Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga Sabora uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora je na 48. sjednici održanoj 10. veljače 2009. godine raspravljao o izvješću o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti, a koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 9. siječnja 2009. godine. Odbor za zakonodavstvo predlaže Hrvatskom saboru da prihvati ovo izvješće na koje odbor nema primjedaba a poglavito ne ustavno-pravne naravi. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Nažalost u hrvatskoj pravnoj praksi ponavlja se stalno jedna te ista stvar. Vlada Republike Hrvatske derogira zakone Republike Hrvatske a na to nije ovlaštena. Ustav doduše kaže da Sabor može ovlastiti Vladu zakonom da na drugačiji način uredi neka pitanja koja se daju u tim ovlaštenjima. Ali Ustav ne daje pravo Vladi da mijenja i dopunjava zakon. Posebno da ih mijenja i dopunjava izvan ovlaštenja danom zakonom o ovlastima Vlade. Tako je Vlada Republike Hrvatske donijela uredbu kojom mijenja zakon o Hrvatskoj narodnoj banci valjda ili o deviznom poslovanju, deviznom poslovanju, pa Vlada sebi privlači nadležnost, odnosno derogira zakon tako da kaže da će se iz stavka zakona, iza stavka 1. dodaju novi stavci 2. i 3., dakle u zakonu se dodaju novi stavci, da od dana 1. kolovoza 2009. godine prestaju važiti članak 28. stavak 6. i članak 63. stavak 1. Zakona o deviznom poslovanju. I trajati će do kada? To može trajati samo do 9. mjeseca ove godine, jer je Zakon o ovlastima Vlade Republike Hrvatske donesen prošle godine u 9 mjesecu i trajanje ovlaštenja je samo godinu dana. Samo godinu dana. To je stvaranje pravne nesigurnosti, stvaranje pravne nesigurnosti, derogiranje nadležnosti Hrvatskog parlamenta a što je još najvažnije, u suštini da kažemo to, Vlada je ovaj zakon podnijela kao zakon s kojim se usklađuje hrvatski pravni sustav sa pravnom stečevinom zemalja Europske unije. Tada su pojedini zastupnici pa čak i klubovi govorili, s razlogom se sada vidi, zar je potrebno potpuno liberalizirati devizno tržište dok Hrvatska ne uđe u Europsku uniju i nije li potrebno da se monetarnim mjerama potiče i pomaže ostvarivanje ekonomske politike Vlade Republike Hrvatske. Tada je Vlada glatko to odbila. Međutim, kada je došla u situaciju da joj je važno čuvati nacionalne interese u kriznim vremenima, tada Vlada poseže za uredbom sa zakonskom snagom na temelju zakona ali mimo Ustava. Ona je ovo područje mogla urediti na drugačiji način do 9. mjeseca ove godine a zakon ostaviti na snazi. To nije učinila. Ako se mi slažemo da tako Vlada radi, naša odgovornost prestaje za uredbe, ali naša odgovornost postaje za provedbu Ustava, za poštivanje Ustava. Isto je, isto je učinila sa Zakonom o športu i sa Zakonom o plaćama, ovo bi mogao prihvatiti kao uređenje koje Vlada ima potpuno u skladu sa Ustavom, o plaćama pravosudnih dužnosnika s time da bi u pravnom standardu bilo korektno da u samoj uredbi stoji osim da će biti objavljeno u narodnim novinama da ova uredba djeluje dok djeluje ovlaštenje koje Vlada ima. Takvu bi popravili, podigli stupanj pravne sigurnosti. Svi oni koji uđu u Narodne novine i pogledaju ovu uredbu moraju tražiti temelje na temelju čega je donesena, pa tek onda posebno utvrditi da ova uredba može djelovati samo dok traje po zakonu dano ovlaštenje Vlade Republike Hrvatske. Mislim da bi to koristilo i da bi to bilo u interesu pravne sigurnosti građana Republike Hrvatske, pravnih subjekata i Vlade Republike Hrvatske a ništa ne bi štetilo. Zbog toga mislim da bi trebalo glasovati o pojedinačnim uredbama, o davanju da tako kažem naknadne potvrde, verifikaciju uredbe u ovom Parlamentu a ne u grupnom izvještaju. Na taj način bi Sabor osnažio uredbu kao što je zakon, uredba o veterinarstvu a ne o zakonu o veterinarstvu, uredba o plaćama sudaca a ne o zakonu, a uredbu o deviznom poslovanju Sabor bi trebao zatražiti od Vlade da pripremi izmjenu i dopunu zakona o deviznom poslovanju pa bismo onda imali zakon koji će trajati sve dok se ne promijeni i dok je interes Republike Hrvatske da liberalizacija ne bude onako kako smo je osmislili po prijedlogu Vlade. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega je netočno utvrdio, citiram, da Vlada nije ovlaštena donositi ovakve uredbe ili predmetne uredbe kojima se između ostalog određene odredbe zakona mijenjaju. To naprosto nije točno je ovlaštenje Vlada pronalazi u članku 87. Ustava Republike Hrvatske s jedne strane a naravno i u zakonu kojeg je donio ovaj Visoki dom. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću uvodno svakako istaknuti da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovo izvješće. Dakle, pred nama je Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Naime, koristeći ovlasti iz Zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora Vlada je na sjednici i to 19. i 24. prosinca 2008. i 8. siječnja 2009. godine donijela slijedeće uredbe, dakle u tom vremenskom razdoblju ukupno 6 uredaba. Prvo, Uredba o izmjenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, zatim Uredba o dopuni Zakona o športu, zatim Uredba o dopuni Zakona o plaćam sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, Uredba o izmjeni Zakona o veterinarstvu, Uredba o izmjeni Zakona o hrani i Uredba o izmjeni i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ribarstvu. Naime, ovdje je vrlo važno istaknuti da navedene uredbe kojima je Vlada Republike Hrvatske uredila neka pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora donesene su u prvom redu u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske i Zakonom o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora. Naime, iz članka 87. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske proizlazi da Hrvatski sabor može, dakle ponavljam može najviše na vrijeme od godine dana ovlastiti Vladu Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz njegovog djelokruga osim onih, tu imamo ustavno dakle taksativno pobrojene situacije kada se to ne smije činiti uredbama, osim onih dakle koje se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Hrvatski sabor je delegirao, to je institut tzv. zakonodavne delegacije a stupanje na snagu Zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora svoje zakonodavne ovlasti Vladi Republike Hrvatske i to u razdoblju od 15. prosinca 2008. godine pa do 15. siječnja 2009. godine te od 15. srpnja 2009. do 15. rujna 2009. godine. Kako su sve navedene uredbe usvojene na sjednici Vlade 19. i 24. prosinca 2008. godine i 8. siječnja 2009. godine proizlazi da se Vlada svojim zakonskim ovlastima služila u zakonskom roku. Ponavljam, u zakonskom roku. Jednako tako niti jedna od uredaba svojim sadržajem ne zadire u isključive zakonodavne ovlasti Hrvatskoga sabora i iz citiranog članka 87. stavak 1. Ustava i članak 1. zakona a Vlada Republike Hrvatske ispoštivala je obvezu iz članka 3. zakona te je u zakonskom roku podnijela izvješće Hrvatskom saboru o donesenim uredbama. I zaključno, ma naravno u teoriji i praksi uvijek se postavlja pitanje kada i pod kojim uvjetima Vlada ili izvršna vlast može posegnuti za zakonskim ovlaštenjima i da li su ta rješenja protuustavna odnosno protuzakonita. Međutim, vrlo je bitno naglasiti da je u pravnoj i parlamentarnoj praksi gotovo svih suvremenih zemalja se uvriježilo, dakle postoji ustavno pravno pravilo i ustavno pravni standard koji u kratkim crtama glasi: Ako Ustav izričito dozvoljava prenošenje zakonodavne nadležnosti od zakonodavnog tijela na Vladu tada je donošenje predmetnih uredaba bez dvojbe u skladu sa Ustavom i naravno kada se to čini temeljem zakona kojim su te ovlasti prenesene kojeg je donio u ovoj situaciji dakle Hrvatski sabor. Shodno samo navedenom Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice apsolutno će podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Tomljanović u ime kluba HDZ-a dobro se poziva na članak 87. Ustava Republike Hrvatske ali sasvim krivo ga tumači jer izričito stoji: "Pojedina pitanja iz djelokruga Sabora a ne mijenjanje zakona. I to ne trajno nego samo privremeno. Kad bi se poštivao Ustav onda Vlada ne bi mogla trajno riješiti pitanje kao što je riješila pitanje o državnoj potpori u poljoprivredi i ribarstvu. Ova odluka Vladina je riješila trajno pitanje jer je potpora za kukuruz utvrđena u iznosu 2,5 tisuće kuna i kad se jedan put potroši neće se vratiti ta potpora. To je utvrđivanje politike točno, ali ne mijenjanje zakona. Prema tome, ako vladajuća većina ima povjerenje u Vladu to je njezino pravo, ali ne može u ime građana dati joj ovlasti koje Ustav nije joj dao. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite. Odustao. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gospodin zastupnik Davorko Vidović. Također ga nema. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. … [[Govornik se ne razumije.]] Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja bih pošla od konstatacije, osobne naravno, da je Vlada ovim uredbama zapravo zloupotrijebila ovlasti. Podsjetit ću pod kojim uvjetima ona može koristiti ovakve ovlasti da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Sabora. Dakle, članak 87. govori da najviše od godinu dana može se ovlastiti Vladu da uredbama uređuje pojedina pitanja iz njegovog djelokruga, osim onih koji se odnose na razradu Ustavom ovlaštenih ljudskih prava i temelj sloboda, nacionalnih prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Ovo je još detaljnije uređeno Zakonom o ovlastima Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora pa se tu kaže da ona uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Sabora, osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza te pitanja koja prema Ustavu Republike Hrvatske može određivati samo Sabor i ograničava na dva razdoblja: od 15. prosinca do 15. siječnja 2009. i 15. srpnja do 15. rujna 2009., dakle u onim razdobljima kada je ustavna stanka za Parlament. A Vlada je ove uredbe donijela u razdoblju od 19. prosinca do 8. siječnja, dakle šest uredbi u tom razdoblju. Podsjetimo se, Hrvatski sabor je zasjedao do 13. prosinca i ostala su mu još dva dana do ustavnog roka. Prve dvije ili tri uredbe Vlada je donijela 19. prosinca. Dakle, nikakvog razloga nije bilo da se ovakve promjene koje se odnose na Izmjene i dopune Zakona o deviznom poslovanju koje su donešene uredbom 19. prosinca te Zakon o dopuni Zakona o športu, nisu mogle pripremiti kao izmjene zakona i dostaviti na raspravu u Parlament jer dakle i ranije se znalo da je to potrebno promijeniti u zakonu. Sljedeća uredba koja se odnosi o Dopuni zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, zapravo zadire u proračun i bilo je potrebno to riješiti najvjerojatnije Zakonom o izvršavanju Državnog proračuna za 2009. godinu, a koji smo također donosili u tom razdoblju, dakle između 1. i 13. prosinca. A Vlada je to uredila tek 24. prosinca uredbom 2008. godine. Drugim riječima, dok prilikom donošenja proračuna nismo znali da određena prava u primanjima pravosudnih dužnosnika neće biti realizirana u 2009. godini. Dvije uredbe koje se odnose na Zakon o veterinarstvu i Zakon o hrani, zapravo u obrazloženju piše da je to usklađenje sa Europskom unijom koja je također donijela određene odgode, primjene određenih normi. Također to nije se moglo desiti između 13. prosinca i 24. prosinca, dakle nikakvog razloga da se ta materija regulira uredbama nego je mogla doći u redovan postupak kao izmjene određenih zakona u Parlament. Za mene je zapravo najupitnija uredba koja se odnosi na Izmjenu i dopunu Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ribarstvu. Što se ovdje desilo? Iz obrazloženja se vidi da smo imali rekordan urod kukuruza, mada se ovdje u obrazloženju govori o vrlo niskom prosječnom prinosu, drugim riječima imali smo velike površine zasijane kukuruzom. Mi inače imamo problem monokultura ili vrlo uskog plodoreda i zato imamo oscilacije iz godine u godinu u proizvodnji upravo dva proizvoda, pšenice i kukuruza. I kaže se upravo zbog toga što su značajno pale cijene, prodajne cijene. Vlada donosi uredbom izmjenu Zakona o državnim potporama i povećava ovu potporu na 2250 kuna. Treba uzeti u obzir da je već donesen proračun i da ovakav iznos potpore za kukuruz nije planiran u proračun. Procjena je, što smo čuli od predstavnika Vlade da je potrebno osigurati dodatnih 260 milijuna kuna. Time Vlada direktno zadire u proračunsku stavku, odnosno nema osigurana sredstva za isplatu ovakve visine potpore za kukuruz. Mislim da to sigurno takvu ovlast Parlament Vladi nije dao, da je prije toga trebalo ići u rebalans proračuna ili promjenom ovakvog iznosa, to je nužnost. Preraspodjelom unutar proračunskih stavki nije moguće osigurati ovakav iznos unutar Ministarstva poljoprivrede, ako se uzme u obzir da mnoge potpore kasne u isplatama, da se prenose iz jedne kalendarske godine u drugu, što su se već naši poljoprivrednici i navikli. Ali uredbom zadirati sa ovakvim iznosom u proračun mislim da je nedozvoljivo i da to Vlada zaista nije smjela učiniti. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Ma vrlo kratko. U uvodnom dijelu izlaganja je netočno uvažena kolegica kazala, mislim da to treba ispravit, da je Vlada zloupotrijebila ovlasti donošenjem ovih uredaba. Netočno je da se ovdje radi o zloupotrebi ovlasti. Ove ovlasti ne proizlaze samo iz Ustava, članka 87. koji ste i vi citirali, već i zakona koji je donio Hrvatski sabor. Nema nikakve zloupotrebe nego to su hitne intervencije Vlade uredbama u onim situacijama kada Hrvatski sabor ne zasjeda. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite sa nekoliko riječi odnosno osvrta na ove uredbe, manje sa ovog pravnoga jer nisam ni pravnik, ali više sa ovoga drugoga dijela jer smatram da nakon završetka posljednjeg zasjedanja Sabora, Vlada Republike Hrvatske na temelju zakonskih odredba donijela je šest uredbi od kojih se tri odnose na područje poljoprivrede. O tom dijelu bih i govorio jer donošena Uredba o izmjeni Zakona o veterinarstvu, Uredba o izmjeni Zakona o hrani i novčano najteža Uredba o izmjeni i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ribarstvu, sigurno značajno zadiru u ono što se dešava u ovim granama i oblastima. Normalno iz ovoga je već u početku vidljivo da postoji izraženo nezadovoljstvo članova kluba SDP-a, a i mene osobno kao pojedinca da se donose uredbe koje mijenjaju tri zakona iz poljoprivrede samo nekoliko dana nakon prestanka rada Sabora. U ove prve dvije uredbe govori se o prolongiranje odluke akreditacije laboratorija za veterinarstvo i sigurnost hrane sa 1.1.2009. godine na 1.1.2010. godine, što se pravda vezivanjem za europsku legislativu. Međutim postavljam si pitanje što mi time dobivamo? Da li odgodu da bi te laboratorije bolje pripremili ili si i dalje kupujemo vrijeme te u kojoj smo fazi sa akreditacijom tih laboratorija i što sve trebamo učiniti da ih stavimo na nivo koji Europa zahtjeva za takve laboratorije, odnosno da te akreditacije možemo i dobiti kao konkretne. Mislim da bi mnogo korektnije prema zastupnicima ovoga Sabora bilo da se ta promjena donijela na Saboru uz obrazloženje i odgovore na ova pitanja koja sam dao jer mi po ovome opet ne znamo što će biti 1.1.2010. sa akreditacijom tih laboratorija. Sljedeće sa donošenjem ove treće uredbe o izmjeni i dopuni Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ribarstvu, kao što vidimo preuzete su i određene obveze. Te obveze su oko 260 milijuna kuna za rod koji je skinut u jesen 2008. godine. Koja je to, ta godina 2008. bila je vrlo, da ne kažem problematična, odnosno u njoj su se svašta dešavalo. Od visokih cijena tog kukuruza do, evo niskih cijena, odnosno cijena koje nisu zadovoljile naše proizvođače. U prvom polugodištu je čak uvezeno 80 tisuća tona kukuruza za 34 milijuna dolara, a u isto vrijeme kada se uvozilo, vidimo iz ovoga da je konstatirano da su sjetvene površine za oko 28% veće u odnosu na 2007. godinu jer upravo ta cijena koja je bila visoka vjerojatno je potakla ljude da idu sijati kukuruz. U isto vrijeme u berbi stvara se jedan višak kukuruza na hrvatskom tržištu jer, evo, ne, ovdje krivo piše 5,5 tona, prosjek je bio veći, i upravo zbog toga je se stvorio jedan višak na hrvatskom tržištu kukuruza, ali su bile enormno niske cijene. Ovdje se opet pokazuje da je Ministarstvo poljoprivrede nedoraslo ovakvim situacijama i da ne vlada, u prvom redu sa bilancama roba u odnosu na proizvodnju. Da su oni tu kod kuće, sigurno bi znali i situaciju u proizvodnji, ali i stanje našeg stočarstva i tada bi bila i politika proizvodnje kukuruza mnogo bolja. Ono što je prisutno da je već krenulo od berbe sa problemima jer silosi su bili puni. Isto tako je bila enormni prinos pšenice koja se isto zastalo tržište i ta se pšenica nalazila u tim silosima, a za kukuruz nije bilo mjesta jer ukupno 2 milijuna tona kapaciteta koje ima hrvatski silosi, sigurno da je bilo problema zbog dobre godine spremiti oko 2,5 milijuna tona kukuruza. I u cijeloj toj igri, normalno i nezadovoljstvo je seljaka što nema više zaštitne cijene kukuruza, a ponuđeno otkupno 62 lipe stvarala im je i veliki gubitak. I oni su također vršili pritisak na ministarstvo. Odgovor koje je ministarstvo imalo izgleda jedini je ponovo zavući ruku u proračun u povećati potpore sa 2250 kuna po hektaru. Međutim, ne putem Sabora, nego normalno putem uredbe i zato se i čeka prestanak Sabora i donosi se takva uredba. Međutim i ovo, ovih 2250 i ovih 260 milijuna, da li je to u ovoj situaciji stimulativno? Da li će proizvođači s time biti zadovoljni? Da li će se time i uspostaviti tržište kukuruza i ono što je najbitnije, povećati rentabilnost stočarstva? To izgleda nije za Vladu, za ministarstvo važno. Oni imaju mogućnost da mimo Sabora donesu uredbu i stvar se rješava na kraju godine kada Sabor ne radi, a problem je prisutan, međutim, problem je prisutan upravo tijekom cijele godine jer ovim što sam prethodno govorio, upravo to i pokazuje. Međutim, zašto izgleda razmišlja ministarstvo i Vlada, zašto bi s tim zamarali Sabor jer tada kada bi o tom raspravljali, bilo bi puno pitanja vodećim ljudima ministarstva i postavljanja pitanja odgovornosti ministra jer on je sigurno najodgovorniji za ovakvo rješavanje ili nerješavanje ovog stanja. Jednostavnije je izgleda to riješiti uredbom Vlade, međutim ništa s tom uredbom nije riješeno nažalost jer nisu ni redoviti poticaji iz prošle godine plaćeni, oko 1 milijarda kuna je dugovanja za prošlogodišnju proizvodnju koja još nije plaćena, a sada dolaze i nove ove obveze od 260 milijuna. Međutim, ono što je i ovdje rečeno i napisano u ovome obrazloženju i što je po meni jako problematično, to je da će ovih 2250 kuna po hektaru predviđen je i za razdoblje od 2009. do 2011. sukladno konceptu novog modela izravnih plaćanja u poljoprivredi tijekom predpristupnog razdoblja. Postavljam si pitanje što to znači? U ovom novom modelu plaćanja potpora koji je u raspravi ovaj Sabor nije ni jednu rečenicu ni čuo ni dobio, ali zato uredba Vlade već prejudicira što će ovaj Sabor donijeti kad bude donesen novi Zakon o potporama. Znači već sad govorimo do 2011. će ovo biti. Kako će reagirati na to poljoprivrednici? Hoće svi krenuti opet u kukuruz? Kukuruza kojeg imamo, stoke koje nemamo i tako dalje. Međutim, seljaci također opet traže subvencije od 18 lipa po kilogramu, bez obzira na ove poticaje koji su doneseni uredbom i izgleda krug se opet zatvara i svi žele samo novac, zaradili ga ili ne. I na kraju, kad ovako gledamo šta nam ove uredbe donose meni se postavlja jedno pitanje, a to je pitanje prvenstveno ministru i HSS-u da li je i ova uredba način podilaženja njihovim biračima pred lokalne izbore ili misle da su riješili problem cijene i tržišta kukuruza, cijene i tržišta kukuruza u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, ispravio bih kolegin navod dakle da je na neki način ministarstvo, Vlada zlouporabila tu situaciju i donijela uredbu izbjegavajući jel' da i raspravu u Saboru itd. vezano za potpore. Naime, to nije točno. Svatko tko je radio u operativi a posebno Ministarstvo poljoprivrede zna da neke stvari jednostavno ne mogu čekati i mi se zapravo jako bitno razlikujemo u tome da li našim poljoprivrednicima trebaju veći poticaji ili ne trebaju. Mi smatramo da trebamo iskoristiti ovo razdoblje do ulaska u Europsku uniju da maksimalno povećamo potpore koliko god to država može kako bi maksimizirali proizvodnju, povećali proizvodnju i isto tako osigurali kvalitetnija, referentna razdoblja. Jer mi na osnovi statistike proizvodnje pregovaramo sa Europskom unijom i na temelju toga dobivamo proizvodne kvote. Znači, koliko ćemo u budućim godinama moći proizvoditi. Tako da se tu bitno razlikujemo u pristupu.
Hvala. I zaključno u ime Vlade, državni tajnik gospodin Stjepan Mikolčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Pa uglavnom su bile komentirane uredbe iz resora Ministarstva poljoprivrede, pa dozvolite mi nekoliko riječi da ih pokušam obrazložiti. Ove dvije uredbe kojima smo izmijenili određene zakonske odredbe Zakona o hrani i Zakona o veterinarstvu praktički slične, odnosno identične su prirode jer rješavaju problematiku ovlaštenih laboratorija koji su u funkciji vršenja analitike u smislu provođenja službenih kontrola za hranu, hranu za životinje i zdravlje životinja. Mi smo to evo predložili da se riješi uredbama, jer da smo to išli na jedan redovan način onda treba kompletno ne znam pokrenuti proceduru izmjene zakona a to onda jednostavno pretpostavlja da nije moguće riješiti u kratkom vremenu, da treba minimum mjesec dana. Dapače, željeli smo uskladiti u potpunosti ovaj dio našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom sa kojom usklađujemo kompletno zakonodavstvo koje definira pregovaračko poglavlje XII i dapače staviti u istu poziciju, a ne restriktivniju i naše subjekte koji ostvaruju i posluju u predmetnom segmentu. To znači ovaj dio uredbe koji je definirao akreditaciju laboratorija do 1. siječnja 2009. Europska unija u međuvremenu prolongirala na 1. siječanj 2010. i mi smo to također ovom uredbom na neki način uskladili i sve one subjekte koji ostvaruju evo da tako kažem svoj dio djelatnosti i dohotka u ovoj problematici doveli u poziciju da se pokušaju još u toku ove godine uskladiti da bi mogli te poslove odrađivati. Što se tiče uredbe kojom smo izmijenili zakone o potporama koji se odnosio samo na izmjenu zakona koji govori o potporama za merkantilnu proizvodnju kukuruza koja je povećana sa 1250 kuna na 2250. Njome zaista htjeli smo ići na ruku proizvođačima i vi ste ovdje govorili. Imali smo dvije potpuno različite agroekološki da tako kažem proizvodne godine. 2007. kada je proizvodnja kukuruza bila ne samo kod nas nego i na svjetskoj razini i pogotovo u zemljama okruženja opterećena agroekološkim uvjetima. Bila je vremenska nepogoda suša kod nas i proglašena i imali smo nedostatak kukuruza za vlastitu proizvodnju. Dapače, u toj godini znatan dio evo proizvedenog kukuruza korišten je i za obnovljive izvore energije što je rezultiralo povećanom cijenom koja je u odnosu na uobičajene u 2007. došla do razine od kunu i pol i čak više od kunu i pol po kilogramu proizvedene robe. S druge strane, 2008. godina na neki način naši poljoprivredni proizvođači bili su ponukani ovom cijenom. Znatno su povećali proizvodne površine i u kontekstu evo proizvodne godine koja je omogućila rekordne iznose i rekordnu proizvodnju kako kod nas koja je bila na razini gotovo od dva i pol milijuna tona. Apsolutno ministarstvo barata bilancama potreba da tako kažem i potrošnje u Hrvatskoj. Naša potreba za predmetno stočarstvo u Hrvatskoj je negdje na razini nešto manje od 2 milijuna tona. U Hrvatskoj smo imali gotovo 500 000 tona viška proizvedenog kukuruza, a godina u agroekološkom smislu bila je povoljna i u zemljama u okruženju, ne samo u zemljama u okruženju nego i globalno gotovo u cijelom svijetu. Prema tome, to je a na neki način uzrokovalo veliku ponudu, a znatno manju potražnju odnosno pad cijene. Cijena kukuruza u 2008. sa kunu i pol iz 2007. pala je na 58 do 60 lipa što je doslovce evo umanjilo prihode i gotovo nikakav dohodak proizvođačima u ovoj kulturi. Moram reći evo samo da poredim vis a vis cijena 2007. išli su gore isto i cijene repromaterijala tako da je cijena osnovnog repromaterijala da tako mineralnog gnojiva recimo za potrebe normalne proizvodnje kukuruza negdje na razini 5000 kn. Te cijene su ostale i u 2008. i prihod, rekordan prinos ne znam sad Državni zavod za statistiku izašao je sa podacima prije mjesec dana. Imali smo u Hrvatskoj negdje 8000, 8 tona po hektaru, 8 tona po hektaru sa ovom cijenom. Praktički ne može pokriti troškove mineralnih gnojiva, a gdje su ostali troškovi sjeme, zaštitna sredstva, goriva, maziva, amortizacija i sve što je potrebno za proizvodnju kukuruza tako da su naši proizvođači kukuruza u ovom slučaju bili u velikom minusu i ovo je naš doprinos stabilizaciji evo ovog segmenta naše poljoprivredne proizvodnje koja će apsolutno u tom smislu kasnije imati i pozitivne efekte u stočarstvu koje želimo zadržati na razini koji je u zadnjih i proteklih godina bilo. Prema tome, mislim da smo napravili korisnu stvar, a u smislu ove zadnje da tako kažem rečenice, obrazloženja da ovaj iznos potpore na tragu evo politike potpore kakvu ima Europska unija kakvu ćemo mi ugraditi u novo zakonodavstvo. Dapače, radimo već duže na Zakonu o potporama, potporama u poljoprivredi koji će biti sukladan evo da tako kažem politici potpora koju ćemo omogućavati i davati našim poljoprivrednim proizvođačima kada postanemo članica Europske unije. Taj zakon evo prema našem planu doći će i u saborsku proceduru, odnosno raspravu idući mjesec pa ćete imati priliku apsolutno o svim segmentima takve politike raspravljati. Moram reći o našoj kompetenciji mi smo se opredijelili za tržišnu ekonomiju i u segmentu poljoprivrede. Potpisali smo međunarodne sporazume. Prije svega Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, a isto tako Sporazum sa Svjetskom trgovinskom organizacijom gdje je apsolutno tržišni odnosi su tu ti koji na neki način evo su vodilja i našim poljoprivrednim proizvođačima što i u kojim opsezima će proizvoditi na svojim poljoprivrednim površinama. A mi stvaramo okvire da se evo i na većini odnosno na svim proizvodnjama koje se i u Republici Hrvatskoj odvijaju kod naših poljoprivrednih subjekata mogu evo polučiti rezultati i ostvariti određeni dohodak koji osigurava egzistenciju svima u toj djelatnosti. Evo, to je to. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Dragica Zgrebec. Izvolite.
Pa neznatno je da je dug period promjene ove dvije, ova dva zakona o hrani i veterinarstvu. Ako se radi o usklađenju sa zakonodavstvom Europske unije, onda se on donosi po hitnom postupku, dakle to je bilo moguće učiniti u prosincu kada se Sabor zasjedao. A što se tiče ove treće uredbe koja se odnosi na poljoprivredu ne radi se tu da mi imamo nešto protiv da se podigne potpora, nego po Zakonu o ovlastima Vlade to nije bilo moguće učiniti, jer kaže Vlada može dobnosti uredbom uređivati sva pitanja, osim izmjene državnog proračuna. A ovdje se radi o izmjeni državnog proračuna jer se povećavaju sredstva u proračunu za 260 milijuna kuna koja nisu osigurana u proračunu za 2009. godinu.
Hvala. Zaključujem raspravu. I obavještavam da je sjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj će se održati danas 18. veljače u 13,30 sati u dvorani "Josipa Jelačića" tj. dvorana "Centar Idemo na Izvješće o uredbama koji je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonskih ovlasti. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskih radnih tijela koji glasi: Prihvaća se Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj je zaključak prihvaćen većinom glasova, 76 glasova za, 4 suzdržana i 34 protiv.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europske zajednice za jednu pod komponentu unutar komponente predpristupnog Programa IPA koja se odnosi na prekograničnu suradnju. Dakle, Vlada Republike Hrvatske i komisije Europskih zajednica su u kolovozu 2007. godine, sklopile okvirni sporazum o pravilima za suradnju u svezi financijske pomoći Europske zajednice Republici Hrvatskoj u provedbi pomoći okviru instrumenta predpristupne pomoći IPA kojeg je Hrvatski sabor potvrdio u listopadu te iste godine. Dana 10. prosinca 2007. Komisija europskih zajednica je odlukom usvojila Program prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine, dakle između Republike Hrvatske i Crne Gore, između Republike Hrvatske i Republike Srbije, te usvojila je transnacionalnu, dakle usvojila je i ovaj program o transnacionalnom korištenju. Dakle, dva transnacionalna programa i jedan koji je nazvao "Jugoistočna Europa" i drugi koji se nazvala "Mediteran". Sukladno ovom Konačnom prijedlogu zakona koji je pred vama, dakle model financiranja je takav da je predviđeno da 85% otprilike novaca dolazi iz predpristupnog Programa IPA, da 10% novaca izdvaja za ove potrebe sami aplikant, dakle sami podnositelj prijedloga za konkretne projekte, a 5% se osigurava u državnom proračunu na poziciji Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva i u tomu elementu dakle potrebno je usvajanje ovakvoga zakona. U 12. mjesecu prošle godine potpisan je dakle Sporazum o financiranju koji određuje detalje oko ovog projekta prekogranične suradnje. Dakle, kao što sam rekao ovo su postoci i ukupan iznos novaca za Jugoistočnu Europu dakle za program "Jugoistočne Europe" iznosi oko 400 tisuća eura, a za projekt "Mediteran" iznosi oko 50 tisuća eura. Još jedno malo pojašnjenje. Dakle, u programima ovakve vrste ovdje piše 2007. godina program se koristi do najkasnije treće godine nakon usvajanja od strane Europske komisije. To znači da mi ovaj novac moramo utrošiti do kraja 2010. godine. S obzirom da planiramo odmah po usvajanju ovog zakona i iduća tri zakona koja su po svojoj materiji jednaki, ići u raspis natječaja. Tu nalazimo element hitnosti ovoga postupka. Evo, ja vam se zahvaljujem. Ako bude pitanja tu sam. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnika Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Evo ovih dana izgleda da je IPA jedna od glavnih tema o kojoj raspravljamo ovdje u Saboru. Dakle, danas govorimo o drugoj komponenti IPA-e o prekograničnoj suradnji. U toj vrsti suradnje Republika Hrvatska sudjeluje već niz godina. Međutim ono što se mijenja i ono što je specifičnost upravo ovog programa o kome govorimo, ranije se ta vrsta suradnje odvijala kroz programe "Interek" postojali su a, b, c itd. unutar kojih se Hrvatska uključivala u određenim segmentima tamo gdje je to bilo moguće i gdje je to za Hrvatsku bilo korisno. U ovom novom financijskom razdoblju dakle od 2007. do 2013. godine Hrvatskoj je ponuđeno, odnosno i drugim zemljama, ali Hrvatska ima mogućnost uključiti se u dva nova programa recimo to tako da su nova, iako vrste suradnje pogotovo u ovom djelu koji se tiče Jugoistočne Europe je postojalo u okviru tzv. "Interegatribe" ranije … [[Govornica se ne razumije.]] u kome su naše županije dosta intenzivno surađivale. Ono što je zaista novo je za Hrvatsku suradnja u području Mediterana. Mi smo ranije tu vrstu suradnje imali u okviru preko granične Jadranske suradnje. Međutim sada imamo mogućnost sudjelovati u programu koji pokriva cijeli Mediteran pa čak poneku članicu Europske unije koja nije fizički vezana za Mediteran, ali ima interes u ovome programu. Kako je državni tajnik kazao ovaj program je za sve one partnere koji sudjeluju vrijedan u dijelu jugoistočna Europa 400 tisuća eura, a u dijelu koji se tiče Mediterana 53 tisuće i 20 eura. Područja u kojima se može surađivati dakle, prioriteti ovih programa su stvaranje i razvoj znanstvenih i tehnoloških mreža i poboljšanje regionalnih sposobnosti za istraživanje i tehnički razvoj, u području okoliša, vodno gospodarstvo, energetska učinkovitost, sprječavanje rizika i aktivnosti na zaštiti okoliša sa transnacionalnom dimenzijom. U dijelu koji se tiče dostupnosti, za bolju dostupnost i kvalitetu prometnih i telekomunikacijskih usluga i u dijelu koji se tiče urbanog razvoja, razvoj, tzv. policentričnog razvoja, na transnacionalnoj i regionalnoj razini. Sam cilj ovog programa je dakle, podržati sudjelovanje partnera i zemalja kandidata sa zemljama članicama Europske unije koje pokrivaju ovi programi u zajedničkim aktivnostima transnacionalne suradnje i upoznati se dakle za nas koji smo kandidati s programima teritorijalne suradnje u okviru strukturnih fondova Europske unije. Jučer kada smo govorilo o IPA-i govorili smo u jednom dijelu i o stvaranju sposobnosti, naime, administrativnih sposobnosti u Republici Hrvatskoj vezanih za korištenje fondova. Evo upravo se ovdje radi o tome da se na ovakvim programima za jedan čitav niz aktera u Republici Hrvatskoj i to posebno na razini lokalne i regionalne zajednice da se razvijaju te sposobnosti. Naime, dio novaca koji se u okviru programa namjenjuje za ove programe upravo je namijenjen tzv. tehničkoj suradnji dakle, za rad onih koji će učiti o tome kako se pojedini programi mogu koristiti. Evo ja bih još završno rekla dakle, da je ovaj program iznimno bitan i u kontekstu toga kao uostalom i ostali programi transnacionalne suradnje jer se radi o novcima koji se koriste iz tzv. Europskog fonda za regionalni razvitak koji je jedan od strukturnih fondova i koji kada postanemo državom članicom dakle, će nuditi puno veća sredstva na raspolaganje. A kako smo ranije ustvrdili koliko će Hrvatska i koliko će naše osobito lokalne zajednice imati korisnosti od toga kada uđemo, ovisiti će naravno o tome koliko se dobro za ove programe pripremimo u ovom pripremnom razdoblju. Iako se novci koji se ovdje čine ne čine velikima oni će naime poduprijeti jedan veliki niz inicijativa i utoliko je zapravo njegova vrijednost možda više nego sam financijski iznos koji stoji na raspolaganju upravo ta činjenica da će uključiti veliki broj aktera u programe i da će time zapravo omogućiti da se ta znanja koja su prijeko potrebna i dobiju na onoj razini u kojoj je potrebno. Evo upravo iz tih razloga Klub Hrvatske Demokratske Zajednice podržava donošenje ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. I zaključno državni tajnik gospodin Milivoj Mikulić.
