Hvala, slijedeći je kolega Davor Vlaović u ime Kluba zastupnika HSS-a. Izvolte kolega.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabor, kolegice i kolege, evo u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke nekoliko riječi o nacionalnim interesima i kad su riječ o nacionalnim interesima Hrvatskoj onda je tu Hrvatska seljačka stranka tvrdo protiv izdaje ili prodaje nacionalnih resursa i izdaje nacionalnih interesa. Zašto to ističem, pa znamo da smo govorili da smo protiv prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta ili predaje državnog poljoprivrednog zemljišta, izvora pitke vode, šuma hrvatskih, protiv smo prodaje ili predaje strancima. A što se danas događa u Hrvatskoj? Pa događa se upravo to da se taj nacionalni resurs državno poljoprivredno zemljište slijedom zakona, slijedom interesa Vlade i ministra poljoprivrede prednosti na nove vlasnike, koncesije odnosno ugovori o zakupu, preko 32, 3 tisuće hektara državnog poljoprivrednog zemljišta, najplodnijeg zemljišta u Hrvatskoj prenosi se na tvrtke, zrcalne tvrtke Agrokora, za koje ne znamo ni tko je vlasnik. Da li su vlasnici Rusi temeljem kapitala europskih banaka ili Amerikanci temeljem kapitala strvinarskih fondova američkih. I kaže premijer jučer pa nije bitno tko je vlasnik. Da ne bi trebalo bitno tko je vlasnik ako se čuvaju hrvatski nacionalni interesi, a nigdje tamo ni u nagodbi, ni u ugovoru sa novim zrcalnim tvrtkama nema ono što je Hrvatska seljačka stranka tražila, da se zaštiti domaća proizvodnja i radna mjesta u tim tvrtkama. Tražili smo da najmanje 5 godina ne smije biti otpuštanja radnika u tim tvrtkama, to nije ugrađeno u nagodbu. Tražili smo da novi vlasnik ne smije ugasit ili prenijeti neku proizvodnju iz tih tvrtki na neka područja gdje bi im bilo financijski isplativije, jer to će novi vlasnik ciljem svog profita sigurno i napraviti, kao što je već prije Todorić premjestio proizvodnju i preradu mesa iz Belja u Vrbovec. A što je s tim radnim mjestima u Slavoniji, Baranji, Srijemu, to nikog nije briga pa onda nije ni bitno tko je vlasnik. Premijeru to nije bitno, e nama iz Hrvatske seljačke stranke je bitno. I nije fer da se sada vrši pritisak na više od 20 načelnika i gradonačelnika iz Slavonije i Baranje, da potpišu anekse tih ugovora o prijenosu ugovora o zakupu i koncesiji na te nove zrcalne tvrtke. Da li se smije prenijeti ugovor o zakupu i koncesiji na nove vlasnike, nove korisnike bez da je on izmirio sve obveze prema jedinicama lokalne, regionalne samouprave i države? U zakonu kaže ne smije, a vidite ovdje smije po ovom zakonu i ako nije izmirena sva dugovanja prema državi Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj, preko 60 milijuna kredita Agrokora nije vraćen i niz još drugih sredstava, to se prešutno prelazi preko toga. Pa pitam ja jesmo li onda svi jednaki pred zakonom, da li naše obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo kojem je istekao ugovor, a novi natječaj još nisu raspisani da li će im se prenijeti ugovor o zakupu ili koncesiji iako nije izmirio obveze prema jedinici lokalne samouprave temeljem ugovora. E, neće. Ne samo prema općini, nego i prema državi ako ima poreznog duga, neće mu se prenijeti. Pa kakvi smo mi to, u našoj državi u Hrvatskoj nismo jednaki pred zakonom. Strancu se može prenijeti koncesija, iako nisu izmireni svi dugovi iz prethodnog razdoblja, a obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo ne može taj ustupak imati. Tako se ne vodi država, tako se ne štite nacionalni interesi. A kakav je odnos prema državnom poljoprivrednom zemljištu govori to da već evo 2 godine nisu raspisani novi natječaji. Vraćeni su programi raspolaganja državnog poljoprivrednog zemljišta koji su općine i gradovi napravili, nazad. Zato što su bile nejasne upute i sad se ponovo traži da jedinice lokalne samouprave raspišu, da idu u proceduru donošenja programa, da isprave nedostatke jer je trebalo uskladiti se sa 19 novih pravilnika koje ministar na vrijeme nije uspio donijeti. To je pravi razlog i sad su krivi načelnici općina što nema natječaja. Reko sam, daj Bože da bude prvi natječaj do sv. Matije prošle godine, 29., a evo sad je već i sv. Anto, i čestitam svim Antunima i Ankicama i koji slave imendan danas imendan, ali evo natječaja još nema. A odnos prema državnoj imovini najbolji je primjer u Đakovu gdje se otuđi državna imovina, uništi i ministar ne smijeni ravnatelja i ne smijeni upravno vijeće. Ja tražim da smijeni ravnatelja, da smijeni upravno vijeće, a i on da podnese ostavku jer nije na vrijeme reagirao. Hvala.
Hvala vam.
Rasprava br. 11., kolega Davor Vlaović u ime kluba zastupnika HSS-a, izvolite.
Hvala predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege, evo, stajalište u ime kluba HSS-a vezano uz Plan uništenja hrvatske industrije. Naime, umjesto da imamo industrijski rast i razvoj, strategiju industrijskog razvoja, u RH izgleda na sceni Plan uništenja hrvatske industrije, zatvaranje radnih mjesta, a očito je i pri samom kraju. Ovih dana je aktualna trakavica rješavanja problema u brodogradnji, u Uljaniku i 3. Maju, gdje evo, već godinama uz uložene silne milijarde i dalje nemamo rješenja da ovo poduzeće radi, da 2000, 2500 radnika imaju tamo radna mjesta i plaće, a plus toga još ćemo poreznim novcem plaćati dana jamstva odnosno penale za neisporučene brodove. Evo, to je odnos kakav je prema brodogradnji. Slično je, nažalost, i u drvnoj industriji. Ovih dana su Hrvatske šume provodile natječaj za raspodjelu količine trupaca i umjesto da se vodi briga da drvna industrija u Slavoniji, Baranji i Srijemu, tamo gdje i je najveći fond sirovine trupaca hrasta i bukve, naša drvna industrija u Slavoniji ih je dobila ispod traženih količina. Primjerice, drvno poduzeće Spačva Vinkovci prikazala je i dokazala da kroz svoje prerađivačke kapacitete može potrošiti 86 000 kubika, dobili su samo 50. Mogli bi na taj način da su, mogu zaposliti svoje kapacitete, zaposliti još 200 ljudi, ali na ovaj način će očito morat smanjivat broj radnih mjesta i umjesto da se ugledamo na bolje, na one u Aziji, Tajlandu, Koreji, Maleziji, Azijskim tigrovima koji su digli svoju proizvodnju, a digli su je na način da su onemogućili strancima da im ulaze u vlasništvo, onemogućili strancima da kupuju zemlju i sirovinu tamo, štitili domaću industriju, mi radimo obrnuto, mi otvaramo vrata svima, da, članica smo EU i moramo, ali ništa ne činimo da zaštitimo domaću industriju, evo i na primjeru brodogradnje, na primjeru drvne industrije, na primjeru Rafinerije u Sisku gdje, rekli su vladajući, da će se odreći i neće baviti politikom ukoliko se ugasi proizvodnja u Rafineriji Sisak. Nažalost, evo, najava je da će se to ipak dogoditi, a oni ostaju u Vladi i u politici. Toliko o vjerodostojnom. A ono što posebno mene smeta i što smeta nas u Slavoniji da je država obećala za one tvrtke koje je skinula sa liste strateških tvrtki, da će se baviti njima marom dobrog gospodara. Pa evo, marom dobrog gospodara ovi dana će ugasiti 200 radnih mjesta u Đuri Đaković industrijska rješenja. 2015.-te se odustalo od elektromontaže i tog biznisa, sad se odustaje od industrijskih rješavanja, čeličnih konstrukcija i teške hale. I tko je za to kriv? Pa, vjerojatno samo radnici jer oni će otići na burzu rada sa minimalnim otpremninama od 5 do 50.000,00 kn, pa vi živite s tim. Koja je to poruka njima nakon 98 godina postojanja ovog poduzeća? I da bude apsurd veći, država je u studenom dala jamstvo za kredit od 76 milijuna kuna da se kupe strojevi, da se uđe u investicije, otvore nova radna mjesta, a sad će se taj novac potrošiti na otpremnine. Pa pitam ovdje resornog ministra i nadležne iz Vlade što čine da smjene tu neuspješnu upravu jer nisu krivi radnici koji znaju raditi taj posao, nego je kriva neuspješna uprava politički dovedena iz HNS-a i HDZ-a u Đuru Đaković, to kažu svi zaposleni i sindikalci. Međutim, njih nitko ne sluša, oni moraju očito ići u prosvjede jer drugačije neće moći riješiti svoja prava. I nije dovoljno samo obnoviti samo zgrade i fasade u Vukovaru treba otvoriti radna mjesta, nije dovoljno da samo predsjednica nosi zenge, da treba kupovat hrvatsko, treba kupovat proizvode Borova, ali treba investirat u ta radna mjesta pomoć tim tvornicama, plaće žetilica u Županji nisu isplaćeni radnicima. Jel to Projekt Slavonija i briga za razvoj Slavonije, očito je to kako kaže jedan sindikalac posljednji metak u hrvatsko čelo u hrvatsku industriju. Ali evo ima i nešto dobro neće se više morat pucat, jer se neće imat u šta pucat, neće biti industrije u Slavoniji ako se ovako nastavi briga, marom dobrog gospodara za Đuru Đakovića i druge firme u Slavoniji. Hvala.
Idemo dalje, poštovani kolega Davor Vlaović u ime kluba zastupnika HSS-a.
Hvala poštovani predsjedniče HS. Kolegice i kolege, danas ću u ime kluba HSS-a govoriti o hrvatskoj poljoprivredi, o uvozu odnosno o problemu sa kvalitetom uvoznog mesa koje se, evo, prošlih tjedana šturo govorilo, o kojem se problemu šturo govorilo u hrvatskoj javnosti i želim dalje potencirati taj problem jer jednostavno zbog hrvatskih građana, potrošača i hrvatske poljoprivrede ne smijemo šutjeti o ovom problemu. Konkretna izjava da na policama hrvatskih dućana nema mesa iz dviju Poljskih klaonica, kaže građani RH ne trebaju brinuti. Dal je tome doista tako? Ako uzmemo podatak da je hrvatska poljoprivreda ostvarila negdje bruto prihod oko milijardu i 800 milijuna EUR-a, da je deficit između uvoza i izvoza negdje oko 500 milijuna EUR-a i da najvažnije stavke oko povećanog uvoza u RH upravo čine količine uvezenog mesa, bilo da je riječ o goveđem, svinjskom ili drugim vrstama mesa. I da bih hrvatsku javnost, pa i vas informirao o tome otkud se uvozi, tko uvozi i koliko uvozi, tražio sam podatke od HGK, Odjela koji se bavi uvozom-izvozom, međutim, oni su me uputili da to pitanje postavim Carinskoj upravi odnosno Ministarstvu financija, što sam i učinio. I evo, zanimljiv odgovor dobivam, da ne mogu dobiti te podatke jer bi to povrijedilo interes zaštite podataka obzirom da je porezno tijelo dužno kao poreznu tajnu čuvati sve podatke koje porezni obveznik iznosi u poreznom postupku. Pa ja nisam tražio koliko je on prihoda ostvario, koliko je poreza platio, pa čak ni tko su vlasnici te tvrtke, zbog zaštite tajnosti osobnih podataka, nego samo tko su uvoznici, iz kojih zemalja se uvozi i koje su to količine mesa. A ono što je ključno pitanje je kakvo meso Hrvati odnosno građani RH jedu, oni koji imaju sredstava da si kupe meso, jer mnogo naših sugrađana i nema tu mogućnost, nego kopaju po kontejnerima zbog statusa koji imaju odnosno zbog prihoda koji nemaju. I sad, umjesto da našim građanima omogućimo da imaju kvalitetno meso, da je to meso iz poznatih izvora, da je zdravstveno ispravno, što nadležna tijela kažu da je meso koje se uvozi u RH zdravstveno ispravno. Da, ali na temelju izjava novinara koji je ušao u sustav klaonice dvije u Poljskoj i koji je rekao da i ostale klaonice u Poljskoj na sličan način rade, gdje se kolje bolesna stoka, tretirana antibioticima i drugim stvarima, tvarima i što nakon toga, samo izjava hrvatski su građani sigurni nema takvog na hrvatskim policama. Ali nužno je onda postaviti pitanje da li je Državni inspektorat kojeg smo osnovali počeo raditi, koliko je to veterinarskih inspektora, tržišnih inspektora, carinskih inspektora uključeno u ove poslove i da li je stvarno utvrđeno da takvog mesa u Hrvatskoj nema, naravno ne treba građane uzbunjivati i lošu priču širiti. Ali ono ključno što želim poručiti da smo mi nažalost ovisni o uvozu, da je svaki doručak i ručak u Hrvatskoj iz uvoza. Da svega 40% vlastitih potreba za svinjskim mesom zadovoljavamo iz vlastite proizvodnje, da stalno bilježimo pad broja grla u tovu kod goveda, 2005. smo imali oko 500.000 grla, 2017. 450.000. Izgubljeno je preko 100.000 radnih mjesta u svinjogojstvu, govedarstvu i u industriji prerade mesa. Zašto to činimo Hrvatskoj i Hrvatima, zašto više ne investiramo u zaštitu domaće proizvodnje i da naši sugrađani znaju što jedu i otkud je to meso? Zato što očito nekome nije interes zaštita građana i domaća proizvodnja hrane, nego je cilj zaštititi uvozni lobij i moguće onda i korupcija, kriminal ili nečiji privatni džep prihodi. Jedan analitičari kažu da je preko 30% tržišta Hrvatske, sivo tržište da se tu dila na crno. Očito da ministru nije bitno što Hrvat ima na stolu, što jede, nego kakve cipele nosi ili tko mu sjedi u krilu, a ja bi ga pozvo da više brine o hrvatskoj poljoprivredi i o tome što hrvatski građani jedu. Hvala.
Slijedeće iznošenje stajališta ispred Kluba zastupnika HSS-a je kolega Davor Vlaović, izvolite kolega Vlaović.
Hvala potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege, evo, stajalište Kluba HSS-a o temi voda koja je život, znači život i koja bi po nama trebala biti osnovno ljudsko pravo, evo po primjeru Slovenije koja ga je čak i u Ustav ugradila da je to osnovno ljudsko pravo, ali ovo je ne samo stajalište HSS-a, nego i mišljenje svih stanovnika odnosno pogotovo onih koji još uvijek u 21. stoljeću nemaju mogućnost priključka na pitku vodu. RH je jedna od najbogatijih u Europi po količinama dostupne pitke vode, po broju stanovnika, negdje oko 27000 m3, a kakav je naš odnos prema tom bogatstvu, prema tom nacionalnom resursu? Prije svega, se odnosimo rastrošno, maćehinski i zagađujemo, jel vodovodne mreže su većim dijelom, dijelom lokalnim novcem, dijelom europskim novcem izgrađene, međutim, broj priključaka koji su, obiteljska kuća spojena na njih je mali i mala je potrošnja, a razlog je jel su oni za naše stanovnike skupi jer je skupa cijena kubika pitke vode. Zašto je tomu tako? Pa evo, prema podacima koje smo dobili da je u RH negdje oko 165 javnih vodo isporučitelja i da je njihov broj u zadnjih 10.g. povećan, povećana je i broj zaposlenih u tim javnim vodo isporučiteljima, prosjek negdje od 6 do 12 na 1000 stanovnika, dok je recimo, u Austriji samo 2 zaposlena na 1000 stanovnika u javnim vodo isporučiteljima. Povećana je i gubitak koji su iskazale ovdje tvrtke, a razlog tome je i što imaju povećane gubitke u mreži, preko 50% pojedini vodo isporučitelji imaju gubitak u mreži, a rezultat toga je i velika cijena koju građani ne mogu platiti, a pogotovo što gospodarstvo plaća 20 do 30% veću cijenu po kubiku u odnosu na stanovnike, jednostavno je to veliki namet gospodarstvu i sigurno da treba provesti javnu raspravu o smanjenju broja javnih vodo isporučitelja, ali i smanjenju gubitaka u mreži, a ono što mi iz HSS-a tražimo da se osnuje jedan fond solidarnosti kako bi se smanjila cijena dovoza vode na otoke, što je i najavljeno, ali svakako da to treba i za naselja, sela u ruralnim područjima koja su udaljena od mreže i da tu sigurno se mora naći modele kako isfinancirati istu. Važno je i više uložiti u sustav navodnjavanja jer nema razvoja poljoprivrede bez navodnjavanja, a ono što je posebna tema, a to je zaštita voda, kako se tu ponašamo neodgovorno, kao da nam nisu dovoljna upozorenja u Slavonskom Brodu prije godinu dana ili prije 10 dana u Zagorju gdje je veliki broj vodo crpilišta bio zatvoren zbog zagađenja ugljikovodicima, a poseban primjer je općina Davor gdje je odlagalište otpada na kilometar i po od vodocrpilišta gdje je uporabna dozvola dobivena na 115 000 tona, a prema informacijama koje dobivamo da je preko 20 000 tona iznad toga doveženo. I postavljam ponovo pitanje što rade inspekcije, da li su bile i da li utvrdile da li je tamo sve u skladu sa zakonom jer nažalost se evo morali dogoditi da tamo budu ponovno izbori za općinsko vijeće jer su građani rekli dosta, ne, tom bahatom ponašanju aktualnog vodstva općine Davor, jer kroz demonstraciju moći nije davala informacije stanovništvu što se tamo dogodi kad se doveze kamion komunalnog otpada, da li je on pregledan, od kud dolazi, po kojim cijenama, a niti koja je opasnost za pitku vodu koja je u blizini, reko sam negdje oko kilometar. I sad zbog sukoba unutar HDZ je došlo do neusvajanja proračuna i zbog, to se želi prenositi sad na to da su krive neke druge političke opcije i ljudi, a u biti je to sukob unutar HDz-a, a trpi cijela općina Davor, ali ne samo općina Davor nego trpe stanovnici od Nove Kapele do Okučana jer 60.000 stanovnika se treba napajati pitkom vodom s ovoga područja. Stoga pozivam stanovnike da iziđu na izbore jer ne odlučuju samo o sudbini u svoje općine i o sebi nego i o 60.000 stanovnika u okolici. A pozivam još jedanput inspekcije da iziđu na teren da utvrde da li je bilo nepravilnosti i na koji način se želi sanirati ovo odlagalište jer mislim da mi pitku vodu moramo čuvati za generacije koje dolaze i ne smijemo se ovako neodgovorno ponašati. Dosta je osobnih interesa tu upleteno, a mi tražimo da to bude javni interes, interes svih građana. Hvala.
Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HSS u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege, evo u ime Kluba HSS-a, nekoliko riječi na temu agonija. Jer agonija se nastavlja. Naime, i danas Vlada i premijer nisu donijeli odluku što sa Uljanikom i 3. Majem, što sa radnim mjestima, što sa budućnosti tih 3, oko 3 tisuće obitelji radnika u Uljaniku i 3. Maju. Najgore je ne donositi odluke. I najgore, kad se evo, politika opet upetljava u gospodarstvo i u sudstvo, jer evo, sutkinja je odgodila stečaj za travanj. Vlada nije donijela odluku, premijer je konačno smogao snage reći da restrukturiranje brodogradilišta Uljanika i 3. Maj u ovom obliku ne ide i da se traži rješenje. Rješenje se traži evo, već 7 mjeseci su radnici bez plaća. Nitko ih ne pita kako oni žive i na koji način će sutra. Nitko ne pita kooperante koji također imaju ogroman broj zaposlenih, kad će oni naplatiti svoje potraživanje, a ono što je najgore, naručitelji brodova su izgubili povjerenje u Vladu i resorno ministarstvo i neće čak, kažu, više i da se osiguraju financijski tokovi, graditi brodove u Hrvatskoj, u tom Uljaniku, te su neki izjavili. To govori kolika je šteta od nedonošenja odluka, od razvlačenja tih procedura u nedogled. Milijarde su potrošene, kažu više od 30 milijardi, a tko je kriv, napravljena je predstava neki dan 12 uhićenih. Da li su samo oni krivi? A svi znamo u Hrvatskoj da nisu samo oni krivi i pitanje da li će biti podignute optužnice i potvrđene protiv njih i da li će itko ikad biti osuđen i hoće li išta od tih milijardi biti vraćeno u proračun, a svi u Hrvatskoj postavljaju pitanja, a šta je sa svim vladama koje su bile vlasnik Uljanika i brodogradilišta 80% danas su oko 25%, što je sa nadzornim odborima koji su sudjelovali u tome, što je sa revizijama, da li su bile tamo i kakva su ta financijska izvješća i kakvi su nalazi revizije. Imamo li mi kao država uopće kontrolu u takvim velikim kompanijama da nadziremo rad istih. Pokazalo se i na primjeru Agrokora, a evo i sad na primjeru brodogradilišta da nemamo prave kontrole i da se reagira tek kad međunarodne institucije, naručitelji brodova, mediji ili sindikati kad izvrše pritisak. Tek tad se reagira i u slučaju Agrokor, evo i u slučaju brodogradilišta. Vlada je znala 17, 18 mjeseci za problem i stalno odgađa odluku i sigurno da nije krivo samo ovih 12 ljudi i ne može se prebacivati krivnja na njih ili na lokalnu i regionalnu samoupravu, a reći mi činimo najbolje što možemo. Pa kad ste već tako odgovorni kad imate sve instrumente pa donesite konačno tu odluku, da li je to stečaj, stečaj s preustrojem ili u konačnici likvidacija. Pa ja bih još postavio pitanje, a gdje je nestao ministar Horvat, on je razgovarao sa upravom, sa sindikatima i on je realno govorio moramo na temelju kvalitetnih analiza i brojki donijet odluke. Najednom on više ne daje izjave i ne ide u javnost, idu neki drugi, donose se odluke na političkoj razini a nismo imali prave informacije niti imamo. I u pravu je gospodin Hrelja kolega, kad kaže zašto nismo imali tematske sjednice Odbora za gospodarstvo, mi ovdje u saboru da imamo kvalitetne podloge za rasprave, a o Agrokoru smo imali nekoliko tematskih sjednica, doduše nije bilo rezultata preko 500 milijuna je grupa Borg izvukla, ali makar smo imali osnovne informacije čak smo i pismeno dobili nešto. Ovdje ništa ne znamo možemo samo nagađati, kao i radnici. I to je politika koju nastavlja ova i bivše vlade jer je nestalo preko stotine firmi u Hrvatskoj kroz privatizaciju i loše vođenje politika i nestalo je više od 300.000 tisuća radnih mjesta. Tko je pitao nas iz Slavonije kad je nestalo više od 10.000 radnih mjesta u Đuri Đakoviću ili kad Agrokombinat Jasinje nije mogo bit saniran [[Upadica: Hvala.]] a samo 64 milijuna je trebalo [[Upadica: Hvala lijepo.]] to politiku moramo mijenjati moramo čuvati radna mjesta i industriju u Hrvatskoj.
Sljedeći klub zastupnika je onaj nacionalnih, pardon, oprostite HSS-a i demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke i Kluba demokrata želim nas uvesti u temu Svjetskog dana zdravlja koji je 7. travnja i ključno je pitanje što o tome znamo i što činimo u Hrvatskoj. Istraživanje koje je rađeno u 195 država u svijetu utvrdilo je da je jedan od pet smrtnih slučajeva povezano sa nezdravom prehranom. Loša nezdrava hrana, loše prehrambene navike uzrokuju više smrti, nego svi drugi čimbenici zajedno. I onda je ključno pitanje što mi to jedemo u Hrvatskoj, što jedemo, što kupujemo, što jedemo? Uvoz prehrambenih poljoprivrednih proizvoda u Hrvatskoj 2018. je bio 2,7 milijardi. Izvoz svega 1,2 milijarde. Deficit 1,5 milijardu. Sve nas to treba upozoriti da pod hitno moramo napraviti jedan zaokret. Prije svega podići svijest o potrebi zdrave prehrane, podići proizvodnju hrane u Republici Hrvatskoj iako je poljoprivreda kao strateška grana gospodarstva, ali to se iz ovih podataka ne vidi. I ono što je još važnije, podići standard građana da si mogu priuštiti tu zdraviju hranu, jer porazan je podatak iz ovih istraživanja da 28% svog dohotka naši sugrađani koriste za kupnju hrane, prehrambenih proizvoda. Po tome smo među najlošijima odnosno na dnu, samo je Bugarska lošija od nas u Europi. Pokušao je ministar financija promjenama stopa PDV-a na prehrambene proizvode nešto učiniti. Smanjio je PDV-e sa 25 na 13% na dio proizvoda, a sada možemo reći evo već nakon 3 mjeseca ministre nisi uspio jer cijene u trgovačkim lancima prehrambenih poljoprivrednih proizvoda su pale neprimjetno od 0,9% do 3, 4% u nekim slučajevima. Nema znatnijeg smanjenja cijena hrane. Ministre, nisi uspio. Ostalo je ono što smo mi rekli iz HSS-a da će novci ostati u džepovima trgovaca, a ne da će pomoći našim sugrađanima. Još jedan podatak. Da je u porastu broj prelazaka naših sugrađana u shoping u Bosnu i Hercegovinu i druge susjedne zemlje zbog nižeg PDV-a, zbog nižih cijena, zbog lošijeg standarda naših sugrađana i nadalje je to jedini izlaz našim sugrađanima pogotovo nama u Slavoniji, Baranji, Srijemu i drugim nerazvijenim krajevima da moraju otići po hranu u susjedne države a upitne kvalitete. A ono što je još isto pred nama, a to je klimatske promjene, suša evo ovih dana apel poljoprivrednim proizvođačima iz Baranje gdje je situacija najteža, pa iz istočne Hrvatske gdje su neki čak morali preorati ove zime usjeve zbog suše. A što mi činimo da zaustavimo ili da barem djelomično pomognemo našim poljoprivrednim proizvođačima? Navodnjavanje u tragovima 5 do 6% površina samo navodnjavamo. Slovenija, Mađarska i neke druge države su već napravile akcijske planove, rade strategiju da se spriječe štete od suše, mi tu vrlo malo ili ništa ne činimo. Ali evo počela se raditi strategija razvoja poljoprivrede u Hrvatskoj. Zamislite rade ga i stručnjaci Svjetske banke i to navodno dva Grka. Nadam se da neće biti strategija i rezultat kao grčka ekonomija i propast grčke proizvodnje hrane. Također ono što je preduvjet za rast poljoprivredne proizvodnje, a to je poljoprivredno zemljište. Zakon je donesen, nema još uvijek natječaja. Zašto? Pa zakočilo je donošenje Programa raspolaganja državnog poljoprivrednog zemljišta upravo Ministarstvo poljoprivrede, Hrvatske vode, Hrvatske šume gdje su uglavnom programe koje su općine i gradovi izradili vratili ponovno na doradu zbog nedorečenih pravilnika i uvjeta na koji se način to treba raditi. I još uvijek nema natječaja. Pa pitam ministra, do kada? Već je prošlo dvije godine, a još ni jedan natječaj za državno poljoprivredno zemljište nije bio, a ide i novi Pravilnik o upisu poljoprivrednih površina u Arkod sustav i sustav direktnih plaćanja, pa će dio naših poljoprivrednika zbog nerada države ispasti iz sustava potpora i neće biti povećanja proizvodnje i nove hrane, a pogotovo kada je riječ o prijenosu koncesija na nove tvrtke, na Forte Nova gdje naši poljoprivrednici plaćaju zakup tisuću 500, tisuću 800 kuna a Agrokorove tvrtke 300 kuna. Pa da li je to pravedno? I pozivam načelnike da ne potpišu te ugovore, a većina općinskih vijeća u tim jedinicama su i donijele takve odluke [[Upadica Reiner: Hvala.]] Mislim da nije suša samo klimatska promjena, nego je suša u glavama i idejama da podignemo kvalitetu života u RH i poljoprivredi. Ispričavam se, hvala lijepa.
g. Željko Lenart ispred Kluba zastupnika HSS-a, idemo … [[Govornik se ne razumije]]
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, ono o čemu želim danas govorit je novi Pravilnik o evidenciji uporabe poljoprivrednog zemljišta. Nedavno, tj. ne nedavno nego prije skoro godinu i pola dana donijeli smo Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu. Evo skoro godinu i pol dana još uvijek nije počeo funkcionirati i sigurno neće do kraja godine funkcionirati. Znamo da je poljoprivredno zemljište temeljna osnov za poljoprivrednu proizvodnju i da je potrebno riješiti pogotovo za OPG da mogu i da znaju s čime raspolažu i na temelju čega grade svoja gospodarstva. Drugi problem koji je iskrsnuo, a vrlo je sakriven u novom Pravilniku o evidenciji uprave poljoprivrednog zemljišta, u čl. 8. u st. 2. gdje se govori o tome da se može dokazati vlasništvo izvatkom iz zemljišnih knjiga i izvatkom iz katastra. Ovdje vrlo jednostavno piše i izgleda jednostavno, no međutim nije jednostavno. Prije četiri, pet godina, Agencija za poljoprivredu je dozvolila upis poljoprivrednog zemljišta privatnoga u sustav ARKOD, to je znači u sustav potpora na temelju dokumenata koji samo dokazuju površinu. Svatko je mogao bez Ugovora o zakupu upisati ovakvo zemljište i ostvariti pravo na potporu na njega. Znajući da sustav ARKOD ne dozvoljava da dva vlasnika koriste isto zemljište ili sustav ARKOD pokazuje da li se zemljište koristi ili ne koristi, znači, nije ga moguće zloupotrebljavati ukoliko to netko ne dozvoli tko kontrolira. Ali ovime, novim pravilnikom, koji kaže da se do 30.9. moraju donesti ugovori za sve parcele, za sve zemljišne površine koje se obrađuju. S obzirom kakvo je naše stanje u zemljišnim knjigama u gruntovni koja je nesređena, gdje još ima vlasnika od Marije Terezije veliki dio ljudi koji su svoja imanja formirali na temelju uzgoja stoke, a znamo da nam je stočarstvo palo samo u prošloj godini za 8,2%, veliki broj ljudi koji radi na ratom pogođenim područjima Banovina, Lika, Posavina, Slavonija su ljudi koji su iskrčili zemljište, koriste ga i vrlo rado bi napravili ugovor da imaju s kime, no međutim nemaju tu mogućnosti, a ovim im agencija za plaćanje odnosno Ministarstvo poljoprivrede želi oduzeti veliki dio tog zemljišta, navodno se radi o preko 20.000 hektara zemljišta. Znamo da je Agrokor imao skoro 33.000 koje su sada naslijedili novi vlasnici Agrokora tj. nove firme Fortenova. Ja pitam ministarstvo koje producira niz zakona koji su šuplji i prazni, koji ništa ne mijenjaju, pitam ministra koji se reklamira po svim mogućim medijima, slika, producira afere, zbog čega u svom mega ministarstvu koje ima 3 državna tajnika, 14 pomoćnika radi ovakav problem obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Pa zar nije bolje da se poljoprivredno zemljište u ruralnim područjima odakle je otišlo stanovništvo koristi, bude privedeno kulturi ili je bolje da se ono mora ponovno zapusti zbog toga što država nije sredila zemljišne knjige. Kome je to u interesu? Ministre molim vas pogledajte ovo, povucite ovo, jer ovo će dodatno uništiti stočarstvo u Hrvatskoj, dodatno će potjerati naše mlade iz Hrvatske. Mnogi su nakon propasti mljekarstva i mljekarskih farmi krenuli u drugu stočarsku proizvodnju, stali na nogu i sada danima zovu telefonom i govore o nepravdi koja im se želi učiniti. Pa za koga mi to zemljište čuvamo? Da li za koju godinu kad će stranci moći kupiti, da li to njima čuvamo? Da li moramo sve prodati nekome, a ništa ostaviti za hrvatskog čovjeka, radnika i seljaka. Gospodine ministre, manite se afera, manite se slikanja i PR-a uhvatite se posla. Hvala.
Nastavljamo sa radom. Danas imamo 8 točaka, prva je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje, P.Z.E. br. 408. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molio bi predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani Darko Horvat, ministar gospodarstva poduzetništva i obrta, izvolite ministre.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici. Dopustite da vam predstavom Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača. Prvenstveno želim istaknuti da će se ovim konačnim prijedlogom zakona, izvršiti potpuno usklađenje sa EU direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi, no istodobno će se unaprijediti pojedine odredbe važećeg Zakona o zaštiti potrošača, na koje je ukazala praksa tijekom dosadašnje primjene. Naime, važećim Zakonom o zaštiti potrošača, za trgovce je propisano, pravilo obveznog isticanja redovne cijene i snižene cijene za vrijeme posebnih oblika prodaje, kao što su sezonska sniženja, akcijska prodaja i slično. Međutim, Europska komisija, skrenula je pozornost, da je potrebno jasnije propisati, da se obvezno isticanje redovne cijene, i snižene cijene odnosi samo na prodaju unutar poslovnih prostorija, te da se isto ne odnosi na oglašavanje. Ove su izmjene potrebne, kako bi se postigla potpuna usklađenost s odredbama direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi, te kako ne bi došlo do povrede prava EU, a time i eventualnog pokretanja sudskog postupka protiv RH. Stoga, se ovim izmjenama i dopunama, predlaže jasnije propisati, da se obveza isticanja redovne i snižene cijene odnosi isključivo i samo na prodaju unutar poslovnih prostorija, te da se navedena odredba o isticanju redovne cijene i snižene cijene ne odnosi na oglašavanje. Što to u biti znači? To znači da trgovac može, ali i ne mora isticati redovnu i sniženu cijenu pri oglašavanju, prodaji izvan poslovnih prostora, prodaji na daljinu, te u slučaju ako posebni oblik prodaje traje kraća od 3 dana. Zbog veće transparentnosti prilikom donošenje odluka, koje se odnose na prava potrošača, važećim Zakonom o zaštiti potrošača, propisana je obveza osnivanja savjetodavnih tijela, pri tijelima javne vlasti i jedinicama lokalne i područne samouprave. Ta savjetodavna tijela odlučuju o pravima i obvezama potrošača posebno u odnosu na određivanje uvjeta prodaje i cijena pojedinih javnih … [[Govornik se ne razumije.]] Članovi tih savjetodavnih tijela su i predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Međutim, provedba ovih odredbi, nailazila je u praski, na određene poteškoće u odnosu na doseg njene primjene, odnosno, na određivanje, koja tijela javne vlasti, imaju obvezu osnivanja savjetodavnih tijela. Budući da je ovakvo urešenje obuhvaćalo iznimno veliki broj tijela javne vlasti, koje u svom djelokrugu rada, ne donose odluke vezane uz prava potrošača korisnika javnih usluga, potrebno je preciznije definirati tijela koje odlučuju o pravima i obveza potrošača javnih usluga. Slijedom toga, a budući da je Zakon o lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi, propisao da su poslovi zaštite potrošača u samoupravnom djelokrugu jedinice lokalne samouprave, predlaže se osnivanje savjetodavnih tijela samo pri jedinicama lokalne samouprave, dakle, općinama i gradovima. Također zbog nedostatnih službeničkih i ostalih kapaciteta pojedinih gradova i općina, predložena je mogućnost osnivanja zajedničkog savjetodavnog tijela za više gradova i općina, ukoliko isti trgovac pruža javnu uslugu, na području više jedinica lokalne samouprave. Osim toga važećim zakonom propisana je i obveza da u prethodno spomenuto savjetodavnim tijelima, kao i u povjerenstvima za reklamacije trgovaca, pružatelja javnih usluga, moraju biti i predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Kako bi potrošači, korisnici javnih usluga, imaju kvalitetniji pristup informacija, tko u tim tijelima štiti njihove interese i prava, predlaže se da udruge za zaštitu potrošača, objavljuju na svojim mrežnim stranicama, potpis jedinice lokalne samouprave i popis trgovaca, pružatelja javnih usluga, u radu čijih savjetodavnih tijela, odnosno, povjerenstava, sudjeluju njihovi predstavnici. U istom tom cilju, predlaže se da i Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarska komora, objavljuju na svojim mrežnim stranicama, potpis povjerenstava za reklamacije, koja su osnovana pri predmetnim komorama, za pojedine djelatnosti, koje obavljaju trgovci, koji imaju do 5 zaposlenih, a u čijem radu sudjeluju predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača o kojem danas raspravljamo donosi jednu novinu za koju smatram da je od velike važnosti za prava potrošača. Naime, novina se odnosi na sklapanje ugovora o uslugama na daljinu putem telefona. Obzirom na učestale pritužbe potrošača u pogledu ugovora sklopljenih temeljem posebnog zakona kojim se uređuju elektroničke komunikacije ukazala se potreba da se i za predmetne ugovore jasnije propiše koji je to točno trenutak kojim se smatra ugovor sklopljenim. Uz to propisujemo da se i na takve ugovore sklopljene putem telefona primjenjuju odredbe Zakona o zaštiti potrošača. Uzimajući u obzir dostupnost i sve veću učestalost korištenja suvremenih tehnologija predlaže se da se ugovor smatra sklopljenim tek kada potrošač nakon primitka ponude dostavi trgovcu potvrdu svoje suglasnosti o sklapanju ugovora. Potvrdu suglasnosti osim one klasičnog tipa, potpisane ponude na papiru, uključuje i druge načine dostavljanja suglasnosti od strane potrošača koje omogućavaju bržu komunikaciju između potrošača i trgovca kao što je primjerice mail odnosno elektronička pošta. Također, predlaže se da teret dokaza o zaprimanju potvrde suglasnosti o sklapanju ugovora na trgovcu, je na trgovcu što u slučaju eventualnog spora između potrošača i trgovca konkretno znači da je trgovac taj koji će morati dokazati da je došlo do sklapanja ugovora, a ne sam potrošač. Uzimajući u obzir kompleksnost i multidisciplinarnost područja zaštite potrošača kao i učestale promjene u zakonodavstvu ocijenili smo da je potrebno osigurati kvalitetu pružanja savjeta i informacija potrošačima. Zato smo predložili obvezu polaganja stručnog ispita za osobe koje provode projekte informiranja i savjetovanja potrošača temeljem javnog natječaja za koji su osigurana sredstva u državnom proračunu RH. Potrebno je ovim putem jasno naglasiti da će se ispitu moći, da će se ispiti moći polagati bez plaćanja naknade za pristupanje samom ispitu. Tijekom cijelog procesa pripremanja ovog zakona zaprimili smo različite prijedloge pojedinih udruga za zaštitu potrošača. Jedan dio prijedloga za koji smo smatrali da će doprinijeti poboljšanju samog teksta i zakona i njegovu provedbu smo i prihvatili. Jedan dio prijedloga odnosio se na odredbe važećeg Zakona o zaštiti potrošača koji su već usklađene sa pravnom stečevinom EU. S tog aspekta predlagatelj ih nije mogao usvojiti jer bi izmjene tih odredbi imale za posljedicu povredu prava EU, a time i pokretanje određenih postupaka protiv RH. Želim iskoristiti ovu priliku i naglasiti slijedeće, tijekom 2016. i '17. godine od strane Europske komisije te u komunikaciji s državama članicama provedena je analiza zakonodavstva EU u okviru koje su sudjelovali i predstavnici udruga za zaštitu potrošača. Ovaj proces u konačnici će rezultirati donošenjem zakonodavnog paketa pod nazivom „Nove pogodnosti za potrošače“ taj New Deal ili tim New Deal-om se žele postići poboljšanja u smislu učinkovitijih sankcija za provedbe koje obuhvaćaju veliki broj potrošača iz više država članica EU. Uz to želi se osigurati veća transparentnost za potrošače na internetskim tržištima ukloniti opterećenja za poslovne subjekte te urediti pitanje dvostruke kvalitete proizvoda odnosno u tom smislu proizvoda lošije kvalitete koji dolaze ili se već nalaze na hrvatskom tržištu. Urediti će se i postupci kojima će ovlaštena tijela za zaštitu potrošača država članica moći osim pokretanja postupka kolektivne zaštite potrošača zahtijevati izricanje mjera prema trgovcima koji su svojim protupravnim djelovanjem prouzročili prava potrošača. U odnosu na postojeću pravnu regulativu, pojednostaviti će se i ubrzati postupak obeštećenja u slučajevima povrede prava velikog broja potrošača, a time će se podići razina zaštite prava svih potrošača EU pa tako i potrošača na prostoru RH. Javni dijalog na temu ovog novog potrošačkog paketa Europska komisija provodi sa svim državama članicama te je isti 9. studenog prošle godine održan i u Zagrebu u kući Europe, a sudjelovali su predstavnici svih dionika iz ovog multidisciplinarnog sektora odnosno područja, dakle Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta, akademska zajednica i različiti odnosno drugi dionici udruga za zaštitu potrošača. S istim ciljem podizanja razine zaštite potrošača 12. prosinca 2018. godine održan je i međuresorni dijalog za unapređenje politika zaštite prava potrošača u okviru kojeg su sudjelovali i brojni dionici iz područja zaštite potrošača. Želio bih istaknuti da je Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta pokrenulo i projekt izrade središnjeg portala za potrošače koji će obuhvatiti informacije svih relevantnih aktera iz područja njihove nadležnosti i pravno usmjeravati građane. Smisao ovog portala je jednostavnije rečeno uštedjeti građanima vrijeme na način da se osigura dostupnost najvažnijim informacijama na jednome mjestu primjerice poput informacije koje tijelo je nadležno za pojedinu ili pojedine problematike. Zaključno, Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta pridaje značaj zaštiti potrošača te će i u budućem razdoblju nastaviti usmjeravati aktivnosti za daljnji razvoj ovog sustava. Posebno ćemo usmjeriti pažnju na unaprjeđenje nacionalnog regulatornog okvira te aktivno sudjelovati u procesima donošenja europskog zakonodavstva i usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa danas već postojećim europskim. Uz to, usmjerit ćemo dodatne napore na podizanje svijesti svih građana RH o njihovim potrošačkim pravima a sve kako bi se dostigli visoki standardi zaštite prava potrošača te kako bi se potrošači osjećali sigurno i zaštićeno. Slijedom svega ovdje navedenoga, predlažem donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača i sve vas danas ovdje pozivam na konstruktivnu raspravu pa ako ima još kojeg prijedloga koji se iznjedrio između prvog i drugog čitanja, u obliku amandmana spremni smo o njima i prodiskutirati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem ministru. Imamo 11 replika, prvi je kolega Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre Horvat, slučaj Franak još nije završio, završit će vjerojatno za koji mjesec revizijom banaka jer na Vrhovnom sudu se vodi postupak na temelju revizije banak i Vrhovni sud će zaokružiti taj postupak i znat ćemo konačno pravorijek koji će biti konačan međutim neće biti sustavnog rješenja za potrošače a na temelju tog slučaja Franak, 125 000 je oštećeno valutnom klauzulom i nepoštenim kamatama. U cijeloj EU valutna klauzula CHF je nepoštena, nije Hrvatska jedini primjer, međutim mi imamo kolektivnu zaštitu a nemamo sustavno obeštećenje. Nakon što se završi revizija na Vrhovnom sudu, ja ću nastojati da se predloži zakonsko rješenje kojim bi se sustavno omogućilo obeštećenje svih 125 000 dužnika na temelju prisile prema bankama. Temelj je presuda, hoćete li podržati jedno takvo rješenje koje ču predložiti? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani saborski zastupniče, i u diskusiji koju smo vodili u prvom čitanju ovog zakona, napomenuo sam i budno pratimo i aktivni smo dionik konstrukcije direktive koja će nadam se tokom ove godine u pravni poredak RH implementirati tzv. proces kolektivne tužbe. Mi smo svjesni činjenice da je takav proces danas skup za aktere koji se udružuju i takvu tužbu žele podnijeti ali moram priznati da smo isto tako analizirali taj odnosno slične procese zemalja našega okruženja. I moram priznati da ako se sjećate vaše diskusije tokom prvog čitanja gdje smo apostrofirali jednu pozitivnu praksu takvog tipa na prostoru RH, moram priznati da smo mi došli analizom do malo drugačije spoznaje nego ju imate vi. Dakle, Ministarstvo gospodarstva i [[Upadica predsjednik: Vrijeme, ministre.]] odnosno ministarstvo ekonomije i digitalnog gospodarstva [[Upadica predsjednik: Molim vas.]] dalo je…
Ministre, ne možemo, možete par sekundica ali ovo je previše, budete u drugom odgovoru. Kolega Glasnović, izvolite.
Poštovani ministre, ja se nadam, sad ta ova, tih 15 inspekcijskih službi će se ujediniti, da će to pojačati nadzor. Vidimo sad na hrani pečate košera, ... [[Govornik se ne razumije.]] gdje su ovi pečati za hrvatske kupljače i ove, ja ne vidim ovdje nikakav napredak, govorite o zakonodavstvu europskom, to mi provodimo selektivno. Imate 19 000 poduzeća u Hrvatskoj bez ijednog zaposlenika, ja se bojim hrvatskih glava ovdje jer sve što mi uvozimo ovdje na tržnicama se vidi, 90% voća i povrća je uvozno a potrošimo stotine milijardi kuna na poljoprivredi, Hrvati. Vidimo bijeli luk iz Kine kao domaći se prodaje, crkotine, meso koje dolazi iz Rumunjske 3 g. staro, ja se nadam da ćemo imati konkretne rezultate tih kvartalnih ovih nadzora da znamo šta mi jedemo ovdje. Sjećam se cisterne ... [[Govornik se ne razumije.]] ovaj čeka da pretoči alkohol u vino, čisti alkohol [[Upadica predsjednik: Hvala, kolega Glasnović.]] Treba paziti Hrvatine a ne ovaj uvoz.
Hvala vam. Odgovor, izvolite ministre.
Moram priznati da smo poštovani saborski zastupniče, malo iskoračili iz konteksta ovog zakona i malo se prenesli i transformirali u područje koje se uređuje jednim drugim zakonom ali slažem se u činjenici i konstataciji da svaki potrošač na prostoru RH i svaki građanin RH zavrjeđuje ustrojstvo takvog sustava kojim ćemo omogućiti da na prostoru RH nemamo proizvode dvostruke kvalitete ili dvojne kvalitete ali ni proizvode koji nisu kvalitetni ili koji nisu prikladni za naše tržište. Slažem se i s vama i sa konstatacijom i pokušat ćemo novim ustrojem i koordinacijom novog inspektorata što je god moguće više približiti proizvod potrošaču u smislu kvalitete proizvoda.
Treća replika, kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, dakle ova izmjena zakona je iskorak jedan u odnosu na prethodne zakone i treba pozdraviti međutim mene brine jedna stvar. Ja se sjećam situacije u kojoj se našao kolega Lalovac kad je bio ministar, ja i danas ga srdačno pozdravljam, skidam mu kapu što je pokazao čvrstinu. Ja molim i od vas da to napravite. Članak 66. a ne smije biti članak 66. Nemojte im popuštati, nemojte biti naivni niti vi niti mi. U Saboru da će operateri slijedom ovoga što je navedeno u članku 66. da će oni postupati tako jer vi i sami ste sad rekli u uvodu da postoje različite sukladno tehnologijama, različite metode, oni će sve učiniti da dokažu da je korisnik potvrdio svoj ugovor. Ja ću u tom smislu, pozvali ste da predlažemo amandmane, predložit ću amandman u ime kluba da ostane potpis i eventualno drugi način ali to neka propiše onda HAKOM svojim pravilnikom. Nadam se da ćete to uvažiti i da ćete taj amandman Vlade to predstaviti.
Hvala vam. Odgovor, izvolite.
Pa evo ja vam pozdravljam vašu rečenicu, ovaj zakon je iskorak. Da li je on definitivan i mi ga u nekoliko sljedećih godina nećemo mijenjati, ja to u ovom trenutku ne mogu tvrditi, ali smatram iskorakom i to da jasnije uredimo proces sklapanja ugovora i da nakon tako sklopljenog ugovora imamo dvije ključne stvari. Prvo, u ponudi da nam potrošač jasno dobije na znanje što je predmet ugovora, a nakon toga da ostane traga verifikatora da je potrošač na uvjete iz tog ugovora pristao. Svjesni činjenice da smo u jednom digitalnom društvu, digitalnom svijetu, uvodimo i druge procese kojima se ta potvrda može dati, dakle, trag će ostati i kod SMS-a i kod maila, ne treba obilaziti šaltere, ali dati priliku da pisani trag, odnosno trag u elektroničkom obliku ostane kao arhiva, to smo uveli i to ćemo tražiti izmjenama ovog zakona.
Hvala. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. Ministre, direktive EU vrlo su rijetko bile u interesu čovjeka i u interesu rješavanja problema. Pa evo, ja mogu navesti, rekli ste Ugovore o uslugama elektroničkih komunikacija. Nigdje lošiji Internet nije nego u RH na većem dijelu. Nigdje lošije usluge, a nigdje veća dobit nije teleoperaterima nego u RH. Primjera, HT u Hrvatskoj ima 42% dobit i maržu, dok u Njemačkoj ima upola manje i na području cijele EU. Što to znači? Da su ove direktive koje vam šalje EU čisti pamfleti da bi zadovoljili formu, a ne da bi riješili problem građana, kao što su govorili prije kolege i za banke i za smeće, hranu koju dobro upakiraju, nama prodaju duplo skuplje smeće hranu koja je u EU, i to je rješenje. A ove instant zakonske izmjene [[Upadica: Hvala.]] koje vam narede europski činovnici, [[Upadica: Hvala vam.]] ništa ne rješavaju našim građanima.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Poštovani saborski zastupniče, sama činjenica da idemo polako prema tome i onemogućavamo da se na prostoru RH ponudi usluga ili proizvod različite ili različitije kvalitete nego u ostalim članicama EU doprinos je korespondencije prema Bruxellesu i usuglašavanja stavova zakonodavnog regulatornog okvira na prostoru cijele EU. Ali ono što i vi jako dobro znate, dakle, neke stvari nisu predmet uređivanja Vlade RH, dakle, naši teleoperateri imaju svog regulatora, to je agencija HAKOM, koja je pod ingerencijom ovog doma, dakle Hrvatskoga sabora i korespondencija Sabora, HAKOM-a prema operaterima mora iznjedriti bolju i kvalitetniju uslugu.
Kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, poštovani ministre. Imam jedno konkretno pitanje, dakle danas smo u jednim dnevnim novinama pročitali veliki naslov da će odvoz otpada u gradu Zagrebu poskupiti 3% i da je Vijeće za zaštitu potrošača grada Zagreba bilo protiv te odluke. Imam konkretno pitanje. Da li će ovaj zakon koji vi predlažete štiti dakle naše građane od štetnih odluka gradonačelnika kao što je gradonačelnik Bandić jer je poskupljenje od 3% odvoz otpada, dakle Vijeće za zaštitu potrošača je dalo svoje mišljenje, ona ima savjetodavnu ulogu i ništa se neće promijeniti, ona ništa neće utjecati na tu odluku.
Želite, odgovor.
Mogu, mogu odgovoriti. Dakle, ali odgovor je teško mi je odgovarati o procesima koji nisu u ingerenciji ovog predmeta zakona, koji nisu u ingerenciji kuće koja se zove Ministarstvo gospodarstva i koji u ovom trenutku čak nisu u ingerenciji Vlade RH. Dakle, u segmentu poslovanja ili donošenja odluka na nivou grada Zagreba i gradonačelnik i gradsko vijeće i sve njegove stručne službe, pretpostavljam, imaju određenu analitiku zbog koje predlažu određene prijedloge i u sklopu parlamentarne demokracije, kada se sa takvim odlukama složi većina, takve odluke onda obično i prolaze. Miješati se s aspekta Ministarstva gospodarstva u metodologiju takvih ili donošenja takvih odluka, mislim da bi bilo kontraproduktivno.
Kolega Čuraj, izvolite.
.../nerazumljivo/... poštovani ministre. Bitne dvije stvari koje sam ja iščitao iz ovog zakona su prvo kod oglašavanja popusta, ne može se više dogoditi da snizite neki najmanji artikl 70% i stavite onda na izlog popusti 70%, a sve ostalo nije. To je ono bitno što građani moraju znati. Drugi dio, kod pristajanja na ugovore na daljinski put, dakle elektroničkim odnosno telefonskim putem, morat će naši građani dobiti što su točno, što je točno ponuđeno i na što točno pristaju. Međutim, moje pitanje je i to smo imali na odboru raspravu, da nekada zbilja građani žele svoju uslugu sada ili sutra. Naravno da ovaj period slanja ponuda će usporiti sve, da li je moguće da oni dobiju jedan tzv. rolling, u rolling ugovor ili uslugu, da oni trenutkom zatraživanja svoje odnosno nove usluge, dobiju tu uslugu, ali ona vrijedi do otkazivanja ili nakon što pristanu na ugovor kad su se uvjeti vidjeli. Zahvaljujem.
Odgovor izvolite. Ministre, želite li odgovor?
Moram priznati da u procesu između prvog i drugog čitanja smo imali nekoliko, ja bih se usudio reći, dobrih prijedloga. No međutim, prijedlozi u ovom trenutku, kao izraz jedne dobre želje moraju biti iskoordinirani i uklopljeni u neko pravilo u neki propis. Ja ću provjeriti ovaj vaš upit, dakle mi još uvijek imamo vremena intervenirati amandmanima, ali gledajući ovu našu korespondenciju koju smo vodili sa teleoperaterima i nametnuvši im ovakvu obvezu ostavljanja vidljivog traga na ono što potrošaču moraju jasno ponuditi, mislim da se dogodio jedan iskorak, da li u ovom trenutku inzistirati u ovih nekoliko dana i na ovom drugom procesu, ali priznajem, ideja je dobra i potrudit ćemo se dobiti sve relevantne odgovore na ovaj vaš upit.
Idemo dalje. Kolega Stričak, izvolite.
Hvala predsjedniče, kolegice i kolege, ministre, da treba zaštiti potrošače, treba, da su prijevare ponekad vrlo sofisticirane, jesu, da su mogući na tri načina cijenom, količinom, kvalitetom, jesu. Tu ste predvidjeli Zakonom da se formira Savjet na jedinicama lokalne samouprave gdje je moguće i više tih općina i gradova da formiraju jedan Savjet, s čime se slažem. Međutim, da li možete pojasniti onaj dio vezano na Udruge građana. Znači, Udruge građana mogu na svojim stranicama, web stranicama, facebook stranicama objavljivati prijevare. Međutim, ja se bojim, ako vi imate u jednom mjestu dva trgovca, jedan samo veli svom susjedu, aj organiziraj Udrugu i malo ovog drugog blati. Znači, ja smatram da nema potrebe prije objavljivati dok se nešto ne dokaže, a to mora biti unutar mjesec, dva, tri [[Upadica: Hvala]] zbog lažnih vijesti i sveg ostalog.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Slažem se s vama i primijetili ste, siguran sam, da smo zakonskim okvirom obvezu sveli na općine i gradove. Dakle, na neposrednu bazu iz koje nam potrošači dolaze. Kroz Udruge građana kakvih danas ima preko 20 koji se bave zaštitom potrošača, mi smo krajem prošle godine odnosno početkom već ove godine, u funkciju stavili jedan natječaj gdje ćemo involvirat Udruge građana i zainteresirat u jednu fer i korektnu participaciju i dobar odziv prvenstveno nama kroz jedna projekt za koji smo u proračunu rezervirali milijun i 400 tisuća kuna. Svaka Udruga građana koja se bavi ili ima intenciju sudjelovati u osvješćivanju hrvatskog građanina o svojim pravima, moći će konkurirati od 20-tak do 70.000,00 kn i participirati u tome projektu. Svaka Udruga će moći dobiti [[Upadica: Hvala]] dva takva projekta, a Udruge će se moći [[Upadica: Hvala]] i međusobno ujedinjavati.
Kolegice Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, srdačno vas pozdravljam. S obzirom da smo mi mala zemlja na globalnom tržištu, naravno da moramo štititi naše izvorne proizvode i to radimo, ali s druge strane isto tako trebamo jako, jako kontrolirati što se uvozi i na koji način i zato je potrebno da smo dobro integrirani u europski sustav kontrole, što mi i činimo. Međutim, ali onda idući korak bi trebao biti, inzistirati da se od bilo kojeg europskog proizvođača ne smije i ne može na hrvatsko tržište uvoziti drugoklasna roba i drugoklasni proizvodi, što znamo da je i dalje slučaj i zato apeliram da ovaj Zakon koji je prvi korak i koji će se integrirat u ovaj paket Zakon koji ste najavili za zaštitu potrošača, uzme i ovaj problem u obzir. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Hvala vam lijepa. Mogu samo se isto tako sjetiti vašeg učestvovanja u raspravi kada smo imali prvo čitanje, dakle, niste tada znali, otprilike dva tjedna nakon toga, došao je i onaj Zakon o sprječavanju geoblokinga, dakle, to je jedan paket od nekoliko zakonskih prijedloga, a obzirom da se korespondencija na temu dvostruke ili različite kvalitete proizvoda u ovom trenutku usuglašava u sklopu jedne Direktive za koju smo mi u segmentu našeg presjedanja stavili visoki prioritet donošenja. Ako ona ne bude gotova tokom ove godine, ja sam siguran da će u onih 6 mjeseci hrvatskog predsjedanja inzistiranjem na donošenju toga akta, isti biti završen u Parlamentu, Europskom Parlamentu, kao Direktiva usvojen, a nakon toga i tokom slijedeće godine transponiran u hrvatsko zakonodavstvo.
