd. mi unosimo u zakonski projekat totalnu dozu nepovjerenja. Dakle hoćemo da imamo tri lica, da imamo svako svoga na neki način itd. Dakle to je suština mojih primjedbi. Zašto ne ombusmen Bosne i Hercegovine. Unutrašnjom organizacijom može se imati pomoćnika itd., može se podjeliti po oblastima dječija prava, ova prava, jednakost polova itd. Ali ljudi moji, ako i univerzalnosti ljudskih prava iskazuje nepovjerenje jedni prema drugima narode dovodimo u situaciju da im praktično, ovo je ipak implicite uvođenje ombusmena svakom narodu njegovom. Iako ovdje kaže to ne znači da neće svi raditi sve itd. Ja sam o tome govorio. Nije riječ više ni o evropskom standardu ni ne standardu, nego je riječ jesmo li na toj, na tom nivou. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Jahić se javio za riječ, pa Mara Perkanović. 64
Hvala gospodine predsjedavajući, ja bih htio kao predsjednik, predsjedavajući ove komisije da posjetim na par nekih stvari. Dakle ovo je, ovaj zakon je jedan od onih 16 uvjeta, a posljednja postprijemna obaveza dakle prijem Bosne i Hercegovine u Vijeće Evrope. Skoro godinu i po dana mi imamo ovaj zakon u parlamentarnoj proceduri i kao što smo maloprije imali riječi ponosa i hvale sada ovaj parlament treba da ima riječi kako bih rekao kritike na rad Parlamenta što se tiče ovog zakona. I vrlo se neozbiljno ponašamo prema ovim ovaj, prema ovom zakonu i prema ovim obavezama spram Vijeća Evrope. Eto to je prva stvar. Ovaj prijedlog zakona je, kao što vam je poznato jednom je bio u parlamentarnoj proceduri i pao je. Ono što, pa je ponovo vračen dakle u komisijsku fazu itd. Ono što je veoma bitno htio bih da podsjetim da mi sada imamo situaciju da, ja bih prije svega da kažem da već evo godinu dana, godinu i po dana je u proceduri da smo u nekoliko navrata tražili mišljenje i Narodne skupštine Republike Srpske i zadnjih evo 4-5 mjeseci i gospodin Novaković i ja lično smo zvali dakle i predsjednika Skupštine, zamjenika predsjednika Narodne skupštine Republike Srpske da kažu svoj stav. Uvijek su govorili da nema nikakvih problema da će to podržati, ali nikako to da dođe na dnevni red i mi nismo mogli čekati. Mi smo dakle u junu mjesecu izgubili 2-3 mjeseca. Mogli smo ovo sve završiti tada. Čekali smo da se završi ta procedura. Nije se završila. Mi moramo ići. Moramo ići naprijed. Ono što je dakle veoma čudno, kada smo imali prošli put u proceduri, dakle sada oni koji se zalažu da imamo mišljenje Narodne skupštine Republike Srpske su glasali za onaj prijedlog zakona. Oni su glasali za onaj prijedlog zakona. Doduše tada je bilo da ostanu tri ombusmena. Međutim sada kada smo napravili drugo rješenje, sada se traži mišljenje Narodne skupštine. Dakle tada nije trebalo da bude prenosa ovlasti, a evo sada treba. Dakle mi smo stvarno napravili jedan kompromis. Gledajte dakle imamo stanje da u Bosni i Hercegovini je dakle bio stranac ombusmen, pa imamo tri ombusmena iz različita tri narodnosti. I sada imamo i instituciju ombusmena na nivou države Bosne i Hercegovine. Dakle jednu instituciju u kojoj istina imaju dakle predstavnici tri naroda itd. Onaj ko imalo poznaje rad ombusmena Bosne i Hercegovine zna da ljudi zaista odgovorno rade i kada je uspostavljena ova institucija zaista je podignut nivo poštivanja ljudskih prava na jedan viši nivo da oni sigurno ne rade po nacionalnoj osnovi, nego da rade na jedan kvalitetan način obavljaju ovaj posao. I po meni ovo je jedna sigurno prelazna faza u nekom doglednom periodu kada ćemo imati ili samo jednog ombusmena za Bosnu i Hercegovinu, ili će se ustrojiti po oblastima kao što ima u nekim zemljama. Dakle ovo je činjenica da je usaglašeno i sa predstavnicima međunarodne zajednice, dakle da je usaglašeno na Vijeću ministara i mislim da bi trebalo, zaista mi nije. I ovi amandmani takođe znam, dakle ovdje treba odati priznanje gospodinu Ragužu koji je zaista 65 napravio niz amandmana koji jesu kompromisi i koje smo usvojili i gotovo jednoglasno. I čak neki amandmani dakle gospodina Novakovića i gospodina Raguža su gotovo identični. Dakle mi više na Komisiji nemamo šta raditi, a imamo to da stvarno moramo se