Ja vam se zahvaljujem. Zahvaljujem se na potpori. Pa dakle mislim ovo što je rečeno, dakle u izlaganju, samo bih dopunio, mislim ako smijem i ja dodati dvije rečenice, radi se o tome dakle, da stvarno financijski iznosi nisu veliki ali da je administrativni proces za dakle, tko … [[Govornik se ne razumije.]] konačno odobrenje i utrošti ove novce jako kompliciran, da smo mi kao ministarstvo spremni, dakle, da čekamo, velim usvajanje zakona, da smo zajednička tehnička tajništva koja su operativna, odnosno provedbena tijela za ovu materiju već pripremili, dakle, da su oni obučeni i dakle, vjerujem da ćemo taj novac, dakle utrošiti na vrijeme. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Zaključujem raspravu.
7., Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o Programu financiranja sudjelovanja Republike Hrvatske u transnacionalnim programima europske teritorijalne suradnje Europskog fonda za regionalni razvoj "Jugoistočna Europa" i "Mediteran" u okviru komponente prekogranična suradnja instrumenata za pretpristupnu pomoć IPA za 2007. godinu, P.Z. br. 259. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog ovog zakona o potvrđivanju sporazuma. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 114 glasova. To se odnosi na zakon da ne bude zabune, P.Z. br. 259.
Prelazimo na slijedeću točku: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o Programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u okviru komponente prekogranična suradnja Programa IPA za 2007. godinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 260.; Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, zakonodavstvo, razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik ministarstva Milivoj Mikulić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Dakle, sadržajno radi se o jednakom dakle, jednako pravnom okviru i za ovaj konačni prijedlog zakona. U konkretnom slučaju Bosna i Hercegovina, dakle, između nas i Bosne i Hercegovine iznos novaca je veći i radi se o nešto dakle, otprilike 2 milijuna i 300 tisuća eura od čega za obadvije strane, je li, od čega milijun eura dakle, osigurava Europska komisija otprilike 300 tisuća eura osiguravaju aplikanti i razliku osigurava Vlada Republike Hrvatske kroz dakle, resor ministarstva regionalni razvoj. Isto dakle simetrično vrijedi i za Bosnu i Hercegovinu. Opet … [[Govornik se ne razumije.]] i vraćamo se na otprilike iznos da 85% novaca dolazi od strane dakle, Europske komisije, 10% novaca od aplikanata i 5% novaca od strane resornih državnih tijela. Da bi se ovaj program proveo dakle, da bi se on proveo s obzirom na duljinu naše granice i na raznolikost interesa mi smo već pripremili dva, dakle, mi imamo zajedničko tehničko tajništvo organizirano u Zagrebu od članova, dakle, članova našega ministarstva i od članova resornih tijela iz Bosne i Hercegovine a imati ćemo također i dvije antene, dakle, dva područna ureda, ajmo to tako nazvati, jedan će biti u Banjaluci, jedan će biti u Mostaru. Kažem u sadržajnom smislu što se tiče administrativno pravnih akata, oni su jednaki, dakle, simetrične su odluke Vlade i sporazumi potpisani, te usvojeni akti od strane ovoga tijela. Opet kažem, stoji na raspolaganju za sva daljnja pitanja. Zahvaljujem se.
Otvaram raspravu klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Marija Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, dakle, pred nama se nalazi sada niz od tri zakona o potvrđivanju dakle, programa prekogranične suradnje sa trima susjednim zemljama koje nisu članice Europske unije, sada govorimo o suradnji između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine i kao i kod prethodnog zakona dakle, radi se o programu u kakvom je već Hrvatska sudjelovala. Ono što je novost da se ovaj puta, da imamo više novaca na raspolaganju. Obzirom da je granica dakle, time i broj ljudi kojih se tiče ova vrsta suradnje najveća u odnosu na naše susjede, nečlanice Europske unije, tako i iznos koji IPA u ovom kontekstu stavlja Hrvatskoj na raspolaganja, a s druge strane iz njihove komponente IPA-e i Bosni i Hercegovini oko milijun eura. Radi se o zaista sada već obzirom da se radi o programu u kojem je tih milijun eura dakle isključivo za Republiku Hrvatsku za razliku od onih novaca u onom multilateralnom programu kod kojih imamo više sudionika, dakle Hrvatska ima itekako interesa surađivati. To se vidi naime po tome da u ovom području prihvatljiva područja koja mogu surađivati u ovom programu je devet pograničnih županija, a tzv. pridružena područja to su one županije koje ne graniče izravno sa Bosnom i Hercegovinom, ali svejedno iz različitih razloga imaju interes za tu vrstu suradnje. Takvih je županija pet. Zapravo, kada to pogledate vidi se da 2/3 naših županija itekako imaju interesa sudjelovati u ovom programu. Što su prioriteti programa? Pa s jedne strane svakako razvoj zajedničkog gospodarskog prostora, naime cilj ovakve vrste programa upravo je regionalni razvitak, kohezija, dakle kohezija unutar jedne zemlje, tako kohezija unutar tog prostora koji pokriva dakle svakako razvoj turističke ponude i razvoj poduzetništva. Opet naravno sva ona pitanja koja se uvijek tiču, koja su pitanja transnacionalna, dakle koja se ne mogu ograničiti i rješavati dobro samo na području jedne zemlje, dakle pitanje zaštite prirode i okoliša i svakako dostupnost usluga, opet misleći na ove usluge koje se tiču prometa i druge vrste komunikacija u tom pograničnom području. I naravno tehnička pomoć u onom dijelu koji se tiče dakle razvoja institucija i razvoja dakle pomoći onima koji će provoditi ovakvu vrstu programa. Opet dakle se radi o pripremi za buduće strukturne fondove, ali ne samo pripremi za buduće strukturne fondove, jer kako je rečeno ima i tu sasvim konkretnih novaca na raspolaganju. I ono što je iznimno bitno i što bih ja pledirala za sada, ako bi možda proveli anketu i kad bi vas pitali za koju vrstu programa znate, ja vjerujem da bi većina se sjetila nekih programa regionalne, ove prekogranične suradnje sa susjednom Slovenijom. Na neki način su ti programi bili najviše u javnosti poznati, posebno onih programi na Kupi itd. ili turisti, bilo da su u pitanju turizam ili zaštita okoliša. Bilo je sličnih programa i sa Bosnom i Hercegovinom. I nadam se da će u ovom razdoblju u kojem ćemo koristiti ovaj program malo se više govoriti i o tome, jer to s jedne strane pomaže onima koji se još uvijek nisu uključili u ovu vrstu programa da shvate da su novci koji su na raspolaganju u ovom dijelu jednim značajnim dijelom bespovratni novci na raspolaganju našim županijama. Radi se u dobrom dijelu o županijama koje su manje razvijene i u tom pogledu mislim da je i taj dio informiranja javnosti o ovome u cilju uključivanja u programe iznimno bitan. I mislim da će to biti posao i ministarstva, ali i nas u Saboru obzirom da dolazimo iz svih krajeva Hrvatske, da o tome više govorimo i da zapravo naše lokalne sredine više iniciramo da surađuju i rade u ovim vrstama programa. Evo, iz tih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj zakon.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja se na određen način priključujem raspravama odnosno slijedim rasprave koje je u ime kluba HDZ-a ovdje iznijela kolegica Burić Pejčinović i gospodina državnog tajnika. I ukazujem dakle na važnost ove suradnje, ne samo u ovom slučaju sa Bosnom i Hercegovinom, nego općenito dakle sa našim okruženjem odnosno sa državama koje zapravo graniče sa Republikom Hrvatskom, a pokrivene su ovim zakonom odnosno sredstvima koja su namijenjena pod Europske unije u smislu jačanja prekogranične suradnje. Iz pozicije tih zemalja, u ovome slučaju Bosne i Hercegovine, ali i iz pozicije Hrvata dakle iz Bosne i Hercegovine odnosno svih onih hrvatskih državljana koji žive u prostoru, dakle koji graniči sa Republikom Hrvatskom, cijenim dakle da su ovo vrlo važna i poticajna sredstva i ne samo po sebi važna, nego su važna i na određeni način kao jedan uvod jednog cijelog prostora sutra vjerujemo u Europsku uniju kojoj stremi ne samo Republika Hrvatska, nego u ovome slučaju i Bosna i Hercegovina. Prema tome, ova sredstva koja su namijenjena Bosni i Hercegovini, koja iznose dakle ukupno, dakle kad je u pitanju Hrvatska i Bosna i Hercegovina, preko 2 milijuna i 300 tisuća eura nisu nikako mala. Dakle, to su velika sredstva jer od tih sredstava svi oni projekti koji se mogu učiniti, napraviti dakle i na koje se može aplicirati sutradan mogu prerasti u puno veći jer je očekivati da će sutradan sredstva, dakle povlačenje sredstava iz europskih fondova u ovom smjeru, a s ciljem dakle prekogranične suradnje osobito, dakle prema Bosni i Hercegovini biti daleko, daleko veća. Stoga naglašavam važnost dakle tih projekata i ukoliko je to moguće i iz ove pozicije, iz Sabora ukazujem na važnost sudjelovanja svih partnera, dakle ne samo onih u Republici Hrvatskoj nego i onih zainteresiranih u Bosni i Hercegovini. U ovom slučaju dakako mislim na prostore koji izravno graniče s Republikom Hrvatskom, a te veze su povijesne, gospodarski vrlo važne, ja bih rekao i od nacionalnog interesa za Republiku Hrvatsku. Dakle, važnost sustavnog razvoja cijelog prostora je interes Republike Hrvatske, nacionalni interes Republike Hrvatske, ali i interes Europe kao takve. S obzirom da Republika Hrvatska zapravo ne samo prometno je povezana sa Bosnom i Hercegovinom, nego je na svoj način povezana i različitim vodotokovima. U ovom slučaju, osobno dolazim s prostora Herceg-bosanske županije dakle jedne visoravni iz Bosne i Hercegovine koja je otprilike 900 metara nadmorske visine gdje gotovo svi tokovi vode prema slivu Cetine. Mi znamo kolika je važnost očuvanja zdrave, ispravne vode dakle čiste vode, uopće okoliša i koliko je to od interesa za Republiku Hrvatsku kad je u pitanju i sama opskrba pitkom vodom. Prema tome, u ovome slučaju s obzirom da se radi ne samo o znanstveno-tehnološkoj suradnji nego se zapravo radi o suradnji u području vodnog gospodarstva, zatim području zaštite okoliša držim da bi sutradan izrada jednog sustavnog nadzora odvodnje na tom prostoru i zapravo pročišćavanja tih voda bila od interesa za cijelu Splitsko-dalmatinsku u prvom redu županiju, ali da tako i sve druge oblike suradnje koji su sasvim mogući s obzirom na tu prirodnu povezanost Republike Hrvatske i prostora Bosne i Hercegovine, tu u prvom redu mislim dakako na promicanje poduzetništva, inače podizanje razine standarda i kvalitete života, ali i turističke ponude kao takve. Zaključio bih zapravo svoje izlaganje sa pozivom svim onima koji su zainteresirani, ne samo za pisanje projekata kao takvih, nego i za učenje kako napraviti dobar projekt jer u prvom redu da li će netko dobiti sredstva sutradan ovisi od toga koliko je napravljen kvalitetno taj program. Mi možemo imati izvanredne ideje, ali ako ih ne pretočimo u dobre programe, onda dakako nećemo moći ni aplicirati i nećemo moći dobiti te poticaje. Stoga, evo koristim ovdje na određen način priliku i ovu govornicu da javnost koja gleda i sluša ovu našu sjednicu, a nalazi se i u Bosni i Hercegovini, dakle da se na određen način osvrne na ova važna sredstva i da se na određeni način informira preko ministarstva, nadležnog ministarstva Vlade Republike Hrvatske gdje će biti u potankosti dana objašnjenja o svemu ovome, o cijelome projektu, o načinu apliciranja, a onda dakako i postojeće radne skupine koje će pomoći zainteresiranim ljudima izradu tih projekata, a od njih će ovisiti dakako i uspješnost same implementacije. Mislim da su ovi projekti na svoj način osnovna škola u pretpristupnim fondovima, pardon, u pretpristupnim aktivnostima, u ovom slučaju za Bosnu i Hercegovinu i njena važnost je izuzetna i dakako da će ovisiti u dobrom dijelu i od njih samih, dakle od partnera u Republici Bosni i Hercegovini, ali i od Republike Hrvatske, odnosno nadležnih tijela. Još jedanput, dakle moja potpora ovome zakonu i poziv svim onima koji su zainteresirani da prate stranice nadležnog ministarstva u Republici Hrvatskoj i kako bi se pravovremeno informirali i uključili u ove vrlo, vrlo važne projekte. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo i ja sam odmah u početku htio reći da u svakom slučaju treba, i osobno ću podržati ovaj Zakon o potvrđivanju sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u okviru komponente prekogranične suradnje IPA programa s Konačnim prijedlogom zakona. Jasno je da za obje zemlje sa svim onim problemima s kojima se susreću u tranziciji, dakle i u Hrvatskoj i u Bosni i Hercegovini, sami iznos o kojemu se ovdje govori spominje dakle ukupno oko 2,3 milijuna kuna, igra izuzetnu važnost za općine u Bosni i Hercegovini i za županije u Republici Hrvatskoj koje su, dakle koje su u neku ruku granične između dvije države. Radi se o 9 županija Republike Hrvatske i 95 općina u Bosni i Hercegovini. Sama Brodsko-posavska županija se pruža uz rijeku Savu na dužini od oko 130 kilometara i graniči dakle tom rijekom Savom sa Republikom Bosnom i Hercegovinom. Zbog čega to govorim? Pa govorim zbog toga što već sada postoje određeni problemi, mislim problemi, ali interesi bolje bi se reklo između ove županije Brodsko-posavske i grada Slavonskog Broda, grada Nove Gradiške i svih općina koje su smještene uz rijeku Savu sa susjedima preko rijeke Save. Dakle, to su i gospodarski i ekološki i turistički i niz drugih interesa. Ja sam potpuno svjestan da će, ukoliko i većina, a u što ne sumnjam, također biti za ovaj zakon, sasvim sigurno to poboljšati u svakom od ovih segmenata rješenja koja su potrebna. Naime, Grad Slavonski Brod i Županija brodsko-posavska su već sada uložili u mjernu stanicu za praćenje kvalitete zraka s obzirom na … [[Govornik se ne razumije.]] rafinerije u Bosanskom Brodu i za moguće dakle zagađenje zraka, a trebalo bi i takva, da kažem ne mjerna stanica, nego kako se ona već zove, jedna institucija ili ustanova koja bi pratila i kvalitetu vode, s obzirom da znamo da rafinerije na ovako uz rijeke vrlo često imaju, vrlo se često događaju zagađenja vode. S obzirom da u Brodsko-posavskoj županiji postoje oni, da kažem originalni slavonski ritovi koji još uvijek nemaju oznaku parka prirode, s obzirom da postoje ornitološki rezervati, u svakom slučaju očekujem da će programi koji se budu kandidirali putem ovoga prijedloga zakona, odnosno kada bude usvojen doprinijeti kvaliteti i vode i zraka i zaštiti okoliša i razvoju gospodarstva i u Brodsko-posavskoj županiji. Ne želim biti isključiti lokal patriot jer sam uvjeren da i na drugim područjima, počevši od Konavala, pa i kraških polja koja postoje na zapadnom dijelu Bosne i Hercegovine i na onoj granici, kako reče gospodin Bagarić u slivu rijeke Neretve i rijeke Cetine, dakle gdje postoje problemi ili su u tijeku ili su zajednički interes Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine, dakle kraška polja i vode koja se tamo nalaze, pa onda do rijeke Une, ljepotice Europe, ja bih tako rekao i ostalih rijeka koje su u interesu, dakle da ostanu i dalje ekološki potpuno čiste, da ostane čist okoliš jer to je zapravo naša područja koja se pružaju s obje strane granice su zapravo pravi biseri prirode. U tom slučaju ako to tako shvaćamo i tako prihvaćamo, onda u svakom slučaju ovakav program može doprinijeti da upravo ove osobine o kojima govori, dakle jedne ekološki čiste sredine sa obje strane i rijeke Save i rijeke Une i naših kraških polja u Hercegovini i Dalmaciji budu zapravo i jedan i turistički privlačni, atraktivni turistima, što bi onda unaprijedilo i gospodarstvo tih regija. Jasno da u ovom programu je predviđeno i poticanje i razvoj samog gospodarstva. Tako da zaista evo nemam zamjerke niti bih išta dalje raspravljao, nego jednostavno mislim da je ovaj prijedlog zakona prihvatljiv. Nisam govorio za klub, ali za mene osobno, a smatram i za klub HDSSB-a. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
8., Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o Programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2007. godinu, P.Z. br. 260. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog zakona P.Z. br. 260. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Prijedlog zakona P.Z. br. 260 je prihvaćen većinom glasova, 110 glasova za i 1 suzdržan. Među nama rečeno, potpredsjednika … [[Govornik se ne razumije.]]
Idemo na sljedeću točku Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije Europskih zajednica o programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Srbije u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2007. godinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 261. Raspravu su proveli Odbori za financije i državni proračun i zakonodavstvo, te Odbor za razvoj i obnovu. Državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvitka, razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva Milivoj Mikulić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, evo dakle treći sadržajno jednak zakon. Ja bih samo ono što nije rečeno u prethodnima a odnosi se baš na ovaj. Dakle, u financijskom iznosu radi se o otprilike 800000 eura za svaku stranu. Uvjeti financiranja su jednaki onima prije ili otprilike jednaki s time da ćemo u ovom konkretnom slučaju imati antenu, dakle područni ured u Srijemskoj Mitrovici što se tiče dakle područja u Republici Srbiji koja će gravitirati ka ovakvim programima. Ja bih samo rekao da smo mi na tom prostoru već otpočeli program, dakle jedan program mobilizacije potencijalnih korisnika i upoznavanja njih s time, tako da smo ovaj tjedan imali u Vukovaru jedan dvodnevni forum gdje smo sve potencijalne korisnike, a bilo ih je više stotina vjerujte mi upoznali s detaljima programa, a i taj ćemo proces nastaviti po svima ostalim županijama sukladno svima zakonima koji su ovdje izneseni. Evo toliko, zahvaljujem se.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Evo dakle novi sporazum sa drugom nama susjednom zemljom koja nije članica Europske unije sa Republikom Srbijom. Isto tako, vrijedan program. Dakle, radi se o sa hrvatske strane 800000 eura vrijednom programu iz darovnice. Za Srbiju je iz IPA-e to nešto veći iznos, dakle oko milijun eura iz darovnice, a područja koja su dakle izravno prihvatljiva za ovu vrstu suradnje u smislu da su granična su Osječko-baranjska županija i Vukovarsko-srijemska županija dok su pridružena područja Požeško-slavonska i Brodsko-posavska županija. Dakle, manji broj županija i ako to pogledate u odnosu na iznos koji je na raspolaganju svakako se isto tako radi o značajnim novcima. Vrste projekata koji se mogu prijaviti u jednom dijelu vrlo slično, dakle u gospodarskom razvoju slični projekti u zaštiti okoliša. Ali i jedna posebna vrsta suradnje ljudi ljudima ili kao što je to u programu navedeno people to people. Dakle, još više naglasak na tome, dakle ono što je zapravo na neki način nastavak onoga što su pokrivali prvi programi Europske unije koje je Hrvatska koristila. To je bio program obnova. Svakako važan dio kao i kod onog ranijeg programa tehnička pomoć u kome se daje pomoć za korisnike programa da bi mogli njima upravljati. Priprema za Europski fond za regionalni razvoj i ono što je bitno pri ovome reći kolega Bagarić je govorio o tome kako mu se čini da što se tiče Bosne i Hercegovine da se radi o osnovnoj školi kad je korištenje europskih fondova u pitanju. To me podsjetilo vremena kada je ministarstvo u kojem sam ja radila bilo zaduženo za ovu vrstu suradnje i kada sam ja imala sastanke, prve sastanke sa županijama hrvatskim u smislu da im se predoče mogućnosti, pa sam se onda susrela sa ovakvom vrstom argumentacije u smislu da možda to baš i nije prioritet za neke županije. Rekli su, pa znate to su mali iznosi novca, osim toga ono što se iz toga može financirati to su recimo programi da se radi neka studija izvedljivosti. Oni vele, znate svaka velika firma će vam platiti studiju izvedljivosti ako je sigurna da će kasnije dobiti projekt, odnosno da će dio novaca koji se iz tog programa financira ići k njoj. To je svakako točno. Dakle, i ovdje ima ograničenja što se može, a što se ne može financirati. Međutim, naravno daleko smo od te, tih početaka korištenja europskih fondova. Vrlo brzo se ta slika i retorika promijenila. Dakle, u godinama koje su uslijedile jer su svi shvatili da ne možete doći u višu fazu, dakle koristiti europske fondove iz strukturnih fondova gdje će biti veliki novci na raspolaganju ako niste krenuli manjim koracima, na manjim projektima učili i radili. I zapravo to je bio moj odgovor i to je za one koji se tek sada uključuju isto tako poticaj. Dakle, bez obzira o kojim sredstvima se radi ona su korisna jer ih treba gledati i sa strane koliko donose, dakle kroz darovnicu, kroz novce koje ne moramo onda izdvajati iz svog proračuna što je osobito ja bih rekla važno u ovo vrijeme financijske krize koja u cijelom svijetu vlada. Ali svakako nezanemarivo i kod ovih projekata možda i jednako važno ako ne i važnije uzimati u obzir ovu komponentu učenja, dakle onoga što korištenje ovih fondova znači. I evo dakle plediram isto tako kao i kod onog ranijeg programa što više informacija o ovom programu, što veći broj se pojedinaca, institucija u ovo uključi to će naravno korist iz ovog programa, ali u budućnosti iz drugih programa za Republiku Hrvatsku biti veća. Evo iz tog razloga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i ovaj, Prijedlog ovog zakona o potvrđivanju sporazuma. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
9., Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o Programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Srbije u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2007. godinu, P.Z. br. 261. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog zakona označen P.Z. br. 261. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Zakon označen P.Z. br. 261 je prihvaćen jednoglasno sa 113 glasova.
Idemo na sljedeću točku Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije Europskih zajednica o programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Crne Gore u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2007. godinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 262 Raspravu proveli Odbori za financije i državni proračun, zakonodavstvo, razvoj i obnovu. Državni tajnik Milivoj Mikulić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem se. Evo dakle, četvrti u ovom paketu posljednji konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma. Radi se o financijskom iznosu od otprilike 400 tisuća eura darovnice za Republiku Hrvatsku, financijski omjeri su jednako kao i za prethodne zakone. Prioriteti su kao što je evo gospođa Pejčinović-Burić rekla. Prioriteti su gospodarski razvoj, turizam i to piše sve u materijalima. Ono što je bitno u ovome, dakle imat ćemo i u ovome slučaju imat ćemo područni ured odnosno antenu u Kotoru. Dakle, namjera je kompletnog ovog programa biti čim bliži potencijalnim korisnicima. I zato, kad pogledate u kompletu imat ćemo četiri područna ureda. Imamo već formirana kao što sam rekao zajednička tehnička tajništva. U brojčanom iznosu to je 24 ljudi koji trenutno rade na ovome i planiramo napraviti jedan čitav set promocije, prezentacije ovih programa na terenu. Krenuli smo iz Vukovara a namjera je još barem u četiri mjesta uz granice, dakle napraviti ovakve prezentacije i napraviti njih nekoliko sa dakle u zemljama susjednim, dakle zemljama s kojima imamo ovakve sporazume. Evo, to je ono najkraće nakon evo četiri, mislim da je slika, nadam se da je slika slikovito predstavljena oko sva četiri programa. Zahvaljujem se.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice gospođa zastupnica Marija Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Mislim da je što se tiče vrste programa sve već rečeno. Dakle, još jedan program sa susjednom zemljom, sa Crnom Gorom iznos iz darovnice iznimno izdašan uzme li se u obzir da je županija koja izravno može koristiti ova sredstva Dubrovačko-neretvanska županija a da je pridružena Splitsko-dalmatinska. Dakle, u ovom slučaju su samo dvije županije koje mogu koristiti novce pa kad kroz tu prizmu gledate zaista radi se o jednoj dobroj svoti novca. Područja su ista zapravo praktički, vrlo slična dakle o razvoju gospodarstva, zaštiti okoliša, prirodne i kulturne baštine, svakako turizam. Mislim da ne treba posebno objašnjavati, i kulturni prostor obzirom na koje dvije županije u Republici Hrvatskoj se odnosi ali i mali projekti razvoja prekograničnih zajednica. Dakle, još jedan sigurno i značajan projekt za područje koje je već do sada surađivalo posebno u ovom segmentu suradnje dakle Dubrovačko-neretvanska županija. Ona je imala u ranijim programima koje je koristila Republika Hrvatska tzv. Program "triju", dakle suradnje sa trima zemljama Hrvatska, Bosna i Hercegovine i Crna Gora. Radilo se prije svega u tom pogledu o nekim projektima iz područja vodnog gospodarstva, zaštite okoliša. Mislim da je sasvim razvidno koliki je interes i korist za Republiku Hrvatsku iz ovog programa. I evo, u tom smislu da ne ponavljam ono što vrijedi za ovaj program kao i za programe sa Bosnom i Hercegovinom i Srbijom i onaj program multilateralni za Mediteran i jugo-istočnu Europu. Dakle, sigurno najvažnija poruka bi bila što više se informirati, što više u ovome sudjelovati jer zaista Hrvatska nije daleko od članstva u Europskoj uniji ako smo u osnovnoj školi, ja bih rekla da smo na maloj maturi i da vrlo brzo moramo jednim ubrzanim ritmom proći i srednju školu a fakultet će biti kad budemo koristili strukturne fondove. Evo, klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Naravno da podržavam donošenje ovog zakona, ali želio bih istaknuti nekoliko stvari koje mi se čine važnim vezano uz ovu suradnju, dakle prekograničnu suradnju Hrvatske i Crne Gore. Mislim da je apsolutno hvale vrijedno sama činjenica da je na raspolaganju 400 tisuća eura i sa hrvatske strane i sa crnogorske strane ali je značajno to i za Hrvate koji žive u Crnoj Gori, prije svega u užem prostoru Boke Kotorske, dakle prostoru koji je usko vezan na neki način i prema Dubrovačko-neretvanskoj županiji. I stoga mislim da će upravo ovo biti prilika na neki način da se i gospodarski i povežemo ali i damo priliku našim sunarodnjacima koji žive u Crnoj Gori, naravno i ostalima koji se žele dokazati ovim projektima i koji žele napraviti zapravo suradnju da se gospodarski razvijaju naravno i u drugim područjima koja obuhvaća ovaj zakon kao što je zaštita okoliša i što nam se čini izuzetno važnim. Evo, stoga mislim da je značajno naglasiti da je riječ ipak o značajnim sredstvima jer kad se uzme u obzir proračun Dubrovačko-neretvanske županije onda se može vidjeti da je to za tu županiju doista i značajno i u tom smislu vjerujemo u uspjeh projekata koji će se sasvim sigurno pojaviti u okviru ovih programa. Znam da postoji veliki interes dubrovačkih gospodarstvenika i gospodarstvenika iz županije. I u tom smislu evo podrška doista ovom zakonu koji će značiti jedan iskorak i u suradnji ali i u gospodarstvu i u svim onim projektima koji su navedeni ovdje. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
10., Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o Programu prekogranične suradnje između Republike Hrvatske i Crne Gore u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2007. godinu, hitni postupak, P.Z. br. 262. Rasprava je zaključena. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Hvala. Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, sa 115 glasova za i 1 suzdržani glas. Hvala.