Hvala. Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, kolegice i kolege, rasprava o ovom Zakonu je vrlo važna i nažalost u RH te standarde još nismo dostigli, al ono što mene više muči, u vašem nastupu i vašim obećanjima, ja imam problem sa vjerodostojnošću odnosno kako će hrvatski građani vjerovati ovome što vi govorite nakon što ste u proteklih par mjeseci govorili da imate strateške investitore za naša Brodogradilišta, na kraju je ispalo da ništa od toga nema. Nakon što je vaša Vlada, vaše kolege i vi govorili da nećete dopustiti zatvaranje Sisačke Rafinerije, vidimo ona se zatvara, gube se radna mjesta i postavlja se pitanje, deseci tisuća radnih mjesta u RH vama ništa ne znače, na kraju koga ćemo štititi, kada nećemo uopće imati potrošače, ljudi neće dobivati plaće, ni u Sisku, ni u Rijeci, ni u Puli, zbog ovakvog odnosa Vlade i vas konkretno kao ministra. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Poštovani saborski zastupniče, iako ste promašili ceo fudbal, hvala vam na pitanju. Ja bih umjesto odgovora ponudio jedan savjet. Umjesto da se igrate na mobitelu i šarate po internetu, ja bih vam predložio da si otvorite web stranicu Zagrebačke burze i na njoj ćete vidjeti jednu vrlo interesantnu informaciju od današnjeg jutra. A ta je da smo produžili otvorenost Dejtaruma zbog upravo iskazanog interesa, zbog jučer dolaska još jednog vrlo interesantnog partnera koji snima stanje u hrvatskim Brodogradilištima, to je treći partner, imat ćemo sigurno tokom slijedećeg tjedna još jedan iskaz interesa, dakle, sva ova laž koju ste u nekoliko proteklih dana izrekli hrvatskoj javnost je samo zaključno sa jednom rečenicom, budite barem malo vjerodostojni.
Kolega Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. g. ministre, zanima me da li je ovaj Zakon sinkroniziran sa Zakonom o nepoštenoj trgovačkoj praksi u lancu opskrbe hranom, te da li se u sklopu ovog Zakona primjenjuju odredbe ovog Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi vezano uz isticanje najniže cijene koja ne smije biti niža od proizvođačke, što se često puta do sada događalo, događa se i u buduće i zanima me da li imate informacije da li Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja profunkcionirala i da li ona je počela odrađivati svoj posao. Nadalje, kakav je, zanima me kako nas ovaj zakon štiti potrošače od prijevare da se akcijske cijene ističu na proizvode kojima je istekao rok trajanja, onda se spusti cijena, takva hrana nije za akciju, nego je za … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam poštovani saborski zastupniče na pitanju. Dakle, u samom dijelu mog uvodnog izlaganja, u prvih nekoliko rečenica, ja sam jasno apostrofirao, da sve izmjene i dopune koje se rade, ustvari idu u prilog toga, da sinkroniziramo zakonodavni okvir, koji Zakon o zaštiti, odnosno, ovim izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, u potpunosti sinkronizira, sa zakonom o nepoštenoj trgovačkoj praksi i slažem se u potpunosti s vama i zbog toga nam je potrebna jedna drugačija filozofija Državnog inspektorata, da nam oni proizvodi, kojima istekne rok trajanja, ne završe u razno raznim akcijskim prodaja, nego upravo na ovom mjestu, koji ste ustvari vi apostrofirali.
I zadnja replika, kolega Šuker.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, ovaj prijedlog zakona je prepoznao nekakve anomalije, koje se događaju i koje pogađaju hrvatske građane. Nažalost, u ovom zakonu se mogu prepoznati neke stvari zbog koji se puno hrvatskih građana nalazi i na listi blokiranih i to je dobro. Međutim, ono što je ključno, je kontrola provedbe ovoga zakona, jer ako toga nema, onda ovaj zakon ne vrijedi ništa. Sa hrvatske nacionalne televizije je praktički nestao sport. Vama su određeni teleoperateri nudili pakete i recimo liga prvaka je bila sigurno nešto što je bilo privlačno. Taj teleoperater je izgubio to, međutim, on svim vlasnicima ugovora nije ponudio novi ugovor sa nekom nižom cijenom i pitao da li hoćete nastaviti dalje, nego jednostavno nastavio dalje naplaćivati. Sada je elementarna stvar, ako ste vi nekom ponudili nešto u paktu, ako toga više nema, onda taj ugovor više ne vrijedi. Samo jedan mali primjer, a mogli bi ih tijekom dana nabrajati koliko god hoćemo.
Hvala, odgovor izvolite.
Dakle, hvala na skrenutoj pozornosti, na nešto čime smo se da, u protekla 3 mj. vrlo intenzivno bavili, no međutim, ugovorna obveza i uvođenje ovog novog modaliteta, sklapanje ugovora, ide upravo u prilog tome, da nam u obliku verificirane pobjede, potrošač, dobi jasnu sliku i informaciju što on ustvari ugovara, a da nakon toga, tragom to ili ugovori ili ne ugovori. Istek ugovora i ugovorne obveze koje se preuzimaju, stvar su nazovimo to poslovnog odnosa između potrošača i onoga koji nudi tu uslugu i ja ću iskoristiti priliku i javnost isto tako senzibilizirati, ako smo već ovu priliku dali, da vrlo pomno i vrlo jasno, prije nego ugovaraju, iščitaju što oni to točno ugovaraju i kakvu obvezu temeljem ugovora … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nema nikoga tko bi se javio. Otvaram raspravu, kolega Maras traži, otvaram raspravu, a vi tražite zahtjev za stanku, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, nakon ovog uvodnog dijela, mi trebamo dodatne konzultacije, ministar je poprilično neuvjerljiv u ovim tvrdnjama, ali se nadamo da su istinite, ako ima 3 onda će 100% biti riješen pitanje investitora u Puli ili Rijeci i nudi mu da ovdje kaže da će dati ostavku ukoliko se to ne desi. To bi bilo vjerodostojno, to recite ministru, onda će vam možda hrvatski građani vjerovati ili ćete pričati ko ministar Marić oko sisačke rafinerije, a još vas molim da mi objasnite kako se to šara po internetu jer ja ne uspijevam sa kemijskom šarati po internetu, možda vi znate kako tehnologija funkcionira. Ali, naša stanka je ovdje sazvana zbog jedne skandalozne informacije, a to je da u Gradu Zagrebu ne štitimo potrošače i da će gradska uprava, ima namjeru poskupiti odvoz smeća dvostruko do trostruko i to kome kolegice i kolege? Znači Klub zastupnika Milana Bandića u Hrvatskom saboru, kojeg nema ni jednoga sada u Sabora, niti su sve ove prebjege koje su unutra, Klub zastupnika koji se bavi političkom trgovinom u Hrvatskom saboru, sada želi od Zagrepčana i Zagrepčanki trostruko više novca naplaćivati za odvoz smeća i to kome? Najmanjim stanovima, znači najviše će poskupiti po ovom prijedlogu koje Grad Zagreb daje, stanovima koje imaju 30 i nešto kvadrata i familijama, obiteljima, koji imaju 4 člana obitelji i više. Znači totalno anti demografska mjera, koja ide prema najsiromašnijima i tu se zove Klub zastupnika Solidarnosti, tu nema nikakve solidarnosti kolegice i kolege, tu ima samo političke trgovine i ono što običajem Zagrepčanima i Zagrepčankama to nećemo dopustiti. Napraviti ćemo sve, da se ovaj sramotni prijedlog gradonačelnika Bandića zaustavi, hvala vam lijepo.
Hvala vam. Ovo je Hrvatski sabor, ali ja ne mogu onemogućiti zastupnike iz Zagreba da govore i o zagrebačkim temama. Dobro sad je 10,14, nastavljamo u 10,30 sati. STANKA U 10,14 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,34 SATI]] Tko je prvi? Nastavljamo s raspravom, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, kolega Sladoljev izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani ministre, poštovani zastupnici, Zakon o zaštiti potrošača predstavlja regulativni okvir kojim se štite prava potrošača te u njega prenesena kompletna europska regulativa po navedenom pitanju. Pitanja koja se želi urediti ovim zakonom predlagatelj kao cilj želi postići ovim izmjenama i dopunama zakona ističe preciznije uređenje određenih instituta koji su do sada bili neprecizno uređeni, poglavito oko savjetodavnih tijela pred tijelima javne vlasti koja odlučuje o pravima i obvezama potrošača. Predlaže se ograničavanje obveze na tijela lokalne samouprave i pod dva uređenje djelatnosti savjetovanja potrošača. Mjere koje zakon predlaže zapravo su te četiri mjere, prva je deregulacija i specifikacija propisivanja obveze da sva tijela javne vlasti imaju savjetodavna tijela pri tijelima koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača s obzirom navedenim odlučuju jedinice lokalne samouprave predlaže se da isključivo one koje odlučuju imaju obvezu osnivati takva tijela u kojima svoje mjesto ex lege imaju i predstavnici udruga potrošača. Druga mjera je regulira se naglašava se potreba za nepristranošću udruga za zaštitu potrošača te se isto regulira na način da upravna tijela udruga niti njihovi članovi u svom djelovanju zaštite potrošača ne smiju djelovati u cilju ostvarivanja vlastitog interesa. Treća mjera uvodi se obveza polaganja stručnog ispita za sve osobe koje vrše usluge savjetovanja potrošača temeljem javnog natječaja koje su osigurana sredstva u državnom proračunu RH, time mi smatramo da se prenormira još jedna djelatnost no izuzev navedenog sama odredba koju je predlagatelj predlaže je potpuno nejasna jer predviđa da obvezu polaganja stručnog ispita ima udruge ili pravne ili fizičke osobe koje vrše usluge savjetovanja. S obzirom da su udruge i druge pravne osobe u pravnom smislu no ne i u fizičkom potpuno ostaje nejasno tko, kako i kada ima obvezu polaganja stručnog ispita jer je po naravi jasno da udruga kao pravni subjekt to ne može biti. Dodatno u konačnom tekstu čitanja navedena obveza polaganja stručnog ispita proširena je i na poslove informiranja i izobrazbe potrošača, pa bi bilo uputno pitati tko će u nadležnom ministarstvu provoditi navedene stručne izobrazbe i organizirati polaganje ispita te kolika je predviđena naknada za ispit i hoće li zbog toga nastati potreba za novim zapošljavanjima u ministarstvu. Četvrto je prekršajne odredbe samo su prilagođene promjenama u materijalnim odredbama zakona, no nije se razmatralo smanjenje visina prekršajnih kazni, niti se razmatralo umanjenje kataloga prekršajnih djela što također smatram lošom praksom nepovoljnom za tržište. Na kraju ću dakle reći dakle da ove izmjene zakona neće u bitnoj mjeri poboljšati zaštitu potrošača. U prvom čitanju sam spomenuo primjer koji kolega Šuker spominjao, a to je primjer tv operatera koji na grubi način krše zakon o potrošačima i prava potrošača, radi se o ljudima koji su sklapali ugovore s određenim tv operaterom i uzimali proširene sportske pakete, dakle sklapali su ugovor na godinu ili dvije godine dana i određeni tv operater je izgubio pravo na primjer na utakmice Lige prvaka i ovaj, a zapravo potrošač plaća istu cijenu za tu uslugu. To je kao da uzmete auto sa klimom i da vam ne znam, ovaj auto kuća u jednom trenutku uzme tu klimu, a vi dalje plaćate cijenu kredita ili leasinga po onoj punoj cijeni dodatne opreme. Treba isto tako reći da je ministarstvo dalo odgovor na to moje pitanje i to bi pohvalio npr. Ministarstvo obrazovanja već više od 40 dana ne odgovara na pitanja, Ministarstvo gospodarstva je odgovorilo na moje pitanje ali odgovor vrlo nemušt i po meni ja na neki način nisam mogao vjerovat kad je dakle ministarstvo odgovorilo da prvo treba utvrditi da li je potrošač konzumirao taj program. Dakle, mislim da ovaj nikog nije briga ako ja uzmem neki sportski paket u kojoj mjeri ću ja gledati te utakmice, ja mogu gledati jedan klub godišnje, ali to je moja dakle odluka, osim toga na koji način će se utvrditi da li je netko konzumirao taj sportski paket i ovaj i mislim da to nije dakle dobar odgovor, mislim da bi trebalo stajati ili u zakonu ili u zakonu ovaj ili nekako drugo ovo što je kolega Šuker spominjo, a to je da u trenutku kada određeni tv operater je prekršio dakle nije, dakle nije osigurao uslugu koju ste vi platili da potrošač ima automatski pravo razvrgnuti taj ugovor kako bi se, kako bi ga se zaštitilo. To je samo jedan banalni primjer, dakle ovaj da ovaj zakon to neće riješiti, mislim da kad bi svi mi otišli evo trenutno sad na Trg bana Jelačića pitali jedno banalno jednostavno pitanje naše građane, da li smatrate da ste u Hrvatskoj kao potrošač jednako zaštićen kao potrošač u Njemačkoj ili nekoj drugoj europskoj zemlji, da bi vam 99% ljudi reklo da nisu. Dakle, u praksi Zakon o potrošačima treba biti jasniji, dakle treba se jasno regulirati njihova prava i mi ćemo predložiti amandman da se briše članak 16. kojim se propisuje obveza polaganja stručnog ispita za savjetovanje i informiranje oko zaštite potrošača i očekujemo da Vlada prihvati taj naš amandman. Hvala lijepo.
Drugi je na redu Klub zastupnika HNS-a, poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Dakle, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, jučer smo nešto govorio pod slobodnim govorom vezano za zakon koji je stupio na snagu s 1.1. oko osobnog bankrota, mislim da je ovo jedan korak isto također dalje. Kratko ću elaborirati ono iz replike, mislim da osnivanjem savjetodavnih tijela pri jedinicama lokalne samouprave sigurno odnosno tijelima samih ovlasti, sigurno da će biti dobar iskorak ukoliko napravimo onaj ključni korak a to je da ljudi apsolutno znaju gdje mogu se savjetovati o svojim pravima. Znači tu je čak i navedeno da ima određene udruge, da će imati obvezu staviti listu takvih istih, ja mislim da bi trebale ići jedan korak dalje, svakako jednu informativno-edukativnu kampanju jer nije nam cilj imati dobar zakon, cilj je da je zakon provediv, da ljudi koriste sve benefite ovog zakona. Ono što svakako je dobro, sada ovo kolega Sladoljev je govorio o stručnom ispitu ili ne, ako nekom daš određenu obvezu manje-više s nekim javnim ovlastima, onda moraš si osigurati na neki način da to struče osobe to i rade. Na koji način, dal' je to stručni ispit ili neki drugi, ja bi radije volio da ide prijedlog u tom smislu, da tamo ne budu ljudi koji nisu baš stručni ili su priučeni ili ne razumiju materiju pa da oni savjetuju, to je onda još čak i kontraproduktivno, možda ne mora biti stručni ispit ali nešto moramo osigurati. Ja po ovome vidim da je to jedan način koji će osigurati ona osnovna prava potrošača da zbilja kad dođete negdje, a to je tako svugdje kad se govori o nekim ustanovama državnim i sa javnim ovlastima i pružanju nekih javnih usluga, da možete imati povjerenja u osobu koja vam da je taj savjet a ne da onda kasnije opet morate ić kod odvjetnika i plaćati zato što ne znate ili niste sigurni ili vam osoba ne daje puno povjerenje a kad netko ipak dobije određeni certifikat, onda to ipak neku važnost i to je sve zapravo u cilju zaštite potrošača. Ono što je najbitnije ovdje i što sam rekao i u replici svakako da se razumijemo i usklađivanja je ova trgovačka praksa u kojoj kada govorimo o bilokojim predmetima, najviše to ima veze kad se radi o odjeći i obući pogotovo odjeći i sniženja jer vidite i do 70%, 80% uđete unutra, možda možete naći jedan artikl koji je najvjerojatnije nije niti interesantan niti bitan a sve ostalo je daleko manje. To je upravo ono što se ovim zakonom želi izbjeći odnosno što se zabranjuje, da se koriste ti popusti u svrhu oglašavanja, znači to je taj konkretan primjer oglašavanja gdje na izlog se stavi neka velika cifra popusta onda te navuku unutra a zapravo to se odnosi na nešto što je manje interesantno ili samo jedan artikl tako da s te strane to apsolutno je za pozdraviti i mislim da je to isto jedan dobar iskorak. Ono što je i u čem sam imao najviše zapravo di će biti najviše koplja di će se lomiti, vezano je uz izmjene članka 6. a odnosno članka 10 ovih konačnih izmjena, vezano je za sklopljenih ugovora temeljem posebnog zakona kojim se uređuje elektroničke komunikacije odnosno da budemo potpuno jasni, telefonskim putem. Mi puno znamo da većina nas i većina građana je svoje barem dodatne usluge ako ne i osnovne usluge telefona, televizije itd., sklapalo putem upravo telefonskim putem i ono što se događa je da ti pričaš s nekim operaterom koji ti svašta tamo napriča, ti neku uslugu zatražiš misleći da je to neka cijena za drugo i dobiješ nešto drugo i onda najčešće ljudima se ne da zvati, nije to bilo, bilo je ovako, bilo je onako nego 12, 24 mj. trpe to jer im se ne da radi 20, 30, 50 kuna vide komplikaciju zovu, pa im oni nešto objašnjavaju, nije ta brzina interneta, znate to vam je samo ako imate kabel, nije nam na wirelessu, naravno to ti nitko ne kaže kad sklapaš ugovor o brzini ili vi nemate te mreže itd., itd. Dakle puno tu bude različitih uvjeta kad hoćeš nešto ispraviti a kad potpisuješ odnosno kad pristaješ, naravno od tog se ništa ne spominje. Zato je dobro da sve ono što se telefonom dogovorilo a to je ovaj zakon što će omogućit, gdje oni moraju poslat crno na bijelo, da li mailom, da li pisanim putem ili nekim drugim elektronskim putem pa makar i putem neke aplikacije na mobitelu, kako god, ali to mora negdje biti što bi se reklo, crno na bijelo. Isto tako, vi se morate s time usuglasiti. Makar jednom riječju slažem se, usuglašavam, potpisujem, kako god, ne mora to biti fizički potpis jer mi želimo digitalizaciju, ne želimo opterećivati i želimo da ljudi znaju točno da, dobio sam sve, piše koliko će me koštat, šta je sve tu i na taj način osigurati kvalitetnu i pravedniju i pošteniju trgovačku praksu. No međutim, da imamo situacija gdje mi upravo želimo telefonskim putem nešto riješiti sada i odmah, želim večeras aktivirati neku opciju da je mogu večeras koristiti odnosno da danas je mogu večeras koristiti, sutra, da ne ulazimo u zavrzlame ili kod ljudi koji nemaju dostupnost elektronske komunikacije, mailova ili bilo što drugo nego mora se ić pismenim putem poštom itd. i oni onda moraju čekati tu proceduru. Prijedlog moj, ja ne znam da li je to uopće stavljati u zakon da se omogući tzv. kao što imamo one rolling ugovore, znate kad vam istekne ugovor sa nekim teleoperaterom, vi ga iz mjesec u mjesec imate i plaćate i sve ide isto a vama je ugovor istekao i vi dođete danas, kažemo sad je dosta, raskinemo, isti dan se raskida, nikome ništa, nema penala, nema ugovornih kazna, nema ništa jer je ugovor istekao. Po meni bi bilo dobro da omogućimo isto tako stvar telefonskim putem, da 30 dana možete dobivati uslugu, da dobijete račun koji ste obvezni platiti, isto tako da možete reć da oni vama opet moraju poslati prijedlog ugovora odnosno svih stavaka jer to vas obvezuje na neki period, 12, 6, 18, 24 mj. kako god, ovisno i o cijeni i o ponudi, ali da možete uslugu dobiti već sutra kao što je danas to bilo i vi tu uslugu platite, platite mjesec dana, to je, kažem, ta usluga može biti skuplja, nije problem jer samo je mjesec dana. Ti ne moraš potpisati osnovni ugovor, netko dođe, pošalje operatera, servisera, da ti instalira, sve u redu, ja razumijem i taj dio. Ali neka i ta mogućnost postoji. Da li je to potrebno možda ovim zakonom urediti, staviti, ostaviti to na način da na nekim način da ne bi tu operateri rekli da, ali nas će ljudi tražiti uslugu pa onda neće plaćati, mi nemamo nikakvu ugovornu obvezu da ih gonimo, možda na taj način ostaviti taj prozor u zakonu da se može na taj način sklopiti ugovor, navodim ugovor, nego je zahtjev za aktiviranjem usluge, na do maksimalno 30 dana. Znači na jedan mjesec da netko može aktivirati i da on ima pravo njega potraživati to šta je on naručio da mu ispostavi račun, ali na 30 dana, ne na 18 mjeseci, 24 itd. jer onda ako čovjek vidi da je nešto krivo napravio, ipak taj mjesec dana ne može biti taj veliki iznos i velika obveza kao što je to 24 mjeseca sada bilo i onda silne peripetije oko mijenjanja. I mislim da s time ćemo dobiti i brzinu, fleksibilnost, mogućnost dobivanja lakše usluge, brže usluge našim građanima, dakle ovdje govorim o interesu građana, ne teleoperatera, građana koji žele nešto odmah i nešto sada, da im to omogućimo, a ne da teleoperater kaže da, ali mi ne možemo tebi to sutra napraviti jer ćeš ti nas izigrat, jer to nema obvezu ugovora i mi tebe ne možemo ni tužiti za to. I onda moraš čekat cijelu proceduru. Ili kaže može, ali ćete to platit, ne znam koliko, xy više novaca ili neki polog, osiguranje, da vi nećete raskid, ne znam što sve ne neće oni izmisliti jer budite sigurni nijedan od tih teleoperatera neće raditi sebi na štetu ili neki veliki rizik. To mislim da svi znamo. Zato ja želim da oni imaju i zakonsku osnovu, ali sve da naši građani mogu dobiti na kratkom vremenu i nadam se da ćemo se uspjeti tako dogovoriti ma da u obliku amandmana to nije nešto spektakularno. Ali, da upravo se omogući, pa nek u tih 30 dana oni dobiju jednu ponudu, pa nije, pa im traže drugu ponudu, ali tih 30 dana platit će ono što su dogovorili inicijalno i dobit će taj račun, koji onda kažu više ne vrijedi, moraju ponovno ili zatražiti ili potpisati i poslati suglasnost sa tim osnovnim ugovorom i onda od trenutka slanja suglasnosti teku obveze iz ugovora a razmjerno se obračunava onaj dio dok su koristili uslugu. Da ne bi zbija došlo da neko aktivira neku uslugu što smo danas čuli iz sportskog paketa, iskoristio večeras i sutra kaže neću više ništa. A ti mu ne možeš ništa napraviti jer nemaš zakonske osnove da ga teretiš, nemaš ugovorne obveze, nema ništa. Jer budite sigurni naši ljudi će uvijek tražiti prečac gdje god mogu. Generalno gledano, kad sam ranije spomenuo, mislim da, ovo je jedan od onih benefita i kada govorimo o EU i o zaštiti prava i potrošača i izjednačavanju svih građana EU, to je jako bitno u svim segmentima potrošačkim, ovdje govorimo konkretno u ovom članku o teleoperaterima, ali to se odnosi na sve i na trgovačku praksi itd., kolega Aleksić je spominjao i banke. Znači, potrošač je onaj čovjek koji kupuje određeni proizvod odnosno troši svoj novac, to može biti bilo što, makar i za novac, a ona to plaća kamatom odnosno cijenom tog novca. Tako da, ovo je sigurno nešto što će donijeti veću zaštitu, što će donijeti kvalitetnije i usluge i same proizvode našim građanima, ali ono da oni moraju znati i da je ono najbitnije informiranje o njihovim pravima. Ova savjetodavna tijela su iskorak, ali ljudi moraju znati gdje mogu tražiti svoja prava. Oni moraju znati kad im se dogodi nepravda u trgovačkom centru, bilo kojoj trgovini, koga nazvati, gdje uputiti prigovor, na koji način odmah reagirati. A ne otić kući, osjećati se loše i reći sad ću ja nekom nešto, ne znam kome, tražiti na internetu itd. Oni moraju već odmah znati, da li to kroz obvezu svih trgovaca kao što imam način prava i podnošenja prigovorima u onim tekama, tako staviti i tu adresu ili ne znam što gdje oni mogu doći na neko savjetodavno tijelo koje je za tu jedinicu lokalne samouprave ili regionalne samouprave nadležno, da se i to stavi, kao što imate znate ono, milijun onih natpisa, što je zabranjeno, što sve mora imati trgovac da ispuni sve one uvjete da ne dobije kaznu pa onda uvijek mora imati i način o pravilima i podnošenju zaštite potrošača i podnošenja prigovora, onu teku, knjigu i lektorskim putem i kako već se to radi, pa tu neka dopiše nadležnost savjetodavno tijelo za njihovu zaštitu kojem se mogu obratiti. Evo, to je jedan ovako konkretan prijedlog koji možda ne iziskuje toliko novaca, mislim da niti naši poduzetnicima znači to samo skinuti jedan papir koji su isprintali i staviti drugi, da to nije neki trošak. Naravno, ne znači to odmah da sad ako se to i dogovorimo da sutra dođe netko i kazne .../nerazumljivo/... napravili, mislim da smo tu i govorili kad smo govorili o inspekcijama, da uvijek ide upozorenje i da to nije razlog zašto se nekog treba kazniti. Ali da to jedan način zaštite potrošača, mislim da bi isto bilo svrsishodno i sigurno učinkovito. Ako se uđe u spor jer malo ljudi zna da pisanim prigovorom kad dolazi inspekcija, pitanje je kad će ona doći, ona uvijek traži tu knjigu i onda gleda da li su odgovorili u zadanom roku ili ne i zato se snose sankcije. Ali, i to naši ljudi ne žele se tamo možda ni zamjerati niti se žele ili kako god to već biva, nisam baš dobio dojam da se puno koristi taj institut zaštite potrošača odnosno ta knjiga pisanih prigovora jer odnosno ljudi ne znaju šta to znači, misle da je to nešto što oni čuvaju sebi za uspomenu, a zapravo to je alat inspektorima da vide da li se sve radi o pravilima i po zakonu. Evo zaključno, klub HNS-a naravno prihvatit će ovaj konačne prijedloge zakona, mislim da sigurno svaki iskorak u zaštiti naših potrošača je dobar, da vidimo jesmo nešto… Pa u pravilu mislim da sam ono najbitnije rekao i nadam se da ćemo se uspjeti dogovoriti oko ovog dijela elektronskog komuniciranja odnosno putem sklapanja ugovora putem elektronskih različitih oblika komunikacije i da ćemo napraviti još jedan bolji iskorak za naše potrošače. Zahvaljujem.
Treći klub zastupnika je Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ivan Šipić, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zaštiti potrošača, prvenstveno radi usklađivanja sa europskih zakonodavstvom iz područja zaštite za potrošača ali i da donese nešto što će mijenjati stanje po ovoj temi. Svi znamo da je važeći Zakon o zaštiti potrošača donesen u 2014. g. te je doživio jednu izmjenu u 2015. g. Ovim izmjenama i dopunama, osim usklađenosti sa zakonodavstvom EU, uvode se još određene promijene u trenutno važećim zakonom. Kada govorimo o posebnim oblicima prodaje, a znamo da se pod tim podrazumijeva prodaja proizvoda usluga, po cijeni nižim od cijena u redovnoj prodaji, kao što su akcijske prodaje, rasprodaje, sezonska sniženja, zakonodavac, je jasno propisao, a sve s ciljem usklađivanja s direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi, da se obveza isticanja cijene one redovne ili umanjene cijene odnosi isključivo na prodaju unutar poslovnih prostorija, dok se ne odnosi na oglašavanje te su za to i usklađeni i promijenjeni određeni članici i stavci. Zakonom koji je na snazi propisana je obveza osnivanja savjetodavnih tijela pri jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave i tijelima javne vlasti, koje odlučuju o pravima i obvezama potrošača. Međutim, u praksi se pokazalo, da je potrebno preciznije definirati koja su to tijela koja odlučuju o pravima i obvezama potrošača javnih usluga. Ovim zakonom sada je propisano da jedinice lokalne samouprave koje odlučuje o pravima i obvezama potrošača javnih usluga, a javne usluge su definirane, dužna osnovati savjetodavno tijelo i donosi odluke na transparentan, objektivan i posebno na nediskriminirajuću način, dok su trgovci koje pružaju javne usluge dužni osnovati povjerenstvo za reklamaciju potrošača. Udruga će imati svoje predstavnike u jednom i u drugom tijelu, a propisana je i dužnost udruga, da na svojim mrežnim stranicama objave popis jedinica lokalnih samouprava i popis trgovaca koje osnivaju tijela predviđena ovim zakonom. To u praksi znači, da ćemo mi koji smo načelnici ili gradonačelnici, susresti se s ovom odredbom, npr. kada smo davali suglasnost na cjenik javne usluge ili kada dajemo suglasnost na prikupljanje mješovitog komunalnog otpada, biorazgradivog komunalnog otpada i odvojeno prikupljanje otpada. Sami smo svjesni važnosti udruge za zaštitu potrošača i znamo koliko njihove aktivnosti i djelovanja, pokazuju da su oni ravnopravni dionici u provedbi politike zaštite potrošača. U odnosu na udruge za zaštitu potrebno je naglasiti, da je njihova temeljna uloga borba za uspostavu pravednog tržišta i socijalnu i ekonomsku pravdu za potrošače, pomoć u izgradnji sustava zaštite potrošača, te briga za glas potrošača, na lokalnoj, regionalnoj i globalnoj razini. Ovaj zakon prepoznaju udruge za zaštitu potrošača kao važnog dionika u provedbi politike, uređujući njihove aktivnosti, i djelovanje. Zakonodavac je sada onemogućio da ta osoba da te osobe koje su ovlaštene za zastupanje udruge, da koriste djelovanje tih istih udruga za privatni, poslovni ili bilo koji drugi interes. Kako bi im, naglasio važnost savjetovanja za zaštitu potrošača, prijedlog izmjena Zakona donosi još jednu novinu, znamo da u RH, savjetovališta za zaštitu potrošača, koja se financiraju iz proračuna RH i koja pružaju svoje savjetničke usluge iz razno raznih područja, trgovina, telekomunikacije, financija, turizma, kao npr. splitsko savjetovalište za zaštitu potrošača, u prošloj godini je dalo skoro 5000 savjeta potrošačima iz razno raznih području. Uzimajući u obzir kompleksnost problematike iz ovog područja i razne izmjene Zakona u područjima njihova djelovanja, sa daje propisana obveza polaganja stručnog ispita za osobe koje obavljaju poslove savjetovanja, a sve s ciljem da se dobije jedan kvalitetan kadar, koji će na najbolji mogući način prepoznati ulogu potrošača i upoznati potrošače s njegovim pravima ali i obvezama. Kolegice zastupnice i zastupnici potrebno je pozdraviti ovakav prijedlog konačnog Zakona o izmjenama i dopunama o zaštiti potrošača, koji sadrži odredbe koji će podići razinu prava potrošača u RH. Sigurno građani često nisu bili svjesni da mogu putem telefona sklopiti ugovor i da time za njih nastaju obveze posebno u području elektroničkih komunikacija, koji bi postali svjesni tek kada bi zaprimili račun. Stoga je iznimno bitna odredba, kojom se predlaže da se ugovor smatra sklopljenim tek kada potrošač nakon zaprimanja ponude dostavi trgovcu potvrdu svoje suglasnosti o sklapanju ugovora. Važno je naglasiti da se potvrdu suglasnosti o sklapanju ugovora potrošač može uputiti kako na papiru tako i putem elektroničke pošte ili nekom drugom sredstava koje omogućuje bržu komunikaciju između potrošača i trgovca. Svi znamo koliko često puta, što fiksni naši telefoni, što privatni telefoni zvone i nude nam se koje kakve ponude svega i svačega a onda nema nikakvog zaključka da li je sklopljen ugovor ili ne, ostaje visjeti u zraku a oni s druge strane mreže, to jednostavno shvate da smo mi dali privolu. To od sada s ovim izmjenom zakona vjerujem više neće biti. Također bitno je da će ukoliko dođe do spora između potrošača i trgovaca trgovac morati dokazati da je došlo do sklapanja Ugovora, time će se značajno podići zaštita prava potrošača prilikom sklapanja Ugovora na daljinu putem telefona. Još jedna novina, u ovom Konačnom prijedlogu Zakona odnosi se na informiranost građana o Povjerenstvima za reklamaciju potrošača, što smo i od samog ministra detaljnije mogli čuti, u kojem smjeru će ići prijedlog ovog Zakona po tom pitanju. Trgovci koji pružaju javne usluge poput usluga električne energije, toplinske energije, vodnih usluga, odvoza komunalnog otpada i sl., moraju imati osnovano Povjerenstvo za reklamaciju potrošača u radu kojeg sudjeluju i predstavnici Udruga za zaštitu potrošača kako bi štitili interese istih. Predlaže se da Udruga i Udruge za zaštitu potrošača objavljuju na svojim mrežnim stranicama popis trgovaca u radu čijih Povjerenstva sudjeluju njihovi predstavnici, čime će se pojačati transparentnost ovih odredbi, kao i informiranost građana o predstavnicima Udruga za zaštitu potrošača koji sudjeluju u radu Povjerenstva trgovaca koji pružaju javne usluge. Mogli bismo još toga istaknuti i izvući iz ovog Zakona, al ono što je jako dobro, što zakonodavac predviđa jednu sinergiju lokalnih samouprava prema zakonodavnom predlagatelju, znači, jedan prstenasti odnos, ne bi li se prava i obveze potrošača iskristalizirali i stvorili se bolji uvjeti, ne samo u odnosu potrošač-zakonodavac ili obrnuto, nego da bismo, ne samo zadovoljili ovdje, kako se voli često puta reći, formu europskog zakonodavstva, nego da bismo stvarno dosegli onu razinu koju svaki od nas kao potrošač zaslužuje. U tom smislu valja pozdraviti ovaj Zakon i klub HDZ-a daje podršku ovim novinama i cjelokupnom Zakonu, a Amandman koji će klub podnijeti, vjerujem da će naći, koji nije nešto zahtjevan, nego je više i tehničke naravi, će vjerujem ministre biti od vas i od Vlade kao predlagatelja ovog Zakona i uvršten. Hvala vam lijepa.
Hvala vam. Prije nastavka, u ime kluba zastupnika, pozdravimo studente i studentice Pravnog fakulteta u Zagreba koji su nam se pridružili, lijep pozdrav i dobro došli!... [[Pljesak]] Nastavljamo u ime klubova s Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje. Sada u ime kluba Živog Zida i SNAGA-e, kolega Goran Aleksić, izvolite kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi ministre sa suradnicama, uvažene kolegice i kolege, pred nama je izuzetno važan Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zaštiti potrošača na koji imam nekoliko Amandmana. Ukoliko se ti Amandmani prihvate, taj Zakon će biti daleko bolji, nego što je ovaj koji je predložen. Ono što ću predložiti i što ću ovdje obrazložiti, po meni je vrlo prihvatljivo, nije u suprotnosti sa Direktivom EU, dapače, to je upravo u skladu sa Direktivama. Direktive EU nalažu da se u kolektivnoj zaštiti potrošača svaka zemlja ima pravo na svoj način regulirati način kako vratiti ljudima novac ukoliko su oni oštećeni. Prema tome, ovdje se, ovdje, između ostalog pokušavam regulirati, ukoliko se prihvati način da to bude puno efikasnije u RH. No, prije nego što počnemo o tim Amandmanima, htio bih reći nekoliko riječi važnih za Udruge za zaštitu potrošača koje postoje u RH. Zamoljen sam od Saveza udruga za zaštitu potrošača Potrošač da kažem nekoliko važnih detalja, da ću ja tih nekoliko važnih detalja najprije reći ovdje. Naime, o čemu se radi, od 1. siječnja 2019.-te godine ukinuto je financiranje Savjetovališta za zaštitu potrošača. Ta Savjetovališta su radila pri Udrugama za zaštitu potrošača diljem RH. Tijekom godine su odgovarali na 25 000 upita, pomagala su potrošačima da izvansudski dođu do svojih prava prije nego što bude uopće potrebno da se ide na sud. Ministarstvo gospodarstva i Vlada RH su konstantno hvalili posao koji obavljaju te Udruge i ta Savjetovališta. Međutim, od 1. siječnja 2019.-te ukinuto je financiranje i pitam se zbog čega je to financiranje ukinuto, a to isto se pitaju i te Udruge, tamo su radili stručni ljudi, pravnici, ekonomisti koji su pomagali ljudima da dođu do svojih prava na jednostavniji način i ja ovdje postavljam opravdano, nadam se opravdano, pitanje zbog čega je to ukinuto. Evo, zamoljen sam od Udruge Potrošač da to učinim, pa sam to učinio. Osim toga, htio bih spomenuti još jednu Udrugu koja je vrlo važna i bitna za sustav u RH, za sustav zaštite potrošača, to je Udruga Franak. Udruga Franak je, naime, jedna od rijetkih Udruga koja je, ajmo reći, bez novca iz proračuna, uspjela ostvariti velike rezultate. Bilo je tu i tamo nekih pomaganja iz proračuna za hladni pogon iz Nacionalne zaklade, bilo je pomaganja na temelju nekih projekata na koje Udruga Franak se javila, pa je dobila novac za te projekte. Međutim, ono temeljno što je Udruga Franak učinila, Udruga Franak je financirala kompletni proces u slučaju Franak, dakle, kompletni sudski proces u slučaju Franak financirala je Udruga Franak i to isključivo iz članarina svojih članova. To je rijedak primjer Udruge koja je uspjela na bazi članarina svojih članova isfinancirati jedan takav sudski proces koji je za sada jedini takav sudski proces u RH i koji je kao što znamo završio uspješno za potrošače, ove godine je potvrđeno na Visokom trgovačkom sudu, da su banke ugovarale nepoštenu i valutnu klauzulu i promjenjivu kamatnu stopu s potrošačima koji su ugovarali kredite s valutnom klauzulom švicarski franak, međutim, što se kamatne stope tiče to vrijed i za euro i kunske dužnike. Direktno ta kolektivna presuda vrijedi za 125 tisuća ljudi, koji su ugovarali kredite s valutnom klauzulom švicarski franak. U tom kolektivnom procesu potrošeno je do sada oko 350 tisuća kuna. Udruga Franak je svih tih 350 tisuća kuna platila za sudske i odvjetničke troškove. Nažalost Visoki trgovački sud je zaključio kako je tu razmjerno postignut jednak uspjeh i za banke i za dužnike. Pa zbog toga udruzi Franak taj novac neće biti vraćen. Ja nažalost, moram reći da je to kardinalna pogreška Visokog trgovačkog suda jer banke su osuđene zbog nesuđene valute banke su osuđene zbog nepoštene primjene kamatne stope i jedino što bankama nije presuđeno jest da se ugovori s valutnom klauzulom švicarski franak, promijene u ugovore u kunama s početnom kamatnom stopom. To je jedino što nije presuđeno. A i da jest presuđeno, to sada više ne bi moguće ostvariti zbog toga što više ne postoje dužnici s valutnom klauzulom švicarski franak jer je izvršena konverzija. Dakle, to je jedna nepravična presuda Visokog trgovačkog suda u dijelu koji se tiče troškova i ja se nadam da će na temelju revizije koje su iz udruge Potrošač dali na Vrhovni sud, da će na temelju te revizije ipak Vrhovni sud učiniti jedan izuzetak i da će dosuditi trošak na razmjeran način, a razmjeran način bi bio po meni, 90% troška pripada potrošaču, odnosno, udruzi Franak, a svega 10% troška pripada bankama. Jer banke nisu uspjele više od 10% u tom sporu. Dakle, udruga Franak je uspjela, isključivo novcem svojih članova isfinancirati cijeli taj proces, udruga Franak je uspjela isključivo novcem svojih članova isfinancirati i veliki prosvjed koji je bio 2015. u travnju, sjećamo se tog prosvjeda, bilo je 20 tisuća ljudi na ulicama. Ljudi često kada govore o prosvjedima, oni misle da se prosvjed događa sam od sebe, međutim, da bi se prosvjed dogodio, njega je potrebno organizirati, a za organizaciju su potrebni volonteri, ali potrebna je i ogroman novac. Nekoliko stotina tisuća kuna je potrošeno i za tja prosvjed. To je novac članova udruge Franak. Članovi udruge Franak i danas financiraju rad udruge Franak, da njih nema, udruga Franak bi mogla staviti ključ u bravu, jer udruga Franak ne dobiva novac iz proračuna. Udruga Franak nema savjetovališta, nadam se da će u budućnosti prijavljivati na ovaj natječaj koji se omogućuju na temelju izmjena Zakona o zaštiti potrošača i nadam se da će uspjeti u skladu s tim zakonom doći do nekog dodatnog novca da bi dodatno osigurala da se prava potrošača korisnika financijskih usluga što bolje štite. Dobro toliko bih o udrugama a sada bi krenuo na obrazlaganje amandmane i na objašnjavanje onoga što bih htio da se dodatno propiše u Zakonu o zaštita potrošača. Pa tako u Zakonu o zaštiti potrošača, u čl. 12. izmjena i dopuna predlaže se jedna izmjena u čl. 106. stavku 1 točki 2 gdje se predlaže jedan dio koji se tiče Zakon o obveznim odnosima, ali nedovoljno precizno definirano. Pardon to je čl. 106 stavak 1 točka 2. Prema prijedlogu izmjena Zakonu o zaštiti potrošača, ta točka bi glasila da se kolektivna zaštita odnosno, kolektivna presuda može podići na temelju zakona kojim se uređuju obvezni odnosi u dijelu koji se odnosi na odgovornost za materijalne nedostatke i jamstvo za ispravnost prodajne stvari. Smatram da je to nedovoljno dobro propisano. Zašto smatram da je to nedovoljno dobro propisano? To ću obrazložiti malo kasnije, ali ono što predlažem je da ta točka glasi na sljedeći način, da umjesto ovoga što predlaže Vlada Republike Hrvatske, piše da se kolektivna tužba može podići na temelju zakona kojim se uređuju obvezni odnosi u dijelu koji se odnosi na obvezujući sadržaj ugovornih odredaba te na materijalne nedostatke i jamstvo za ispravnost prodajne stvari. Dakle, osim ovog dijela koji se tiče materijalnih nedostatka, ja predlažem da se odnosi i na onaj dio zakona o obveznim odnosima, koji se odnosi na obvezujući sadržaj ugovornih odredaba. Zašto kažem da je to bitno? Imali smo, moram se vratit ponovno na ovaj slučaj franak, kolektivni slučaj franak, gdje je osim što se krše odredbe Zakona o zaštiti potrošača, dakle, kolektivnom presudom je utvrđeno da se krše odredbe Zakona o zaštiti potrošača, odredbe prava EU, u samoj presudi je utvrđeno da su prekršene i odredbe Zakona o obveznim odnosima i to u čl. 269.-272. Prema Zakonu o zaštiti potrošači, čl. 269.-272. nisu članci na temelju kojeg bi se mogla postići kolektivna služba, a ti članci su izuzetno važni za zaštitu potrošača. O čemu se radi? Tim člancima je propisano kako mora biti ugovorna odredba. Ugovorna odredba u svim ugovorima, dakle ne samo u ugovorima, koje ugovaraju banke, nego, u svim ugovorima, moraju biti odredive, a kakva je ugovorna odredba koja je odrediva? Ona je takva da je ona egzaktno definirana. Dakle, u ugovoru, kada se nešto propisuje neka davanja, nekakve obaveze, nešto što potrošač mora ispunjavati prema trgovcu. Takva ugovorna odredba mora biti odrediva, a da bi ona bila odrediva ona mora biti egzaktna po potrebi i matematički prikazana. Da bi ona bila egzaktna i matematički prikazana ona mora biti i tržišno provjerljiva. Da bi ona mogla biti tržišno provjerljiva takva ugovorna odredba mora egzistirati u javnosti. A što su radile banke u slučaju Franak, one su ugovarale ugovornu odredbu o promjeni kamatne stope na način da se kamatna stopa mijenja odlukom banke. I Općinski sud ovaj Trgovački sud u Zagrebu i Visoki trgovački sud i Vrhovni sud i Ustavni sud, svi sudovi su utvrdili da takva ugovorna odredba nije odrediva. Nije odrediva zbog toga jer ne postoje podaci o na temelju kojih se ona određuje. Dakle, osim što je prekršen Zakon o zaštiti potrošača koji kaže da su nepoštene i ništetne ugovorne odredbe o kojima se nije pregovaralo, koje su umetnute u tipski ugovor i koje su kasnije uzrokovale neravnotežu prava i obveza na štetu potrošača. Osim toga, nepoštene i ništetne su i ugovorne odredbe koje su neodredive, a upravo ta odredba o promjeni kamatne stope koja se mijenja odlukom banke jest nepoštena i neodrediva ugovorna odredba. Zbog toga što je neodrediva zbog toga je i nepoštena i zbog toga što već imamo u kolektivnom slučaju koji je upravo završio, nedavno u lipnju, što u tom sporu imamo utvrđenu neodredivost kamatne stope na temelju Zakona o obveznim odnosima potrebno je svakako dodati u izmjene Zakona o zaštiti potrošača odredbu koja kaže da se kolektivna tužba može podići na temelju Zakona o obveznim odnosima i u onom dijelu koji govori o obvezujućim ugovornim odredbama. Zbog toga nije dovoljno ovo što se predlaže da piše samo da se to odnosi na materijalne nedostatke i jamstva za, za ispravnost prodanih stvari. Potrebno je to proširiti i na odredbe o obvezujućeg tipa u ugovorima. Osim toga, imat ću još nekoliko amandmana sad nemam vremena u ovom dijelu o tome govoriti, govorit ću o pojedinačnoj raspravi, ali uglavnom samo ću se osvrnuti na to što želim postići ostalim amandmanima koje predlažem. Ono što smo dobili u kolektivnoj sudskoj presudi jest deklaratorne prirode, to je jedna apstraktna presuda zbog toga što ona ne govori o nikome s imenom i prezimenom, nego kaže neki potrošači koji su ugovarali takve i takve ugovorne odredbe oštećeni su zbog toga što je banka s njima ugovarala nepoštene ugovorne odredbe. I sad na temelju jedne takve presude potrošači moraju ići na sud, a radi se o 125.000 potrošača, radi se o 125.000 ljudi koji su oštećeni nepoštenim poslovanjem banaka i radi se o preko 10 milijardi kuna koje banke tim potrošačima moraju vratiti na temelju kolektivne sudske presude. Međutim, banke taj novac nisu dužne vratiti sve dok potrošač ne krene na sud i ne zahtjeva u svojoj privatnoj tužbi da mu se taj novac vrati. Smatram da je dužnost RH, kao suverene države da sustavno zakonskim rješenjem naloži bankama na temelju određene metodologije, na temelju kolektivne sudske presude da izračuna i obračuna koliko je to preplaćenih iznosa i da te preplaćene iznose ponudi dužnicima izvansudski da im se vrati. To ću obrazložiti u pojedinačnoj raspravi, a za sad toliko. Hvala.
Hvala i vama, prije nastavka u ime kluba zastupnika, intervencija ministar gospodin Darko Horvat, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, samo jedna kratka opaska odnosno uvaženi saborski zastupniče, ja znam da je teško popratit sve ono što vam stigne na mail, svi oni zahtjevi bez obzira koliko oni bili dobronamjerni ili imali i u pozadini neka, neke čudne primisli ali ja ovdje zbog transparentnog izvješćivanja hrvatske javnosti želim hrvatskoj javnosti, svima vama ovdje danas prisutnima u raspravi i svima onima koji su dio zainteresirane javnosti ili na bilo koji način uključeni u taj proces želim dati opet transparentnu, vjerodostojnu informaciju. Dakle, nije istina da Ministarstvo gospodarstva ili bilo koja druga institucija ukida financiranje bilo čega. Samo mijenja metodologiju tog financiranja. Nemojmo zaboraviti da smo tokom 2018. godine u metodologiju financiranja uključili dodatno dvije udruge i ničeg nije bilo besplatno, sve je to bilo plaćeno iz držanog proračuna. Kakve smo efekte dobili nakon što smo proveli jedno sveopće istraživanje možemo i hrvatskoj javnosti i svima vama zainteresiranima podastrt izvješće odnosno rezultate tog istraživanja. Ali ono što je činjenica i ono što hrvatska javnost treba znati, Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta će u 2019. godini dodijeliti financijsku podršku u iznosu od milijun i 400 tisuća kuna putem transparentnog javnog natječaja za dodjelu financijske podrške projektima udruga koje djeluju u području zaštite prava potrošača i to za inovativne i održive projekte s ciljem daljnjeg razvoja udruga za zaštitu potrošača u RH. Taj isti natječaj koji smo najavljivali u drugoj polovici prošle godine raspisan je 21. prosinca 2018. godine, njega možete vidjeti i sve relevantne činjenice o njemu dobiti na websajtu Ministarstva gospodarstva, a projektne prijave zaprimat ćemo do 21. siječnja 2019. godine. Ovim natječajem stvoren je okvir za prijavu i do 20 udruga koje rade danas u segmentu zaštite potrošača, a starom metodologijom nisu imale prilike koristiti bilo kakav izvor financiranja u svojim aktivnostima. Dakle, nastavlja se pružanje financijske potpore udrugama za zaštitu potrošača u RH i predmetnim natječajem dodijelit ćemo milijun i 400 tisuća kuna, a raspodijelit će se po projektu koji može dobiti financijsku potporu u iznosu od 20 do 70 tisuća kuna i to svim udrugama za zaštitu potrošača u RH koje pokažu i dokažu da imaju inovativni i održivi projekt s kojim žele prema potrošačima u 2019. godini. I ono što je bitno, dakle, svaka od udruga, ako pogodi i napravi projekt za koji ćemo ocijeniti da je kvalitetan i doprinosi i edukaciji potrošača i relaciji i edukaciji potrošača od strane udruga koje takvih projektom takvu usluge misle pružati, jedna udruga može dobiti i dva projekta. A udruge se u tim projektnim prijavama mogu ispreplitati i mogu zajedničkim snagama predlagati iste projekte. Ono što želim javno i jasno napomenuti, dakle, broj 072 414-414 i dalje ostaje u funkciji, dakle ni on se ne ukida i ne dokida, a isto tako i centralni informacijski sustav za zaštitu prava potrošača putem kojeg stručnjaci Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta odgovaraju na daleko, daleko veći broj od brojke koju ste vi rekli prijava ili upita koji se događaju tokom godine. Dakle, ništa se ne ukida, ništa se ne dokida, uvodi se transparentni javni natječaj i daje se prilika da svaka udruga građana koja se bavi edukacijom, promocijom zakonodavnog okvira i prava potrošača jednim dobrim projektnim prijedlogom dobije to 70 tisuća kn, odnosno 140 tisuća kuna kojim će onda financirati svoje projektne aktivnosti.
Hvala vam, na vaše izlaganje imamo tj. na vašu intervenciju imamo 4 replike. Prvi je kolega Marin Škibola, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. G. Horvat, prije jedno mjesec dana bio sam kod vas u ministarstvu, razgovarali smo oko onog članka 17 Zakona o zaštiti potrošača gdje bi se onemogućilo korporacijama da stavljaju reklamni materijal na brave, tj. kvake od privatnih vrata i na taj način ugrožavaju sigurnost građana. Vi ste tada blagonakloni bili prema tom prijedlogu. Interesira me da li će se taj prijedlog realizirat i na koji način i kada. Evo hvala.
Hvala, izvolite odgovor.
Poštovani saborski zastupniče, ja vam se zahvaljujem na iskazu interesa i uopće sveukupnom interesu u segmentu zaštite potrošača, dakle, mi smo na tom razgovoru već identificirali jedan vid riješenosti toga problema. Ja sam tada predložio da mi u sklopu izmjena i dopuna intervencijom i zahvatom eventualnim amandmanima ulazimo u predmet i u članke onog dijela regulative s kojim se, neću reći, svi ne slažete, ali koji želite doraditi. S obzirom da čl. 17 nije predmet izmjena i dopuna, s obzirom da čl. 17 već na jedan, možda ne sveukupno onakav način kakav vi predlažete regulira predmetnu problematiku, ima svoje kaznene odredbe, ja sugeriram, kao što sam i tada, da u trenutku kada ćemo se prihvatiti posla izrada [[Upadica: Hvala.]] sljedećih izmjena i dopuna [[Upadica: Hvala vam.]] možemo se dohvatiti i čl. 17 i [[Upadica: Hvala.]] preformulirati sukladno [[Upadica: Hvala. Vrijeme.]] vašem prijedlogu.
Hvala vam. Sljedeća replika kolega Aleksić.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre Horvat, na ono moje prethodno pitanje ustvari niste odgovorili jer ste jako dugo govorili pa niste odgovorili. A ja ću vas spomenuti ipak jedan slučaj, Mađarska, Mađarska je imala isti slučaj s kamatama kao i Hrvatska i u Mađarskoj su banke ugovarale nepoštenu ugovornu odredbu na temelju koje su banke mijenjale kamatu svojom voljom i onda je Mađarska krajem 2014. donijela, ili krajem, krajem 2014., 2015. ne znam točno, donijela zakon kojim je propisala način vraćanja kompletnog novca dužnicima u Mađarskoj i banke su se nakon toga žalile Europskom sudu za ljudska prava u Strassbouru i Europski sud za ljudska prava u Strassbouru nedavno je donio odluku da banke nisu u pravu i da država imala pravo tako postupiti, uostalom, to je u skladu s direktivom EU. Zbog toga ponovno pitam, hoćete li podržati zakon za obeštećenje svih 150 tisuća dužnika nakon što završi kompletan sudski spor na kolektivnom smislu.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani saborski zastupniče, ja sam u ovih 5 minuta iskoristio priliku, dakle, nisam demantirao, nisam sugerirao, samo sam želio hrvatskoj javnosti i svima vama ponaosob staviti na stol vjerodostojnu informaciju i izmjene u metodologiji pristupa financiranja udruga. Ja neću prejudicirati odluku, pogotovo ne sudski ili inih drugih procesa. U onom trenutku kada ćemo vjerodostojnu i pravomoćnu odluku suda imati u tom ćemo trenutku o njoj i raspravljati.
Hvala. Sljedeći je kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani ministre. Mislim da je dobro da ste ovo istaknuli vezano ovo što se tiče udruga za zaštitu potrošača i njihovog financiranja, da je to dobro radi javnosti i radi samih udruga. Ono što bi ja volio tu zapravo da probamo zajedno dogovoriti korak dalje s obzirom da ovim zakonom propisujemo da da li jedinice lokalne samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima imaju obvezu osnivati ta savjetodavna tijela gdje će udruge biti dio inkorporirane. Naravno, pitanje tu financiranje istoga i po meni, po mom iskustvu i rada čak i u nevladinom sektoru uvijek su one institucionalne potpore zapravo bile i najbolji način održavanja i smislenosti i dugotrajnosti rada svake udruge, dakle paralelno uz projekte i ovdje možda bi trebalo uključiti jedinice lokalne samouprave zajedno sa državom da se kaže da država da jedan dio će i oni snositi kod ovih sad ... [[Govornik se ne razumije.]] tijela ali da i oni moraju imati tu obvezu osnivanja.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle evo pomno bilježimo svaki konstruktivni prijedlog koji se događa i u ovoj raspravi. Dakle mi već danas imamo identificiranu želju od HAKOM-a, Ministarstva poljoprivrede i HNB-a da se priključe financiranju na ovakav način osmišljenih projekata. Slažem se s vama s obzirom da ta transparentnost u komunikaciji ide i djelom preko jedinica lokalne i područne samouprave, mi ćemo pokušati u nekoliko slijedećih mjeseci identificirati postoji li želja i mogućnost, ako postoji na ovakav transparentan način u obliku javnog natječaja, onda napraviti sinergijski efekt svih tih raspoloživih sredstava u objavi prvog slijedećeg natječaja.
Hvala. Kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. G. ministre, dobro je da se intervenirali na način ste intervenirali iz jednostavnog razloga da svi moraju bit svjesni koji napadaju određene prijedloge u ovom zakonu, da ne mogu dobiti novce samo po defaultu zato što postoje nego da bi dobili novce, moraju nešto napraviti a kad pogledate silne probleme u kojima se nađu hrvatski građani dakle kao potrošači pa čak i mnoga mala poduzeća i obrtnici koji nisu dovoljno informirani, dakle fali informacija. Fali edukacija i možda i ovaj zakon kad se donese, možda samo ministarstvo ili udruge, netko drugi bi trebao naprosto podastrijeti hrvatskim građanima koje mogućnosti im se nude da interveniraju i kad se osjećaju prevarenima. I samo još nešto, kad smo govorili o agencijama i njihovom broju, nije bitno koliko ih ima nego dal one rade svoj posao. One su osnovane kao neovisne institucije koje su trebale štititi one koji daju i one koje primaju usluge. Dakle oni koji ne rade su uvijek preskupi, oni koji rade ih štite, oni nikad nisu preskupi.
Hvala vam. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle pokušavam ovdje u ovo meni određeno vrlo kratko vrijeme dati što je veći broj mogućih relevantnih informacija, poštovani saborski zastupniče, slažem se s vašim prijedlogom i vama za informaciju, mi smo tokom 2018. g. u 11 gradova RH napravili set promotivnih akcija, na pravili dvije međuresorne komunikacije i na takav način u međuresornoj suradnji i u neposrednom pristupu i kontaktu samog potrošača sa vrijednim ljudima Ministarstva gospodarstva koji na ovom projektu i rade, nastavit ćemo i tokom 2019. g.