ozbiljno, vrlo neodgovorno se ponašamo prema ovom zakonu. Vrlo neodgovorno i prema obavezama spram Vijeća Evrope. E sada je zaista teško reći šta uraditi. Da li možda još ako je problem, ako će pasti zakon, a očito je takva stvar da će pasti, ja ne vjerujem da mi išta možemo raditi na Komisiji. Mi ništa ne možemo uraditi. Čak se plašim i da ćemo imati i ovo sada što imamo. Dakle, da li da uzmemo još ne znam 15-20 dana, mjesec dana i da uputimo jedan dopis dakle, dakle, koliko ja imam informaciju nije sporno izjašnjavanje Narodne skupštine, ali evo nikako da se 5 mjeseci, već smo izgubili na tome kada će se izjasniti. Stalno neka frka tamo, stalno neka panika. Nikako to ne može da dođe na dnevni red. Dakle imamo obavezu i ja molim evo da svi zajednički razmislimo. MOžda da uzmemo još mjesec dana, ali dakle da više ne vraćate na Komisiju, ali da zatražimo pod hitno da se Narodna skupština izjasni o ovom pitanju. Dakle nije to sporno da se stavi da to bude još jedna tačka dnevnog reda na sljedećem zasjedanju i da kažu da to ništa nije sporno. Evo toliko.
Zahvaljujem. Dame i gospodo možemo, gospođo Perkanović samo sekundu. Dakle, ako možemo, ja se slažem sa kolegom Jahićem da tražimo maksimalni izlaz. Najružnija je poruka da zakon padne, nismo ispunili obavezu i ako postoji raspooženje da kažemo evo da ćemo do konca oktobra smoći snage da to usvojimo, ali da do konca oktobra uzmemo vrijeme i da bude zaključak da se obratimo Narodnoj skupštini Republike Srpske da kaže svoj stav. Jel on pozitivan ili negativan, o tom po tom, kako bismo mogli aktivno riješiti ovaj problem. Dajte da na takav način, bez obzira što u njemu možda poslovniči sada možemo tražiti manu ovu ili onu. Ali ja mislim da je to mnogo bolje. Vjerujte ove rapsrave, pošto ja imam ovdje evo izvještaj i komisije. Piše da je Vijeće ministara bilo itd. itd. Dakle ja mislim da je to mnogo bolje, nego da danas imamo glasanje da zakon ne prođe. Ja mislim da možemo stvoriti atmosferu da dođemo do zakona i zato se trebamo truditi. Molio bih dakle da mi pomognete. Znam ja da će mnogi biti za, mnogi protiv itd. Ali cilj ove priče je da dođemo do zakona i cilj je Mome Novakovića, koliko shvatam je priče, dakle nije govorio o suštini, nego samo da se stvori okvir da ne bi ušli u jalovu prolitičku raspravu i gdje će ombusmeni imati više posla, da mu ne napravimo na startu više posla. Dakle evo u tom smislu ja bih molio da dođemo do, ako je moguće do zaključka. Dakle ja ne sporim. Evo molim vas. Evo samo da saslušamo gospođu Perkanović i da zaključimo raspravu, pa ćemo pauzu 10 minuta. Okej. Važi. 66
govori smjesta
Ne, ne, ne. Gledajte, ja ću ostvarićemo komunikaciju. Jel vidite ako se radi, nema potrebe zaključak nikakav. Dakle, prolongiramo samo izjašnjavanje da dođemo do zakona. A ja, uradićemo šta treba uraditi. Nije problem. Izvolite kolegice Perkanović. Dakle odustajte od pauze. Okej, okej. važi. Izvolite.
Evo poslije moje diskusije. Ja isto tako želim da dam jedno pojašnjenje sozbirom da sam član Komisije za ljudska prava. Na Komisiji jeste se izjašnjavalo o amandmanima, ali gospodina Raguža i gospodina Momčila Novakovića. I moram da skrenem pažnju da su sve do jednog amandmana gospodina Martina Raguža uvaženi i izglasani, stim da gospodina Novakovića niti jedan amandman nije izglasan. Prema tome, da ne bi ovdje komentar koji imputira kao bukvalno da je jednoglasno usvojen takav kakav jeste i da su uvaženi amandmani gospodina Novakovića ne stoji, jer je izglasavanje bilo pojedinačno. Posebno amandmani gospodina Raguža, posebno amadnmani gospodina Momčila Novakovića. Druga stvar jeste da smo potrošili mnogo vremena oko traženja rješenja. Međutim, to traženje rješenja nije bilo u pravcu traženja kompromisa, odnosno dogovora i uvažavanja interesa svih strana koje učestvuju u razgovorima i pregovorima i ja se priključujem ovom predlogu što je rekao gospodin Jahić, a rekli ste i vi gospodine predsjedavajući Špiriću da damo još neko vrijeme kako ne bismo došli doveli u problem ovaj zakon. I u pitanju je njegovo izglasavanje da ostavimo prostora znači još neko vrijeme da bi došlo do međusobnog dogovora.