Dok mjerodavni odbor koji je raspravio prijedloge odluka o razrješenju, imenovanju Vijeća za visoko obrazovanje i Nacionalnog vijeća za znanost i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnoj nakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj ne podnese izvješće koje se radi preskočit ćemo raspravu o točkama 6., 7. i 8. i prijeći na točku 9. - Izvješće o radu Nacionalnog odbora za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2008. godine, Predlagatelj: Nacionalni odbor Podnositelj je Nacionalni odbor. Nacionalni odbor podnio je ovo izvješće na temelju točke 2. Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora. Prijedlog akta primili ste poštom. Predstavnica predlagatelja predsjednika odbora gospođa Vesna Pusić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U skladu sa obvezama iz svojih utemeljiteljskih dokumenata Nacionalni odbor podnosi parlamentu izvješće dva puta godišnje o svom radu. Dakle, kroz Nacionalni odbor de facto parlament kontrolira i nadgleda ukupni proces pristupanja i pregovaranja između Republike Hrvatske i Europske unije o hrvatskom članstvu u Europskoj uniji. O ovom izvješću nemamo nismo do duše dobili mišljenje Vlade, ali budući da se radi o tijelu koje je Parlament imenovao kao svoju produženu ruku da tako kažem u nadgledanju cjelokupnog procesa, pretpostavljam da možemo raspravljati bez mišljenja Vlade. Razdoblje koje pokriva ovo izvješće je od 1. srpnja do 31. prosinca 2008. godine u tom razdoblju Nacionalni odbor je održao 9 sjednica i u ovom izvješću vidjet ćete taksativno nabrojene i sjednice s temama o kojima se raspravljalo kao i sva poglavlja i u nekoliko rečenica opisan status, dakle napredak ili nedostatak napretka u svakom od 33 poglavlja o kojima Hrvatska pregovara. Osim rasprava o pregovaračkim stajalištima koja moraju u Nacionalnom odboru dobiti jednoglasnu podršku da bi mogla dalje biti proslijeđena komisiji, odbor je radio i nastavio raditi i neke druge stvari, baviti se i otvaranjem cijelog procesa prema javnosti. Dakle, budući da su sjednice odbora kao što znate zatvorene, odbor je inicirao ove godine organiziranje okruglih stolova i u razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca organizirao je dva takva okrugla stola. Funkcija okruglih stolova je otvaranje cijelog procesa prema javnosti. Na te okrugle stolove pozvani su predstavnici zainteresiranih bilo institucija, bilo nevladinih udruga, bilo organizacija ovisno o temi o kojoj se radi. pozvani su voditelji uvijek tog pregovaračkog poglavlja. Glavni pregovarač ljudi iz državne administracije koje se bave tom temom i pozvani su uvijek i stručnjaci na tim okruglim stolovima je uvijek i neki predstavnik ili predstavnica Europske komisije koji sudjeluju i okrugli stolovi su otvoreni za javnost. Sažeci rasprava sa okruglih stolova su na našim internetskim stranicama. U razdoblju za koje podnosim ovo izvješće održana su dva okrugla stola. Jedan se odnosio na poglavlje 27. - Okoliš i specifično na temu "Gospodarenje otpadom i lokalne samouprava" u europskom kontekstu. Drugi, taj je okrugli stol održan koncem rujna, drugi okrugli stol održan je 13. studenog. Odnosio se na naše najosjetljivije poglavlje 23. - Pravosuđe i temeljna prava. To je jedno od dva za koje još nismo predali pregovaračka stajališta kao što znate. I konkretna tema je bila "Podizanje efikasnosti pravosuđa i mjere za provedbu". I jedan i drugi okrugli stol izazvali su veliki interes, bili su jako posjećeni i odjeci jednog i drugog okruglog stola su se mogli čuti u javnosti a rezultati se mogu pročitati do danas na internetskim stranicama. Dodatna zadaća koju radimo je praćenje usklađivanja zakonodavstva, dakle kojim tempom usklađujemo zakone. Kao što se sjećate mi smo imali za 2008. ukupno u planu uskladiti 121 zakon. Situacija 31. prosinca 2008. bila kako slijedi. Doneseno je od tih 121 doneseno je 98 zakona, prihvaćeno je u prvom čitanju još dodatnih 5 zakona, a dodatno je usklađeno izvan onog što je bio plan 27 zakona. Tako da je ukupno procesuirano 125 zakona, ali od prošle godine iz plana od prošle godine vučemo još 20-ak zakona koji su bili planirani za prošlu godinu a nisu odrađeni. Ali što se kvantiteta tiče tu smo postigli cilj koji smo zadali za prošlu godinu. Što se statusa poglavlja tiče. Na dan 31. prosinca, dakle pregovora samih. Na dan 31. prosinca situacija je bila sljedeća. Imali smo, ukupno smo otvorili 22 poglavlja, od toga smo privremeno, jer samo se privremeno se i može dok nije sve okončano, zatvorili 7 poglavlja. Nije otvoreno 11 pregovaračkih poglavlja. Od tih 11 za 9 smo podnijeli pregovaračka stajališta, dakle izradili. Nacionalni je odbor je procesuirao pregovaračka stajališta. Za dva nisu 31. prosinca bila predana pregovaračka stajališta. To nije se dogodilo ni do danas. To su dva poglavlja Pravosuđe i temeljna prava i Tržišno natjecanje. Jedno vezano na pravosuđe, kao što znate, drugo vezano u prvom redu što se nas tiče na brodogradnju kao spornu točku. Uz ove vrste svojih redovnih aktivnosti Nacionalni odbor je ugostio ili posjetio, ali uglavnom su kod nas bili niz predstavnika odgovarajućih parlamentarnih odbora iz susjednih zemalja koje imaj europsku perspektivu kao i iz zemalja članica, budući da je Nacionalni odbor jedinstveni na neki način institucionalni doprinos Hrvatske cijelom procesu što se tiče osmišljavanja načina kako provesti proces. Tako da smo imali veliku komunikaciju u tom pogledu i sa parlamentima zemalja članica i sa parlamentima susjednih zemalja koje imaju europsku perspektivu. U prosincu prije 19. 12. kada je bila naša zadnja međuvladina konferencija, na Nacionalnom odboru je pokrenuta inicijativa da se pozove u goste ili ode bez obzira, dakle da se ostavi slovenskoj stani da izabere, na razgovor obzirom na opasnosti od blokade koja je postajala i kasnije se realizirala, od blokade sa Slovenske strane nastavka hrvatskih pregovora. Dakle, pokrenuta je inicijativa da se sastane Nacionalni odbor sa Odborom za europske zadeve ili europska pitanja Slovenskog parlamenta. Dakle, pokrenuta je inicijativa da se sastane Nacionalni odbor sa odborom za europske … [[Govornik se ne razumije.]] ili europska pitanja Slovenskog parlamenta. Odbor je kontaktiran Slovenski, oni su u tom trenutku smatrali da ne žele takav susret prije Nove godine, međutim su prihvatili takav susret nakon nove godine i tentativno u međuvremenu su dali četiri datuma na kojih se takav susret može dogoditi. Smatram da je nacionalni odbor i uopće parlamentarni odbori su institucije koje mogu u situaciji blokade kakva je nastala, neke vrste pat pozicije koja prijeti u velikoj mjeri i da promijeni kalendar našeg pristupanja. Da su upravo parlamenti koji mogu olakšati ili barem kreirati, sudjelovati u kreiranju pozitivne atmosfere u kojoj će biti lakše pronaći rješenje za ovu vrstu problema. Međutim, u međuvremenu je taj sastanak nažalost odgođen sa argumentacijom da je najavljen sastanak premijera. Valjda treba pokušati, odnosno pričekati da se to prvo dogodi. Što će tiče druge polovice 2008., moram reći kao svoju ocjenu, budući da je odbor imenovan od ovog parlamenta da prati pregovore da je došlo do određenih pokušaja ili inicijativa smanjenja aktivnosti i naročito smanjenja inicijativnosti odbora. Da je pokrenuto nekoliko ovako recimo i rasprava i procjena koje su išle na smanjivanje inicijativnosti odbora. Upozoravam ovaj Parlament da je to po mom mišljenju pogrešno, odbor je važan dodatak, instrument, ako hoćete i institucionalna inovacija u procesu približavanja jedne zemlje Europskoj uniji. To daje mogućnost koja do sada nije postojala u procesima pregovora a to je da se koriste i znanje i potencijali i iz pozicije i opozicije u parlamentu da bi se jedan zajednički strateški cilj oko kojeg smo postigli konsenzus a zbog toga i postoji ovaj odbor, da bi se taj cilj postigao. I smatram da u tom pogledu, upravo zato što je odbor nešto gdje se gradi institucija koja je nova, koja treba definirati svoje nadležnosti, koja treba definirati svoje mogućnosti i za koje je naravno važno baš zato što ima taj specifični karakter da te svoje mogućnosti iskoristi, koristeći i znanje i pamet ukupnog parlamenta. A upravo zbog toga što cijeli mehanizam rada odbora nije nadglasavanje. Treća važna komponenta, dakle, jedna je kroz odbor, mi gradimo jednu novu instituciju, druga je, to je način da mobiliziramo znanje i sposobnost bez obzira na poziciju i opoziciju i treće je podizanje važnosti Sabora uza zemlju ključnom projektu. Kroz aktivnu i živu participaciju odbora u kreiranju tih politika, pa i rješavanju problema na koje smo naišli, a parlament apsolutno tu ima svoju zadaću i ima svoj posao doprinosimo i tome da se na jednom takvom ključnom projektu vidi parlament kao ključna institucija. Upozoravam dakle, Sabor na ovu pojavu do koje je došlo u prošlom polugodištu jer smatram da je u interesu svih nas, u interesu parlamenta, a naročito u interesu zemlje da Sabor stane iza odbora i da što se tiče inicijativnosti i mogućnosti odbora da aktivno radi i na kreiranju i na rješavanju i na kreiranju politike i na rješavanju poteškoća na koje u ovom trenutku vrlo ozbiljno nailazimo, na taj način će odbor ispuniti puni svoj smisao. Hvala vam lijepa.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Pa nažalost moram ispraviti jedan netočan navod, jer mislio sam da ćemo se složiti u puno toga, jer odbor tako i funkcionira da postoji visoka suglasnost oko većine stvari koje raspravlja, međutim, ovdje je netočno evidentno da je došlo do pokušaja smanjenja inicijativnosti samog odbora. Budući da su te rasprave zatvorene za javnost, ja moram radi javnosti reći da tome nije bilo tako. Dakle, nije došlo ni do kakvog pokušaja smanjenja inicijativnosti, rasprave koje smo vodili bile su demokratične i dogovorili smo se na koji način ćemo funkcionirati. I znaju se koji su prioriteti, koje su zadaće nacionalnog odbora a da bi netko pokušao smanjiti inicijativnost samog odbora, to znači da bi pokušao smanjiti inicijativnost samog sebe. Radi se o članovima odbora. Mislim da je apsolutno netočan netočan navod o radu odbora i mislim da niste u pravu na takav način iznositi vaše osobne stavove.
Klub zastupnika HDZ-a. Gospođa zastupnica Marija Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo, ušli smo u četvrtu godinu pregovora o članstvu Hrvatske sa Europskom unijom i kada smo počinjali taj proces imali smo na umu iskustvo pregovora ranijih proširenja, osobito onog zadnjeg koje se dogodilo, dakle, na 10 novih članica najvećeg. Imali smo na umu razinu političkog konsenzusa koji o tom procesu imamo među parlamentarnim strankama i imali smo na umu kvalitetu naših pregovaračkih skupina o kojima smo se zajedno dogovarali. Sa svim tim na stolu mi smo očekivali i takve smo zapravo i najave davali da Hrvatska 2009. godine može završiti pregovore. Hrvatske je te pregovore, dakle, sa tim pretpostavkama, imajući na umu mogla i trebala završiti do sredine ove godine. Međutim, tome nije tako, prije svega zbog blokade koju je Slovenija jednostrano stavila na otvaranje i zatvaranje, pa sada bi se moglo reći gotovo trećine pregovaračkih poglavlja. Zašto to spominjem u kontekstu rada Nacionalnog odbora? Pa evo upravo je to ozračje više nego ikad prije u jednom ranijem pregovaračkom razdoblju o kome smo ovdje raspravljali u tom ozračju i s tim ograničenjem, ja bih rekla, Nacionalni odbor Hrvatskoga sabora za praćenje pregovora radio u drugom polugodištu 2008. godine. Stoga, ako smo za raniji rad Nacionalnog odbora mogli reći kako je pratio ritam pregovora koji je, 'ajde recimo to do tog polugodišta kako tako išao nekim tijekom, puno se radilo i iza toga i očekivali smo zaista da će francusko predsjedništvo donijeti jedan, kako se to engleskom kaže breakthrough, dakle da ćemo napraviti jedan veliki pomak u pregovorima, da ćemo otvoriti sve ono što smo se pripremili da možemo otvoriti. To se nije dogodilo, a Nacionalni odbor je, obzirom na svoj mandat, na svoj posao, trebao nastaviti raditi. Ja bih se usudila utvrditi da je stoga u prošlom šestomjesečju Nacionalni odbor dakle više slijedio ritam naše pregovaračke skupine odnosno onoga što su naši pregovarači i Vlada u tom kontekstu, dakle uzimajući u obzir da su tijela državne uprave većinom oni koji moraju pripremati i nama ovdje zakonodavstvo koje donosimo i da je taj posao bio daleko jači od statistike o kojoj govore rezultati ostvareni na međuvladinim konferencijama o pregovorima tijekom francuskog predsjedanja, dakle očigledno je Nacionalni odbor radio više od onoga što bi se očekivalo kad bi se samo radilo kao praćenje onog ritma što nalažu međuvladine konferencije, dakle u smislu otvaranja i zatvaranja poglavlja. Uz taj temeljni posao mislim da je predsjednica odbora dosta o tome govorila, ja neću posebno pojedinačno govoriti. Nacionalni odbor je u proteklom izvještajnom razdoblju nastavio raditi na tematskim raspravama, održavati susrete s predstavnicima diplomatskog zbora drugih parlamenata ili institucija i u tom pogledu mislim da se iz one statistike koju ste svi dobili u materijalima dakle na stol vidi zaista da je u tom smislu napravljen veliki posao i utoliko se mogu pridružiti onome što je kolega Matušić rekao, dakle vidi se da inicijativnost odbora je bila na jednoj razini i da se ona, po meni, nije dakle ničim ograničavala. Iako je prvenstveni mandat Nacionalnog odbora parlamentarni nadzor pregovora na sjednicama ovog odbora članovi su bili detaljnije upoznati i o drugim aspektima bitnijim za tijek pregovora i pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju, pa primjerice o usklađivanju zakonodavstva s pravnom stečevinom i o provedbi potrebnih reformi. Jednom riječju, proces pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju ušao je u slojevitiju fazu i to se itekako odrazilo i na rad Nacionalnog odbora za praćenje pregovora. I na kraju, nadamo da će Nacionalni odbor u ovoj godini završiti svoju misiju nadgledanja pregovora, a preduvjet sinequanone da se to dogodi je da uz neupitnu predanost koju imamo u ispunjavanju svih mjerila za otvaranje i zatvaranje poglavlja koje su same po sebi veliki i složeni posao, konačno razdvoje dva bitna pitanja koja zapravo nisu ni trebala biti vezana. A to su bilateralno pitanje sporne granične crte između Republike Hrvatske i Republike Slovenije i multilateralno pitanje pregovora Republike Hrvatske i Europske unije. Uzimajući u obzir širi kontekst u kom se vode pregovori, znatno složeniji sadržajni i tehničko-metodološki pristup, blokadu Slovenije, pitanje ratifikacije Lisabonskog ugovora i da ne navodim druge razloge koji dakle cijeli ovaj proces čine složenijim, klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice mišljenja je kako je tijekom drugog polugodišta 2008. godine rad Nacionalnog odbora bio na razini izazova i stoga ćemo podržati predmetno izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Klub SDSS-a, gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja bih htio izraziti zadovoljstvo prije svega kao član odbora i kao član kluba SDSS-a načinom na koji je Nacionalni odbor funkcionirao u ovom sazivu. Iako znam da interesa za to kako taj odbor funkcionira, koja je njegova zadaća i koja su njegova osnovna stremljena nažalost u ovom Saboru više nema toliko. Nema ga u Saboru pa onda naravno nije ni čudo što ga nema previše ni u Vladi. Rado bih se složio sa intervencijom zastupnika Matušića, ali ne mogu se složiti. Ne zato što ja imam osobno mišljenje, nego zato što imam aktivno iskustvo kao član Nacionalnog odbora. Ovaj Nacionalni odbor u ovom sazivu, uz sve kontroverze koje su ga pratile prilikom njegovog formiranja, je unio novi duh, novi način rada, novi entuzijazam i pružio priliku za nove priloge u politici Vlade da u što je moguće kraćem roku završi proces pregovora. I zastupnici koji su u njemu radili, neovisno o stranačkoj pripadnosti, su se podjednako pod vodstvom predsjednice koja ovdje podnosi izvještaj, u tom pogledu trudili da se to tako dogodi. I doista, gotovo nijedno poglavlje, nijedno mjerilo, nijedan izvještaj koji je došao od glavnog pregovarača ili onih koje je on ovlastio, nije primljen formalno, samo na znanje, nego je popraćen ozbiljnim raspravama s obzirom na interese zastupnika i s obzirom na to kako je cijeli posao vođen. Ali činjenica da u Saboru, a onda nažalost djelomično i u Vladi, ovaj Nacionalni odbor nema onu relevantnost koju bi mogao imati, govori da se nisu samo zemlje Europske unije umorile oko procesa integracije, nego da smo i mi na neki način promijenili svoje viđenje, svoju percepciju i svoju energiju u tom pogledu. Činjenica jeste da je bilo nastojanja da se ovome odboru ograniči njegovo poslovničko pravo na organiziranje tematskih sjednica i tematskih rasprava. Možemo mi mahati glavom koliko hoćemo da nije tako, ali to je samo znak neslaganja, ali ne i činjenice da je tako bilo. I to nije dobro. Ni jednom odboru ovoga Sabora se ne bi smjelo izvan ovoga Sabora ograničavati poslovniče ovlasti, poslovnička prava, a pogotovo ako je u potrebi nasušna potreba da se što je moguće više ljudi u ovoj državi uključi u posao oko europskih integracija, da to nisu samo neposredno zaduženi ljudi iz Vlade, niti neposredno zaduženi ljudi iz pregovaračkih timova, nego da su to svi oni na kojima će sutra stajati glavni posao ukupne prilagodbe i glavni posao oko toga kako i na koji način ćemo participirati u europskim poslovima a to su vrlo često predstavnici lokalne samouprave, to su vrlo često predstavnici sudbene vlasti, to su vrlo često predstavnici nevladinih organizacija. To su vrlo često predstavnici različitih privrednih grana kao što je recimo poljoprivreda. I u tom smislu vježbanje, posebno vježbanje odnosa prema toj tematici, međusobno razgovaranje i međusobno pregovaranje je nešto što se mora dopustiti, a ne ograničiti. Jer posao pristupa Europskoj uniji pretpostavlja novu političku kulturu, političku kulturu u kojoj će sudjelovati što je moguće više ljudi i političku kulturu u kojoj će se razgovarati i u kojoj će se pregovarati. A neće biti volje vrhovne koja će donositi odluke i drugima kazati to ćete slijediti. Uvijek će postojati mjesto gdje će ljudi donositi odluke i imati odgovornost da donose odluke u ime drugih, ali to je nešto drugo. To je nešto drugo. To je ono što je postignuto legitimitetom položaja, izbora i funkcije. Ali društvo i politička kultura koja bi trebala funkcionirati po osnovi unutrašnjeg dijaloga i unutrašnjeg procesa pregovaranja koji se nastojao afirmirati radom ovog Nacionalnog odbora ne smije biti zaustavljen. Ja to ne govorim zato da bih na bilo koga skrenuo pažnju, nego samo zato da ukažem na jednu važnu funkciju Nacionalnog odbora koji on po Poslovniku ima, a to je da u svom djelovanju posredstvom javne djelatnosti, posredstvom medija, posredstvom kampanje u našem političkom prostoru, ne samo saborskome nego u prostoru cijele države ako je moguće stvara drugačiju političku kulturu. I u tom smislu mi se čini da bi trebalo zaustaviti trend koji očito postoji, a to je sužavanje europskog kapaciteta i Sabora i nacionalne politike. Jer ukoliko se ograniči i europski kapacitet koji mi možemo kao Sabor imati, koji kao država možemo imati nema nikakve sumnje da raspoloženje među ljudima u pogledu europskih očekivanja i europskih pristupa ne može biti osobito visoko. Koliko god lobiranje bilo važan i moćan instrument posebno kod ljudi koji su to u stanju, posebno kod ljudi koji imaju dovoljno snage i vještine da to rade, a takvih hvala Bogu imamo i to je donosilo rezultate i vjerujemo da će donositi i u buduće. Međutim, ovaj unutrašnji kapacitet o kojem govorim bi morao biti upotrijebljen. Treba imati više povjerenja u Sabor, treba imati više povjerenja u Nacionalni odbor. Ništa ne bi škodilo da smo imali neformalne ili manje neformalne kontakte sa predstavnicima slovenskog Parlamenta kada su u pitanju otvorena pitanja, na žalost danas manje otvorena nego što su bila jučer. Ništa ne bi škodilo da smo se našli sa slovenskim kolegama iz njihovoga Parlamenta u vrijeme kada je još postojala prilika za to. Ali mi smo se na žalost više oslanjali na usluge pojedinih država vjerujući da će one to uraditi za nas. A danas se sve više pokazuje da ukoliko mi sami nešto ne uradimo za sebe, ukoliko mi svoje snage ne pokrenemo u interesu naše nacije i naše države neće to uraditi nitko drugi jer ima i previše vlastitih briga, vlastitih poslova i vlastitih obaveza. Uostalom, Europska unija očekuje Hrvatsku kao zrelu zemlju koja stoji na vlastitim nogama i donosi vlastite odluke, ja barem tako mislim, ja barem tako doživljavam. I iz toga razloga bih htio kolegice i kolege kazati da klub SDSS-a prihvaća ovaj izvještaj i istovremeno pledira na to da ono što je osnovna intencija, ono što je osnovni duh rada ovoga odbora i ono što su osnovne programske odrednice ovoga odbora u ovom sazivu da bude podržan, da se njegov kapacitet proširi, da se prenese na što je moguće više ljudi i da u tom pogledu ne postoje sumnje da će netko iz ove pozicije obavljati poslove za koje nije ovlašten i da će uzimati poslove nekome tko je za njih ovlašten. Uzajamno povjerenje je nešto što nam je prije četiri ili pet godina 2003., 2004. i 2005. pomoglo da se uzdignemo na vrlo visok nivo. Na žalost danas tog uzajamnog povjerenja između ljudi koji su s druge strane Markovog trga i ljudi koji su ovdje i pripadaju različitim političkim strankama ni približno, ali ni približno više nema. Pa u tom smislu onda i naš kapacitet na putu prema Uniji zbog manjka tog povjerenja ne može biti velik. Plediram da ova prilika koja nije osobita ali ipak važna bude prilika da se podsjetimo da to povjerenje ako je moguće treba obnoviti. U interesu onih koji su nas birali i s obzirom na okolnosti kroz koje oni koji su nas birali i država u čije ime nastupamo zapravo prolazi i prolazit će u narednim mjesecima. Zahvaljujem.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, ovdje smo dobili ovo Izvješće Nacionalnog odbora za razdoblje 1. srpanj do 30. prosinca 2008. godine i ovdje je između ostalog navedeno da su privremeno zatvoreni pregovori u dva pregovaračka poglavlja bez mjerila za zatvaranje. Zatim, otvoreni su pregovori u 18 pregovaračkih poglavlja da ih sada ne nabrajam od slobode kretanja radnika, prava poslovnog nastupa, slobode pružanja usluga, preko prava trgovačkih društava itd. itd. Ali da pregovori još nisu otvoreni u 13 pregovaračkih poglavlja od slobode kretanja roba, slobode kretanja kapitala, javne nabave, tržnog natjecanja, poljoprivrede, ruralnog razvitka, sigurnosti hrane, veterinarskih i tako dalje politika, ribarstva, zatim tu si porezi bez mjerila za otvaranje, regionalna politika, pravosuđe, temeljna prava, tri mjerila za otvaranje, pravda, sloboda, sigurnost, okoliš, vanjska sigurnosna, obrambena politika i tako dalje i tako dalje. Jasno je da u ovome trenutku, slobodno se to može reći poglavito danas, sutra, sve oči ovoga Parlamenta hrvatskih građana biti će uperene u Sloveniju. Atmosfera koja se stvara, pa u Sloveniji, pa možda i u nas jednostavno nije dobra. Neke izjave koje smo imali prilike slušati u proteklom razdoblju, u najmanju ruku su kontraproduktivne od one s koliko bi kilometara Slovenci gledali na more da je nisu oslobodili Hrvati, što na neki način je možda i točno, npr. Druga istarska partizanska brigada je oslobodila Koper, ali opet to ne odgovara duhu NOB-a kao jedne više etničke borbe i zato je ta izjava kontraproduktivna. S druge strane, slovenski Svet nas je počastio kvalifikacijom da Hrvatska slijedi NDH, što u najmanju ruku vrijeđa. Ministar vanjskih poslova, gospodin Jandroković je svojedobno izjavio da se ne sjeća da je nekada kupio slovenski proizvod, što je ispod elementarne pristojnosti, njihov bivši predsjednik Državnog zbora Pavliha poziva ljude da ne ljetuju na Jadranu, a žena mu je Istrijanka iz Nove Vasi, sad da li je Hrvatica, Slovenka, Talijanka, irelevantno je. On dolazi u Novu Vas, a poziva ljude da ne ljetuju u Hrvatskoj i sve je to gospodo jedna atmosfera koja je u najmanju ruku štetna i to najbolje osjećamo mi koji neposredno živimo uz tu hrvatsko-slovensku granicu. Ja ću reći da je samo prošle godine hrvatsko-slovenska robna razmjena premašila 2,8 milijardi dolara, da su Slovenci u Hrvatsku izvezli milijardu 700 milijuna dolara, mi njima milijardu i 100 milijuna dolara, ako tu pridodamo i ovaj turizam bilo na moru, bilo na snijegu, znači ta robna razmjena negdje se kreće u iznosu od cca 4 milijarde dolara. Dok s jedne strane imamo dobre odnose u gospodarstvu, s druge strane iz jedne takve političke atmosfere u ovom trenutku usuđujem se reći gotovo da nema izlaza, a kamo li nekog bilateralnog dogovora. Utoliko vidimo da Slovenija u ovom trenutku traži posredovanje ove Rehnove skupine jer zna da spor sa Hrvatskom može dobiti samo za zelenim stolom, ali kako, političkim putem jer zna da spor s druge strane pred nekim sudom gdje bi se taj sud rukovodio pravnima argumentima i teško da može dobiti. Ta skupina Ahtisari, Badintijeri i tako dalje, ja mislim da ne bi trebala biti sporna niti za Hrvatsku, ali pod jednim uvjetom, da se ona drži načela međunarodnog javnog prava. Slovenci ovdje dodaju da, ali traže i pravičnosti te ono što ja smatram da bi trebalo u ovom trenutku apsolutno učiniti, da ako se već takva jedna skupina bude bavila Hrvatskom, da se njeno posredovanje protegne i na rješavanje problema Ljubljanske banke, ne samo tzv. neprenesene štednje, nego i prenese i tu se mogu normalno pozivati i na načela prava i pravičnosti. Što je za očekivati u dogledno vrijeme? Idući slovenski manevar će biti otprilike sljedeći, oni će dopustiti otvaranje poglavlja, ali prijete već sada da neće ista i zatvarati, što je još i gore, po načelu znači nije šija, nego je vrat. Referendum u Sloveniji glede hrvatskog ulaska u NATO i da se održi ne bi ništa značio ni za Sloveniju, niti za Hrvatsku. Hrvatska će u travnju sigurno biti članica NATO-a, ali takav referendum mislim da bi bio presedan i on bi se u pravom smislu te riječi pretvorio u huškanje jednog naroda protiv drugoga. Jedan narod gdje bi išao na drugi, a nakon toga svaki dijalog između Ljubljane, Zagreba bio bi dok su ove ekipe na vlasti gotovo nemoguć. Ono što mene žalosti da su danas odnosi za vrijeme gospodina Pahora gori nego za vrijeme Janše. Za vrijeme Janše su bili ti odnosi do Hrvatske gori nego za vrijeme Ropa. Za vrijeme Ropa gori nego za vrijeme Drnovšeka i tako možemo reći i za hrvatsku stranu. Jedino rješenje je da se ili rješenje prolongira za 10 do 15 godina, to govorim već desetak godina i da se uključe ljudi koji žive uz granicu jer dok nam granicu crtaju ljudi iz Zagreba i Ljubljane koji ne razumiju Istru, iako im ja jasno ne osporavam da imaju takav legitimitet, rješenje će se uvijek svoditi na diktat od kojih će najveću štetu imati lokalno stanovništvo. Ako je netko za dobre odnose između Hrvatske i Slovenije, onda je to IDS, onda je to Damir Kajin. Živim uz granicu, razumijem taj mentalitet i s jedne i s druge strane postavljene su granice, da se prethodno nije riješio status građana koji žive na tom prostoru. Krv bih dao tim ljudima s druge strane granice, ali zemlju im ne dam. I to isto tako treba otvoreno reći. Drugo pitanje koje se isto tako postavlja, da li se Vlada snalazi u ovom trenutku u nastupu do Europske unije? Ja mislim da se ova Vlada daleko uvjerljivije postavljala 2004., 2005., no što se postavlja 2008., 2009. Jednom riječju, gubi se dah, gube se na neki način partneri. Nije samo Slovenija danas problem. Postavlja se pitanje što ćemo sa tom Rehnovom inicijativom? Ja sam siguran, siguran sam, s ovog mjesta to mogu javno reći, da će Hrvatska na kraju NATO pristati. Politika toplo-hladno je loša politika. Drugačije se tu politiku prema vani treba voditi. Da Hrvatska ima problem zbog onog nesretnog parafiranog sporazuma iz 2001., ima i meni je jasno da nitko u hrvatskoj Vladi se na kondicije tog sporazuma ne smije vratiti, ne smije vratiti, ali isto tako mi je jasno da nitko u slovenskoj politici neće ići ispod tih standarda pa se onda jasno postavlja pitanje tko će te razlike u ovom trenutku razriješiti? Jasno je da mi kako se ponašamo ili odnosimo, ne znam prema tom susjedu, na isti način trebamo se poštujući ono što govorimo prema Ljubljani, odnositi i prema drugima. Ali tu onda primijetimo različitost u pristupima i prema Bosni i Hercegovini i prema Crnoj gori i tako dalje i tako dalje. Jedan od neotvorenih poglavlja izuzetnih, bitnih za Republiku Hrvatsku to je status brodogradnje. Jučer sam za ovom govornicom rekao da se ponosim što su istarske tvrtke pa i Zadra pomogle i jednome Lencu i jednom 3. maju a Županija istarska, i to ću reći, onda kada je to trebalo morala je otpisati 4/5 proračuna grada Pule da bi pomogla Uljaniku. Krajem devedesetih se moglo pomoći brodogradnji. Danas je to gotovo kasno. Ali ako je tome tako onda otvoreno kažem a uskoro će uslijediti ovi tenderi za privatizaciju brodogradilišta nemojte nam gospodo privatizirati "Uljanik". Privatizirajte ovo drugo što ne ide, što samo troši, nemojte privatizirati "Uljanik" koji će u periodu od narednih tri godine ostvariti devizni prihod od nekih milijardu i 300 milijuna eura preko tih svojih novogradnji koje se procjenjuje svaka na 100 milijuna eura, ne dolara nego 100 milijuna eura. Kad bi se ova država borila za brodogradilišta ili za taj "Uljanik" kao što se bori za neke monopole u duhanskoj industriji itd. mislim da bi bilo svima nama bolje. S druge strane, kada govorim nemojte privatizirati "Uljanik" imam na umu i činjenicu da je ova država hrvatskoj brodogradnji 2006. otpisala 4,7 milijardi kuna, prošle godine 4,5, ove godine još 4,5. Znači, u sedam, osam godina pa to će biti gotovo 15 milijardi kuna. Pa zamislite da je to išlo prema selu, prema Slavoniji, Dalmaciji, Istri ili negdje drugdje. Od tih 15 milijardi kuna "Uljanik" nije dobio niti jednu kunu. Prema tome, ako ne idu neki sektori, sada to molim, u Istri, recimo malo gospodarstvo itd. postoje problemi, pomognite nam da premostimo to nekim kreditima i ljudi će sav taj novac vratiti. Čudim se isto tako da neke poslovne banke koje mogu imati utjecaja na raspoloženje stranih vlada više se ne angažiraju za hrvatsko članstvo. Sve su nota bene u stranom vlasništvu. Prošle godine 33 hrvatske banke samo od kamata uprihodovale su 21,8 milijardu kuna ili 20% više nego 2007. godine. Ponavljam 21,8 milijardi kuna. Mirovinski fondovi od 2002. do 2008. 22,8 milijardi kuna. Zadužile su nas, mirovinski fondovi su u njihovom vlasništvu. Prodali smo im banke za 7 milijardi kuna, 7 milijardi kuna koliko će im dobit iznositi ove godine i doista si čovjek postavlja pitanje kamo to sve vodi. Ono što je također zanimljivo kada govorimo o ovome izvješću da još uvijek nije otvoreno Poglavlje – pravosuđe i temeljna prava. Mi u klubu IDS-a ovom prilikom mislim da bi to čak i trebalo internacionalizirati. Posebno se zalažemo za status tzv. zaštićenih najmoprimaca. Smatramo da su tim ljudima povrijeđena ta temeljna ljudska itd. prava i da to treba riješiti. Taj status njihovog nedefiniranja predugo traje. Nisu ti stanari uzeli stanove vlasnicima no učinila je to bivša SR Hrvatska ili kako se zvala 46., 47., 48. ili 51. čiji je slijednik Republika Hrvatska i shodno tome ova država dužna je po nama vlasnicima naknaditi stvarnu vrijednost istih a zaštićene najmoprimce zaštititi pretvarajući ih kako bih rekao u vlasnike tih stanova na način na koji je to na primjer pokojni predsjednik riješio problem vile u Nazorovoj za sebe. Otprilike tako. Jasno, po kondicijama iz 91. godine sa odgovarajućim kamatama itd. Mi s druge strane ispravljanjem jedne nepravde denacionalizacijom ne možemo učiniti drugu nepravdu deložirajući ljude koji žive u tim stanovima. Nitko ne dvoji da su oni stanari oštećeni 48., 51. ili 52., njih valja obeštetiti u cijelosti. Ja tvrdim da je to moguće. Zanimljivo je, tada mi netko dobacuje, da su konfiscirani stanovi na primjer vraćeni kako djeci Ante Pavelića a poznato je da se konfiskacija bila vršena zbog kolaboracije ratnih zločina itd. ali doista molim da se taj problem već jedanput razriješi. Sve u svemu, sigurno da klub IDS-a podržava nastojanja ovoga Nacionalnog odbora. Smatramo da bi trebalo možda još intenzivnije raditi u odnosima do naših susjeda i želim iskreno nadati se, vjerovati da u Slovenskoj državi će biti dovoljno razboriti i da neće referendumom tj. politikom jednog naroda protiv drugog štetiti našim legitimnim interesima. Kao što smo se mi radovali u Istri kad je Slovenija ušla u Europsku uniju želim vjerovati da će se barem Istriani slovenskog dijela Istre radovati kada će sutra članica Europske unije biti i Republika Hrvatska.