Hvala vam. Nastavljamo sa raspravama u ime kluba zastupnika. Slijedeći je kolega Boris Lalovac u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite kolega Lalovac.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicama. Pred nama je danas drugo čitanje Zakona o zaštiti potrošača, vidjeli smo kroz samu jutrošnju raspravu da smo svi zapravo potrošači i da smo svi svaki dan, kupujemo, prodajemo određene proizvode, naručujemo putem telefona, telefonska prodaja, znači razvoj nekih novih tehnologija i da se svaki dan zapravo susrećemo sa brojnim problemima. I teško je te sve probleme koji brojni građani kada kupuju određene usluge, obuhvatiti jednim zakonom. To je jednostavno teško, jednostavno nemoguće i nešto što je zapravo na razini EU-a se prepozna pa se zapravo napravi takva direktiva da se to pokuša obuhvatiti i to je jedan od razloga zašto danas donosimo Zakon o zaštiti potrošača je potpuno usklađivanje sa odredbama direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi na način da se jasnije naglasi da se obveze za isticanje dviju cijena odnosi isključivo na prodaju unutar poslovnih prostorija kao da se i ne odnosi na oglašavanje. Prije nekoliko dana kada su počele ove sezone sniženja, gledao sam jednu emisiju i sada su se javljali iz različitih regionalnih centara, bio je Zagreb, bio je Beograd i bio je Sarajevo i baš je bilo upitno kako se ponašaju u ovo blagdansko vrijeme, kako imaju potrošači u RH u odnosu na regiju, kako su zaštićeni i moram biti iskren da tada bez obzora kada vidite koliko svi imao problema s obzirom da su hrvatski potrošači kada gledate u odnosu na regiju i pristup ulasku u EU-u i te neke dobrobiti koje su nam zapravo donijeli, upravo su ovakvi nekakvi zakoni, Zakon o zaštiti potrošača jer vjerujte mi, uvijek negdje ima gore. Tako da ne bi trebalo nekad biti i prekritični u tim stvarima, trebamo biti kritični da želimo biti bolji, da želimo se približavati, da imamo Zakon o zaštiti potrošača, slični i da imamo kako građani, da budemo bliži Austriji, Njemačkoj i velikim europskim zemljama ali s druge strane moramo shvatiti u jednom okruženju i te trgovce koji djeluju vrlo slično na tom nekom regionalnom području tako da su svi određeni iskoraci i koristi Hrvatske u pristupu u EU-u je jedan i pod primjene Zakona o zaštiti potrošača. Postavlja se ono jednostavno pitanje zašto da možda smo primljeni u EU 2003., 2004., kad su primljeni Slovenija, možda da li bi uopće švicarskog franka u RH. Vjerojatno ne bi, znate zašto? Zato što upravo direktive o zaštiti potrošača kažu da se ne mogu davati oni proizvodi na financijskome tržištu u različitim valutama u odnosu na onu valutu kojom vi primate glavni dohodak. Možda da smo bili jer vidite vi niste vidjeli da ima tog švicarskog franka, da ga ima u Njemačkoj, da ga ima u Francuskoj, da ga ima u nekim drugim zemljama, zato što direktive vrlo jasno ograničavaju plasmane financijskih proizvoda prema njihovim građanima ukoliko ne primate dohodak u toj valuti. Drugim riječima, upravo ova rubna područja koja nisu bila u EU, nisu mogli koristiti te blagodati, vidite plasmane švicarskog franka. I u Hrvatskoj i u Bosni, Srbiji, u cijeloj regiji tamo Mađarskoj kad nisu bili, Češkoj, Slovačkoj itd., svim onim zemljama koje nisu čak bili u tom EU području tako da nekad koliko god smo nekad kritični, smatramo da su primjena nekakvih direktiva, nekakvih europskih prava je odrađen dobar iskorak a da sve to možemo pokriti jednim zakonom, sami smo svjesni jer jednostavno i te nove tehnologije, vidite i kako danas naručivamo proizvode, a kako smo to radili prije. Tako da u tom kontekstu podrška ministarstvu u implementaciji ovog projekta i da nije jednostavno na brojne potrošače, kaže, svi smo potrošači, 4,5 milijuna dnevno potrošači, odgovoriti i organizirati sustav ovo kao što ste vi ministre, sad rekli, kako organizirati sustav na terenu da dođete do one najsitnije općine, do najsitnijeg tog potrošača i da se čuje njegov glas, da im se promptno reagira i ova način gdje se sada određuju odredbe važećeg Zakon o zaštiti potrošača da se osnivaju savjetodavna tijela po pravnim osobama s javnim ovlastima, jedinica lokalne samouprave, znači spuštanje još više na teren i da budu još bliže potrošaču, smatram ispravnim i dobrim. Također, vezano, mislim da je to dobra, što je preneseno kroz određenu direktivu je da se neovisnost i nepristranost udruga za zaštitu potrošača na način da se osobe koje su ovlaštene za zastupanje udruga, članovi tijela udruge i bilokoji drugi članovi udruge, ne smije se koristiti dijelovima udruga za ostvarivanje privatnog, poslovnog ili nekog drugog interesa jer upravo kroz brojne raznorazne udruge, imate raznorazna i političke interese i ostvarivanje svojih nekakvih drugih svojih interesa, a financirate se npr. javnim novcem iz proračuna za ostvarivanje nekakve druge usluge za zaštitu potrošača. I tu je vrlo jasno i smatram da je to dobro da se taj dio razdvoji, da onaj koji se bavi zaštitom potrošača, da se treba baviti isključivo tih djela potrošača i na taj način davati određene prijedloge. Također, ja sam zadnji put ovdje govorio o tržištu preprodaje duga i znam da se to ne može riješiti ovim zakonom, mi smo to razgovarali više outa postoji Zakon o obveznim odnosima koji omogućava da se zapravo preproda privatni dug građanina i tu smatramo da je to jedan problem kojeg vidimo da na hrvatskom tržištu je oko nekih 20-ak milijardi kuna financijskih potraživanja koje je ugovoreno, gdje je isključivo bila nadležnost HNB-a jer čisto tu upozoravam Vladu RH da im je HNB gurnuo 20 milijardi kuna iz svojih bilanci, iz bilanci banaka koje su bile prema zaštiti potrošača pod kontrolom HNB-a jer vi kad imate određen odnos sa poslovno bankom i potpisujete onda se i žalite, možete se žaliti HNB-u i njihovim institucijama, kao što je ministar rekao, HNB isto također u ovom djelu, međutim što se događa, kod svih onih koji su preprodali ta potraživanja a nažalost dogodilo se da se preprodalo jel to i zakon omogućava, Zakon o obveznim odnosima gdje možete prodati bez suglasnosti dužnika, njegovo potraživanje, sad se samo postavlja pitanje kontrole tih potraživanja jer to više ne može ići li možda može kontrola više prema HNB-u a mislim da ne može jer ta potraživanja su više prodana, ne kontrolira više HANFA kao agencija koja se bavim tim nekim nebankarskim uslugama, čisto moramo razmišljati o tome djelu tko će pokrivati te potrošače čiji su dugovi preprodani na tržištu, kome se oni danas mogu javiti, i znamo da su preprodani za 10, 20 ili 30% vrijednosti i način na koji se nadziru i upravlja, pa vidite to je 20 milijardi duga, to je kad govorimo o 7, 6, 7% BDP-a se nalozi da se mogu trgovati i to je ono što se je dogodilo na tržištu, što kažem, ne možete svim zakonima sve obuhvatiti međutim tržište i reakcije kupca i onih koji kupuju i prodaju ta potraživanja više vidite, sad se više ne radi o robi, mi ovdje govorimo o Zakonu o zaštiti potrošača kao robi, kad vi kupite određenu robu međutim ovdje govorimo o preprodaji potraživanja nekog na tržištu koje se stvorilo i koje zapravo nemamo pod kontrolom. Evo to je jedan bio moj apel prema ne samo Ministarstvu gospodarstva, kažem da znam da nemaju sve mogućnosti, nego i prema Vladi RH da razgovara sa HNB-om i da probaju vidjeti taj dio gdje je HNB gurnuo Vladi RH da se sad ona bavi tim, vidjeli smo prošle godine i donošenje određenih zakona da se bave tom problematikom preprodaje duga, ajmo bit iskreni a Vlada s time nema veze, to su odnosi koje je bio i trebao kontrolirati HNB, poslovne banke i građani. I sad taj jedan vrući kolač se gurnuo na tržište i rekli su ga rješavaj ga Sabor, rješavaj ga Vlada a kada se ugovaralo, kada se dogovaralo i ono što cijelo vrijeme vidite i upozorenja guvernera. Koja su njegova nedavna bila upozorenja, da se jako veliki iznos kredita preko 4 milijardi kuna dolazi na tržište, da su građani uzeli novca nenamjenskih gotovinskih kredita bez osiguranja preko 4 milijarde kuna da se nalazi na tržištu. Zašto su ljudi dobili te novce? Vjerojatno da bi zatvarali ove svoje dugove koje su ovi preprodali ili je to broj 1, znači stvarate paralelno tržište. Znači stvarate one koji ... [[Govornik se ne razumije.]] , koji otkupljuju ta potraživanja, ponovno se zaduživate, šta su bankari napravili? Prodali potraživanja, ostvarili određene porezne olakšice, stvorili novi proizvod, znači nenamjenske gotovinske kredite koji kažu putem mobitela možete skinut tu aplikaciju, da lis građani ponovno tih 4 milijarde kuna da bi zatvorili svoje potraživanje. I sad ono što mene cijelo vrijeme, na šta moram reagirati, kaže HNB upozorava. Pazite, nisu oni tu da upozoravaju, oni su tu da djeluju jer se radi o upravljanju o rizicima i na koji način ako oni nemaju mogućnost a vide da se pumpa novi balon, komuniciraju sa Vladom da se zakonski regulira jer ponovno će ovi građani koji su sad na tržištu sa 4 milijarde kuna keša, koje mogu dobiti putem mobitela a slušam udrugu banaka, kaže pa da mi smo napravili procjenu, evaluaciju tih rizika da ti građani mogu putem mobitela dignuti na klik, da možete dignuti po 100 000 kuna, 200 do 500 000, da mogu dignuti taj novac. Tako da mislim da nam se stvara novi balon, novi balon u području financijskih potraživanja koja su preprodana na tržištu i način na koji građani rješavaju, rješavaju svoje egzistencijalne probleme i da tu mora biti aktivnija uloga HNB-a ne da upozorava, nisu oni meteorolozi više puta smo tu rekli, oni moraju djelovati ili zakonski i reći nije bilo dobre procjene rizika banke su prekršile odredbe upravljanja u rizicima jer kako možete dobiti putem mobitela da kliknete, možete dobiti često do 500.000 kuna novca koja su neosigurana i s druge strane gurniti taj problem vladi, pa ona kaže evo vidite vlada ova ili ona ne može riješiti, ne može riješiti ili može riješiti ovaj problem. Znači, ovaj Zakon o zaštiti potrošača Klub SDP-a će podržati, em kažem što smo u pristupu EU rekli da ćemo i na taj način štititi hrvatske potrošače. Međutim transakcije na tržištima su puno šire da ne ulazimo i u ove valute, virtualne razno razne valute, razno razni ovi kažem nenamjenski gotovinski krediti i onda, a ovdje smo danas govorili i o teleoperaterima i onda i onda se stvaraju onaj dio 40 milijardi kuna kad ste vidjeli strukturu onih dugova građana od 40 milijardi kuna, vidite da je 50% da su bili bankarske usluge, da je bilo 10% teleoperateri itd., itd., kažem jednostavno sve to se zakonom ne može pomoći i ne može samo to biti uloga Vlade, nego je to i uloga i monetarne vlasti da pruži podršku potrošačima, a ne sve samo da guraju nije bitno ovoj il onoj vladi u rješavanju ovih problema. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega Lalovac, nastavljamo u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, kolega Goran Beus izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicama, u ime Kluba GLAS-a i HSU-a moram reći da nismo do kraja zadovoljni postizanjem osnovne svrhe ovoga zakona, naime njegov naziv govori da mora biti maksimalno koncentriran na zaštitu potrošača. Mi znademo da se prava potrošača ne samo reguliraju, nego naprosto definiraju u određenom prostoru, u određenom okviru i mnogim drugim zakonima i činjenica je da je zaštita potrošača kao jedan novi institut zapravo tekovina našega doba. Međutim, isto tako znademo da su potrošači danas više nego ikada ranije izloženi različitim oblicima manipulacije i prevara koje računaju na njihovu neinformiranost, nevještost i ako hoćemo i lakovjernost, jer pošten čovjek po prirodi vjeruje obećanjima, dakle on ni u jedan odnos ne ulazi s figama u džepu apriori ne vjerujući onome tko mu nešto nudi i govori, a druga je stvar što praksa i realan život od nas čini, stvarajući prije svega skeptike. I kad je već to tako, zadaća ministarstva i vlade, a onda i nas kao zakonodavaca je da postavimo najviše moguće standarde zaštite potrošača, ali ne samo na papiru nego i u praksi. Čitajući sve dokumente koji su došli s ovim prijedlogom zakona posebno me zanimalo, reakcija ministarstva na ono što je izgovoreno u raspravi o prvom čitanju i vidim da se neke stvari nisu promijenile čak ni spomenule, evo ja sam sad nazvao taj čuveni broj 072414414, naravno da vas i dalje ne obavještavaju da vam taj poziv naplaćuju, dakle Ministarstvo gospodarstva nema snimljenu poruku kojom se kaže, ovaj razgovor se naplaćuje, a naplaćuje se, 1 minuta razgovora u fiksnim mrežama košta 35 lipa, ako zovete iz mobilnih 1,45 kuna. Dakle, ministarstvo ne radi temeljnu stvar, kako ćemo očekivati od drugih, ako predstavite kao netko tko štiti interese građana kao potrošača i nudite kroz centralni informativni servis broj telefona kojemu se mogu, preko kojega se mogu obratiti za pomoć, a u startu ih prevarite jer im niste rekli da ćete im to naplatiti što su vas nazvali, to nije korektno. Ministre ja se nadam sa ste to u stanju riješiti u roku od 2 dana, budite fer prema građanima u tom smislu, pa onda recite naplaćuje se, to ste dužni reći. Dakle, kad netko nazove on mora znati pod kojim uvjetima posluje s vama, jer to je isto poslovanje, čim uzimate novce. Ministar je pokušao objasniti stav ministarstva oko budućnosti regionalnih savjetovališta, nažalost nas nije uvjerio u ispravan stav. Mi možemo govoriti sada o iznosu koji je planiran ove godine, koji će se dodijeliti na natječaju, ministar kaže 20-tak udruga to je jedan par rukava. Uloga udruga u informiranju i edukaciji je jedan par rukava, a drugi par rukava je rad regionalnih savjetovališta, to su ozbiljne stvari i nemojmo skrivati smokvinim listom činjenicu da su regionalna savjetovališta, govorim o najvećim centrima, do sada u 13-godišnjoj povijesti odradila ogroman posao kojega ministarstvo ne može sublimirati. 25.000 zahtjeva se godišnje obrađuje u tim regionalnim savjetovalištima, oni više nemaju financijsku potporu države od 1. siječnja ove godine, ako bi se išlo na ovaj model da povjerujemo ministru, da će njihova djelatnost biti financirana, pa čekajte malo 70.000 kuna za tzv. projekte, projektna sredstva. O čemu mi pričamo, pa pola tih sredstava mora otići na hladni pogon toga, toga mjesta i onda vam ostane nešto sitno za edukaciju i informativne kampanje jer ključna stvar oko koje udruge se moraju angažirati su kampanje informiranja građana, a ne palijativa. Palijativa je posao regionalnih centara za savjetovanje, a kaže se u Nacionalnom programu od 2017. do 2019. da će se to raditi upravo preko tih regionalnih centara. Ako oni slučajno ne dobiju na tom natječaju onda neće, pa čemu služi onda nacionalni program, zašto smo ga onda uopće donosili. Dakle niste nas uvjerili. Kaže se samo 5,7% građana bi se obratilo udrugama i regionalnim savjetovalištima. Pa kao da je to malo, ljudi božji, to je 250 000 ljudi u RH, zaboga. Pa to je ključni argument po kojemu se treba osnažiti taj sustav. U odnosu na 25 000 ljudi koji to sada rade, mi imamo potencijalno 10 puta više ljudi koji ako budu zakinuti, ako budu u situaciji da ih se vara ili ako budu sumnjali da ih je netko prevario bi se obratili upravo njima a ne ministarstvu. Koja je naša praksa, sjećate se, vrlo je friško, u prosincu mnogi su trgovci obznanili na sva zvona da će zbog najavljenog spuštanja PDV-a na paletu proizvoda prije svega u prehrani i farmaciji, doći do rapidnog smanjenja cijena. Oni su rekli mi vam od 1.12. dajemo cijene kao da je PDV već skinut. Sjećate se tih kampanja? Dođite kod nas, kod nas veli od 1.12. već vrijedi skidanje PDV-a. Što je u praksi? Ukupno manje od 1% korekcije cijena hrane, prije svega dakle govorimo o voću, povrću i mesu. To je notorna prevara, jel' itko reagira na to? A s druge strane pogledajmo evo današnje jedne dnevne novije su nam pomogle u toj analizi, samo u posljednjem kvartalu 2018. g. cijena barela sirove nafte pala je za 40%. Kolike su bile korekcije goriva? Oko 10. Nominalno trebale su biti negdje oko 20 ali samo 10. Prvih dana siječnja došlo je do korekcije cijena barela na više, za par dolara, odmah se išlo na korekciju cijena goriva. Pa i ovdje smo uvjeravali i sebe i javnost da će recimo u slučaju sniženja PDV-a na 13% za paletu određenih proizvoda doći do značajnog smanjenja. To se ne događa. Izložili smo potrošače milosti i nemilosti tržišta, činjenica. Ali ako već donosimo Zakon o zaštiti potrošača, on to mora biti od početka do kraja. Ja se slažem, treba postojati i Zakon o zaštiti trgovaca, mi ne smijemo kreirati antipoduzetničku, antitrgovačku klimu, bili bi zadnji budale da to radimo i to je krajnje neodgovorno, moramo otvoriti prostor za stvaranje nove vrijednosti ali u fer odnosima. Zadaća države je da uspostavlja takve odnose koji će biti fer a ne pljačkaški. Šta je drugo onaj model 9,99 nego pljačka? To su stvari koji ne bi smjele biti dopustive. Ne može se cijenom ni iskazivati onda u valuti ako ne nje nema kovane. Kako je moguće da se nešto onda takvo dogodi? Znamo da manje od 5 lipa ne postoji u opticaju, a što ćemo onda sa cijenom od 56 lipa? Dakle uloga države je da u takvim situacijama reagira, da čovjeka, običnog čovjeka koji troši svoj novac zaštititi, informira, educira a ne da sužava taj prostor ukidanje regionalnih savjetovališta i što sad, sad će se preko sustava javnog natječaja dodijeliti po 70 000 kuna svakoj udruzi. Opet uravnilovka. Pa nije ista stvar da li udruga funkcionira 13 g., ima veliki pogon i obavlja sjajne stvari već godinama recimo za područje čitave županije ili je udruga mala. Dajte malo razmislite. Mislim da bi bilo konstruktivnije da pristupite na jedan drugačiji način a to je da odijelite sredstva za institucionalnu pomoć i da tim sredstvima osnažite rad udruga, da stvorite dodatne kapacitete a onda da stvarate prostor za financiranje posebnih programa. Institucionalna pomoć je jedno, programi su drugo. Ako ne znate kako se to rad, javite instituciji koja to radi savršeno, prva i jedina u RH od početka do kraja a to je Nacionalna zaklada za razvoj civilnoga društva. Oni imaju kompletne modele i 17 g. ili 16 godišnju povijest u tome. i svi će vam biti zahvalni uključujući i potrošače. I druga stvar, silno me zanima kad ćete objaviti ovaj javni natječaj samo nemojte da se dogodi kao Ministarstvu vanjskih i europskih poslova koje je natječaj objavilo prije ljeta, javno se obvezalo da će do 31. kolovoza objaviti rezultate, objavilo ih je početkom 11. mj. a ugovore sklapalo koncem 12., sramota. Pojedena čitava budžetska godina. A vi već sada znate, ne sada nego u trenutku donošenja državnog proračuna, znate koliko sredstava imate na raspolaganju i vi ste mogli ovaj natječaj već objaviti i ako ste korektni i ako stvarno želite ovo što je rekao ministar u uvodu, onda taj natječaj objavite u roku od 10 dana. Jel' objavljen već? Odlično. Silno me zanima kad će biti objavljeni rezultati jer imamo slučajeve i to treba reći, recimo kad se barata sredstvima iz Europskog socijalnog fonda, imamo natječaje koji su završili u 5. mj. prošle godine a sve do konca godine nisu sklopljeni ugovori, dakle nije došlo do realizacije. Radi se o ogromnim sredstvima, ja se nadam da to u ovom slučaju se neće dogoditi. Ako je dakle natječaj objavljen, ako je završen, vi ste u stanju to evaluirati praktički do konca veljače i omogućiti da sve normalno funkcionira. U tom smislu ako je već tako, onda vas držimo za riječ. Hvala lijepo.
Prije nastavka u ime kluba zastupnika, intervencija g. Horvat, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle ono što me veseli, veseli me to što je i ovo moje izlaganje danas i u uvodno i ovo moja intervencija koja se dogodila bila vrlo vrlo edukativna za barem neke od vas. Čuli ste broj, vi ste do sada, nikad ga niste koristili, pokušali ste ga nazvati, dobili ste reakciju s one druge strane, a da ste nekim slučajem imali kompletnu informaciju, onda biste u onom edukativnom dijelu priče dobili je ili sa web stranice Ministarstva gospodarstva gdje je velikim žutim slovima naveden taj broj i isto tako velikim žutim slovima navedeno da je poziv na taj broj naplativ i iz fiksne mreže iznosu 23 lipe, a iz mobilne mreže 1,45 sa PDV-om, uključujući, dakle bez PDV-a, dakle, sva ova naša rasprava ide svom cilju i kad se malo zainteresiramo, a ne čekamo doma skrštenih ruku da nam informacija bude stavljena na stol sama od sebe, onda na neki način ovo fiksno financiranje nečeg za što mi smatramo da nije dalo puni efekt transformiramo u jednu aktivnost za koju tražimo odziv od onih koji žele ponuditi kvalitetni projekt, a mi smo ga proračunskim novcem spremni financirati, ali znate na kakav način, na način da se on financira dijelom u trenutku kada poluči željeni efekt. I mislim da je to jedan zaokret i mislim da je dobar zaokret. Ponovit ću za sve nas ovdje prisutne da je predmetni javni natječaj raspisan 21. prosinca, objavljen na web stranici Ministarstva gospodarstva, da se projektne prijave zaprimaju do 21. siječnja, da se u njega ili na njega može javiti, ono što mi očekujemo i više od 20-ak udruga, da mogu po dva kvalitetna prijedloga biti od strane iste udruge, da udruge mogu umrežavati svoje nastupe i svoj intenzitet djelatnosti, a da se onda kao odgovorni raspolagatelj proračunskim sredstvima možemo obvezati da takve projekte koji će polučiti mjerljivi projekt financiramo iz državnog proračuna.
Jednu repliku, izvolite kolega.
Poštovani gospodine ministre, ja cijenim vaše napore, međutim, ne barate baš točnim činjenicama, naime, ja sam u i prvom čitanju i to s ove govornice nazvao broj o kojemu se radi, ali mi se nitko nije javio zato što je rasprava bila nakon 14 sati. Naime, broj funkcionira samo od 10-14 sati. Znate, to je za ljude ... [[Upadica se ne čuje.]] da, znate, ja ne znam da li je vaša praksa da sve informacije koje vam trebaju tražite sa site-ova Vlade RH i ministarstava ili da idete na tražilice. Dakle, uobičajeno je da ukucate ono što vas zanima i na tražilicama će vam izaći taj broj i nema nikakve potrebe, a mislim i da je suludo da se mora ići na web stranicu Ministarstva gospodarstva da bi se netko informirao kako bi došao do tog broja pa onda i čitao sve upute. Naime, te stvari moraju biti što je moguće dostupnije. Onog časa, meni je mogao i Pero reći koji je to broj. Dakle, ja moram dobiti informaciju u trenutku kad nazovem taj broj da se on naplaćuje i da je ova cifra koju smo rekli uvećana za PDV [[Upadica: Hvala.]] Inače, netko me ženi bez veze.
Hvala kolega. Odgovor, izvolite.
Evo ja opet pozdravljam ovu inicijativu i obećajem ovdje i vama i sveukupnoj hrvatskoj javnosti da će u automat prilikom javljanja se upravo to dogoditi, svjestan činjenice da nisu to jedini izvori mogućnosti i informiranja potrošača i upravo se u tome mi u stvari i slažemo. Dakle, širina onih koji će biti educirani i koji će upravo takve informacije konkretno potrošaču nuditi je intencija ovakvog jednog zaokreta u financiranju ovog svega. Ali pored toga, dakle, pored ovog natječaja, u svim ovim kampanjskim akcijama koje smo radili tokom godine, još je dodatnih sredstava i to prvenstveno europskih koji su u obliku razno raznog promotivnog materijala neposredno podijeljeni potrošačima da bi se kroz te brošure potrošači adekvatno i informirali.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Sljedeći u ime Kluba nezavisnih zastupnika, kolega Tomislav Žagar. Izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Uvaženi ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. U ime Kluba nezavisnih zastupnika mogu u ovom trenutku reći ono što osobno smatram, a nadam se da će kolege, s obzirom da je tako s nezavisnim zastupnicima, nadam se da će me podržat u toj odluci. Naime, mi imamo namjeru podržati ove izmjene zakona jer kao što sam rekao u replici, smatram da idu u dobrom smjeru, e sad, jedino što nas brine što intenzitet u ovom dijelu u kojem ću nešto kasnije reći, nije dovoljno jak. Kao kad Luka Modrić, najbolji igrač svijeta, ima odličan smjer, dobro puca loptu, ali često puta je slab intenzitet njegovog udarca, dao bi puno više golova. Dakle, prije nego što krenem na samu srž ovoga što želim predstaviti ovdje ministru i što ćemo uputiti amandmanom, samo da dam dva slikovita primjera. Naime, ljudi kažu, ne znam je li istina da u ljetnim mjesecima kad se pojedina vrsta piva malo više popije, kad pivovare ne mogu stići proizvesti onoliko količina koliko je potrebna, onda se pivovare međusobno prevoze pivom. A vi imate pivopija pasioniranih koji žele piti samo tu vrstu piva i onda ljudi kupuju tu vrstu piva premda je ona zapravo stigla iz druge pivovare. Čovjek čak to ne mora niti osjetiti, ne mora niti znati da je to drugo pivo proizvedeno u drugoj pivovari. I druga situacija u kojoj i sam se nalazim, nisam do sad to obraćao pažnju, nešto sam se sjetio kad sam vidio ovaj prijedlog zakona, točim gorivo i onda redovito na benzinskim pumpama imate i one njihov još proizvod, pa nije dovoljno da piše dizel nego piše još nešto, Ono što znam kao potrošač da u tom gorivo postoje aditivi, ja ne znam, nigdje nije istaknuto na benzinskoj pumpi koji su aditivi zapravo tamo unutra stavljeni, to su aditivi koji potpomažu izgaranje, koji omogućuju bolji rad motora, bolje podmazivanje ali mi kao potrošači to ne znamo, možemo samo vjerovati trgovcima da je to tako ili dovoljno nisam ni ja informiran koji su to aditivi a čak kad bi znao, možda nemam dovoljno znanja da bih razumio što zapravo ti aditivi u tom gorivu rade. E sad da krenemo na samu bit i onoga što mi se čini u ovom zakonu najproblematičnije. Istina je da ovaj zakonski prijedlog prati nacionalni program zaštite potrošača, međutim u ovom djelu o kojem je govorio i kolega Beus Richembergh, nije do kraja jasno na koji način će udruge funkcionirati, ... [[Govornik se ne razumije.]] na njima je bilo težište ovoga savjetovanja i kako će to jedinice lokalne samouprave preuzeti posebno tamo gdje nema registriranih udruga. To iz zakonskog prijedloga nije do kraja najjasnije. Mi u RH imamo 4,3 milijuna korisnika u pokretnoj mreži telekomunikacijskih usluga. 1,4 milijuna telefonskih priključaka, 4,5 milijuna priključaka na širokopojasni Internet, bilo u mobilnom ili u fiksnom djelu i 800 000 kućanstava koje imaju, gledaju televiziju putem kabelske mreže, bilo satelitom bilo digitalne mreže. Dakle, ovdje je riječ a prema izvještaju HAKOM-a o vrlo velikom tržištu koje teži negdje oko 11,5 milijardi kuna prema izvještaju HAKOM-a. Dakle to je ozbiljan novac. Da odmah kaže u startu i ja osobno a i moji kolege iz kluba, nemamo mi ništa protiv teleoperatera da to ne bi tako shvatilo, ljudi rade svoj posao i nastoje na tom poslu što više zaraditi, to je njihovo pravo, oni nešto i ulažu u mrežu, to se prema izvještaju HAKOM-a vidi. Ali ono što su svih ovih godina radili i to treba jasno reći, nije bio korektan odnos prema potrošačima. Vi imate Službu za korisnike koju možete nazivati danima, tamo rade istina, ja pretpostavljam studenti, prema ugovoru kojem ne mogu dati najtočnije informacije oko toga. Kako se to događa? Pa i sama najava iz HAKOM-a kaže evo, pročitat ću šta je rekao HAKOM. Mi nećemo ići tako daleko da bi svojim pravilnikom nametali raskid ugovora telefonom ali razmišljamo uvesti pravilo da se mora omogućiti raskid identičan načinu sklapanja pa sad ostaje vidjeti kako će to operateri provesti u djelo. Načelno nema nikakvog razloga zašto se i raskid ugovora ne bi obavljao telefonskim putem na način identičan sklapanju. Dakle da korisnik operatera obavijesti da želi raskid ugovora a operater mu potom elektroničkom poštom ili nekako drugačije pošalje obavijest o raskidu. Sad dolazimo do onog problema koji sam govorio ministru, imaju čak neki teleoperateri imaju svoje web stranice na kojima vi možete otvoriti korisnički račun i tamo možete s njima uspostaviti upravo ovu korespondenciju o kojoj se govori ovdje nekim drugim načinima. I šta se događa? Ma vi možete aktivirati uslugu koju god želite, znate šta je kvaka, pa vi ne možete nijednu uslugu deaktivirati, nema šanse da ju deaktivirate. Vi samo možete nju aktivirati. I onda oni vas traže da vi pošaljete pisan zahtjev da oni vama deaktiviraju tu uslugu. Ovaj ide u tom smjeru zakonski prijedlog, ministar je to objasnio, u članku 66. a gdje se govori da se mora na neki način dobiti potvrda, suglasnost potrošača ali opet se ostavlja, to meni sad smeta, opet se ostavlja mogućnost na druge načine pa se ovdje spominje i mail. Evo na primjeru maila, vi možete uspostaviti kontakt sa teleoperaterom, on vam može predložiti određenu uslugu i tražiti od vas recimo mailom, pošaljite mi još neke vaše osobne podatke da mogu to još drugačije nekako prezentirati i tako. Onog trenutka kad vi pošaljete svoje podatke, on može reći de facto vi ste pristali na tu uslugu. To su ti drugi načini. Evo da skratim ovu priču, predlažemo da u članku 66. a stavku 2. iza riječi da se dostavi trgovac doda se riječ potpisano, da ostaje ovaj, „neka se dostavi potpisana suglasnost, ali se onda ostavi u članku 3., doda se članak 3., u slučaju drugih načina dostave suglasnosti od strane potrošača koji omogućavaju bržu komunikacija između potrošača i trgovca, tada one moraju biti definirane pravilnikom o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga a taj pravilnik donosi HAKOM i on ga namjerava ove godine donesti. I vi možete u suradnji sa HAKOM-om riješiti da se taj pravilnik donese i da se točno zna koji su to drugi načini. Da to bude jasno, mislim da pravilnik, da HAKOM priprema čak i obrazac prilikom ponude tih telekomunikacijskih usluga da bude svima jasnije jer tu se onda evo, kolega Šuker je danas, drago mi je da to spomenuo, ja volim gledati nogomet, i u jednom paketu koji sam dobio od jednog teleoperatera, bila je i Liga prvaka. Znate šta je apsurd? Kolega Šuker je upozorio ... [[Govornik se ne razumije.]] ja više nemam tu uslugu jer oni su izgubili licencu, ma čak i to nije apsurd nego je apsurd nego ja bi sad i platio tu uslugu tom teleoperateru, ali ja ne mogu ni platiti uslugu, ja moram kao kad bi ja sad došao u dućan kupujem kruh, brašno i trebam kupiti vrhnje, oni kažu ne možeš kupiti vrhnje s kruhom i brašnom nego ti kupi sad zelje, banane onda ćeš dobiti tamo, razumijete, oni ... [[Govornik se ne razumije.]] da kupite, ne, krivo sam sad rekao, još čak da opet kupite isti proizvod samo tamo u onom paketu drugom je i taj još što trebate. To su stvari o kojima ćemo voditi računa. Nadam se da nisam zagnjavio sa ovim jer vjerujte da je, a ovo je spomenuo kolega Lalovac da negdje i kad govorimo o blokiranim, 10% ovih blokiranih računa se odnosi na teleoperatere i možda da kažem nešto, ja nemam za to dokaza ali imam možda taj osjećaj a i neke to javne osobe koriste kao eto ljude koriste kao eto ljudi su siromašni ali imaju po dva mobitela. Pazite nije to više luksuz, nije to simbol status, to je način života. Danas tako živimo. Novo doba je došlo, vi ne možete dijete više, svatko tko ima djecu zna, ne možete da više ostaviti bez pametnog telefona, bez tableta, to je način života i ne smijemo ljude optuživati što ... [[Govornik se ne razumije.]] broj imamo korisnika. Ali ih moramo zaštititi od teleoperatera koji su u ovom slučaju moćniji, koji imaju više novca, imaju mnoge stvari na raspolaganju. Molim vas ministre evo da, da razmotrite ovaj, ovaj prijedlog amandmana ako možete vi ga, ako nije dobro baš koncipiran možda da ga popravite da ide kao Vladin amandman jednostavno u svrhu bolje zaštite potrošača, inače nemamo kažem drugih bitnijih primjedbi jer ovo je ipak iskorak ka boljem, ka boljoj zaštiti, pa ćemo evo, pogotovo ćemo biti sretni ako prihvatite ovaj amandman pa bi onda i podržali taj zakonski prijedlog. Hvala.
Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika, slijedeći u ime Kluba zastupnika HSS kolega Davor Vlaović. Izvolite, kolega Vlaović.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi ministre sa suradnicama, evo u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke nekoliko riječi o predloženom zakonu, o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača. Mi iz HSS-a pozdravljamo da će RH kroz ovaj zakon imati kvalitetan alat za zaštitu potrošača i to je sigurno velika potreba i dobro da naši potrošači imaju mogućnost se žaliti na sve one nepoštene trgovačke prakse. Također zadovoljni smo što je donesen u Hrvatskoj i Zakon o nepoštenim, sprečavanju nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. I reklo bi se evo imamo dva važna alata da zaštitimo i potrošače ali i domaće proizvođače. Međutim što je u praksi, evo već kod donešenog zakona o sprječavanju nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom vidjelo se da tu nismo do kraja regulirali to područje u zaštiti domaćih proizvođača jer je zakonom bilo propisano da svi trgovci koji posluju na području RH moraju do 31.12. prošle godine potpisati nove ugovore s dobavljačem. Iz tehničkih mogućnosti to kao nisu mogli, ajd prolongirano im je to do travnja mjeseca 2018. godine. Međutim, iz razgovora sa obrtnicima, poduzetnicima koji su bili dobavljači tih trgovačkih kuća u Hrvatskoj imamo informaciju da ni do kraja travnja nisu svi potpisali nove ugovore. Zašto, zato što je jednostavno onaj koji ima monopol, a ti trgovački lanci i kuće imaju monopol i vršili su pritisak na svoje dobavljače te obrtnike i poduzetnike iz Hrvatske da prilikom potpisivanja tog novog ugovora pristanu na nove uvjete gdje su oni kako to kažu dobavljači, naši proizvođači sve nepošteno stavili pod pošteno. I volio bih vidjeti izvještaj za 2018., da, da evo sad ćemo ga ovdje dobiti, Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koja je zadužena za kontrolu provedbe ovog zakona kako će to izgledati. Bojim se da oni sa 9 zaposlenih, sa plaćama i opremom koju imaju nemaju te tehničke mogućnosti do kraja pratiti jer to smo govorili i kod donošenja tog zakona da se mora ojačati ta agencija i da se mora više ljudi zaposliti i da moraju dobiti kvalitetnu potporu u tehničkom i financijskom smislu i bojim se da nismo na pravi način iskoristili ovaj alat koji smo donijeli, dobro da imamo zakon, ali vidjet ćemo kako će on u praksi i u provedbi biti, a vidimo da već u startu bilo problema, jel kao što reče jedan od obrtnika, dobavljača jedne trgovačke kuće, sve nepošteno je na jednom postalo pošteno. Jednostavno je morao potpisat ugovor i sad teško posluje i bojim se da, da, da će morati dio proizvodnje i smanjiti jer ne može te uvjete pratiti. Povezano je to i s ovim Zakonom o zaštiti potrošača, naravno da je dobro da se mi usklađujemo s europskim direktivama, da spriječimo nepoštene trgovačke prakse, da naš svaki potrošač, svaki naš građanin ima pravo znati pod kojim uvjetima kupuje neku robu ili neku uslugu, gdje se i kome može žaliti ako to ne bude ostvareno i koja su njegova prava. Međutim, u praksi je situacija da je ovo negdje oko 5% naših građana se žalilo, a puno je više onih koji se ne žale. Problem je što ne vjeruju u sustav. Zašto ne vjeruju u sustav, pa zato sve one tužbe koje su bile za nepoštenu trgovačku praksu, gdje su naši građani prevareni sudski procesi traju godinama i jednostavno se ne donose presude ili se donese, još što je poraznije, na različitim sudovima u sličnim predmetima različite presude. Evo to je već spominjao kolega Aleksić u slučaju Franak, neobjašnjivo je da u vrlo sličnim predmetima različiti sudovi na različitim nivoima donose različite presude. To je ono što odvraća naše građane da se žale, da podnose tužbe protiv nepoštenih trgovačkih praksi. Prvo bi i to dio, to nije resor Ministarstva gospodarstva, ali mislim da je potrebno to ovdje reć u kontekstu donošenja ovog zakona, da bi vratili povjerenje građana u sustav moramo mijenjati ponašanje i trgovaca i proizvođača ali i kupaca, ali naravno i nadogradnju tj. sustav sudova i ubrzati sudske procese i biti od pomoći našim građanima u tim procesima. I zato evo pozdravljamo što se spušta na teren ova savjetodavna uloga da se ljudi mogu javiti u svojim jedinicama lokalne samouprave da imaju kvalitetnu informaciju kome se mogu žaliti i da dobiju stručnu i pravnu pomoć. Slažem se s ovim dijelom da nije dobro da se ukida financiranje regionalnih savjetovališta jer i evo sam zakonodavac u obrazloženju donošenja zakona kaže da se analizom pokazala da jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljno administrativnih ljudskih kapaciteta, ni financijskih neke da same mogu osnovati savjetodavna tijela i predlaže se osnivanje zajedničkih tijela više jedinica lokalne samouprave, pa zašto kad već imamo regionalna sad to mijenjati, a ostavlja se mogućnost da se više jedinica lokalne samouprave udruži i da osnuje savjetodavno tijelo, to je dobro. Međutim mislim da bi bilo dobro kad bi svaka jedinica lokalne samouprave mogla imati savjetodavno tijelo za potrošače, ali obzirom na njihove stvarno kapacitete, administrativne i financijske to je, nije realno u RH i sigurno da je jedna regionalna, regionalno savjetovalište ima dosta dobro je to riješeno i ne bi trebalo to značajnije mijenjati i ono što želim također istaknuti da je dobro da se u cilju transparentnosti ovoga Zakona, da bi potrošači bili informirali, inzistira na to da se objavljuje na mrežnim stranicama popisi trgovaca i svih onih koji sudjeluju u ovom procesu i gdje, koja su savjetodavna tijela osnovana i tko su u njihovom sastavu. Predlaže se i da Gospodarska komora i Obrtnička komora na svojim mrežnim stranicama također to objavljuju, što je dobro. Međutim, mislim da je ovdje propušteno staviti u Zakon da jedinice lokalne samouprave imaju obvezu na svojim mrežnim stranicama objavljivati ovo, pa evo, predlažem da zakonodavac to još uvrsti, još uvijek ima vremena da i jedinice lokalne samouprave, bez obzira da li imaju na svom području osnovano savjetodavno tijelo da objave gdje građani mogu dobiti informaciju jel to nije predviđeno precizno u Zakonu. Također kad je riječ o Udrugama, one su važne za zaštitu potrošača, one su organizirane na način da njihovi članovi Udruga, potrošači, svojim članarinama financiraju i evo vidimo, financirali su se iz državnog proračuna, sad to moraju kroz javni natječaj, kroz projekte, što je dobro da vježbaju pisati projekte. Međutim, to ne osigurava kontinuitet kvalitetnog financiranja i mislim da će oslabiti sam rad tih Udruga i to treba malo možda kvalitetnije riješiti, a nije u Zakonu ni predviđeno tko ne smije financirati Udruge za zaštitu potrošača. Pa postavljam pitanje i postavlja se pitanje, mogu li trgovačke kuće, operateri ili pružatelji javnih usluga, biti donatori i Udrugama za zaštitu potrošača? Zakonom nije rečeno da ne smiju, drugim riječima, mogu, ali onda je to sukob interesa jer pitanje dali će onda Udruge za zaštitu potrošača, a morat će tražiti izvore financiranja jer sigurno na ovaj način možda neće neke dobiti sredstva iz državnog proračuna kroz natječaj, onda će doći u sukob interesa da ih financira onaj protiv kojeg bi sutra trebali uložiti tužbu ili prigovor na nepoštenu trgovačku praksu. Također bi se osvrnuo i na ovaj dio kad je riječ o operaterima i nepoštenim trgovačkim praksama, da je nedopustivo da vi ne možete raskinuti Ugovor, već je spomenut sport, oni su izgubili licencu, neke pakete više nemaju, ne možete raskinuti Ugovor zbog toga što bi htjeli te programe gledati, nego ga možete raskinuti samo na svoju štetu da platite penale, a niti su snizili cijenu jer više ne pružaju onu istu uslugu koju su ugovorili. Tako da mislim da ne štitimo dovoljno na taj način naše građane, potrošače i da na taj način i dalje se ostvaruje onaj monopol koji imaju tele operateri u RH. Postoje različite prakse iz zemalja izvan EU, pogotovo je problem s naručivanjem roba i usluga iz Kine i drugih zemalja gdje jednostavno naši sugrađani ne znaju kome bi se žalili i onda jednostavno i odustanu od žalbe, a za proizvod koji naruče putem Interneta, koji je vrijednosti 100 ili 200 kn, najčešće dobiju nešto drugo ili treće, ne one kvalitete kako je oglašeno i zbog te male vrijednosti oni se ne žale. I zbog toga ovaj broj od žalbi koje je ovdje spomenuto, oko 250 000, sigurno nije u konačnici broj građana koji su prevareni u tom lancu trgovine, nego je sigurno više i moramo naći modele da što više naših sugrađana dobije mogućnost da se mogu žalit, pogotovo oni slabijeg imovnog stanja iz nerazvijenih područja. Imamo Institut besplatne pravne pomoći, pa onda evo, postavljam pitanje, može li naš jedan prevareni potrošač, kupac, dobiti besplatnu pravnu pomoć u tužbi protiv nekog trgovca, jel kolko ja znam da do sada su to uglavnom u nekim drugim sudskim predmetima mogli, da li mogu i ovdje u ovakvim predmetima, ako ne, predlažem da se uvede da mogu i za predmete tužbi protiv trgovačkih kuća koji su prevareni u postupku nabave nekih roba ili usluga dobiti besplatnu pravnu pomoć. Mislim da bi to pomoglo da naši potrošači koji su slabijeg imovnog stanja, pogotovo umirovljenici, da ostvare svoje pravo, da dobiju naknadu za prevarenu uslugu ili naknadu ili robu koja im nije isporučena one kvalitete koja je tražena. Generalno, dobro je da donosimo ovaj Zakon, da se usklađujemo sa europskom Direktivom o zaštiti od nepoštenih praksi, ali rekao sam već uvodno, mi moramo prije svega mijenjati funkcioniranje institucija države od sudstva na niže jer nemamo povjerenje naših građana u te institucije zbog svega što sam već ranije naveo, zbog sporosti sustava, zbog različitog presuđivanja na različitim sudovima u istim predmetima i dokle god je tako, neće biti više ni ovih 250 000 prigovora, a bilo bi sigurno 500 000 da imamo kvalitetnije uređen sustav. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Time smo zaključili raspravu u ime klubova. Prije prelaska na pojedinačnu raspravu, pozdravimo učenike i učenice Upravne škole iz Zagreba koji su nam se pridružili, dobar dan i dobro došli!... [[Pljesak]] Nastavljamo s pojedinačnom raspravom, slijedeći je kolega Miro Bulj, Pošto kolege Bulja nema, sukladno čl. 233 on gubi daljnje pravo na govor o ovoj točki dnevnog reda. Nakon kolege Mire Bulja slijedeći za pojedinačnu raspravu prijavio se kolega Stjepan Čuraj, izvolite kolega.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, nadovezivajući se na raspravu u ime kluba, podnijeti ću Amandman vezano na čl. 10. Zakona izmjena koji opet govori o čl. 66a., pa ću prvo malo o tome, pa onda još o par nekih stvari koje smo danas imali ovdje i upita u samoj raspravi. Naime, ovim prijedlogom Zakona, mislim da se uvodi red u nešto što, ja mislim brojni naši građani su imali iskustvo da prilikom produžavanja najčešće Ugovora, javi ti se operater, ponudi ti neki paket, pa ti kažeš onako ljudski, dobro, može i onda dobiješ nešto praktički nisi ni vidio što i možda tek si shvatio na računu da to nije sve ono i da to možda nije ona cijena koju si ti mislio. I naravno ljudi, onako inercijom, ne da im se sad ponovno zvati, raspravljati, svađati, to možda nije u nekom velikom iznosu i budu vezani, 12, 18 mjeseci za određenog teleoperatera ili određene usluge, eto onako neka imam pa da nije dovoljno presudno da se ja idem s neki svađat, raspravljat, podnosit pisane prigovore, žalbe, koje se onda urudžbiraju, aktiviraju, faksom ili kako god već šalju itd., itd. na koji način to već reguliramo. Sada, ovim zakonom, sve ono što telefonom dogovorite, oni imaju obvezu vama poslati taksativno navedeno. I dobro je da je stavljeno elektroničkim putem, da koristimo suvremene tehnologije, da li je to mail, da li su to neke aplikacije, da li su to neki SMS poruke, nebitno, bitno je da je jasno, razumljivo i dostupno. Naravno nisu svi, nemaju svi naši građani niti pristup određenim tehnologijama i naravno da tu se treba izjasniti kojim putem želite i na koji način adresu želite da vam se ta ponuda dostavi. I upravo tu leži možda jedan problem, a sve u interesu, opet govorim, naših potrošača. Ono samo da dovršim, dakle vi onda morate samo poslati suglasan sam, slažem se i od tog dana, od tog trenutka vi ste zapravo potpisali ugovor i složili ste se tom ponudom u kojoj mora jasno biti definirana, ovdje u zakonu to nije, ali to vjerojatno ćemo pravilnikom definirat što sve u tom mora biti navedeno, naravno, rok trajanja, kao i svaki drugi ugovor, rok potpisne strane, iznosi itd. E sad, imamo situaciju u kojoj vi želite nešto odmah, bilo da je to program koji je večeras dostupan ili sutra, bilo da je to usluga teleoperatera, putovanje u inozemstvo ili određenih dodatnih gigabajta prometa, zamislite, potrošili ste određeni promet. I onda vam pada po onoj usporenoj brzini. Vi sad želite veću, po ovome, za jednokratno vi bi trebali to tražiti, oni vam dostaviti, pa se suglasiti određena može nastati problem u korespondenciji. Ako imate sve dostupne elektroničke uređaje, moj i naš amandman ide u smjeru da se omogući dosadašnja praksa, ali u roku ne duljem od 30 dana ili do dana sklapanja ugovora. To znači, ja nazovem, aktiviram, želim aktivirati određenu uslugu, meni se to omogući, kao po dosadašnjim uvjetima. I aktivira se, ali mi se mora, da to bude dugotrajna usluga jer ova bi bila na razini i tako sam i naveo u amandmanu ne duljem od 30 dana, da bi to nešto bilo dugotrajno, oni moraju proći ovaj sad postupak koji danas mijenjamo. Znači, poslati sve taksativno šta sam naveo i ja se moram sa time složiti. Ali ih to ne priječi da meni aktiviraju odmah ako je dostupna ili odmah sljedeći radni dan što prije i naravno, tu moramo razmišljati i o onima pružateljima usluga, da mi imaju pravo to naplatiti kao i svaki put do sada. A ne da dolazi do nekih obijesnih aktivacija, nepotpisivanja ugovora, i onda di su zakonske osnove za utuživanje odnosno naplaćivanje onoga što ste naručili. Ali, zato to ograničavamo na 30 dana jer ja nešto želim odmah, ja kao potrošač želim odmah sutra, ne pisanim putem ili nekim mailom, pa nije prošao došao, obrada, nekada to zbilja može trajati brzo, a nekad to može se iskomplicirati, nemaju kažem još jednom svi to dostupno i mjera, načina kako .../nerazumljivo/... možda ni neko nema svoj mail pa mora odobriti nečiji tuđi i taj mora se usuglasiti, tu dolazimo sa onim GDPR-om, itd. znači tu može biti različitih začkuljica kako, na koji način će HAKOM regulirati taj nivo usuglašavanja provjere autentičnosti korištenja osobnih podataka radi sklapanja ugovora, itd. itd. Ne mora biti, ali uvijek znamo da se neke stvari mogu zakomplicirati. Zato upravo je dobro da se ostavi ovaj jedan mali prozor, da se usuglasimo da ono što je nama bitno i što želimo odmah da se može omogućiti, ali da mi imamo upravo samo 30 dana da se odlučimo je li to to, da dobijemo sve što smo tražili, da želimo na dulji period ili ne. Isto tako, ja možda ne želim dugotrajnu obvezu. Ja možda nešto želim samo sada, samo jednokratno, samo 30 dana. I onda je ovo zapravo upravo ovakav način je omogućen da se brzo i efikasno dobije ona usluga tražena u roku 30, ne duljem od 30 dana, dakle u pravilu mjesec dana i di ja dobim račun nakon mjesec dana, ako želim, moram ponovno uzet, nazvat itd. itd. Pa možda nikad ne sklopim ugovor, ja ću reći, ja hoću svaki mjesec zvati i aktivirati, onaj mjesec kad ne aktiviram, neću. Dakle, to je nešto slično kad vam istekne ugovor kod teleoperatera, a vi ga nastavite dalje koristiti, a vi ga nastavite dalje koristiti, to je tzv. rolling ugovor, u kojem vi imate sve usluge, sve uvjete koje ste imali prije, ali možete doći u bilo kojem trenutku reći ja više neću ništa. I nema nikakve ugovorne obveze koja to vama priječi ili snosi neke penale radi raskida. Tako da evo, to je jedna stvar koju sigurno se nadam da bi mogli naći rješenja da omogućimo našim građanima, a s druge strane, naravno, nijedan operater neće raditi uz veliki rizik ili sebi na štetu i moramo ujedno i njih zaštiti i da je to apsolutno jasno, ali idemo prvo od naših građana, idemo prvo njima omogućiti fleksibilniju, bržu, dostupniju uslugu, naravno, neće to biti usluga ako netko ne nađe sebi interes da ju i pruža, zato ovo upravo i ima smisla. Druga stvar koju sam rekao u ime kluba vezano je za savjetodavna tijela i mogućnost da se određenim pravilnicima, da li kroz Ministarstvo gospodarstva, HAKOM upravo poveća informiranost naših građana odnosno potrošača i njihova prava, upravo možda kroz onu zakonsku obvezu objašnjavanja o načinu podnošenja prigovora putem članka tog i tog, da se tamo na toj obavijesti koju svaki trgovac mora imati stavi i adresa da se mogu upoznati, di se mogu upoznati sa svojim potrošačkim pravima. Za tu određenu, znači, da li web adresa, ili adresa ili naziv savjetodavnog tijela koji su ovdje osniva. I dobro je ovo danas što smo imali, da se, ja nadam se još i u budućnosti više novca za to odvaja, milijun i 400 je ministar najavio, da je natječaj otvoren do 21.1., dakle još nekoliko, još 4 dana za udruge da konkuriraju za svoje projekte i mislim da upravo zajedno sa jedinicama lokalne samouprave bi se trebalo naći novi, koji imaju isto obvezu osnivanja tih savjetodavnih tijela i novi model financiranja, institucionalnog financiranja gdje znamo da te Udruge najbolje rade kad imaju one osnovne, makar to bile minimalne troškove, ako govorimo i o minimalnoj plaći, pokrivene režijske troškove i sve ostalo, da onda mogu normalno konkurirati za određene projekte i sebi naravno pokrivati dodatne troškove i raditi za neki pristojni iznos. Jel mi nećemo dobiti kvalitetnog stručnjaka koji mora proći… [[Govornik se ne razumije]] koji će raditi za 3.000,00 kn, to mislim da je svima jasno. Ali, moramo omogućiti da oni mogu dobiti koliko žele i da ima odakle, jel nitko neće doći u nepoznato, a želi, zna, može, hoće i educirao se i to svakako trebamo upravo prebaciti što više na taj nevladin Sektor. Ja to sam već nekoliko puta ovdje rekao, u Nizozemskoj i time ću završiti, puno stvari, pogotovo kada govorimo o zaštiti potrošača je organizirana kroz određene cehovske Udruge ili posebne stručne koji brinu o svojim članovima i ti plaćaš članarinu, znači, ne govorim ja tu država, država njih možda institucionalno nešto isfinancira, ali taj … [[Govornik se ne razumije]] je njihov, ja plaćam članarinu i onda se oni brinu o meni kada ostanem bez posla, kada trebam ući u radni spor, kad je bilo koje moje pravo, oni osiguravaju odvjetnike, itd., itd. To rade Udruge koje imaju milione i milione članova. I onda nije svejedno da li ti nešto podnašaš neki prigovor i ulaziš u borbu s nekim tele operaterom, ti jadan mali, oni te tamo po šablonu znaju kako se sve rješava ili kad to radi netko tko je ozbiljan i tko apsolutno zna o čemu se radi i koji je za to stručan i koji ima itekakvu utakmicu u nogama. I to je ovaj dio sufinanciranja, financiranja i tih savjetodavnih tijela, a pogotovo tih Udruga za zaštitu potrošača i mislim da onaj dio, pogotovo, to ću još jednom reći, da nakon usvajanja ovog Zakona više trgovci neće moći oglašavati velike popuste na izlozima koji su zapravo obmanjivali javnost jer su stavili jedan proizvod na taj popust, a sve ostalo je drugo manje, samo da te navedu da uđeš unutra. Zahvaljujem.
Hvala vam. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, izvolite kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Čuraj, postaviti ću vam jedno pitanje, između ostaloga ja Amandmanima predlažem da se propiše da država ima obavezu nakon pravomoćnosti kolektivne sudske presude, Zakonom propisati sustavno obeštećenje potrošača. Znači, kad je kompletan kolektivni proces gotov, država bi ga imala obvezu Zakonom propisati kako obeštetiti potrošače. To je u skladu sa jednom novom Direktivom EU koja tek dolazi, gdje će biti već utvrđeno da u samom procesu kolektivnom mora biti utvrđen način obeštećenja, pa me zanima hoćete li podržati taj moj Amandman, jer je on kao prvo u skladu sa pravom EU-a, jer je on usmjeren prema tome da se 125 000 ljudi obešteti jer ne možemo očekivati da će oni svi ići na sud, ne vjerujem da će ih više od 20% tužiti. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega.
Zahvaljujem. Dakle, bilo bi puno jednostavnije kod nas da je na snazi Anglosaksonsko pravo da mi imamo presedansko pravo u kojem mi na temelju jedne presude praktički sve ostale presude možemo posložiti i reći to je jednom presuđeno, jednom završeno i po tako svi moraju. Nažalost, mi takav sustav nemamo. Ovo što vi govorite, ja ću proučiti, dapače, ja se slažem, ja kao osobno koji sam imao kredit u švicarcima i koji sam ga zatvorio i na kraju kad sam ga zatvorio platio sam sve ono što sam podigo i još barem 50-60% više, a trebao sam možda 20, ovaj, me interesira da ne moram ulaziti u te postupke. Međutim, ukoliko se dogodi ova presuda i revizija, ako se potvrdi, ja mislim da će banke te biti primorane u svojem interesu nuditi nagodbe samo zato da ne plaćaju troškove. E sad, ako to nije tako, ako oni misle da neće dobiti spor, onda nema ni ovoga Zakona, ali ja vjerujem da ako jedan spor je dobiven, da će onda to vjerojatno vrijedi i za ostale, ali mi, nažalost, nemamo takav sustav pravosudni u RH.