Zahvaljujem. Dakle nema nove amandmanske faze. Samo da se dogovorimo, nema nove amandmanske faze. Sve je prošlo. Ja vas molim dakle da 20 dana dobijemo tajminga, nema nikakvih zaključaka da bismo se definitivno izjasnili o zakonu. Dakle molim vaše raspoloženje. Evo tako je. Ne, ne. Pusti. Dakle da nema nove, novog izvještaja Komsiije. Odlažemo izjašnjavanje za 20 dana i da prekinemo danas ovu mućnu raspravu. Možemo li taj zaključak prihvatiti? Dajte da se izjasnimo o ovom zaključku. Dakle u roku od 20 dana, dakle evo poduzećemo aktivnosti. Mi imamo definitivno izjašnjavanje. Evo nema zaključka. Dakle to je zaključeno. 67 Zaključujemo raspravu. Prelazimo na 10 tačku dnevnog reda. Ad.10. Predlog rezolucije o strateškim opredjeljenjima u sistemu odbrane Bosne i Hercegovine, predlagač gospodin Milorad Živković Znate da smo na prošloj sjednici Doma odlučili da se Predlog rezolucije razmatra u nadležnoj komisiji. Na jučerašnoj sjednici Zajednička komisija za odbrambenu i bezbjednosnu politiku razmatrala je Predlog rezolucije. Dobili ste izvještaj Komisije. Samo malo, izvinjavam se. Izvolite.
Predsjedavajući, jel ti vodiš lovačko društvo ili Parlament?
Odgovoriću, samo završi šta vodim.
Pa daj na glasanje, ako odgađamo ovo pitanje prethodno, onda daj na glasanje Parlamentu. Kako to sam možeš raditi?
Pa dobio sam podršku poslanika.
Ma koju podršku si dobio?
Opću.
Kao malo prethodno na prethodnoj tačci.
Evo sad ćemo staviti na glasanje. Okej. Hvala. Molim vas da se pripremimo za glasanje. Ko je zato da rok 20 dana da se ne izjašnjavamo u posljednjih 20 dana? Molim vas samo da me ne vučete za jezik. To je u interesu poslanika, a i u mom ličnom i trudim se. 68 Glasajte sad. Evo sad ćemo vidjeti ko je protiv, da li ovo što protestuju, ili neko drugi. Evo sad ćemo lovca pronaći. Evo. - 24 za, 6 protiv, 3 uzdržana. Konstatujem da je prijedlog i mogli smo i bez glasanja, ali dobro je demokratski je i ovo.
govori smjesta
Ja Tiho ovdje bi se samo trebao izvinjavati kakav je vaš stav. Ali nažalost ne može to. Ne može, pa ja sam predsjedavajući. Kada sjedneš ovdje onda se izvinjavaj kome hočeš. Ovdje se ne sjeda neradom, nego radom. Dame i gospodo prelazimo na desetu tačku dnevnog reda. Dakle već sam vam rekao stvar je o Rezoluciji, o strateškim opredjeljenjima u sistemu odbrane Bosne i Hercegovine predlagača gospodina Milorada Živkovića. Imali smo odluku da ide u nadležnu komisiju. DObili ste stav nadležne komisije. Otvaram raspravu o Predlogu rezolucije. Ko se javlja za riječ? Dr. Živkoviću izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, meni je žao što je ona pozitivna atmosfera prethodno bila narušena sada ovim, pogotovo od ljudi od kojih očekujem da podrže tekst ove rezolucije, tako da mi malo ste otežali posao, ali ja smatram da su poslanici imali dovoljno vremena da ovu rezoluciju pročitaju i smatram da, po nama, znači rezolucija je između ostalog is SNSD-a, strateško opredjeljenje Bosne i Hercegovine treba da bude demitarizacija čiji bi najvažniji cilj bio ostvarivanje trajne unutrašnje stabilnosti i jačanje moeđusobnog povjerenja u Bosni i Hercegovini. Mi shvatamo da je taj problem složen i ne bježimo od njega, dali smo svoju aktivnu, i dali smo aktivnu ulogu u reformi odbrane i mislim da je dio naših prijedloga usvojen u tome. Podržali smo tu reformu samo zato što je u skladu sa ovim našim strateškim opredjeljima i smatramo da zakoni koji su trenutno u proceduri u nekom doglednom vremenu, kao što ste vidjeli u rezoluciji ne piše koje je to vrijeme, daju mogućnosti da se Bosna i Hercegovina u dogledno vrijeme demilitarizuje. I mislim da je to vitalni interes, ne samo srpskog naroda, nego i ostalih naroda u Bosni i Hercegovini i svih građana Bosne i