Meni je došla jedna pomisao na pamet da predložim da održite još jedan govor kolega Kajin i da govorite o Izvješću o radu Nacionalnoga odbora jer o tome izgleda nisam ništa čuo. Ja ne znam jeste li vi čuli nešto, ali.
Možda me niste pratili dovoljno koncentrirano gospodine potpredsjedniče. Čudi me da drugima niste zamjerili.
Nisam nikome zamjerio. Nisam ni vama zamjerio. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne znam, izgleda da su i ostali svi bili tako dekoncentrirani da nisu čuli da podnosite raspravu o izvješću. Predsjednica odbora gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zahvaljujem naravno svima koji su se uključili u raspravu o izvješću. Cilj prvo naravno smatram da što se tiče mogućnosti iznošenja osobnog stava ili neiznošenja osobnog stava cijela svrha ovdje je da imamo stav pa onda i da ga iznosimo. Partijska disciplina u tom pogledu nije na mjestu i neće djelovati i ne djeluje. Konsenzus nam treba za donošenje pregovaračkih stajališta. Ostalo su naši stavovi. Mi smo odrasli ljudi, imamo stavove i trebamo imati stavove. I to je jedino kako možemo pomoći cijelom projektu. … [[Upadica se ne čuje.]] Niti ono što vi govorite nije kolega Matušić stav odbora a stav koji želimo raspraviti pred ovim Parlamentom vi ste svoje mišljenje rekli, je pitanje inicijativnosti i mogućnosti odbora zbog čega je on osnovan. On je osnovan upravo zato jer je nakon dugih godina suprotstavljanja europskom projektu od jednog dijela političkog spektra u Hrvatskoj je konačno o tome postignut konsenzus. I to je projekt kao što se pokazalo pretežak za bilo koga individualno. To je projekt da bi mogao uspjeti upravo trebaju u prlamentima koji su stariji za razliku od našega postoji cijela tradicija opće parlamentarne inicijative. Dakle, aktivnosti koje parlament bez obzira na podjelu pozicija opozicija koje provodi. Ovo je naš prvi takav pokušaj. Nacionalni odbor je prvi takav pokušaj da se napravi jedna ukupna parlamentarna inicijativa. To je pokušaj kojeg naravno onda omogućuje i njega se međusobno nadmećemo i svrha nije da se međusobno namećemo, nego da oni koji nešto znaju bez obzira gdje sjede doprinesu realizaciji jednog projekata. Ako postane važnije da li si ti iz moje ili neke tuđe stranke, nego da li nešto razumiješ ili znaš u rješavanju jednog problema onda cijela ideja nema smisla. Onda je cijela ideja bespredmetna, onda zatvorimo dućan. Prema tome, upozorenje ide u pravcu da Sabor stane iz svoje uopće prvi puta pokušaja da ima jednu funkcionirajući inicijativu ili projekt koji ide preko cijelog Parlamenta. Za one koji razumiju znaju što to znači, a izvan toga nema smisla niti razgovarati. Dakle, što se Nacionalnog odbora tiče, on šalje informacije o svojoj djelatnosti svim grupacijama u Europskom parlamentu, predsjedniku Europskog parlamenta, povjereniku za proširenje, redovne informacije o tome što se događa na ovom putu, cijelom diplomatskom koru u Zagrebu akreditiranom u Zagrebu iz zemalja Europske unije. Dakle, drži tu komunikacijsku liniju otvorenu i sa uvjetno rečeno našom kontra stranom, odnosno onom stranom s kojom pregovaramo. Tu je spomenuto od nekoliko govornika spomenuta je Akcisarjeva, odnosno Renova inicijativa u pravcu posredničke misije. Budući da to nije sastavni dio onoga što se dogodilo do 31. prosinca prošle godine, onda to nije uključeno u ovaj izvještaj, biti će u polugodišnji izvještaj za prvo polugodište ove godine, ali svakako jer se sve dogodilo ove godine, ali svakako jedna tema koja sama po sebi može biti interesantna za parlamentarnu raspravu za odbor jeste i stavit će na raspravu. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću se nastojati držati teme dnevnog reda Izvješća Nacionalnog odbora i reći ću odmah da se u većini onoga što je rekla predsjednica Nacionalnog odbora slažem i da je zapravo ta jedna visoka suglasnost svih političkih aktera u ovom Hrvatskom saboru i postignuta na Nacionalnom odboru i doista odbor i na taj način funkcionira. Stoga me čudi da dosta da je predsjednica Nacionalnog odbora na neki način zloupotrijebila svoju poziciju da bi u ime Nacionalnog odbora iznijela nešto što na Nacionalnom odboru nije uopće bilo ni tema, niti je bilo kakva vrsta zaključka da bilo tko pa i članovi Nacionalnog odbora pokušavaju zapravo smanjiti inicijativnost samog odbora. Ono o čemu vi govorite poštovana predsjednice Nacionalnog odbora i draga kolegice, je bio pokušaj i nastojanje nekih članova Nacionalnog odbora da se usuglase kriteriji po kojima će biti pozivani određeni ljudi na okrugle stolove i na druge inicijative. Dakle, o tome se radilo. Ali nikako o pokušaju smanjenja inicijativnosti odbora. Međutim, budući da je ta rasprava bila zatvorena za javnost ja sam samo htio pojasniti zapravo o čemu se radilo da ne bi ispalo da se mi po tom pitanju razlikujemo. I milim da smo mogli iznijeti svoje stavove i kao akter toga što se događalo. Mogu reći sasvim sigurno da na taj način nije uopće bila vođena diskusija na Nacionalnom odboru i u tom smislu doista u tom smislu je moja zamjerka i u smislu ispravke netočnog navoda. Što se tiče samog rada Nacionalnog odbora mislim da je on doista bio kvalitetan i da se o svim temama itekako kvalitetno raspravljalo. On je odgovorio svim izazovima koji su bili pred njim i ovaj novi sastav, dakle formiranje novog Sabora doista je mislim puno doprinio u pregovaračkom procesu bez obzira na ono što se aktualno događa dakle pitanje blokade Slovenije. Kada već govorimo o tom problemu, ja mislim da se svi skupa trebamo držati onoga što je sam premijer Sanader govorio, a i što je i dogovorio sa tadašnjim premijerom Janšom, a to je da se ovaj spor riješi pred Međunarodnim sudom. Dakle, to je inzistiram na međunarodnom pravu. Ja mislim da može samo ojačati hrvatsku poziciju i sama činjenica da je tijekom pregovora 26 zemalja na prošlim međuvladinim konferencijama dalo suglasnost na otvaranje brojnih poglavlja i na zatvaranju također isto brojnih poglavlja, dovoljno govori da je Hrvatska napravila sa svoje strane sve što se od nje očekivalo. I da je Nacionalni odbor odradio svoj posao kvalitetno što se tiče pregovaračkih stajališta i da je i Vlada i pregovarački tim da su napravili svoj posao na najbolji mogući način, jer za to je dobila upravo zeleno svjetlo od 26 zemalja članica Europske unije osim Slovenije. Naravno da je bitno dobiti i 27 suglasnost jer moramo dobiti suglasnost svih zemalja da bismo otvorili, odnosno zatvorili poglavlja. I u tom smislu nam je značajno i razrješenje ovog pitanja koje nije samo danas više bilateralno pitanje, nego je na žalost postalo europsko pitanje, premda svi oni koji su razgovarali s nama od europarlamentaraca do predstavnika Europske komisije su suglasni s nama da je to bilateralno pitanje. Jer kao što je to bilo bilateralno pitanje kada je Slovenija ulazila, nije morala riješiti svoje granično pitanje sa Hrvatskom koje je postojalo i tada jednako kao što postoji danas, onda je sasvim jasno da ne mogu postojati dva različita kriterija po tom pitanju ni u Europskoj uniji. Drugo je pitanje što Slovenija koristi svoje pozicije članice Europske unije i u ovom trenutku nam blokira daljnji proces pregovaranja. Dakle, Nacionalni odbor je doista odgovorio na najbolji mogući način na sve izazove i rekao bih da su rasprave doprinijele na Nacionalnom odboru upravo da se i pregovaračka stajališta još bolje izbistre i na neki način dali smo potporu i pregovaračkom timu i glavnom pregovaraču gospodinu Drobnjaku koji taj posao doista izvrsno radi da sve nedoumice koje su postojale da se upravo na tom dijelu razriješe i da dobiju potporu, široku potporu dakle, konsenzualnu potporu koja je uvijek i bila takva. Prema tome, mislim da mogu i kao član odbora doista reći sve najbolje o radu samog odbora i o činjenici na koji način je odbor funkcinirao i o inicijativama koje su realizirane kroz okrugle stolove i suradnju sa medijima. Ali osobno mislim da svi skupa i nacionalni odbor ali i svi zajedno i Vlada i Hrvatski sabor, ali prije svega mislim tu i na medije moramo napraviti više na komunikaciji sa javnošću zato što očigledno da hrvatska javnost nije u potpunosti upoznata sa svim onim što nas čeka u vrlo bliskom razdoblju. Naravno da nitko od nas ne mora znati sve što će se događati u svakom pregovaračkom poglavlju, ali mislim da bismo temeljne stvari i temeljne poruke i ono što očekuje hrvatske građane morali nastojati približiti svima onima kojih se to tiče a tiče se doista svakog građana Republike Hrvatske. I u tom smislu mislim da bi trebalo još poraditi na toj komunikaciji i mislim da je tu veća i odgovornost i medija u prenošenju onoga što nas čeka u budućnosti. Evo, ja osobno pozdravljam izvješće i sve ono što je rečeno vezano za izvješće i za rad samog nacionalnog odbora i dajem potporu tom izvješću. Hvala lijepo.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, moram kao zastupnik izraziti na izvjestan način nezadovoljstvo. Iz rasprava mogu zaključiti da postoji diskrepancija među članovima nacionalnog odbora o ocjenama o radu i uspješnosti pristupa Europskoj uniji. I ja kao zastupnik sebe doživljavam potpuno ravnopravnim u ovom Saboru jer zastupam one koji su mi dali povjerenje. Ali ne znam u čemu je ta diskrepancija, u čemu se sastoji taj nesklad. A mi bismo tome trebali presuditi kolegice i kolege zastupnici, mi moramo glasovati o izvješću nacionalnog odbora. Mogu pristupiti tome na dva načina, da kažem ne znam, pa neću dati glas, mogu dati povjerenje predsjednici jer mislim da je kao predsjednica odgovornija. Ali nije sada više važno šta mi mislimo nego šta će građani misliti Republike Hrvatske koje mi probleme imamo u nacionalnom odboru kada imamo potpuno apsurdnu situaciju da se u Saboru raspravlja kao da se radi o nacionalnom odboru, pred zastupnicima, pred građanima a ne znamo o čemu. Pa ja molim predsjednicu odbora da nas barem upozna u čemu je taj ne sklad, u čemu je diskrepancija? U čemu kolega Matušić misli drugačije, a vi kao predsjednica odbora mislite drugačije? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Pa kolega Leko, da ste me pažljivije slušali, onda biste jasno mogli izvesti zaključak da nema nikakve diskrepancije kada govorimo o radu i uspješnosti pregovaranja što se tiče nacionalnog odbora, je li, nema nikakve razlike o našem stajalištu. Ja sam to jasno i kazao na početku. Prema tome, kolegica Pusić je rekla na početku samo da je bilo pokušaja slabljenja inicijativnosti odbora. A ja sam rekao i objasnio o čemu se radi tu, i ja smatram da nije bilo tu tog slabljenja, jer sam akter tih zbivanja. Očigledno da postoje razlike u razmišljanju i stavovima, ali to nije stav nacionalnog odbora. Bez obzira što je to predsjednica iznijela, to ipak nije stav nacionalnog odbora. I nikada nismo se mi ni tako ponašali niti sam ja shvatio bilo kakvu inicijativu koja je bila na nacionalnom odboru kao pokušaj smanjenja inicijativnosti tog odbora. Kolegica jest, to je njeno pravo da je to tako shvatila. Ali kažem, to doista niti je opterećivalo rad nacionalnog odbora niti je smanjilo njegovu inicijativnost, niti u jednom području, niti u jednom dijelu. I zato doista, niti je bilo nikakvog, niti postoji bilo kakva diskrepancija kada govorimo o radu i uspješnosti pregovaračkog procesa, pogotovo u pogledu rada samog nacionalnog odbora doista, kažem, sve odluke, sve ono o čemu smo raspravljali doneseno je konsenzusom i u tom smislu ja mogu izraziti samo pohvale i reći da je nacionalni odbor doista radio na najbolji mogući način i da je odgovorio svim izazovima, uostalom to govore sva pregovaračka stajališta, ostala su još samo dva pregovaračka stajališta. Ne zbog onoga što je gospodin Kajin govorio, to doista nema veze o zaštićenim najmoprimcima. Pregovaračko stajalište u pravosuđu je potpuno novo, niti jedna država koja je ušla prije nas, nije imala posebno to pregovaračko stajalište. Samo je Hrvatska dobila, vjerojatno zbog iskustva, kod pregovaranja sa državama koje su ušle prije nas, ali samo je Hrvatska dobila to novo poglavlje. I u tom smislu to je poglavlje sada da ne ulazimo u detalje, ali sasvim sigurno nije zbog onoga o čemu je govorio kolega Kajin jer to nema veze ni sa tim niti sa ničim što se tiče pregovaračkih stajališta.
Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ovo izvješće koje smo dobili ja kao zastupnik, za mene ono ima određeno značenje jer je u prvome redu imam osjećaj jedan od glavnih pokretača da mi kao saborski zastupnici uopće vidimo šta se dešava i vezano oko ovoga, a da ne budemo samo informirani putem tiska ili nečeg sličnoga. Zato i ovo Izvješće od 1. 7. do 31. 12. Nacionalnog odbora po svojoj obuhvatnosti daje i meni osobno pokazuje i stanje u poglavljima 11. poljoprivreda i ruralni razvitak, 12. sigurnost hrane veterinarska i … [[Govornik se ne razumije.]] sanitarna kontrola i 13. ribarstvo. Mislim i smatram da sva ova tri poglavlja vrlo su važna za našu zemlju u procesu pregovaranja jer zadiru u područje gospodarstva koje ima posebno značenje za naše građane koji su uključeni u taj segment življenja. Međutim, i ovaj puta kraj svakoga poglavlja i dalje stoji opaska pregovori još nisu otvoreni. Za ova tri poglavlja, mislim da posebno ovo 11. poljoprivreda i ruralni razvoj je jedno od najtežih i najopsežnijih poglavlja, screnning je počeo već krajem 2005. a upravo i europska zajednička politika regulirana je mnogim obvezujućim pravilima koje moramo usvojiti i osigurati njihovu provedbu da bi se mogli suočiti … sa konkurentskim pritiskom koji ćemo imati iz Europske unije, jer gotovo polovica proračuna Europske unije otpada upravo na ovu zajedničku poljoprivrednu politiku u kojoj se sada javlja i ruralna. Kod nas na poljoprivredu otpada 10% bruto dohotka, a procjene su da oko pola milijuna stanovnika radi na tim poljoprivrednim gospodarstvima i da 10% radnog stanovništva ostvaruje dohodak od te djelatnosti, znači da je posebno još evidentno i stanje sa hranom. Imali smo prilike u prošloj godini vidjeti što znači samodostatnost svake proizvodnje zemlje koja imaju svoju proizvodnju, posebno u trenucima kada su nedostatno određene komponente za proizvodnju hrane, da li je to pšenica ili bilo koja druga. Hrvatska mislim da sa dobrom poljoprivrednom politikom može ostvariti tu samodostatnost, međutim što se kod nas dešava? Kod nas još uvijek nema ništa od tog svega, mi smo i dalje sve veći uvoznik. Škare debalansa su sve veće, a pregovaračka stajališta vidimo iz ovog izvješća da su predana 8. rujna 2008., pregovori nisu otvoreni. Međutim, o tim stajalištima ovaj Sabor ništa ne zna, nije dobio nikakve informacije. Zašto? Mislim da kad se krenulo u usuglašavanje sa ovim pravnim stečevinama Europske unije ustanovljeno je da postoji niz mjera hrvatske poljoprivredne politike koje su u neskladu sa ovim pravnim stečevinama. Kakvo je stanje danas? Mislim da je danas stanje da li je sve to u ovim stajalištima riješeno ili i dalje postoje problemi. Jedan od problema koji se stalno ja mislim i kreće, to je Zakon o potporama, jer znademo da one promjene koje je donio ovaj Sabor da su bile produkt koalicijskog sporazuma vladajućih stranaka i nije bilo nekog usuglašenoga modela prema Europskoj uniji. Novi zakon, i danas smo o tome nešto čuli, je u pripremi. Da li je upravo on zapreka za otvaranje ovih pregovora ili nešto drugo? Normalno da ćemo ovo poglavlje vjerojatno trebati usaglašavati i dalje, kao što je i ovaj Zakon o potporama i da tada ne bi trebalo biti nikakvih problema. Normalno da i pitanje poglavlja 13.-Ribarstvo, mislim da je u tome dijelu još lošije stanje, pitanje ZERP-a već daleka prošlost, a on je svojevremeno bio kao glavna prepreka. Međutim, tih prepreka nažalost se javlja sada i u težim i u većem obimu i ovo općenito gledano izvješće taksativno nam pokazuje stanja koja su se dešavala od 1.7. do 31.12. Sa pregovorima u ovoj godini 2009. stanje izgleda kazuje da ćemo vrlo teško završiti pregovore do kraja 2009. godine, posebno što i dalje slušamo određena prepucavanja sa Slovenijom, normalno preko tiska. Ovdje nikada nije bilo nešto konkretnoga govoreno o tome, a kao Sabor osim ovakvog izvješća Nacionalnog odbora, mi ne dobivamo neke konkretne informacije od strane Vlade ili resornih ministarstava. I zato mislim da ovaj Nacionalni odbor ima svoje značenje i da ga treba poduprijeti, odnosno da trebamo i dalje imati određena viđenja koja dobivamo pa makar i preko ovoga odbora. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda. Gospođa Marija Burić Pejčinović.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih ispravila netočan navod kolege Bodakoša da Vlada, da samo od ovog odbora dobivamo informacije o pregovorima. Naime, Vlada podnosi redovito svakih 6 mjeseci izvješće o pregovorima, prema tome to je prigoda u kojoj Vlada pokazuje ono što se događa u pregovorima i prigoda u kojoj vi možete, ako vas nešto zanima, pitati. Mi smo takva izvješća raspravljali i vjerujem da će uskoro doći novo izvješće pa će se moći o tome govoriti. Hvala lijepa.
Želi li predsjednica Odbora? Da. Gospođa Vesna Pusić, predsjednica Nacionalnog odbora, završni osvrt.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Hvala još jedanput svima koji su raspravljali. Da odgovorim na nekoliko primjedbi ili pitanja koja su bila u raspravi. Što se tiče, ono što je potaknuo kolega Leko, što se tiče izvješća Nacionalnog odbora, u njemu je taksativno nabrojeno sve ono što je Nacionalni odbor zadužen raditi, na koji način je to odradio, kao i stanje pregovora. Po logici stvari što se poglavlja tiče, Nacionalni odbor naravno može pratiti dinamiku pregovaračkog tima. Kad pregovarački tim završi pregovaračko stajališta, Nacionalni odbor o njemu raspravlja. U tom pogledu cijela stvar nije kontroverzna. Ono u čemu su se javile kontroverze je, kad izgradite jednu novu instituciju kao što je Nacionalni odbor, na koji način ju možete iskoristiti zato da stvarno nešto doprinese ili ju minimalizirati i ugušiti da po mogućnosti nema nikakvu bitnu funkciju. To je ključna dilema. Ovisi o tome kako si postavite cilj. Svrha i ove današnje rasprave je da se maksimaliziraju mogućnosti Nacionalnog odbora i iskoristi potencijal koji kroz njega postoji, a ne da se uguši i postepeno marginalizira u cijelom procesu, naročito sada kad je cijeli proces u dosta teškoj krizi. Jer cijeli proces de facto ne ide naprijed, bez obzira što je naša odluka da mi rješavamo pitanje mjerila za zatvaranje, bez obzira što ih nismo formalno dobili od komisije, nego samo neformalno, dakle da ispunjavamo uvjete kako bi mogli u jednom trenutku kad se odblokira cijela stvar završiti vrlo brzo. Naravno da je to pametno se tako postaviti jer je to jedino što možemo u svoju korist u ovom trenutku što se samog procesa pregovora tiče. Ali naravno, da bi taj proces se odblokirao na tome treba raditi pa u najmanju ruku i zakonodavna i izvršna vlast, a vrlo vjerojatno i ono što je kolega Kajin rekao što je u jednom malom segmentu imalo veze sa ovom temom, a to je lokalna samouprava. Tu puno može lokalna samouprava doprinijeti. To nema nikakve sumnje. To je zbog toga što zaista su to ljudi koji to osjećaju na svojoj koži. Što se tiče informacije o pregovaračkim stajalištima istina je da Parlament nema informaciju o pregovaračkim stajalištima. Takva je bila odluka. Ja sam apsolutno otvorena da o tome raspravljamo još jedanput da li da ili ne. Razlog tome je da u pregovaračkim stajalištima, glavni razlog tome je da u pregovaračkim stajalištima se traže odgode za koje nije sigurno da ćemo dobiti, a za neke je gotovo očito da nećemo dobiti i sa idejom da se pregovaračkim stajalištima prije nego što su ona prihvaćena se dižu određena očekivanja koja onda neće biti ispunjena i kroz to se stvara neka vrsta negativne klime. To ima logike. Taj argument ima logike, a ta, te odgode koje mi tražimo su vrlo različite. U nekim poglavljima mali broj potpuno jasno, u nekim poglavljima komplicirane, različite razine važnosti. I konačno, što se okruglih stolova tiče spomenuli ste poticaj u poljoprivredi. Mi smo na Nacionalnom odboru raspravljali da naš prvi okrugli stol ove godine bude upravo model poticaja u poljoprivredi kako sa postojećeg se preseliti. Međutim, obzirom da tu moramo pratiti pregovarače jer oni, pregovarački tim oni još rade na toj zadaći, onda će to biti naš drugi okrugli stol. Dakle, negdje u proljeće, a prvi će biti 10. ožujka na temu “Društvena isključenost“. To je, odnosi se na temu vezano na temu vezanu na poglavlje XIX – Socijalna politika i zapošljavanje, a nešto od toga smo i jučer u raspravi čuli što se tiče ovih fondova europskih koji upravo za taj problem društvene isključenosti ili za rješavanje tog problema ćemo koristiti. Dakle, to će biti prva, a poticaji koje ste vi kolega spomenuli će biti apsolutno druga tema čim usaglasimo to sa pregovaračima. Zahvaljujem još jedanput svima.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Izvješće o radu Nacionalnog odbora za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2008. godine, Podnositelj: Nacionalni odbor Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o radu Nacionalnog odbora za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2008. godine.". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Izvješća o radu Nacionalnog odbora je prihvaćeno većinom glasova sa 113 glasova za i 2 suzdržana glasa.