Isprika, hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom, slijedeća je kolegica Irena Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče. Poštovani ministre, ja sam već u replici rekla da vidim ovo kao pozitivan iskorak, ali očekujemo i cijeli paket koji ide na ovu temu i znamo da je nepošteno poslovanje trgovaca prema nama, nažalost, nije izuzetak, nego je često i praksa. Recimo, događaju se situacije, dio situacija spada u sferu HAKOM-a, ja sam toga svjesna, ali sad je prilika da se i o tome progovori, a dio situacija naravno spada i u ovu domenu o kojoj sada govorimo. Evo npr. konkretna situacija, vi odjavite uslugu tele operatera, raskinete Ugovor i vratite opremu i što se dogodi? Dobijete račun za mjesec za koji ste imali vraćenu opremu i raskinut Ugovor. I vi dođete uredno, čekate 10-tak ljudi na šalteru, dođete na svoj red i kažete kako sam mogao dobiti račun za mjesec za koji nisam imao opremu, preko čega sam koristio vašu uslugu kad nemam opremu, kako je uopće moglo doći do te greške? I onda vam osoba na šalteru se ispriča i kaže mi ne znamo kako je došlo do te greške, ali vaš Ugovor nije raskinut. Ja kažem evo, ako sam ja u ovom slučaju ta stranka, ja bih rekla kako nije raskinut kad evo, tu je datum kad sam raskinula Ugovor, onda se to ulazi u sistem, provjerava se itd. Međutim, ispada da Ugovor nije raskinut. Recimo, mogu ja biti ta stranka, možete sutra biti vi, može biti bilo tko od naših građana. I kako može doći do naplate nečega što nije korišteno, to je moje pitanje, to nije moje pitanje vama, nego svima nama i nažalost, to nije izolirani slučaj, to postaje masovni slučaj. I sad ja se pitam na koji način tome izaći na kraj i rješenje je, dakle, u određenim mehanizmima koje HAKOM treba poduzeti i iskreno govoreći nisam baš posve u svemu sretna sa onim mehanizmima koje HAKOM sada poduzima i nadam se da će ići prema poboljšanju toga nadzora i da se ovakve stvari jednostavno ne događaju jer stvarno nije prihvatljivo nikome da plati nešto što nije koristio i ovdje smo mi kao potrošači stvarno u nezavidnoj situaciji. Važećim zakonom propisane su i neke odredbe, kojih se trgovci ne pridržavaju baš uvijek u praksi, jedna od ovih koji sam sada rekla, a tiče se HAKOM-a, ali također imamo problem s oglasnim lecima. Oglasni leci u nemalom broju slučajeva ističu proizvod koji onda ako čitamo onu sitnu oznaku dolje, bude sa zvjezdicom gore, a dolje je u napomeni, kaže do isteka zaliha ili ograničen broj, odnosno, ograničena količina i u redu, međutim, pitamo se koja je to ograničena količina. Ako recimo, dođe oglasnih letaka 10000, za količinu proizvoda konkretno kojeg je 50 komada sniženo, ja vas molim mi onda kao kupci, zapravo, obmanuti, jel to isto nepoštena trgovačka praksa, ja po mom osobnom mišljenju smatram da je. Vi ste ovdje dobro istaknuli najvažnije probleme koje smo apostrofirali kroz javnu raspravu koje je vaše ministarstvo resorno prepoznalo i otkloniti ćemo ih ovim zakonom. Ostao je dio problema koji će se urediti u narednom periodu. Ono što je još potrebno istaknuti, mi znamo da su zemlje članice povezane određenom aplikacijom i to je tzv. mreža za suradnju i zaštitu potrošača, ja uvijek ističem prednosti takvih mreža i sudjelovanje Hrvatske i u toj mreži i u rapeksu i u ostalim asocijacijama i mrežama na razini EU i zemalja članica i ako imate sumnju na prevaru i recimo kupili ste robu preko interneta ili robu ili uređaj ili nešto treće, znate da je ministarstvo adresa na koju se možete obratiti odnosno, sektor tržišne inspekcije i to vjerujte jako malo naših građana zapravo zna. Ne biste vjerovali koliko malo naših građana zna, da postoji ta adresa na koju se mogu javiti, a vi znate prema vašim statistikama koliko malo građana zapravo zna tu informaciju, po mom mišljenju premalo. Zašto to govorim? Zato što velik dio naših građana i to sam već nekad prije rekla, će radije nazvati televiziju ili medije i onda prijaviti nekakav takav slučaj, umjesto da se obrati na adekvatnu adresu, a to je adresa resornog ministarstva. Zašto? Pa s jedne strane razlog je možda nepovjerenje u neke institucije, što ne mora biti ovdje konkretno slučaj, a s druge strane, žele kroz medije upozoriti ostale sugrađane na iskustvo koje su imali i na neki način spriječiti da se to nekom drugom dogodi. Postoje neke emisije na televiziji koje se s tim bave, pa onda pridonose popularizaciji tih slučaja. Menije je jako drago onaj rapeks i ja ga redovno pratim i drago mi je da Hrvatska aktivno sudjeluje u toj razmjeni informacija između zemalja i nadam se da ćemo i dalje sudjelovati na tu temu. Hrvatska praksa pokazuje da veliki dio kršenja potrošačkih prava, zapravo, se odnosi na one odredbe tzv. akcijska prodaja sniženja rasprodaja, a upravo to je ministar u svom govoru obrazlažući ovaj zakon, apostrofirao kao problematičnom i po nekim natpisima zapravo ispada da neki imaju sniženje cijele godine, a zapravo nemaju ni onda kada bi trebali kada govorimo o stvarnom sniženju. I to je svojevrsno zavaravanje potrošača i to treba spriječiti i kada će se to urediti, a urediti će se, onda će imati koristi ne samo kupci, nego će imate i koriti i trgovci, jer na taj način će biti njihovo poslovanje transparentniji i jednostavnije, a vjerujem da će im se i poboljšati poslovanje, s obzirom da nitko kao potrošač nitko ne voli kada ga se obmanjuje. I također praksa hrvatska pokazuje da je potrebno zaštiti potrošače koji ne žele primati telefonsku pozive, po uzoru na neke susjedne zemlje i neke zemlje članice EU, koje su razvile određene mehanizme i mislim da će se to u dogledno vrijeme dogoditi. Ono što je još bitno reći, neuručivanje pisane obaveze o pravu na raskidu ugovora, koje su sklopljene internetskim ili telefonskim putem, izostanak povratak novca, ponekad zna nastati komplikacija reklamacije na troškove električne energije ili toplinske energije, koje nerijetko ne završavaju onako kako bi trebale u skladu sa samom biti te reklamacije. Reklamacije na Internet i mobilne usluge koje često nemaju svoju svrhu osim da posluži kao nekakav papir a znamo koji je postotak uspješnog rješavanja tih reklamacija. Taj prigovor uopće nema veze sada sa ministarstvom nego ide isključivo na one tvrtke koje se bave s ovim područjem i zato mi je jako drago da dolazi do jačanje sustava kontrole i mislim da je to gotovo presudan mehanizam. Isto tako označavanje proizvoda posebno kozmetičkih, prehrambeno i dječjih i kontrole što se sve uvozi u Hrvatsku i na koji način. Zato vidim ovaj zakon kao pozitivan iskorak. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom, sljedeći je kolega Marin Škibola, izvolite kolega Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo, danas imamo temu Zakon o zaštiti potrošača. Na tu temu ja sam bio kod vas u Ministarstvu gospodarstva. Vama je poznato, razgovarali smo o članku 17 Zakona o zaštiti potrošača i o nekim drugim temama, koje ću ja u ovoj pojedinačnoj raspravi sada i spomenuti. Taj čl. 17. oko kojeg smo razgovarali ipak nije dio ove izmjene i dopune zakona, zato smo tražili način, kako bi to mogli ipak dopuniti i staviti. E sada pitanje je mislim da može tu vlada reagirati nekim amandmanom, sada trenutno u ovom postupku, nisam siguran. Ali, svakako ću se još konzultirati oko toga, ako to ne bude moguće pravno tehnički, onda svakako u sljedećim izmjenama i dopunama prema onome što smo razgovarali, da se zabrani korporacijama stavljanje tog reklamnog materijala na kvake tj. na brave od privatnih vrata, zašto, zato što smatra da na takav način ulaze u privatni prostor građana i da se defakto ugrožava njihova sigurnost jer tada lopovi i oni koji namjeravaju imaju neke takve namjere da opljačkaju nekoga mogu ovaj kontrolirati da li se sa brave mako taj reklamni materijal il nije i u slučaju da nekoga nema dugo doma on primijeti prema tome što se taj reklamni materijal nije makao sa kvake od privatnih vrata i to je neki, ovaj to mu može biti neki znak da provali u taj stan. Tako da zbog te sigurnosti građana, isključivo zbog toga htio bi da se to evo uvrsti. Drago mi je što ste vi našli razumijevanje za to, volio bi kada bi moglo to i sad kroz ove izmjene dopune zakona ako ikako moguće da Vlada to stavi, ako ne onda svakako u slijedećima. Pozdravio bi nove neke promjene u ovom Zakonu o zaštiti potrošača, moram reći da ću ga podržati. Svakako tu mislim na promjene u odnosu sa teleoperaterima, do danas su se sklapali ti ugovori sa teleoperaterima telefonski i mislim da je to bilo jako loše tu je bilo mnogo prevara građana, gdje se građanima podvaljivalo neke stvari koje zapravo oni nisu tražili, nisu ugovorili, nisu dogovorili i budući da nema pismenog traga oni ni mogu, oni ne mogu ovaj dokazati u poslovnicama da oni nisu zapravo to nisu dogovorili. Bilo je također situacija gdje bi starije osobe u tom kontekstu nasamarili i onda kad nasamare stariju osobu koja možda je i zdravstveno u nekom problemu ona mora dolaziti u poslovnicu, raskidati taj ugovor a možda nije u mogućnosti da dođe zbog zdravstvenih problema i događalo se da oni nisu uopće dopuštali da ide njen sin, unuk ili netko blizak njoj, nego su zahtijevali da osobno ona dođe, a čovjek ne može doći jer ima zdravstvenih problema. Još jedna problematika o kojoj smo razgovarali na tom sastanku bila je isto oko, bila je oko tih prijava znači na neispravne račune. Vidimo prema posljednjem izvješću HAKOM-a da ima mnogo neispravnih računa i onda se postavlja pitanje kako je moguće da teleoperateri izdaju toliko tih neispravnih računa, to se vidi prema statistikama i oni na kraju priznaju oni kažu da, mi smo izdali taj neispravan račun mi ćemo ga promijenit i to je to, ali znači oni građani npr. su to zanemarili oni bivaju prevareni. I problem je u tome da to treba sustavno rješavat, ne može se događat da kod teleoperatera ima toliko tih neispravnih, neispravnih računa. Ja ću sad pročitat neke podatke ovaj iz 2017. godine, otprilike bilo je 93.000 prigovora na iznose računa u prvom stupnju, od prilike ih je pozitivno prihvaćeno 48.000, djelomično pozitivno 22.000 i negativno 23.000, znači od tih 93.000 prigovora, 70.000 prigovora je pozitivno prihvaćeno. Znači, da toliko tih prigovora zaista ovaj stoje znači da je, tu nije problem u ljudima koji su se javljali i koji su se žalili, nego stvarno teleoperateri koji kroz tu, izdaju tih neispravnih računa žele ušićariti neku veću, veću zaradu. Govorilo se isto o toj propagandi korporacija znači gdje oni kroz različite akcijske ovaj ponude oni kažu evo mi imamo akcijsku ponudu slijedeći tjedan u četvrtak, bit će taj i taj ovaj proizvod na popustu i onda se ljudi navuku, dođu u trgovinu i tog proizvoda nema ili, ili je samo jedan taj proizvod i tak dalje i ljudi dođu tražit taj proizvod, ne na lete na taj proizvod, ali već kad su došli u trgovinu onda kupe nešto drugo i to su te manipulacije kojima se oni služe. Smatram da bi tu trebalo nać neke mehanizme kako to spriječiti jer ne može se reć mi imamo popust na neki proizvod i onda, i onda da zapravo tog proizvoda ima u opticaju da je samo 1 taj proizvod. Druga stvar je ta isto sporost i tromost institucija kod zaštite potrošača u segmentu pružanja financijskih usluga, gospodin Aleksić je govorio o problemu švicarski franak, zaista smatram da bi to trebalo rješavati sustavno da bi trebalo donijeti određeno zakonsko uređenje koje će riješiti kolektivno tu priču, a ne da potrošači pojedinačno moraju ulaziti u tužbe sa bankama, koje su često i rizične, izlažu se riziku isto da izgube u tim tužbama jer odvjetnici su u Hrvatskoj takvi kakvi jesu, a znamo svi da su zaista banke ugovarale kamatne stope na jedan protu ovaj pravni način i da su mijenjali te kamatne stope svojevoljno što nije bilo zapisano u ugovornoj odredbi. Evo to je otprilike dio nekih stvari koje sam htjeo spomenuti u ovoj raspravi, u svakom slučaju podržat ću ovaj zakon i kao što sam rekao na početku najviše mi se sviđa ova odredba di teleoperateri neće više moći ugovarati i sklapati te ugovore telefonskim putem.
Na vaše izlaganje kolega imam jednu repliku, kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče, kolega Škibola u vašem izlaganju dopalo mi se što ste vrlo bili konkretni, konkretno kada je riječ o teleoperaterima. Pa ljudi moji, oni se tako bahato ponašaju da čovjek ne može doći sebi. Ja sam osobno bio od HT-a 9 dana isključen. Nisam htio uopće ništa činiti, vi ne možete doći razgovarat s nekim, vama se javlja automatske sekretarice, prema tome od čega smo mi zaštićeni? Kada je riječ o zaštiti potrošača, oni su zaštićeni, mi smo potpuno nezaštićeni. Ovo je podatak da se pojavilo preko 90 tisuća prigovora na račune. Pa to nije incidentna pojava, to je sistemska pojava. Predlažem drakonske kazne u tom slučaju. I druga stvar. Ovdje ministar gospodarstva omogućite građaninu da može razgovarat s nekim iz te nevidljive korporacije koja nas pljačkaju. Oni su u tom razmjerima postali [[Upadica: Hvala.]] centri da ne može građanin [[Upadica: Hvala kolega.]] jadno se osjeća, evo.
Odgovor, izvolite.
Hvala g. Lovrinović na tom osobnom iskustvu, stvarno drakonske kazne bi tu bile nužne jer se ne radi o nekom slučaju, vidi se da se radi o namjernom pljačkanju hrvatskih građana, sistematskom pljačkanju hrvatskih građana, oni to poslije opravdaju kao ha mi smo pogriješili, ima puno prigovora na račune, ali iz ovih statističkih podataka vidi se da to nisu slučajne pogreške nego da se radi o namjernim pogreškama kako bi se pljačkalo građane.
Hvala vam. Sada je na redu kolega Goran Aleksić, a nakon kolege Aleksića, imat ćemo iznošenje stajališta kluba zastupnika, izvolite kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi ministre sa suradnicama, uvažene kolegice i kolege. Ja ću sada izložiti amandmane koje predlažem da se uvrste u izmjene i dopune Zakona o zaštiti potrošača i obrazložit ću zašto su ti amandmani važni i zašto ih je moguće prihvatiti. Pa najprije ću izložiti ovaj amandman za koji smatram da je najvažniji, a tiče se upravo kolektivnih sudskih procesa, tiče se nečega što nije regulirano zakonima koji su trenutno na snazi, a jednom, vrlo jednostavnom odredbom naložilo bi se upravo nama ovdje u HS-u da neke stvari rješavamo za potrošače na način da njima bude lakše. Pa evo kako glasi taj stavak, st. 4. u čl. 106., novi stavak 4. kojeg sada nema a tiče se prava potrošača nakon utvrđene pravomoćne kolektivne sudske presude. Ovako, ako je odlukom suda donesenom u postupku za zaštitu kolektivnih interesa potrošača utvrđen čin povrede propisa o zaštiti potrošača te je na temelju takve sudske presude moguće u postupcima u kojima potrošač osobno pokrene ostvariti pojedinačna obeštećenja oštećenih potrošača, HS donijet će zakon za izvansudsko sustavno obeštećenje svih potrošača obuhvaćenih odlukom suda donesenom u postupku za zaštitu kolektivnih interesa potrošača, a naknadu štete prema zakonu izvršava osuđeni trgovac. Amandman je u skladu s pravom EU-a. Zašto je amandman u skladu s pravom EU-a? Pravo EU-a vrlo jednostavno govori o nepoštenim ugovornim odredbama. Što kaže pravo EU-a kad se utvrdi u kolektivnom sudskom sporu da su ugovorne odredbe nepoštene? Kao prvo, pravo EU-a kaže da su te nepoštene ugovorne odredbe nepoštene od početka, dakle pravilo nepoštenosti je da to djeluje ex tung, od početka. Drugo bitno pravilo u pravu EU-a jest da na temelju kolektivne sudske presude nastaje subjektivno pravo svakog oštećenika na naknadu štete. Dakle, svaki oštećenik na temelju kolektivne sudske presude ima pravo u privatnom sudskom postupku dobiti naknadu štete. I treće pravilo koje govori pravo EU-a je da ta naknada štete mora biti potpuna. Dakle da restitucija mora biti potpuna. Nema zastare. Da pravo EU-a uistinu to tako nalaže potvrda je u presudi suda EU-a u vezanim, spojenim predmetima C-154/15, 307/15 i 308/15. Radi se o jednom španjolskom sporu gdje je španjolski sud zatražio od suda EU-a upravo mišljenje treba li ono što banke duguju, radilo se isto o bankama, treba li ono što banke duguju potrošačima vratiti od dana presude ili kompletne iznose. I sud EU-a je rekao mora se vratiti sve. Dakle, tek kad se utvrdi da je neka ugovorna odredba nepoštena i zbog toga ništetna, tek onda nastaje pravo da se to dobije i zbog toga što tek onda nastaje pravo da se to dobije ne može nešto biti u zastari. Upravo u skladu s time je odluka Vrhovnog suda RH iz ožujka prošle godine kada je i Vrhovni sud RH upravo to potvrdio svojom jednom revizijom. A jedna od sljedećih direktiva EU upravo ide u tom smjeru da nema zastare potraživanja ako se pokrene kolektivni sudski postupak. No ono što ja želim postići ovom odredbom koju predlažem jest da se omogući izvansudsko obeštećenje dužnika na temelju ova tri pravila koja sam rekao, dakle da svako ovaj koji je oštećen ima pravo na to, da ima pravo na naknadu štete i da ima pravo na to bez zastare potraživanja. Naravno, takva jedna zakonska, takvo jedno zakonsko rješenje, ne bi bilo obvezujuće za potrošača nego bi bilo obvezujuće za trgovca. Trgovac koji je oštetio potrošača morao bi obeštetiti tog potrošača na temelju određenih pravila koja se utvrđuju na sudu i zbog toga bi vjerojatno u cijelom tom postupku trebala pomoć Vrhovnog suda gdje bi Vlada RH i Vrhovni sud zajednički trebali sudjelovati u pripremi jednog takvog zakonskog rješenja gdje bi se onda utvrdilo što se mora vratiti. Kolega Čuraj je rekao da nemamo presedansko pravo, međutim ne radi se ovdje o nikakvom presedanskom pravu, sve presude ja imam u posjedu preko 50 pravomoćnih presuda, sve su presude jednake. Radi se o kamatama, još uvijek nije presuđivana valuta, sve su presude jednake. Banke moraju vratiti razliku onoga što su naplatile dužniku i onoga što je trebalo biti naplaćeno po početnom otplatnom planu i na svaki taj iznos banka mora platiti zateznu kamatu i to od samoga početka kada su počele primjenjivati nepoštenu ugovornu odredbu. Dakle, sve presude su identične, nisu različite. Prema tome, budući da postoje identične presude, nije problem utvrditi niti metodologiju. Drugo što predlažem, da, htio sam reći još da, to što ja predlažem je u duhu Direktive koja dolazi jer Direktiva koja dolazi upravo predviđa da bi se trebalo u kolektivnom sudskom procesu presudom utvrditi i način obeštećenja. Dakle, to što ja predlažem u duhu je nečega što će Direktiva EU propisati za sam sudski proces. Prema tome, nema zapreka da mi unaprijed nešto propišemo što još nije možda na snazi u EU, ali će biti. Druga stvar koju predlažem, veže se također na kolektivni sudski spor u slučaju Franak, ali naravno ono što ja predlažem, ne govori o slučaju Franak, nego govori općenito o tim stvarima. Naime, što se događa sad nakon što je pravomoćno utvrđeno da su banke ugovorile nepoštene ugovorne odredbe? Događa se to da ljudi koji su otplatili kredite nemaju svu potrebnu dokumentaciju za sudski postupak i onda kad zatraže od banke tu dokumentaciju, banka kaže vi ste otplatili svoj kredit i mi vama nismo dužni dostaviti tu dokumentaciju. I na neki način banke su u pravu, iako ja smatram da nisu u pravu, zbog toga što nigdje zakonom decidirano nije propisano da bi banke morale ljudima koji su otplatili kredite dostavljati dokumentaciju. One to moraju za vrijeme dok je kredit aktivan, dok se otplaćuje, ali nakon što se otplati, one to ne moraju raditi. Zbog toga predlažem Amandmanom da se propiše slijedeće: Odluka suda donesena u postupku za zaštitu kolektivnih interesa kojom se utvrđuje čin potvrde Propisa o zaštiti potrošača iz st. 1. ovog članka, obvezuje trgovca, protiv kojeg je presuda donesena, da na zahtjev potrošača, na koje se presuda odnosi, dostavi zatraženu ugovornu dokumentaciju, uključivo preslike Ugovora i Aneksa Ugovora ako ih je bilo, besplatno, pa i u elektroničkom obliku u roku od 14 dana po dostavljenom Zahtjevu potrošača, ukoliko potrošač naznači da dokumentaciju traži zbog pokretanja postupka na temelju odluke suda donesene u postupku za zaštitu kolektivnih interesa kojom se utvrđuje čin povrede Propisa o zaštiti potrošača iz st. 1. ovoga članka. Dakle, banke ne žele dostaviti tu dokumentaciju, pozivaju se na to da to Zakonom nigdje nije propisano. Kada bismo propisali zakonom da su trgovci općenito, a time i banke, dužne dostaviti potrošaču koji je oštećen, dokumentaciju, da bi on mogao pokrenuti svoj privatni sudski postupak, onda bi banke to morale dostavljati. Ono što je još zanimljivo, banke naplaćuju onima dužnicima koji imaju pravo na dokumentaciju, masno tu dokumentaciju, naplaćuju čak po 37,00 kn po stranici. 37,00 kuna po stranici, zamislite vi to? Jedan prosti postupak gdje ona iz kompjutora izvuče neki podatak, ona naplati 37,00 kn po stranici. To je stvarno strašno. Dakle, ovim prijedlogom bi se spriječilo i naplaćivanje i naložilo bi se bankama da moraju dostaviti dokumentaciju. I konačno, zadnje što predlažem jest da se briše Prijedlog koji glasi: Osoba ovlaštena za zastupanje Udruge, član tijela Udruge ili bilo koji drugi član Udruge, ne smije koristiti djelovanje Udruge za ostvarivanje privatnog, poslovnog ili drugog interesa. Zašto predlažem da se to briše? Zato jer je to dio Kaznenog zakona. Vi u Zakonu o zaštiti potrošača predlažete jednu odredbu koja je apstraktna, a u Kaznenom zakonu je sve to konkretno propisano i propisane su i sankcije. Posebno je zanimljivo ovo što piše drugi interes. Što je to drugi interes? To će omogućiti ovdje u HS-u da se politikantski nastupa prema nekim ljudima koji su članovi Udruga, kao što sam ja, koji štiti prava tih Udruga i onda će reći, evo ga, krši tu zakonsku odredbu. Stoga predlažem da se to briše, to je protuustavno, a ako se ne obriše, ja ću svakako tražiti Zahtjev za ocjenu ustavnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega, na vaše izlaganje imamo jednu repliku, izvolite kolega.
Hvala g. potpredsjedniče. Uvaženi kolega Aleksić, iznijeli ste nekoliko konkretnih zapažanja i prijedloga i obojica smo se borili i borimo protiv valutne klauzule, jedne noćne more s kojima se građani susreću. Ja sam predložio jedan dopuna Amandman na čl. 138., tamo se navodi da će biti kažnjeni trgovci odnosno pravne osobe od 10 do 100.000,00 kn, pa je nabrojan 93 razloga zašto će biti kažnjeni. Ovdje sam predložio da će biti kažnjeni ako u Ugovoru navedu cijenu proizvoda ili usluge u EUR-ima ili drugoj stranoj valuti ili ako je cijena izražena u stranoj valuti, nalazi se na policama ili proizvodima koji su već stavljeni u prodaju. Vidite, ovo je još uvijek suverena, monetarno suverena zemlja, druga je stvar što drugi to ne žele. Treba omogućiti da naša valuta bude jedino sredstvo plaćanja, ne da postoji paralelizam i svi koji iznose cijene u EUR-ima [[Upadica: Hvala]] da budu kažnjeni [[Upadica: Hvala]] jer nismo u Eurozoni, nismo još prihvatili [[Upadica: Hvala vam]] EUR-e… [[Govornik se ne čuje]]
Hvala vam. Prije nastavka pojedinačne rasprave tj. prije rasprave, kolega… [[Govornik se ne razumije]] imamo još odgovor na repliku, onda imamo iznošenje stajališta klubova, izvolite.
Zahvaljujem. Da, kolega Lovrinović, ja se slažem s vama, sve cijene u RH moraju biti izražene u kunama, ja se također slažem s vama da ne bi smjelo biti uopće kredita s valutnom klauzulom. No, nažalost, valutna klauzula je ustavna, tu se ne može puno postići. Dakle, ovo što ste rekli da se ne smije izražavati u EUR-ima, slažem se. Međutim, Zakonom o obveznim odnosima je dopušteno da se ugovora valutna klauzula u kreditima i u nečem drugom, u bilo kojim pravnim poslovima. Prema tome, tu mi ne možemo puno toga napraviti. Međutim, zaštita potrošača je vrlo snažna u tom dijelu, pa upravo zbog toga što banke nisu upozorile nas potrošače na rizike koji proizlaze iz konkretne valutne klauzule švicarski franak, zato su banke ustvari krive i zato će banke morati vratiti preplaćeni tečaj. Ne zbog same valutne klauzule, nego zbog načina na koji je ona ugovorena, a ugovorena je suprotno Zakonu. Hvala.
Hvala kolegi. Nastavljamo s konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje, PZ br. 408, pojedinačna rasprava, sljedeći je kolega Nenad Stazić. Izvolite kolega Stazić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kada se govori o jednom prijedlogu zakona, onda nije dovoljno govoriti samo o tome što u zakonu piše, nego valja i istaknuti ono što bi u zakonu trebalo biti, a čega u zakonu nema. Pa ja bih htio reći nekoliko riječi o zaštiti građana kao birača, kao potrošača političke ponude. Postoji naime političko tržište. Na to se tržište u pravilu svake 4 godine, a i u međuizbornom razdoblju iznosi politička roba. Političke stranke i pojedinci iznose svoje programe, svoja obećanja, iznose svoju političku pozu, a birači kupuju. I plaćaju. Plaćaju glasovima i plaćaju kao porezni obveznici. Financiraju tu političku robu. tu političku robu. I budu često puta prevareni, a ostaju bez bilo kakve zaštite. 90.-te godine biračima je obećano da će RH biti Švicarska i to za 10 godina, a ne da nije Švicarska, nego je dva put opljačkana, osiromašena, tako da građani žive daleko gore, nego što su živjeli do 90.-te godine. Ima li ikakve odgovornosti za to u smislu zaštite potrošača političkih programa? Nema. Sjetimo se Sanaderove jamstvene kartice. On je tom jamstvenom karticom nešto jamčio. Kao kad vam tele operater jamči da će vam dostaviti signal. I sad kad tele operater ne ispuni svoju obavezu, kad vam ne dostavi signal, onda njega napada ovaj Zakon i on ga sankcionira. Ali kada Sanader ne ispuni svoju jamstvenu karticu, on za to ne odgovara, odgovara doduše, za druge stvari za koje treba odgovarati, ali ne za ovu poziciju između političara i konzumenta te politike, birača. Kolega Petrov donosi potvrdu od javnog bilježnika da neće ni s jednom, ni s drugom stranom, a onda prevari potrošače koji su mu povjerovali i dva puta glas odnese u šator HDZ-a. I podržava taj HDZ sve dok ga nisu izbacili napolje, a sad je najveći oporbenjak. Ta vrsta prevara je upravo nečuvena i nema te prevare na tržištu koja je tih razmjera i toliko drska kao što su prevare o kojima govorim. Promjena stranačke opcije, izabran si na jednom programu, onda počneš zastupati drugo. Pa šta je to nego prevara onih koji su ti poklonili povjerenje, glas i koji uplaćuju novac u proračun iz kojeg dobivaš plaću. Imaju li birači pravo na zaštitu? Ja mislim da imaju. Evo, oni su izabrali Sabor, izabrali su i ovaj sastav, pa imaju li pravo očekivati kvalitetan Sabor, a ne npr. jučerašnji cirkus. Da su htjeli gledati cirkus, pa kupili bi karte za cirkus, išli bi u cirkus, ali nisu, plaćaju poreze uredno da gledaju ozbiljan Sabor gdje se raspravlja o njihovom interesu, gdje se rješavaju njihovi problemi, ali prevarom eto, najobičnijom prevarom, kao građani, kao birači, to ne dobivaju. Dokle seže taj cirkus? Tu se, u Saboru unose različiti predmeti, pa se ističu, pa tu se donosilo kruh i mlijeko, pa salata, pa gumena hobotnica, pa cipele neki dan, pa donje rublje, jučer avioni, sve je to dokaz nemoći, potpune nemoći, da se politička borba vodi u Parlamentu političkim sredstvima, a to je govor, govor. Parlamentarci su izabrani da govore, da iznose argumente i da jedan drugoga uvjeravaju, jedan drugoga i javnost uvjeravaju argumentima. Ali kad netko nema dar govora, kad netko nema tu moć uvjeravanja, a onda počinje sa cirkusom, počinje sa predstavom koji ima jedan jedini cilj, privući pozornost javnosti, doći u Dnevnik, a ne izboriti se za kvalitetniji život onih koji su te izabrali. Imaju li ti birači pravo na zaštitu? Pa ja mislim da imaju. Moraju li oni gledati kako ministri bacaju stvari po Saboru? Moraju li gledati kako premijer nasrće na zastupnika kojeg je jedino bijeg spasio od fizičkog inzulta? Dobro, treba zaštititi građane od tele operatera. Slažem se, ako ih varaju. Ali i politika je roba kao što su cipele, kao što su kravate, kao što su šeširi ili kao što su vojni avioni. Dobro, nisu građani dobili američke lovce, ali su dobili biskupa lovca, ali oni nisu htjeli biskupa lovca, oni su htjeli zaštitu. I plaćaju li građani svojim porezima po Vatikanskim Ugovorima Crkvu zato da biskupi kupuju vojno oružje i idu u lov ili da se bave svojom pastoralnom djelatnošću. Ako se ne bave onim za što ih građani plaćaju, onda oni te građane varaju, pa nekako ih treba i zaštititi. Jedan model je potrošen i mislim da ga treba postaviti apsajda, trebaju drugi i drugačiji odnosi, odnosi u društvu. Treba nova odgovornost. Nije dovoljno samo svake četiri godine izabrati neku strukturu koja će se ponašati manje-više isto kao što se ponašala stara, bez ikakve odgovornosti i bez prave zaštite građana. Treba dakle, zaštiti građane, posebno one neuke koje se konstantno vara, a koji konstantno biraju svoje prevarante. Zbog toga mislim da u ovaj Zakon treba unijeti i dimenziju o kojoj sam govorio. Hvala.
Hvala lijepa. Hvala što ste razgovarali o toliko tema, ali vam ima g. Čuraj replicirati, tako da ćete imati još prilike neku temu pokazati, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolega Stazić je možda iskoristio zamjenu u predsjedavajućoj stolici, dakle, ali pustimo na stranu temu. I ako se spomene zaštitu tele operatera, zbilja, to je današnja tema, ali spomenuli ste puno drugih stvari i mislim da isto, dozvoliti ćete mi da se samo referiram da zbilja treba, ja se tu mogu složiti s vama, zaštititi građane od primitivizma, od gluposti, od nedoličnosti i od svega onoga što u ovaj Sabor se pretvorio. I tu se mogu složiti, da li građani, da li potrošači, ako ćemo sada nekako probati, tanku poveznicu napraviti, ali da dignitet ovog Doma, ovog časnog Doma je narušen, to je davnih dana već bilo jasno. A s ovim pribjegavanjem samo onome kako se dodvoriti i što bolje proći u medijima i što više se pojaviti i micanja od sadržaja [[Upadica: Hvala]] , to mislim da je [[Upadica: Hvala lijepo]] svima nama na štetu.
Stazić, odgovor, izvolite.
Pa nije to slaba poveznica jer ako prodavač cipela prevari kupca, ako deklarira nešto što je netočno, ako tvrdi to je cipela od kože, ona nije od kože, nego je od skaja, onda takav potrošač ima pravo na zaštitu pred takvim prodavačem. Ali kada Plenković kaže ja vam jamčim vjerodostojnost, a ništa u toj politici nije vjerodostojno, nema jedne vjerodostojne stvari, onda je to, ja mislim, daleko veća šteta i daleko veći grijeh, nego nekoga prevariti prodajući mu falš cipele.
Hvala lijepa. Sad koristim priliku da pozdravim i da pozdravimo svi zajedno učenice i učenike Strojarske tehničke škole Faust Vranjčić iz Zagreba. Hvala što ste s nama, da ih pozdravimo aplauzom, koliko nas ima… [[Pljesak]] bio bi veći da nas ima više. Sad je na redu g. Gordan Maras. Nema ga. Gubi pravo. I na kraju završno, u ime kluba zastupnika Živog Zida i SNAGA-e g. Goran Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi ministre sa suradnicama, uvažene kolegice i kolege, ja ću sad zaokružiti ono o čemu sam govorio. Predložio sam nekoliko Amandmana koji su prihvatljivi, apsolutno, u skladu su s pravom EU-a, u skladu su s presudama suda EU-a, u skladu su i sa nedavnom kolektivnom presudom u slučaju Franak, u skladu su s Ustavom RH, dakle, nema niti jednog razloga da se ti Amandmani ne prihvate. Pa sam tako prvim Amandmanom predložio da se svakako omogući da u kolektivnu zaštitu uđu i zakonske odredbe iz Zakona o obveznim odnosima koji se tiču obvezujućih ugovornih odredaba. U ovom trenutku nije propisano da se može podići kolektivna tužba na temelju odredaba iz Zakona o obveznim odnosima koje govore o obvezujućim ugovornim odredbama, to je svakako potrebno. Moram reći da su svi potrošači, građani RH, radi se, dakle, o građanskom pravu, Zakon o obveznim odnosima je najjači građanski zakonik i sve ugovorne odredbe koje su obavezujuće po tome Zakonu, trebale bi biti dio kolektivne zaštite ukoliko netko zahtijeva kolektivnu zaštitu. I ponavljam, takav slučaj se već dogodio, upravo odredbe o promjenjivoj kamatnoj stopi koje se mijenjaju odlukom banke koje su ugovarane kao neodredive, spadaju u te obvezujuće ugovorne odredbe koje su prekršene i koje nisu ugovorene u skladu sa Zakonom o obveznim odnosima. Druga stvar koju predlažem, tiče se aktualne situacije u slučaju Franak, ali naravno, odredba koju predlažem, odnosila bi se na sve trgovce. Radi se o tome da banke ne žele dati dokumentaciju onim ljudima koji su platili kredite, žele tužiti banku na temelju kolektivne presude jer na to imaju pravo jer je kolektivna presuda pravomoćna, ali nemaju svu dokumentaciju i banke im onda zbog toga što su platile, ljudi kredite, ne daju tu dokumentaciju i to opravdavaju time da ne postoje zakonska obveza. Pa evo, predlažem zakonsku obvezu da se propiše bankama da moraju dati dokumentaciju ljudima koji žele tužiti banku na temelju kolektivne presude i to besplatno. Banke sada naplaćuju masno onim ljudima koji po njima, imaju pravo na dokumentaciju, masno im naplaćuju tu dokumentaciju. Ljude košta ta dokumentacija i po 300,00 kn-400,00 kn sve skupa, samo zbog toga što jednu stranicu npr. neke banke naplaćuju po 37,00 kn. Neke banke su fer, pa daju to besplatno, ali neke naplaćuju zato jer mogu, zato jer im nije zabranjeno. Kada bismo propisali da one tu dokumentaciju moraju dostaviti na zahtjev potrošača i to na temelju pravomoćne kolektivne sudske presude za pokretanje sudskog spora, onda tog problema više ne bi bilo. Slijedeći Amandman koji predlažem tiče se sustavnog obeštećenja potrošača, rekao sam pravo EU-a propisuje da ukoliko se kolektivno utvrdi nepoštenost ugovorne odredbe, da se moraju primijeniti tri pravila prvo, da to vrijedi od početka, ugovorna odredba nepoštena od početka, drugo, da nastaje subjektivno pravo svakog potrošača obuhvaćenog presudom na obeštećenje i treće, da nema zastare tog obeštećenja i da se mora izvršiti kompletna restitucija. Građani su čekali 7 godina na presudu u slučaju Franak, a sada će još 7 godina ići po sudovima, navlačiti se i zahtijevati svoj novac. S druge strane, mi možemo potezom pera to riješiti. Sva ta obeštećenja su na istom principu. Jednostavno, ono što je plaćeno, od onoga što je plaćeno, oduzima se ono što je trebalo biti plaćeno, razlika pripada potrošaču. Matematika je vrlo jednostavna, vrlo jednostavno se može propisati. Vlada RH u dogovoru s Vrhovnim sudom RH može propisati potrebnu metodologiju jer Vrhovni sud RH ima sve te slučajeve u svojoj arhivi, on točno zna kako to treba napraviti. Ta odredba bila bi uostalom u skladu sa Direktivom EU-a koja tek dolazi, a koja govori o tome da će buduće kolektivne presude u sebi sadržavati i odredbu o načinu obeštećenja. I konačno, zadnja stvar koju predlažem jest da se prijedlog koji se tiče članova Udruga, makne iz Zakona. Kao prvo, on nije utemeljen na nikakvoj Direktivi EU-a, kao drugo, on je suprotan Ustavu, kao treće, ta odredba je sadržana u Kaznenom Zakonu uz pripadajuće sankcije. Prema tome, ona je potpuno nepotrebna i zbog toga ju treba izbaciti iz prijedloga Zakona. Hvala.
Hvala i vama. I sada zaključno, ministar gospodarstva, poduzetništva i obrta g. Darko Horvat će uzeti riječ, hvala.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici, pa evo, na kraju svih ovih današnjih uzetih riječi odnosno vrlo korektne i konstruktivne rasprave, ja vam se zahvaljujem na nekoliko dobrih prijedloga i u analizi predloženih Amandmana, s obzirom da nekoliko dana vremena za to imamo, vidjet ćemo koji su od njih prihvatljivi Vladi odnosno koji će postati sastavni dio zakonodavnog okvira. Ono što me posebno veseli, dakle, uzimajući riječ, neki su, pa i bez obzira što su napravili iskorak izvan konteksta ovog Zakona, ali vrlo jasno apostrofirali prvo potrebu, a nakon toga i dobro prihvaćene izmjene i nadopune postojećeg zakonodavnog okvira i prepoznali jedan iskorak spram okruženja unutar kojeg u ovom trenutku potrošači na prostoru RH funkcioniraju i rade. Kao što sam i uvodno istaknuo, prijedlogom Direktive Europskog Parlamenta i Vijeća o reprezentativnim tužbama za zaštitu kolektivnih interesa potrošača koji je u postupku izrade, staviti će se izvan snage Direktiva br. 22 iz 2009.-te godine, te je predviđena mogućnost da se tužbom za zaštitu kolektivnog interesa potrošača zahtijeva, osim utvrđenja povrede od strane trgovca, i obeštećenje potrošača u odnosu na štetu nastalom tom istom povredom. Predmetnim prijedlogom Direktive, Direktive će se pojednostaviti i ubrzati postupak obeštećenja u slučajevima povreda prava velikog broja potrošača u odnosu na postojeću pravnu regulativu čime će se podići razina zaštite prava svih potrošača EU, pa tako i potrošača RH. U novom europskom Zakonu… [[Govornik se ne razumije]] paketu predviđeno je i uvođenje dualne kvalitete proizvoda i kao jednog od oblika nepoštene poslovne prakse, što snažno podupiremo i ocjenjujemo izuzetno bitnim za našu državu. Nadalje, u današnjem svijetu ubrzane digitalizacije i rasta Internetske trgovine, podupiremo i određivanje glavnih parametara temeljem kojih se utvrđuje poredak ponuda na Internetskom tržištu prilikom pretraživanja proizvoda i osiguranje sigurnosti naših građana u ostvarivanju njihovih potrošačkih prava prilikom on line trgovine. Isto tako, izražavam zadovoljstvo što su neki saborski zastupnici dali podršku i novom modelu financiranja Udruga koje i Ministarstvo gospodarstva, rada, poduzetništva, a i drugim dionicima ovog procesa, želi biti partner u edukaciji i informiranosti javnosti i samih potrošača o njihovim pravima i napominjem, a isto tako koristim priliku pozvati više od 20-tak Udruga građana koji sudjeluju u ovakvom procesu, na podnošenje projektnih prijava i participaciju na natječaju koji je otvoren 21. prosinca 2018.-te i biti će otvoren do 21. siječnja 2019.-te. Na tom smo natječaju iz sredstava državnog proračuna osigurali milijun i 400 tisuća kuna sa željom i namjerom da se barem 20-tak takvih Udruga uključi u senzibilizaciju potrošačke javnosti i za to dobi ili participira u natječaju sa iznosom od 20 do 70.000,00 kn. Isto tako, jedna polemika koju smo vodili i ona je odmah dala rezultat. Dakle, promptnom reakcijom, mi smo odlučili da potrošački telefon 072 414 414 koji danas svaki potrošač kada ga pokoristi, plaća naknadu od 23 lipe ili kune i 45, vrlo skoro, što je prije moguće, transformiramo u besplatnu uslugu u onaj kontekst usluga 0800 svjesni činjenice i vidjeti ćemo već tokom sutrašnjeg dana da li takva mogućnost postoji, da nam se svi ti razgovori snime, pa da se onda ta besplatna korespondencija ne zlorabi, već da imamo jasni verifikator svih onih pritužbi koje su potrošači u identifikaciji svoji problema, podnijeli Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta i nakon toga siguran sam vrlo promptno dobili kvalitetan odgovor i reakciju. Ja vam se još jednom zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi i molim vas za malo vremena da proanaliziramo sve ove Amandmane, pa ćemo onda u samom procesu glasovanja jasno dati do znanja i hrvatskoj javnosti s kojima se slažemo, a koje ćemo odbiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Kao što je jučer bilo najavljeno, sad ćemo prijeći na izjašnjavanje o amandmanima. Imamo amandmana 3 zakona. prvo izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje, P.Z.E. 408. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a, zastupnik Goran Aleksić, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HNS-a liberalni demokrati, Klub nezavisnih zastupnika i zastupnik Ivan Lovrinović. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, to će biti državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta, g. Zdenko Lucić. Najprije prvi amandman Kluba nezavisnih zastupnika na članak 10, izvolite.
Poštovani g. predsjedavajući, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, zahvaljujem se na riječi. Amandman se ne prihvaća obzirom da se odredba članka 66. a Zakona o zaštiti potrošača odnosi na sve vrste ugovora o uslugama sklopljenim na daljinu putem telefona a ne samo na ugovore iz područja elektroničkih komunikacija. Intencija ovoga članka je da potrošač dostavom suglasnosti bilo na papiru ili na neki drugi način, primjerice elektroničkom poštom izjavi volju o sklapanju predmetnog ugovora čime se nedvojbeno utvrđuje trenutak sklapanja ugovora.
U ime Kluba nezavisnih zastupnika će sada govoriti poštovani zastupnik Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predstavniče Vlade, intencija ovog amandmana je bila da se pojasni, da bude posve jasno što znači kad će potrošač potvrditi suglasnost na ugovor koji mu je ponuđen telefonskim putem. Ovdje se spominju nove tehnologije. Nije mi do kraja jasno i to sam u raspravi obrazložio i ovaj amandman otklonio, koji je to trenutak u nekakvoj korespondenciji potrošač prihvaća ugovor koji mu je ponuđen. Ovim zakonom bi to bilo spriječeno. Vjerujte mi, ako pogledate strukturu FINA-e blokiranih građana, onda ćete vidjeti koliko ovaj amandman ima smisla. Neće se ništa bitno promijeniti jer mi govorimo o teleoperaterima a vi govorite o drugima, uglavnom tu prednjače teleoperateri, oni će dalje nastaviti s praksom da nuđenje ugovora telefonom i određenom korespondencijom sa potrošačem to tumače kao pristanak na sklapanje ugovora. Uostalom imate u zakonu, u jednom članku se navodi što je to agresivno oglašavanje gdje se navodi da agresivno oglašavanje je i ono u kojem dijete može nagovoriti odraslu osobu, punoljetnu osobu da sklopi određeni ugovor na temelju takve vrste oglasa a upravo u ovim slučajevima to imamo na djelu. Reći ću vam to slikovito. Malo kroz jednu šalu, pitala baka jednog unuka što ćeš ti unuče biti, kaže on ja studiram medicinu, o pa lijepo, ti ćeš liječiti baku, pita drugog unuka a ti, ja studiram građevinu, fino milo moje, ti ćeš baki napraviti kuću da može starost lijepo provesti a pita trećega, a kaže bako ja filozofiju a šta baka nek vježba. Vjerujte mi mnoge bake mlade bake i starije bake ovim zakonom neće biti zaštićene. Ovo nije demagogija, nije ni populizam, pogledajte malo kažem još jedanput strukturu blokiranih građana u FINA-i pa će vam sve biti jasnije, žao ovaj amandman niste prihvatili i tražim glasovanje.
Hvala. Slijedeći amandman je Kluba zastupnika HNS-a, drugi amandman, izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Potrebno je istaknuti da se odredba članka 10. kojim se mijenja članak 66. a Zakona o zaštiti potrošača odnosi na sve vrste ugovora u uslugama sklopljenim na daljinu putem telefona a ne samo na ugovore iz područja elektroničkih komunikacija. Nadalje, izmijenjeni članak 66. a je osim sa zakonodavstvom EU-a iz područja zaštite potrošača usklađen i sa nedavno donesenim Europskim zakonikom o elektroničkim komunikacijama kojim se među ostalim u državama članicama EU-a na jedinstven način uređuje sklapanje svih ugovora između operatora i korisnika putem telefona. Naime predmetni zakonik sadrži odredbu stog smisla kakva je predložena Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača upravo kako bi se uskladili propisi i izbjeglo ponovno usklađivanje nacionalnog i europskog zakonodavstva. Odredbe zakonika će najkasnije do kraja 2020. biti preuzete u nacionalno zakonodavstvo država članica. Budući da odredba predloženog amandmana nije u skladu sa pravom EU-a u područje elektroničkih komunikacija odnosno nije u skladu sa zakonikom, isti se ne prihvaća. Vlada RH provela je potreban dijalog sa Hrvatskom regulatornom agencijom za mrežne djelatnosti vezano uz predmetnu problematiku.
U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Dakle, apsolutno razumijem smisao izmjene zakona i ona je dobra. To sam rekao i u svom obrazloženju, dakle uvijek kad nešto telefonski, najčešće telefonski naručite, dobro je da ga netko dostavi što točno ste se vi obvezali a ne da to kasnije shvatite kad je već gotovo, kad je ugovor već na snazi, kad plaćate mjesečno račune. Ono što je išlo, intencija ovog amandmana je da se omogući takav način kao do sada u roku od 30 dana. Zašto? Maksimalno. Zato da upravo kad netko želi već danas ili sutra određenu uslugu ili neku tarifu preko mobitela, sms-om dogovoriti, da se tu omogući to potrošačima. Ja razumijem i vaše obrazloženje, ja se nadam zašto ovaj amandman išao u kojem smjeru, da se omogući veća sloboda potrošačima ali ujedno da se zaštite i prodavatelji koji to inače ne bi radili ako nemaju osnovu naplatiti tu uslugu koja bi trajala do 30 dana ili do dana sklapanja ugovora kad sve ispune pretpostavke. Meni, obrazloženje mogu prihvatiti, ja vas molim da to probate regulirati pravilnicima, prije svega sa HAKOM-om jer mislim da će to sigurno poboljšati, ubrzati i omogućiti i fleksibilnost i dostupnost svih usluga, govorimo ovdje najčešće o teleoperaterima, Internet, televiziji itd., da zbilja ne ulazimo u te pretjerane procedure kada to nije potrebno ali da zaštitom potrošače, da. I zato veliko da i za ovu izmjenu jer mislim da nebrojeni broj građana je to osjetilo na svojoj koži da je nešto pričao a na kraju je nešto sasvim drugo dobio, da ne govorimo možda i o samoj cijeni na šta se obvezao, brzini interneta itd. Stoga prihvaćamo vaše obrazloženje, u ime kluba povlačimo amandman ali molim vas onda to inkorporirajte u pravilnike. Zahvaljujem.
Hvala. Amandman je povučen. Treći amandman je zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Predmetni postupaj moguće je pokrenuti samo za povredu akata Unije navedenih u prilogu 1. Direktive o sudskim nalozima koji su transponirani Zakonom o zaštiti potrošača te ostalim propisima koji su taksativno navedeni u članku 106. stavku 1. važećeg Zakona o zaštiti potrošača. Tako se u pogledu Zakona o obveznim odnosima može pokrenuti postupak zaštite kolektivnih interesa potrošača samo u odnosu na odgovornost za materijalne nedostatke stvari i jamstvo za ispranost prodane stvari ali ne i za obvezujući sadržaj ugovornih odredaba, budući da isto nije predviđeno Direktivom o sudskim nalozima. Slijedom navedenog nije moguće dodati obvezujući sadržaj ugovornih odredaba. I nadalje, prilikom zaključenja ugovora između trgovca i potrošača obje ugovorne strane dobivaju određeni broj potpisanih primjeraka, predmetnih akta. Stoga se smatra da nije potrebno propisivati dodatnu obvezu trgovcu da potrošaču na njegov zahtjev dostavi ugovornu dokumentaciju ukoliko potrošač ima namjeru pokrenuti odluke suda donesene u postupku za zaštitu kolektivnih interesa kojom se utvrđuje čin povrede propisa o zaštiti potrošača. Također prijedlogom Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o reprezentativnim tužbama za zaštitu kolektivnog interesa potrošača koji je u postupku izrade predviđena je i mogućnost da se tužbom za zaštitu kolektivnih interesa potrošača zahtjeva osima utvrđenja povreda od strane trgovca i obeštećenje potrošača u odnosu na štetu nastalu povredom. Nakon donošenja Direktive o reprezentativnim tužbama za zaštitu kolektivnih interesa potrošača a koja će sadržavati i odredbe u odnosu na obeštećenje potrošača RH će istu transponirati u svoje nacionalno zakonodavstvo.
Poštovani zastupnik Aleksić.
Zahvaljujem. Dakle, to što vi govorite uopće ne drži vodu, mi imamo u tijeku kolektivni sudski proces koji još uvijek nije potpuno završio. Prošle godine u 6. mjesecu donesena je presuda pravomoćna gdje je utvrđeno da su nepoštene i valuta CHF i promjenjiva kamatna stopa. Čekamo na odluku Vrhovnog suda o tome imamo li nakon konverzije pravo na obeštećenje, upravo zato je ovdje ova poruka Vrhovnom sudu da što prije riješi taj problem. Čekamo odluku o revizijama banaka, sve će to biti vjerojatno riješeno tijekom prve polovice ove godine. I nakon toga dužnici imaju još jako malo vremena podići svoje privatne tužbe zato jer u 6. mjesecu nastupa zastara potraživanja za pretplaćene kamate. U tome duhu vi meni govorite kako će direktiva regulirati sljedeće nekakve kolektivne procese. Pa to je potpuno nebitno, mi imamo živi kolektivni proces. Mi imamo situaciju da veliki broj dužnika možda neće stići uopće tužiti banke, da veliki broj dužnika možda niti ne zna da treba tužiti banke. U 6. mjesecu nastupa zastara, dužnost RH da zakonskom prisilom prisili banke da obeštete hrvatske građane, njih 125 tisuća koji su dizali CHF kredite i da im vrate njihove preplaćene iznose. Zar je moguće da vi pomažete korporacijama a ne pomažete građanima? 125 tisuća građana banke im duguju preko 10 milijardi kuna. Sjetimo se 2015. godine, Vlada RH tada je imala hrabrosti propisati konverziju CHF kredita kada uopće nije bilo sudske potpore za tako nešto, a sada kada imamo sudsku potporu za obeštećenje vi niste u stanju propisati da je to obveza da se propiše i da banke moraju vratiti ljudima njihov novac. A Direktiva EU upravo govori o tome da će buduće presude biti u tome duhu i da će biti obvezujuće da se mora utvrditi na koji način doći do obeštećenja. Uopće nije problem da se to propiše, nego vi jednostavno ne živite u ovom svijetu, vi živite u nekom svijetu korporacije a ne hrvatskih građana. Hvala.
Tražite li glasovanje? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Prije nego što nastavimo pozdravimo učenice i učenike 13.-te gimnazije iz Zagreba koje nam upravo dolaze. [[Pljesak.]] 4. amandman je također zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća, odredba članka 14. kojom se mijenja odredba članka 128. Zakona o zaštiti potrošača nije suprotna članku 43. Ustava RH kao niti članku 10. Zakona o udrugama. Nesporno je da je temeljem članka 10. Zakona o udrugama, udruge kao pravne osobe slobodno djeluju u razvoju, praćenju, provođenju i vrednovanju javnih politika te izražavanje stavova vezano uz javne politike dok je intencija ove odredbe onemogućavanje zlouporabe položaja fizičkih osoba koje su povezane sa radom Udruge za zaštitu potrošača za ostvarivanje privatnog, poslovnog ili drugog interesa. Također budući iz ustavne odredbe jasno proizlaze i prava iz raznih grana slobode udruživanja s obzirom na uvjerenja i ciljeve udruživanja, uz ograničenje koje se odnosi na zabranu nasilnog ugrožavanja demokratskog ustavnog poretka te neovisnosti, jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti RH a što svakako Zakon o zaštiti potrošača u svojim odredbama takva ograničenja ne sadrži.
Poštovani zastupnik Goran Aleksić.
Odredba kojom želite propisati nekakvo ograničenje djelovanja članova udruge nema veze sa direktivom EU. Dakle vi tu predlažete jednu izmjenu koja nije, koja nije na temelju direktive EU. Jer ovaj zakon koji predlažete, predlažete ga zbog toga da biste se uskladili sa direktivama EU. A konkretan prijedlog gdje vi govorite o tome kako članovi udruga ne smiju koristiti udrugu za nekakav svoj privatni interes ili za neki drugi interes nema veze sa tim direktivama. Ali ona ima veze sa našim Kaznenim zakonom. U našem Kaznenom zakonu sve je to već propisano. I propisane su i sankcije ukoliko netko javno koristi za privatno. Jer ako netko koristi udrugu za privatni interes to znači da javno koristi za privatno. Ali tu se postavlja još jedno pitanje, što je to drugi interes. Vi u jednu zakonsku odredbu stavljate definiciju koja je potpuno neodređena. Što je to drugi interes? Što bi to moglo biti neki drugi interes? Je li možda drugi interes to što ja kao član udruge predstavljam interese te udruge ovdje u Hrvatskom saboru, je li to možda drugi interes? Hoćete li mi možda sutra to staviti na nos što predstavljam interese udruge Franak, što predstavljam interese 125 tisuća oštećenih dužnika i što želim da se kroz Hrvatski sabor provedu nekakve izmjene i dopune zakona kojima bi se ti dužnici obeštetili? Je li i to neki drugi koji bi bio zabranjen po Zakonu o zaštiti potrošača? Dakle ova odredba koju pokušavate propisati ne smije biti u Zakonu o zaštiti potrošača, ona je sadržana u kaznenom zakonu, ona je protuustavna i zbog toga tražim glasanje o toj odredbi.
5. amandman je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Obveza polaganja ispita odnosi se na osobe koje obavljaju i poslove savjetovanja, informiranja i izobrazbe potrošača što su bitne sastavnice politike zaštite potrošača. Obzirom na kompleksnost i multiciplinarnost ove politike u cilju osiguravanja što kvalitetnijeg pružanja savjeta informacije potrošačima, smatramo polaganje predloženog ispita nužnim. Potrebno je naglasiti da će polaganje ispita biti bez naknade, a postupka ocjenjivanje stručne osposobljenosti osoba za obavljanje poslova savjetovanja, informiranja i izobrazbe potrošača, detaljnije će se urediti pravilnikom koji donosi ministar nadležan za gospodarstvo, poduzetništvo i obrt.
Poštovani zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani predstavnici vlade, smatramo da uvođenje posebnog stručnog ispita, za obavljanje poslova savjetovanja i informiranja i izobrazbe potrošača suvišnim i nepotrebnim, mi smo i previše prenormiran društvo, smatramo da ovo nije potrebno i isto tako iz zakona nije razvidno tko bi u nadležno ministarstvu provodio navedene stručne izobrazbe i tražimo glasovanje o ovom amandmanu. Hvala.
Hvala. 6. amandman je zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman se ne prihvaća, sukladno čl. 2., stavku 5. pravilnika o načinu isticanje maloprodajne cijene i cijene za jedinicu mjere proizvoda i usluga, trgovac može maloprodajnu cijenu i cijenu za jedinicu mjere proizvoda i usluga, osim u kunama istaknuti i u drugim valutama, međutim, ukoliko je cijena istaknuta i u drugoj valuti, za potrošača je mjerodavna cijena istaknuta u kunama.
Poštovani zastupnik Ivan Lovrinović.
Hvala gospodine … [[Govornik se ne razumije.]] Dajte vi sada meni objasnite, ako izražavate u kunama, a što će vam druga valuta na proizvodu. U kojoj zemlji vi živite? Zbog čega vam treba druga valuta, pa ajde ja sam ekonomist, vi ste pravnik, valutna klauzula isticanje takvih cijena, ima smisla samo u međunarodnim transakcijama i to je logično da koristite treću valutu. Otiđite u Njemačku, ajde tamo osim eura zalijepite dolare ili švicarske franke. Odite u Ameriku, pa tamo zalijepite pored dolara euro, jeste vi svjesni što radite, ali ne samo vi, davno je to uvedeno. Interesna skupina koja drma Hrvatskom od rata, a sada su njeni juniori na sceni, ona sustavom radi od nerazrađivanju suvereniteta RH. Nacionalna valuta je kuna i ona je sastavi dio državnosti, ona je obilježje ove države, ona je znak suvereniteta. Ali otkako je uvedena 1994 g. 30. svibnja, svi guverneri i sve tadašnje vlade do sada, tu su kunu šutnule u ćošak, a upravo su promovirale stranu valutu, njemačku marku, euro, švicarski franak, što bilo i zato su stvoreni blokirani, zato je stvorena i vojska ljudi koji su pod ovrhama. Jeste li svjesni što radite? Zato smo došli mi iz Promijenimo Hrvatsku, boriti ćemo se promijeniti ćemo to. Prvo što ćemo ukinuti, biti će valutna klauzula. Ne mogu vas sada ovdje uvjeriti, ali posebno mi je zanimljivi, da ova jedna stranka, koja je na vlasti, koja sebe zove državotvornom i kada nešto kažete hoće se tuči s vama, jeste vidjeli, nasrću. Pa oni vidite, prvi ruše, suverenitet ove države, jer šutiraju kunu iz opticaja, sram vas bilo.