Hercegovine i ja vam garantujem da vrijeme radi za nas i za ovu ideju koju smo mi potegnuli, a ciljevi, osim onoga važnog i najvažnijeg 69 kojeg sam rekao su i ne manje važni da tada demilitarizacija ne nanosi štetu nikome ni u regiji ni šire, nije inkobatibilna sa zahtjevima NATO-a. General Veber, zapovjednik je u nekoliko navrata rekao da ako građani, narodi u Bosni i Hercegovini opredjele se prema demilitizaciji da NATO nema ništa protiv toga. Da ne govorim o materijalnim komponentama takvog jednog stava ili strateškog opredjeljenja, govorimo o 300 miliona dolara, odnosno 300 miliona KM koji je kako je predviđeno budžetom za odbranu za 2006. godinu treba da dođe u naše klupe da odobrimo. To su ne mala sredstva koja posrnula privreda Bosne i Hercegovine, a i mladi koji od nas očekuju podršku u tom pravcu su zahvalni. Iako imam poslovničku mogućnost 20 minuta da obrazlagam ovu rezoluciju i mogao bi da je pročitam od A do Ž, ali shvatajući u kakvom se nalazimo momentu u reformi odbrane, meni bi drago bilo da poslanici kažu svoje mišljenje u vezi toga i ako ima amandmana da se dostave za ovu tačku dnevnog reda pa da raspravimo o tim amandmanima. Hvala.
Zahvaljujem dr. Živkoviću. Imam osjećaj da malo koga demilitarizacija interesuje, ali evo otvaram, ja mislim da je i zakon, usvojen je nacrt zakona doprinos ovoj našoj rezoluciji i mislim da je pokušaj SNSD-a da se svijest u Bosni i Hercegovini demilitarizuje i biće potrebe za ovim rezolucijama još dugo godina. Nažalost, ali. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Ne javlja se niko. Zaključujem raspravu. Kolege i poslanici, pozivam vas da se pripremite za glasanje. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Ovo nije odnos ko je za rat ko je za mir. - Dakle za 9, protiv 15, uzdržanih 6. Konstatujem da nije rezolucija dobila ni većinu, ni entitetsku većinu i time zaključujemo 10. tačku dnevnog reda. Naravno javnost neće shvatiti da oni koji su protiv za rat, oni koji su za za da su za mir, ali evo i ovo je demokratija. 70 Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda Ad.11. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: Predlažem da u paketu glasamo ratifikadiciju pod a) Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Republike Bjelorusije o unapređenju i zaštiti investicija, b) Sorazuma o saradnji u oblasti odbrane između Savjeta ministara BiH i Savjeta ministara Srbije i Crne Gore, c) Trgovinskog sporazuma Bosne i Hercegovine i Republike Bjelorusije Otvaram raspravu. Zatvaram raspravu. Pripremite se za glasanje. Ko je zato da damo saglasnost za ratifikaciju za ovih sporazuma? Molim za malo strpljenja poslanika da ne šetaju, još traje sjednica. - Konstatujem da smo sa 21 glasom za, protiv niko, uzdržan 1. Molim Republiku Srpsku da glasa. Tražim da se ponovi izjašnjavanje. Spremite se za glasanje. Dr. Živković molim da poslanici sjednu na svoje mjesto. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad, jer ne vidim razloga da neko ima nešto protiv ratifikacije. - Za 26, niko protiv, 2 uzdržana. Imamo li entitetsku većinu i ukupnu većinu. Dakle izvršili smo ratifikaciju sporazuma, pod a), b) i c) kako sam i pročitao u najavi ove tačke dnevnog reda. Dame i gospodo time smo završili 66. sjednicu. Dakle obavještavam vas, dobićete dnevni red u petak u 8 sati na klupama. U petak dakle nova 67. sjednica su samo dvije tačke dnevnog reda - Zakon o odbrani i - Zakon o služenju u oružanim snagama u drugom čitanju. U pola 8 sastanak predsjednika klubova da postignemo, da pokušamo razgovarati o amandmanima. u pola 8 u petak. Dakle malo ranije ustajanje. U pola 8 ipak, jer bojim se ako neko radi nešto ujutro rano da ne preskače turu. Sjednica je završila sa radom u 16,30 sati.