Dok u vezi točke 6. i 7. ne budu distribuirani izvješća odbora prijeći ćemo na točku 8, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 258. Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa Dražen Vikić Topić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, gospodine potpredsjedniče. Nacionalna zaklada za znanost i visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske osnovana je 2000. godine, a počela je izgradnjom procedure financiranja projekata u znanosti i visokom obrazovanju 2004. godine. U protekle četiri godine zaklada je stvorila kadrovske pretpostavke za implementaciju europskih standarda u financiranju projekata i stoga je Vlada zaključila da je došlo vrijeme da se projektno financiranje prebaci na Zakladu za znanost i visoko obrazovanje i tehnologijski razvoj, te je na sjednici svojoj 29. siječnja predložila Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost. Naime, na ovaj način će se omogućiti da se znanost u Hrvatskoj stabilnije i kontinuirano financira je li će se projektno financiranje dešavati putem zaklade, putem … [[Govornik se ne razumije.]] projekata, a institucionalno financiranje će se provoditi putem Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa pri čemu će i iz tog segmenta osim hladnog pogona institucija, osim nabavke kapitalne opreme znanstvenih novaka jedna određena suma dolazi i za tzv. intramuralne, unutarnje, interne projekte institucija gdje će se određene sume fiksne za takve institucije ocijeniti, procijeniti. Prema tome, naime to je na neki način prijedlog koji ide prema najboljoj europskoj praksi i smatramo da je došlo, sazrelo vrijeme da mi to u Hrvatskoj smo sposobni takav jedan novi sustav uvesti s time da će zapravo znanstveni sustav po našem mišljenju profitirati. Evo to bi bilo ukratko gospodine predsjedniče. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, za europske integracije, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, predsjednik odbora gospodin zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, štovani tajnici. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 12. sjednici održanoj danas 18. veljače Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z.E. br. 258. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Prije nego pročitam ovaj zaključak odbora moram vam se ispričati zbog brzine pripreme ovog teksta, potkralo se nekoliko tipfelera, malih grešaka. Međutim, ono ni malo ne dovodi u pitanje konzistentnost teksta. Dakle, u raspravi je postavljen veći broj pitanja vezanih uz predloženu reorganizaciju koja bi financiranje znanstveno-istraživačkih projekata postavila na nove temelje čineći ovaj dio znanstveno-istraživačkog rada djelomice neovisnim od državnog proračuna. Međutim, prijedlog nije popraćen dovoljnom argumentacijom tako da izaziva, ostavlja zapravo otvorenim niz pitanja i statusne i financijske naravi koja su međusobno uvjetovana, a svode se na potrebu da se odgovori na temeljno pitanje kako će i pod kojim pretpostavkama Nacionalna zaklada za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske preuzeti i mjesto i funkciju članka 111. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Osim toga ukazano je da dosadašnji odnos prema Nacionalnoj zakladi za znanost, visokom školstvu i tehnologijski razvoj nije bio u pogledu njezinog financijskog osposobljavanja zadovoljavajući, a pitanje će se zacijelo zaoštriti u slučaju da ova zaklada preuzme središnju ulogu financiranja znanstveno-istraživačkih projekata. Prigodom predložene reorganizacije rada treba voditi računa o izričitim razlozima što ih postavlja Zakon o zakladama i fundacijama na snazi od godine 1995. o čemu predlagatelj nije ipak pružio dostatna obrazloženja. Rasprava je pokazala da postoji još niz pitanja nedoumica otvorenih ističući da je potrebno upravo ta pitanja temeljitije i primjerenije elaborirati. Naime, u ovom slučaju, što je vrlo bitno ne radi se o imperativu da se odgovarajući hrvatski propisi usklade s europskom pravnom stečevinom, već o namjeri predlagatelja svake hvale vrijednoj da ponudi takav sustav istraživanja znanstveno-istraživačkih projekata, odnosno njihovog financiranja koji je kompetitivan sa najboljom europskom praksom. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 5 za i 2 suzdržana iz navedenih razloga ocijenio da nema dovoljno razloga da bi se ovaj zakon donio po hitnom postupku, u čemu smo postigli i suglasnost sa predlagateljima i donio sljedeći zaključak Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske u prvom čitanju. Svi prijedlozi i primjedbe uputiti će se predlagatelju radi utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Zaklada je formalno pravno osposobljena za djelovanje 2002. godine. Ona je organizacijski osposobljena 2003. godine i eto, trebalo nam je 6 do 7 godina da konačno dođemo do one razine i do onog trenutka kada zaklada počinje dobivati one konture zbog kojih je osnovana. Tako da je na neki način ovaj akt, ovaj prijedlog u velikom zakašnjenju. SDP podržava ovaj akt ili ideju koja stoji u njegovom temelju jer je riječ o značajnoj promjeni u funkcioniranju odgovarajućih organa ili tijela koja će upravljati znanošću u Republici Hrvatskoj. Slijedeći na taj način najbolje svjetske prakse Sjedinjenih Američkih Država, Nacional Science foundation ili europske, European science foundation, … [[Govornik se ne razumije.]] , Švicarske, Finske itd. itd. Riječ je naime o tome da se zakonski reguliraju uvjeti pod kojima udruženi znanstvenici zaklade ili agencije odlučuju o najboljim znanstvenim projektima, što im pruža mogućnost da u potpunosti slobodno, jednako tako kreativno, ali istovremeno i odgovorno odlučuju o strukturi razvoja znanosti u svojoj sredini. Pri tome se, naravno rukovodeći s jedne strane izvrsnošću ili odličnošću, a s druge strane kompetitivnošću koja uvijek u znanosti mišljena kao međunarodna. Konačno, dobivamo prijedlog zakona o tome, međutim taj prijedlog zakona je vrlo specifičan i po našem sudu on je u nekoliko aspekata nedorečen, a pretpostavlja i određene organizacijske predradnje koje njime nisu predviđene. Riječ je o svojevrsnom dualizmu između projektnog i institucionalnog financiranja. Projektnog s jedne strane gdje bi se financirali znanstveno-istraživački projekti, a institucionalno s druge strane gdje bi se financirale i znanstveno-istraživačke ustanove. Nažalost, projektno financiranje prema financijskoj projekciji 2009. godine bi iznosilo nepunih 15%, dok bi ministarstvo zadržalo 85%. Instituti, nabavka opreme, financiranje i odobravanje znanstvenih novaka, sve bi dakle ostalo u ingerenciji ministarstva, a zaklada bi, govorim o onome što je predloženo u tekstu, dakle naslov je zaklada, zaklada bi na taj način financirala samo znanstveno-istraživačke projekte ili njihove izvedbene dijelove i na taj način bi u osnovi, dakle ovakvom raspodjelom i ovakvim dualizmom bilo onemogućeno njezino funkcionalno djelovanje, što mi priželjkujemo. Zašto činiti tek jedan mali korak i zašto činiti tek promjenu u jednom jedinom segmentu, a ne u cjelini, meni nije u potpunosti jasno i mi bismo se založili da ta promjena bude znatno dublja i znatno veća nego što je ovim zakonom predviđeno. Drugo, da bi cijela stvar u reorganizaciji hrvatske znanosti ili znanosti u Hrvatskoj mogla funkcionirati, potrebno je obaviti još neke organizacijske predradnje. Ja ću vas podsjetiti da u Hrvatskoj postoji 26 javnih znanstveno-istraživačkih instituta koji su zakonom, uglavnom dakle velika većina njih je zakonom iz 1993. godine iščupana sa sveučilišta da bi bila osamostaljena u znanstveno-istraživačkom institutu. S obzirom da sveučilišta žude za novim kadrovima, za novim prostorima i za novom opremom, s obzirom da Hrvatska kao relativna mala i siromašna zemlja ima 26 znanstveno-istraživačkih instituta koji su razdrobljeni, vrlo često i toliko mali da ih se jedva zamijeti. Postoji obostrana potreba za reintegracijom instituta u sveučilišta čime bi sveučilišta dobila i nove kadrove i novu opremu i nova sredstva i nove prostore, a znanstveno-istraživačka djelatnost bi dobila znatno veći okvir i mogućnost sinergičkog funkcioniranja, dakle kroz svoju trans ili interdisciplinarnost, što je danas svojevrsna obaveza u organizaciji znanstveno-istraživačke djelatnosti. Stoga mi se čini da je potrebno puno brže realizirati ono što smo 2003. godine pripremili, a to je reintegracija jednog dijela znanstvenih instituta u sveučilišta, pri čemu ni u kom slučaju ne prestaje njihova djelatnost, za Boga miloga, nego ona dobiva drugačije institucionalne okvire, a može se organizirati u sveučilištima u obliku instituta, zavoda, centara, kako god želite. To eventualno reintegriranje, a mi se nadamo da će do njega doći, nikako ne bi smjelo biti mehaničko jednostavno tj. nasilno i prisilno, nego bi moralo biti sporazumno, tj. takvo da u njemu svoje interese razaznaju obje strane, i s jedne strane sveučilišta i s druge strane instituti. Nadamo se da će do toga uskoro doći i tada će, dakle ta zaklada kako se ona sada, čiji se rad sada predviđa i hoće organizirati dobila svoj znatno veći smisao od ovoga koji joj je sada dodijeljen. I konačno, financije mi smatramo da je u proteklih nekoliko godina zaklada bila financijski izrazito zapostavljena premda je radila vrlo značajne iskorake o čemu smo imali priliku raspravljati kada smo dobili Izvještaj godišnje Nacionalne zaklade za znanost koji je uglavnom bio popraćen vrlo pozitivnim ocjenama možda i superlativima ali se bez obzira dakle na te značajne gotovo strategijske iskorake ministarstvo odnosilo maćehinski prema zakladi. U svojim inicijalnim fazama zaklada je uspjela sakupiti 120 milijuna kuna iz državnog proračuna, u zadnjih četiri ajde da tako kažemo godine je dobila milijun i 870 tisuća i to prve godine funkcioniranja nove vlasti, tj. 2004. godine. A sve ostalo je bilo nula i to je nešto što zapravo pokazuje istinske nakane ili zbiljske nakane i orijentaciju ove Vlade prema funkcioniranju Nacionalne zaklade. Dakle, ako joj se dopušta djelovanje onda ono bi moralo biti kao ipak u nekakvim okvirima. Mi mislimo da bi to djelovanje Nacionalne naklade za znanost trebalo biti puno i znatno šire gotovo neograničeno u odnosu na ovo što je sada predviđeno ovim zakonom. Drugo, raspolaganje financijama za znanost je potpuno nekontrolirano u dosadašnjoj praksi ministarstva. Mi ne znamo i nikada nismo dobili izvještaje, niti se o tome vodi računa, niti se o tome poduzimaju bilo kakve analitičke radnje. Zašto su trošena sredstva za znanost i na koji način su ona utrošena na najbolji mogući način? Dva su naravno kriterija da to ustanovimo. S jedne strane, da vodimo evidenciju o tome koliko je objavljeno radova u međunarodnim publikacijama, u tzv. "cc revues" tj. časopisima sa evidencijom citiranja i da na taj način vidimo koliko su naši znanstvenici i znanstvenici uspješni u svom znanstveno-istraživačkom radu. A drugi podatak, i tu stojimo loše ali s obzirom na uložena sredstva relativno dobro jer naši radovi koštaju "relativno malo" novaca i tu smo relativno efikasni. No, riječ je o vrlo malom sloju onih koji u tome uspijevaju. Druga metoda praćenja uspješnosti znanstveno-istraživačke djelatnosti je život rezultata znanstvenih istraživanja u gospodarstvu, proizvođenju nove vrijednosti, u patentima i tu Hrvatska stoji katastrofalno loše, ne loše nego katastrofalno loše te je krajnje vrijeme da se smisli efikasan način da sredstva ulagana u znanost budu efikasno potrošena, da znanost doprinosi boljitku sredine u kojoj se razvija i da zapravo od toga svi mi, uostalom oni koji plaćaju porez imamo koristi. Drugačije govoreći da se cjelokupni sustav preorijentira prema znanstvenoj efikasnosti što god to onda moglo značiti. Uz to, dakle uz ove primjedbe mi imamo još dva prijedloga o kojima molimo da se ozbiljno razmisli. S jedne strane treba dobro razmisliti o nazivu institucije koja bi to radila, da li je riječ još uvijek o Nacionalnoj zakladi za znanost ili je to zapravo Agencija za znanost i tehnologiju koja ima nešto drugačiju svoju profilaciju i drugačiju funkciju. I drugo, ukoliko se bude išlo na ovaj zakon onda se jednim zakonom ne mogu mijenjati još i dva preostala zakona nego treba intervenirati u dva zakona, dakle Zakon o znanstveno-istraživačkoj djelatnosti i Zakon o zakladama. Drugačije govoreći, potreban je cijeli paket da bismo ovaj zakon i ovu inicijativu mogli ocijeniti pozitivno. I konačno, kolegice i kolege riječ je o jednoj vrlo ozbiljnoj strukturnoj promjeni načina funkcioniranja i djelovanja Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i mislimo da ta strukturna promjena s jedne strane zahtijeva znatno ozbiljniju argumentaciju a možda i nešto detaljniju zakonsku regulativu nego što je ova. I drugo, smatramo da bi bilo optimalno kada bi ministarstvo došlo sa cijelim nizom reformskih mjera u jednom paketu zakona, o sveučilištima, o znanstveno-istraživačkoj djelatnosti, o Agenciji za znanost i visoko obrazovanje koja je manje-više evaluativna, o različitim oblicima međunarodne suradnje itd., da ne nabrajam sve potrebne zakone i normativne akte. Bilo bi puno produktivnije kada bismo imali pred očima cjelinu da nam se ne bi desilo ono što nam se dešavalo na što smo upozoravali ali naši argumenti nisu naišli na pozitivan odjek kada smo donosili pedagoške standarde pa kada smo donosili Zakon o osnovnom i srednjem školstvu. Pa ako sada donesemo ono što je na javnoj raspravi a zove se okvirni kurikulum tada ćemo povratno trebati mijenjati i jedan i drugi zakon koji smo donosili u proljeće obrnutim redoslijedom. Dakle, bilo bi optimalno kada bi ministarstvo i Vlada donijeli cijeli paket mjera i prezentirali ih Saboru i tada bismo bili sigurni s jedne strane da su predložene mjere cjelovite a s druge strane da se misli ozbiljno. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi predstavnici ministarstva, državni tajnici, gospođe zastupnici, gospodo zastupnici. Dopustite nekoliko misli ispred kluba Hrvatske demokratske zajednice o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Mi prihvaćamo isto tako da ovo bude u dva čitanja kao što je odbor odredio. I ovdje je vrlo očito jasno da se jedno iskustvo i praksa koja je rađena posljednjih četiri, pet godina u financiranju znanosti i uopće u razvoju znanosti sada dorađuje, dograđuje u skladu sa hrvatskim iskustvima ali i stvaranja okvira za jedan europski iskorak hrvatske znanosti i obrazovanja ako smijem tako reći. Gospođe i gospodo, kada se sumira ovaj zakon koji nije tako opsežan može se u četiri dijela reći što se konkretno mijenja. Tako prvo što se mijenja smanjuje se obvezna osnova imovine zaklade. Kako bi se oslobodio dio sredstava već ove godine od 40 milijuna kuna našlo se takvo rješenje i koje će se ugraditi u ovom prijelaznom razdoblju financiranje kao instrumenti za financiranje znanstvenih istraživanja u ovoj tekućoj godini. Tako da je to dobro, jer svoju djelatnost će tako moći zaklada potvrditi. Drugo što se mijenja, ukida se obveza registriranja 50% sredstava koja se dodjeljuju iz državnog proračuna kao osnovne imovine dok se ne prikupi 100 milijuna kuna čime se otvara mogućnost izravne uplate na račun zaklade iz državnog proračuna za financiranje programa bez potrebe osiguranja dvostrukog iznosa sredstava. To je bio jedna instrument koji je onemogućavao, koji je paralizirao određena sredstva, a ta sredstava se sada može aktivno staviti u znanosti i to je dobro za sve znanstvenike po mjerilima koji su transparentni, javni i kako se može činiti i izravno se može uključivati novac na račun zaklade. Treće što je važno reći što ovaj zakonski prijedlog mijenja. To je propisuje se sprečavanje sukoba interesa. I u praksi koja se provodila oko recenziranja projekta i nešto drugo programa, vidjelo se određene propuste, tako da ovim se propisuje sprečavanje sukoba interesa, nemogućnost sudjelovanja u zakladnim tijelima najviših državnih tijela, čime se osigurava nezavisnost, nemogućnost natjecanja za članove tijela zaklade za sredstva zaklade, njihova obveza da prijave svako postojanje sukoba interesa u odnosu na projekte. I ono četvrto što je važno reći, što je možda najvažnije u izgradnji konstrukciji financiranja i odlučivanja oko projekata i programa istraživanja, daje se naime Nacionalnoj zakladi za znanosti i visoko školstvo autonomnu i središnju ulogu u financiranju znanstvenih projekata. I to je ta dimenzija što približava Hrvatsku u tom pogledu europskom iskustvu. Gospođe i gospodo mislim da je ovdje važno pročitati članak 2. Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj nakladi za znanost i visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Zašto? Jer upravo ovdje se vidi sav smisao tih promjena koji je ovako napisan. Tako da članak 2. ovog prijedloga mijenja članak 3. i glasi: "Zaklada se osniva sa svrhom promocije znanosti, visokog školstva i tehnologijskog razvoja u Republici Hrvatskoj s temeljnim ciljem osiguravanja gospodarskog razvoja i poticanja zapošljavanja. Zakladu osigurava potporu znanstvenih, visoko obrazovanih i tehnologijskih programa i projekata, te poticanje međunarodne suradnje na području visokog školstva. Potpora uključuje financiranje znanstvenih programa i projekata od posebnog interesa u području temeljnih, primijenjenih i razvojnih istraživanja. Zaklada dodjeljuje stipendije poslijediplomantima, poslijedoktorantima, te stručnjacima u gospodarstvu i stručnjacima u znanstvenim i visoko školskim ustanova Republike Hrvatske". U stavku 2. članka 2. kaže: "Zaklada raspisuje natječaje za znanstvene projekte i programe u skladu sa nacionalnim strateškim dokumentima, za razvoj znanosti, temelj kojih provodi postupak prijave, vrednovanje, nadzore evalvacije financijskih projekata i kolaborativnih znanstvenih programa". I u stavku 3. "Uvjet i postupak prijavljivanja, vrednovanja i donošenja odluka za financiranje znanstvenih projekata i programa utvrđuje se Pravilnikom o uvjetima i postupke za dodjelu sredstava za ostvarivanje svrhe zaklada". Evo mislim da ćete se složiti. Ovo je bilo naizust reći ali koliko je to kompleksan posao sadržajan i koliko je to sada iskustvo već iz prethodnog vremena uključeno u ovaj zakon. Ja mislim da se ovo odnosi i na visoko školske ustanove i na institute koje smo već ovdje čuli i da je sada stvoren taj okvir što je po meni vrlo, vrlo važno. No, dopustite mi u mojoj raspravi u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da istaknem i još neke razloge koje i na odboru se otvorila takva rasprava oko opreznosti s nekim iskustvima koje smo imali sada od 2004. godine na ovamo. I zaklada je i do sada imala ključnu ulogu u razvoju znanstvenih sustava namijenjenom koji je namijenjen. Ali sada gledajući u izgradnju cjelovitog sustava poticajnog projekta financiranja znanstvene djelatnosti vezanog za rezultate. Moramo reći da se primijetilo i određene slabosti u postojećem sustavu, iako je on bio postavljen da se vrše na određene programe i projekte stručne evalvacija, ali s obzirom da se dešavalo u tom miljeu ljudi koji rade skupa, bilo je moguće da po nekim linijama dođe do sukoba interesa, što se sprečava i što se ovim zakonskim prijedlogom odbacuje. Isto tako veliki broj projekata oko 2 tisuće 300 projekata koje je Ministarstvu znanosti prijavljeno, kada se sredstva raspoređivala onda smo došli pojedinačno na vrlo nisku razinu mogućnosti aktiviranja sredstava za te projekte. Tako da se i to želi promijeniti. I čini mi se da ovim promjenama će se raspršiti te sumnje i te poteškoće kojih je bilo. Isto tako gospođe i gospodo treba reći da ovim zakonom stvaraju temelji za rekonstruiranje zaklade prema uzorima najbolje europske prakse. I dalje, izmjena zakona inzistira na ustanovljenju njenih tijela i službi, te donošenju odluka sasvim nezavisnih od tijela državne uprave. Ali uvode potpunu jasnost sprečavanja sukoba interesa. Ovo što sam rekao i podcrtavam još jednom. Članovi tijela iz službi zaklade izuzeti su od prijavljivanja na projekte i moraju prijaviti svaki sukob interesa. I još nešto što je ovdje važno reći, a što se često pozivamo i ne smijemo zaboraviti, da je donošenjem ovog zakona ispunit će i obaveza iz pregovaračkog stajališta Republike Hrvatske za poglavlje 25. – Znanost i istraživanje, što je vrlo važno. Naime, nacionalnog programa za pridruživanje Europskoj uniji, potrebu jačanja nacionalnog istraživačkog sustava i unapređivanja sustava vrednovanja znanstvenih projekata, znanstvenika iz znanstvenih organizacija, preporuke zajedničkog stajališta država članica Europske unije u pogledu 25, te izvješća Europske komisije o napretku Republike Hrvatske, poboljšanja sustava dodjele državnih sredstava kako bi se osigurala izvrsnost. Eto to su sve razlozi da se predložilo i drugo čitanje kako bi iz rasprave se usvojile i neki prijedlozi koje treba još dodatno razmotriti i konačno. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice mogu reći da je ovaj prijedlog zakona prvi put u cijelosti depolitizira financiranje znanstvenih projekata, jer financiranje znanstvenih projekata prelazi s ministarstva na nezavisnu stručnu instituciju zakladu. To moramo osvijestiti. I to je veliki iskorak, ja bih skoro rekao hrabrost, ne samo ministarstva, nego akademske zajednice da ide tim putem, jer se izravno tako stavljamo na konkurentsko tržište da li je to vrijedno i to što činimo, koliko će biti koristi za hrvatsko društvo, koliko će biti mogućnosti rasti i prema gospodarstvu. Isto tako, u cijelosti ovim zakonskim prijedlogom usklađuje hrvatski sustav znanosti sa europskim istraživačkim prostorom a što nije nevažno, to je prevažno. I zato podržavamo donošenje zakona. I još nešto, zakon uvodi u cijelosti sprječavanje sukoba interesa pri recenziranju znanstvenih projekata a to je važno. I na kraju ovaj zakon je posljednji korak za iskorak hrvatske znanosti iz faze tranzicije. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem. I u ime Kluba HNS-a uvažena zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo tajnici, kolegice i kolege. Klub HNS-a smatra da što se hitnosti postupka tiče bilo je puno argumenata za i argumenata protiv. Neke argumente protiv hitnosti postupka ću navesti u ovom izlaganju koji naprosto se odnose na eventualnu potrebu dorade određenih regulativa. A što se tiče argumenata za, argument za glavni bi bilo da napravite to dok se netko ne dosjeti šta radite. Mislim da je zato što bi se moglo dogoditi da se i predomisle. Prema tome, u svakom slučaju je ovo jedan, to je bez daljnjega jedan pozitivni pomak i dobro bi bilo držati se na ovoj orijentaciji koja je ovim zakonom, to je jedan mali zakon, to nije zakon naravno o nacionalnoj zakladi za znanost, ta zaklada postoji i taj zakon postoji to su samo izmjene i dopune toga zakona. Ali u nekoliko, odnosno u prvom redu u jednom elementu imaju, nose sa sobom novum koji je značajan i koji zaista što je rijetko u našoj praksi, iskustvo koje je bilo naprosto kvalitetnije a to je iskustvo selekcije znanstvenih projekata i kontrole rezultata i utrošenih novaca. Dakle, da li to što se financirao neki znanstveni projekt je proizvelo neki rezultat koji je uopće upotrjebljiv odnosno u najmanju ruku objavljiv u znanstvenim časopisima. Dakle, model koji je u tome bio kvalitetniji i uspješniji se koristi i upotrjebljava i njime se zamjenjuje model koji je bio loš i koji je doživio mnoge kritike i pokazao se da ne funkcionira, prvo što se kriterija tiče a drugo da unosi zlu krv u znanstvenu zajednicu i uopće u taj istraživački prostor. Četiri ili pet stvari koje se zakonom rade koje su ovdje spomenute, upozoriti ću samo na neke. Dakle, jedno je smanjivanje obavezne osnovne imovine zaklade. Na to imam određena pitanja. Dakle, smanjivanjem sa 100 milijuna na 10 milijuna, obavezne osnovne imovine, bona fide interpretiram to kao oslobađanje sredstava iz onog što se mora čuvati i služi kao neka vrsta zametka za budući novac koji će zakladu učiniti samostalnom i stavljanje toga novca u znanstvene projekte, odnosno u istraživanje. S druge strane, time, bojim se, a molim da mi državni tajnici odgovore na to, time čini se da se odustaje od onoga projekta da zaklada faktički generira neki svoj vlastiti kapital s kojim će u budućnosti moći raspolagati i financirati i doprinijeti većem izdvajanju za znanost. Možda sam u krivu, ali molim vas da taj dio raščistimo, da li je to naprosto jedna vatrogasna mjera u situaciji u kojoj novaca nema, vi posežete za novcem koji je trebao biti temelj za buduću financijsku samostalnost, ili veću samostalnost zaklade i stavljate ga u promet. Dobro je da su visoki državni činovnici uključujući ministre, i zamjenike ministra, odnosno državne tajnike itd., ne mogu biti u tijelima zaklade i da je to definira neovisnost zaklade i da istovremeno i članovi tijela zaklade se ne mogu natjecati za sredstva zaklade u mandatu u kojem su u zakladi, odnosno još godinu dana poslije toga. Konačno, ono što mi se čini ključnom točkom je da zaklada zapravo počinje mijenjati, počinje preuzimati ključnu ili glavnu, ili s vremenom što se države tiče, jedinu ulogu u financiranju znanstvenih projekata i da se to sa ministarstva prenosi na Nacionalnu zakladu za znanost. Upravo zbog toga da bi se koristili modeli vrednovanja, selekcije i onda kontrole rezultata projekata koje je Nacionalna zaklada za znanost do sada uspostavila. E sada, ta točka koja se odnosi na postavljanje zaklade kao ključnog instrumenta u financiranju znanosti. Istovremeno govori o, zapravo promjeni jednog drugog zakona i sa tog stanovišta to mi se čini argumentom za drugo čitanje jer se govori o promjeni članka 111. Zakona o znanstvenoj djelatnosti. Ali u tom slučaju bi vjerojatno bilo logično da mijenjamo ovdje Zakon o znanstvenoj djelatnosti, dakle, da članak 111. jednog zakona mijenjamo mijenjajući taj zakon, a ne da mijenjajući Zakon o Nacionalnoj zakladi za znanost, mijenjamo Zakon o znanstvenoj djelatnosti. Dakle, jednim zakonom ukidamo članak iz drugog zakona. Vjerojatno bi trebali mijenjati Zakon o znanstvenoj djelatnosti da bi omogućili ovaj cilj, odnosno ovu svrhu koja, ili intenciju koja se ovim zakonom predstavlja koja je apsolutno pozitivna, nije to upitno, ali tehnički gledano čini mi se da bi tako bilo primjerenije. E sada, sve ovo je dobra ideja i ide u pravom pravcu, koristeći se pozitivnim iskustvima dakle, klub HNS-a će podržati. Jedino što se sudara sa jednim fundamentalnim problemom a to je koliko ukupno se tu novaca dijeli. Dakle, mi ćemo napraviti dobru zakladu, dobre modele selekcije itd., ali zaklada od države nije dobila ništa novaca u zadnje tri godine, kao što smo vidjeli u onom izvješću kad je bio tu na dnevnom redu izvješće Nacionalne zaklade za znanost. Izdvajanje od strane države za znanost je od 2004. sa 1,2 pala na 0,87. Trend upravo obrnut od svega živog, uključujući i ono što se ovdje spominjalo, a to je famozno poglavlje 25.-Znanost i istraživanje. U tom poglavlju, to smo mi otvorili i zatvorili u jedan dan kao što znate, prvo nema tzv. čvrstih acquisa, dakle nema to su samo mekani standardi. Ono na što se vi obvezujete da ćete prema nekom cilju ići, ali nemate nekakve formalne i formalizirane zakonske obveze. E sad, europski prosjek izdvajanja za znanost je 2% GDP-a. Naš program čak zakladin program je 3%, a u međuvremenu od postojanja zaklade je izdvajanje išlo od 1,2 na 0,87. Nema te zaklade na svijetu koja nam tu može pomoći. To je pitanje političke odluke. Da li mi hoćemo financirat znanost? Da li mi mislimo da je znanost instrument oporavka i izlaska iz krize ovog društva ili mi mislimo da je znanost luksuz? Ovim zakonom se, po mišljenju kluba HNS-a, popravlja model financiranja, ali ništa ne pomaže dobar model financiranja ako nemate financije. Ako nemate novaca, kriteriji mogu biti odlični, ali će na temelju pametnih, dobro sačinjenih recenzija vrlo objektivnih nitko neće dobiti ništa. Prema tome, ključni problem s kojim se suočava i dobro je i ovako pomaknuto u pozitivnom smislu strukturirano financiranje znanosti ne pomaže ako se znanost ne financira odnosno ako tu nema novaca i ako mi umjesto onog što smo preuzeli u okviru soft acquisa kao svoju obvezu, a to je da povećavamo izdvajanje za znanost, dakle u okviru tih mekanih europskih standarda, a ne zakonskih odredbi da povećavamo izdvajanje za znanost. A istovremeno smo cijelo vrijeme smanjivali, odnosno od 2004. na ovamo smanjivali izdvajanje za znanost, onda to niti ne vodi ka ispunjenju onih kriterija i obveza koje smo preuzeli privremeno zatvarajući ovo poglavlje, a niti će nam pomoći ovaj, po mišljenju HNS-a, popravljeni model financiranja. Prema tome, mi ćemo kao klub HNS-a podržati ove promjene Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost jer jesu poboljšanje, ali efekt ako se Nacionalnoj zakladi za znanost ne bude s jedne strane davalo apsolutno ništa novaca kao što je bilo zadnje tri godine i istovremeno se smanji temeljni kapital koji oni čuvaju, a njihovo glavno financiranje ako se sjećate iz izvještaja, bilo je iz kamata. E sad, to više nije 100 milijuna nego je 10 milijuna. Kamata isto više nema. Gdje su ti novci kojima će zaklada raspolagat? Ove godine će oslobodit nešto od tih novaca. Šta će radit sljedeće godine? šta će raditi godine iza toga? Dakle to je, ja bih rekla, prateći odgovor koji je potreban da bi ovaj model ne samo bio dobra ideja, nego imao i stvarnog smisla. Hvala vam.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednu prijavu. Uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Teško je na kraju ove, ne previše duge, ali kvalitetne rasprave o jednom malom zakonu, ali o jednoj velikoj i važnoj temi reći puno toga novoga, stoga mi dozvolite nekoliko možda dodatnih argumentacija na ono prvenstveno što su kolega Flego i sada kolegica Pusić i dva prijedloga na kraju. Dakle, ja osobno nemam ništa protiv toga da se promijeni model financiranja znanstvenih projekata. Ova dosadašnja praksa da je to bilo sve financirano iz ministarstva nije bila dobra i taj prijedlog da se to financiranje prebaci u nacionalnu zakladu odnosno negdje drugdje izvan ministarstava, ima moju apsolutnu podršku. Ja imam nekoliko problema vezano uz sam zakon koji ponavljam su već spomenuti, ali dozvolite nekoliko možda novih argumenata. Ovaj zakon, kao što je već rečeno, reducira glavnicu zaklade sa 100 na 10 milijuna kuna i sve ono što je već bilo dosad rečeno u raspravi, ja bih htjela upozoriti na članak 16. i članak 24. Zakona o zakladama i fundacijama koji je opći zakon pa se mora primjenjivat na sve zaklade i fundacij pa tako i na ovu, gdje odredbe Zakona o zakladama i fundacijama izrijekom kažu da se osnovna imovina zaklada koju čini imovine koju je zakladnik namijenio zakladi u aktu osnivanje itd. ne smije umanjivati u članku 16. odnosno, u članku 24. da se ta osnovna imovina može promijeniti samo ako se povećava, što je možda na neki drugi način formulirana ono što je spomenuto već ranije u članku 16. Stoga iako možda, ali samo možda, možemo naći argumente za smanjivanje osnovne imovine Nacionalne zaklade za znanost i visoko obrazovanje, bojim se onda da smo u sukobu sa općim Zakonom o zakladama i fundacijama, a onda sljedeći Zakon o zakladama i fundacijama to može dovesti, ako će se provodit upravni nadzor i svi oni instrumenti po tom zakonu i do konačnog ukidanja zaklade. Stoga dobra ideja može dovesti do ukidanja zaklade, ako će se poštivat Zakon o zakladama i fundacijama, pa vas molim da prvo o tome razmislite i drugo, do drugog čitanja nam date zapravo obrazloženje i odgovor i na taj problem. Ja isto imam dosta skepse u odnosu na to kako će zaklada prikupljati novce, jer ne samo da iz Državnog proračuna nije dobivala zaklada dovoljno sredstava kako je to bilo planirano prvotnom dinamikom kad smo zakon donosili 2003. godine, nego je gotovo redovna pojava da ako i neku visinu sredstava smo utvrdili u Državnom proračunu, u rebalansu proračuna smo ta sva sredstva bitno smanjili ili potpuno izbrisali. I sve je poprilično kulminiralo prošle godine kada je odlukom Vlade, dakle odlukom Vlade, ne Sabora nego odlukom Vlade u listopadu 2008. godine u odluci o preraspodjeli sredstava u državnom proračunu od 5 milijuna kuna planiranih za zakladu u 2008. iz proračuna Vlada skinula Nacionalnoj zakladi svih 5 milijuna kuna i svela sredstva za zakladu na nula kuna, bez obzira što je Parlament usvojio da to treba biti 5 milijuna kuna. Dakle, ne samo da imamo nominalno i formalno smanjivanje, nego si je Vlada dala i ovlast da mimo volje Sabora smanjuje i uzima sredstva za zakladu. To je dakle jedna praksa o kojoj ćemo govoriti u jednom drugom zakonu, ali i ovdje samo kao primjer da zapravo država prema zakladi jer do sada ne bila majka, nego i to ona najgora maćeha, a sada ćemo dati i još više posla, pa je naravno da su opravdani svi oni glasovi koji govore da se tu, koji govore o skepsi zapravo o financiranju zaklade iz državnog proračuna. Drugo je, ja bih također upozorila na članak 9. ovih izmjena i dopuna zakona koji kaže da se ovim zakonom mijenja članak 111. odnosno ukida članak 111. zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i zaista u paketu sa konačnim tekstom zakona moramo dobiti i konačni tekst izmjena Zakona o znanosti i visokom obrazovanju koji bi imao za ovu prigodu samo jedan članak koji bi rekao članak 111. se ukida jer je nomotehnički neprihvatljivo. Kolege koji se time više bave ja tu nisam stručnjakinja kažu čak i protivustavno da se jednim zakonom mijenja drugi zakon. Dosta se ovdje govorilo o financiranju, ja ću sada ponoviti jedan prijedlog koji sam dala jutros i na Odboru za obrazovanje čisto da uđe kao službeni i formalni prijedlog koji će onda tražiti očitovanje ministarstva kod konačnog prijedloga zakona. Naime, u Zakonu o zakladama i fundacijama je definirano da se posebnim zakonom, a sada govorim o tom posebnom zakonu može odrediti i obavezni doprinos određenim zakladama iz prihoda igara na sreću, odnosno iz dobiti određenih trgovačkih društava u državnom vlasništvu. Ja mislim i voljela bih da to dobije opredmećenje da je ulaganje u znanost, u izvrsnost, u visoko obrazovanje, u izvrsnost u visokom obrazovanju zaista državni prioritet i da ima u najmanju ruku status kao i sport. Stoga da sugeriram predlagateljima da u konačni tekst utvrde da se i iz sredstava igara na sreću može jedan postotak dodjeljivati i u sredstva zaklade. Onda uredbom Vlade naravno kad se određuje kako će se ta sredstva raspodijeliti da barem sa jednim malim, pa i možda i najmanjim postotkom znanost bude zastupljena jer se radi o zaista velikom iznosu sredstava. Jučer smo u Izvješću Državne revizije vidjeli da se ona vrlo često posebno u dijelu sporta i tehničke kulture koriste nenamjenski i da ih ljudi iz sporta i tehničke kulture uopće ne potroše. Prema tome, tu ima jedan mali, ali što se tiče države veliki iskorak u smislu priznavanja da tako kažem i znanosti i izvrsnosti u visokom obrazovanju u njezinom financiranju. I na kraju, nešto što je neizravno vezano uz ovaj zakon, a izravno vezano uz neke druge diskusije koje smo imali na ovaj zakon je stavljen pečat P.Z.E. dakle da je to europski zakon kojim se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo sa europskim zakonodavstvom. Mi smo ovdje u Saboru prije, prošli tjedan čini mi se raspravljali o planu usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije i tada sam govorila o zlouporabi da tako kažem tih P.Z.E. oznaka na našim zakonima. Ovaj zakon nema ni po jednom kriteriju ne može se smatrati zakonom kojim se hrvatski pravni sustav usklađuje s europskim. I ovaj zakon ne može i ne smije nositi oznaku P.Z.E. Nit je izmjena, dakle ove izmjene i dopune Zakona o zakladama navedena u planu usklađivanja zakonodavstva za 2009. koju usvoji ovaj Sabor, niti u onom planu za 2008., niti u onim prijašnjim planovima. A mislim da ni jedan osim zakona koji se nalaze na tim popisima ne mogu nositi tu oznaku P.Z.E. i ja još jednom molim evo sad Ministarstvo znanosti koje je to učinilo nekoliko puta, ali i Vladu općenito da ne zloupotrebljava argument pristupanja Europskoj uniji i lupanja tih P.Z.E. pečata i di treba i di ne treba jer ovdje to stvarno nije slučaj. Da je onda bi se to nalazilo u onom popisu zakona kojeg smo mi kao Parlament svake godine usvajamo o usklađivanju zakonodavstva. Eto toliko. Ja mislim da ću, mislim da pogotovo nakon provedene rasprave da ću u glasanju kod ovog prijedloga zakona biti suzdržana. Ja podržavam ideju da se ide u dva čitanja to je razlog suzdržanosti, inače bi rezultat bio, glasanja bio bitno drugačiji. Ali iz jednostavnog razloga što mislim da je potrebno uskladiti ovaj zakon sa zakonom o zakladama i fundacijama, odnosno dobiti na neki način u obrazloženjima zakona vrlo jasne naznake, da ne kažem obećanja jer obećanje najčešće ludom radovanje o financiranju, odnosno održivom financiranju zakladne svrhe koja se ovim zakonom i mijenja i bitno proširuje iz sredstava državnog proračuna. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Dražen Vikić Topić, državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na konstruktivnoj diskusiji, sugestijama, korekcijama i naravno Vlada prihvaća da ovaj prijedlog zakona ide u drugo čitanje, jer smo vidjeli da još ima nekih stvari koje moramo i bolje objasniti i raščistiti. Ja bih samo rekao da možda ipak stvari nisu tako crne. Vrlo kratko raste, mi smo analize radili. Taj postotak BDP-a on ide u ciklusima od četiri godine. Sad je u ciklusu rasta tako da ona informacija od 0,87% je bila za 2006. Za 2007. je već 0,98% a neke procjene koje sad imamo da bi za 2008. mogle biti 1,1. Ali naravno, naravno da se znanost mora puno više financirati. To financiranje stalno raste. Podsjetimo se samo još kratko bolonjsku, ovu pardon Lisabonsku strategiju gdje kaže da taj omjer ide se prema 3%. U Europi je oko 2%, mislim da je prosjek 1,8 makar na primjer Španjolska ima na primjer 1,22 a Mađarska mislim da ima 0,48. Ali mora omjer biti sredstva iz proračuna otprilike 1/3, 33% a sredstva iz drugih izvora iz gospodarstva 66. Kod nas mi u biti ovog trenutka imamo puno veći udio sredstva iz proračuna, tako da u ovom postotku 0,98% ja znam da iz proračuna dolazi oko 0,55%. Znači, mi imamo skoro obrnuti omjer i zato smo cijeli niz podzakonskih akata donijeli gdje bi motivirali gospodarstvo i druge subjekte da što više ulažu u znanost. Evo, ja se još jednom zahvaljujem. To ćemo prihvatiti, razmotriti i prihvaćamo drugo čitanje. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
13., Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske, hitni postupak, P.Z.E. br. 258. Rasprava je zaključena. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je prijedlog matičnog saborskog radnog tijela da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u redovnoj proceduri. Sukladno prijedlogu Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona.". Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu ovih zaključaka. Rezultat? Ovi zaključci su prihvaćeni većinom glasova 80 glasova za, 28 glasova suzdržanih i 4 glasa protiv.