Tražite li glasovanje? 7.amandman je Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. 8. amandman je Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se također prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. 9. amandman je Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Hvala.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje, P.Z.E. br. 408, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a, zastupnik Goran Aleksić, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Hrvatske narodne strane Liberalnih demokrata, Klub nezavisnih zastupnika i zastupnik Ivan Lovrinović. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. O amandmanima smo se izjasnili tijekom današnje sjednice. Sada ćemo glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Pa idemo redom, 1. amandman Klub nezavisnih zastupnika Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 2. Kluba zastupnika HNS-a Vlada ne prihvaća i povučen je. Amandman br. 3. Vlada ne prihvaća zastupnik Goran Aleksić je predlagatelj. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 4. istog zastupnika Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 5. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Ama br. 6. zastupnik Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandmani 7. i 8. Odbora za zakonodavstvo su prihvaćeni kao i amandman br. 9. Kluba zastupnika HDZ-a pa postaju sastavni dio zakona. Sada ćemo onda pristupiti glasovanju. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 za i 19 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača.
Slijedeća točka dnevnog reda je: -Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Socijalističke Republike Vijetnama o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, drugo čitanje, P.Z. broj 514. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 207a. Poslovnika HS-a. Temeljem navedenog članka Poslovnika, propisano je da Zakoni kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori, donese u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodano obrazloženje, s nama je ministar Zdravko Marić, ministar financija, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovane dame i gospodo zastupnici, zastupnici, u kratkim crtama, RH trenutno primjenjuje 63 Ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. U želji promoviranja gospodarske suradnje i produbljivanja odnosa, RH i Socijalistička Republika Vijetnam su 27. srpnja 2018.-te u Zagrebu potpisale Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak. Polazna osnova za pregovore pri sklapanju Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak i na imovinu, kao i u većini država, jesu vlastiti modeli koje svaka država izrađuje prema vlastitoj poreznoj politici, a temelji se na modelima Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak i na imovinu OCD-a, te UN-a. Pregovori za sklapanje održani su i uspješno završeni u 3 kruga pregovora, krenuli su još 2005.-te godine, zadnji krug je bio tijekom 2015.-te godine. Nakon završetka postupka pregovaranja, tekstovi predmetnog Ugovora dodatno su usuglašeni i u kontaktima nadležnih tijela, nakon čega su bili usuglašeni i spremni za potpisivanje. Potpisivanje, nužan slijed ukupnih aktivnosti koje RH poduzima glede povećanja stupnja međusobne gospodarske suradnje. Inače, ovim međunarodnim Ugovorom želi se uspostaviti jasan i transparentan okvir za poslovanje hrvatskih i vijetnamskih poduzetnika koji imaju u planiranju gospodarske aktivnosti nužno potrebno sa sigurnošću znati koja država ima prava oporezivati prihode od poslovanja, te izbjeći rizike dvostrukog oporezivanja. Što se tiče samoga Ugovora, njime se uređuju način izbjegavanja dvostrukog oporezivanja dohotka i dobiti. U uvodnom dijelu sadržane su definicije pojmova koji se spominju u ostalim odredbama Ugovora. Jedno od najvažnijih odredbi je definicija rezidenta pomoću koje se utvrđuje porezna pripadnost fizičkih i pravnih osoba, jedno od dvaju država ugovornica, te se izbjegava dvostruko oporezivanje hrvatskih rezidenata, ali i sprječava izbjegavanje plaćanja poreza na dohodak. Ugovorom će biti postignute brojne olakšice pri oporezivanju svih vrsta prihoda, kao i poboljšanje uvjeta za povećanje međusobne razmjene dobara i usluga, te povećanja stupnja gospodarske odnosno ukupne gospodarske aktivnosti obiju država i to na načine da se omogućuje hrvatskih građevinskim i sličnim društvima da ne plaćaju porez na dobit u Vijetnamu ukoliko radovi traju kraće od 6 mjeseci. Omogućuje se hrvatskih društvima koje pružaju usluge, uključujući konzultantske usluge, da ne plaćaju porez na dobit u Vijetnamu ukoliko se usluge pružaju kraće od 6 mjeseci. Također, omogućuje se hrvatskim zrakoplovnim i brodarskim društvima koje obavljaju prijevoz robe između RH i Socijalističke Republike Vijetnam plaćanje poreza na ostvarenu dobiti isključivo RH. Utvrđena je stopa poreza po odbitku od 10% pri oporezivanju dividendi, kamata, naknada za autorska prava i naknada za tehničke usluge. U završnim odredbama Ugovora propisano je da će hrvatsko društvo u Vijetnamu imati isti status i pogodnosti kao i društva te države. Postupak zajedničkog dogovaranja prestaje mogućnost da se o svakom problemu i nastalom ili prijetećem… [[Govornik se ne razumije]] države, direktno dogovaraju bez sudjelovanja diplomatskih tijela, što će pridonijeti ubrzanju rješavanja problema. Isto tako, odredbe o razmjeni obavijesti predstavlja efikasno sredstvo u borbi protiv izbjegavanja plaćanja poreza. S obzirom na sve ovo navedeno, smatramo da će Ugovor biti poticaj stranim ulaganjima u RH i isto tako međusobnoj razmjeni dobara i usluga će stoga utjecati na povećanje ukupne gospodarske aktivnosti obiju država. Hvala lijepo.
Hvala g. ministre. g. Bunjac ima repliku.
Hvala lijepo poštovani ministre Mariću, znači, lijepo je da mi sada ovdje razgovaramo o porezima u Vijetnamu. Međutim, htio bih vam napomenuti da bi možda bilo dobro da odgovorite na pitanje zbog čega vaša porezna reforma nije uspjela jer, koliko vidimo prema prvim analizama, cijene hrane koje ste vi najavili da će biti niže, ne samo da nisu niže, nego su više u odnosu na prošlu godinu za otprilike 4%, pa, dakle, tu se jasno pokazuje da ustvari taj neki višak novca koji se stvorio, nije došao do hrvatskih obitelji, nego je završio na računima uglavnom, stranih tvrtki, pa evo, mislim da bi to možda bilo važnije da odgovorite na to pitanje, ako ne danas, onda da dođete u Sabor prvom prilikom da analiziramo te rezultate. Hvala vam lijepo.
Hvala, oprostite, oprostite, oprostite, ne mogu vam dati odgovoriti na to pitanje, totalno izvan teme. Dobro, ako hoćete odgovorite, odgovorite, ali to je totalno izvan teme, ja vas nisam prekinuo, dao sam vam pravo da to govorite, ali nije to tema sada, to nije aktualni sat, nije, oprostite, hoćemo raspravljati o tome? [[Upadica Bunjac: Ali iz kojega razloga vi ne dozvoljavate ministru]] Ne, nije, ja dozvoljavam svaki razgovor, al ne dozvoljavam da se krši Poslovnik, postoji članak [[Upadica Bunjac: A ovo je, pričamo]] Hvala vam lijepo, idemo dalje [[Upadica Bunjac: pričamo o porezima]] Idemo dalje. Želi li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prva je gđa Marijana Balić iz kluba zastupnika HDZ-a. Poslovnik je jasan u tome g. Bunjac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, pred nama je danas Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Socijalističke Republike Vijetnama o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Kada se ovakvi prijedlozi nađu pred nama, prije svega treba iskazati zadovoljstvo jer ovakvi ugovori znače i omogućavaju lakšu gospodarsku suradnju, kako poduzetnika, tako i fizičkih osoba ako govorimo o porezu na dohodak između RH i država s kojom se sklapa ugovor. Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja općenito predstavlja instrument porezne politike svake države što prinosi poboljšanju međunarodne gospodarske suradnje na način da svojim odredbama razgraničavaju pravo oporezivanja prema vrsti dohotka dobiti te rasterećuju porezne obveznike dvostrukog plaćanja poreza. Znači, ovakve vrste ugovora imaju za primarni cilj spriječiti izbjegavanje ili utaju poreza, no njihov stvarni utjecaj nadilazi tu svrhu jer pomaže i u promicanju i u poticanju jačanja gospodarske suradnje pomažući pri uklanjanju mogućih zapreka trgovini i ulaganjem prouzročenih preklapanjem poreznih nadležnosti. Kao što smo čuli u samom uvodnom izlaganju od ministra, RH trenutno primjenjuje 63 ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, dok su pregovori za sklapanje novih ugovora s nizom država u tijeku. Temelj donošenja ovog zakona je međunarodni ugovor koji su sklopili naša dva ministarstva dana 27.07.2018. godine u Zagrebu. Konkretno, ovim ugovorom se postižu brojne olakšice pri oporezivanju svih vrsta prihoda, kao što se i poboljšavaju uvjeti za povećanje međusobne razmjene dobara i usluga te se naravno, i povećava stupanj ukupne gospodarske aktivnosti obiju država na načine kako je već i sam ministar u svome uvodnome izlaganju istaknuo. Tako da ja ne bih ponavljala tko je, što se sve omogućava ovim zakonom nego bih samo dodatno rekla kako ovaj zakon se potvrđuje, odnosno ovim zakonom se potvrđuje ugovor kako bi se njegove odredbe u smislu čl. 141 Ustava RH postali dio unutarnjeg pravnog poretka RH i što je svakako valja i dobro ta napomenuti, da provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH. Zaključno, sama primjena ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja vrlo je važna. Budući ona potiče mobilnost na tržištima država koje ih primjenjuju. Ekonomsku korist donosi uklanjanje demotivirajućih zapreka što nastaju zbog dvostrukog oporezivanja te poticanje veće gospodarske suradnje što u širem smislu znači da međunarodni ugovori o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja pridonose širenju svjetske trgovine na načelima nediskriminacije, a što u konačnici potiče ekonomski rast i razvoj. I naravno, Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj predmetni prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu gđa. Vesna Pusić ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, g. ministre sa suradnicima. Zapravo koristim ovu priliku da povodom ovog ugovora kažem par riječi. Takvi ugovori su poželjni, dobrodošli, zapravo prvi korak u otvaranju gospodarske suradnje između Hrvatske i zemlje s kojom se takav ugovor potpisuje, u ovom slučaju Vijetnama. Mislim da pokazuje, pogotovo u zemljama gdje situacija nije kontroverzna, a imamo neki značajnih zemalja u kojima je gdje bi trebali se uključiti kao vlada, ali u zemljama u kojima to nije kontroverzno pitanje, kao što je Vijetnam, a s druge strane su gospodarski u usponu, pokazuje da hrvatska diplomacija može značajno doprinijeti takvih ugovorima i stavljanju takvih ugovora na dnevni red i mislim da to treba pozdraviti i to je svakako pozitivni događaj. Povodom toga, Klub GLAS-a i HSU-a će podržati ovaj ugovor, međutim povodom tog ugovora htjela bih podsjetiti ministra i sve nas da imamo pitanje takvog ugovora sa SAD-om, koje je naravno puno veće pitanja, dakle, to je nešto što sigurno diplomacija nije u stanju riješiti nego je potrebno da se rješava na razini Vlade. To je tema koja stoji na dnevnom redu dugo, oko kojih su mnoge Vlade već radile i nadam se da će to, a to gledano sa stanovišta i energetskih planova o kojima se razgovara i uopće mogućnosti dolaska investicija američkih u Hrvatsku, znači zapravo i ne samo gospodarski, nego i politički ima vrlo značajne konsekvence, tako da želim ovdje podsjetiti da bi to bila jedna tema koja se ne može prepustiti diplomaciji i na koje bi Vlada trebala intenzivno poraditi kako bi mogli doći i do tog sporazum. Ovaj sporazum je svakako dobrodošao i mi ga podržavamo.
Hvala lijepa. Treći na dnevnom redu je g. Ivan Pernar ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Uvažene dame i gospodo. Htio bih prije svega reći da ovaj ugovor koji smo sklopiti sa Vijetnamom, socijalističkim Vijetnamom pokazuje zapravo kako je sa Vijetnamcima poslovati lako. Međutim, sa, kažem Vijetnamcima. Vijetnamci su nam daleka zemlja, nemamo nikakve posebne ugovore sa njima, nisu nam nekakav saveznik usudio bih se reći itd., međutim za razliku od Vijetnamaca, SAD često nam se prikazuju kao veliki prijatelj i veliki saveznik, vjeran partneri itd. Međutim, je li moguće da upravo SAD nema sklopljen sa Hrvatskom takav ugovor i da je to zapravo jedna velika sramota. Tim više što su mnoge tehnološke kompanije registrirane u Americi i svi naši ljudi koji posluju sa Amerikancima moraju plaćati porez dva puta. Zar to nije sramota ove Vlade, zar to nije dokaz koliko nas Amerika loše, zapravo, tretira. Svaka osoba koja pristaje na sluganski odnos, koja pristaje na potčinjavanje svoje volje tuđoj volji, neminovno ponižava sebe, zemlju kojoj pripada i koju predstavlja, kao i narod koji u njoj živi. Amerika RH-oj nije partner i saveznik. RH je za Ameriku samo još jedna kolonija u njihovom tom novom poretku svjetova čiji je cilj stvoriti unipolarni svijet u kojem Amerika suvereno vlada cijelim svijetom i razara i uništava svaku zemlju koja se suprotstavi njenoj agendi. Da je Amerika nama uistinu partner i saveznik, pa Amerika bi davno RH-oj ukinula vize. Ali ne samo da Amerika nije RH-oj ukinula vize, nego čak i nositelji diplomatskih putovnica moraju imati vizu za Ameriku. Zar to nije sramota? Zar nije sramota da najviši državni dužnosnici moraju ispunjavati formulare? Da čak i predsjednica Kolinda Grabar Kitarović, kada ide do ograde da bi se slikala kraj nje, i ona mora vizu ispuniti i taj obrazac za vizu vam izgleda ko telefonski imenik, koliko ima pitanja i potpitanja tamo. Oni ponižavaju najviše državne dužnosnike, ponižavaju i nas saborske zastupnike od kojih velika većina ima diplomatske putovnice i ponižava ovaj sustav, našu državu. Da je Amerika naš saveznik, prijatelj, partner, pa već bi davno potpisala Amerika takav Ugovor s nama, ali Amerika ga ne želi potpisati. Već davno bi Amerika ukinula vize i to ne samo za diplomate, nego i za obične građane. Slovencima ne trebaju vize za Ameriku, ali u tom svom ulizivanju Americi, u toj svojoj slijepoj vjeri, u Ameriku, kao nekog, ja bih rekao, princa na bijelom konju, kojeg smo mi čekali dugo vremena, pa je on sada evo, došao, taj princ na bijelom konju ostaviti će nam samo razočaranje i nemojte imati iluzija, pa ne prodaju Amerikanci nama tj. vojne avione jer oni nas vole, jer je njima stalo do naše sigurnosti. Amerikancima je cilj prodati svoje avione nama da zarade na nama i na rezervnim dijelovima i na svaki drugi mogući način i sva obećanja Amerike su lažna, a sad ću vam reći i zašto. Kad smo ulazili u EU tj. u NATO, nama se obećavalo, što, govorili su nam, vi ste mala zemlja, vi nemate dovoljno novaca da branite sami sebe, da imate pravu vojsku, umjesto toga, vi lijepo uđite u NATO i platite malu članarinu i NATO se brine za vašu sigurnost. Ali što mi danas vidimo? Mi danas vidimo da NATO traži da mi poduplamo sredstva za našu vojsku, mi vidimo da oružje koje smo imali, ha, kažu čujte, nije po NATO standardima, morate uzimati novo oružje, naravno, njihovo oružje. Svojedobno smo imali i one manpade, znači, one šta su talibani u Afganistanu koristili za rušenje helikoptera. Znači, ručno nošene protu, stingere, neka vrsta stingera, imali smo strijele, šta već, i Amerikanci su tražili da se mi razoružamo, da se riješimo toga. I RH se razoružala, znači, od tih, od strane čovjeka nošenih protuavionskih raketa [[Upadica: Molim vas lijepo, molim vas]] Zašto Americi smeta da hrvatska vojska to ima? Ha, procijenite sami. Pogledajte kako nas je još razoružala. RH je naručila od Rusije protuavionske sustave S300 i što se dogodilo? Te sustave nije nikada platila Rusima i ti sustavi, sustav je proslijedila Americi. Znači, mi smo u suštini predali Amerikancima i to svoje oružje. Mene zanima koliko je RH dobila za sustav S300? Odgovor je 0,00 kn. Sva vojna tehnologija koju nam daje Amerika je nama skupa i nepotrebna, a sustavi od kojih bi mogli imati koristi, koji bi nam nečemu služili, e od toga nas se razoružava, a sve pod parolom, rat je mir, zlo je dobro, laž je nova istina, manje je više, gore je bolje itd. Sklapanje Ugovora s Vijetnamom o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja je vrhunac cinizma jer govori zapravo o svoj jadi i bijedi sluganstva odnosno sluganskog položaja u kojem se RH nalazi. Da sa jednim Vijetnamom s kojim ne dijelimo ništa, niti su oni dio zapadne kulture, niti su oni dio NATO-a i Euroatlantskih integracija niti dijelimo nekakav monetarni sustav s njima, niti svjetonazorski, radi se o socijalističkoj republici, apsolutno ništa s tim ljudima ne dijelimo, oni su čak druge rase nego mi. I mi sa tim ljudima …/Upadica Radin: Gospodine Pernar … [[Govornik se ne razumije.]] jel može, može bar to, barem to?/… i mi sa ljudima koji su na drugom kraju svijeta [[Upadica Radin: Odgovorite to, molim vas, pustimo rasu na miru, barem to.]] Mi sa ljudima sa drugog kraja svijeta s kojem nemamo ništa zajedničko, se možemo dogovoriti, a sa Amerikancima, pred kojima klečimo i u čije prijateljstvo se kunemo, u čiju ljubav vjerujemo, u čije širokogrudno se nadamo, od tih Amerikanaca, dobivamo svakodnevno hladan tuš. I usprkos svemu tome i dalje želimo služiti Americi i dalje se želimo klanjati Americi i dalje želimo puzati pred Amerikom. Sjećam se kada je svojedobno crnogorski predsjednik bio u blizini Trumpa kako ga je Trump odgurnuo, sjećam se kako se Kolinda gurala da bude na slici s Trumpom. Kako se naguravala na tu ogradu tamo, a Trump ju ne obada, Trump ju ono ne ferma. Pa zar je to uspjeh naše politike? Ako vi želite pokazati da nam je Amerika partner i saveznik, pa sklopite sa Amerikom ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, ukinute vizni režim, to napravite, ali ova vlada to nije u stanju napraviti, a Amerika nema ni potrebu da to napravi, reći ću vam i zašto. Zato jer bez obzira na svo poniženje, bez obzira na nakaradan odnos od Amerike spram Hrvatske i vas kao dijela vlade, vi ćete i dalje služiti Americi i klanjati se Americi, sebi na sramotu, nama na štetu, a velikom b ratu u Americi na korist. Moje nada da ćete se jednog dana sjetiti ovih mojih riječi i otvoriti svoje oči. Živjeli.
I došli smo do kraja. Želi li gospodin, ministar financija, Zdravko Marić, ne želi. Zaključujem raspravu, glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Socijalističke Republike Vijetnama o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, drugo čitanje, P.Z. broj 514. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 125 glasova za donesen navedeni zakon.
Sljedeća i ujedno i zadnja točka dnevnog reda danas je : - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, prvo čitanje, P.Z.E. br. 556 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li ministar Zdravko Marić uzeti uvodnu riječ? Da. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo, zastupnice i zastupnici. Nastojati ću u kratkim crtama prezentirati prijedlog zakona, odnosno, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma. Uvodno nekoliko riječi o samoj ocjeni stanja i nekim brojčanim pokazatelji, koji vjerujem da će biti i vama i svima onima koji gledaju ovu raspravu, također zanimljivi. Važećim Zakonom o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma u pravni poredak RH, prenesena je direktiva iz 2015. g. Kao što vam je poznato sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma u RH nije u nadležnosti samo jedne institucije, nego je to sustav u kojoj su zakonski definirane uloge svakog dionika i njihova međusobna interakcija i suradnja, a čine ga tijela prevencije prije svega, dakle, sami obveznici, banke i drugi, Ured za sprječavanje pranja novca, te nadzorna tijela Ministarstva financija, Porezna uprava, Carinska uprava, Financijski inspektorat, potom HNB, Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga i tijela kaznenog progona, prije svega Policija i Državno odvjetništvo RH. Provođenje mjera sprječavanja pranja novca i financiranje terorizma putem tijela prevencije, rezultiralo je značajnim napretkom u prevenciji pranja novca i financiranje terorizma u RH. U tom smislu, gledajući osnovne pokazatelje u radu samog Ureda u proteklih 10 g. evidentan je trend stalnog porasta broja slučaja za sumnju pranju novca i financiranje terorizma. Konkretno mogu reći nekoliko brojka. Od ukupno 2083 slučaja, sa sumnju na pranju novca i financiranje terorizma koje Ured ostavlja nadležnim tijelima, Ured je operativno analizirao ukupno 55 tisuća 560 transakcija, povezanih sa 12 tisuća 575 fizičkih i pravnih osoba kao sudionika u transakcijama. Prosječna godišnja vrijednost analiziranih transakcija, u slučajevima koje je ured ostavio nadležnim tijelima na daljnje postupanje i procesuiranje iznosila je 2,73 milijarde kuna. Ured je izdao 351 nalog bankama i drugim obveznicima za privremenu blokadu sumnjivih transakcija ukupne vrijednosti od 329,5 milijuna kuna. Sve navedeno ukazuje na kvalitetu preventivnog sustava sprječavanja pranja novca i financiranje terorizma u RH, što je prepoznato i od strane Međunarodnog centra za povrat sredstava iz Basela. Naime, prema njihovom izvještaju iz listopada 2018. RH, je napravila dodatni napredak te je ušla u top 10 ili u sam vrh najmanje rizičnih zemalja za pranje novca i financiranje terorizma na svjetskoj razini od 129 procjenjivanih zemalja. Isto tako, sve relevantne međunarodne organizacije i institucije, Vijeće Europe, Ujedinjeni Narodi, EU, Međunarodni monetarni fond, Svjetska banka, ocjenjive su hrvatski model i preventivni sustav kao suvremen i većim dijelom usklađen sa međunarodnim standardima. Nadalje, učinkovitost sustava sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma u RH, kao i usklađenost istoga sa međunarodnim standardima, kontinuirano i periodički procjenjuje licencirani međunarodni ekspert i Vijeća Europe, odbora za procjenu mjera protiv pranja novca i financiranje terorizma poznati Manival. Manival je RH pored 4 procjene evaluacije učinkovitosti i usklađenosti sustava sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma, a stanje ocijenjeno pozitivno i zadovoljavajuće. Što potvrđuje činjenicu da se RH niti jedanput nije našla na tzv. crnoj listi nekooperativnih jurisdikcija a sukladno međunarodnim standardima o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma. Što se tiče osnovnih pitanja koji se uređuju prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona, dakle cilju usklađivanja sada već sa 5. Direktivom, dakle od ove prethodne koja je 4. vidite i sami da nije prošlo puno vremena, ovdje već govorimo o 5. Direktivi koja punog naziva Direktiva o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma. Ovim prijedlogom zakona želi se uskladiti dodatno, preventivno zakonodavstvo RH sa propisima EU. Slijedeća su pitanja koja se definiraju pobliže. Pod 1. detaljnije se uređuju nacionalna procjena rizika od pranja novca i financiranja terorizma. Pod 2. procjene rizika stranke za pranje novca i financiranja terorizma, uvode se potpuno nove odredbe glede procjene rizika stranke vezano za geografsko područje te vezano s proizvodima, uslugama, kanalima i transakcijama povezane recimo s naftom, oružjem, plemenitim kovinama, duhanskim proizvodima, kulturnim artefaktima i drugim predmetima od arheološkog, povijesnog, kulturnog ili vjerskog značenja. Pod 3. prijedlogom zakona se po prvi puta u domaće zakonodavstvo uvode definicije virtualne imovine, virtualnih valuta i pružatelja skrbničke usluge novčanika te uvođenje u popis obveznika pravnih i fizičkih osoba koje se bave pružanjem usluga razmjene virtualnih i fiducijalnih valuta te pružanja skrbničke usluge novčanika. Pod 4. uvođenje javnog pristupa Registru stvarnih vlasnika pravnih subjekata radi transparentnosti podataka o stvarnom vlasniku pravnih subjekata. Radi daljnjeg povećanja transparentnosti o stvarnom vlasništvu i smanjenje mogućnosti zlouporabe pravnih subjekata za prikrivanje identiteta stvarnih vlasnika, kao eventualnih počinitelja kaznenih dijela pranja novca, uključujući i porezne prijevare te za sprječavanje financiranja terorizma uvodi se javan pristup podacima koji se nalaze u Registru stvarnih vlasnika. U tom smislu vezano za javni pristup podacima iz Registra stvarnih vlasnika zakonske odredbe određene su temeljem 5. Direktive u kojoj se u samoj preambuli navodi da treba tražiti pravednu ravnotežu posebice između interesa javnosti za sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma i temeljnih prava ispitanika vezano prije svega na zaštitu osobnih podataka i sam integritet ispitanika. Također se navodi da skup podataka koji trebaju činiti dostupnima javnosti treba biti ograničen, jasno i iscrpno definiran i treba i biti općenite prirode kako bi se što je više moguće umanjila potencijalna šteta za stvarne vlasnike. Također, u preambuli točki 36. države članice bi trebale imati mogućnost zahtijevati internetsku registraciju kako bi se identificirala svaka osoba koja zatraži informacije registra kao i plaćanje naknade za pristup informacijama. Javnosti bi stoga sukladno prijedlogu zakona za pojedine konkretnog pravnog subjekta bili dostupni slijedeći podaci o stvarnom vlasniku, ime i prezime, država prebivališta, mjesec i godina rođenja, državljanstvo te priroda i opseg stvarnog vlasništva. Pod 5. je uvođenje objave popisa istaknutih javnih dužnosti u RH čiji se nositelji smatraju politički izloženim osobama. Popis istaknutih javnih dužnosti iz važećeg zakona usklađen je s direktivnom iz 2015. međutim obzirom da sada prema ovoj 5. Direktivi iz 2018. propisana je obveza svake države članice objaviti popis istaknutih javnih dužnosti, ovim prijedlogom zakona propisuje se ažuriranje popisa istaknutih javnih dužnosti koji ured objavljuje na svojim mrežnim stranicama. Pod 6. je detaljnije propisivanje međunarodne suradnje ureda sukladno međunarodnim standardima, 7. detaljnije propisivanje suradnje između nadležnih nadzornih tijela i konačno dodatno usklađivanje s preporukama Odbora za procjenu mjera protiv pranja novca i financiranja terorizma Vijeća Europe. Naime, sukladno preporukama ovim prijedlogom zakona propisuje se da su obveznici dužni čimbenike rizika primjenjivati kumulativno, dužni su prikupiti dodatne podatke u odnosu na domaće pravne osobe umjesto samo za strane pravne osobe kao što je do sada bilo, ne smiju primjenjivati mjere pojednostavljenja dubinske analize u slučajevima kada se primjenjuje tzv. scenarij višeg rizika ako se u trećoj državi minimalni standardi više od mjera propisanih zakonom obveznici su dužni osigurati da njihove podružnice i društva kćeri usvoje i provode odgovarajuće mjere u skladu s pravom te treće države. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prije nego, ima ćete, imate 5 replika, prije nego što dajem riječ gospodin Podolnjak kolko je prvi za replike, moram se ispraviti ovo je bila samo zadnja točka na koji, ja sam bio krivo shvatio, zadnja točka koju predstavlja ministra financija onda imamo još 4 točke danas samo. Ispričavam se to je moja krivica. Idemo sa replikama, prvu repliku ima gospodin Robert Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče sabora, poštovani gospodine ministre, prema zakonu koji je ovaj sabor donio još 2017., a stupio na snagu 1. siječnja 2018. godine vi ste kao ministar trebali donijeti Pravilnik o registru stvarnih vlasnika u roku od 6 mjeseci po stupanju zakona na snagu. Ja sam nacrt tog zakona, tog pravilnika vidio na e-savjetovanju u rujnu prošle godine, međutim nisam vidio da je on donesen da ste ga vi donijeli, da je objavljen, pa vas molim za odgovor da li je taj pravilnik donesen i da li je stupio na snagu? Zahvaljujem.
Hvala lijepa, odgovor gospodin ministar.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče u pravu ste što se tiče pravilnika, predviđeno bilo je međutim kako je u međuvremenu stupila na snagu upravo ova spomenuta 5. Direktiva koja je glavni razlog zašto idemo u izmjene i dopune i zakona, a prema njoj je rok stavljen za uskladbu i donošenje tog pravilnika 10. siječnja 2020. sada ćemo kada Hrvatski sabor usvoji ovaj prijedlog zakona, ovo je prvo čitanje, onda pristupiti, već radimo naravno paralelno, na pravilniku kako bi se uskladili s ovim novim rokom. Dakle, isključivo zbog toga što je nastupila, odnosno stupila na snagu nova Direktiva tzv. 5. Direktiva. Hvala.
Hvala i vama gospodin Ćuraj.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani ministre prije svega pozdravljam apsolutno da se ovo što ste vi rekli da se ne očekuju novi troškovi za pravne subjekte vezano što se tiče upisa u registar, ja bih vas želio pitat nešto što možda nije sad direktno odmah vezano ovim predloženim zakonom, a ima veze u sprječavanju pranja novca. To su najave koje smo čuli vezano uz apoene zajedničke valute, dakle, EUR-a, znamo da je najveća novčanica od 500,00 EUR-a. Kad znamo da Amerika već dugi niz godina najveću novčanicu ima od 100,00 dolara, to nije slučajno, to je upravo radi sprečavanja i iznošenja odnosno pranja novca. Zanima me u kojoj fazi su ti razgovori za ukidanje te spomenute denuminacije odnosno same novčanice jel znamo da normalan čovjek, barem ovdje kod nas ili šire, da baš nije tako često u opticaju, a sigurno da i njeno ukidanje bi imalo isto i veze sa samim pranjem novca.
g. ministar, hvala.
Hvala lijepo. Pa evo, uvaženi zastupniče, mislim, čuli smo i ja sam isto čuo, naravno namjeru da se postupno povlači iz opticaja taj, dakle, prvo ide vjerojatno onaj korak da se više neće tiskati, nakon toga da se postupno povlači. Kao i u tom slučaju, u smislu transakcija gotovinom, tako i u ovom malo širem kontekstu, sprečavanje pranja novca financiranja terorizma, kao što ste čuli iz mojih uvodnih riječi, RH prati, ne samo trendove, nego prati i sve regulative. Sukladno tome usklađivati ćemo naše zakonodavstvo, možda još i važnije i paralelno sa tim usklađivanjem zakonodavstva, djelovati upravo ovo što je ključna riječ, i ovog Zakona, a to je preventivno djelovanje. Hvala.
Hvala, g. Sladoljev.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani ministre, vi znate da smo mi prije par mjeseci održali pres Konferenciju oko ovog Zakona, smatramo da, jel zbog transparentnosti da je važno da se zna tko su pravi vlasnici tvrtke. Dakle, po ovom što sam ja sad razumio, dakle, Pravilnikom će se to uređivati u drugom mjesecu 2020.-te godine. Međutim, jedna nepobitna činjenica da smo mi u slijedećoj godini u izbornoj godini i zbog transparentnosti tih izbora je bitno znati tko je pravi vlasnik tvrtke jer će tvrtke financirati određene kampanje i određene stranke, a mi nećemo znati tko je pravi vlasnik tih tvrtki i mislim da je upravo u izbornoj godini, kada nam predstoje i Euro parlamentarni izbori i predsjednički izbori, što prije donijeti taj Pravilnik, kako se ne bi dogodile neke, dakle, stvari koje zapravo mi niti ne znamo.
g. ministre.
Hvala lijepo. Pa evo, mislim, prema i ovoj dinamici što sam uvaženom zastupniku Podolnjaku odgovorio, dakle, do 10. siječnja svakako je rok za uskladbu, 2020.-te, to prema ovom temeljskom planu je prije Parlamentarnih izbora. S druge, pak, strane, ono što smo isticali još i u onome prethodnom Zakonu, dakle, upravo je taj registar stvarnih vlasnika, što ja vjerujem i znam, koliko se sjećam dobro, da je pozdravljen u HS-u, da se jednostavno takav jedan iskorak napravi i da se jednostavno, možemo reći dodatno doprinese upravo ovom elementu i sprečavanja pranja novca financiranja terorizma, ali vjerojatno pomognu i u nekim drugim elementima. Tijela koja sam naveo, koja su sastavni dio ukupnog sustava, uključujući i tijela kaznenog progona, imaju uvid u taj registar i imati će uvid, naravno, u svakom trenutku, a sada prema ovoj Direktivi, kao što čujete, jedan dio njega će, naravno, biti i javno dostupan uz određene preduvjete, kako je definirano Direktivom, internetskom, dakle, putem Internet portala registracija i plaćanja određenih naknada, što će biti sve [[Upadica: Hvala]] propisano Pravilnikom. Hvala.
Hvala, g. Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Prvo, jedna mala referenca vezano uz prethodnu repliku kolege Čuraja. Novčanica od 500,00 EUR-a se ne tiska od 2014.-te godine. Dakle, ona ide ka povlačenju, nema novih dok se ne iscrpe ove sadašnje, još će biti u opticaju, ali ide se ka njenom micanju upravo zato što zbog svoje veličine je više nego pogodna za ono o čemu mi ovdje sada raspravljamo. Međutim, ja bih samo upozorio ministra na nešto što je govorio. Vi ste se pozvali na preambulu Direktive 843 iz 2018.-te godine i tamo u točci 36. doista se spominje mogućnost plaćanja. Ali upravo tako, mogućnost plaćanja uvida u registar stvarnih vlasnika. A kao što u sudski registar putem Interneta ne plaćamo uvid, kao što u registar Godišnjih financijskih izvješća ne plaćamo uvid, tako ne vidim niti potrebu, niti obvezu RH da i na ovo naplaćuje uvid. Dakle, [[Upadica: Hvala]] plaćanje je mogućnost, a ne obveza za države članice. Hvala.
g. ministre.
Pa da, dobro ste rekli uvaženi zastupniče, citirajući tu preambulu, ja još jedanput napominjem i u onoj točci 34 gdje se posebno navodi da treba tražiti, citirati ću, pravednu ravnotežu, posebice između interesa javnosti za sprečavanje pranja novca i financiranje terorizma, ali i temeljnih prava ispitanika. Dakle, pretpostavljamo da je upravo sa ovim odredbama odnosno tim točkama u preambuli na neki način otvoren pristup javnosti, ali s druge strane da se zadrži određene uzance koje bi trebale ipak postojati, koje bi trebale biti na snazi. U svakom slučaju, o tome će, naravno, biti dodatno propisano sve samim Pravilnikom i opet ponavljam još jedanput, ono što je najvažnije, da ona tijela koja trebaju imati uvid u ovakav jedan registar, će ga imati. A što se tiče interesa javnosti, ponavljam, evo, na ovaj način i on je sada moguć, ali naravno, uz određene preduvjete. Rekao sam što će biti sve vidljivo i moguće biti vidljivo. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju, gđa. Vranješ.
Poštovani dopredsjedniče, zahvaljujem na riječi. Poštovani ministre, molim da još jednom naglasite kakvo je stanje u RH što se tiče konkretno ove teme jer nekad kad o njoj raspravljamo, znači, konkretno o sprečavanju terorizma i prava novca, ovi svi registri i podaci u raspravi dođu u jednom širem obliku i raspravljamo o njima na taj način da možebitno predlažemo da se ugrožava zaštita osobnih podataka. Nama je drago da se proteklo razdoblje na razini Europskog parlamenta, gdje i mi imamo svoje predstavnike, vodila rasprava iz koje se to pokušava svesti na minimum, a naravno da se dođe do onog cilja da se, naravno, spriječi terorizam i pranje novca. Hvala.
g. ministre, izvolite.
Hvala lijepo, uvažena zastupnice, evo, iskoristiti ću vaše pitanje i repliku zapravo da još jedanput spomenem ono iz uvodnog dijela, uz ove brojčane pokazatelje koje sam izrekao i to govorimo i o stotinama milijuna i milijardama kuna sumnjivih transakcija koje Ured za sprečavanje pranja novca i financiranje terorizma analizirao, proslijedio dalje tijelima kaznenog progona, ali opet, evo, obzirom da su tu i kolege upravo iz ureda koji marljivo i vrijedno rade svoj posao. Upravo da spominjem ovu zadnju ocjenu i Izvještaj Međunarodnog centra za povrat sredstava iz Bazela, vrlo često i u Hrvatskom saboru spominjemo različite međunarodne usporedbe i nekakva rangiranja zemalja, gdje smo i kako smo u odnosu na druge zemlje po ovom ili onom pokazatelju, ovdje zaista treba još jedanput spomenuti. Dakle, da je ocjenjeno u top 10 od 129 analiziranih, procjenjivanih zemalja kao najmanje rizičnih zemalja za pranje novca i financiranje terorizma. Mislim da je to jedna dobra stvar svima, svima ja bih rekao na čast i pohvalu, svim tijelima ne samo uredu, svim tijelima koji sudjeluju u ovom preventivnom dijelu.
Hvala vam lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ, ne, otvaram raspravu, prvi na redu gospodin Robert Podolnjak ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Gospodine podpredsjedniče sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, Zakon o sprječavanju pranja novca i financiranja Hrvatski je sabor donio u listopadu 2017. godine, zakon je stupio na snagu 1. siječnja prošle godine i njime je u naš pravni poredak prenesena Direktiva EU iz 2015. godine o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma te neki drugi propisi EU. Zakon je kad je donesen zapravo primjena europskih Uredbi i Direktiva kojima se u naš pravni poredak ugrađuju mehanizmi sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma, tijela koja su za to zadužena tzv. financijsko-obavještajne jedinice i naročito koji će podaci o svim stvarnim vlasnicima tvrtki, zaklada, trustova, fundacija itd., biti dostupni tim tijelima ali i drugim pravnim i fizičkim osobama. U raspravi o tom zakonu 2017. godine mi smo se kao Klub zastupnika MOST-a zalagali da se podaci o iz Registra stvarnih vlasnika, dakle pojedinih tvrtki budu javni, za cjelokupnu javnost dakle i za sve pravne i fizičke osobe i one pri tom ne bi morale dokazivat posebni opravdani pravni interes, dakle ona definicija koja je zakonom predviđena koju je izuzetno teško bilo moguće implementirat na način da pravne ili fizičke osobe doista mogu doći u pristup određenim podacima iz Registra stvarnih vlasnika. Pozivali smo se i na primjere i dobru praksu nekih drugih članica, država članica EU koje su svoj registar stvarnih vlasnika i određene podatke otvorile za javnost bez obzira što to nije bilo predviđeno tom Direktivnom EU tzv. 4. Direktivom. Mi smo već u prosincu 2017. predložili izmjene ovoga zakona kojima bi se omogućilo pristup javnosti podacima iz Registra stvarnih vlasnika. Naime, u tom trenutku već 2017. godine u raspravi Europskog parlamenta i Vijeća bila je tzv. 5. Direktiva o sprječavanju korištenja financijskog sustava za pranje novca ili financiranje terorizma i ta 5. Direktiva o kojoj je rasprava počela već u to vrijeme je donesena prošle godine, stupila na snagu u srpnju 2018. i upravo ta 5. Direktiva je podloga za sadašnju, za ovaj prijedlog zakona kojim sadržaj te Direktive implementiramo u izmjene ovoga zakona. Mi smo dakle već 2017. godine htjeli da određeni podaci o stvarnim vlasnicima tvrtki, fundacija, zaklada itd. budu dostupni široj javnosti dakle svim onim pravnim i fizičkim osobama koje žele uvid u te podatke bez da pri tom moraju demonstrirati određeni opravdani pravni interes. Nažalost, sredinom prošle godine naš prijedlog zakona u prvom čitanju je odbijen, a evo danas svjedočimo tome da predlagatelj Ministarstvo financija odnosno Vlada predlaže ono isto što smo predlagali već prošle godine, pored naravno drugih predviđenih sadržaja, kojim se implementira 5. Direktiva EU. Naravno da podržavamo promjene koje dolaze sa 5. Direktivom koje bi trebale, kako je rečeno u obrazloženju te Direktive zapriječiti određene zakonske rupe koje su uočene u primjeni europske direktive i nacionalnoga zakonodavstva i zbog toga i nova 5. Direktiva koja je stupila prošle godine na snagu, ali jednako tako europski je zakonodavac učinio jedan bitan iskorak. Naime, dok 4. Direktivom on nije izričito propisao da će Registar stvarnih vlasnika biti dostupan javnosti i određeni podaci o kojima je govorio i predlagatelj, pored imena i prezimena, datuma rođenja, države itd., u 5. Direktivi to je izrijekom propisano. I u Direktivi iz 2018. godine mijenja se članka 30. u toj Direktivi i propisuje se da će države članice osigurati da su informacije o stvarnom vlasništvu u svim slučajevima dostupne ne samo nadležnim tijelima i financijsko obavještajnim jedinicama bez ikakvih ograničenja i određenim obveznicima nego i cjelokupnoj javnosti. Osobama koje čine tu cjelokupnu javnost dopustit će se pristup barem informacijama o imenu, mjesecu i godini rođenja, zemlju boravišta i državljanstvu stvarnog vlasnika, te prirodni i opsega vlasničkog udjela kojeg drži. Dakle, tek tom direktivom iz prošle godine je propisano da registar stvarnih vlasnika, mora biti dostupan cjelokupnoj javnosti, a on je za sad dostupan tek u nekim državama članicama EU. I mi smo imali velika očekivanja od prijedloga zakona koji je najavljen za raspravu i očekivali smo da će naš zakonodavac, odnosno, vlada kad predlaže izmjenu zakona, omogućiti da taj registar stvarnih vlasnika bude dostupan što je moguće ranije. Dobro je što je ovaj prijedlog zakona, upućen u Hrvatski sabor, u prvom čitanju, već početkom ove godine, tek pola godine nakon što je direktiva EU, stupila na snagu. To smatramo u svakom slučaju pozitivnim korakom. Međutim, moramo reći da slijedi onaj dio s kojim nismo zadovoljni. U pripremi za raspravu o ovoj točci, a pitao sam upravo i ministra, nakon njegovog izlaganja o donošenju određenih podzakonskih propisa, moramo konstatirati da ukoliko ministar financija, još uvijek nije donio p9odzakonski propis, pravilnik o registru stvarnih vlasnika, a temeljem zakona je taj pravilnik bio dužan donijeti do 30. lipnja prošle godine, postavlja se pitanje na koji način se zakon može primjenjivati, ukoliko nema podzakonskog propisa, koji regulira, registar stvarnih vlasnika, sa svim podacima koji su relevantni za taj podzakonski akt. Žao mi je što u ovom trenutku nema gospodina ministra u sabornici, jer očekujem da će na to morati odgovoriti, jer ukoliko je taj podzakonski propis nužan za primjenu zakona, postavlja se pitanje, kako možemo primjenjivati zakon, ako tog podzakonskog propisa nemamo do danas, a ministar se poziva na to da će zbog stupanja na snagu nove direktive i upućivanju ovog prijedloga zakona u proceduru pričekati sa donošenjem pravilnika, do donošenja ovoga zakona. Ali ima tu jedan problem, ovaj zakon je tek u prvom čitanju, on će se možda pojaviti u drugom čitanju, za mjesec, dva ili tri, pa će stupiti na snagu, možda u ožujku ili travnju, što znači da mi nećemo imati pravilnik o registru stvarnih vlasnika ni tada. Novi pravilnik, nacrt pravilnika će morati biti upućen na e-savjetovanje, pa će to oduzeti sljedećih mjesec dana, pa ćemo imati zapravo taj pravilnik, sa velikim odgodim rokom. Prema prijedlogu zakona, koji imamo pred sobom, skrećem pozornost, da pravilnik o registru stvarnih vlasnika, o kojem je, kojeg je spomenuo i gospodin ministar, prema ovom prijedlogu zakona, bi trebao biti donesen sa krajnjim rokom do 30. ožujka 2020. g. Dakle, sa iznimno velikim odgodim rokom, neke druge odredbe i neki drugi podzakonski propisi trebali bi stupati na snagu ili biti donijeti do kraja 2019. g. ali, upravo ovaj pravilnik o kojem govorimo, a njime bi se trebalo razraditi odredbe, na koji način bi cjelokupna javnost trebala imati pristup i kojim podacima iz registra stvarnog vlasnika, upravo taj pravilnika je predviđen, s rokom donošenja ¸do 30. ožujka 2020. I kada su meni počeli pisati o prijedlogu zakona, kojim će se konačno otvoriti registar stvarnih vlasnika i da će i mediji i građani, imati prilike vidjeti stvarno tko su stvarni vlasnici brojnih tvrtki za koje danas ne znamo, moram reći da će biti razočarani, jer, nažalost, a praksa se uvijek krije u detaljima, zakon će biti donesen možda kroz nekoliko mjeseci, ali pravilnik, nažalost neće. Bez tog pravilnika, podzakonskog propisa, neće biti regulirane odredbe, na koji način će javnost imati pravo uvida u taj registar, koje podatke će imati pravo vidjeti, kakva će naknada biti propisana, na koji način će se podnositi zahtjev za pristup tom registru i sve ostalo. I moram reći da u ime Kluba zastupnika Mosta, ono što očekujemo nakon rasprave o ovom prijedlogu zakona, da se prvo hitno donese registar, pravilnik o registru stvarnih vlasnika, jer on je očito nužan i bitan za primjenu zakona koji je na snazi već godinu dana. Očekujemo da se bitno skrate rokovi za donošenje pravilnika temeljem ove promjene zakona. Ne vidimo nikakav zakon, ukoliko je već prijedlog pravilnika bio na e-savjetovanju, znači, odredbe tog pravilnika su već definirane temeljem postojećeg zakona. U novi pravilnik, trebalo bi implementirati, samo one odredbe i promijeniti, koje proizlaze iz ove promjene zakona koja je sada na dnevnom redu. Ali mislim o da bi bila potpuna pogreška poruka javnosti, da ponovno za određeno ne malo vrijeme, sakrijemo objavu registra stvarnih vlasnika za cjelokupnu javnost. Ako je već Vlada i ministarstvo, učinile korak naprijed da krenemo u raspravu o prijedlogu zakona vrlo brzo nakon stupanja direktive na snagu, pola godine nakon toga. Ne vidimo nikakvo opravdanje da odgodu objave Registra stvarnih vlasnika za cjelokupnu javnost sakrijemo ne samo možda do ožujka 2020. nego i duže jer rok ministru financija prema ovom prijedlogu jest ožujak 2020., ali gledajte već temeljem postojećeg zakona, vi ste trebali donijeti pravilnik do 30. lipnja prošle godine, mi smo u siječnju 2019., pravilnika nema. Ali ne postoji niti sankcija ukoliko pravilnik ne bude donesen, ja se samo pitam kako ovaj zakon se primjenjuje u praksi bez pravilnika koji je nužan i važan podzakonski propis. Kako se zakon primjenjuje kad pravilnika nema već punih godinu dana? To je pitanje koje nisam mogao postaviti nakon replike u prvom djelu ali na to sasvim sigurno očekujem odgovor. Apeliramo i o tome će ovisiti potpora i mogući amandmani Kluba zastupnika MOST-a u drugom čitanju, da se rokovi za donošenje podzakonskih akata maksimalno skrate i da se objava registra za cjelokupnu javnost definira s rokom koji bi morao biti kao što je rekao kolega Sladoljev, prije slijedećih predsjedničkih izbora kako bi smo doista znali tko stvarno financira predsjedničke izbore u RH. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika HDZ-a, gđa. Dragica Vranješ.
Zahvaljujem poštovani dopredsjedniče, poštovani zastupnici, poštovani građani. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma. U proteklom razdoblju vodila se jedna rasprava, paralelno uz nju vezano uz sprječavanje pranja novca i financiranja terorizma, ali uz nju paralelno se je vodila rasprava koja možda čak je i puno više poznata a koja se tiče i sviju nas a to je zaštita osobnih podataka i GDPR koji je stupio na snagu. Naravno bilo je važno pomiriti te dvije važne teme i pravo zaštite osobnih podataka kao i sprječavati ono najgore što se dešava kada i nemamo neke od tih osobnih podataka a to je i terorizam a naravno i pranje novca. Ovom direktivom koja je stupila na snagu, koju mi sad unosimo izmjenama i dopunama ovaj zakon, imamo 8 novih pitanja, to se odnosi na nacionalnu procjenu rizika, na procjenu rizika stranke za pranje novca i financiranje terorizma i ono što je jako važno naglasiti da Hrvatska spada među 10 top država gdje se teško može prati novac i to je jako važna stvar. Da naši građani imaju i nekakve malo konkretnije podatke, znači u Hrvatskoj se 2,73 milijarde transakcija obrađuje da se provjeri jesu li one u neku od ovih svrha pranja novca ili terorizma namijenjene, to ne znači da je to taj iznos koji se opere nego naravno da su to sumnjive transakcije koje se pregledavaju i naš Ured za sprječavanje za pranja novca i financiranja terorizma svakako dobiva razne pohvale i jako dobro radi. Također ono zbog čega se i ključno vodila ova rasprava, a također je poznato javnosti, to su virtualne valute, kripto valute, isto tako i ovaj javan pristup Registru stvarnih vlasnika koji je jako važan ne samo sa aspekta ciljeva ovog zakona već i zbog puno drugih pitanja ali je važno da pod ovim zakonom otkrivamo one osobne podatke, onaj obuhvat i opseg podataka koji se tiču teme i cilja ovog zakona, također jedno od pitanja koja se dodatno uređuje ovom zakonom, to je uvođenje popisa istaknutih javnih dužnosti u RH čiji se nositelji smatraju politički izloženim osobama. Što se tiče pristupa Registru stvarnih vlasnika i kod prijedloga drugih stranaka na ovu temu i ranije da se to uvede, Vlada nije bila nikako protiv ali se je vodila rasprava u kojem opsegu, u kojem obimu, kada i kako, imamo tu ovaj članak 36. koji nam jasno govori da i oni koji dolaze do takvih podataka, moraju biti evidentirani jer kada netko imaju nečije osobne podatke je jako važno da ih ne zlouporabljuje, znači možemo imati tako podatke o nečijoj bolesti, o lijekovima koje je netko koristi, ti osobni podaci mogu biti podložni ucjenama od strane osoba koje ih prikupljaju tako da je jako važno da se oni prikupljaju sa svrhom i da znamo tko ih koristi. Klub HDZ-a će podržati ove izmjene i dopune zakona i evo zahvaljujem vam se na pozornosti.
Hvala lijepa. Ispred kluba SDP-a nastupati će najprije g. Lalovac a onda g. Grbin.
Hvala lijepa, g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma, znači kao što je već bilo rečeno da će ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma, želi se na odgovarajući način uskladiti zakonodavstvo RH s pravnim propisima EU-a prvenstveno radi transpozicije Direktive 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018., o izmjeni Direktive 849/2015 o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma. Ovim zakonom se detaljnije propisuje provođenje nacionalne procjene rizika od pranja novca i financiranja terorizma u svrhu prepoznavanja procjene, razumijevanje i smanjenje rizika od istoga, zatim se propisuje pristup temeljen na procjeni rizika koju provode banke i drugi obveznici u odnosu na stranke prilikom provođenja mjera dubinske analize stranke a koja uključuje procjenu rizika povezanom sa geografskim područjem te se proizvodima, uslugama, transakcijama i kanalima koji se koriste za isporuku proizvoda i usluga do krajnjeg korisnika. Znači kao što u samom zakonu se navodi. Jedan prvi kontakt koji uspostavlja sa tim klijentima su zapravo poslovne banke i na njima najviše zapravo leži da prepoznaju da li se radi o mogućim zloupotrebama i na taj način se ovdje još detaljnije propisuje kako će se vršiti određena procjena rizika koja je u današnje doba, pogotovo tih novih tehnologija i dostupnosti informacija je jako bitna, pogotovo da su svi ti sustavi vrlo dobro znači umreženi sa strane države znači sa poslovnim bankama i na drugim nadzornim tijelima. Također prijedlog zakona se po prvi put u odnosu na domaće zakonodavstvo uvodi definicija pojmova virtualne imovine, virtualnih valuta i pružatelja skrbničke usluge novčanika, znači znamo da je danas tzv. taj bitcoin, jedan od virtualnih valuta koja sve više i više zauzima na novčanom tržištu nekakve vrijednosti. I mijenja neke druge vrijednosti, zamjenjuje ih. Ono što je bitan iskorak u ovome zakonu, a nešto kasnije će o tim još određenim nedoumicama i kolega Grbin reći je da je novina da se uvođenje javnom pristupa registru stvarnih vlasnika pravnih subjekata radi transparentnosti podataka o stvarnom vlasniku pravnih subjekata. Znači mi smo vrlo dobro poznajemo da na današnjem tržištu u RH u zadnjih desetak godina tzv. one brojne fantomske tvrtke koje su kada se gledalo na ukupne blokade iznosa blokiranih iznosa, tamo su se nalazile brojne tvrtke koje su imale jednog vlasnika ili su bili povezani vlasnici, onda se vrlo teško kasnije dolazilo do toga tko su ti koji su zapravo formirali taj lanac vrijednosti nelikvidnosti, što ne znači, s druge strane da sudjeluju u ovim procesima kao što su ovdje sprečavanje pranje novca i financiranje turizma, ali se ti informacije mogu koristiti u tom jednom drugom kontekstu, kontekstu kada se želi provjeriti možda jedan cjelokupni taj niz poslovnih aktivnosti koji su u konačnici vas mogu uvući da budete oštećeni ili što se tiče robe ili što se tiče ovaj nekog poslovanja, tako da ovaj Registar stvarnih vlasnika ne mora isključivo samo značiti u ovu svrhu i zbog njegove donošenja njegove pristupa javnosti i zbog veće transparentnosti je bitan za cjelokupni društvenu zajednicu, znači gospodarsku i poslovnu zajednicu u RH, da imaju pristup informacijama i da se na taj način razdvoje oni koji jesu poduzetnici, koji posluju, koji žele se natjecati na tržištu i oni s druge strane koji koriste raznorazne zloupotrebe, kažem ponovno ne mora se vezati na financiranje terorizma, ali zbog nekih drugih da mogu ovim koji žele biti na tržištu i uredno poslovati da im se smanji njihov rizik. Također uvodi se popis istaknutih javnih dužnosti u RH čiji se nositelji smatraju politički izloženim osobama, isti će se objaviti na Internet stranicama, znači ne radi se o imenima ljudi i ministara ili predsjednika nego se radi o popisu funkcija te će se detaljnije propisati međunarodna suradnja Ureda za sprečavanje pranja novca kao financijsko-obavještajna jedinice, sukladno međunarodnim standardima te suradnja između nadležnim nadzornih tijela. Znači, budući da se radi o ovoj 5. Direktivi koja se sada će se implementirati u hrvatski pravni sustav, znači ova direktiva daje određene iskorake, a .../nerazumljivo/... kolega Grbin da kaže na određeno još možebitne poteškoće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Lalovcu. Kolega Lalovac je detaljno obrazložio sadržaj zakona u cjelini, a meni je prepušteno da se pozabavim tek jednim njegovim segmentom, ali držim, jednim segmentom koji ne samo da je važan nego možda i najvažniji instrument u borbi za učinkovito sprečavanja pranja novca. O onom drugom dijelu nazivu ovog zakona ne usuđujem se niti govoriti. Dakle, svoju raspravu ću posvetiti pitanju objave podataka iz Registra stvarnih vlasnika. Vratimo se na trenutak u 2017. godinu kada se donosio zakon koji sada mijenjamo i vratimo se na svu onu raspravu koja se povela oko članka 34. i 35., a koja se odnosila na pitanje ograničavanja pristupa Registru stvarnih vlasnika kada govorimo o svim građanima RH. Tada smo upozorili i danas ćemo podsjetiti da je Direktiva 2015/849 govorila o legitimnom interesu. Suprotno tome, u prijedlogu Vlade RH u zakonu koji je Saboru usvojio govorilo se o nečemu drugome, govorimo se o opravdanom pravnom interesu. Opravdani pravni interes je kao takav uži pojam. Nekome se sa strane može činiti da ovo o čemu ja govorim su nekakve pravne začkuljice, sitni detalji i da je nepotrebno tupiti o pojedinostima. Ali što ova pojedinost znači u stvarnom život? To znači da osoba koja je po ovom zakonu htjela izvršiti uvid u registar, a pitanje je da li je to uopće mogla zbog činjenice da pravilnik nije donijet od 2017. pa sve do danas, osoba koja je željela izvršiti uvid u registar, trebala je napraviti što? Dokazati da ima opravdani pravni interes za uvid u određeni podatak. Takva restrikcija ne samo da je u suprotnosti sa pravom EU nego je u suprotnosti sa osnovnim temeljima države koja želi biti demokratska, koja želi biti pravna. A to je da informacije od ovakvog značaja moraju biti transparentne, pretražive i lako dostupne. Drago nam je stoga što je ovim prijedlogom zakona napravljen korak naprijed u odnosu na ono što smo imali 2017. godine, ono što smo usvojili. Ono na što smo u konačnici i amandmanima pokušali utjecati, pa je primjerice, kao što je ovdje previđeno brisanje čl. 35. i naš amandman glasio točno tako-Briše se čl. 35. Vladajući to tada nisu prihvatili, danas su došli pameti i u tom dijelu pozdravljamo napredak, ali da je na tome stalo, bilo bi super, međutim nije. Ono što je u ovom zakonu problematično je dio koji se odnosi na čl. 32. zakona, odnosno izmjene koje govore o novom Pravilniku. Dakle, umjesto da idemo korak naprijed na temelju ovoga što je bio dobar, dobar putokaz, mi idemo korak naprijed, a onda nakon toga radimo korak nazad. Zašto? Zato što će se brana, zato što će se rampa pristupu informacija i podacima o stvarnim vlasnicima napraviti na drugi način, a to je, prvo činjenicom da će se podaci iz registra naplaćivati, a dalje činjenicom da oni neće biti lako pretraživi. Objasniti ću vam zbog čega je to pogrešno i da to nije u duhu sa drugim registarskim sustavima u RH. Primjerice, sudski registar, ako vi iz sudskog registra želite formalnu ispravu koju ćete koristiti u nekom drugom postupku, primjerice, radi ovjere kod javnog bilježnika ili tako dalje, otići ćete u registarski sud i tamo ćete platiti i dobiti izvadak iz sudskog registra. Ali ako vam izvadak iz sudsko registra treba za nekakvu drugu uporabu, za uporabu koja nije toliko strogo formalna kao primjerice ovjera Ugovora kod javnog bilježnika, tada ćete koristiti informacije koje su vam javno dostupne, u strojno pretraživom obliku s interneta putem portala Ministarstva pravosuđa, putem sudskog registra. I to je odlično i to super funkcionira, to se ne naplaćuje, to je lako dostupno i pretraživo svakoj građanki i građaninu RH. Čak štoviše, taj sustav puno bolje, i tu treba pohvaliti kako stvari funkcioniraju u RH jer ipak kod nas nije sve tako crno, taj sustav često puno bolje funkcionira, nego u drugim zemljama, pogotovo u onom dijelu gdje govorimo o povezivosti sa registrom financijskih izvješća. Vi, jednim klikom prelazite na stranicu FINA-e i dobivate financijska izvješća za trgovačko društvo koje pretražujete. Istovremeno, o svim osobama koje su povezane sa tim trgovačkim društvima, bilo da se radilo o članovima, primjerice, društva s ograničenom odgovornošću, članovima uprave, članovima Nadzornog Odbora itd., o svim tim osobama dobivate vrlo detaljne osobne podatke koje primjerice, uključuju i njihov OIB. S druge strane, ako se osoba, a nije bez razloga upravo u Zakonu o sprečavanju prava novca, govoreno o stvarnim vlasnicima, ukoliko se osoba želi kriti iza nekog pojedinca kojem je platio 100, 200, 300 EUR-a, 1.000,00 kn, da bude fiktivni vlasnik, podatke o njemu nećete moći tako lako dobiti. Zašto? Zato što ćete po Pravilniku morati se direktno obraćati sa saznanjem putem sustava koji nije pretraživ. Dakle, vi ćete ili nabadati, ili ćete morati neko prethodno saznanje da bi za određeno trgovačko društvo mogli dobiti podatke o njegovom stvarnom vlasniku umjesto da to na isti način, kao što su Godišnja financijska izvješća, bude povezano sa sudskim registrom. Pitanje troška, država tu ima određeni posao, pa u redu je da i naplati. Ne, kolegice i kolege. Država bi sav ovaj posao imala čak i da taj registar nije javan za sve građanke i građane RH jer bi on morao biti dostupan i pretraživ za druge institucije kao što je Porezna uprava, kao što su drugi sustavi državne uprave itd. Omogućavanje javnosti tog registra, ne povećava značajno trošak, a s druge strane, povećava transparentnost i omogućava svim onima koji se u RH bave borbom protiv nepravde, kriminala i laži, a to u modernom demokratskom društvu nisu samo državne institucije, već i mediji i Udruge građana, pa i zainteresirani pojedinci koji primjerice misle da je njihov saborski zastupnik, njihov gradonačelnik ili tako dalje, korumpiran, omogućava im da dođu do podatka kojima će dokazati ili potkrijepiti svoje, nažalost, često opravdane tvrdnje. Poštovane kolegice i kolege, ovaj Zakon je napravio korak naprijed i onda je stao i u stvari se vratio natrag jer je predstavio javnosti da će jedan registar koji je hvale vrijedan i dobar i koji treba biti dostupan, biti stvarno dostupan, a onda je stvorio barijere, barijere administrativne prirode, naplata, nemogućnost lakog strojnog pretraživanja toga i u osnovi jedna netransparentnost. Naš prijedlog je, učinimo taj iskorak, pokažimo da je RH doista demokratska i pravna država, da one odredbe Ustava o pristupu informacijama nisu samo mrtvo slovo i na papiru i omogućimo stvarni, doista iskoristiv pristup ovakvom jednom registru. Hvala vam lijepa.
Sada su na redu pojedinačne rasprave. Gđa. Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo, ja bi upozorila na to da ovaj prijedlog Zakona i sam sustav sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma zapravo iziskuje puno dionika i traži sudjelovanje puno dionika i vrlo je složen, ali, evo kao što je i ministar rekao, mi smo ipak u skupini onih zemalja koje su vrlo sigurne na način da se ipak pranje novca ne događa niti toliko učestalo, niti toliko drastično, kao u nekim drugim zemljama. Kada govorimo o sustavu onda moramo reći da postoje više tijela, a to su tijela prevencije, pa već je spomenuto da su to i banke i mjenjači, osiguravajuća društva, brokeri, odvjetnici i sl., da su tijela nadzora isto tako u tom sustavu vrlo važni, kao što je to HNB, HANFA, Financijski inspektorat, Porezna i Carinska uprava, da je važan isto tako naš Ured za sprečavanje pranja novca koji je, zapravo, jedno posredničko tijelo, koje koordinira cijelim sustavom, zatim tijela kaznenog progona koji provode policijske izvide, državno odvjetništvo, a isto tako i pravosuđe koje cijeli sustav, zapravo provodi na način da provodi kazneni postupak. RH je prihvatila zapravo sustav ovog administrativnog tipa gdje je naš Ured za sprječavanje pranja novca u sastavu Ministarstva financija i to je MMF ocijenio kao vrlo kvalitetan model koji je zapravo primijenjen u najvećem dijelu država i kao takav se značajno i respektira s obzirom da su učinci koje ured postiže na taj način vrlo, vrlo kvaliteti i ono što bi htjela upozoriti da evo na stranicama Ministarstva financija ima, imamo godišnja izvješća, bilo skraćena bilo ova opsežnija gdje sam ured daje sve podatke o tome koliko postupaka je u tijeku odnosno što je napravljeno tijekom proteklih godina. Evo najsvježiji je podatak iz 2017. gdje je broj otvorenih predmeta koji su se događali u samom postupku provjere 479 predmeta, gdje je za 230 slučajeva je prijavljena sumnja na pranje novca, a recimo 11 sumnja na financiranje terorizma. Dakle, to je sumnja još uvijek u tim postupcima zaista nisu, ne mora značiti da ih je toliko koliko se sumnja da su oni stvarno i događaju. Spomenuto je prije koliko je to vrijednosno, a to zapravo predstavlja izuzetan napor kada treba provjeriti preko 50.000 tisuća transakcija koje se u tom momentu i u tom periodu moraju provjeriti da bi se utvrdila prava, pravo stanje ovaj u tim transakcijama. Još bih htjela napomenuti da ovim izmjenama koje se događaju se usklađuju naša, naše zakonodavstvo sa Direktivom koji je od 2015. na ovamo se mijenjala do 2018. i vrlo je važno napomenuti da, a kolege su već spominjale, da u ovom sustavu je i te kako važno i uvođenje i definicija virtualne imovine, virtualnih valuta i pružanja skrbničke usluge novčanika te uvođenje u popis obveznika pravnih i fizičkih osoba koje se bave pružanjem usluga razmjene tih virtualnih i fiducijalnih valuta te pružanja skrbničke usluge novčanika. To do sada u našem okviru nije zakonskom bilo, bilo obuhvaćeno i s obzirom na promjene koje se događaju na virtualnom tržištu jako je važno i to bilo objediniti i ugraditi u sam zakon. Što se tiče stvarnih vlasnika, da, jako je važno da imamo pristup stvarnim vlasnicima i da je do, da ta transparentnost saživi. Ono što se navodi, a svi smo toga svjesni da kroz dopune i izmjene Zakona o trgovačkom registru, a zatim praćenjem podataka kroz financijsku agenciju zapravo možemo doći do vrlo kvalitetnih podataka, s tim da do sada smo mogli ulaziti i imali smo čak i neke poveznice sa nekim subjektima i povezanim osobama u nekim društvima. Točko je ovo da iza toga možda ne možemo doći do svih stvarnih vlasnika u sustavu ako je prikriveni vlasnik, a ovlastuje nekoga ili je platio nekoga da predstavlja neko trgovačko društvo, to će sigurno tražiti nove, nove, nove zahtjeve i nova rješenja kojim ćemo onda sigurno moći doći do kvalitetnijih podataka i ono što smo i na odboru spomenuli zaista je potrebno stati na kraj onima koji su poduzetnici, koji se predstavljaju poduzetnicima a imamo onih koji zaista koriste određene propuste u sustavu da bi zapravo prevarili određene fizičke i pravne osobe i na taj način ih oštetili i onda imamo zapravo ova ogromna, ogromna potraživanja bilo bilo fizičkih i pravnih osoba, bilo države za PDV i sl. Što se tiče, kada kažemo za stavljanje na raspolaganje javnosti uz uvjet registracije i plaćanja naknade, mislim da je to ovdje čak ograničeno gdje ta naknada neće biti toliko visoka, što u na jedan način omogućava da ipak to bude jedno kontrolirano, a ne bespravno korištenje podataka za koje kakve svrhe što ne bi bilo dobro, bez obzira na to koliko mi želili da to bude što transparentnije. Mislim da na ovaj način ovaj zakon omogućava daljnji iskorak, sigurno će se puno toga s obzirom zahtjevno vrijeme u kojem živimo gdje imamo različitih izazova po pitanju i terorizma i financiranja terorizma pa u svjetlu svih ovih događanja oko nas, dakle jako je važno da svi sustavi i da što više zapravo imamo mogućnosti razmjene podataka kojom ćemo i kojom će upravo ovakvi uredi i ovakvi sustavi moći kontrolirati i prevenirati u krajnjem slučaju sve on što se može dogoditi jer nažalost ukoliko se ta prevencija izgubi onda može doći do velikih i teških posljedica kojima nikome nije u interesu. Evo dakle smatram da je ovo veliki i značajan iskorak i da to treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate jednu repliku od gospodina Ante Babića. Izvolite gospodine Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana kolegice Perić, javio sam se samo zbog jedne stvari o kojoj ste govorili a rekli ste da je zapravo sam Ured i Ministarstvo financija pri samom vrhu zemalja što se tiče sprječavanja pranja novca a zapravo sve relevantne međunarodne institucije od Svjetske banke, EU, Vijeća Europe, Međunarodnog monetarnog fonda kaže da smo mi što se tiče samog preventivnog sustava to većim dijelom uskladili. Ono što bih htio naglasiti a i možete i vi potvrditi, dakle neki od naših kolega su izražavali sumnju zapravo zbog ove same direktive broj 5. koja dopušta da se odluči o samim administrativnim troškovima vezano za izdavanje informacija iz samog pravilnika. Dakle taj pravilnik se treba donijeti koliko sam ja vidio u prijedlogu zakona do kraja 2019. godine. Prema tome ti prijedlozi, odnosno objekcije naših kolega ne stoje. Hvala.
Hvala. Gospođo Perić, odgovor, ne treba? Hvala, hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, prvo čitanje, P.Z.E. broj 556. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 111 za, 6 suzdržanih i 7 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, prvo čitanje, P.Z.E. br. 495; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda dakle primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su provela 4. Odbora za zakonodavstvo, za zdravstvo i socijalnu politiku, za politiku, za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državni tajnik u Ministarstvu zdravstva, gospodin Tomislav Dulibić. Izvolite.
Potpredsjedniče, uvaženi saborski zastupnici. Važećim Zakonom o suzbijanju zlouporabe droga radi zaštite života i zdravlja ljudi u cilju suzbijanja zlouporabe droga uređuju se uvjeti za uzgoj biljaka iz kojeg se mogu dobiti droge, uvjeti za izradu, posjedovanje i promet droga i tvari koje se mogu uporabiti za izradu droga, nadzor nad uzgojem biljaka iz kojih se mogu dobiti droge, te nad izravnom posjedovanjem i prometom droga i tvari koje se mogu uporabiti za izradu droga, mjere za suzbijanje i zlouporabe droga i sustav za prevenciju ovisnosti te pomoći ovisnicima i povremenim uzimateljima droga. Vijeće EU je 10. svibnja 2005. godine usvojilo odluku Vijeća 2005./387 o razmjeni informacija, procjeni rizika i kontroli novih psihoaktivnih tvari. Nastavno na navedenu odluku Vlada RH 2007. godine donijela je protokol o sustavu ranog upozoravanja u slučaju pojave novih psihoaktivnih tvari u RH. Kako bi se osigurala puna suradnja svih dionika sustava ranog upozoravanja, predloženim zakonskim izmjenama dana je obveza svim tijelima, ustanovama i drugim pravnim osobama koje su uključene u sustav za dostavljanje informacija HZJZ koji djeluje kao nacionalni koordinator i razmjenjuje informacije o novim psihoaktivnim tvarima u cilju zaštite javnog zdravlja i primjene kontrolnih mjera. U posljednjih nekoliko godina u EU i RH putem sustava ranog upozoravanja u slučaju pojave novih psihoaktivnih tvari bilježi se vrlo brzi porast broja novih psihoaktivnih tvari koje nisu pod zakonskom kontrolom. Radi navedenog potrebno je Zakonom o suzbijanju zlouporabe droga definirati pojam novih psihoaktivnih tvari kako bi se osiguralo sankcioniranje i stvorila osnova za postupanje do trenutka njihovog stavljanja na popis droga, psihotropnih tvari i biljaka iz kojih se može dobiti droga te tvari koje se mogu uporabiti za izradu droga. Zakonskim prijedlogom ujedno se usklađuje nacionalno zakonodavstvo s pravnom stečevinom EU prenošenjem Direktive 2017/2103 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. studenog 2017. o izmjeni Okvirne odluke Vijeća 2004/757 kako bi se nove psihoaktivne tvari obuhvatile definicijom droge te o stavljanju izvan snage odluke Vijeća 2005/387. S obzirom da se uglavnom radi o sintetskim kanabinoidima čija konzumacija može uzrokovati ozbiljne posljedice po zdravlje, čak i sa smrtnim ishodom u cilju zaštite života i zdravlja ljudi u slučaju pojave nove psihoaktivne tvari ovim zakonskim prijedlogom omogućava se nadležnim inspekcijama brzo i učinkovito postupanje radi sprječavanja uporabe proizvoda koji sadrže psihoaktivne ili nove psihoaktivne tvari. Ako prilikom obavljanja inspekcijskog nadzora nadležni inspektor posumnja da sastav proizvoda ne odgovara sastavu navedenom na obavijesti o proizvodu, odnosno da proizvod sadrži droge ili nove psihoaktivne tvari ovlašten je privremeno zabraniti stavljanje navedenog proizvoda u promet dok se analizom ne utvrdi da je proizvod ispravan. Do dobivanja rezultata analize, inspektor je ovlašten oduzeti proizvode i zapečati ih. Ako se analizom utvrdi da sustav proizvoda ne odgovara sastavu navedenom na obavijesti o proizvodu, odnosno da proizvod sadrži droge ili nove psihoaktivne tvari u cilju zaštite života i zdravlja ljudi ministar nadležan za zdravstvo ovlašten je bez odgađanja donijeti naredbu o zabrani uporabe nove psihoaktivne tvari. Sukladno zakonskom prijedlogu naredba ostaje na snazi do uvrštavanja nove psihoaktivne tvari na popis droga, psihotropnih tvari i biljaka iz koje se može dobiti droga, te tvari koje se mogu uporabiti za izradu droga, a najdulje 12 mj. Tržište novih droga karakterizira visoka dinamika, službe koje rade s konzumentima droga ili ovisnicima o drogama, poput službi za zaštitu metalnih zdravlja, prevenciju izvanbolničko liječenje ovisnosti i provoditelja programa, smanjenja šteta, vrlo često imaju mogućnost preko svojih korisnika, doći u posjed novih psihoaktivnih tvari koje su trenutno aktualne među konzumentima. Predloženim zakonom, omogućava se postupanje djelatnika, koje provode programe prevencije liječenje, odvikavanje i smanjenja šteta, u slučaju dolaska u posjet uzroka tvari za koje postoje sumnja da je riječ o novoj psihoaktivne tvari. Slijedom navedenog zakonski prijedlog propisuje mogućnost da ovlašteni djelatnici, koje provode programe prevencije liječenja odvikavanja i smanjenja štete radi praćenja dostupnosti i pojavnosti novih psihoaktivnih tvari, u cilju zaštite javnog zdravlja, mogu posjedovati uzroke droge u svrhu počivanja na analizu ovlašten laboratorij. S obzirom da se uvjeti za … [[Govornik se ne razumije.]] oduzete droge, predviđen važećim Zakonom o suzbijanju zlouporabe droga, odnose samo na kaznene predmete, problematično je uništenje droga oduzetih u prekršajnim postupcima. Uništavanje droga po pravomoćnosti je presude ili rješenja, članak 51. važećeg zakona, znatno produljuje rok obveznog čuvanja i skladištenja droge, što stvara dodatne troškove i poteškoće u radu i funkcioniranju centra za forenzička ispitivanja, istraživanja i vještačenja i … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstva unutarnjih poslova, stoga se ovim zakonskim prijedlogom uređuje uništavanje droge oduzete o prekršajnim postupcima, kojima bi se znatno skratili navedeni rokovi. Predloženim izmjenama zakona, predviđa se ukidanje i izdavanje posebne dozvole za provod druga preko teritorija RH, sukladno praksi u ostalim državama članicama EU, uvažavajući načelo EU o slobodi kretanja roba unutar EU i europskog gospodarskog prostora. Provoz druga preko teritorija RH, ostvarivala bi se temeljem izvozne dozvole regulatornog tijela države izvoznice i uvozne dozvole regulatornog tijela države koja tu drogu uvozi. Zakonskim izmjenama definira se industrijska konoplja, kao konoplja koja s nalazi na zajedničkoj sortnoj listi EU sa sadržajem DHC 0,2% ili manjim i nije uvrštena u potpis biljaka iz koje se može dobiti droga, također se omogućava korištenje cijele biljke industrijske konoplje, u građevinskoj, tekstilnoj i kozmetičkoj industriji, te auto industriji industriji papira, te proizvodnja goriva iz bio mase, za razliku od dosadašnjeg stanja, gdje se koriste sjemenke navedene sorti i to isključivo u prehrambenoj industriji, za proizvodnju hrane i hrane za životinje, a preostali dio biljke se uništava. Ovim zakonskim prijedlogom, to je omogućeno, te domaći poljoprivredni uzgajivači mogu koristiti biljke industrijske konoplje u cijelosti. Zakonskim prijedlogom pojednostavljeni su postupci, vezani uz uzgoj industrijske konoplje, na način, da više nisu potrebne posebne dozvole ministra nadležnog za poljoprivredu, za uzgoj industrijske konoplje. Umjesto toga, propisuje se obveza proizvođačima industrijske konoplje, za upis u evidenciju proizvođača industrijske konoplje, koje vodi ministarstvo nadležno za poljoprivredu, te se propisuje postupak dostave podataka iz evidencije ministarstvu nadležno za unutarnje poslove. Zakonskim izmjenama detaljnije je razrađen članak koji se odnosi na promidžbu i oglašavanje droga, kako bi se konkretizirale radnje, počinjena, budući da se postojeća normizacija, nije pokazala odgovarajuća i jasna prilikom njene primjene u praksi. Propisane su i veće novčane kazne, za prekršaje počinjen od strane pravnih osoba, koje se odnose na posjedovanje droge, nove psihoaktivne tvari, biljke ili dijela biljke iz koje se može dobiti droga ili tvari koje se može uporabiti za izradu droge i posjedovanje sredstava za izradu droge i nove psiho aktivne tvari, te promidžbu droga i novih psihoaktivnih tvari. Nastavno na racionalizaciju broja pravnih osoba s javnim ovlastima, agencijskog tipa na području zdravstva, sukladno zaključku Vlade RH, od 2. kolovoza 2018. godine o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima, izvršene su odgovarajuće izmjene 5., 7., 42., 48. i 49. važećeg Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, prema kojem hrvatski Zavod za javno zdravstvo, preuzima poslove Ureda za suzbijanje droga Vlade RH. Hvala lijepo.
Hvala. Imate 5 replika, prvu repliku ima gospođa Marija Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, mene samo zanima jedna stvar, a radi se o povjerenstvu za medicinski kanabis, on je dakle, kod na neki način, znači, omogućavanja, dolaska medicinskog kanabisa u naše ljekarne, bio vrlo važan čimbenik u samom tom procesu. Prema informacijama, koje ja imam, možda griješim, ministar, sadašnji, Kujudnžić, nije sazvao to povjerenstvo i dalje, od samog osnutka nakon toga, nema rada tog povjerenstva, znamo da nije obavezno, međutim, zar ne bi bilo na neki način, ipak dobro i ugodno, da i to povjerenstvo zapravo da svoju analizu, svoje preporuke, s obzirom da je zaista odradilo jedan ogroman posao u samom procesu uvođenja medicinskog kanabisa. Hvala.
Gospodine tajniče, želite li odgovoriti?
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Znači, do sada nije bilo potrebe za novim sastankom tog povjerenstva, povjerenstvo nije raspušteno, ono i dalje radi, u slučaju potrebe, u slučaju novih informacija mi ćemo sada … [[Govornik se ne razumije.]] povjerenstvo.
Gospođa Sabina Glasovac.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Meni je drago da iz Ministarstva zdravstva, konačno pred Hrvatski sabor dolazi prijedlog da se na neki način dekriminalizira uporaba cijele stabljike odnosno, biljke industrijske konoplje, što do sada nije bio slučaj. Znamo da se mogla samo koristiti sjemenka iste biljke i to u prehrambene svrhe, kao što ste i sami rekli. Međutim, ono što mene muči, pa nije pitanje vama, nego čisto konstatacija je da smo tek sad nakon 5 godina od ulaske RH u EU, odlučili hrvatske poljoprivrednike, uzgajivače, na neki način staviti u ravnopravan položaj s onima u EU što se tiče uzgoja koji dolazi iz industrijske konoplje iako smo mi iz SDP-a već jednim zakonskim prijedlogom čak prije dvije godine predlagali prijedlog Zakona koji je uključivao i ovo rješenja, ali eto, bolje ikad, nego nikad.
g. državni tajniče, izvolite.
Hvala lijepo g. dopredsjedniče, uvažena saborska zastupnice, znači, to je problem koji postoji već 5 godina. Znači, vaša Vlada za vrijeme ministra Varge također je pokušala riješiti ovaj problem, nažalost, nije se uspjela međuresorno dogovoriti sa ostalim Ministarstvima, mi smo to uspjeli. Znači, napravili smo dogovor i sa Ministarstvom poljoprivrede i sa MUP-om, da se olakša evidencija, da nije potrebna dozvola, da se da lakše evidencija i da Ministarstvo poljoprivrede onda šalje evidenciju u MUP, kako bi oni znali gdje se nalaze ta polja koja se… [[Govornik se ne razumije]] , a sve radi morfološke sličnosti sa biljkama koje sadrža više od 0,2% THC-a.
g. Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, zanima me, je li vam poznato, dakle, da li je Ministarstvo zdravstva angažirano u proces nadziranja, s obzirom da se mi nalazimo na tzv. migrantskoj ruti, odakle dolaze migranti s područja gdje se proizvode određene ilegalne droge, MUP je angažirano, imali kakvog doticaja Ministarstvo zdravstva sa problematikom migranata, vezano uz problematiku ilegalnih droga?
g. državni tajniče.
Hvala lijepo. … [[Govornik se ne razumije]] saborski zastupnik Ćelić. Znači, naše Ministarstvo zdravstva je uključeno putem naše farmaceutske inspekcije.
gđa. Strenja.
Zahvaljujem. Moje pitanje bilo bi u vezi medicinske, znači, konoplje, i zanima me odnosno žao mi je da niste ovim Zakonom barem pokušali regulirati tu priču. Dakle, medicinska konoplja ne smanjuje lezije kod pacijenata oboljelih od multiple skleroze, ne liječi od tumora mozga, ali svakako smanjuje tegobe pacijenata koji boluju od ovih bolesti kojima i potpora je u palijativnoj skrbi. Dakle, pacijenti ne mogu sebi priuštiti 2.000,00 kn do 3.000,00 kn mjesečno, koliko je potrebno. Ono što kupuju jeftinije na ilegalnom tržištu, ima različite koncentracije koje isto tako nisu primjerene. Žao mi je što nismo to vidjeli i zanima me što planirate kao Ministarstvo učiniti kako bi medicinski kanabis bio dostupniji pacijentima kojima je prijeko potreban?
g. državni tajniče.
Hvala lijepo. Uvažena saborska zastupnice, znači, medicinska konoplja kao takva, regulirana je Pravilnikom iz 2015.-te godine i omogućena je bolesnicima sa određenim dijagnozama, taksativno navedenim da se koristi. Kod nas ne postoji nekakvo veliko korištenje medicinskog kanabisa, čak se ta sredstva i uništavaju zbog proteka roka trajanja. Također naši liječnici specijalisti nisu baš skloni pripisivanju takvih dodataka na recept.
g. Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, pozdravljam ovu odluku o korištenju industrijske konoplje odnosno korištenju cijele stabljike, zapravo, industrijske konoplje. Time, zapravo, ne samo da dosadašnjim proizvođačima omogućujemo dodatnu zaradu odnosno dodatnu vrijednost onoga što već do sada zakonito proizvode, nego zapravo otvaramo i vrata brojnim drugim novim potencijalnim proizvođačima. Naime, nije baš bilo previše logike da smo i do sada uvozili nešto kroz građevinski materijal, izolacijski materijal ili sl. proizvode što smo već imali kod kuće i što smo, zapravo, dosadašnjom zakonskom regulativom morali uništavati. Smatram da je ovo odlična odluka i nešto ću još više o njoj govoriti kroz pojedinačnu raspravu.
Želite odgovoriti? Ne. Hvala lijepa. Želi li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Da? Izvolite. Gđa. Ines Strenja, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku.
Zahvaljujem g. predsjedavajući, pozdravljam predstavnike ministarstva. Smatram da je potrebno da se i ovdje kaže kakav je stav bio saborskog Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku na prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga. Dakle, Odbor je to na svojoj sjednici 21. studenog i raspravio i predsjedniku HS smo dostavili, dakle, naše mišljenje, raspravljali smo kao matično radno tijelo sukladno čl. 85. Poslovnika HS-a. U uvodnom dijelu predstavnik predlagatelja istaknuo je da se ovim zakonskim prijedlogom usklađuje nacionalno zakonodavstvo s pravnom stečevinom EU i prenošenjem Direktive EU 2017/2103 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. studenog 2017.-te o izmjeni okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP kako bi se nove psihoaktivne tvari obuhvatile definicijom droge, te ujedno stavile izvan snage prijašnje odluke Vijeća. Definiranje pojma novih psihoaktivnih tvari neophodno je radi pojave i vrlo brzog porasta broja novih psihoaktivnih tvari u EU i RH koje nisu pod zakonskom kontrolom i predstavljaju prijetnju javnom zdravlju do trenutka njihovog stavljanja na popis droga, psihotropnih tvari i biljaka iz kojih se može dobiti droga, te tvari koje se mogu uporabiti za izradu droga. Članovi Odbora u raspravi su posebno pohvalili definiranje pojma novih psihoaktivnih tvari s obzirom na to da se uglavnom radi o sintetskim kanabionidima čija konzumacija može uzrokovati ozbiljne posljedice po zdravlje, čak i sa smrtnim ishodom. Zakonske izmjene su u cilju zaštite života i zdravlja ljudi, omogućavaju ministru nadležnom za zdravstvo, registrirati nove psihoaktivne tvari i pokrenuti postupak da se ne distribuiraju odnosno donijeti naredbu o zabranu uporabe nove psihoaktivne tvari. Pohvalili su članovi također i što se industrijska konoplja definira kao konoplja koja se nalazi na zajedničkoj sortnoj liniji EU-a sa sadržajem TCH-a od 0,2% i manjim te se proširuje nadležnost Ministarstva poljoprivrede nad uzgojem ove konoplje i u industrijske svrhe. Time bi se omogućilo korištenje dakle cijele biljke industrijske konoplje i u građevinskoj, tekstilnoj, kozmetičkoj, autoindustriji i industriji papira kao i proizvodnji goriva za biomase za razliku od dosadašnje gdje su koristile sjemenke navedenih sorti u prehrambenoj industriji za proizvodnju hrane i hrane za životinje a preostali dio biljke se uništavao. Ovim zakonskim prijedlogom to je izmijenjeno te su domaći poljoprivredni uzgajivači po pitanju iskoristivosti biljke industrijske konoplje u cijelosti stavljeni u ravnopravni položaj sa poljoprivrednim proizvođačima u EU-u. U raspravi je postavljeno pitanje mogućnosti i isplativosti proizvodnje medicinskog kanabisa i u RH pod strogo kontroliranim uvjetima za što zasada ne postoji niti odgovarajući zakonski okvir niti ijedna studija učinkovitosti niti tehnička priprema. Također su pojedini članovi odbora bili mišljenja da je ljekarnama cijena lijeka na bazi medicinske konoplje doista visoka te da bi u vezi istog trebalo iznaći rješenje za njeno smanjenje međutim uz veću dostupnost otvara se i pitanje veće zlouporabe, zaključeno je na kraju rasprave. Članovi odbor složili su se da je ovo dobro zakonsko rješenje koje u skladu sa preporukama Europskog monitoring centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama iz sustava ranog prepoznavanja. Sukladno tome, članovi odbora jednoglasno su odlučili predložit Hrvatskom saboru na donošenje zaključka da se prihvaća Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zloporabe droga a sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izraženo u raspravi, dostavit će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Otvaram raspravu i dajem opet riječ gđi. Ines Strenja koja će govoriti ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Zahvaljujem. Malo o drogama kako bismo zapravo shvatili koliko bitna je ova tematika i o njoj treba razgovarati u Hrvatskom saboru i više puta godišnje ako treba. Dakle, droge su unosniji biznis na svijetu pa je i razumljivo da se situacija bilo gdje održava na situaciju i u Europi pa tako i kod nas. Trgovanje drogama je zasigurno jedan od najproduktivnijih oblika organiziranog kriminala kako u svijetu tako i na području Europe i naše zemlje te zbog toga je borba protiv trgovanja drogama vrlo zahtjevna i teška. Europa je vrlo zahtjevno i vrlo važno tržište droga gdje uz domaću proizvodnju je prisutno i krijumčarenje droga iz drugih dijelova svijeta kao što su Latinska Amerika, sjeverna Afrika, zapadna Azija. Uz Europu kao proizvođača sintetskog kanabisa i drugih sintetskih droga, Kina i Indija su zemlje odakle dolaze brojne nove psihoaktivne tvari. Posljednjih 10-ak godina posebno se povećao broj novih tvari na tržištu droga. U slučaju kanabisa, europska proizvodnja je u određenoj mjeri zamijenila čak i uvoz. Na tržištu droga u cijeloj Europi postale su dostupne nove psihoaktivne tvari i one dalje danas predstavljaju velik problem u području javnog zdravlja i stavljaju izazove pred tvorce politika u svim zemljama. Dakle u okviru EU-a ustanovljen je i sustav ranog upozoravanja na pojavu novih psihoaktivnih tvari te se tako unaprijedila razmjena informacija o novim tvarima koje se pojavljuju na tržištu. Smanjeno je vrijeme potrebno za procjenu rizika u vezi s tim tvarima i uspostavi nadzora nad njima u cijeloj Europi. Ovim zakonskim rješenjem mi to na taj način i zakonodavno reguliramo. Dakle praktički svaki mjesec pojavljuje se neke nove supstance koje se stavljaju na listu kontroliranih tvari. Prije 2 g. donesena je generička lista kojom se dosta stvari olakšalo. Dakle naime, dosta naime bilo je dosta supstanci iz kojih se može dobiti nekakva tvar ako se izmijeni kemijski sastav što kriminalni milje koristi. U zadnjih 5 g. na listu kontroliranih tvari, stavljeno je više od 700 supstanci u EU-u a samo ove godine u Hrvatskoj 40-ak. Tijekom ove godine u EU-u otkriveno je 38 novih supstanci a 10-ak u Hrvatskoj je tijekom prošle godine u obliku mješavina, praha, tableta i kristala. Naš referalni centar za to je Centar za forenzička ispitivanja, istraživanja i vještačenja Ivan Vučetić gdje se materija prvo mora izvještačit a tek se onda dalje može postupati. Dakle prema europskom izvješću o drogama, to je European monitoring center for drugs and drug addiction, došlo je do ponovnog porasta upotrebe extasyja. Postoje naznake da je on sve popularniji i kod postojećih korisnika stimulansa te i kod novih mladih korisnika. To znači da bi trebalo poduzeti mjere prevencije i smanjenje štete usmjerene na nove korisnike koji možda upotrebljavaju visoko dozirane proizvode a nisu svjesni rizika povezanih sa uporabom tih tvari. Dakle provedena istraživanja ukazuju na to također i da kokain se sve više konzumira u država zapadne i južne Europe dok se amfetamini više koriste u sjevernoj i istočnoj Europi. I kokain se u izvješću za prošlu godinu našeg ureda pokazao kao droga koja itekako ima svake godine sve više korisnika u našoj zemlji. I u nekim drugim zemljama došlo je do povećanja dolaska na liječenje zbog zlouporabe i ovisnosti o amfetaminima. Dakle gotovo polovica svih tih korisnika primjenjuju ih dakle ovim amfetaminom i intravenozno. Nove procjene pokazuju da kanabis zauzima najveći do u vrijednosti nezakonitog europskog tržišta droga te je proizvodnja kanabisa tako postala glavi generator prihoda organiziranom kriminalu. Kaznena djela povezana sa kanabisom čine oko 3/4 svih kažnjivih djela povezanih sa drogama. Procjenjuje se da oko 1% odraslih osoba u Europi upotrebljavaju kanabis svakodnevno ili gotovo svakodnevno a to ne trebamo zanemariti. Dakle dosta je prisutno u našem društvu da je to nešto šta je uobičajeno, šta nije previše štetno, šta se, preko čega se može prolaziti. Nažalost to nije točno. Posljedice korištenja droga na zahvaćaju smo pojedinca, već i njegovu zajednicu i državu. Na osobnoj razini uporaba droga može izazvati akutne i kronične zdravstvene probleme te u nekim slučajevima može dovesti i do smrti. Utvrđena je povezanost zlouporabe droga i nekih drugih psihičkih poremećaja najčešće teške depresije, anksioznih poremećaja, poremećaja ličnosti. Najčešće se opseg problema povezanih s drogama sagledava kroz broj onih koji su pristupili liječenju zbog posljedica povezanih sa zlouporabom droga. I zbog toga mislim da je još jednom potrebno ovdje naglasiti problem koji se, koji ja smatram da je problem, koji je moj klub posebno istaknuo, a to je problem gašenja ureda za, našeg ureda znači Vladinog Ureda za borbu protiv droge, jer među vodećim javnozdravstvenim problemima u Europi, u Hrvatskoj i mnogim područjima svijeta i nadalje je zlouporaba droga koja i kao medicinski kao isto tako kao društveni fenomen već dugi niz godina izaziva opću pozornost. Uzimanje droga često je povezano i sa drugim rizičnim ponašanjima i ovisnostima, kao što je pušenje, alkoholizam, igre na sreću itd. i ono što je bilo planirano to je da će naš ured polako osim borbe protiv droge proširiti svoje znači područje rada i djelovanje i na druge ovisnosti. Na ovaj način njegovim gašenjem i pripajanjem samo Ministarstvu zdravstva odnosno Zavodu za javno zdravstvo mi smo na neki način neke od tih stvari sada zaustavili. Dakle, htjela bi reći da u par podataka o podacima koje imamo za proteklo razdoblje. Dakle, prema raspoloživim podacima pristiglim iz zdravstvenog sustava već nekoliko posljednjih godina u zdravstvenim ustanovama Hrvatske, bilo u bolničkom, bilo u izvanbolničkom sustavu godišnje se liječi više od 7.000 osoba. Dakle, radi se izvanbolničkim i bolničkim. U 2017. na liječenju je bilo 7.157 osoba što je malo više nego prethodne godine, za nekih 100-tinjak, od ukupno liječeni 5.773 je uzimalo opijate, znači 80%, a drugi, a druga psihoaktivna sredstva uzimalo je 1.384. Omjer uzimanja opijata i ne opijata je vrlo sličan kao i prethodnih godina. Broj osoba koje su u 2017. po prvi put bile na liječenju ne pokazuju velike promjene. U 2017. prvi put je liječeno 958 osoba, od tih novo pridošlih njih je bilo 204, to su bili heroinski ovisnici, a 754 konzumenti ili ovisnosti o drugim drogama. Znači i sustav i dalje, u sustav i dalje godišnje ulazi više neopijatnih nego opijatnih ovisnika. Na svakog novog opijatnog ovisnika ulaze 3 neopijatna. Kako ovisnost o opijatima zahtjeva dugotrajniji tretman i skrb, zadržavanje opijatskih ovisnika u sustavu zdravstva ukazuje da je liječenje djelotvorno i da heroinski ovisnici nisu prepušteni ulici i kriminalnom miljeu. Dakle, osnivanjem Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama omogućeno je praćenje problema na Europskoj razini. I mi smo cijelo vrijeme bili dio tog sustava. Od početka svojih djelovanja on radi na usavršavanju metodologije standardiziranih istraživanja i razvijanju baze o spoznajama vezanim uz droge i aktivnostima koje se provode u području suzbijanje zlouporabe droga. Njegove članice tvore mrežu kojim je omogućeno prikupljanje potrebnih podataka i koordiniranja aktivnosti pojedinih zemalja. Jedna od članica je i Hrvatska. Ona je djelovala preko Ureda za suzbijanje zlouporabe droga, ured koji je bio na nacionalnoj razini i koji je koordinirao rad nadležnih tijela, objedinjavao podatke o drogama kroz vlastitu bazu podataka i surađivao s gore navedenom institucijom kao i s drugim važnim međunarodnim organizacijama. Dakle, treba smanjivati broj ureda, trebalo je smanjiti broj agencija, ali da li je trebalo linearno? Dakle, jedan ured koji je objedinjavao i gdje osim prevencije i liječenja ovisnika smo imali isto tako i način na koji je bilo uključeno i Ministarstvo pravosuđa i MUP. Obje institucije dakle, dakle Ured za suzbijanje droge djelovao je na nacionalnoj razini kroz strateške dokumente. Dakle strategijama za suzbijanje zlouporabe droge koji usmjeravaju njihova djelovanja postavljajući prioritete i ciljeve koje je potrebno osigurati i ostvarit na području droga. Dakle, te strategije usmjerene su na smanjenje ponude i potražnje droga. Smanjenje ponude se pokušava postići razvojem i unapređivanjem preventivnih i tretmanskih programa, ali i razmjene, te razmjene znanja ali i smanjenje potražnje unapređivanjem zakonskih okvira vezanim za droge te utjecajem na ilegalnu proizvodnju drogu, jer zbilja mogu reć na osnovu onog što imamo i zadnjih desetljeća kako se kreće u Hrvatskoj je ipak relativno dobra situacija, u odnosu na neke zemlje. I mislim da je jedan to bio, isto tako jedan od rezultata dobrog rada ureda koji je uspijevao da kompletno objedini sva ova ministarstva i sve ono što je potrebno kako bi se preveniralo, liječilo, ali i suzbijalo zloupotreba i trgovina drogom. Dakle, jasan je napredak u područjima povezanih s drogama od zakonodavnog okvira do djelovanja prema onima koji problem imaju. Potrebno je i dalje nastavit međunarodnu suradnju sa relevantnim institucijama, objedinjavat znanstvene spoznaje i akumulirano znanje iskoristit kako bi se pomoglo onima kojima je pomoć potreba. Za sve to ured je bio zadužen, žao mi je šta je na ovaj način ukinut i pripojen Zavodu za javno zdravstvo, nadam se da će barem ovaj dio što se tiče praćenja i prevencije odrađivati i dalje, ali liječenje ostaje sad unutar zdravstvenog sustava, a ove ostali dio će očito radit ministarstva van tog dijela jer ne možete očekivati da će Zavod za javno zdravstvo biti na neki način u koordinaciji i nadređen ministarstvima koji svojim putem su išli. Vladin ured je dobro radio, Vladin ured je trebao proširiti isto tako svoje područje i na ostale ovisnosti bio je dokument već i pripremljen, kojima bi se osim borbe protiv droge borilo i protiv drugih ovisnosti, nažalost postao je žrtva ove sječe agencija i ureda koje su zahvatile koje su zahvatile linearno sve, a to nije bilo dobro. Pozdravljamo ovaj prijedlog zakona, trebalo je znači razmišljati malo bolje i kako bismo pomogli našim pacijentima koji trebaju medicinski kanabis, koji treba i dostupan jedne ujednačene i provjerene kvalitete odnosno koncetracije koju dobivaju, ovako su na neki način kako bi zadovoljili svoje potrebe prisiljeni kupovati jeftinije sa ilegalnog tržišta. Mi resursa smo imali, to je mogao raditi Imunološki zavod, to je mogao biti jedan od područja njegovog rada, nažalost to je izostalo. Mislim da ministarstvo ne treba razmišljati o tome da potrebe za tim nema, dakle, ja sam kao liječnik rekla da to ne liječi tumore mozga, što smo mogli ovdje čuti od nekih zastupnika, ne liječi multiplu sklerozu, ali pacijentima s multiplu sklerozom itekako pomaže u smanjivanju njihovi tegoba, njihovih spazama i sveg onog što je praćeno sa tom bolešću, kao i kod oboljelih od malignih bolesti, znači definitivno pomaže u olakšanju tegoba tih pacijenata i to im treba biti dostupno, a ukoliko se radi o dobroj potpori, treba razmišljati o tome da to bude za te pacijente na palijativnoj skrbi i u palijativnoj fazi svog liječenja besplatno. Ministarstvo o tome treba razmišljati, ne treba reći da potreba nema, ima, ali je pacijenti nemaju gdje na neki način, kako ćete ih registrirati koliko zapravo to njima, koliko njih zahtijeva takav način liječenja. Liječnici jedan dio njih, još uvijek niti baš ne prepoznaju niti su u situaciji da imaju dovoljan broj takvih pacijenata tako da ne trebate govoriti o liječnicima da li propisuju ili ne. Pacijenti jako dobro su upoznati i znaju da im to olakšava tegobe, ali im treba olakšat da bude dostupnije, puno jeftinije, odnosno za one koji su oboljeli od malignih bolesti i besplatno unutar našeg sustava. Hvala lijepa.
Ispred Kluba zastupnika HNS-a g. Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo prvo ću kratko samo pobrojati neke stvari što mislim da su ključne i bitne i zapravo što pozdravljamo ovim izmjenama i dopunama zakona o suzbijanju zlouporabe droga. Naime, a kasnije ću se koncentrirati na jedan konkretni primjer i prijedlog koji sam već ranije komunicirao. Apsolutno je ovo nešto što je bilo potrebno. Apsolutno je ovo nešto što možda je kasno, ali je apsolutno i neophodno što prije donijeti, reći ću kasnije zašto. Ono s čime ovaj zakon, zapravo ono što je dobro ovdje i što se iz neke prakse i iskustva vidi, i to je ovaj zakon čine se i bavi, pa to je i vezano, a to smo imali mi ovaj jedan prijedlog u prijašnjih godinu, godinu i pol dana je da se omogući postupanje djelatnika koji provode programe prevencije, liječe odvikavanja itd. da smiju imati uzorke tvari u svoj posjedu, da to nije kažnjivo. Zašto? Upravo zato da radimo na otkrivanju što boljem, što efikasnijem, novi psihoaktivnih, psihotropnih stvari gdje se to uglavnom radi o sintetskim kanabinoidima, dakle to su oni popularni osvježivači zraka, koji su našpricani nekim oblikom THC-a ili čega već. I to je dobro. Također tu se govori o mogućnosti od uništavanja oduzete droge u prekršajnim postupcima, di .../nerazumljivo/... to nije bilo riješeno i ovo što smo isto čuli što se tiče uzgajanja industrijske konoplje, dakle, cijele biljke, tu je navedeno zapravo do koncentracije od 0,2 THC-a odnosno sadržaja THC-a i da zapravo time stavljamo u cijelosti ravnopravan položaj sa ostalim poljoprivrednim proizvođačima u EU, dakle, svojevrsno usklađivanje i mislim da također i propisivanje i novčanih kazna za pravne osobe, e sad tu dolazimo na onaj glavni dio što želim raspraviti. Prazne osobe gdje se nađe posjedovanje tih nekih psihoaktivnih tvari ili dijela biljke kojeg se može dobiti droga, itd. dakle da se i njihova odgovornost utvrđuje i u smislu prekršajnom odnosno novčanim kaznama koje se ovdje propisuju, koje su puno veće ovim novim prijedlogom. Ono što je prijedlog tijekom cijele prošle godine bio, a mi znamo da, pogotovo u Osijeku, odakle dolazim i ja smo imali nemile događaje, blago rečeno trovanja, možda najbolje rečeno predoziranja sa štetnim posljedicama, pogotovo psihotropnih i psihoaktivnih tvari gdje su nebrojena djeca završili i završavala u bolnicama, sa trajnim oštećenjima, upravo radi konzumacije tzv. osvježivača zraka. I gdje se tu zapravo našao problem? Problem je u tome kad nešto, gdje smo mi imali i gdje se ovdje definira i mislim da je ovdje dobro navedeno da se tu zapravo ministru nadležnom za zdravstvo donošenje naredbe o zabrani uporabe novih psihoaktivnih tvari na jedan način i zašto, da se to može brže reagirati, no što je problem? Problem je otkrivanje, detektiranje. Uvijek kad mi otkrijemo jednu tvar, pojavi se neka druga, zamijenjena iako se ovdje predlaže da se to čak i uzme cijeli ajmo reći, tako neki, skupina različitih psihoaktivnih tvari, širi spektar proizvoda, ajmo reći, organskih spojeva, opet naravno proizvođači time doskaču i stavljaju nešto što nije na tom popisu. I tijekom cijele prošle godine sam ja ovo i komunicirao sa ministarstvom, gdje je zapravo potreba ojačati prevenciju. I pogotovo sustav rane dojave. Ovdje se navodi u zakonu da se predloženim izmjenama obveza svim tijelima, ustavama i dr. pravnim osobama koje su uključene u sustav odnosno za dostavljanje informacija Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, koji djeluje kao nacionalni koordinator. I to je u redu. Ali, ono što je prijedlog i što smatram da bi zbilja bilo bitno da uključimo građane u taj dio, jel to je ono što se tiče svih nas, to je ono što se tiče sigurnosti naše djece i to je ono što je prijeko potrebno. Ne smijemo imati da se može legalno, jer ovdje sad govorimo o nabavci u tzv. smart shopovima ne govorim još o internetu to je sasvim apsolutno drugi par rukavica, ali mi moramo imati sustav javnog dojavljanja. I tako sam i tijekom godine u 5 mjesecu uputio dopis ministarstvu, pa onda ponovljeno, pa smo se uspjeli naći i kolega je bio prisutan na sastanku 20. kolovoza, nakon toga sam i sročio određeni prijedlog upravo na ovaj zakon koji je tada bio u postupku neke planiranja, izrade kako god legislative, da se u onoj preambulnoj dijeli dakle članku 2. stavka 1. zakona doda nova točka i definira značenje to je jedinstveni dojavni sustav za građane koji bi zapravo bio svojevrsna mobilna aplikacija ili već na jedan elektronički putem, da mogu dostavljati slike, prijavljivati potencijalno ilegalno supstance ili neispravne deklaracije na takvim sličnim proizvodima. Šta to znači u prijevodu? Roditelj vidi kod djeteta na stolu takvu neku vrećicu, ili netko ode u trgovinu i vidi tako nešto neke osvježivače, uslika ih i putem aplikacije nekih razno raznih društvenih mreža, facebooka kako god hoćete, weba ili ovih servisa za komuniciranje poput vibera i sl. dostavi nadležnoj službi. Gdje, što piše na njoj, kada, ništa više, inspekcija izlazi, izuzima i provjerava i procjenjuje. Naravno kad se stvori jedna baza, pa kad dobijete više istih onda ćete znat da nema potrebe izać na teren, u početku će to bit više posla, ali to je jedan od način kako stvarno možemo to prevenirati i spriječiti. Jel kad se zatekne kod nekoga tko se predozirao pa kod njega vidimo tu vrećicu onda je već za njega kasno, ali zato tu vrećicu kada izuzmu liječnici koji ga obrađuju i ovdje sve što je navedeno, to je dobro, onda oni reagiraju i mogu imati taj uzorak sa sobom. Ali mi moramo ići korak dalje, uključiti i građane u ovo jer to se tiče svih nas i mene kao roditelja i svih nas, ne samo roditelja, nego naravno imamo svi najbliže koji mogu biti pod utjecajem toga jer posljedice su ogromne. I onda taj popis treba ažurirati svaka tri mjeseca najmanje. I strožije zbilja ove kazne, strožije kažnjavati te pravne osobe koje izigravaju zakon i vrlo dobro znaju što imaju, zašto imaju, kako imaju, jer nije slučajno, svojevrsni smartshopovi kako god ih nazvali i onda se uvatit u koštac sa time prodajom preko interneta, gdje je isto jedan od načina dokazivanja. Imali smo prošle godine, imali smo opet ono nedavno opet primjere baš kod mene u Osijeku, a 2015. ja mislim da je jedna mlada osoba maloljetna preminula ovdje u Zagrebu od konzumacije istih. Zato se nadam da između ova dva čitanja će se isti prijedlog, ja ću ga ponovit ako treba, ako se negdje zagubio, nadam se da je, ne bi volio misliti da se samo tako odbacio pa da se ništa nije ni javilo. Taj prijedlog koji sam zapravo ovdje ukratko rekao, jer po nekim podacima od ažuriranja do ažuriranja na tržištu se pojavi i do 270, pazite 270 novih droga ono di se nešto izmjeni, je na neki novi način se može izazvati te neželjene posljedice. I zato je cilj i dobro je da ministar može odmah odlukom nešto zabranit, ali svakako popis, on to ne može raditi na osnovu osjećaja, on to mora radit na osnovu nalaza. I idemo probati to napraviti da zbilja se strože kazne te pravne osobe, jer to je nedopustivo i nezamislivo i gdje god se pojavi da ima takvih psihoaktivnih tvari u određenim supstancama koje se legalno prodaju, mislim da tu onda trebamo ići i kroz današnji Zakon o zaštiti potrošača gdje smo imali jedne strožije kazne za takve pravne osobe što se tiče njihovog općenito mogućnosti, mogućnosti rada, jer to ne možemo reć da to zavaravanje potrošača i neka loša trgovačka praksa to je nešto puno, puno gore. Zato uvijek kod svih oblika ovisnosti je prevencija najbolji lijek i edukacija, to je isto jedan smjer o kojem smo razgovarali kroz i osnovne na koncu konca škole, ali naravno i srednje gdje se upravo treba što više educirati i objasniti našoj djeci što su sve posljedice, jer u krajnjoj liniji one slike po kutijama cigareta što imalo imaju za to neku, neki cilj a sigurno da u školama bi to mogli na još kvalitetniji način napravit. Zato nadam se da će u, između ova dva čitanja, naravno Klub HNS-a će podržati u ovakom prijedlogu u prvom čitanju, a ja se nadam da ću opetovano ovo poslati ovaj prijedlog koji kažem ne mora biti takav, ali da se samo stavi u zakon da postoji jedinstveni sustav i neka se to razrađuje na razini pravilnika i ostalih alata, ali da ja znam kad ja vidim nešto je sumnjivo da ja to mogu uslikat i da znam gdje to mogu poslat i da samo kažem gdje i kada sam to priskrbio, nabavio ili u kojem dijelu se to pojavilo. I da će neko otić to izuzet i provjerit i to je već ogromna stvar, jer nalaze se takvi isti proizvodi, vidimo, na njima moraju biti deklaracije, mora pisat tko je uvoznik, dakle već ako to ne vidimo u samoj trgovini, ako nađemo negdje u nekom javnom prostoru ili bilo kod nekoga već na taj način ćemo moći doskočiti u mnogoj mjeri i spriječiti neželjene situacije. Jer kažem kad se to nađe kod nekoga to je nažalost se predozirao onda za taj život i tog mladog čovjeka najčešće su mladi tu u pitanju je već prekasno. Zato molim još jednom da se taj način prevencije uzme u obzir, a apsolutno pozdravljamo ove sve navedene odredbe među kojima sam neke naveo. Zahvaljujem.
Hvala, sada je ispred Kluba HDZ-a govorit će gospodin Ivan Ćelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga čime se između ostaloga usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Koliko je riječ o kompleksnoj materiji govori i činjenica da je iskaz o procijeni učinaka propisa, osim Ministarstva zdravstva, dalo još čak 11 Ministarstva. Mislim da je ovo jedinstveni Zakon koji toliko Ministarstava i toliko djelokruga rada pokriva. Dakle, premda je Ministarstvo zdravstva nadležno, tijelo nadležno za izradu nacrta, nije bilo moguće ne uzeti u obzir mišljenja i drugih Ministarstava i zapravo ovdje imamo određeni tercet resora, dakle, s jedne strane imamo medicinu, s druge strane imamo policiju i pravosuđe i s treće strane imamo gospodarstvo i svatko iz svog rakursa može govoriti na ovu temu i zastupati određene teze. Sa strane medicine, dakle, definitivno će se odnositi na ljudsko zdravlje, pitanje policije, pitanje pravosuđa, tu je umješnost, znači, određenu zlatnu sredinu i zapravo ovdje možemo spomenuti i jedan etički pojam sliper i sloup, skliske nizbrdice, gdje vidimo čitav raspon, gdje vidimo situaciju da unutar EU ne postoje identični Zakoni unutar zemalja članica EU. Imamo recimo situaciju u Kraljevini Švedskoj koja je jedna liberalna, moderna europska država gdje je posjedovanje marihuane još uvijek kazneno djelo. Imamo situaciju recimo kao što je RH gdje to nije kazneno djelo, posjedovanje manjih količina, i mislim da je to dobro, ali sada idemo, dakle, kada govorimo konkretno o marihuani, kao nekakvoj psihoaktivnoj supstanci koja se nalazi u nekakvom zrakopraznom prostoru, imamo čitav raspon različitih razmišljanja od različitih stručnjaka i definitivno i ove izmjene i dopune Zakona o suzbijanju zlouporabe droga mogu poslužiti u javnoj raspravi i među građanstvom i u hrvatskom Parlamentu, da vidimo gdje je ta zlatna sredina i što je najoptimalnije, kako je najoptimalnije zakonski regulirati ovo područje. Zakon je donesen 2001.-ve godine. U međuvremenu je bilo 7 zakonskih izmjena i dopuna, ali ovdje treba posebno istaknuti u kontekstu najnovijih izmjena i dopuna Zakona implementaciju Direktive EU iz 2017.-te od 15. studenog 2017.-te kojom se mijenja okvirna odluka Vijeća iz 2004.-te godine kako bi se nove psihoaktivne tvari obuhvatile definicijom droge. Kolega Čuraj je govorio o tom nekom Pravilniku, dakle, postoji unutar EU rani sustav upozoravanja… [[Govornik se ne razumije]] i RH je izuzetno aktivna i na tom području i ovo područje novih psihoaktivnih tvari jest izazov, ali RH je preko Vladinog ureda za suzbijanje zlouporabe druga, sada će to biti u ingerenciji Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, kao što je u velikoj većini zemalja EU, ta tijela se nalaze unutar Zavoda odnosno Instituta za javno zdravstvo, nastavit će aktivno davati svoj doprinos za taj rani sustav upozoravanja. Ovdje je vrlo važno reći što su to nove psihoaktivne tvari. Naime, postoji jedinstvena Konvencija UN-a o opojnim drogama iz 1961.-ve, Konvencija UN-a o psihotropnim tvarima iz 1971.-ve godine, te područje sintetičkih droga koje podliježu kontrolnim mjerama u cijeloj Uniji iz 1997.-me godine. Sve ono što ne spada pod to područje, klasičnih konvencionalnih druga, nazivaju se nove psihoaktivne tvari i te nove psihoaktivne tvari se dijele na dvije temeljne skupine, to su sintetski opiaidi koji su vrlo opasni, koji imaju vrlo veliki broj smrtnih ishoda, ali, nažalost, ta situacija je dominantna u SAD-u i Kanadi, u RH odnosno u čitavoj Europi, sintetski opiaidi nisu toliki problem. U EU puno veći problem su sintetski kanabinoidi. Već je spomenuto, dakle, 2015.-te godine imali smo smrtni slučaj u RH, to je ono što se kupuje u smart šopovima i mislim da će se sa ovim zakonskim izmjenama ta dostupnost sintetskih kanabinoida značajno umanjiti. U uvodnom dijelu izlaganja, državni tajnik Dulibić je istaknuo ono što je u ekonomskom smislu najbitnije vezano za ove izmjene i dopune Zakona, a vezano je za industrijsku konoplju, gdje će domaći poljoprivrednici po pitanju iskoristivosti biljke industrijske konoplje, biti stavljeni u ravnopravni položaj s poljoprivrednim proizvođačima u EU. No, ja ću se ovdje, prije svega, usredotočiti na zdravstveni aspekt. Znači, situacije u europskim zemljama, istodobno su pod utjecajem i one utječu na globalne trendove droge. Za neke sintetske stimulacijske droge poput MDMA odnosno ekstazija, Europa je glavni proizvođač, ona izvozi proizvode i znanja i iskustva u druge dijelove svijeta. Što se tiče kanabisa, dakle, europska proizvodnja je u određenoj mjeri zamijenila uvoz i s jedne strane sve više i više se proizvodi kanabisa u EU sa vrlo visokim koncentracijama THC-a, to je dovelo do određenog disbalansa na tržištu što se tiče kanabionida, pa je porastao uvoz smole kanabisa koja se sada krijumčari znatno više u Europu, najviše iz Maroka odnosno čitave sjeverne Afrike. Što se tiče kokaina i heroina, dakle, to se još uvijek ne proizvodi u Europi, dakle, kokain u Latinskoj Americi, heroin u Aziji, ali globalni podaci ukazuju da su se za obje ove tvari proizvodnja povećala i to se zapravo vidi i prema posljednjem izvješću Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama iz 2018.-te godine, ali i iz RH podaci govore da je proizvodnja kokaina odnosno potrošnja kokaina i amfetamina značajno porasla u RH, ali i na razini cijele EU. Iako se sada čini da europski i međunarodni napori za ograničavanjem proizvodnje i dostupnosti novih psihoaktivnih tvari imaju neki učinak, postoje izvješća koja govore o proizvodima u obliku tableta i izradi Dakle, jedan od potencijalno novih problema koji spada u nove psihoaktivne tvari su različite vrste benzodiazepina koje ne spadaju u one konvencionalne benzodiazepine koji se mogu kupiti preko recepta nego oni se kupuju najčešće preko interneta i zapravo prodaja lijekova putem interneta je još jedan dobar primjer kako se promjene na ovom području događaju brzo i to predstavlja izazove za postojeće strategije i modele odgovora te za praćenje droga. Koliko je važna priprema pripremljenost na nove izazove, pokazuje uspjeh tog sustava ranog upozoravanja koji djeluje od 2007. g. u EU-u za nove psihoaktivne tvari, taj sustav prati otprilike 670 novih droga pri čemu se oko njih 400 prijavljuje, novih 400 svake godine. Kanabis je i dalje najraširenije konzumirana nezakonita droga u Europi, ona se ističe po količini zaplijene, 2/3 svih kaznenih djela u Europi koje su vezane uz droge zapravo su vezane uz konzumaciju marihuane. Okolnosti na američkom kontinentu, najnovija legalizacija u Kanadi vezana uz rekreativno konzumiranje kanabisa, dovela je do brzog razvoja tržišta komercijalnog kanabisa, to je rezultiralo novim oblicima dostupne droge i sustavima primjene za njezinu konzumaciju i zapravo to će se na neki način preliti i na europski kontinent. U većini zemalja EU-a nacionalne strategije suzbijanja zloporabe droga danas uključuju ne samo nezakonite droge i najnovija nacionalna Strategija suzbijanja protiv ovisnosti u RH se ne odnosi više samo na ilegalne droge kao što je to slučaj bio prije, nego se odnosi i na alkohol i duhan i na nove ovisnosti prije svega mislimo tu na ovisnost o kockanju. Tim se alatima planiranja služe vlade kako bi razradile sveobuhvatni pristup i specifične odgovore na različite zdravstvene, socijalne i sigurnosne dimenzije problema s drogom. Prevencija zlouporabe droga i problema povezanih s drogom među mladima ključni je cilj europskih nacionalnih strategija za suzbijanje droga i ona obuhvaća široki spektar pristupa. Znači univerzalni pristupi su usmjereni na čitavu populaciju, selektivna prevencija je usmjerena na ranjive skupine kojima prijeti veći rizik od razvoja problema povezanih sa uporabom droga, a indicirana prevencija usredotočena je na rizične pojedince. Primjena standarda kvalitete još je jedan način da se zajamči odgovarajuća provedba intervencija i preporuka za praksu navedenu u smjernicama iako je provedba na temelju standarda uglavnom na lokalnoj razini, postoji međunarodni standardi koji služe za postizanje konsenzusa o općim principima za provedbu intervencija, primjerice europski minimalni standardi kvalitete o smanjenju potražnje za drogom koje je prihvatilo Vijeće EU-a, određuju opće principe koji je na nacionalnim razinama ostvaruju na različite načine. Uzimajući u obzir činjenicu da se zakonskim izmjenama unaprjeđuje sustav novih psihoaktivnih tvari, da se daje bolji okvir u izradio nacionalnih strategija za borbu protiv ovisnosti što će poslije imati značajne reperkusije na prevenciju, liječenje i rehabilitaciju ovisnosti, da se uređuje uništavanje droge oduzete ne samo u kaznenim nego i prekršajnim postupcima kao i bolje definira pojam a onda samim time i iskoristivost industrijske konoplje, Klub zastupnika HDZ-a podržati će navedeni prijedlog zakona, hvala.