I sad se vraćamo na točku 6. a to je - Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnjeg predsjednika i dijela članova i o imenovanju novog predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Vlada je predložila ove odluke na temelju članka 10., 11. i 115. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Radova Fuchs, državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Prijedlog kojeg je uputila Vlada za imenovanje je redoviti postupak gdje Sabor Republike Hrvatske treba imenovati polovicu članova Nacionalnoga vijeća za visoko obrazovanje jer se pola članova mijenja svakih dvije godine. U ovom prijedlogu koji je sačinjen iz pristiglih kandidatura uočeno je da nema predstavnika koji bi dio direktno nominiran od strane visokih učilišta, veleučilišta i visokih škola. To je jednostavno stoga što kandidatura nekog od strane ovog dijela visokoškolskog sustava nije prispjela i nije došla. Međutim, mišljenja smo da se i ovakav prijedlog može prihvatiti i uvažiti samim time što jedan član, profesor Siniša Popović je ujedno i profesor na društvenom veleučilištu u Zagrebu. Pa ja vas molim da razmotrite ovaj prijedlog i nadam se da će ga Sabor prihvatiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, uvaženi Petar Selem, predsjednik odbora. Izvolite.
Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na 12. sjednici 18. veljače razmotrio je Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika i dijela članova i imenovanju novog predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Nakon rasprave u kojoj je primijećena ista činjenica koju je gospodin državni tajnik naveo da proporcije predviđene nisu apsolutno poštovane, ali jasno se primilo na znanje činjenicu da je objektivna situacija prijava bila takva kakva je bila na raspisani natječaj i da, jasno se ne može nikoga prisiljavati da se javi ukoliko se nije javio. Odbor je nakon rasprave jednoglasno donio zaključak da se predlaže Hrvatskom saboru da donese Odluku o razrješenju dosadašnjeg predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje i Odluku o imenovanju novog predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Hvala.
Na odbore izvješće odbora nismo imali do sada … [[Govornik se ne razumije.]] Imati ćete sada priliku reći nešto jer ćete govoriti u ime kluba. Otvaram raspravu. Prvo su na raspravi klubovi. U ime kluba SDP-a, uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dozvolite mi prvo ovo. Naime, kolega Flego i ja kao predsjednici SDP-a na Odboru za obrazovanje smo glasali protiv ove odluke i nije točno da je odluka donesena jednoglasno. Naime, izvješće odbora je krivo vjerojatno u ovoj cijeloj brzini od ujutro, cijeloj brzini, to je bila moja intervencija, naime odbor nije jednoglasno utvrdio, mislim valja reći obzirom da ste vi izgovorili da je jednoglasno. Zahvaljujem. E sad, što se tiče mog govora u ime kluba, dakle kao što sam rekla, mi iz kluba SDP-a nećemo podržati ovu odluku o imenovanju članova Vijeća za visoko obrazovanje, ne stoga što smatramo da su svi predloženici loši, među njima naime ima i nekoliko vrlo dobrih i odličnih kandidata. No međutim, mi ovdje kao zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru imamo obvezu poštivati zakon, položili smo prisegu kad smo primali svoj mandat u kojem izrijekom kaže da ćemo se u svom radu držati i Ustava i zakona i mislim da nitko od nas koji je tu prisegu položio ne može glasati za ovu odluku jer je ona naprosto suprotna zakonu. To da je odluka suprotna zakonu ne kriju ni predstavnici ministarstva, kolega Fuchs je to i rekao u uvodnom obrazloženju. Naime, Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju vrlo jasno i nedvosmisleno utvrđuje da su članovi Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje 7 sveučilišnih profesora, od kojih jedan treba biti s područja obrazovanja nastavnika, 2 profesora visoke škole, 2 znanstvenika zaposlena u znanstvenom institutu te dvije osobe izvan sustava znanstvenih djelatnosti i visokog obrazovanja. Od ovih 6 članova koje sada imenujemo, 1 osoba je bila iz redova profesora visoke škole, sada se ne imenuje niti jedan profesor visoke škole i prihvaćajući ovu odluku imati ćemo Nacionalno vijeće koje je suprotno zakonu, a time i sama ova odluka je nezakonita. Velim ponavljam, bez obzira na to što mi mislili o pojedinim predloženicima. Ovakvih slučajeva smo imali i do sada u prošlosti prije 4 godine čini mi se je bio prilično sličan problem jer nije bio ispoštovan kriterij regionalne zastupljenosti, pa smo kao matični odbor za obrazovanje, a onda i mi kao Hrvatski sabor vratili na ponovno odlučivanje i na novo predlaganje odluke ministarstvu. To se događalo i u nekim drugim slučajevima i ovo ne bi bio presedan. Naime, presedan bi bio da ovo sad izglasamo suprotno kriterijima koje je upravo ovaj Hrvatski sabor utvrdio. Kada smo donosili Zakon o znanstvenoj djelatnosti visokom obrazovanju bilo je razloga zašto smo upravo tako definirali sastav Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Kolegice i kolege, dozvolite da vas podsjetim da zapravo je Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje najviše stručno tijelo koje se brine za razvitak i kvalitetu cjelokupnog sustava visokog obrazovanja i u tom smislu ima prilično velikih ovlasti. Ona je u svom radu neovisno od ministarstva i direktno odgovara za svoj rad nama, dakle Hrvatskom saboru i to čini jednom godišnje podnoseći izvješća. Iz te njegove zadaće proizlazi i njegov sastav i zaista je važno, ma što god mi o tome mislili da u sastavu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje budu zastupljeni predstavnici svih onih, da tako kažem grupacija ili svih onih zainteresiranih subjekata koji se nalaze u sustavu visokog obrazovanja. Ovako predloženo vijeće može reći, u redu, nama onda visoke škole i stručni studiji nisu toliko važni ili su u najmanju ruku manje važni od samog sustava sveučilišta, što nadam se da nije točno i dapače, svi oni strateški dokumenti koje smo donosili i sve one odluke Vlade o osnivanju veleučilišta i visokih škola govore upravo suprotno. Dakle, mi jednom ćemo osnivati veleučilišta i visoke škole, a onda nećemo stavljati te iste njihove predstavnike u vrhovno stručno tijelo u državi koje se ima baviti razvitkom, i između ostalog tog sektora. Stoga, zaključno, mi ćemo iz tih formalnih razloga poštivanja zakona biti protiv ove odluke. I ponavljam, ne zbog samog sastava predloženog Vijeća za visoko obrazovanje jer ima zaista nekoliko dobrih kandidata ali mi se ovdje u Hrvatskom saboru ne možemo pozivati na zakonitost, na poštivanje zakona, na to apelirati sve druge građane i u svim drugim područjima a onda ovdje sami kršiti zakon i zakon koji smo sami izglasali ne poštovati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti dodatno riječ? Ne. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo prekinuti prijepodnevno zasjedanje. Nastavit ćemo u 15 sati sa 10. točkom Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjoafričkoj Republici Čadu. Hvala lijepa.
Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnjeg predsjednika i dijela članova i o imenovanju novog predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Javljala se zastupnica gospođa Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, zahvaljujem. U ime kluba SDP-a želim samo reći obzirom da smo na raspravi upozorili da je ovaj prijedlog bio formiran suprotno Zakonu o znanosti i visokom obrazovanju i kako je u međuvremenu, evo prije 15 minuta stigla kod vas u ured izmjena tog obrazloženja Vlade i da je Vlada na neki način, odnosno ministarstvo korigirali tu nezakonitost, želim reći da će klub SDP-a glasati za ovu odluku, dakle suprotno onome što smo rekli u prvoj raspravi. Ali isto tako želimo i temeljem ovog slučaja upozoriti predstavnike i ministarstva ovog i svih drugih i Vlade da ubuduće u Hrvatski sabor dolaze sa prijedlozima sukladne zakonu.
Hvala lijepa. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju do sadašnjeg predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog odluke o razrješenju je prihvaćen većinom glasova, 110 glasova za i 4 suzdržana glasa. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika i dijela članova i imenovanju novog predsjednika i dijela članova Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je Odluka o imenovanju donesena većinom glasova, 105 glasova za i 2 suzdržana glasa, onako kako je predloženo u odluci.
Nastavljamo s točkom 10. - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjeafričkoj Republici i Čadu (MINURCAT) Vlada je predložila ovu odluku na temelju članka 4. i 5. Zakona o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, civilne zaštite, te državnih službenika i namještenika u mirovnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu. Prijedlog akta primili ste u svoje pretince. Raspravu su proveli Odbor za obranu, Odbor za zakonodavstvo. Izvješća odbor ste također primili. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Gospodin državni tajnik. Izvolite tajniče.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Vi znate da je odlukom Hrvatskog sabora od srpnja prošle godine odobreno sudjelovanje pripadnika naših Oružanih snaga u Mirovnoj operaciji Europske unije u Čadu i Srednjeafričkoj Republici i u skladu s kojom je tu mirovnu operaciju u listopadu prošle godine upućen naš kontingent od 15 pripadnika na rok od 6 mjeseci. Ovom odlukom Hrvatskog sabora predlaže se da pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske koji dakle sudjeluju u mirovnoj operaciji Europske unije u Čadu i Srednjeafričkoj Republici po završetku mirovne operacije 15. ožujka 2009. godine, nastave sa sudjelovanjem u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjeafričkoj Republici i Čadu MINURCAT do travnja 2009. godine kako se navodi u točki 2. predmetne odluke od kada bi se onda izvršila njihova zamjena i uputio se novi kontingent od 15 pripadnika Oružanih snaga u sada Mirovnu misiju UN-a na rok od 6 mjeseci. Poštovani zastupnice i zastupnici dozvolite mi jednu kratku kronologiju aktivnosti Ujedinjenih nacija u sanaciji u prvom redu humanitarne krize u Sudanu i njena prelijevanja na susjedne države. Mirovna misija Ujedinjenih naroda u Srednjeafričkoj Republici i Čadu ustanovljena je rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda od rujna 2007. i ona je rekao bih vojno civilnog karaktera sa policijskim i manjim vojnim snagama koji imaju u prvom redu zadaću odabira i obuke čadskih policijskih službenika za humanitarno nadziranje i zaštitu i promociju ljudskih prava. Međutim, rezolucija Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda od 24. listopada 2008. godine, u svrhu stvaranja sigurnosnih uvjeta za dragovoljan, siguran i nesmetan povratak prognanika i raseljenih osoba, odobrava se razmještaj jedne snažnije UN-ove vojne komponente koja će zamijeniti Mirovnu operaciju Europske unije u Čadu i Srednjeafričkoj Republici čiji mandat inače završava dakle 15. ožujka ove godine, a zadaće snage Europske unije su bile upravo zaštita stanovništva, posebice prognanika i izbjeglica, olakšavanje dostave humanitarne pomoći i osiguranje slobodnog kretanja humanitarnog osoblja, dakle zaštita osoblja UN-a, infrastrukture, instalacija i opreme. U izvješću glavnog tajnika Ban Ki-moon Vijeća sigurnosti od 4. prosinca 2008. godine iznesen je pregled aktualnih nastojanja za osiguranje potpore potencijalnih država davateljica vojnog i policijskog osoblja za inicijalni koncept Mirovne misije MINURCAT kao i prijedlog veličine i strukture vojne komponente UN-ove misije u Srednjeafričkoj Republici i Čadu. Glavni tajnik istkano je kako je ključno osigurati da ne nastane sigurnosni vakuum kada se u ožujku 2009. godine povuku snage Europske unije, te pozvao države članice UN-a, posebice one koje već sudjeluju u okviru snage Europske unije na davanje potpore Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda je u siječnju ove godine usvojilo rezoluciju kojom je produljen mandat mirovnoj misiji UN-a u Srednjeafričkoj Republici i Čadu za godinu dana, odnosno do 15. ožujka 2010. godine. Prema toj rezoluciji planirana brojčana veličina mirovnih snaga Ujedinjenih naroda iznosi do 5 tisuća i 200 vojnika koji bi bili raspoređeni u Čadu i Srednjeafričkoj Republici, a operativne aktivnosti mirovnih snaga bile bi više-manje iste kao onih Europske unije, a to znači prvenstveno usmjerene na stvaranje sigurnosnog okružja za dragovoljan, siguran i trajan povratak prognanika i izbjeglica, zaštitu civilnog pučanstva, te pružanje pomoći humanitarnim aktivnostima na područjima Čada i Sjevernoafričke Republike sa ciljem stvaranja uvjeta za obnovu, gospodarski i društveni razvoj. Odjel za mirovne misije operacije Ujedinjenih naroda, uputio je poziv Republici Hrvatskoj za nastavkom sudjelovanja u mirovnoj misiji pod zapovjedništvom UN-a. Poštovane zastupnice i zastupnici u svezi izrečenog i pošto se radi dakle u prvom redu humanitarnoj misiji sa velikim i katastrofalnim humanitarnim problemima, a glede daljnjeg doprinosa međunarodnoj zajednici u stvaranju sigurnosnih uvjeta za siguran povratak prognanika i raseljenih osoba, te pružanja pomoći humanitarnima aktivnostima Ujedinjenih naroda na područjima istočnog Čada i Srednjeafričke Republike, predlažemo da Hrvatski sabor donese odluku kojom će se omogućiti sudjelovanje postrojbe Oružanih snaga Republike Hrvatske s ukupno do 15 pripadnika u trajanju od 6 mjeseci, dakle u jednoj rotaciji u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda sa mandatom koji se ne mijenja u odnosu na postojeći mandat. Dakle, kao što možete vidjeti iz priloženog. Odluka se sastoji od dvije točke. Jedna je ovo što sam rekao. Dakle, nastavljanje, upućivanje u trajanju od 6 mjeseci u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u točki jedan. A u točki 2. produženje mandata, postojećoj rotaciji do travnja kako bi se prevladao ovaj sigurnosni vacumm do kojega može doći povlačenjem snaga Europske unije prije preuzimanja zadaća iz ove misije od strane UN-ovih snaga. Evo dakle, nadajući se vašem razumijevanju ja bih imao toliko u pogledu ove odluke Hrvatskoga sabora. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Žele li u ime odbora izvjestitelji uzeti riječ. Gospodin Šprem izvolite. Odbor za obranu.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Odbor za obranu Hrvatskoga sabora na 13. sjednici održanoj danas 18. veljače razmotrio je prijedlog odluke o kojoj je ovdje govoreno. Odbor je na temelju članka 64.a Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravljao o predmetnom aktu kao matično radno tijelo. Sukladno odredbi članka 99. Ustava Republike Hrvatske odbor je raspolagao i prethodnim mišljenjem predsjednika Republike i vrhovnog zapovjednika Oružanih snaga Republike Hrvatske o prijedlogu odluke. Predstavnik predlagatelja u uvodnom obrazloženju istaknuo je da Republika Hrvatska trenutno ima angažirana 133 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u 15 mirovnih misija te 276 pripadnika u mirovnoj misiji u Afganistanu. Nadalje, predstavnik predlagatelja naglasio je da je odlukom Hrvatskog sabora od 15. srpnja 2008. odobreno sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji Europske unije u Čadu i Srednjoafričkoj Republici, te da je temeljem navedene odluke u mirovnu operaciju u Čadu i Srednjoafričkoj Republici u listopadu 2008. godine na rok od 6 mjeseci upućeno 15. pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Odjel za mirovne operacije Ujedinjenih naroda uputio je poziv Republici Hrvatskoj za nastavak sudjelovanja u mirovnoj misiji pod zapovjedništvom Ujedinjenih naroda. Po radi daljnjeg doprinosa međunarodnoj zajednici u stvaranju sigurnosnih uvjeta za siguran povratak prognanika i raseljenih osoba, te pružanje pomoći humanitarnim aktivnostima, na područjima istočnog Čada i sjeveroistočnog dijela Srednjoafričke Republike predstavnik predlagatelja predložio je da se donese predmetna odluka kojom bi se 15. pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske uputilo u mirovnu misiju u trajanju od 6 mjeseci. A pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske po završetku mirovne misije 15. ožujka nastavili bi sudjelovati u istoj do travnja 2009. godine kada bi se izvršila njihova zamjena. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlagatelja uslijedila je rasprava u kojoj je istaknuto da su pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske koji se nalaze u mirovnoj misiji sukladno zdravstvenim standardima cijepljeni protiv bolesti koje su karakteristične za to područje, te da u slučaju potrebe izvlačenja naših snaga iz mirovne misije postoji plan evakuacije i to kako zračnim tako i kopnenim putem. U daljnjoj raspravi ukazano je na mogućnost da se iz misije povuku pripadnici Poljske, u tom slučaju naše snage integrirale bi se sa snagama drugih zemalja koje su sličnog usmjerenja našem te je ukazano i na devalviranje činova, naime da vojnik zapovijeda desetinom a što nije u skladu sa standardima drugih zemalja čije snage također sudjeluju u mirovnim misijama. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno Hrvatskom saboru predložio donošenje Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjoafričkoj Republici i Čadu. Hvala.
Hvala lijepo kolega Šprem. Dalje u ime Odbora za zakonodavstvo, kolega Tomljanović želi uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika IDS-a uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Završavamo onda s njegovom raspravom. U ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega zastupnik Boris Šprem.
Pa nisam rekao sve jer to je izvještaj odbora a ovo će sada biti stavovi kluba SDP-a. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prošlo je 7 mjeseci od odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske o mirovnoj operaciji EU u Čadu i Srednjoafričkoj Republici. O tome je ovaj Hrvatski sabor donio odluku 15. 7. To je dakle prvi puta da su snage, Oružanih snaga sudjelovali u jednoj operaciji pod organizacijom i patronatom Europske unije. Želim primijetiti da je rasprava kada se ta odluka koja je bila suštinske prirode osmislila se da se doista šalju naše snage u Čad u Srednjoafričku Republiku bila ne primjetna, dakle, primjećujem da je bila neprimjetna. Međutim, primjećujem da je 30. 1., dakle, na ovoj sjednici koja još uvijek traje, kada se raspravljalo o jednom aktu kojim se zapravo ratificira međunarodni ugovor između Republike Hrvatske i Europske unije o tom istom pitanju a već su naše snage bile tamo preko 3 mjeseca bila živopisna rasprava u ovome Hrvatskome saboru o istom pitanju. Ali kažem, povodom tehničkog jednog slučaja o istom pitanju. To znači da se u tih nekoliko mjeseci od rasprave u ljeto pa do rasprave evo u siječnju nešto dogodilo, dogodilo se puno toga u svijetu, dogodilo se i puno toga kod nas. Dakle, moj je zaključak, osjeća se pojačana odgovornost i nas zastupnika u smislu da razmišljamo i promišljamo na temelju dobivenih informacija kako ćemo se ponijeti u odnosu i odnositi u odnosu na prijedlog koji dobijemo od Vlade a o kojem je pozitivno mišljenje dao i Predsjednik Republike. Svaki put kada odlučujemo o stanju naših snaga u inozemstvo, to činimo naravno sa jednim rizikom ali i odgovornošću. I bilo je prije rasprave da su ove snage koje sada idu u Čad i koje već jesu u Čadu pojačano rizične. I rekli smo i zašto sada da ne ponavljam, što zbog zdravstvenih razloga, što zbog situacije koja se na terenu događa. A situacija u Čadu nije dobra jer se sukob intenvizira. Međunarodni kazneni Sud za ratne zločine u Hagu upravo ovih dana treba donijeti odluku o odgovornosti Sudanskog predsjednika … [[Govornik se ne razumije.]] o ratnom zločinu. Procjenjuje se ako, pošto je Čadski predsjednik u susjednom Sudanu, odluka bude osuđujuća da će se pokrenuti protivnici Čadskog predsjednika. I po mišljenju i procjeni ne malog broja analitičara pocjenjuje se da je rat neizbježan. Uz stotine tisuća izbjeglica od kojih 130 tisuća je u zoni odgovornosti u kojoj djeluju i hrvatske snage, situacija se još više komplicira. Zato je dobro da ovaj Hrvatski sabor uvijek i pojačano, sa većim intenzitetom odgovornosti donosi ovakve i slične odluke. Ono što klub SDP-a predlaže da bi se osigurale što bolje pretpostavke za odlučivanje u ovoj i drugim situacijama, to je prvo da ima na raspolaganju objektivne i pravovremene informacije. Ja moram primjetiti da često informacije koje barem ja pa i kao predsjednik Odbora dobivam su sadržajnije one koje pročitam u novinama, nego one koje pročitam u materijalu koji se odnosi na ovakav prijedlog odluke. Pa bih odmah rekao Ministarstvu obrane odnosno njegovom predstavniku ovdje da bi bilo dobro da te informacije budu barem predsjedniku odbora, ja ne znam jel se drugi netko interesira, predsjedniku Odbora za obranu dostupnije, a ne da se on informira kao i svi zastupnici koji se bave drugim pitanjima i ovakvim situacijama i ovakvim izazovima. Jer nama su potrebne informacije o svim okolnostima, o vojnoj, političkoj, gospodarskoj i humanitarnoj u nekoj zemlji. Nama su potrebne informacije što je u pozadini određene odluke odnosno prijedloga odluke koje su, da se iz tog prijedloga odluke može vidjeti interese velikih sila, da li su kao što je i ovdje slučaj, riječ je o jednoj afričkoj zemlji odnosno dvije, interesima dakle borbe za energente i borbe za sirovine. I da li recimo i u ovom slučaju prevladavaju zapravo kolonijalni interesi koji se još uvijek i u suvremenom svijetu manifestiraju. I ako mogu reći da je vrlo važno što naši građani znaju o mirovnim operacijama i koliko znaju. Prošli put je ovdje, rekao sam 30. siječnja govoreno od pojedinih kolega o tome da građani jako malo znaju i to je činjenica. Jer samo se plasira informacija da 15 naših pripadnika Oružanih snaga odlaze u Čad i tu se otprilike informacija završava. Ali zašto idu u Čad? Zašto danas? Koliko će to trajati? S kakvim se poteškoćama mogu susresti naši pripadnici Oružanih snaga? O tome nema informacija u javnosti. Civilna vlast odgovara građanima, a vojna vlast odgovara civilnoj vlasti, u širem smislu građanima. Mi imamo jedno istraživanje provedeno prošle godine da što se tiče odnosa civilnih i vojnih vlasti da 70% ispitanika misli da je taj odnos dobar. Međutim, što se tiče pitanja kakav je utjecaj građana prema vojnim vlastima, 52% smatra da postoji kakav takav utjecaj. To su podaci koje sam sad ovdje iznio radi toga da vodimo o tim činjenicama računa. I drugo što predlaže klub SDP-a to je da predlagatelji odluka ubuduće vode računa o kriterijima za donošenje tih odluka. Da li smo mi u situaciji, kao što su neke zemlje odnosno mnoge članice i NATO-a, da biramo same akcije u koje ćemo ići međunarodne ili smo u situaciji da nismo u toj situaciji? To je blago izraženo. Recimo, u ovom slučaju Afrika i Čad i Srednjeafrička Republika nisu isto što i Afganistan. To su dvije različite situacije, a znamo da i u Afganistanu nije dobra situacija. Dakle, ne može bit kriterij jednak prema Čadu i jednak prema Afganistanu. Mnoge zemlje gdje se šalju mirovne misije, ne samo od nas, imaju marionetske vlade. To vjerojatno utječe isto na promišljanje a tko stoji iza svih tih vlada i s kojim interesima i zbog kojih interesa onda bi eventualno naš vojnik tamo djelovao i s kojim rizikom i s kojom našom odgovornošću. Usput da informiram da je Odbor za obranu prije mjesec i pol dana zadužio Ministarstvo obrane da se napravi jedna cjelovita analiza o provođenju mirovnih operacija Republike Hrvatske u inozemstvu što je Ministarstvo obrane prihvatilo. Zato ne predlažem to kao niti klub zastupnika kao zaključak Sabora i kad tu analizu dobijemo, nadam se da ćemo je uskoro dobiti, tada ćemo nadam se razgovarati i o ova dva pitanja, ali ne samo o njima kako da unaprijedimo taj odnos svoj prema još kvalitetnijim odlukama u stanju naših snaga mirovne operacije u inozemstvu. Prema tome zaključno, klub SDP će glasati za prijedlog ove odluke, ali s napomenom da se više pažnje posveti uvjetima i okolnostima gdje će i kada će Republika Hrvatska sudjelovati u mirovnim operacijama u inozemstvu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega Šprem. Na redu je u ime kluba HSS-a kolega zastupnik Stanko Grčić. Izvolite, kolega.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na početku naše rasprave mi iz kluba Hrvatske seljačke stranke upućujemo čestitke našim pripadnicima Oružanih snaga, koji se nalaze u ovoj mirovnoj misiji pod koordinacijom i zapovjedništvom Europske unije, na uspješnom i stručno obavljenim zadaćama koje su im dodijeljene čime su u velikoj mjeri doprinijeli ugledu Republike Hrvatske na međunarodnom planu. Moramo konstatirati činjenicu da aktivno, sa svojih ukupno 424 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u 13 mirovnih misija i operacija doprinosimo miru i sigurnosti u svijetu i taj naš doprinos je višestruko veći od nekih članica, stalnih članica Europske unije kao i stalnih članica NATO saveza. Vidljivo je da smo spremni žrtvovati sebe za opće ciljeve, za ostvarenje povjerenih zadataka i zadanih ciljeva, a nismo sigurni da taj naš doprinos Međunarodna zajednica na adekvatni način valorizira. Nastojimo se svrstati u odgovorne članice Međunarodne zajednice i spremno preuzeti terete opće sigurnosti i zauzvrat moramo dobiti mjesto koje Republici Hrvatskoj i pripada. Ova misija ustanovljena je Rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 25. srpnja 2007. godine, a čine je policijski časnici i časnici za vezu kao i drugo civilno osoblje. Djelovanje je usmjereno na siguran i trajan povratak izbjeglica i prognanika, zaštitu civila, te pružanje pomoći i humanitarnim aktivnostima na tom području a sve u cilju obnove i gospodarskog razvoja tog kraja. U dijelu teksta kojim se obrazlažu razlozi i ciljevi donošenja odluke između ostalog daju se sljedeće ocjene o misiji. U pogledu zdravstvenih ugroza misija je visokog zdravstvenog rizika, a u pogledu sigurnosnog stanja misija je sa stanjem uvećanog rizika. S tim u vezi nadamo se da je Vlada Republike Hrvatske s međunarodnim partnerima učinila sve kako bi mogla odgovoriti na eventualni najcrniji scenarij, te jest da je spremna žurno i pravilno djelovati u slučajevima potrebe izvlačenja naših pripadnika, eventualne talačke krize, težih obolijevanja, ranjavanja ili ne daj Bože pogibije pripadnika ne samo u ovoj nego i u bilo kojoj misiji i pri tome mislimo na postupak na terenu u okviru misije, postupak u zemlji vezano za obavijest državnih dužnosnika, obitelji naših pripadnika i javnosti, te usklađivanja aktivnosti s međunarodnim partnerima po tim pitanjima kao i svemu ostalom vezani za evo ovakovu eventualno ovakovo izvlačenje. Možda je prilika i da se ozbiljnije analizira naš doprinos u odnosu na druge punopravne članice pojedinih saveza, prilika je da se dođe do pouka u našem dosadašnjim djelovanjima i angažiranju, u dosadašnjim misijama s obzirom da spadamo u sam vrh država koje sudjeluju u mirovnim misijama i brojka od 13 misija nam govori o našoj raspršenosti u velikom broju mirovnih misija u kojima sudjelujemo sa uglavnom malim brojem svojih pripadnika. Znači, u ovom slučaju 15 pripadnika vidimo je priključeno nekim drugim snagama iz drugih zemalja. I zbog toga smo i spominjali ove mjere povlačenja i zbog toga se evo pravovremeno trebamo pripremiti jer vidimo da ne ovisimo sami o sebi. Želimo ukazati da veće postrojbe sa kojima bismo mogli sudjelovati na terenu bi mogle same sebe u stvari održati u određenim operacijama i određenim aktivnostima i ne bi se trebale priključivati u sastav većih postrojbi drugih zemalja. Možda bismo trebali sudjelovati sa većim postrojbama u manjem broju misija i time bismo po meni osigurali veću sigurnost svojih pripadnika i vjerujem ostvarili veće efekte na međunarodnoj političkoj i sigurnosnoj sceni. Sigurni smo da će naši pripadnici Oružanih snaga nastavljajući sudjelovanje u mirovnoj misiji sada u okviru snaga Ujedinjenih naroda doprinijeti sigurnom i nesmetanom povratku prognanika i miru na tom području i vjerujem da će uspješno i kvalitetno ostvariti postavljene ciljeve i time doprinijeti miru i sigurnosti. Stoga, klub HSS-a podržava prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj mirovnoj misiji. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Na redu je u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dopustite nekoliko riječi o prijedlogu ove odluke u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice i na početku ću uvodno istaći da će Hrvatska demokratska zajednica podržati donošenje ove odluke. Ovo je mirovna misija u kojoj sudjeluju pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske i o njoj, okolnostima, uvjetima i svemu onome što prati pripremu donošenja ovakve odluke i predlaganja vodila se rasprava u ovom Domu kao što je rekao kolega Šprem tijekom mjeseca srpnja, a i nedavno krajem siječnja kada smo raspravljali o jednom međunarodnom ugovoru koji prati misiju u kojoj sudjeluju hrvatski vojnici u sklopu, u formatu tako uvjetno rečeno u formatu Europske unije. Planirano negdje od trećeg mjeseca onda će prerasti u mirovnu misiju UN-a. Naravno da sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a osim toga i Hrvatske policije, hrvatskih diplomata u međunarodnim mirovnim misijama treba podržati jer Hrvatska demokratska zajednica cijeni a hrvatska Vlada i ovaj Dom je to više puta istaknuo cijeni i ulogu pripadnika mirovnih misija, sudionika mirovnih misija pripadnika drugih Oružanih snaga na području Republike Hrvatske u trenucima kada smo mi trebali tu međunarodnu pomoć. Hvala Bogu hrvatska je opstojnost, svoju opstojnost međunarodnu potvrdila, svoj međunarodno-pravni status i sada je u prilici kao jedna odgovorna zemlja članica Međunarodne zajednice dati svoj doprinos i u uspostavi mira, tolerancije i kvalitetnih demokratskih, međuljudskih odnosa i u drugim dijelovima svijeta. Naravno da ne postoji mirovna misija u kojoj ne postoji rizik. Kada bi mirovna misija bila bez rizika to znači da i odnosi su takvi da ne treba netko sa strane pomagati u rješavanju nekih odnosa, društvenih odnosa koji su poremećeni i ovdje treba otvoreno reći u ovome Domu ne postoji mirovna misija u kojoj ne postoji bar određena razina rizika. Mi rizik ne možemo isključiti i moramo kao odgovorne članove ovog Visokog doma preuzeti svoj dio odgovornosti. Međutim, ono što je najbitnije, a to hrvatska Vlada i ovo ministarstvo koje je predlagač ove odluke koje je po svojoj funkcionalnoj nadležnosti između ostaloga zaduženo i za jednu drugu bitnu komponentu, a to je pripremiti vojnike za sudjelovanje u ovakvim zahtjevnim zadaćama, neborbenim zadaćama, opremiti ih za njihovo kvalitetno sudjelovanje ali opet u svakom trenutku nikad nitko ne može dati garanciju da se nešto neželjeno neće dogoditi, ali to je dio vojničkog poziva. To je dio njihovog profesionalnog izazova i o tome su i sami vojnici više puta govorili to je ono što smo mi znali kada smo prihvaćali ovaj plemeniti poziv. Nekoliko riječi i o odnosima i doprinosu Republike Hrvatske u međunarodnim mirovnim misijama. Hrvatska daje svoj doprinos adekvatno svojim sposobnostima. Mi smo svoje sposobnosti u smislu građenja obrambenog sustava, dosezanju razine profesionalnosti i usvajanju potrebnih standarda jasno iskazali i procijenili u jednom dokumentu koji je ovaj Visoki dom usvojio 2005. godine u mjesecu srpnju, to je dugoročni plan razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske u kojem smo jasno i glasno rekli kada će Hrvatska prema objektivnim procjenama moći doseći razinu sposobnosti, kada će moći biti spojiva sa sposobnostima koje trenutno imaju pripadnici oružanih snaga NATO zemalja i kada i koliko će nas to koštati. Prema tome, ovo sudjelovanje i ovaj prijedlog odluke koji je predložila Vlada Republike Hrvatske putem resornog ministarstva, apsolutno se poklapa sa iskazanim i deklariranim sposobnostima, Hrvatska ne preuzima određene obveze za koje hrvatski vojnici nemaju sposobnosti, ne preuzima obveze za izvođenje nekih zadaća u kojima hrvatski vojnici nisu dovoljno opremljeni i po nama iz Hrvatske demokratske zajednice je to upravo najbitnije. Hrvatska nikad, ja mogu reći bar u mandatu ove Vlade, vjerojatno je bilo i tako, nikad se nije vodila nekakvim motivima da mi nekakvim svojim neprimjerenim ili preuranjenim sudjelovanjem se nekome ne svidimo, da netko na temelju tih kriterija ne ocjenjuje naše sposobnosti, naš trenutni doseg, Hrvatska je uvijek preuzimala obveze baš što se tiče sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga u mirovnim misijama sukladno dostignutoj razini sposobnosti pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i to je za pozdraviti. Naravno da hrvatskim vojnicima koji sudjeluju u mirovnoj misiji i koji su prošli nekoliko rotacija mirovne misije od afričkog kontinenta do one najzahtjevnije, to je misija ISAF u Afganistanu, to je jedna dodatna kvaliteta u razini dostizanja njihove osobne profesionalne sposobnosti, njihova znanja koriste i u postrojbi kada se vrati na zadaće u postrojbi Oružanih snaga na izvođenju zadaća na području Republike Hrvatske i naravno da ovu odluku treba podržati. Prema tome, ovo je odluka koja nastavlja kontinuitet hrvatske dosljednosti, to je odluka koja nastavlja kontinuitet hrvatske težnje da bude međunarodni faktor i u pružanju mira van granica Republike Hrvatske i zbog toga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ove odluke.