Hvala lijepa. Sad je na redu gđa. Sabina Glasovac ispred Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala g, potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva. Prvo, ja bih željela pohvaliti ministarstvo odnosno predlagatelja na zaista od prve do zadnje točke provedenoj proceduri koju predviđa upućivanje jednog zakonskog akta u Hrvatski sabor, znači poštovala se cijela procedura i procjena učinaka propisa i mislim da što se tiče u ovom formalnom djelu, da bi se mnoga ministarstva trebali voditi vašim primjerom. Što se tiče samog sadržaja vašeg Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporaba droga, mi u klubu SDP-a bili bismo poprilično licemjerni kada bismo sada kritizirali zakon koji u svojih jedno 80% svog sadržaja zapravo se poklapa i preklapa sa prijedlogom kojega smo uputili ovdje u saborsku proceduru, čini mi se u veljači 2017. a u njemu raspravljali u Hrvatskom saboru u listopadu 2017. g. pa ću ja samo istaknuti neke od stvari koje smo i mi tada u ovom prijedlogu predlagali a vidim da su one inkorporirane u vaš prijedlog zakona. Znači ono što se omogućuje odnosno omogućit će se ukoliko Hrvatski sabor usvoji ovaj prijedlog zakona u što uopće ne sumnjam jest da će se dekriminalizirati korištenje cijele stabljike odnosno biljke industrijske konoplje što sam i u svojoj replici kazala, što do sada nije u RH bio slučaj, znamo da je do sada legalno bilo korištenje samo sjemenki industrijske konoplje i to mahom isključivo u prehrambene svrhe za proizvodnju hrane i životinjske hrane. Ovim zakonom se taj dio na neki način liberalizira i omogućuje se, kako bih rekla, i razvoj ruralnih područja i poticanje malog poduzetništva, poljoprivrede i gospodarstva i cjelini jer smo uvjereni da će u ovom trenutku kada su naši poljoprivrednici proizvođači poistovjećeni odnosno stavljeni z ravnopravan položaj sa proizvođačima u EU-u, znati itekako koristiti sve blagodati ovoga zakona. Zapravo do sad, dok su mogli koristiti samo 10% same biljke. Postojale su negdje nekakva istraživanja koja su govorila da se od toga može dobiti 70 proizvoda, a sada kada će se legalizirati uporaba cijele stabljike, odnosno biljke industrijske konoplje, moguće će biti proizvesti iz te biljke na desetke tisuća novih proizvoda. Isto tako, do sada važećim zakonima, dok smo koristili samo sjemenku, u Hrvatskoj se uzgoj provodio na negdje otprilike 650 hektara, a ukoliko se prihvati ovaj zakonski prijedlog, pretpostavlja se, odnosno nekakve su procjene da bi se ta površina odmah u prvoj godini mogla povećati na 1500 hektara obradivih površina. Šteta je to, što smo možda u ovom međuvremenu, ja ću to tako reći, ovih 5-6 godina što je zapravo na neki način u jednom dijelu i neuspjeh i naše Vlade, mi smo s jedne strane osigurali uporabu medicinske konoplje, odnosno konoplje u medicinske svrhe, ali ono što ste i sami rekli, nismo uspjeli otkloniti određene barijere da omogućimo uporabu cijele stabljike industrijske konoplje i na taj način smo ovih 5-6 godina onemogućili naše potencijalne poljoprivrednike ili poljoprivrednike u određenom dijelu zarade jer pokazuju neki podaci da je bruto prihod po hektaru industrijske konoplje od 10-12 tisuća kuna, a znamo da smo i u nekim medijima čitali kako su se neki strani ulagači bili vrlo zainteresirani za ulaganje u ovom sektoru u području Slavonije, međutim kad su vidjeli naše zakonske regulative, oni su pronašli sreću ulaganja u neke druge zemlje gdje su ti zakoni bili fleksibilniji. To je što se tiče ovog prvog zakonskog i vašeg i našeg prijedloga, da se zapravo omogući 100%-tna iskorištenost stabljike industrijske konoplje. Ono što drugo što donosi prijedlog ovoga zakona, što je također pozitivna mjera jest zakonska kontrola pojave novih psihoaktivnih tvari, prevencija suzbijanja uporabe. Tu su o tome puno više govorili moji prethodnici, kolege liječnici, ali i kolega Čuraj, znači to je veliki problem, ne samo u Hrvatskoj nego i u Europi, čuli smo ovdje i od kolega, da se zapravo po 250 tih novih psihoaktivnih tvari pojavljuje svake godine na tržištu, da su te droge, odnosno neopijatna sredstva, ali sredstva koja izazivaju ovisnosti. Problem je u tome što su one poprilično jeftine, ako govorimo o ovim tzv., osvježivačima zraka, njihova cijena je 20 kn, dostupnost im je brza, znači možete kupiti putem interneta, možete ih kupiti u smart shopovima pokraj škola koje ih proizvode, i ono što je treće i najveći problem što je legalna. Zapravo je-legalna. I tu je veliki problem upravo zbog toga što sva istraživanja pokazuju da su konzumenti ovih droga upravo zbog lake dostupnosti, zbog njene jeftinoće, odnosno dobro, jeftinoće, da su to naši učenici u školama i da je prosjek godina konzumenata 15. I da zapravo na jednog ovisnika, liječenog ovisnika koji ulazi u sustav liječenja ovisnosti dolaze 3 neopijatska ovisnika koji zapravo spadaju u ovu kategoriju. Mislim ja se ne mogu još uvijek oteti dojmu one emisije Provjereno, čini mi se, Nove TV gdje je majka jednoga srednjoškolca zapravo onako na jedan poprilično potresan način govorila o svojim iskustvima i što se događa u obiteljskom, pa i društvenom životu te obitelji i tog dječaka koji se navukao, reći ću to tako, kolokvijalno na taj osvježivač zraka koji naprosto je o njemu ovisan, koji ima strašne napadaje slične epileptičnim napadima, pjena mu izlazi na usta, roditelji ga nalaze na podu, on jednostavno, ne, vrlo jedna mučna emisija, ali mislim da svi oni koji su je gledali su to mogli vidjeti, ali mislim da je dosta hrvatskih obitelji koji se suočavaju s ovim problemom, možda i puno roditelja i djece koji još nisu ni svjesni ovog problema i mislim da tu mi kao država moramo naći najadekvatniji način kako toj djeci, ali ne samo djeci nego i roditeljima pa i društvu u cjelini, zapravo pomoći da se izvuku iz tog kruga pakla. Treći prijedlog koji također, mislim tako da je dobro zapravo da ste kroz ovaj prijedlog zakona uspostavili taj jedan sustav postupanja službi koji rade mahom s konzumentima, koji su prvi na izvoru informacija, znači to su uredi za suzbijanje zlouporaba droga, ne, nego ovaj što rade s liječenim ovisnicima, ne znam kako se sad točno zove ta institucija, ispričajte me. Ali oni zasigurno kod korisnika koji dolaze k njima su prvi koji su u doticaju sa novim psihoaktivnim tvarima i dobro je da se ovdje propisuje na koji način u tim slučajevima postupiti, a možda i razmisliti o ovom slučaju, ovom prijedlogu koji je dao kolega Čuraj kako i građanima omogućiti, da ukoliko imaju nekakve nedoumice, da znaju kome se obratiti i dobiti povratnu informaciju. Kad govorimo o postupanju službi koje rade s konzumentima, tu je do sada bio vrlo bitan vladin Ured za suzbijanje zlouporabe droga, koji je u suradnji s MUP-om izradio nacrt protokola postupanja djelatnika Službe za zaštitu mentalnog zdravlja i prevenciju .../nerazumljivo/... bolničko liječenje ovisnosti i provoditelja programa smanjenja štete u slučaju dolaska u posjed uzoraka tvari, to je ovaj naziv ove institucije koje se nisam mogla sjetiti, tako da, mislim da će to doprinijeti u ovom segmentu borbe u smanjivanju odnosno suzbijanju zlouporabe droga. Isto tako, konačno kroz zakon reguliramo i postupanje sa oduzetim drogama u prekršajnim postupcima, mi znamo da se iz kaznenog zakona izbačena jedan segment u posjedovanju droge koje se tretira kao prekršaj i vrlo često, odnosno nismo uspostavili taj balans između tog zakona i drugih zakona pa nam je taj dio zapravo od izmjene Kaznenog zakona od kojeg je prošlo već dosta vremena ostao nepokriven, da zapravo nije bilo propisano što činiti sa drogom koja je zaplijenjena upravo u ovim prekršajnim postupcima, koji su prestali biti dio Kaznenoga zakona. Dobro je što u ovom zakonskom prijedlogu izjednačavate postupanje sa oduzetom drogom, bez obzira radilo se o drogi koja je oduzeta u kaznenim ili u prekršajnim postupcima. I to je to, što se tiče zapravo ovoga dijela. Ono što je novina, što mi nismo predlagali u našem prijedlogu zakona, što ste vi predložili kao predlagatelj, na to imate potpuno pravo, jest da će se detaljnije razraditi promidžba i oglašavanje droga, jer do sada je taj prostor bio nedovoljno pokriveni postajale su određene rupe, što podržavamo i da će se propisati veće novčane kazne za prekršaje počinjenja od strane pravnih osoba, koje se odnose na posjedovanje roba, novih psihoaktivnih tvari, biljke dijela, biljke ili tvari iz kojih se može dobiti droga, promidžbu droga i novih psihoaktivnih tvari što je u redu. Međutim, dvije stvari su nešto oko čega izražavamo ogradu. Prvo, vaša odluka o ukidanju Ureda za zlouporabu droga, čiju ulogu će u budućnosti preuzeti Hrvatski zavod za javno zdravstvo i ukidanje Hrvatskog zavoda za telemedicinu, čije poslove do u budućnosti treba preuzeti Hrvatski zavod za hitnu medicinu. Da ne duljim, sada previše o tome, voljela bi kada biste se u vašem obraćanju, evo mogli barem reći, imate li saznanja, parametre, analize, kojima se vlada vodila, kada je odlučila ukinuti Ured za zlouporabu droga, jer ja pretpostavljam, da kada vlada radi nekakvo restrukturiranje ili gašenje agencije, da mora imati nekakvu dobru analizu, na temelju koje će odlučiti koje agencije spajati, koje agencije potpuno rasformirati, koje transformirati, pa me zanima, evo, o čemu odluka da ukinemo Ured za zloporabu droga. Kolega Ćelić je u jednoj raspravi oko našeg zakona, čini mi se rekao i to je potpuno u pravu, Hrvatska ako je po ičemu prepoznata u svijetu, u ovom dijelu zdravstvenog sustava, to je da smo vrsni stručnjaci u transplantaciji, koje smo isto u međuvremenu narušili taj imidž nažalost, inercijom i eto, tako nekim stvarima. I drugo, to je u borbi protiv ovisnosti. I sada ono što ja ne bih voljela, da se dogodi, da ukidanje ovog Ureda za zloporabu droga doprinese upravo suprotnom od onoga što možemo biti ponosni, ne samo u Hrvatskoj, nego u cijelom svijetu, gdje nas se spominje kao primjer, a to je u borbi protiv ovisnosti. I drugo, meni je žao, što kroz ovaj zakon, ono što smo mi predlagali, niste omogućili uzgoj, otvorili vrata u uzgoju medicinske konoplje u RH. Naša vlada, 2014. ili '15. godine, osigurala je korištenjem konoplje, onda, kanabisa u medicinske svrhe. Iako je kanabis danas dostupan, što je rekla i kolegica Strenja Linić, ne kao lijek, nego kao sredstvo koje na neki način, smanjuje patnje, prije svega koje pri bolesti, mononukleoze, AIDS-a, kod nekih liječenja karcinoma, ono je još uvijek skupo i liječnici je vrlo nerado prepisuju recepte za medicinski kanabis, a puno recimo, ljudi iz mog okruženja, koji nažalost boluju od zloćudnog tumora, koje imaju nevjerojatne bolove i dalje nabavljaju medicinsku konoplju, odnosno, kanabis, odnosno, ulje, na crnom tržištu, na bijelom tržištu, van RH i pitanje je možemo li ikako omogućiti da ova pomoć, medicinska pomoć bude našim pacijentima i bolesnim građanima što dostupnija. A suludo je da RH uvozi medicinske, odnosno, pripravke medicinske konoplje, odnosno, kanabisa iz Kanade, kada smatramo da bismo možda, da preuzmemo tu ulogu sami, kao država, mogli učiniti ovaj, ja ću ga reći kolokvijalno lijek, jer pomaže ljudima, lijek učiniti dostupnim našim građanima, znači da on bude skoro medicinski kontroliran, da ga se ne nabavlja na crnom tržištu da bude ujednačen, da bude jeftiniji i da bude dostupniji. Nažalost, vrlo često se ta tema spaja, onda, povezuje sa zlouporabu droga, uz povećanje konzumenata, marihuane, itd. itd. međutim, nije dobro da vodimo raspravu na takav način, ali mislim da RH, kada tada će doći do toga da proizvodimo svoje pripravke. Mislim, možda je to bio jedan od načina, da spasimo djelovanje Imunološkog zavoda. Ja nisam stručnjak u tome, ali možda Imunološki zavod u RH, mogao proizvoditi, znači to nije, to neće proizvoditi svatko, na čistom zraku, saditi polja, uzgajati medicinsku konoplju, ne. Ona se proizvodi u farmaceutskoj industriji u strogo kontroliranim uvjetima i država ima svu nadležnost za kontroling, od uzgoja, pa do pripravaka. U svakom slučaju ne loš zakonski prijedlog, ali postoji još prostora, za, ne samo popravak, nego i za avangardu.
Hvala. Sada prelazimo na pojedinačne raspravu, na redu je g. Tomislav Saucha, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam donošenje ovoga zakona, smatram da sadrži mnoga dobra rješenja, prvenstveno smatram da je jako dobro da se daje jedan novi, brži mehanizam državi, kako bi se mogla nositi sa borbom, tj. da bi se mogla bolje boriti protiv, tih tzv. osvježivača prostora, tj. … [[Govornik se ne razumije.]] kanabisa i svih ostalih vrsta novih droga i novih supstanca, zato što realno gledano, to tržište je izuzetno fleksibilno i brzo i itekako znaju oni koji proizvode i plasiraju takve proizvode, znaju iskoristiti svaku rupu u zakonu, pa tako i situaciju da naprosto neke određene supstance, jednostavno u nekom trenutku nije navedena na popisu kontroliranih supstanci. To je naprosto nedopustivo, nedopustivo je također, da se takva sredstva prodaju u dućanima, bez obzira kako se oni zvali, koja su u tome trenutku, praktički, kao što je rekla kolegica, praktički de facto legalna i to dovodi nas u situaciju, da mladi ljudi, školarci dolaze u kontakt s takvim sredstvima i da od toga stradavaju. Mislim da je prošle g. bio čak jedan smrtni slučaj, to je naprosto nedopustivo i mi kao država, tj. država mora imati sve moguće elemente, mehanizme da vrlo brzo odreagira, da stavi određenu supstancu na popis i pa makar se kasnije eventualno i dokazalo da je bila u krivu ali bolje je imati mogućnost brzog djelovanja, pa kasnije mislim šta je na kraju krajeva nešto malo, eventualne nekakve materijalne štete nasuprot s druge strane zdravlja i života mladih ljudi ustvari, mislim svih ljudi, ali tu prvenstveno govorimo o najugroženijoj skupini mladih. Ono što smatram također da je dobro u ovome zakonu je da se legalizira kompletna upotreba cijele stabljike znači industrijske konoplje. Dakle to je jedna vrlo korisna biljka koja u proizvodnji može imati nebrojene znači korisne primjene. Dakle tu mislim da su kolege iz Živog zida zadnji puta kada su imali svoj prijedlog zakona koji je govorio o sličnoj tematici koji danas ovdje očito nema su govorili o tome koliki se sve proizvodi mogu proizvoditi od industrijske konoplje pa su tu donosili, ja mislim kako se sjećam i deke nekakve bile su tu u igri i košare i svakojaki proizvodi. I kako su oni bili istaknuli da je to bio i dio naše znači tradicije, proizvodnje proizvoda od industrijske konoplje, mislim da je dobro da se tu sada pristupilo tome da se industrijska konoplja, dakle cjelokupna biljka legalizira a mislim da će to kao što piše u prijedlogu staviti naše proizvođače u ravnopravan položaj sa svojim kolegama sa europskog tržišta i da će to omogućiti da se znači poboljša i podupre poljoprivredna proizvodnja što nam je apsolutno svima u interesu. Dakle da se taj višak, taj ostali dio biljke jednostavno ne baca. Ja mislim da je do sada bilo apsurdno da se taj jedan dio biljke koji u sebi sadrži zanemarive tragove THC-a da se naprosto mora uništavati. Mislim to je evo ne znam npr. od maka se može dobiti opijum pa mi svakodnevno koristimo mak u prehrambene svrhe. Evo ja sam danas tu u Saboru jedan kolač od maka jeo i bio je jako dobar. I mislim sad evo kada bi se to primijenila ta ista logika onda bi, ne bi nitko od nas danas mogao pojesti taj fini kolač od maka. Tako da mi je jako drago da se ovome pristupilo, na neki način se ustvari ja mislim čak i poslušalo kolege iz Živog zida, zato mi je žao da nisu danas tu da ustavi ovo prihvate kao neku vrstu svoje male pobjede. I tada sam bio rekao kada taj njihov zakon nije prošao da ne treba od toga raditi dramu jer da je bitno da se o tim stvarima govori i da će se s vremenom senzibilizirati i javnost i društvo i na kraju krajeva, mislim društvo kao politički korpus kojem mi na kraju krajeva odgovaramo i da će jednog dana doći do promjena i na tome polju. I htio bih, neću biti pretjerano dug, htio bih samo reći, evo nastavite tu svoju diskusiju od zadnjeg puta, mislim da ne bi bio, ne bi bio dosljedan sam sebi da ne kažem da treba nastaviti razgovarati o eventualno jednog dana o legalizaciji marihuane za znači osobnu upotrebu. A imamo primjer Kanade, jedne velike ozbiljne države koja mislim da ne možemo, mislim da nam može biti kao nekakav primjer u kojem se legalizirala marihuana koja je postala na neki način sad predvodnik u tom dijelu svijeta i mislim da će tu pokazati iskustvo, već sada pokazuju da imaju velike koristi od toga kako znači po pitanju dakle da naprosto se miče ta jedna određena supstanca iz ralja organiziranog kriminala u jedan uređeni okvir, zakonodavni okvir gdje se može i pratiti kvaliteta, gdje se to prodaje pod vrlo kontroliralnim uvjetima. Na kraju krajeva, konzumenti, oni znaju šta kupuju, ne mogu se otrovati a iza toga stoji naravno i država koja takve supstance onda mora potvrditi i njihovu znači ispravu za konzumaciju. A i ono mislim ne najmanje važno od toga se ubiru i nekakvi porezi. Mislim da je to jedan trend koji je neminovan, dakle on će se kao što je rekao i moj uvaženi kolega Ćelić, koji je ... [[Govornik se ne razumije.]] kod mene i doktori dobro poznaju materiju i to je jedan trend koji će se preliti na Europu. Ja samo ne bih volio da mi budemo u situaciji da opet budemo zadnji ili da budemo drugi ili treći ili peti. Onaj koji će biti prvi će od toga imati koristi. I znam da to možda ovako ružno zvuči ali mi smo turistička zemlja i mislim da je to nešto što kada pogledamo Nizozemsku, kada pogledamo njihove rezultate mislim da to ne bi bilo, sigurno da ne bi škodilo u tom kontekstu našeg turističkog pogona. U svakom slučaju, evo ja sam ovo sve ovako napomenuo kao da me ne bi netko krivo shvatio jer zadnji put su me poprilično neke određene institucije krivo shvatile pa da me ovaj put ne bi krivo shvatili, ja ovo otvaram, čisto stavljam kao jednu vrstu, otvaram jednu diskusiju o tome. Mislim da se o tome svako toliko treba prodiskutirati. A ono što mislim da bi svakako bilo dobro da se ide, da se vidi da li postoji mogućnost nekako da se onima koji su zaista bolesni, koji imaju potrebu za medicinskom marihuanom, tj. medicinskim THC-om da se na neki način omogući ili barem da se vidi da li se može ublažiti politika kažnjavanja da se ne dešava da netko tko ima zaista ozbiljne zdravstvene poremećaje koji je na neki način prisiljen za sebe uzgajati taj THC, znači pripravke, tj. uzgajati marihuanu da se takve osobe ne tretira onda kao zadnje kriminalce, da ih se ne stavlja u zatvor, da ih se ne osuđuje na nekakve zatvorske kazne. Znači pripravci od medicinske marihuane su teško dostupni, izuzetno skupi a pokazalo se zaista da ljudima koriste. I mislim da bi tu barem, ako ništa drugo da bi tu trebala država pokazati jedan senzibilitet. Naravno nije na sudovima da znači provode politiku kažnjavanja mimo onoga što propisuje kazneni zakon, to je na kaznenom zakonu, to je na nama kao zakonodavcu da idemo u smjeru takvih izmjena. Mislim da nam se nikad više ne bi smjelo desiti da netko tko je zaista bolestan zbog toga završi u zatvoru. Eto, toliko od mene, hvala lijepa.
Hvala imate dvije replike. Gospođa Glasovac.
Kolega Saucha, inspirirali ste me spominjanjem maka. Da, točno je i sjećaju se vjerojatno mnogi ili su negdje čitali da početkom 20.-og stoljeća da u farmaceutskoj, odnosno tada industriji lijekova je opijum zapravo bio cijenjena roba. I jedan od najvećih izvoznika je zapravo bila Jugoslavija, Makedonija tada unutar Jugoslavije čiji je, zapravo, opium bio jedan od najtraženijih, ne samo na europskom tržištu jer su ga prvo otkupljivale sve europske farmaceutske tvrtke, a nakon 20.-tih godina 20. stoljeća su preuzele američke. Znači, postoji industrija, postoji tržište, na RH je da se odluči, hoće li uvoziti medicinske pripravke konoplje ili će ih sama proizvoditi, pa moguće i izvoziti. Mislim on je tu, on postoji, on se koristi. Sada je samo pitanje što je u našem interesu u svemu tome skupa i [[Upadica: Hvala]] kako ćemo ga pametno iskoristiti.
g. Saucha, odgovor.
Poštovana kolegice, apsolutno se s vama slažem, mislim da, ako ništa drugo, barem, znači, to tržište, znači, medicinske marihuane bi moglo biti nešto što, sami ste bili rekli, nešto što bi moglo na kraju krajeva i spasiti ili biti pandan jednom novom Imunološkom zavodu, znači, to bi bilo, moglo bit nešto po čemu bi mi mogli biti u svijetu i prepoznati. I na kraju krajeva to je jedna industrijska grana od koje bi mogli imati koristi i samo evo, dozvolite da se samo referiram na ono što ste bili rekli u vašem izlaganju, ukidanje Ureda za droge, meni je također žao da su škare zahvatile baš i tamo. No, međutim, ono što moram reći da mi je drago ako je već se morao ukinuti Ured za droge, da barem onda nije bio pripojen MUP-u, uz sve dužno poštovanje, mislim, drago mi je da je pripojen Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo i o tome je bilo rasprave i prije X godina, nije to tema od jučer, tako da barem je ostalo donekle maknuto od represivnog sustava. Hvala.
g. Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Uvaženi kolega Saucha, mislim da je dobro da raspravljamo, kao što ste i sami rekli, da ova rasprava može ići u više smjerova. Međutim, kada govorimo o medicinskom kanabisu, onda tu trebamo biti oprezni jer se ponekad čini da je to čudotvorni lijek koji sve liječi. Dakle, postoje na osnovu studijskih istraživanja, postoje točne dijagnoze, veće je prije spomenuto i multipla skleroza i terminalna faza maligne bolesti, reflekterni oblici epilepsije kod djece. Međutim, opet ovisi, dakle, iz kojeg kuta gledamo. Znači, ja ću vam samo spomenut, česti je prigovor koji nije bez razloga, za farmaceutsku industriju da je kod nje puno bitan profit. I ovdje treba uzeti u obzir isto tako pitanje profita jer duhanska industrija je ona koja najviše ulaže u dionice, dakle, nakon legalizacije u Kanadi, vlasnici Malbora su otkupili 45% dionica od Kronos grupe [[Upadica: Hvala lijepa]] jer žele investirati u to područje.
Hvala lijepa. Odgovor g. Saucha.
Poštovani kolega, tu diskusiju smo imali zadnji puta, nitko ne tvrdi da je THC nekakav univerzalni lijek i nekakav magični pripravak, ja samo kažem da postoji, mislim, inače ne bi bila postojala uopće pojam medicinske marihuane, dakle, očito to pomaže. Samo sam govorio o tome da naravno treba biti vrlo oprezan, samo sam govorio o tome da imamo danas situaciju u kojima ljudi koji su zaista ozbiljno bolesni, koji se snalaze na način da si sami uzgajaju marihuanu, da se tretiraju kao najgori kriminalci, dileri, uzgajivači i da za to dobivaju ozbiljne kazne. Ja sam samo rekao da bi mi trebali razmisliti o tome da se ostavi dovoljni prostor sudu da kada procjenjuje svaki slučaj ponaosob, da uzme u obzir da li je netko bolestan kao olakotnu okolnost i nad time da mu dava mogućnost sudu da izriče kazne koje su blaže od onih koje bi bile izrečene za nekoga tko nije bolestan, a koji je imao u posjedu određenu količinu biljaka. Hvala.
Idemo dalje sa raspravama. Gđa. Josić.
Zahvaljujem. Pa evo ja ću isto kao i moje kolege pohvaliti ovaj prijedlog Zakona jer uistinu nakon dugo godina prebacivanje vrućeg krumpira da li iskoristiti cijelu industrijsku konoplju ili ne, konačno su i naši poljoprivredni proizvođači došli na svoje i mogu je uistinu koristit onako kako se to prije 90.-tih godina koristilo. Mi koji imamo neke korijene u Slavoniji, znamo da su djedovi i bake još koristili tu industrijsku konoplju i od njih se radila i mreže i platna i odjeća i da ne nabrajam što sve ne. Između ostalog, i za ogrijev su tada koristili ju. Ono što mene izuzetno veseli je to da ste se pozabavili novim psihoaktivnim tvarima i da su one konačno dobile i svoj zakonski okvir na način da se mogu detektirati i registrirati, a između ostalog i sankcionirati one koji ih proizvode. Zašto nam je to bitno, moje prethodnice, kolegice su govorile o tome. Najveći broj konzumenata je u mladoj dobi. To su najčešće tinejdžeri 15, 16 godina i moramo znati da sve te psihoaktivne tvari djeluju, rekla bih, razarajuće na njihov mozak. Posebice, djeluju na njihove kogentivne funkcije, pamćenje, razmišljanje i nažalost, od tih mladih ljudi počesto, nažalost, oni im uništavaju, rekla bih, život, ne samo zdravlje. Ono što je kolega Ćelić naglasio, zabilježeni su i smrtni ishodi. Dakle, to sve nove, uvjetno rečeno, nove droge, koje su mladima izuzetno dostupne, koje kolaju internetom, koje su jeftine, koje se mogu samo jednim klikom miša naručit i kojima ponekad i ne znamo trag otkuda dolaze, ni što sadržavaju, ni tko ih distribuira, dakle, ovo je doista vrijedno jer ćete na ovaj način, vjerujem, uspjet doći barem do nekih novih oblika koji su danas na hrvatskom tržištu. Što se tiče medicinskog kanabisa, mislim da smo o tome već govorili puno puta i na različitim Odborima i kroz nekoliko prijedloga Zakona drugih kolega. Mislim da se svi možemo složiti oko jedne stvari. Medicinski kanabis se može i treba se koristiti u danim indikacijama. Spomenuli ste kako liječnici nisu baš svaki puta voljni propisivati recepte. Mislim da struka u onom trenutku kada donese odluku i kada bude dovoljno znanstvenih dokaza i dovoljno studija da će ona konačno reć svoj konačni sud i da u tom trenutku nećemo morati u saborskoj gornici niti na odborima razgovarati o tome. Kolegica Strenja Linić je vrlo jasno rekla, dakle to nije lijek to može koristit se kao supstanca koja se koristi u simptomatskoj terapiji i kako takvu je treba prihvatiti. Da je cijenom možda trenutno neprihvatljiva možemo se složiti s tim. Ja vjerujem da tu možemo naći nekakav prostor gdje se ta cijena može korigirati. Naravno to je sve pitanje vremena i pitanje konzumenata. Nisam se htjela osvrtati na rekla bih rekreativno korištenje marihuane, ali kolega Saucha je to potaknuo pa evo i ja ću se malo osvrnut na to. Dakle, moj osobni stav je da marihuana trenutno se ne treba legalizirati za takav oblik konzumacije. Iz vrlo jednostavnog razloga što sam i prije napomenula kao i za druge, nove psihoaktivne tvari naša djeca najčešće su konzumenti marihuane i ona je nažalost dostupna. No bojim se ako ju legaliziramo da ćemo otvoriti jedan novi bazen i da ćemo i onima koji ju možda ne bi koristiti, da će ih i oni počet koristiti. Ono što mene kao majku i ajde kao liječnicu u tome više rekla bih pati jel i uzrujava da kako i gdje naša djeca mogu do svega toga doći. Da li ih mi dovoljno educiramo, je li, jesu li naše obrazovne ustanove, je li naša obitelj dovoljno u tome educirana da im možemo ukazati na sve negativne strane marihuane. Vi dobro znate kada je krenulo se sa medicinskim kanabisom da su mediji o tome pisali kao o spasonosnom lijeku. Stekao se dojam tada u javnosti kako kanabis je bezazlen i da se on može koristiti. Djeca na žalost su znatiželjna, ali i na sreću je li. U ovom slučaju nažalost jer će oni posegnut za tim drogama, prvenstveno za marihuanom jer im je najdostupnija. To njihovo društvo koristi pa će probat i oni, isto će se dogoditi i sa nekom novom drogom. I zato ja osobno mislim da koliko god mi radili na prevenciji ona ponekad nije dostatna i nije dovoljna i mislim da nju trebamo osnaživati što više radit na prevenciji i na edukaciji naših mladih. Jer ono što se često događa i što se ja često pitam i kao liječnik, imamo trenutno dvije velike ovisnosti, pušenje i alkoholizam. Na nju, na njih trošimo enormne količine zdravstvenog novca, utrošimo puno na liječenje, na sve one komplikacije koje to uzrokuje i treba li nam sada još jedna treća ovisnost na koju ćemo koristit još više. Naravno nećemo sad reć, evo to će sve bit ovisnosti i mi ćemo imati najveću i najgoru državu na svijetu. Naravno da neće svi mladi posegnut za drogom, ali ajmo prije toga razmislit i idemo kao odgovorno društvo se odnosit prema našim mladima i mislim da možemo tu jednom dobrom edukacijom i prevencijom educirat naše mlade ljude, pogotovo naše tinejdžere kojima, koji misle da su sa 15, 16, 17, 18 godina najpametniji i da jednostavno oni o svemu sve znaju. A sami ste spomenuli u ovoj raspravi obitelji su te koje trpe, ne trpe samo mladi ljudi jer ako jedan mladi čovjek posegne za marihuanom sa 16 godina, s 20 godina uđe u svijet heroina, sa 21 godinu u intravensku ovisnost, mi od njega više nemamo nažalost ništa, mi ćemo, oni će prolazit odvikavanja, liječenja, ali nažalost njemu je dio života uništen. Hvala.
Hvala i vama, imamo 4 replike, prvu repliku ima gospodin Ćelić.
Hvala gospodine podpredsjedniče, uvažena kolegice Josić, 10% onih koji konzumiraju određenu psihoaktivnu tvar će postat ovisnici, to može bit puno i to može bit malo, ovisi kako gledamo. Međutim, kada govorimo dakle o stupnjevima od kriminalizacije, dekriminalizacije, legalizacija mi imamo sada činjenicu da Kanada i 9 saveznih država zajedno sa glavnim gradom SAD-a su legalizirale kanabis. I to je područje o kojem će biti još puno, puno rasprave i u Hrvatskoj i širom svijeta, međutim pitanje, vi ste ginekolog, pitanje utjecaja marihuane kod žena koje masovno sada u Americi zbog mučnine i povraćanja uzimaju u jednom eminentnom časopisu je postavljeno pitanje hoće li marihuana biti, hoće li kanabis biti novi talidomid, ne želim ni najmanje plašit ovdje javnost, ali sada kad je krenula masovna uporaba, tek sada možemo vidjeti i vidjet ćemo štetne posljedice koje se mogu vezati uz kanabis.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem, da tu ste u pravu, nažalost studija nema još dovoljno da bi bili sigurni i da bi rekli koliko štetno utječe na plod. No činjenica je da majke koje su konzumirale marihuanu rađaju djecu manje porodne težine, a zabilježeno je i nekoliko smrtnih ishoda tih trudnoća, tih plodova. Tako da mi u stvari ne znamo još uvijek točno, na koji način će konzumiranje marihuane utjecati na naše trudnice odnosno na njihove trudnoće. Ono što znamo iz anketa koje su provedene u Americi, da su trudnicama koje su koristile marihuanu, one su bile jako zadovoljne jel nisu imale ni mučnina, ni povraćanja i veliki dio njih se izjasno da su im djeca zdrava i da su dobra. Ali ste tu u pravu, uvijek postoji postotak na koji ne možemo utjecat i za koji ne možemo garantirati da će biti sve u redu. Uvijek postoji određenih tih 10% koji nažalost je takav. Hvala.
Gospođa Bedeković.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, kolegice Josić dijelim s vama mišljenje i stav i kao majka i kao vi osobito kao liječnica a ja kao netko tko cijeli svoj život radi s mladima i kao prosvjetni djelatnik, i to s mladima na različitim razinama od srednjoškolaca do studenata i slažem se s vama kad kažete da i kad zagovarate stav da nije dobro legalizirati psihoaktivne tvari i lake droge u rekreativne svrhe jer smatrate da je to lagani put prema ovisnosti, apsolutno se slažem a na tragu ovoga što kolega Ćelić kaže, 10% onih mladih ljudi koji kušaju, na putu su prema ovisnosti. Da je 1%, da je 0,1%, bilo bi jako puno a što se tiče neću vam stići do kraja reći ali replicirat ću nekome druge da ne oduzimam vrijeme, nisam završila. Žao mi je što se nisam prijavila za pojedinačnu raspravu.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. ... [[Govornik se ne razumije.]] mišljenja smo vrlo blizu i po onome s čime se bavimo. Zašto je moje mišljenje tako? Na tržištu nema, vrlo je malo one klasične marihuane, sve češće naša djeca će doći u posjed one marihuane koja je genetskim inženjeringom prerađene i ima puno veće vrijednosti, veći postotak THC-a. u nekim policijskim izvješćima postoji da je čak do 30 puta veća i to je ono što mene ustvari muči i to je ono zašto ja nisam voljna da mi još uđemo u taj put legalizacije marihuane. Činjenica je da kako je kolega Ćelić rekao, u Kanadi je krenulo, u Urugvaju je krenulo, prelit će se to na Europu, ali je samo pitanje vremena, hoćemo li mi tada kao društvo bit spremni za to. Hvala.
G. Bunjac.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Josić, znači mislim da ova usporedba marihuane sa duhanom nije dobra iz jednostavnog razloga jer koliko je meni poznato, ljudi ne umiru od marihuane. Ja ne znam, možda vi znate kao liječnica da li na onkologiji ili negdje drugdje dolaze ljudi sa rakom od marihuane ali meni to nije poznato. Isto tako mi nije poznato da razvija ovisnost. Prema službenim statistikama koje vodi EUROSTAT, 14% stanovnika EU-a konzumira marihuanu. Da li po vašem mišljenju 14% građana Europe su ovisnici, bolesnici ili ne znam što? Mislim jednostavno da to nije istina jer ako hrvatska država nešto troši, to su neka minimalna sredstva, ni u kom slučaju blizu onima koja se troše za liječenje od cigareta i duhanskih proizvoda. Hvala lijepa.
Odgovor, gđa. Josić.
Kolega Bunjac, to što nešto neće uzrokovati smrtni ishod, to ne znači da nije opasno ili nećemo se s tim predozirati, to ne znači da nije opasno. Ovdje postoje ljudi koji se puno više bave ovisnostima nego što se bavimo vi i ja. Mislim da su vrlo jasno tu rekli svoja zapažanja. Ako je 10% onih koji će razviti ovisnost, meni je to prilično puno i morate znati da ovisnost se ne liječi kao viroza i ne traje 2 do 3 dana nego traje ja bih rekla, cijeli život. A na to će se ipak potrošiti određeni novac, hvala.
Gđa. Alfirev.
... [[Govornik nije uključen.]] da, apsolutno se slažem s time, s vašim izjavama da je zapravo u našem društvu i u našem odgoju i obrazovanju pa i cijelom sustavu dakle jako potrebno voditi računa o prevenciji, to je izuzetno važno i tu trebamo uključiti sve moguće resurse koji su nam potrebni. Međutim mi se čini nekako prelaka i pre, vaša izjava da ste toliko protiv legaliziranja marihuane jer će ona na isti način kao što sad ulažemo, snažna ili ogromna sredstva u liječenju ljudi protiv ovisnosti od alkohola i duhana, jel', da će jednako tako doći i morati se boriti na isti način ako se legalizira i upotreba marihuane. Nemam sad više vremena.
Hvala. Odgovor, gđa. Josić.
Evo zahvaljujem vam. Ja sam vam rekla sad maloprije zašto mene to muči i zašto smatram da nismo još spremni za legalizaciju marihuane. To što sam rekla, da, ja doista smatram da nam ne treba još treća droga koju bi morali posvetiti određene i na koju bi morali izdvajati toliko. Ono što smatram da prije nego što nešto legaliziramo, trebamo najprije educirat i prevenirat jer tek tada kad mladim ljudima objasnimo o čemu se radi i na koji način, tek tada smatram da ćemo biti društvo koje je spremno da možemo ući u legalizaciju nečeg što doista u današnje vrijeme hrvatsko društvo još nije spremno prihvatiti. Hvala.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, g. Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Odmah na početku moram reći da pozdravljam ove izmjene i dopune zakona a osobito u onom djelu kojem konačno zapravo i definiramo pojam same industrijske konoplje i zapravo omogućujemo korištenje cijele biljke gdje tu sada uključujemo i korištenje kompletne stabljike u zapravo cijelom nizu industrija počevši od građevinske, tekstilne, papirne i mnogih drugih industrija. Dosadašnjim zakonskim rješenjima bilo je dozvoljeno korištenje znači samo sjemena i to prvenstveno za hranu odnosno hranu za životinje dok se ostatak biljke uništavao što je bilo konkretno definirano i pravilnicima odnosno zakonskim rješenjima. Zašto sad ovo sve govorim? Naime, evo reći ću vam na konkretno primjeru, u proteklih sam godinu i nešto dana kontaktirao dio ministarstva odnosno predstavnike i Ministarstva poljoprivrede i zdravstva sa upitima o mogućnosti korištenja upravo stabljike industrijske konoplje. Jer i na samom mom ogulinskom području a vjerujem i na mnogim drugim ostalim područjima imali smo niz upita i zapravo volju i samih proizvođača ali jednako tako i investitora da krenu u proizvodnju i preradu proizvoda od industrijske konoplje, prvenstveno proizvoda od stabljike industrijske konoplje. I tada smo dolazili sukladno dosadašnjem zakonskom rješenju u jednu apsurdnu situaciju gdje smo zapravo s jedne strane imali zakon koji nije dozvoljavao korištenje stabljike industrijske konoplje, štoviše on je propisivao da se ista mora uništiti dok smo sa druge strane svjedočili da se zapravo grade kompletni stambeni blokovi, stambene zgrade, pa čak i svega nekoliko km od ovoga Visokoga doma od materijala koji su načinjeni upravo od stabljike industrijske konoplje bilo da je riječ o građevinskim ili izolacijskim materijalima sa bitnom stvari da su ti materijali bili proizvedeni negdje drugdje, znači izvan RH i bili su vezani. Znači nešto smo proizvodili, imali smo to u svojoj zemlji ali smo to zbog zakonskog rješenja morali uništavati a s druge strane smo istu tu stvar zapravo uvozili i skupo ju plaćali. Ovim zakonskim prijedlogom osim što i naše proizvođače industrijske konoplje zapravo stavljajmo u ravnopravan položaj sa ostalim proizvođačima u EU puno je važnije da zapravo omogućujemo jednu puno širu i puno korisniju uporabu proizvoda od industrijske konoplje biljke koja je i čuli smo već u današnjim raspravama dugi niz godina i u povijesti koristila se za mnoge druge stvari, za mnoge industrije. Tako možemo svjedočiti da je do sredine 19.-og odnosno do kraja 19.-og stoljeća su praktički sve knjige, svi udžbenici bili napravljeni upravo od konoplje ili od lana, 80% odjeće je do zapravo pojave i masovne uporabe pamuka bilo izrađeno upravo od konoplje. Sama konoplja kao takva nije zahtjevna kultura i vidimo da postoji sve veća potražnja za njom. I ovo je zapravo prilika za brojne proizvođače, za manje proizvođače, za OPG-ove da zapravo brojne i poljoprivredne površine koje su sada zapuštene privedu svojoj namjeni prvotnoj a osobito je tu bitan naglasak onih proizvođača koji se nalaze u ruralnim dijelovima. Znači ovim prijedlogom zapravo konoplju vraćamo na, moglo bi se reći velika vrata natrag na hrvatska polja, tamo gdje je do nekakvih ratnih godina ona i bila i zauzimala jedan možemo reći značajan dio u proizvodnji. I vjerujte mi ovim zakonskim izmjenama otvaramo brojne mogućnosti. I ja ću se evo i osobno potruditi u svojoj sredini a vjerujem da će učiniti to i mnogi drugi da iskoristimo sve mogućnosti koje nam se ovime pružaju da zadržimo i održimo poljoprivrednu proizvodnju i same poljoprivrednike osobito u ovim našim manjim i ruralnim područjima i površinama. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravom. A ne, oprostite, gospodin Đujić, oprostite.
Hvala potpredsjedniče. Pa poštovani kolega, vi ste spominjali apsurde koje smo imali do sada prije izmjene ovog zakona oko industrijske konoplje i da smo, u biti nije se smjela proizvoditi u Hrvatskoj i da se ovdje to ispravlja i to je točno i ja to pozdravljam i to mi je drago, međutim i dalje ostaje jedan apsurd a to je oko medicinske konoplje. Znači ona se isto dalje ne može proizvoditi u Hrvatskoj, ne može se upotrebljavati nego je i dalje moramo uvoziti. Tako da meni je jako žao što kod ispravljanja ovih apsurda nismo ispravili sve apsurde. Tako da imamo neke potpuno nelogične stvari da jedan apsurd se ispravlja a drugi ne ali mi je drago da vi iz HDZ-a to prihvaćate budući da ste prije 5 godina bili govorljivo i protiv ove industrijske konoplje i da ste borili se protiv toga a sada vidim da hvalite ispravljanje ovih nelogičnosti pa se nadam da ćete u skorije vrijeme i vi iz HDZ-a pozdraviti i ispravljanje nelogičnosti oko dozvoljavanja uzgoja i medicinske konoplje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Lipošćak, izvolite odgovor.
Pa da, upravo ovo što smo čuli u ranijim raspravama i da bi se ispravio ovaj apsurd kako ga svi nazivamo bilo je potrebno donesti jednu međuresorno zapravo suglasje koje nije bilo moguće čuli smo ni za vrijeme prošle Vlade, Vlade SDP-a i ovdje smo sad konačno došli do jednoga suglasja gdje smo omogućili korištenje kompletne stabljike industrijske konoplje. Što se tiče medicinske konoplje, mislim da o tome u prvom redu riječ završnu treba imati struka. Iz svega onoga što smo vidjeli do sada ne postoji još uvijek toliko velika potreba da bi se takvo jedno rješenje donosilo ishitreno i bez detaljne analize. Tako da smatram kada struka da svoje mišljenje da ćemo vrlo brzo doći i do zadovoljavajućeg rješenja.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa evo htjela sam zapravo krenuti u ovom izlaganju pa na neki način reći ono, pozitivne stvari i nekako, pa možda i hvalospjevom jer zapravo se radi o zakonu koji je doista u proceduru bio ušao kao naš prijedlog, prijedlog kluba SDP-a i naravno da nam je zaista drago što se o ovome raspravlja. Međutim, rasprava koja je bila sada u tijeku me malo ponukala na jedan drugačiji pristup pa ću se morati malo referirati i na to jer nekako apostrofiranje i u ovom jednom zakonu i u ovoj dakle problematici apostrofiranja žena kao onih koje zapravo su te koje će zloupotrjebljavati ili zloupotrjebljavaju određene supstance nekako me jako podsjeća na nedavne oglase u ZET-ovim tramvajima kada je bilo jako lijepo rečeno da su žene te koje ako uzimaju, ako piju alkohol da su vrlo lake i lako stupaju u spolne odnose. Pa je sad ovdje također jako lako apostrofirano upravo to da će žene ili majke, odnosno buduće majke u trudnoći, uzimati marihuanu za olakšavanje mučnina koja jesu. Ne znam dal to ide na recept ili ne, budući da se je onaj lijek uzimao prije toga na recept i dijelio se dakle, ginekolozi su, onaj lijek koji ste spominjali, se dijelio na recept, dok se nije vidjelo kakve nuspojave proizvodi. Zaista bih voljela da i u ovom domu velikom vodimo računa o zaštiti žena o ravnostranosti, o dostojanstvu i da tu ne pravimo razlike, pogotovo kada je u pitanju bilo kakva ovisnost u pitanju. Kada je bilo kakva ovisnost u pitanju, zaista bi voljela da se koncentriramo na ono i mislim da tu možemo pronaći konsenzus zapravo na prevenciju i tu se slažem sa svima koji su na tom tragu, jer to je dakle, ovisnost, ovisnost je zaista jedan pošast našeg vremena i zaista mislim da o tome trebamo voditi računa. Ono što dakle, svakako i dobro u ovom zakonu, da govori o onim stvarima, koje kada govorimo o drogama, pogotovo o novim psihoaktivnim drogama, da se zakonom regulira i da zakonom postaje postoji okvir u kojem je lakše djelovati, pa i preventivno djelovati. Ono što također je dobro kada govorimo o promidžbi da se i taj dio regulirao i smatram da je tu redu. Voljela bi isto tako, da kada govorimo o promidžbama, da spominjemo i promidžbe onih drugih novih ovisnosti, a evo tu primjerice, spominjem i ono što je uvedeno kao nova vrsta ovisnosti, to je klađenje da i ono postane na određeni način regulirano id a mladi ljudi ne budu izloženi ni ovoj vrsti promidžbe, odnosno, reklama, a ja sam se evo nedavno, na znam da li su drugi primijetili, primijetila upravo na televiziji, upravo te vrste reklamiranja, za koje mislim da nikako nisu dobre. Ono što bih voljela u ovom izlaganju do kraja istaknuti, ono što smatram da je važno, pored sveg ovog što dobro donosi ovaj zakon, je ono što nije predmet, odnosno, što nije regulirano kroz ovaj zakon, ali se i u komentarima samog prijedloga zakona ističe, a i u ovoj dosadašnjoj raspravi, to je upotreba medicinskog kanabisa. Zašto to govorim? Govorim jer je i u nekoliko replika, u nekoliko je rasprava to spomenuto, da i u vašem obrazlaganju, da nema dovoljno jakih, snažnih pokazatelja, na području, dakle, trenutno nemamo dovoljno tih pokazatelja, koji bi nam, rekli da trebamo ići u proizvodnju, dakle, vlastitu proizvodnju medicinskog kanabisa. Ja bih vas htjela ovdje podsjetiti na činjenicu, da ono što sam vas pitala u replici, što je sa povjerenstvom? Povjerenstvo koje je 2015. g. tada, donijelo nekakve zaključke i na temelju tih zaključaka, ušlo je u zakon, naravno i upotreba medicinskog kanabisa. Ali, ono što je također tada rečeno, to je da je povjerenstvo donijelo, tu ću i citirati, odluku da je potrebno u redovitim vremenskim razmacima razmatrati nove znanstvene dokaze te ukoliko je došlo do novih spoznaja, predložiti određene nadopune ili izmjene. Zašto to kažem? Zato što to nije učinjeno. Vi niste naravno imali odgovor ili mogli odgovoriti, jer ste sami rekli, da niste procijenili shodnim ili potrebni da se povjerenstvo sastane. Međutim, neke druge izvore, neki drugi podaci, ukazuju na to da za takvim nečim itekako ima potrebe. Dakle, sa strane struke, također dolaze, informacije, o tome, koliko je važno učiniti ili kontinuirano imati praćenje a onda i analize, analize funkcioniranja sustava. Analize u kojoj mjeri se recimo koristi medicinski kanabis. U kojoj mjeri i tko ga koristi, za koje potrebe ga koristi, dakle, za koje bolesti ga koristi. Znamo da nije lijek, to smo rekli i ne trebamo govoriti, međutim, je jednako tako važno znati u kojoj mjeri, medicinski kanabis olakšava život i funkcioniranje svakog čovjeka koji je njemu propisan ili kojega može koristiti, a nažalost ima određenu bolest. Bez obzira da li se to radi o multiple sklerozi, da li se radi o ADIS-u da li se radi o terminalnim onkološkim bolesnicima. Ali, je bez te analize, teško da možemo donijeti nekakav zaključak. Zato smatram da je to jako važno i zato me čudi da niste odgovorili na pozive upravo tog povjerenstva. Ja uopće u ovom trenutku ne zagovaram i ne znam o kome se radi, međutim, brine me činjenica da nemate o tome podatke i da se niste pa nekako, niti niste te odluke koje su bile tada donesene, niste ih ispoštovali. Zato reći da nešto ne treba ili nešto se ne traži ili nešto nije potrebno je neodgovorno na neki način jer prije takvih izjava zaista mora bit ili stajati jedna jako dobra, utemeljena analiza što i kako. Ono što se također može vidjeti ili čuti ili pročitati je to da su ti, dakle, trenutno važeći ili trenutno dostupni pripravci skupi, mnogima su izuzetno skupi i da bi upravo ili subvencioniranje od strane države ili vlastita proizvodnja možda mogla omogućiti veću dostupnost i olakšati pristup sredstvima koja će doprinijeti kvaliteti života. Ono što, evo mogu apostrofirati onda što su, što se često i govorilo i pričalo pa to očito danas još uvijek također vrijedi, pa ona Alana, rečenica iz Alana Forda – Bolje je biti ilegalno živ nego legalno mrtav. Ali nadam se da će doći [[Upadica: Hvala.]] do nekih promjena.
Čini se da je kolega Ćelić dignuo povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Pa čl. 238 kolegica je mene uvrijedila i omalovažila jer je izrekla potpunu neistinu, dakle ja uopće nisam govorio o ženama ovisnicama, govorio sam o trudnicama, trudnice su inače zdrave žene koje uzimaju u Americi koje odlaze u dispenzarije i kupuju bez ikakvog recepta i bez ičega, kupuju marihuanu, ja sam se pozvao na jedan članak koji je objavljen u eminentnom medicinskom časopisu o potencijalnoj štetnosti kanabisa u prva tri mjeseca trudnoće, dakle nisam govorio o nikakvih seksizmima koje vi spominjete, ja znam da se vi trudite bit moderna socijaldemokratkinja [[Upadica: Hvala.]] ali mi iz HDZ-a smo isto tako u 2019. godini.
Hvala lijepa. Procjenjujem da nije povrijeđen Poslovnik pa idemo na replike. Prva je poštovana zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice Alfirev. Nisam čula ovo što, ovu tezu koju ste provukli, nisam čula da je u izlaganju bilo spomenuto, tako da mislim da vjerojatno je nešto krivo ovdje shvaćeno, ali ono što sam čula je da je jedan eminentni medicinski časopis British Medical Journal dao istraživanje da 3 sata nakon konzumacije marihuane, 2 puta veća vjerojatnost za prometnu nesreću i čak se traži čim prije pronalazak adekvatnog uređaja za mjerenje koncentracije marihuane na cestama budući da nekakav pandan alkotestu, budući da se može izmjeriti koncentracija, je li ona postoji, ali ne može se izmjeriti u kojim promilima postoji, a mislim, nažalost da bi često i ovoj sabornici neke izjave podlegle da zapravo ovakvoj vrsti metra. Naravno ne odnosi na vas, nego generalno nažalost konstatacija. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane zastupnice Alfirev.
Hvala. Evo, već sam se uplašila. Kolegice, sad ste opet, spomenuli ste marihuanu i govorite o marihuani. A što je sa alkoholom, što se sa određenim vrstama lijekova, koji također se uzimaju, kojima se također upravlja auto, pod kojima se također daju izjave i koje su također uzrok razno raznih ponašanja.
Sljedeća replika, poštovane zastupnice Željke Josić.
Zahvaljujem. Pa evo ja imam ponovno i kao žena i kao ginekolog komentirati ovo još jedanput jer mislim, čini mi se da smo otišli u jednom krivom smjeru. Dakle, nitko niti u jednom trenutku po meni barem, nije trudnice ovdje stavio u jedan koš da rade nešto namjerno, dakle govorimo o studijama, o nečemu što će se tek događati, što ćemo tek u nekakvoj budućnosti znati. Ono što znamo, dakle to su samo članci koji nam govore o nekim slučajevima gdje se vrlo jasno kaže da sve one trudnice koje su konzumirale marihuanu u prvom trimestru koje su obuhvaćene tim člankom, rađale su djecu niske porodne težine, odnosno zabilježeno je nekoliko intrauternih smrti. Dakle, ja ovdje zbija ne bih se više dizala tenzije po principu muško-ženskih prava ili kako se tko prema kome odnosi, mislim da ovdje trudnice [[Upadica: Hvala.]] trebamo stavit i njihove... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, poštovana zastupnica Alfirev.