Hvala lijepo. Daljnjih prijava nema. Predstavnik predlagatelja kaže da je sve rečeno u uvodu, prema tome nema potrebe za završno obraćanje. Stoga zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
12., Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjoafričkoj Republici i Čadu (MINURCAT). Rasprava je zaključena. Ističem da je za donošenje odluke potrebna dvotrećinska većina svih zastupnika, dakle 102 na temelju članka 227. Poslovnika, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda u Srednjoafričkoj Republici i Čadu (MINURCAT). Dakle, 102 glasa je potrebno. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu ove odluke. Rezultat? Ova je odluka donesena jednoglasno sa 117 glasova.
I sada prelazimo na točku 11., to je - Prijedlog zakona o plaćama državnih službenika, prvo čitanje, P.Z.E. br. 244 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda, Vlada je odustala od hitnog postupka te će se ovaj zakonski prijedlog raspraviti u skladu s odredbama Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za obranu, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina te odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Zapisnike izvješća sa svih sjednica odbora smo primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog zakona? Želi. Gospodin Antun Palarić, državni tajnik u Središnjem državnom uredu za upravu. Izvolite tajniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Reforma državne uprave je jedan kontinuirani proces koji se sa većim i manjim intenzitetom moraju baviti sve vlade bivše, sadašnja i buduća kako bi državna uprava stalno odgovorila zahtjevima vremena, zahtjevima života koji se ubrzano mijenja. Vlada Republike Hrvatske osim kontinuiranog provođenja reforme ima i obavezu prilagoditi hrvatsku državnu upravu europskim standardima kako bi i na području Republike Hrvatske vrijedili i u ovom dijelu standardi koji imaju za cilj stimuliranje, zadržavanja državnih službenika u državnoj službi i privlačenje u državnu službu kvalitetnih kadrova kako bi država mogla svojim građanima, svojim poduzetnicima pružiti kvalitetnu uslugu u obavljanju javnih ovlasti. Zakonom o plaćama državnih službenika koji je upućen sada u redovitu proceduru želi se omogućiti napredovanje državnim službenicima sukladno njihovim rezultatima, sukladno radu, sukladno dostignućima i omogućiti da napreduju kroz cjeloživotno učenje, kroz cjeloživotno usavršavanje tako da se kreću kroz platne razrede, kako koji školsku spremu ili stupanj usavršavanja dostignu, ali i onima koji ostaju na određenoj razini položaja radnog mjesta, omogućuje im napredovanje s obzirom na rezultate rada, tako da dopušta kretanje kroz platne razrede. Imamo 12 planiranih platnih razreda i 12 platnih stupnjeva, a kretanje po platnim stupnjevima ovisi o učinkovitosti rada i radnoj ocjeni. Dakle, najbolji državni službenici koji po prirodi stvari neće biti veliki broj, ali mogu napredovati svake godine za jedan platni stupanj, to u plaći otprilike iznosi oko 3%, ako bude ocjenom izvanredan. Državni službenici koji budu ocjenjeni ocjenom odličan, promiču se ukoliko dva puta za redom budu ocjenjeni ocjenom odličan, svake druge godine također za ovih otprilike 3% u plaći. Državni službenik koji bude svakih 5 godina se promiče, ukoliko bude najmanje 4 puta ocijenjen ocjenom dobar ili višom. Za one državne službenike koji ne budu ni dobri, dakle oni koji su, možemo i to slobodno nazvati koji su loši, nismo predvidjeli promicanje, već smo predvidjeli mogućnost razvrstavanja na niže složeno radno mjesto prema Zakonu o državnim službenicima i namještenicima koji je već na snazi ili zadržavanje u platnom stupnju u kojem se nalazi. Mi osim tog redovitog promicanja na temelju radne ocjene otvaramo prostor da se pojedine kategorije službenika koje su od posebnog interesa za državnu službu nagrade dodatkom na plaću, a o tome što se smatra od posebnog interesa za državnu službu i visine dodatka odredilo bi se uredbom Vlade, naime to je promjenjiva kategorija, različiti elementi mogu djelovati na to. A što se tiče rada na projektima vezanim uz Europsku uniju onda će ti poslovi biti prioritetni i kada ta priča završi možda će se raditi o projektima koji su od značaja za razvoj gospodarstva ili projektima u upravljanju fondovima strane pomoći, to bi se uredilo uredbom Vlade. Mi nadalje previđamo i nagradu za iznimne rezultate u radu, dakle, pojedinačnu novčanu nagradu u maksimalnom iznosu do 3000 kuna pojedinačno, moguće je da ti istaknuti službenici koji postižu doista izvanredne rezultate u toku godine prema našem prijedlogu zakona dobiju i više tih nagrada ali ukupna suma isplaćenih naknada ne može prijeći dvije plaće. Da se ne bi pretjerivalo sa naknadama, da se to sve uklopi u mogućnosti državnog proračuna predviđamo da se limitiraju sredstva za isplatu nagrada na 0,1% mase sredstava za plaće koje je namijenjeno tome dijelu. I dakle, za očekivati je da će nagradu dobiti doista oni koji ju zaslužuju. Naime, govoreći ukupno o državnoj upravi, moram naglasiti da sve ono što je do sada učinjeno, zapravo će biti okrunjeno sa dva velika projekta a to je Zakon o plaćama državnih službenika i Zakon o općem upravnom postupku o kojem će se uskoro u sljedećoj sjednici Sabora naći u raspravi kao konačni prijedlog. Time će se ubrzati upravna procedura i time nije, nismo došli do kraja reforme, jer moramo raditi možda na najosjetljivijem dijelu, moramo mijenjati moral, moramo mijenjati odnos službenika prema građanima, mi moramo doista svi usaditi u svijest državnih službenika da oni nisu tu radi sebe, da bi dobivali plaće nego da su tu da bi služili građanima, da bi služili gospodarstvu i stoga ćemo instrumentima nagrađivanja kroz Zakon o plaćama, kroz promicanje, kroz ocjenu ali isto tako instrumentima kažnjavanja, kroz smanjivanja, svođenja na niže radno mjesto, kroz sankcije putem disciplinskih službeničkih sudova i kroz rad etničkog povjerenstva natjerati državnu službu da svakim danom bude sve bolja i bolja, a u postizanju cilja da država bude i konkurentna, bude učinkovitija i da bude ljubazna, pristojna i u službi građana. Molim zastupnike da podrže donošenje ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za europske integracije? Ne. Odbor za rad i socijalno partnerstvo? Kolega Kunst, nema ga, a tu je, ne javlja se, dobro. Odbor za obranu? Kolega Šprem? Ne. Odbor za ravnopravnost spolova, kolegica Sobol? Ništa. Odbor za pravosuđe, kolegica Lovrin? Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, kolega Radin? Njega ovdje nema. I Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Znači u ime odbora ono što smo primili u zapisnicima to su i njihova očitovanja. Otvaram raspravu najprije po klubovima. U ime kluba SDP-a, uvaženi kolega Stazić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. 2003. godine predizborno obećanje je bilo manja ali efikasnija državna uprava. Kako je obećanje ispunjeno? Kao i sva ostala nikako. Kao i obećanje o smanjenju PDV-a, nikako. U vrijeme administracije premijera Račana bilo je 19 ministarstava, u Sanaderovoj Vladi ima 15 ministarstava ali 69 državnih tajnika. Tri i pol puta više nego što je u Račanovoj Vladi bilo zamjenika ministara. Tri i pol puta. Smanjen je broj ministarstava ali još uvijek ima 125 pomoćnika ministara. Odnosno ravnatelja uprava upravo onoliko koliko ih je i bilo. Uz 45 državnih tijela poput ministarstava, državnih ureda, državnih zavoda Hrvatska ima čak 154 državne agencije, zavoda, instituta, fondova i drugih ustanova a Vlada si je uz sve to osnovala čak 60 savjetodavnih povjerenstava, komisija, vijeća i odbora. Sve to košta. Svako od tih tijela ima svojeg predsjednika, ravnatelja, stručnu službu, troškove, naknade članovima, rezultati mnogi od njih nisu baš osobito prepoznatljivi. Znači u posljednjih 5 godina za vrijeme HDZ-ove vlasti osnovano je na desetke državnih agencija, zavoda, instituta i drugih ustanova koje su preuzimale poslove iz djelokruga ministarstava i zapošljavale velik broj ljudi a da se istovremeno broj zaposlenih u ministarstvima nije smanjivao što je dovelo do bujanja državnog aparata. Koliko to sve košta građane? 2003. godine rashodi za zaposlene u državnoj upravi bili su 14 milijardi 500 milijuna kuna. 2009. 23 milijarde i 500 milijuna. Znači rashodi su povećani za 9 milijardi kuna. To je to obećanje o smanjenju državne uprave i o tome da će ona biti efikasnija. Što je bilo s plaćama državnih službenika? 2003. prosječna plaća je bila odnosno osnovica za izračun plaća bila je 4 tisuće 232 kune i 43 lipe. 2009. ta osnovica je 5 tisuće 415 kuna i 37 lipa. Razlika je tisuću 182 kune i 94 lipe. Toliko je u pet godina povećana osnovica plaće za državne službenike i umirovljenike. Znači, povećanje osnovice za plaće bilo je 28%. Dakle, iako je osnovica rasla za samo 28% ukupni izdaci za plaće rastu za čak 67,7% odnosno za 7,5 milijardi kuna. Da se povećavala samo osnovica a ne i broj zaposlenih porast sredstava za plaće bio bi 3 milijarde kuna a ne 7,5 milijardi kuna. Znači, 3,5 milijarde kuna je nepotreban trošak. To je šteta koju je proizvela Sanaderova Vlada u proteklih pet godina. To je cijena samo jednog od neispunjenih obećanja onoga o smanjenju državne uprave. Tu cijenu plaćaju građani kroz poreze. Računajmo sada ovako. Da se nije povećavao broj zaposlenih u državnoj upravi a da je na te plaće ipak potrošeno onoliko koliko je potrošeno, znači istih 7,5 milijardi kuna onda plaće državnih službenika ne bi porasle za 28% u proteklih pet godina nego za 67%. Ili drugim riječima, onda bi osnovica danas ne bi bila 5 tisuća i 415 kuna nego 7 tisuća i 98 kuna. Dakle, novci su potrošeni, to je evidentno i to ne mali. Plaće nisu rasle onoliko koliko su mogle za te iste novce. Što je bilo sa napredovanjem u službi kod državnih službenika? Oni su imali i imaju dok je važeći zakon na snazi, oni imaju određenu sigurnost. Tu sigurnost napredovanja jamči im povećanje od 0,5% po godini staža. Znači, njihova je plaća osnovica koju ispregovaraju sindikati sa Vladom pa plus toga 0,5% po godini staža za svakog službenika. E sad, ove godine to povećanje osnovica je 6% ono što su sindikati izdogovarali, ali moramo reći da to nije nikakvo povećanje. To je samo pokrivanje troškova života iz 2008. godine. Poskupljivalo je kao što znamo sve za sve građane pa dakako i za državne službenike i namještenike, i hrana, i odjeća, i obuća, i struja, i plin, i rate kredita, u jednoj riječi užas. Nema rasta realnih plaća, nema povećanja standarda života građana. Taj se standard pet godina urušava, pet godina. Ove godine je bolje nego što će biti iduće. Prošle je godine bilo bolje nego godinu prije toga i tako pet godina unazad. Plaće nominalno rastu ali realno padaju. To nije samo, ne vrijedi samo za državne službenike i namještenike, vrijedi dakako za sve građane. Kako će tek biti to nitko ne zna, to ne zna ni Vlada u trenutku kad predlaže ovaj zakon. Nitko ne zna što te ljude u državnoj službi čeka. Svaki dan 400 otkaza, 400 ljudi izgubi posao. I danas dok traje ova sjednica Sabora negdje je 400 ljudi dobilo otkaz. Premijer ne želi slušati ničije savjete, ni Ekonomskog vijeća koje je sam osnovao, ni Ekonomskog instituta za čiju se pomoć obratio, ni opozicije, ni predsjednika Republike, on ne želi slušati nikoga a istovremeno sam ne poduzima ništa. U takvim uvjetima svima se piše zlo. Kako će taj život izgledati nitko ne zna. Državni službenici i umirovljenici sada imaju bar neku garanciju. Imaju tih 0,5% godišnje zajamčeno povećanje plaće a to znači u budućnosti na kraju radnog staža i toliko veću mirovinu. To je jamstvo njihove socijalne sigurnosti za sutra, za prekosutra, za tri godine, za sedam godina dok ne odu u penziju. Sad se predlaže to ukinuti. Znači, taj jedini element njihove socijalne sigurnosti Vlada koja je učinila sve što je bilo u njezinoj moći da im uništi standard a nijedan korak nije propustila, nijednu mjeru da taj standard sroza na najnižu moguću razinu sad im predlaže uzeti i tih 0,5%. A šta nudi u zamjenu? U zamjenu nudi ocjenjivanje. A tko će ocjenjivati? Šefovi. A na temelju kojeg kriterija, e to se ne zna. To u zakonu ne piše. Ovo povećanje činovničkog aparata koje je došlo usuprot obećanju biračima da će se činovnički aparat smanjiti ono je napravljeno tako da se u tu državnu upravu dovelo po stranačkom ključu, po zavičajnim vezama, po rodbinskim vezama, po prijateljstvu. I sada će ti koji su tako ušli u činovnički aparat ocjenjivati one koji se u tome aparatu nalazi i koji će u njega ulaziti. A po čemu će ih ocjenjivati? Po tome da li imaju iskaznicu HDZ-a, pa će dobiti ocjenu osobito se ističe, a ako nema onda će dobiti negativnu ocjenu, pa će biti premješten u niži platni razred, pa će mu se plaća smanjiti. I to se nudi tim državnim službenicima i namještenicima kao rješenje. To je ali potpuno neprihvatljivo. Dakle, osnivajte vi platne razrede, svrstavajte ih u platne razrede kako hoćete, nemamo ništa protiv ali 0,5% po godini staža ne dirajte, jer i tih 0,5 štiti od vaše samovolje, od vaše diskrecione ocjene da li ćete nekog činovnika ocijeniti ovako ili onako zbog toga što vam je on simpatičan ili ne simpatičan, zbog toga što pripada ili ne pripada vašoj stranačkoj opciji. Tu nikakvih kriterija nema. Kada se ministar Šimonović neki dan pobunio protiv načina na koji se imenuju suci, onda je najavio u Državnom sudbenom vijeću, onda je najavio objektivne kriterije. To je nešto što pozdravljamo. On nudi objektivne kriterije, a ne da Državno sudbeno vijeće tamo imenuje supruge, prijatelje ili tko zna koga ili one koji imaju dobru genetsku predispoziciju, a one bez takve genetske predispozicije odbacuje. Ministar Šimonović je rekao da će se s tim prestati i da će se uvesti objektivni kriterij. To pozdravljam. U ovom zakonu ne da nema objektivnih kriterija, nego nema nikakvih kriterija. On praktički predlaže uvođenje samovolje i potpune arbitrarnosti podobnih u državnoj upravi. SDP će podržati svaku promjenu zakona koji ide u korist državnim službenicima i namještenicima koji ide k tome da njihov standard ponovi, da im se plaće povećaju i da im sigurnost bude zajamčena, ali ovaj prijedlog zakona to nije. Ukoliko predlagatelj odustane da iz zakona izbaci 0,5% ako to dakle ostane u zakonu, onda SDP može razgovarati o tome da takav prijedlog zakona podrži. Bez toga ovo smatramo napadom na državne službenike i činovnike i pokušajem njihova ucjenjivanja, pa ako baš hoćete i stranačkom pripadnošću. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo veći broj prijava ispravka navoda. Prvo se javila uvažena kolegica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo u cijelom nisu netočnih navoda zastupnika Stazića ispravit ću četiri. Poskupljivalo je gotovo sve tijekom prošle godine. gospodine Stazić netočno. Netočno upravo iz razloga što evo možemo posvjedočiti da je i na lokalnoj razini nisu poskupljivale usluge komunalne djelatnosti, odnosno naše građanstvo nije na taj način trpilo veće cijene komunalnih usluga. Jednako smo upoznati u hrvatskoj javnosti što je sve država napravila u zaštiti potrošača od podizanja cijene električne energije. Drugi netočan navod također, 5 godina se urušava sustav sljedeći jednom riječju užas i četvrti premijer ne želi slušati nikog i ničije savijte. Netočno. Upravo iz razloga što predsjednik Vlade Republike Hrvatske mjesečno održava konzultativne sastane sa svim predstavnicima od udruga potrošača, udruga gradova i općina preko predstavnika sindikata u nakani za zaštiti standarda građana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dalje se za ispravak navoda javio uvaženi kolega Berislav Rončević. Izvolite kolega Rončević.
… [[Govornik nije uključen.]] Ispravit ću samo dva. Gospodin Stazić je nešto zadnjih dana fokusiran na novce, na milijune, ali pomalo zaboravlja na neke stvari. Gospodine Staziću o ovom povećanju mase sredstava državnih službenika je veliki dio i isplata po tužbama i nagodbama za kršenje kolektivnog ugovora za vrijeme mandata vaše vlasti. Ono se knjiži u poslovnim godinama isplate. Prema tome, veliki dio novca leži i u tome. Možete klimati glavom koliko hoćete, ali niste u pravu. I drugi netočni navod, nije se povećavao činovnički aparat kako vi kažete, što god ta riječ činovnički vama značila. On se samo prilagođavao. U Ministarstvu obrane broj državnih službenika i namještenika se smanjivao jer su bile takve potrebe. Povećavao se u onim dijelovima gdje približavanje hrvatskog zakonodavstva pravnoj stečevini Europske unije, bilo potrebno osnovati nova tijela. Prema tome, za to smo se opredijeliti i ne možemo sada u jednom dijelu prihvaćati to zakonodavstvo Europske unije, a kada iz toga proizlaze i određene obveze, onda nam se to ne sviđa.
Hvala. Dalje se za ispravak navoda javio kolega Bagarić. Izvolite.
Cijenjeni gospodine potpredsjedniče. Ja se ne usuđujem ispraviti umjetnički dojam kolege Stazića jer je on bio besprijekoran. Ja ga ocjenjujem odličnim, a komad koji je ovdje izveo neka svako ocjeni. Međutim, jednu sintagmu koju je izgovorio i koja je zapravo vjerojatno … njegovog izlaganja je nikoga Sanader premijer ne želi slušati, niti što poduzima. Dakle, to je posve netočna konstatacija. Gospodin premijer s Vladom i sa svim relevantnim institucijama u Republici Hrvatskoj čini sve kako bi zapravo stabilizirao sustav dakle koji je takav kakav je, a jednim djelom, dobrim djelom je najviše zbog generalnog kretanja financijskog svjetskog kretanja. Međutim, nemoguće je kolega Staziću saslušati, čuti i usvojiti nešto što niti je dobronamjerno niti je konkretno. Iz vaše rasprave koju ste vi ovdje iznijeli, apsolutno je bilo neusvojivo bilo što ma koliko imao dobru nakanu …
Navod trebate ispraviti, a poslije ima kolega Stazić i pojedinačnu raspravu, pa onda replike i tako bit će mogućnosti da se sve to posloži i svatko reći svoje. Ali imao sljedeću prijavu ispravka navoda, uvažena kolegica Marija Burić Pejčinović. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo, ja ću ispravit samo jedan netočan navod koji moram priznat me kao osobu koja je bila rukovoditelj u državnoj upravi iznimno vrijeđa, a vrijeđa i tisuće drugih koji to jesu ili su bili. Dakle, kolega Stazić je izjavio da ako nije član HDZ da će dobit negativnu ocjenu. Molim vas lijepo kolega Staziću, ocjenjivanje postoji sada, postojalo je uvijek i postojat će i po ovom novom zakonu i vjerujte da ljudi koje ja znam nisu nikad ocjenjivali po tom kriteriju. Prema tome, taj kriterij kog ste vi nazvali je vrlo… … [[Upadica se ne čuje.]] Vrlo, vrlo dakle upitan. On možda je vrijedio nekad kada je netko drugi ocjenjivao, možda, ali sigurno u ovoj Vladi koju vodi premijer Sanader to nije kriterij i molim vas nemojte vrijeđati one koji ocjenjuju državne službenike. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dalje prijavu ispravka navoda. Uvažena kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite, kolegice.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pa ja ću se nadovezat na moju kolegicu Pejčinović Burić koja je istakla upravo ovo kolega Staziću što ste rekli i što je netočno da će ovaj zakon omogućiti svim mogućim službenicima koji su postavljeni po rodbinskoj vezi, prijateljskoj vezi da ocjenjuju druge ljude. Ocjene su postojale. Ja sam bila čelnik jednog upravnog tijela na lokalnoj razini i ocjenjivala sam ljude i nikada i nitko i po nikakvim kriterijima, prije svega stranačkim. I bilo dobro da to isto prenesete i svojim kolegama u svojoj stranci na lokalnoj razini jer se upravo događa da vaša županica u Sisačko-moslavačkoj županiji kad ne može na natječaj primiti svoju rodbinu onda ju zaposli na ugovor o djelu. Pa onoliko koliko ima zaposlenih u županiji redovnim putem, toliko ima i zaposlenih na ugovor o djelu…
Hvala.
Jer ne odgovaraju. Dakle, nemojte imati dvostruka mjerila.
Ispravak navoda, kolega Franjo Lucić. Ali ispravimo navode.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo ispravio bih jedan navod, neću ići naravno dalje jer trebalo bi mi puno više vremena od gospodina Stazića koji kaže da čak odluke Vlade, to su direktni napadi na državne službenike, da se zapošljava ne znam po kojim sve linijama. A ja bih vam samo naveo primjer Požeško-slavonske županije i vašeg kolege koji sjedi tu pokraj vas, gospodina Ronka, koji upravo čini sve ovo što ste vi pričali. Ali, pa nema ga, naravno da ga nema nikada u Saboru, to je vaš problem pa kritizirajte ga. Stoga pometite najprije smet ispred svoga praga, ali nemojte to na HDZ prebacivat. Mi imamo očiti primjer u Požeško-slavonskoj županiji gdje on sve to čini što ste vi govorili. Pa prema tome o čemu vi to govorite i obmanjujete javnost danima, izlazite na pozornicu…
Zastupniče…
I pravite igrokaz.
Zastupniče, navode treba ispravljati. Imali smo vidim jednu tablicu povrede Poslovnika. Kolega Maras, vi ste na redu. Izvolite.
Ne, ne, ja ne želim braniti kolegu Stazića, ja želim braniti rad u ovom Visokom domu i to su principijelno raditi. Molim vas gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. Nakon ispravka navoda u obadva slučaja su slijedili primjeri. Ja ću se dizati svaki puta dok god vi ili netko tko predsjeda ne sankcionira takvo ponašanje. Kakve veze ima sa izlaganjem gospodina Stazića županica ili gradonačelnik Požege? Pa mislim nema nikakve veze sa tim.
Kolega Maras, ja sam u svakom slučaju odmah intervenirao i rekao krenimo na temu, ispravljajmo navode, ima mogućnosti još uvijek traje vrijeme za prijave da se svatko javi do 16,47 i da svatko iznese svoje stavove. A ispravak navoda je prijavila i uvažena kolegica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo u nizu netočnih tendencioznih, ali ne i neočekivano netočnih navoda koje je kolega Stazić iznio, ispravit ću samo jedan. Citiram: "Vlada ništa nije učinila za standard državnih službenika". Kako nije ništa učinila, evo i kolega Rončević je to rekao u svome ispravku. Prije svega, vratilo je sve one dugove koje smo sudskim presudama zahvaljujući odlukama bivše koalicijske vlade iz vašeg vremena vratili svim državnim službenicima, povećavali svih ovih godina u određenim postotcima sredstva za plaće državnih službenika i za razliku od vas koji ste skinuli istim tim državnim službenicima, prvo kad ste došli na vlast odmah ste im skinuli plaće. I nemojmo se sjećati vremena prošloga jer za vrijeme vaše vlasti građani su bolje živjeli ali samo toga nisu bili svjesni.
Hvala. Na početku je bio ispravak navoda, ali ovaj drugi dio je već replika. Za to uvijek ima vremena. Evo iscrpili smo sve prijave ispravaka navoda. I sada slijedi u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Boris Kunst. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Ja ću govoriti o zakonu kako ne bi povrijedio Poslovnik o radu da ne pričam o svemu i svačemu. Pa zbog toga novi Zakon o plaćama državnih službenika će od 1. siječnja 2010. godine jedinstveno urediti plaće svih državnih službenika, uključivo plaće službenika zaposlenih u Ministarstvu obrane, zaposlenih u Oružanim snagama Republike Hrvatske i plaće zaposlenih u Ministarstvu unutarnjih poslova. Sada su njihove plaće regulirane posebnim propisima odvojeno od plaća ostalih državnih službenika. Nastavno, od sljedeće godine, takva bi se praksa trebala dokinuti i sustav plaća svih državnih službenika jedinstveno urediti. Podsjećam da je Vlada Republike Hrvatske u sporazumu koji je koncem studenog 2006. godine potpisala sa Sindikatom državnih i lokalnih službenika i namještenika preuzela obvezu jedinstvenog načina reguliranja plaća svih državnih službenika pa se ovim zakonom ta obveza ispunjuje. Prema prijedlogu novog Zakona o plaćama državnih službenika plaća državnih službenika će i nadalje se određivati kao umnožak koeficijenta i osnovice što je govorio kolega Stazić, ali bez dodatka za radni staž. Radi određivanja koeficijenata svaki službenik će na početku primjene zakona, a za nove na dan prijma u državnu službu biti razvrstan u 1 od 12 platnih razreda. Radna mjesta službenika će se grupirati u kategorije, kategorije u potkategorije, a potkategorije u po nekoliko razina. Svaki od 12 platnih razreda imati će po 12 platnih stupnjeva čime se dobiva jedna matrica od ukupno 144 koeficijenata raspoređenih u rasponu od 1 naprama 5,8. Najniži koeficijent iznosi 0,88 a najviši koeficijent iznosi 5,11. Time će se povećati sadašnji rasponi u plaćama državnih službenika što je jedan od ciljeva reforme sustava plaće. Tijekom razdoblja obavljanja državne službe službenik će se promicati na viši koeficijent unutar istog platnog razreda, odnosno promicati u viši platni razred prema kriterijima ocjena njegovog rada, učinkovitosti rada i stjecanja višeg stupnja obrazovanja. Platni razredi nisu novost u sustavu uređivanja plaća državnih službenika. Do 2001. godine u Hrvatskoj plaće su također bile određene na temelju razvrstavanja u platni razred. Ali je napredovanje u viši platni razred bilo određeno na temelju radnog staža tako da službenik svakih 5 godina premještao se u viši platni razred sve dok nije dostigao najviši platni razred svog radnog mjesta. Novost je kriterij na temelju kojeg će državni službenik biti premješten u viši platni razred i ostvarivati pravo na povećanu plaću. U novom zakonu se polazi od ocjenjivanja koje bi trebalo uvažiti kvalitetu i kvantitetu rada službenika, njegova stručna znanja i sposobnosti odnosa prema poslu. Kako su regulirane plaće državnih službenika? Pa sada se plaća, plaće državnih službenika i državnih namještenika određuju prema Zakonu o državnim službenicima i namještenicima iz 2001. godine čije odredbe su prestale vrijediti osim odredbi kojima se reguliraju plaće. Iako se od 1. siječnja 2006. godine primjenjuje novi Zakon o državnim službenicima njime nisu uređene plaće državnih službenika već je u prijelaznim odredbama regulirano da se do donošenja posebnog Zakona o plaćama državnih službenika plaće određuju na temelju ranijih Zakona o državnim službenicima i namještenicima. Inače, sada su plaće zaposlenih u tijelima državne vlasti određene na temelju koeficijenata propisanih uredbom o nazivima radnih mjesta i koeficijentima složenosti poslova u državnoj službi i na temelju uredbe o poslovima i posebnim uvjetima rada. Prema tim propisima plaća državnih službenika se određuje kao umnožak koeficijenta složenosti poslova radnog mjesta na koje je službenik raspoređen i osnovice za izračun plaće uvećano za dodatak za radni staž u visini od 0,5% za svaku godinu radnog staža. Službenici koji rade na radnim mjestima s posebnim uvjetima rada, inspektori carinici, pravosudna policija i drugi imaju pravo na posebni dodatak od 20% dok svi službenici imaju pravo i na dodatke za otežane uvjete rada koji se isplaćuju za sate rada odrađene u tim otežanim uvjetima. Na primjer za noćni rad, rad subotom, rad nedjeljom, za prekovremeni rad itd. što je inače propisano i Kolektivnim ugovorom za državne službenike i namještenike kolega Staziću. Dobre strane novog načina, dobre strane zapamtite ovo dobre strane novog načina određivanja plaća državnih službenika usporedno sa sadašnjim načinom uređivanja njihovih plaća su: Prvo, sada su plaće određene na temelju koeficijenata koji za svako radno mjesto državnog službenika određen zakonskim propisom ili uredbom. Prema novom zakonu se određuju razredi, ukupno 12 razreda a u svakom državnom tijelu i službi u posebnom provedbenom propisu provodi se razvrstavanje službenika u platni razred čime se omogućava uvažavanje specifičnosti i zahtjevnosti poslova koji se obavljaju u određenoj državnoj službi u odnosu na drugu. Drugo, povećani su rasponi u visini plaća između službenika sa srednjom i službenika sa višom odnosno visokom stručnom spremom što će omogućiti stimuliranje visoko obrazovnih stručnjaka da ostaju raditi u državnoj službi. Već niz godina smo svjedoci problema napuštanja državne službe od strane najsposobnijih stručnjaka. Za primjenu novog modela plaća državnih službenika potrebno je osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu što se planira osigurati u proračunu za 2010. godinu i sljedećih godina jasno. Dodatna sredstva su potrebna upravo zbog činjenice da se novim zakonom relativno podižu plaće službenika s visokom stručnom spremom. Već sama ta činjenica ukazuje da novi način uređivanja plaća pruža mogućnost ostvarivanja cilja o sposobnoj, stručnoj i efikasnoj državnoj upravi. Ono što je ostalo isto i nadalje će se osnovica za određivanje plaća državnih službenika uređivati pregovorima između Vlade Republike Hrvatske i ovlaštenih sindikata koji zastupaju interese državnih službenika što omogućava i sindikatima da sudjeluju u kreiranju politike plaća. Drugo i nadalje ostaje pravo i mogućnost sklapanja kolektivnih ugovora kojima se reguliraju određena novčana prava državnih službenika. U kolektivnim ugovorima se mogu odrediti nadležnosti i ovlaštenja sindikata ili što je još bolje zajedničkih tijela, ugovornih strana koje bi pratilo sustav ocjenjivanja ili predlagale promjene tog sustava. Gdje će biti mogući prigovori nešto ih je već i kolega Stazić rekao. Napušta se radni staž kao kriterij automatskog povećanja plaće, jer on nije omogućavao da se uvažavaju radne sposobnosti, stručnost i odnos prema izvršavanju poslova u državnoj službi. No, službenik s više staža će po prirodi stvari zbog stečenog radnog iskustva biti u poziciji da bude ocijenjen ocjenom koja mu omogućava premještaj u viši platni razred. Postoji opasnost da ocjenjivanje neće biti objektivno. Ja se tu slažem. Postoji takva opasnost i da će biti zasnovano na nepotizmu, privatnim ili stranačkim vezama, te da neće biti objektivno. Postoje i prigovori da će službenici koji iz opravdanih razloga duže vrijeme ne rade biti zakinuti jer neće moći biti ocijenjeni. Na primjer, roditeljski dopust u trajanju od tri godine itd. O tome će morati brinuti službenici koji su po hijerarhiji iznad onoga tko ocjenjuje određenu skupinu službenika u državnoj službi. Osim toga, u razdoblju do primjene zakona trebati će razviti modele ocjenjivanja. Ja se tu potpuno slažem da bi trebalo utvrditi model ocjenjivanja, osposobljavanje i kontrolu ocjenjivača da bi se upravo izbjegle ovakve sumnje koje su danas već bile izrečene od kolege Stazića. Kako bi se znači izbjegle neželjene zlouporabe od strane čelnika državnih tijela koji ocjenjuju službenike. No, zbog svega što je ovdje pozitivno, a vjerujem da imamo dovoljno vremena do početka 2010. i taj dio urediti. Znači, taj sustav ocjenjivanja i kontrole ocjenjivača. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava predloženi zakon i predlaže Hrvatskom saboru ga na usvajanje. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Kaže se da je zakon, da je prijedlog zakona dobar a uz ove manjkavosti oko nepoznatih kriterija, da će se te manjkavosti razriješiti u razdoblju do primjene zakona. To je kontradikcija i netočnost. Jer pazite, ako ćete vi nešto rješavati u razdoblju do primjene zakona nakon što se zakon usvoji onda vi nas ovdje navodite da usvajamo nešto što ne znamo kako će izgledati. A to i jest osnovni prigovor SDP-a i zato i tvrdimo da zakon ne valja u ovom obliku. Zakon bez kriterija ocjenjivanja nije zakon. To je ozakonjenje samovolje viših činovnika nad nižima. Ispravak je, ispravak je da je.