Hvala kolegice Josić. Da, međutim opet smo, opet ste zaboravili istaknuti i utjecaj alkohola koji se također neke trudnice uzimaju u trudnoći. Utjecaj duhana, dakle, cigarete koje se puše, dakle, tablete možda. Dakle imamo, jesmo li tu ipak možda malo licemjerni koliko se količine i koliko se toga ulaže u reklamiranje ovih sredstava koja su nam legalna, a onda kažemo za marihuanu da će ona biti ta kap koje će preliti čašu jer dakle iznad, poslije ovoga ne možemo. Dakle, alkohol, cigarete, to toleriramo, ali dalje ne možemo, ne. Društvo nije trenutno spremno. Pozitivne stvari, recimo medicinskog kanabisa, o tome još baš ne možemo dovoljno govoriti.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo meni je drago da sam sad čuo da su neki u HDZ-u u 2019. godini. Nažalost jučer smo vidjeli da su neki još uvijek iz HDZ-a u prošlom stoljeću, ali dobro, bar djelomično napredujete, dio po dio. Kolegice Alfirev, ja isto ne bih dijelio tu znači kad su u pitanju ove stvari, žene, muškarci i trudnice, ne trudnice, to se tako ne može raditi, znate što je interesantno? Interesantno je kada se argumentira da marihuana ili kanabis nisu dobri, onda se pozivamo na studije, na znanstvene časopise itd. Postoje studija i časopisi koji govore upravo suprotno od ovih na koje se ovi pozivaju. Znamo kako se to radi. Postoje desni znanstvenici, postoje lijevi znanstvenici, svatko piše iz svog kuta, svatko piše svoje gledište. Postoje zemlje u Europi, recimo, evo Nizozemska, koja ima legaliziranu marihuanu, ne samo medicinsku nego kompletno. I imamo iskustva tamo, što se sad tu mi čudimo. Pa nije marihuana nastala jučer da ne znamo posljedice. Više znamo što se dešava od uporabe marihuane, nego od e-cigareta. Recimo, oni koji sisaju USB stick, možda im djeca budu sa zelenim očima, a za marihuanu znamo što se može dogoditi, tako da dosta je licemjerno sve to skupa.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Alfirev.
Hvala kolega Đujiću, jako ste sada. Dakle, istaknuli ste ponovno ono što sam govorila, da je pomalo neobično toliko se zalagati protiv, u ovom trenutku, legaliziranja marihuane, a istovremeno ne govoriti u tolikoj štetnosti alkohola i cigareta, pogotovo kada su u pitanju, jer za te stvari jako puno i znamo što mogu učiniti. Dakle, takvo jedno snažno opiranje, ipak govori o tome, koliko je prisutan, možda strah od ne samo strah za budućnost ili samo za građane, već postoje i očito neke druge stvari koje su na umu.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava biti će poštovane zastupnice Ines Strenja, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedavajući, još par misli koje nisam izrekla u prethodnoj raspravi, jš jednom bi se vratila na situaciju, da zapravo mi smo danas suočeni sa novim trendovima i novim ovisničkim ovisnostima, pogotovo tih novih psihoaktivnih druga i trendova smanjenja broja ovisnika od heroina su prisutni već više godina. Nama je vrlo bitno, znači tu smo dosta dobro pokazali, da se možemo boriti s tim ovisnostima i držati na neki način broj, pod nekakvom kontrolom, jer onda su oni i nisu prepušteni nakon određenog liječenja, ulici i kriminalnom miljeu. Pa se tako od 2014. pa do danas broj zapravo novih liječenih ovisnika o heroinu smanjuje i sada je na nekih 200-tinjak. Ali ta stagnacija je prisutna i u cijeloj Europi i SAD-u. Isto tako treba znati da je praktički 2000. g. 40% onih koji su bili prvi puta na liječenju, bili su heroinske ovisnosti, danas je to samo otprilike 5%. I unutar Hrvatske imamo različite regije, gdje su sasvim drugačiji postoci onih koji su ovisnici. Danas trenutno u Hrvatskoj od 15-64 g. ako gledamo taj udio stanovništva, 248 na 100 tisuća je ovisnika, a u 7 županija, taj broj je puno veći, to su, poznato je Zadarska županija, tu je praktički duplo 496 na 100 tisuća, Istarska županija, Šibensko kninska, Grad Zagreb, Primorsko goranska, Splitsko dalmatinska i Dubrovačka neretvanska, 7 županija. I već to je zapravo pokazatelj gdje usmjerava nas, gdje zapravo mi trebamo usmjeriti svoje aktivnosti. Jer sve ovo mi ne bismo govorili, a da zapravo poanta svega nije prevencija, prevencija u koju mi ulažemo, u koju se otprilike potroši u liječenje i prevenciju 800 milijuna kn, kroz četverogodišnji mandat, od toga 30% ide na prevenciju, ali da li mi to usmjeravamo na prave stvari, i da li su sve te politike koherentne, znači usmjerene na sve ono gdje zapravo trebamo djelovati. Vi morate znati da vi među zatvorenicima od njih koliko je 6000 i nešto u našim zatvorima, 6800, 19% su ovisnici. Oni i dalje uspijevaju imati pristup drogama i unutar samog sustava. Dakle, ono što je bitno i što sam ja već rekla, posebno, žao mi je da smo ovaj Ured za borbu protiv zlouporabe i droga priključili i sveli samo na taj medicinski, odnosno zdravstveni dio, jer kroz taj ured su prolazile i radile svoje strategije i politike, učestvovalo je i Ministarstvo pravosuđa koje je jako bitno, jer trebamo raditi distinkciju, od onih koji zbilja uzmu 1 džoint, u odnosu na one koji su veliki dileri. Ali isto tako i Ministarstvo unutrašnjih poslova, koje treba presresti sve oni koji to čine. I zbog toga mi je žao da ono što mi je bio plan tog ureda, a to je koherentnost politika prema ostalim ovisnostima, nismo na kraju odradili. To je bilo u više navrata, govora i na mom Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku. Jer ovisničko ponašanje, ovisničke ličnosti, su ono što danas postaje najveći problem, ovisnici su znači, osim droga, ovisnici o kocki, ovisnici o alkoholu, ovisnici o duhanu. O duhanu možda najmanje oni, prvenstveno zdravstveno sebe i okolini štete, ali ovisničko ponašanje kocka i alkohol destruira naše društvo, destruira kompletnu obitelj, obitelj u cjelini. Ima nesagledive posljedice koje odrastaju u takvim obiteljima i stvaraju obrazac ponašanja, koji se prenosi definitivno dalje. A to da to treba objedinjavati zapravo su učinile mnoge zemlje. Evo, npr. u Portugalu imate CK, znači služba za intervencije prema ovisničkim ponašanjima i ovisnostima. Uz droge proširili su i djelatnost i u Španjolskoj, postoji vladino izaslanstvo za nacionalni plan o drogama, koja dobila je i druge ovisnosti. U Poljskoj, nacionalni ured za prevencije droga, pokriva i problematiku kocke, u Italiji, odjel za politike protiv druga pri vijeću ministara, uz droge, bavi se i … [[Govornik se ne razumije.]] vezanim uz alkohol, u Litvi je vladin ured za kontrolu droga proširio mandat na drogu i na alkohol. Dakle, ono što čemu mi svi trebamo stremiti, znači, zaštita javnog zdravlja, smanjenje kriminaliteta, saniranje zdravstvenih i socijalnih posljedica nastalih uporabom droga i ostalih sredstava ovisnosti i to treba biti naš cilj, cilj kako bismo imali zdravu populaciju i zdravije stanovništvo. I zbog toga se nadam da će možda biti sluha da nekakav kontakt postoji i dalje sa ovim Ministarstvima, da te politike budu sveobuhvatne. Što se tiče medicinskog kanabisa, ja sam svoje već rekla, dakle, ja osobno sam to kao lijek propisivala mojim pacijentima zato što definitivno smanjuje simptomatologiju, posebno onih koji boluju od bolesti koje su u nekakvoj terminalnoj fazi, tipa tumora mozga. Ali to da je to nešto što je zbog financija nedostupno u RH, za mene nije prihvatljivo jer kažem, usmjerava te teško oboljele ljude prema kupovini na ilegalnom tržištu, a onda oni kupuju svašta, kupuju i onaj kanabis i ona ulja koja imaju potpuno nepoznat sadržaj i postotak samog kanabisa, ali i ostalih sastojaka koji su ponekad i toksični. Zbog toga, trebalo je Ministarstvo u ovom prijedlogu Zakona razmišljat kako to regulirat, mi to u RH možemo, kao što je rekla kolegica, mi možemo po toj proizvodnji učiniti zapravo dobro i našem gospodarstvu, kao što ćemo sad sa ovom kompletnom stabljikom koju ste uvrstili, a to znači da proizvodimo sigurno i kvalitetno unutar našeg sustava, a onda i mi stavljamo na tržište i na neki osiguravamo zapravo, da naši, oni oboljeli, teško oboljeli, imaju pristup tome, po prihvatljivim cijenama s tim da određene kategorije definitivno, treba im omogućit da to dobiju bez ikakve naknade jer to je ipak lijek koji ublažava simptome. Imamo mnoge lijekove koji ne liječe, ali isto tako ublažavaju simptome, pa i ovo treba ići u tome smislu. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice Strenja Linić, ja mislim da nema razloga za bojaznost da institucije neće i dalje surađivati jer one su jednostavno vezane jedna na drugu. Ne može Ministarstvo zdravstva raditi neovisno, a da ne bude pri tome povezano sa MUP-om. Jednako tako, mislim da nije opravdana vaša bojaznost da se neće provoditi dosadašnji ciljevi li planovi Ureda. Ured za suzbijanje zlouporabe droga donio je svoj Godišnji plan za 2018.-tu godinu temeljen na čitavom nizu dokumenata, a između ostalog, i na Zakonu o suzbijanju zlouporabe droga. Jednako tako, temeljem i na planu, akcijskom planu za suzbijanje zlouporabe droga 2015.-te, 2017.-ta, kao i strateškim planom Vlade RH koji je Vlada donijela za dvogodišnje razdoblje. Ona se odnosi također na 2017.-tu godinu, tako da ja mislim da nema nikakvog razloga da ovaj Ured ne nastavi sa svojim [[Upadica: Hvala]] provođenjem, kao što je planirano.
Poštovana zastupnica Strenja.
Razmišljajući o tome da će to biti samo jedan odjel unutar Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, dakle, samo jedan odjel, zanima me samo kakva će biti komunikacija na razini resora, znači, s MUP-a i pravosuđa u odnosu na ono kakva razina komunikacije je bila sada kada je to bio Vladin Ured izdvojen sa razine Vlade i koji je onda, na neki način, kao nadređen, komunicirao jednako sa ova tri Ministarstva. To je sada jedan Ured koji se bavi prevencijom i vjerojatno će imati dotoka, ali će kontaktirati i sa onima koji se bave i liječenjem, ali Ministarstvo ima svoje odjele, isto tako pravosuđa, isto tako MUP-a, oni će raditi svoj djelokrug. Ovaj način je omogućavao i brži protok informacija, ali puno jasnije sa razine Vlade usuglašavanje strategija koji su potrebni kako bismo ih zadržali kao i do sada dobru borbu protiv [[Upadica: Hvala]] zlouporabe droga.
Slijedeća rasprava poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, pa evo, ja ću stvarno kratko. Kolegice i kolege, ovaj Zakon je dobar Zakon zato što, ne samo zato što je, ovoga, rješava veliki dio stvari, ima određeni dio nedostataka, ali po meni je dobar i zato što je većina stvari koje je predlagao SDP upravo u svojoj prošloj Vladi i kroz inicijative naših zastupnika, tako da, drago mi je da ste to prepoznali, da ste prihvatili naše prijedloge, žao mi je što niste prihvatili sve. Ono što želim istaknuti je da je dobro rješenje oko industrijske konoplje, da se sada dozvoljava uporaba cijele stabljike, ne samo sjemenki, da se dozvoljava, dakle, i proizvodnja iste. Ono što mi je posebno drago i što želim posebno istaknuti, a to je da bi se usvajanjem ovog Zakona konačno trebalo stati na kraj onima koji, pa rekao bih to kioscima ili papirnicama ili trgovinama, prodaju droge maloljetnicima, koje se deklariraju pod tzv. osvježivači prostora i koji su na razno razne načine izbjegavali ograničenja te prodaje do sada. Vidimo da su i neki mediji o tome intenzivno izvještavali i drago mi je da se upravo ovim prijedlozima, konačno bi se tome trebalo stati na kraj, iako bi ja osobno tu bio još rigorozniji. Dakle, ja bi one trgovce koji koriste radoznalost i neukost mladih ljudi, time ih doslovno dovode u smrt, kažnjavao trajnom zabranom bilo kakvog rada ili bavljenja te djelatnosti ukoliko se kod njih nađe prodaja takvih opijata i takvih droga i da rade ovo što su sve do sada radili, tako da, ali i ovo je već dobar početak da će se upravo to moći sprečavati, tako da, evo, želim to istaknuti, to je vrlo važno i to je po meni, možda čak u ovom Zakonu i najvažnija stavka odnosno najvažniji problem koji se rješava. Drugo, što se tiče medicinske konoplje, tu se u potpunosti slažem sa dr. Strenjom, nije mi jasno samo zbog čega je zabranjena proizvodnja i dalje odnosno zašto se nije dozvolila proizvodnja medicinske konoplje, nego smo prisiljeni istu uvoziti, uvoziti ju iz Kanade po skupim cijenama, da pacijenti kojima to treba, to moraju skupo plaćati i upravo dolazimo do tih problema, koje je sad i dr. Strenja prije mene istaknula, to je da ljudi kojima to treba, će to kupovat. Ako nisu u prilici to kupiti u Hrvatskoj ili to dobiti onda će to kupovati na crnom tržištu i plaćati će to skupo. I zbog toga mislim da se tu trebalo ipak ići i na legalizaciju toga ali u biti ja sam optimista jer već su i ovdje napravljeni značajni koraci u odnosu na prethodne godine pa vjerujem da će se u skoro vrijeme napraviti napredni koraci i legalizirati odnosno dozvoliti proizvodnja i medicinske konoplje. I još jednom želim reći kao što sam rekao uostalom i maloprije, nije konoplja i nije marihuana nešto što se tek pojavilo i nešto za što ne znamo šta je i za što ne postoje nekakva iskustva u svijetu i u Europi da bi sada trebalo govoriti treba se istraživati, treba vidjeti posljedice, znaju se posljedice, zna se sve kako je. I jednostavno to je pitanje napretka ili godine u kojoj se nalazimo, kako je rekao kolega Ćelić prije mene, da li smo u 2019. ili 2030. ili smo negdje davno prije recimo kada se sjetimo povijesti, pa se sjetimo vremena prohibicije kada je i alkohol bio zabranjen u Americi pa tako je i sa nekim drogama, ja ću to tako reći opijatima. Pa ja vjerujem da će se u budućnosti doći i do toga da se i marihuana legalizira. I evo ja sam recimo političar lijevog spektra, ljevičar sam i nemam problem s time da se marihuana legalizira iako je recimo nikad nisam konzumirao i nikada je nisam probao. Ali nemam problem s time da se to koristi dok s druge strane imamo licemjerje mnogih političara s desnice koji su uredno konzumirali i travu i neke druge opijate ali se govorljivo bore protiv toga. I ono najžešći su protivnici i to se tako ne smije i ja osobno čak i znam neke koji su evo konzumirali a sad su desnije od HDZ-a i najveći su protivnici toga, ali to je tako, to je valjda ljudski. Ali uglavnom ono ona čemu treba raditi je edukacija, je prevencija i onda ljudi kada su svjesni svih štetnosti onda mogu sami odlučivati da li će nešto koristiti. Pa će onda trudnica koja misli na svoje dijete i na budućnost svog djeteta u trudnoći neće konzumirati niti alkohol niti cigarete pa isto tako neće konzumirati ni ne znam kanabis. A isto tako oni koji su neodgovorni ili koji su slabi oni će konzumirati alkohol i cigarete a to isto tako šteti u trudnoći i šteti cijelo vrijeme trudnoće pa ipak je to legalno ipak nismo zbog toga to zabranili. Tako da to su malo škakljive stvari ali ja mislim da će po tom pitanju vrijeme napraviti svoje i da trebamo samo biti strpljivi i čekati i evo ja sam strpljiv i vjerujem da će HDZ u nekoj narednoj godini, možda '20.-toj, '21.-oj ipak uvidjeti da svijet ide naprijed pa da možda i mi legaliziramo ne samo proizvodnju medicinske konoplje nego možda krenemo i na legalizaciju marihuane. Portugal jako lijepo kroz turizam zarađuje na tome, Nizozemska i tako još neke druge zemlje. Mi smo turistička zemlja pa mislim da bi evo ga i to moglo koristiti našim prihodima i razvoju našeg gospodarstva. Evo toliko od mene, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovana zastupnica Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Đujiću, ovako, ja ću se samo na onaj dio izlaganja, bilo je jako zanimljivo i stvarno ima dosta za replicirati, ali na dio koji se odnosi ipak na medicinski kanabis. Tu bih htjela, rekli ste da je jako puno prepreka i jednu od stvari koju ste naveli to je da je, cijena. Dakle da bi ako mi uzgajamo da bi bila ona sigurno i nešto povoljnija. Htjela bih ukazati i na još jedan problem koji često oni koji su, koji bi mogli konzumirati, odnosno uzimati medicinski kanabis ali nisu i nije im dostupan, spominju kao problem to što im liječnici nevoljko pripisuju, da prepisuju ga. I još jedan problem da je to omogućeno samo specijalistima a jedan od prijedloga je da se omogući možda i obiteljskim liječnicima obiteljske medicine [[Upadica Reiner: Hvala.]] I ono što mi zaista smeta, što zamjeram ovoj Vladi to je da se nisu napravili nešto po tom pitanju odnosno [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]]
Odgovor kolege Đujića. Molim vas, ajmo se ograničiti na vrijeme [[Upadica Alfirev: Oprostite.]] Izvolite kolega Đujić.
Hvala lijepo. Pa da, ja mislim da bi proizvodnja definitivno osim što bi popravila gospodarsku sliku Hrvatske bi i smanjila troškove proizvoda. I kada kažem legalizacija proizvodnje ne mislim da bi sad svatko doma u vrtu to trebao saditi i doma proizvoditi bez ikakve kontrole, nego evo kao što su i kolege neki prije mene govorili, dakle u strogo kontroliranim uvjetima. Recimo zašto Zavod za javno zdravstvo ne bi proizvodio u Hrvatskoj ili neke druge institucije koje se time bave ne bi proizvodile medicinsku konoplju i da to država kontrolira i da se točno zna kako se i da je to pod kontrolom i da nema zlouporaba. I to je moguće i to je izvedivo. A ovo što govorite da liječnici odbijaju, pa naravno jer zato to je kod nas još uvijek tabu tema iako se zadnjih godina slobodnije o svemu tome priča i medicinska konoplja, medicinski kanabis još uvijek svi vide marihuanu, droga, narkomane itd., i tu se liječnici boje i treba uložiti sredstva i za edukaciju određenih liječnika i da i oni, da se i njih reducira i da oni krenu u tu priču da se vidi da to nije bauk.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Željke Josić.
Pa evo kolega Đujić, mislim da se mi možemo složiti oko edukacije i prevencije, evo oko toga smo se složili svi. Kao liječnica, mislim da će se ovdje liječnici zbilja složiti, mi se ipak vrlo oslanjamo na ono što kaže znanost i između ostalog medicina se puno puta oslanjala na znanost i na tome se temeljila. Tako da ja ne bih omalovažavala niti članke stručne, niti stručne studije niti naše stručne časopise jer tamo ipak objavljuju znanstvenici koji ni, ne znam sad jesu li lijevi ili su desni, kao što ne znam ni jesu li moji profesori lijevi ili desni ali znam da su me ipak nešto naučili. Pa evo, meni je drago da medicinska marihuana je nešto što je područje i vašeg interesa kao i moga i o tome sam raspravljala i o tome sam rekla svoje mišljenje. Tada još niste bili tu ali i oko toga ćemo se svi složiti da naši pacijenti trebaju imati dostupnost. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Hvala lijepo. Kolegice Josić, ne omalovažavam ja nikoga. I ja kada kažem postoje znanstvenici, da postoje, evo imamo mi recimo u ovom Saboru čovjeka koji je bio ministar u vašoj Vladi koji je jedan znanstvenik, koji je doktor koji smatra da je antifašizam floskula, recimo. Cijeli svijet zna da je antifašizam jedna pozitivna stvar. I on je znanstvenik i radi radove i piše saznanja. Ovdje je govorio da je Ustav praktički komad papira u kojem pišu gluposti, evo, otprilike to tako, i to je znanstvenik i to bi trebalo biti nekakav reprezentativni dokumenat koji recimo cijela Europa vidi da to ipak nije tako. Tako i ja samo želim reći da postoje znanstveni radovi, ljudi koji imaju neke svoje svjetonazore i da ovo jednim dijelom nije samo čisto znanstveno pitanje nego ipak ima malo i svjetonazora unutra i da onda treba se pozivat, ali ne može se on u kruto uzet samo na jedan znanstveni rad, to vam želim samo reći. Dakle, za svaki znanstveni rad ja ću naći drugi znanstveni rad, ja ću naći drugi znanstveni rad koji će pobit teze iz ovoga. To želim reći, nisam liječnik, ali nikoga ne omalovažavam. Evo.
Sljedeća rasprava je poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kao i moji prethodnici, ja ću također podržati ovakvo zakonsko rješenje, ovakav zakonski prijedlog, jednako kao što to pozdravljaju i proizvođači industrijske konoplje u RH. Slažu se da će ovakvo zakonsko rješenje biti i dodana vrijednosti i bez sumnje će to biti i gospodarstvo odnosno poljoprivredi. Kolege su već prije mene spominjali, koliki čitav niz proizvoda zapravo se proizvodi iz industrijske konoplje, između 25 do 50 tisuća proizvoda, gorivo iz bio mase, primjerice različiti prehrambeni proizvodi, međutim mislim da će biti zanimljivo i podsjetiti i na to da su primjerice, prve Levisice napravljene od konoplje ili da su Rembrandt ili Van Gogh slikali na platnima koji su bile od konoplje ili da su se jedra nekih najvećih jedrenjaka jednako tako radila od konoplje. Ovo je samo jedna mala crtica i zanimljivost da se podsjetimo čemu sve može industrijska konoplja doprinijeti. Jednako tako dobro je što se izmjenom zakona omogućuje korištenje cijele biljke i to su i sami proizvođači pozdravili. U posljednjih nekoliko godina u EU pa tako i u RH bitno je bilo upozoravati na sustav u slučaju pojave novih psihoaktivnih tvari, o tome su rekli nešto i predlagatelji i kolegice i kolege u ime klubova, a kada već govorim o tome, želim povući jednu paralelu sa onim stvarnim stanjem i sa onim istraživanjima koja nisam u ovakvom okruženju nastala gdje ćemo pitat tko je lijevi ili desni već su one činjenično stanje u RH. Kada govorimo o kanabisu, tada moramo znati da je prošle godine, dakle 2017. godine uporaba kanabisa u RH kao i uostalom u čitavoj Europi bila najzastupljenija ili najviše korištena ilegalna droga. Amfetamini su bili na drugom mjestu, a na trećem mjestu bili su heroinski ovisnici. U 2017. godini što se tiče RH na liječenju je bilo gotovo 5 puta više muškaraca nego žena, a ono što je poražavajuće kada govorimo o liječenim ovisnicima u RH, da se njihova stopa malo povećala, ali ono što nas mora brinuti da je riječ o osobama u dobi od 15-64 godine. 7 županija, mislim da je to netko već od kolega spomenuo u ranijim raspravama, ima višu stopu ovisnika od hrvatskoga prosjeka, nažalost u samom vrhu su Zadarska, Istarska, Šibensko-kninska i grad Zagreb. Situacija je slična i sa brojem ovisnika liječenih od opijata i to najviše u Zadarskoj županiji pa malo je samo drukčiji poredak, Istarska županija, Šibensko-kninska, grad Zagreb, Splitsko-dalmatinska, Dubrovačko-neretvanska. Kao i ranijih godina, ako gledamo nekakvu obrazovnu strukturu, dakle, dobnu smo čuli, vrlo je niska granica početka konzumiranja kada govorimo o kanabisu, riječ je o osobama sa završenom srednjom školom, dakle nije riječ o osobama koje ne bi mogle ili doći ili imati prigode doći do saznanja i u ovom nekakvom preventivnom smislu znati što se može dogoditi ako krenu, nazdravlje potpredsjedniče, ako krenu upotrebljavati droge. Kanabis zauzima i najveći dio u vrijednosti nezakonitog europskog tržišta, to isto ne smijemo smetnuti s uma. Proizvodnja kanabisa postala je tako možemo reći i glavni generator prihoda onome što poznajemo pod nazivom organizirani kriminal. Kaznena djela koja su povezana sa kanabisom čine oko tri četvrtine svih kažnjivih djela povezanih s drogama. A procjene govore da oko 1% odraslih osoba u Europi upotrebljava kanabis svakodnevno ili gotovo svakodnevno. To je nešto što kaže europsko istraživanje ili Europsko izvješće o drogama za 2017. godinu. Ono što najviše zabrinjava, bez obzira što je u nekim zemljama stvoreno tzv. restriktivno pravno okruženje da još uvijek droga pronalazi put ili je puno brža od onih koji mogu je staviti u zakonske okvire i na taj način ograničiti njezinu uporabu. Najviše zabrinjava činjenica što je droga dostupna putem interneta i njezine različite modifikacije. Droga koja se predstavlja kao nešto modificirano, nešto modernije i nešto bolje, a zapravo može imati ozbiljne i ima ozbiljne smrtne posljedice. Tu je, prije svega povećana zabrinutost u vezi sa sintetskim kanabinoidima, dakle, unatoč određenim sličnostima u onom farmakološkom smislu, te se droge ne smiju zamijeniti nikako s proizvodima od kanabisa. Sintetski kanabinoidi često su snažne tvari koje mogu uzrokovati smrtne posljedice i o tome posebno treba voditi računa kada govorimo o nečemu da je možda manje štetno, a riječ je od drogama. Postoje dokazi i koji ukazuju na to da se u dijelovima Europe takvi pripravci danas konzumiraju kao jeftina i snažna opojna sredstva. Spomenuo je netko u ranijim raspravama da je to posebno prisutno u zatvorskom sustavu, dakle ne samo kod nas, nekako je prešutna činjenica da je droga dostupna u zatvorskom sustavu a s obzirom da je riječ ovdje o jeftinijim pripravcima, oni su u tom slučaju pogodniji za konzumaciju u takvim sustavima. Gledajući globalno, europsko tržište je važno tržište droga, Hrvatska tu nije izuzeta iako mi imamo puno, ako se to tako može reći, puno manje loših rezultata od ostalih europskih zemalja. Europsko tržište droga opskrbljuje se lokalno proizvedenim drogama i drogama koje se krijumčare iz nekih drugih svjetskih regija međutim Južna Amerika, zapadna Azija, Sjeverna Afrika, važna su izvorišta nezakonitih droga a država koja izvozi ili proizvodi najviše psihoaktivnih tvari je zapravo Kina. Kada sve se može proizvesti u Kini na jednom ogromnom tržištu, nažalost, proizvodi se i droga. Neke droge i neke prekursori prevoze se kroz europske puteve na druge kontinente. Stavljanje prekursora na listu zabrane, to je nešto s čime nikada vjerojatno nijedna zemlja neće uhvatiti korak ili neće moći pobijediti jer su proizvođači droga vrlo inventivni i uvijek uspiju pronaći nove sastojke prije nego ih bilokoja zemlja može staviti na listi prekursora. Dakle ono što moramo imati na umu da nam je kada pričamo o drogi, o uporabi kanabisa pa i u ovom kontekstu današnje izmjene zakona dotakli smo se nekih drugih tema kao i obično i malo proširili percepcije kada je riječ o drogi. Mi svejedno moramo raditi na edukaciji, moramo raditi na prevenciji, ovdje su kolege kojima je to i struka, koji svakodnevno rade i sa takvim bolesnicima nažalost i sa liječenim ovisnicima i da moramo svi kao društvo imati na umu da je droga nešto što u svakom slučaju nije donijelo ništa dobro, imamo puno prigoda to vidjeti i u različitim obiteljskim situacijama, u postocima kriminala i svime što je vezano uz zlouporabu uporabe droga. Stoga mislim da je važno ovo što stoji i u prijedlogu zakona, da se što prije donese naredba o zabrani uporabe novih psihoaktivnih tvari, dakle to što mora ministar donijeti kako bismo u punom smislu riječi i ovaj zakonski prijedlog i sve njegove izmjene, mogli implementirati na pravi način. hvala vam lijepo.
Hvala, imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Hvala lijepo. Kolegice Glavak, drago mi je da ste spomenuli i nabrojili ove statističke pokazatelje, to ustvari jesu prave činjenice, govorili ste o 2017. g. gdje pokazatelji ističu upravo kanabis a onda sve ostalo je redom kao najviše korištenu drogu, dakle kanabis, nakon toga amfetamini, heroin itd. U centru pozornosti je ovdje kanabis i naravno, sve to skupa povezano s porastom stope ovisnosti i upravo to, dakle naglašavam među mladima prosjeka 15 g. i sve to skupa povezano sa pokazateljima sve niže granice početka konzumiranja kanabisa a to je već nakon završene srednje škole i to je ono što sam, kad sam replicirala kolegici, zapravo put prema ovisnosti, je li, sve je povezano sa porast broja kaznenih djela i sve ostalo. Ponovno naglašavam dakle, važnost a i sami ste rekli i edukacije i suradnje sa svim nadležnim institucijama i podsjećam na važnost školskih preventivnih programa ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Glavak.
Hvala lijepa. U pravu ste kolegice, i vi radite u obrazovnom sustavu, ova granica je još niža, rekla sam 15 g., negdje čak u nekim županijama 13 g., poražavajuća je činjenica što je kanabis recimo jednako dostupan mladim ljudima kao što je to dostupan i alkohol bez obzira što po zakonu oni do njega ne bi nikako smjeli doći međutim očito se zakon u svojoj punini na taj način ne provodi, međutim to nije danas tema da mi o tome govorimo. Ono što sam još željela reći, dakle mlade generacije, to je ona opasnost ili to je ona prednost interna, to je u ovom slučaju opasnost, mogu doći do bilokojeg pripravka koji im se nudi kao nešto dobro, kao nešto poboljšano, kao nešto što nije opasno a nažalost imali smo prigode pa i ne tako davno ovdje u Zagrebu svjedočiti i smrtnim slučajevima od proizvoda tzv. osvježivača koje ste mogli kupiti praktički na kiosku.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Glavak, zapravo vi ste se vratili na temu iz sadržaja ovog zakona na samom početku no opet ste i vi kao i drugi kolege danas više govorili o onom medicinskoj marihuani i zapravo o njenoj štetnosti na društvo, na pojedinca. Ja nisam čuo a pratio sam cijelu raspravu ovdje danas ... [[Govornik se ne razumije.]] kolege pa niti u ime kluba ali niti pojedinačno, zapravo kako i na koji način vi mislite da reagiraju ... [[Govornik se ne razumije.]] koji su izgubili djecu u tom svijetu droge ili oni koji imaju svoju djecu koja su zapravo ovisnici? Kako oni reagiraju na ovu raspravu? Dakle, njima je svaka droga pa i ona koja je povezana sa medicinskim kanabisom zapravo inicijalna kapsula da bi se dijete moglo drogirati što je istina i o tome je govorio g. Ćelić, rekao je da je svaki 10.-ti ovisnik [[Upadica Reiner: Hvala.]] [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Glavak.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Babić, to je vjerojatno strašno. I u tim obiteljima koje imaju takvo strašno iskustvo zacijelo nema opravdanja. To je iskustvo koje nikome ne bih željela, to je iskustvo koje nitko s nikim sigurno ne želi sigurno podijeliti i to je nešto o čemu samo možemo pitati te obitelji i kada smo glasni kada nešto želimo reći ili nešto donijeti, možda bismo trebali čuti i te ljude i te obitelji koje su suočeni sa strahovima, posljedicama svega što je droga njihovim obiteljima priuštila. Mi koji na sreću, to nismo iskustveno to imali, možemo samo o tome razgovarati na ovakvoj razini. Pri tom misleći na one koji nisu se upustili u svijet droge, da im nikada to ne možemo ni približiti, ni na bilo koji način učiniti dostupnim.
Hvala. Slijedeće replike poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala lijepo. Kolegice Glavak, nitko od nas ovdje ne zna tko je od nas šta iskusio i tko šta nije iskusio, to je prva stvar. Druga stvar, ono što želim reći je da i posljedice ljudi koji u svojoj familiji i okruženju imaju alkoholičara i susreću se sa alkoholizmom, također mogu biti pogubne i stravične, pa je alkohol dozvoljen. Vi ste ovdje sad iznosili statistiku, naravno da je marihuana najzastupljenija u drogama zato što je najjeftinija. Sami ste sebe demantirali jer ste kasnije rekli da je najpristupačnija. Pa naravno, najjeftinija je. Da kupite, ne znam, gram heroina, možete kupiti kamion trave, tako da to, zbog toga se to prodaje tako i zato je to tako dostupno i zato je to toga tako puno i tako da statistika je različita. Ja kad sam slušao vašu raspravu, toliko sam se uplašio, ja bi sad zabranio, ponovo bi zabranio sve, ono i medicinsku i industrijsku konoplju i sve bi zabranio, zato što nije to baš takvo zlo, a svi smo rekli da ove sintetičke droge i ovi osvježivači prostora, to se ovdje regulira [[Upadica: Hvala]] i to je jako dobra stvar, ali [[Upadica: Hvala]] trava nije to.
Poštovana zastupnica Glavak, odgovor.
Ispričavam se, mislila sam da sam iskoristila svoje tri, pa, tako da [[Upadica: Odgovor možete uvijek]] a hvala lijepa [[Upadica: Odgovor možete uvijek, odgovor možete, ne možete samo replicirati]] hvala lijepa, kolega Đujiću, meni je drago što ste se vi zabrinuli i to je dobro. Ako smo na dobrom putu, barem mala doza zabrinutosti znači da smo bili dobri i da smo bili vjerodostojni u svojim raspravama. Inače mi se vaša ranija rasprava činila da imate neki osoban interes da možda ovo, nešto drugo proguramo, pa, ne znam, jel mislite ući u neki biznis, ali nadam se da nije tako.
Slijedeće replike, poštovanog zastupnika Tomislava Sauche.
Poštovana kolegice, vi ste spominjali o udjelu marihuane u općim, znači, tom kriminalitetu droga, pa sad upravo to, znači, ja sam to jedanput prije već bio diskutirao. Kada bi se droga, znači, kad bi se marihuana dekriminalizirala, zamislite koliki udarac bi se nanio upravo tom krim miljeu, dakle, koje bi to puste milijarde za njih bile izgubljene. Znači, na način kada bi se marihuana maknula iz tog tržišta, crnog tržišta, mislim da bi to dovelo do tektonskog poremećaja urušavanja tržišta droga, a mi bi tj. država bi onda kroz regulaciju shodno toliko više uprihodovala kroz poreze i znači, sve ono što prati legalnu prodaju bilo kojeg opojnog sredstva, tako npr. duhana ili alkohola. Ja se slažem da je droga štetna, ali se isto tako slažem da se ne može sve generalizirati, da se ne može samo tako olako reć da je marihuana nužno uvijek prekursor za sve ostale daljnje [[Upadica: Hvala]] ovisnosti.
Odgovor poštovane zastupnice Glavak.
Hvala lijepa. Kolega, pa nisam sigurna da bi se stvar spasila samo legalizacijom. Znate, organizirani kriminal ne želi uvijek legalno poslovati, to morate isto tako imati na umu. Dakle, možemo napraviti usporedbu, cigarete se legalno prodaju, međutim, zašto ima toliko crnog tržišta? Dakle, ne isključujem ni jednu, ni drugu mogućnost, samo stavljam ovo otvoreno za raspravu kao što raspravljaju i kolege u drugim Parlamentima o tim temama, tako da kada nemamo nekakve dobre studije, neke dobre analize, to nam za sada može ostati samo na raspravi, ali kažem, oni koji žele crni novac, naći će i crne puteve.
Slijedeća je rasprava poštovanog zastupnika Branimira Bunjca, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Ne tako davno, prije nekoliko mjeseci u ovom Visokom Domu bio je na raspravi Zakon o indijskoj konoplji Živoga Zida, koji se mogao sažeti u 3 ključne točke. Jedna je korištenje stabljike indijske konoplje, što je do danas bilo zabranjeno. Dva, uporaba konoplje u medicinske svrhe i tri uporaba konoplje u rekreativne svrhe. Tada je vladajuća većina odbila naš prijedlog Zakona, nije dozvolila ni da ide u drugo čitanje jer je Zakon, kao bio jako loš. E da bi sada nakon par mjeseci, oni ipak prihvatili prvi dio našega Zakona jer je sad, kao taj dio genijalan. Ja se doista pitam, kako je moguće da ti jedni te isti zastupnici jučer, napadaju Zakon i proglašavaju ga katastrofom, a danas ga hvale. I tu vidimo u stvari da je na djelu jedno klasično sektaštvo u kojemu nije bitno što se predlaže, nego je bitno tko predlaže. Ja sam sasvim siguran da je danas Vlada ovdje došla i predložila i ostala dva dijela Zakona Živoga Zida na usvajanje, da bi sad zastupnici HDZ-a isto tako govorili da je to sve super i pronalazili bi argumente da prihvate i ostatak Zakona. Znači, u biti, zastupnici vladajuće većine su ko lutke na navijanje, šta im Vlada kaže da brane, oni brane, šta im kaže da napadaju, to napadaju, bez stvarnoga razmišljanja, bez neke osobnosti o onomu o čemu se treba govoriti. Ja ovdje želim još jednom kratko ponoviti zbog čega je važno da se odobri proizvodnja indijske konoplje u medicinske svrhe u RH. Znači, nema nikakve logike, nema nikakvoga smisla da je ta konoplja legalizirana, ali da se smije samo uvoziti. Mi moramo postaviti logično pitanja. Zašto ne bismo proizvodili vlastitu kada bi 1, takva konoplja bila jeftinija, 2 kada bi od takve proizvodnje Hrvatska imala nekakvu korist, hrvatski proizvođači otvarali bi nekakva radna mjesta, imali bi više poreznih prihoda. Ovako sva zarada koja se dobije prodajom konoplje u medicinske svrhe, odlazi u inozemstvo a što je najgore od svega, cijene su tako skupe da si većina građana ne može priuštiti, znači cijena ulja od indijske konoplje u ljekarnama je od 2 do 7000 kuha i posve je jasno da se velika većina građana to ne može priuštiti odnosno da ponovno moraju ići na crno tržište. Za one koji ne znaju, dokazano je evo u tim eminentnim časopisima koje između ostalog spominjete, u medicinskim krugovima, da indijska konoplja ne samo da pomaže kod alergija, astme, PTSP-a, multipleskleroze nego da pomaže i kod najtežih bolesti kao što su AIDS i rak. Citirao sam časopis, neću, to vi znate bolje od mene koja je razina toga časopisa. Što se tiče korištenja konoplje u rekreativne svrhe, mi moramo jednom reći istinu i sagledati činjenicu da 14% građana EU-a konzumira marihuanu. I to je jednostavno tako. Da je jako puno toga tržišta neuređeno, da nažalost na to tržište ulaze kriminalne skupine, da je to tržište dakle crno, nelegalno i da je to puno veći problem od same konzumacije marihuane. Nemojmo biti licemjeri, u Hrvatskoj imamo daleko, daleko teže probleme ovisnosti pa i dopuštamo kao što je alkohol, 7000 saobraćajnih nesreća godišnje prouzročuju alkoholizirani vozači. 1/3 smrti na cestama uzrokuju alkoholizirani vozači. Ja sam siguran da daleko je manji postotak onih ili gotovo uopće ne postoje koji su uzrokovani smrt pod utjecajem marihuane. 2/3 ciroze jetre ljudi koji umiru uzrokovano je alkoholom. Cigarete bolje da niti ne spominjem. Imamo ovisnost ne znam, kockanja, 40 000 teških ovisnika, ljudi koji razaraju obitelji, koji gube svoju imovinu, koji također čine brojna kriminalna djela zbog svojih dugova i to je kao ok, to treba dopustiti. Nećete zabranama i represijom riješiti ovaj problem. Isto kao što sa zabranama i represijom neće riješiti ni problem alkoholizma ni problem pušenja. Nego se mora riješiti edukacijom i promjenom svijesti i staviti to donekle pod kontrolu jer koliko god je svjetla i vijeka, ljudi su pili alkohol i uvijek će ga piti. I država to mora dozvoliti a to što država dozvoljava da ljudi piju alkohol, to ne znači da država to podupire. To ne znači da mi koji donosimo ove zakone isto tako pijemo alkohol. Ja ne pijem alkohol, ne pušim, ne konzumiram marihuanu. Nemamo nikakav osobni interes u tome nego jednostavno priznajemo činjenice. To je osnovna stvar. Priznajmo činjenicu i pokušavamo dakle stvari učiniti manje lošijima nego što jesu. Kakva je svrha toga da mnogi mladi ljudi završavaju u zatvoru, u policijskim postajama zbog toga da se troše različiti resursi, da ne znam, dozvoljavamo da novac odlazi kriminalnim skupinama, da se formiraju nekakve ne znam, balkanske rute, da, formiraju se. Prolazi droga iz Afganistana po nadzorom SAD-a kroz Hrvatsku. Ne bi sigurno prošla, garantiram vam da ne bi prošla da nema političku zaštitu. I ta politička zaštita ide do samog državnog vrha. Premrežena je policija, premrežena je Vlada i svi znaju da one teške droge u ogromnim količinama prolaze kroz Hrvatsku manje-više legalno ali onda se traći žrtva, onda se traži Pedro za probleme a to su ljudi koji zapale jedan ili dva jointa i u biti ne rade nikakvu štetu nikome, čak ni sebi. Imamo u svijetu dvije vrste zakonodavstva. Što želimo? Želimo se približiti Saudijskoj Arabiji, Singapuru? Želimo, ne znam, kao u tim zemljama, streljati one koji konzumiraju marihuanu? Jel' to rješenje? Ili se želimo približiti SAD-u, Portugalu, Španjolskoj, Urugvaju, Nizozemskoj? Evo recimo, grad Amsterdam ima stabilne financije zahvaljujući legalizaciji marihuane. Oni nemaju problema kao naši gradovi koji nemaju novaca. Ali ponavljam još jednom, nije cilj zarada. Ako bi to bio cilj, samo zarada, onda bi ja prvi bio protiv toga da se to zabrani nego jednostavno ponavljam još jednom, stvar staviti pod kontrolu. Uvijek je bilo i uvijek će biti. Prestanimo pred time zatvarati oči i prestanimo nekakvim lažnim moralom stvarati kriminalno podzemlje. To je cijela poanta. I na koncu konca, ja sam siguran da će prije ili poslije i ovi preostali dijelovi zakona od Živog zida doći na dnevni red. Doći će jednostavno zato jer su logični, jer je to trend u svijetu. HDZ je imao politiku koja je konzervativna, politika sitnih koraka, ali to je na njima odgovornost, vrijeme će pokazati da smo bili u pravu. Hvala vam lijepa.
Imamo replike, prva je poštovanog zastupnika Tomislava Sauche. Izvolite.
Kolega Bunjac, ja se s vama u potpunosti slažem oko ovog dijela da oni koji zapale joint da apsolutno nikome ne škodi, o tome sam bio govorio u onoj prvoj raspravu kada ste vi imali zakon. A moram vam reći da u principu ja bi na vašem mjestu danas bio zadovoljan i bio bih ponosan jer na neki način, to sam i rekao bio i prije ovo je vaša mala pobjeda, da nije bilo vašeg prijedloga zakona tko zna da li bi se uopće o ovome danas raspravljalo. I sama činjenica da je, to sam vam i rekao da će se to desiti, dakle otvorili ste jednu diskusiju, ta tema je do sada sazrela i Vlada, tj. Vladajuća većina je prepoznala to kao benefit, znači taj dio, jedan dio vašeg zakona i sada je pretočila u taj svoj prijedlog. Mislim da nije bitno tko je to donio, tj. da ne bi trebali to gledati na način da ... [[Govornik se ne razumije.]] da nećete vi prikupiti neke poene nego da bi vam trebao biti bitan cilj koji ste htjeli postići sa tim tadašnjim vašim prijedlogom zakona a to je da se legalizira industrijska konoplja. Za ovaj drugi dio koji ste bili govorili vjerujem da će i do toga doći, tj. za to doći i vrijeme. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa. Zastupniče Saucha. Znači mi podržavamo ovaj zakon u smislu da se stabljika indijske konoplje može u cijelosti koristiti. Dapače, znači mi ne idemo za time e to je napisao HDZ to je glupo. Sadržaj je dobar. A nije ovo prvi puta da nije Živi zid donio Zakon o zviždačima u Sabor ne bi ni HDZ sad predlagao svoj zakon. Oni doduše uvijek to razvodne, oni od dobroga zakona naprave kamilicu, naprave znači nekakav mali pomak, ali dobro i mali pomak je pomak. Nadam se da će u nekoj budućnosti kada će Živi zid participirati u vlasti a sva je tendencija da će do toga doći kroz par godina ova pitanja ipak biti riješena puno brže jer čovjekov život je prekratak da bi mogao sve rješavati kroz evoluciju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, postavili ste možda retoričko pitanje nije li RH u interesu da legalizira uzgoj medicinskog kanabisa jer bi na taj način i sam medicinski kanabis u ljekarnama bio dostupniji, pristupačniji i jeftiniji. Pa možda netko upravo vidi interes u tome da on bude, da se upravo uvoze pripravci iz Kanade, da bude ne toliko dostupan i da bude skuplji. Možda je to u interesu farmaceutske industrije koja onda kao na neki način zamjenu za ovu supstancu prepisuje neke druge lijekove. Samo se pitam, isto postavljam retoričko pitanje.
Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa uvažena zastupnice Glasovac. Pa to je općenito trend u Hrvatskoj. Mi uvozimo mahovinu, mi uvozimo lišće, mi uvozimo povrće, mi uvozimo voće. Sve ono što možemo proizvesti u Hrvatskoj mi uvozimo. Mi smo od države koja je imala kakvu takvu proizvodnju prije nekoliko desetljeća, postali klasična rentijerska država. Znači nama je bitno imati neku proviziju. Kod nas političari otvaraju tvrtke za uvoz. Normalno neće direktno pod svojim imenom nego pod nekim zamjenskim ali u biti to je trend. Negdje u inozemstvu kupiti i ovdje dovesti ali je pitanje što s time postižemo. Dobivamo nažalost lošiju kvalitetu robe, višu cijenu i što je najgore zatvaramo radna mjesta, zatvaramo radna mjesta. Evo pogledajmo recimo sa Imunološkim zavodom što smo napravili. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa time zaključujem raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, prvo čitanje, P.Z.E. 495. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 115 za i 11 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sljedeća točka je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nasljeđivanju, drugo čitanje, P.Z. br. 365; Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, pred nama je konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nasljeđivanju. Hrvatski sabor je na svojoj sjednici 29. lipnja 2018. prihvatio prijedlog Zakona o izmjenama zakona o nasljeđivanju. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja dani na prijedlog zakona su razmotreni te je pred nama ovaj konačni prijedlog zakona, normativni dio konačnog prijedloga zakona a u odnosu na prijedlog zakona nema sadržajnih izmjena osim što je nomotehnički poboljšan članak 4. prijelazne odredbe. Ovim konačnim prijedlogom zakona predlažemo propisati način postupanja suda odnosno javnog bilježnika u slučajevima u kojima sud ne može pribaviti OIB osoba na koje se odnosi rješenje o nasljeđivanju kako bi se omogućio dovršetak ostavinskog postupka i donošenje rješenja o nasljeđivanju bez OIB-a tih osoba. Moram napomenuti da smo do sada imali godišnje od 500 do 700 ovakvih slučajeva kada sud nije mogao dovršiti ostavinski postupak. Konačnim prijedlogom zakona predlažemo, propisujemo da će sud ako se ne raspolaže brojem OIB na koji se odnosi rješenje o nasljeđivanju pribaviti taj podatak po službenoj dužnosti od Ministarstva financija, porezne uprave koja je dužna u roku od 8 dana uz dostavu propisanih podataka a to su podaci o imenu, prezimenu, datumu rođenja ili broju osobne iskaznice za fizičke osobe odnosno nazivu i matičnom broju pravne osobe dati podatak o OIB-u. Ako porezna uprava obavijesti sud o nemogućnosti dostave podataka o OIB-u sud će donesti rješenje o nasljeđivanju bez navođenja OIB-a osoba na koje se odnosi rješenje o nasljeđivanju a u rješenje će umjesto OIB-a unijeti i druge dostupne podatke kojima se raspolaže a to su podaci o broju osobne isprave, datumu rođenja imenu roditelja, državljanstvu a za osobe koje su u braku, njihovo prezime koje su imali prije sklapanje braka. U zadnjem djelu konačnog prijedloga zakona radi izbjegavanja dvojbi u praksi, predlažemo dopuniti članak 227. stavak 1. zakona te izrijekom propisati obvezu dostave pravomoćnog rješenja o nasljeđivanju nadležnom zemljišno-knjižnom sudu a osim toga predlažemo i brisanje zahtjeva za zaštitu zakonitosti a to je izmjena odredbi članka 190. kako bi se odredbe zakona uskladile sa pravilima parničnog postupka koje se supsidijarno primjenjuju na ostavinski postupak. hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista trebao govoriti kolega Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na raspravu. I slijedeći će u ime Kluba zastupnika nezavisnih govoriti poštovani zastupnik Tomislav Saucha, izvolite.
Hvala lijepo g, potpredsjedniče, poštovani državni tajniče bez suradnika. Dakle, ovaj zakon koji je pred nama će ustvari riješiti jedan dosta veliki problem koji se pokazao u praksi jer je prethodni zakon o izmjenama i dopunama Zakona o nasljeđivanju od 2013. bio donesen kako bi se ustvari uskladio sa Zakonom o osobnom identifikacijskom broju što je dovelo do toga da su rješenja o nasljeđivanju i smrtovnica, u te dokumente su se morali uvesti OIB-i kako osobe koja nasljeđuje, tako osobe od koje se nasljeđuje što je u principu jako otežalo situaciju u slučajevima kada se vodio ostavinski postupak za osobe koje su preminule pri nego što stupi na snagu Zakon o osobnom identifikacijskom broju, dakle prije 2008.. Recimo npr. ako je osoba bila nestala pa je se vodio postupak utvrđivanja tj. proglašavanja nestale osobe umrlom a dakle u takvim situacijama naprosto nije bilo moguć unijeti nečiji OIB kada ta osoba nije imala OIB i u tim slučajevima znači zakon je propisivao vrlo striktno da se u rješenja o nasljeđivanju naprosto mora unijeti OIB i takvo jedno rješenje koje ne bi sadržavalo OIB je bilo nepotpuno i kao takvo nije bilo provedivo na zemljišno-knjižnom sudu. Dakle mnoge ostavinske rasprave se jednostavno nisu mogle privesti kraju a sada će sa ovim izmjenama se ta problematika riješiti, bitno će se pojednostaviti, naime ne može se očekivati od sudova pogotovo kad usu pitanju ovakve kompleksne, vrlo osjetljive stvari kao što je uknjižba vlasništva, da se drže one maksime da se ustvari ne drže zakona kao pijan plota, dakle tu se točno znalo šta je bilo neophodno, znači sastavni dio svakoga rješenja o nasljeđivanju, bez toga se to nije moglo provesti. Također bilo je situacija gdje sud nije mogao po službenoj dužnosti doći do OIB-a osobe koja nasljeđuje jer naprosto osoba nije taj podatak dostavila, sada će se to bitno olakšati te će FINA, ne, pardon, Porezna uprava biti obvezna na zahtjev suda dostaviti taj podatak te će se samim time u ti slučajevima ostavinski postupci moći privesti kraju. Dakle mislimo u klubu HNS-a da je ovo zakon dobar i da ga treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa na mišljenju kluba HNS-a. A sad će u ime Klub zastupnika govoriti poštovani zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ima nas 10 ukupno. Pred nama su izmjene i dopune vezano za Zakon o nasljeđivanju, konačni prijedlog. Znamo da Zakonom o nasljeđivanju je uređeno samo pravo nasljeđivanja te pravila po kojima sud druga tijela i određene ovlaštene osobe postupaju vezano za same nasljedne stvari. Izmjenama iz 2013. obvezalo se upravo da se u rješenju navodi i samo OIB i naime, Zakon o porezu na promet nekretninama i drugim zakonima propisana je i obveza samih javnih bilježnika da po ovjeri potpisa na ispravama uz podatke sudionika samog postupka i uz podatke samih OIB-a, dostave ispostavi određene porezne uprave. Sukladno tome i sukladno određenim zakonskim rješenjima, odgovorna osoba u sudu odnosno javni bilježnik kao povjerenik ako unese sami OIB ostavitelja, izlaže se mogućnosti prekršajnog kažnjavanja ali postoje mogućnosti i naravno kada nije u mogućnosti pribaviti se OIB samoga nasljednika ili kada se nasljednik ne odazove sudu ili kad je nasljednik strani državljanin, nema OIB ili kad je boravište nasljednika nepoznato. Stoga se i ovim prijedlogom predlaže propisati da će sud ako ne raspolaže podatkom OIB ostavitelja, nasljednika ili osobe koja u vezi sa nasljeđivanjem, pribaviti taj podatak po službenoj dužnosti do same porezne uprave tj. Ministarstva financija kojemu je onda poslije propisano da u roku 8 dana to isto mora dostaviti i dati same podatke o OIB-u. U zakonu je propisano sve i vezano sve i vezano ako u slučaju Porezna uprava obavijesti sud o nemogućnosti dostave OIB-a, da će se izdati i određeno rješenje o nasljeđivanju uz ostale podatke mimo OIB-a te će tako rješenje i dalje ostati valjano, kao što nas je državni tajnik uputio u svom izlaganju i naveo nam razlike između prva dva čitanja i ovaj prijedlog da se i dopuni članak 227. vezano za propisivanje obveze dostave pravomoćnog rješenja o nasljeđivanju i na samom nadležnom zemljišno-knjižnom sudu, u klubu HDZ-a smatramo da ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćamo. Hvala.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o nasljeđivanju, drugo čitanje, P.Z. broj 365. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 118 za i 4 suzdržana donesen Zakon o izmjeni i dopunama Zakona o nasljeđivanju.
Sada predlažem temeljem članka 247. Poslovnika da provedemo objedinjenu raspravu o slijedeće dvije točke, ako se slažete? Obadvije su: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Kraljevine Norveške o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 492 - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Savezne Vlade Republike Austrije o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 493 o razmjeni uzajamne zaštite ljudskih .../nerazumljivo/... podataka, drugo čitanje, PZ br. 493. Slažemo se da provedemo objedinjenu raspravu? Hvala lijepo. Za oba zakona je predlagatelj Vlada RH temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 207.a Poslovnika HS-a. Temeljem navedenog čl. 207.a Poslovnika propisano je da se zakoni kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donesu u pravilu u jednom čitanju, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, Josip Salapić izvolite, za oba zakona.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred nama su Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Norveške te Savezne Republike Austrije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Ovim zakonom potvrđujemo ugovore između Vlade RH i Vlade Kraljevine Norveške o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka te Vlade Savezne Republike Austrije kako bi njihove odredbe u smislu čl. 140 Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Vlada RH i Vlada Kraljevine Norveške te Vlada Savezne Republike Austrije potpisale su ugovor o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, sa Kraljevinom Norveškom 3. srpnja 2018., a sa Saveznom Republikom Austrijom 24. srpnja 2018. Navedenim ugovorima stvaramo pravni okvir te se .../nerazumljivo/... uzajamne zaštite klasificiranih podataka u odnosima RH i Kraljevine Norveške te Savezne Republike Austrije koje će se odnositi na sve buduće klasificirane ugovore i ugovore o suradnji, a koji sadrže ili uključuju klasificirane podatke. Ugovorom se uspostavlja pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranaka. Utvrđuju se istoznačni stupnjevi tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, određuju se nadležna tijela za provedbu ovih ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, kao i postupanje sa kvalificiranim podacima. Sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarivanja posjeta, postupanje u slučaju povreda sigurnosti kao i pitanje troškova nastalih u provedbi ovih ugovora. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li prvo izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Prvi je trebao biti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na govor pa će onda u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice, vidim ukupno nas je ovdje 6, odnosno 7 sa potpredsjednikom iako govorimo o dva dokumenta koji se tiču nacionalne sigurnosti. Ovo nije nevažna tema, kao što naravno nijedna tema u ovom HS-u nije nevažna. Ova tema je, odnosno ovi dokumenti, ova dva dokumenta koja državni tajnik ovdje spomenuo izravno su vezana uz Ustav RH. Isto tako, izravno se tiču Sigurnosno-obavještajnog zakona, a tiču se također i Zakona o tajnosti podataka, tako da mi je jako žao što nema baš nikoga iz oporbe kad je ovako bitna tema danas, doduše u ovom večernjem terminu, ali to nije važno. U srpnju prošle godine potpisan je ugovor između hrvatske Vlade i čuli smo, Savezne Republike Austrije i Kraljevine Norveške za razmjenu podataka. To je jedan od niza takvih ugovora koji su potpisani i naravno da se njime regulira zapravo međunarodna razmjena i zaštita klasificiranih podataka i to je naročito bitno za našu zemlju. Bitno je naglasiti da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati nikakva dodatna financijska sredstva u proračunu i ono što je bitno reći da prijenos tih klasificiranih podataka obično ide diplomatskim putem. Naravno, može biti i drugim putem sukladno međunarodnom dogovoru između dvaju sudionika, ovdje je riječ o dvije države i ovisno o stupnju povjerljivosti podataka. Isto tako ide i sa unažanjem i sa prevođenjem. Naravno da je ograničeno samo na službene osobe i naravno da je riječ uvijek potreba prethodna suglasnost vezana za ove podatke i zašto baš ovo napominjem, zato što je nažalost u bližoj povijesti bilo i određenih zlouporaba. Nadam se da ćemo mi u dogledno vrijeme zapravo ispraviti sve nedostatke, ali ovaj zakon samo regulira, dakle ovo što sam prethodno spomenula, zato Klub HDZ-a podržava donošenje ovih dvaju zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time smo iscrpili današnji dnevni red koji smo planirali, odnosno što smo planirali danas raditi pa ćemo završiti današnji rad, a vidjet ćemo se sutra, u petak 18. siječnja u 9,30 ponovo i prva točka bit će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o državnom gospodarenju otpadom, drugo čitanje, PZE br. 443. Želim vam laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 18,30 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Norveške o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. broj 492. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena i dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 123 glasa za i 1 glasom suzdržanim donesen Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Norveške o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom, danas je prva točka dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, drugo čitanje, P.Z. broj 443. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Vlada je podnijela Amandmane koji postaju sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Mile Horvat, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, izvolite.