Dalje se prijavio u ime kluba ISD-a uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin, ne vidim ga, znači da gubi pravo na raspravu. U ime kluba HNS-a kolega zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ocjenjivanje državnih službenika kao osnova za povećanje plaće provodi se temeljem postojećeg Zakona o državnim službenicima iz 2005. godine, odnosno pravilnika iz 2006. iako je u principu namjera zakona dobra, a to je vezati visinu plaće državnih službenika uz rezultate rada. Rezultat rada, posebice ovako kako je danas definiran ne predstavlja objektivnu ocjenu rada državnih službenika već uvelike ovisi o subjektivnoj procjeni nadređenog rukovodioca. Time se potiče promicanje podobnih službenika. U praksi ukoliko službenik nije zadovoljan ocjenom žali se Odboru za državnu službu čiji postupci znaju biti veoma dugotrajni i za vrijeme kojih naravno službeniku ne pripada pravo na povećanje plaće. Prema ovom novom prijedlogu zakona unutar jednog platnog razreda od njih ukupno 12, moguće je postupno povećanje plaće kroz 12 platnih stupnjeva. To povećanje dok se ne dostigne 12 platni stupanj moguće je postići sa 11 uzastopnih godina ocjenjenih najboljom ocjenom. Namjera je predlagača da sustav ocjenjivanja i nagrađivanja kroz platne stupnjeve zamijeni naknadu za minuli rad, tj. 0,5% povećanja plaće za godinu staža kao jednu od mjera nagrađivanja vremena provedenog u državnoj službi. Smatramo da se naknada za minuli rad ne bi trebala ukinuti tj. da se kriteriji radnog iskustva mora odgovarajuće vrednovati i pri promicanju državnih službenika u viši platni stupanj. U zakonu nije predviđeno postupanje u slučaju da službenik neku godinu nije ocijenjen, npr. nije radio 6 mjeseci zbog bolovanja, kod korištenja porodiljnog dopusta ili u slučaju odlaska na dulje školovanje u inozemstvo. U tom slučaju očito mu se odgađa promicanje o plaći za barem jednu godinu. Smatramo da bi u ovakvim slučajevima trebalo predvidjeti da se ta godina neće računati u zbrajanju ocjena kako bi se izbjegao nejednak položaj službenika koji nisu ocijenjeni za pojedinu godinu. No, da i nema ovih izuzetnih situacija da je sve idealno i da npr. ravnatelj državne uprave u jednoj županiji sa cca. 150 zaposlenika ima odlične službenike i voljan ih je nagrađivati odličnim ocjenama i promicati u sljedeći platni stupanj, neće to moći učiniti jer članak 18 zakona ograničava sredstva za promicanje u plaće državnih službenika u iznosu do 1% mase sredstva za plaće. Dakle, ako je masa za bruto plaće, njihovih 150 službenika, njegovih 150 službenika 10 milijuna kuna godišnje, ravnatelj će moći za nagrađivanje dobiti još najviše 100 tisuća kuna godišnje. Ako je promicanje u sljedeći platni stupanj u prosjeku 3% od plaće to znači da će sa ograničenjem mase plaća za nagrađivanje na 1% samo jedna trećina službenika moći biti nagrađena najvišom ocjenom i biti promaknuta u sljedeći platni stupanj. Koliko će se u budućnosti ovdje isprepletati objektivnost i subjektivnost u ocjenjivanju podobnost i nepodobnost, rodbinske i prijateljske veze tek će se vidjeti. Zakon predviđa i mogućnost dobivanja dodatka za pojedine vrste poslova temeljem posebne uredbe Vlade. Bilo bi važno da se ovdje vodi računa o posebnim uvjetima koje zahtijevaju poslovi vezani uz članstvo u Europskoj uniji, znanje jezika, poznavanje institucije itd.. Zakon predviđa i mogućnost dobivanja nagrade za izniman učinak državnom službeniku koji tijekom godine postigne iznimne rezultate od značaja za rad državnog tijela. Međutim, odluku donosi čelnik državnog tijela na prijedlog povjerenstva koje on imenuje. Ovako definirana odredba naravno potiče na nagrađivanje podobnih jer se zapravo radi o diskrecijskoj odluci. Bilo bi važno osigurati da povjerenstvo za nagrađivanje bude stalno, da se njegovi članovi biraju putem javnog natječaja iz redova državnih službenika određenog tijela državne uprave te osigurati da sudjeluje i predstavnik sindikata toga tijela. I opet kao i kod nagradnog fonda za promicanje u više platne stupnjeve ovdje postoji ograničenje raspoloživih sredstava za nagrade za izniman učinak na 0,1% mase sredstava za plaće. U našem već navedenom primjeru županije sa 10 milijuna kuna godišnjeg fonda za plaće za ovu vrstu nagrade moći će se godišnje isplatiti 10 tisuća kuna bruto što bi s obzirom na sljedeće ograničenje o visini pojedinačne nagrade od 3 tisuće kuna značilo da se godišnje mogu dodijeliti 2 do 3 takve nagrade. No, predlagač zakona ostavlja mogućnost da se ta nagrada može isplatiti istoj osobi više puta godišnje s time da zbroj isplaćenih nagrada u godini ne može biti viši od njegove dvije mjesečne plaće. Mogućnost da će čelnik tijela državne uprave temeljem vlastite diskrecijske ocijene mimo bilo kakvih kriterija bogato i višekratno tokom godine nagraditi samo jednog državnog službenika ne bi smjela biti zakonska opcija. Prema nekim simulacijama novih plaća državnih službenika u odnosu na postojeće najmanje zadovoljna mogla bi biti većina službenika npr. sa srednjom stručnom spremom na poslovima referenata ili administrativnih tajnika. I kod onih sa puno godina staža plaća će ostati praktički iste, ali napominjemo svi gube dodatak na staž od 0.5% godišnje pa će im uz pretpostavku da neće biti promicani u nove platne stupnjeve temeljem odličnih ocjena plaće u narodnim godinama realno padati u odnosu na sadašnje stanje. Rješenje za ovakvu situaciju u kojoj će biti veći dio državnih službenika jest da se na neki način vrednuje i radni staž ostvaren u državnoj službi. Na primjer promicanjem za jedan dodatni platni stupanj svake tri godine bez obzira na ocjenjivanje ili zadržavanjem 0,5% povećanja plaće za svaku godinu radnog staža. S druge strane, itekako će moći biti zadovoljni načelnici odjela u sjedištu tijela državne uprave, tj. šefovi kojima bi plaća sa npr. sa sadašnjih 7 tisuća kuna mogla porasti na 11 tisuća kuna jer su im sadašnji koeficijenti od 1.9 do 2.2., a budući će im biti od 3.28, do 4.35. Imajući u vidu činjenicu da se načelnici često postavljaju prema, u najmanju ruku čudnim kriterijima, jasno je zbog čega je najveće povećanje plaće upravo na ovom mjestu. U zakonu nedostaje odredba tko i pod kojim uvjetima određuje osnovicu za izračun osnovne plaće pa predlažemo da se osnovica za izračun plaće utvrđuje kolektivnim ugovorom. Zakon predviđa promicanje državnog službenika za jedan platni razred za svaki stupanj obrazovanja. Smatramo da bi se u cilju jačeg stimuliranja daljnjeg školovanja državnih službenika trebalo predvidjeti promicanje za 2 platna razreda kod stjecanja višeg stupnja obrazovanja. Naime nagrada za daljnje školovanje je temeljem ovog prijedloga zakona znatno manja nego je to bilo do sada regulirano kolektivnim ugovorom. Prema dosadašnjem sustavu 8% za stupanj magistra znanosti, a 15% dodatka na stečeni doktorat, a sada prema prijedlogu zakona cca 3% za svaki stečeni stupanj obrazovanja. Dakle, osnovni problemi zakona su ukidanje dodatka od 0,5% povećanja plaće za svaku godinu staža, nepostojanje vrednovanja kriterija radnog iskustva pri promicanju u viši platni stupanj, nepostojanje odredbe tko i pod kojim uvjetima određuje osnovicu za izračun osnovne plaće, nedovoljno riješen pristup vrednovanja daljnjeg školovanja državnih službenika, zatim tretiranje godine u kojoj službenik iz nekog od objektivnih razloga nije ocijenjen, zatim potreba propisivanja objektivnih i jasnih kriterija te određivanje povjerenstva za dodjelu nagrade za izniman učinak državnih službenika. Najveći problem prijedloga zakona predstavlja sustav promicanja državnih službenika isključivo temeljem diskrecijske ocjene nadređenog čelnika državnog tijela ili povjerenstva koje on imenuje. Time se ne potiče specijalizacija i profesionalizacija državne uprave, nego promicanje podobnih i nepotizam. Osim toga, predloženi koeficijenti nadalje ne doprinose profesionalizaciji državne uprave kao niti privlačenju mladih i školovanih ljudi u državnu službu. Najveći porast plaća je vidljiv kod rukovodećeg kadra načelnika koji se u ministarstvima postavljaju na različite načine, bez poštivanja objektivnih kriterija te prema političkoj i drugoj podobnosti. S druge strane, porast plaća kod stvarnih nositelja posla u tijelima državne uprave, savjetnicima i višim savjetnicima je zanemariv, dok će plaće namještenika, referenata i administrativnih tajnika, posebice onih s mnogo godina staža u odnosu na sadašnje stanje biti iste, a s obzirom na predloženo ukidanje dodatka za minuli rad s vremenom i padati jer mnogi kroz sustav ocjenjivanja neće biti promaknuti u viši platni stupanj. Hvala.
Hvala lijepo. I u ime kluba HSS-a, uvaženi kolega zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na početku naše rasprave želimo reći da će donošenjem ovog zakona Republika Hrvatska pored daljnjeg napretka u ispunjavanju utvrđenih mjerila od strane Europske unije učiniti pozitivan iskorak na području usklađivanja plaća u državnoj službi. Također njegovim donošenjem želi se još i jasnije formulirati odlučnost države u unapređenju ukupnog područja sustava plaće u državnoj službi. Analizirajući predložena rješenja, mišljenja smo da je prijedlog zakona solidan, ali da su moguća još i neka otvorena pitanja, barem po percepciji javnosti. Dobrim rješenjem u zakonu smatramo stvaranje normativnih pretpostavki za uspostavu novog sustava plaće koji se žele otkloniti uočeni nedostaci. Na primjer, fiksna plaća, nemogućnost nagrađivanja službenika koji ostvaruju izvrsne rezultate u radu, problem niskih plaća, visoko obrazovnih kadrova koji tek ulaze u državnu službu. Uvođenje transparentnije strukture i metodologije razvrstavanja radnih mjesta u platne razrede te mogućnost promicanja za državne službenike koji pokazuju dobre rezultate u radu. Također se jedinstveno uređuje sustav plaća u državnoj službi, stimulativniji pravni instrumentarij za privlačnije visoko obrazovanih stručnjaka u državnu službu kao i neka druga rješenja. U daljnjoj raspravi želimo ukazati na neka otvorena pitanja. Hrvatska se na putu u Europsku uniju nalazi pred iznimno zahtjevnim procesom svog zakonodavstva, a jedan od osobito važnih segmenata tog procesa je usklađivanje sustava plaća u državnim službama. Iako je Zakon o državnim službenicima donijet u srpnju 2005., službenički sustav nije zaokružen donošenjem propisa kojima se uređuju plaće državnih službenika. Nažalost, Republika Hrvatska je jedna od posljednjih država u regiji koja nije donijela te propise. No, ta činjenica sama po sebi možda i nije loša jer je s druge strane Hrvatskoj posao olakšan jer je vodila računa o negativnim iskustvima tranzicijskih i drugih europskih zemalja prilikom predlaganja ovog sustava. Poznata je činjenica da veliku ulogu u kreiranju prijedloga platnog sustava imaju proračunske mogućnosti, pravna tradicija, stečena prava, sindikalna scena i kultura poštivanja propisa, donošenje propisa samo je prvi korak u uspostavi sustava, a njegova ocjena nužno ovisi i o nekim drugim elementima u određenom razdoblju. Zakonu u članku 25. predviđa da se državnom službeniku koji tijekom godine postigne iznimne rezultate od značaja za rad državnog tijela može isplatiti nagrada do 3000 kuna koja se može isplatiti i više puta godišnje, s time da broj nagrada u godini ne može biti više od 2 mjesečne isplaćene plaće državnog službenika. Odluku o isplati nagrade donosi čelnik tijela na prijedlog povjerenstva koje imenuje taj čelnik. Pritom je upitno kako se kao kriterij za nagradu ne spominje ocjene rada i učinkovitost te da li nagradu za izniman učinak može dobiti i ispod prosječno ocjenjeni državni službenik. Upitan je također i iznos nagrade koju u slučaju rukovodećeg službenika od 15 tisuća kuna plaće može iznositi i do 30 tisuća kuna godišnje. Ako se zna da državnom službeniku s ocjenom izvanredan nakon godinu dana plaća može porasti za 3%, onda je iznos povećanja na temelju ocjene upitan prema mogućem povećanju na temelju nagrade za izniman učinak. Osim toga, zakon ne predviđa kriterije po kojima se netko može nagraditi na taj način, niti obavezu javne objave podataka o službenicima nagrađenima za izniman učinak. Upitno je može li zakon za posljedicu imati i zamrzavanje plaća na rok od deset godina službenicama koje koriste porodni dopust do godine dana djetetova života. Budući da se službenici odnosno službenica ne mogu ocijeniti ako su u kalendarskoj godini radili manje od šest mjeseci i to bez obzira na razloge službenica koja ode na čuvanje trudnoće i koristi obvezni porodni dopust do godine dana djetetova života počevši u svibnju tekuće godine i završi ga u srpnju naredne godine ostat će neocijenjena te samo u godini u kojoj je započela već i u godini u kojoj je završila porodni dopust. Da li to znači da će takve majke službenice u pet godina moći zaraditi samo tri ocjene i neće moći biti promaknute u plaći za 3% na temelju ocjene dobar jer im za to treba najmanje četiri ocjene dobar ili viša ocjena. Ako bi im se trudnoća ponovila i dogodila u idućih pet godina zakonodavac bi ih mogao kazniti za drugo dijete nemogućnošću promicanja do isteka 15 godine državne službe. Možda bi bilo dobro također razmotriti i mogućnosti sankcioniranja i naših ocjenjivača. Ako recimo se negativnom ocjenom ocijene pojedini naši službenici a na nadležnom sudu se izgubi spor tada vjerojatno dolazi u pitanje i mogućnost sankcije onoga tko je određenu ocjenu izrekao. Na kraju naše rasprave želimo podnositelju prijedloga zakona i državnim službenicima da praksa ubrzo pokaže da su i svrha i cilj zakona postignuti a to su između ostalog standardi i praksa europskih zemalja transparentnost sustava plaća koji je razumljiv i jasan, za isti ili približno isti rad isplata iste ili približno iste plaće, izbjegavanja što više diskrecijske ovlasti pri određivanju plaća, mogućnost vertikalnog i horizontalnog napredovanja, sigurna plaća, konkurentnost plaćama u gospodarstvu i zadržavanje najkvalitetnijeg i najstručnijeg kadra u upravi. Zbog svega ovog iznijetog klub Hrvatske seljačke stranke podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nema više prijave po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega zastupnik Gordan Maras. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče sa suradnicom. Temelj za donošenje ovog zakona odnosno osnovna ideja koja bi nas trebala voditi je da u državnoj službi adekvatno nagradimo rad državnih službenika da oni mogu dostojanstveno živjeti od svog rada i da budu primjereno okolnostima u kojima naša država živi mogu reći da su zaradili pristojnu plaću. Ja ću reći u startu da neke ideje i neka rješenja iz ovog zakona podržavam, ideja i matrica koja je napravljena može biti zgodno rješenje ali do drugog čitanja definitivno moramo ispraviti neke stvari i moraju se jasnije i točnije specificirati kako bi bilo što manje zlouporaba. Što se tiče samih državnih službenika odnosno troška i plaće u državnom proračunu smatram da plaće državnih službenika moraju biti veće, da nisu na razini i onog dijela odgovornosti posla koji oni obavljaju a pogotovo dolazi do izražaja kada govorimo o rukovodećim mjestima gdje u ministarstvima ljudi dosta često nakon par godina što stječu iskustvo odlaze u privatni sektor pogotovo tamo gdje se može više zaraditi recimo financijski sektor ili nešto slično, tako da s te strane mora postojati prostor da se mlade ljude visoko obrazovane pokuša na neki način stimulirati i zadržati, da ih se zadrži u državnoj službi. Ono što nije moguće napraviti naravno to nije moguće napraviti u situaciji kada imate preveliki državni aparat, preopterećen troškovno i kada govoreći u uvodnom izlaganju kolega Stazić govori o trošku plaća ispravno primjećuje u zadnjih pet godina skoro kolega Rončević je rekao nisu to samo plaće nego i drugi troškovi, ali ja kažem to su samo plaće 7,5 milijardi kuna veće odnosno 67,6% veće nego što su bile 2003. godine, znači masa ukupna plaća. Ali nažalost osnovica se toliko nije povećala nego se tu radi o povećanju državnog aparata najčešće se to koristilo za zapošljavanje stranačkih kolega i kolegica kako bi se na neki način osigurala određena podrška i pomoć svojim kolegama tijekom njihovog radnog vijeka. Ono šta je potrebno istaknuti i šta ja ne podržavam u ovom zakonu, već je nekoliko kolega to reklo, a to je da se u situacijama kada netko iz opravdanih razloga u dvije godine ne radi više od šest mjeseci da ga se ne može ocijeniti i on gubi de facto pravo da mu se poveća plaća u nekom roku. Tu se ne radi samo o ženama, netko je spominjao kada žena ode na porodiljni dopust može u dvije godine teoretski biti neocijenjena zbog toga što je dva puta po pola godine bila na porodiljnom dopustu. Radi se i o muškarcima, mogu i muškarci otići na porodiljni dopust. Znači, tu govorimo o jednom širem broju državnih službenika koji na taj način mogu biti oštećeni. Što se tiče minulog rada mislim da je ovo rješenje iz zakona ok kada govorimo o tome da nitko neće imati manju plaću nego što ima trenutno s obzirom da se u prijelaznim definirale su se kategorije i staža i ja sam kad sam malo bacio računicu vidim da niti jedan službenik neće u tom trenutku primjene zakona imati manju plaću. Ali ono što nije dobro je da je mogućnost da netko zadovoljava na radnom mjestu šest, sedam, osam godina a da mu se uopće plaća ne poveća. Znači, čovjek zadovoljava na tom radnom mjestu. Osnovica ne mora ići gore jer zakonom to tako nije definirano ali mu se plaća neće povećati. Ja predlažem da se ukoliko osoba zadovoljava na tom radnom mjestu nakon šest godina poveća plaća makar za jedan razred, to bi bilo pošteno i iznosilo bi otprilike na ovoj razini što sam rekao oko 3% za tih šest godina što se sada honorira minuli rad. Apsolutno mislim da je nedopustivo da ostane u zakonu do slijedećeg čitanja diskreciono pravo bez ikakvih kriterija čelniku tog tijela da određuje i ocjenjuje bez ikakvih kriterija kažem službenike tko je kako zadovoljio. Tu se otvara jedna Pandorina kutija gdje se ne bez straha možemo pitati da li će zbilja kriterij stranačke podobnosti članstva u određenoj stranci biti taj koji će nekoga stimulirati, da nekoga nagradi sa ocjenom izvrstan, a sa druge strane da netko bude zadovoljavajući. Ipak kada imate ocjenu izvrstan, odnosno izvanredan svake godine vam se povećava plaća za određeni jedan razred, a zadovoljavajući ostajete na radnom mjestu, ali nema povećanja plaće. Znači dopuštamo jednu diskrecijsku odluku tog čelnika da radi praktički što god želi. Vi se teoretski možete žaliti Odboru za državnu službu, ali kako to u praksi funkcionira. Imao sam priliku čitati u medijima proteklih dana gdje se jedna službenica Ministarstva kulture žalila na odluku čelnika svoga ministarstva, državnog tajnika, jer je od neposrednog svoga rukovoditelja dobila ocjenu izvanredan, odnosno osobito se ističe, a sa druge strane državni tajnik nije pristajao na tu ocjenu i on je potpisao rješenje dobar, odnosno zadovoljava. I sa druge strane gospođa se žalila Odboru za državnu službu i nakon 7 mjeseci nije dobila nikakav odgovor, piše požurnice itd. mislim da taj odbor neće uspjeti rješavati svu silu tih predmeta koji će sada nastati. Možda se sada ljudi toliko i ne žale s obzirom da nema utjecaja na plaću. Ali kada budemo imali još i taj element, da će to biti jedini način na koji vam plaća može rasti. Možete misliti koliko će biti žalbi i koliko će biti prigovora koji će se morati riješit, a to jednostavno fizički neće biti moguće provesti. Zato mislim da taj dio pomnije treba razraditi i na kraju krajeva dati jasne kriterije po kojima će biti manje mogućnosti za netransparentnost u najmanjem slučaju. Što se tiče nagrađivanja, mislim da u ovom djelu gdje Vlada propisuje uredbom određene poslove od osobitog interesa ili neke druge stvar, smatram manje spornim ali smatram definitivno spornim da opet diskrecijskom odlukom nekog možete nagraditi u visini dvije plaće tijekom jedne godine. I na kraju krajeva ta nagrada može biti kada govorimo o dvije plaće za običnog službenika koji ima plaću 3,5, četiri tisuće kuna 8 tisuća kuna godišnje, a za ravnatelja uprave može bogami biti negdje 30-ak tisuća kuna godišnje. Znači jedan nerazmjer koji opet omogućuje da se diskreciono nagradi one ljude koji se žele, a ne mora biti isključivo na temelju rezultata, nego na temelju rezultata nego na temelju simpatija da li stranački, da li prijateljski, da li rođački. Izgubio sam malo glas. I na kraju evo da samo rezimiram. Nadam se da će se do drugog čitanja te stvari koje su sada još potrebne za doraditi, kako bi ga mogli svi skupa zajedno prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu sukladno Poslovniku je isteklo u 16,47, ali zato imamo prijave za ispravak navoda i replike. Najprije ispravak navoda uvaženi kolega zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa evo kolega Maras, da niste imali netočan navod, ne bi izgubili dobar glas. Ali moram reći netočno je u tome što kolega Mars ponavlja ono što je netočno rekao kolega Stazić. A to je zapošljavanje u državnoj upravi, da je to kriterij bio stranački. Pa gledajte, pa budimo odgovorni ljudi, pa kada već tako nešto kažemo, budimo konkretni pa recimo taj i taj zaposleni tu i tu po stranačkoj dužnosti, onda možemo konkretno razgovarati, ovo ostalo je trla baba lan da joj prođe dan, s takvim pričama. A ja vam mogu reći konkretno s imenom i prezimenom, gdje ajde neću sada jer pokojni je premijer, ja znam da je isključivo njegovom intervencijom još danas radi osoba na tom mjestu zaposlen uz uvjete drugih koji su imali bolje uvjete i kriterije, pa na žalost nisu … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Imamo prijave tri replika. Najprije uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Kolega Maras da vi opravdano brinete o tom … pravu koji će se pojaviti kod ovih ocjenjivanja, ali ja tu brigu vašu evo nekako ne bih dijelio budući da se zakonodavac na jedan način osigurao da to piše tako, ali da je stavio onu klauzulu ako bude novac u državnom proračunu u iznosu do nula jedan. To znači može biti manje. I onda se može vrlo lako dogoditi da u toj godini imate jako vrijednih ljudi koji će nepristrani čelnik uprave probati ocijeniti, ali onda će između njih 5 koje treba ocijeniti izabrati trojicu jer uz ovu dvojicu neće biti novaca. To je farsa u ovom zakonu i zato bi trebalo zaista ostvariti onu mogućnost i za one koji su dobri da imaju nula pet, pa onda kombinirajte onda s ovim. To bi onda nekakav pomak bio u državnim službenicima da imaju sigurnosti i da imaju na neki način mogućnost napredovanja i da konačno imaju kakvu takvu plaću. Isto tako kada se vrati gospodin Palarić ako budete odgovarali na moju repliku onda ga pitajte, jeli ikada učinjena ikakva simulacija ovog prijedloga novog zakona i npr. kada kaže usklađivanje sa kolektivnim ugovorom ugovora za zakonom. Jer sigurno je da zaposlenici neće pristati na manja prava u kolektivnom ugovoru kojeg sada imaju, a čini mi se da simulacija nije napravljena što to znači sa kolektivnim ugovorom. I na kraju, nije dobro da u prijedlogu, da u početku ovog zakona kažemo usuglasili smo sa ga sa Europskom unijom. Ne znam da li to piše u austrijskom zakonu, da je to tako ili talijanskom nisam pročitao pa se ispričavam, ali da smo morali uzeti nekoga da nam to napravi. Od dobre i kvalitetne uprave za koju ja mislim da postoji, mogli smo sami napisati zakon o svojim plaćama.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Denona pa ova sredstva koja ste rekli, a iznose nula jedan posto nisu ni tako mala. To iznosi otprilike 20 milijuna kuna. … [[Upadica se ne razumije.]] To, ali čujte kada morate koristiti vrlo vjerojatno će se iskoristiti. 20 milijuna kuna godišnje diskrecijski ministri itd. mogu iskoristiti i nagraditi ljude za koje misli da ih treba nagraditi. Opet bez ikakvih kriterija možete odlučiti da to bude netko zbog toga što vam je simpatičan, a možda netko bude korektno radio, pa će se zbog toga nagraditi. S druge strane kada govorimo o konkretnim primjerima, ja neću navesti ime gospođe, ali imam predmet ispred sebe. Gospođa je od svoje neposredne rukovoditeljice dobila ocjenu izvanredan i još dolje nema primjedbi, znači na njezin rad. Ali državni tajnik u Ministarstvu kulture nije htio potpisati veću ocjenu. On je potpisao … [[Govornik se ne razumije.]] na osnovu kojih je on to razloga napravio ne piše u njegovom rješenju. To je njegova diskreciona odluka i on to može napraviti. E sada kome više vjerovati neposrednom rukovoditelju toga radnika ili državnom tajniku koji može na osnovu svojih kažem, referencija bilo koje prirode odlučiti da li će netko biti ocijenjen ovako ili onako, to u ovom zakonu do slijedećeg pitanja moramo promijeniti.
Hvala. Dalje se za repliku prijavio uvaženi kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras govorili ste koliko je važno da imamo kvalitetne državne službenike jer oni su u interesu servisa građana. Međutim, istraživanje koje je provedeno upravo po narudžbi Ministarstva pravosuđa u srpnju ove godine pokazalo je da građani smatraju najveće nezadovoljstvo, pokazali su u odnosu na rad političara, na rad sudaca i različitih državnih službenika na svim nivoima. Upravo ovaj podatak da je od 2003. do 2009. povećan iznos iz proračuna za plaće od 70% a da je osnovica samo 28% porasla govori o tome da je cilj cjelokupnog tog zapošljavanja nije bio interes građana nego uhljebljivanje stranačkih podobnika. A ja vam mogu dati i konkretna primjer, recimo u Riječkoj podružnici Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje jedini kriterij zapošljavanja je stranačka iskaznica HDZ-a. Prema tome, potpuno ste u pravu i bojim se da ovakvim postupkom naši građani neće dobiti servis koji su zaslužili.
Odgovor na repliku kolega Maras.
Hvala lijepa kolega Jovanoviću. To što ste sada napomenuli stvara dva negativna efekta. Prvi je što destimulira ljude koji rade u državnoj službi pošteno i željeli bi raditi kvalitetno, naravno da ne žele raditi kada vide da se zapošljavaju ljudi na temelju ovoga što ste rekli stranačkog kriterija i najčešće da nemaju posla ako uopće dolaze na posao dobro je. I normalno da onda pada moral tih vrijednih službenika koji bi htjeli određivati pošteno svoj posao da rade kao što su radili i do tada. A sa druge strane percepcija građana naravno ponukana time isto pada i naravno da nisu zadovoljni zadovoljni sa uslugom koju dobivaju u državnoj službi. Znači dvostruki je negativni efekt ovog što ste rekli a radi se oko 50 tisuća novozaposlenih u pet godina a posao se nije ništa povećao, 50 tisuća novozaposlenih u državnoj službi.
Hvala. I posljednja replika uvažena kolegica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja u potpunosti dijelim brigu kolege Marasa za tu jednu mogućnost samovolje rukovodećih kadrova u državnoj upravi no ja bih proširila priču na ono, a to se kolega nije osvrnuo na onaj dio kada radnik ne zadovoljava. Dakle, tu mi znamo da sve češće iako teško dokazivo imamo razno razne vrste uznemiravanja bilo spolnih, psihičkih, do sada se to svodilo na jedne, na nekakve verbalne istupe ili pristupe, no pitam se što će se dogoditi sada kada rukovodeći kadar ima mogućnost kazniti recimo djelatnika, npr. kada imamo spolno uznemiravanje, kazniti djelatnika koji odbija kojekakve nemoralne ponude svojih šefova. Dakle, sada će se to moći i financijski odraziti na jednu moralnost osobe koja ne želi pristati na kojekakve ucjene i to je ono što mene u ovoj priči možda još i više uznemirava, dakle, ta jedna mogućnost samovolje i manipulacija ovim zakonom.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Maras.
Hvala lijepo kolegice Borzan, vi ste potpuno u pravu. Kada se ovom zakonu, po ovom zakonu je moguće teoretski se zaposliti na jedno radno mjesto po određenom platnom stupnju i u platni razvoj i cijeli radni vijek ostati na tom radnom mjestu da ne napredujete. A zadovoljavate, zadovoljavate za to radno mjesto. Svake godine vam kažu, kolega dobri se, zadovoljavate ali neće vam se povećati plaća i 40 godina jedna te ista plaća itd.. A sa druge strane ukoliko vas netko simpatizira a ne morate biti ništa kvalitetniji od tog drugog kolege koji zadovoljava, njemu će se plaća moguće povećavati svake godine i za 12 godina će imati plaću 30-ak posto veću nego što imate to vi. I to je nepravda ovog zakona i to moramo promijeniti. I to nije smiješno kolega, to nije smiješno. Ne to nije smiješno, kolega Kunst vi se možete smijati ali ljudima nije smiješno, kao što nije smiješno ovoj kolegici koja se žali na odluku državnog tajnika kojoj je bez ikakvog razloga umanjio njezin trud unazad godinu dana a vi se tome smijete, a ja vam kažem da to nije smiješno.
Hvala lijepo. Na redu je rasprava uvaženog kolege zastupnika Dragutina Lesara. Izvolite kolega Lesar.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, na početku odmah želim reći da po mom sudu ovaj prijedlog zakona je dobar, on je posuđen, neću reći prepisan ali model kojega zakon predviđa je poznat u mnogim državama u europi članicama Europske unije. I sam po sebi je nešto čemu trebamo težiti i u Hrvatskoj. Ali, da, ali, hrvatski problem nije kvaliteta napisanih zakona, nego je naš problem provedbe svih zakona pa tako i ovog. Nije problem ako ti sudi pošteni sudac i onda čak i nejasni i nedorečeni zakon, neće utjecati na odluku, pravednu odluku suca. Nije problem ako te kontrolira pošteni porezni inspektor ili devizni inspektor. Nego je problem onda kada ti u kontrolu dođe korumpirani inspektor. Otkada postoji državna uprava od Austro Ugarske pa na dalje uvijek je bilo i uvijek će biti da u državnoj upravi postoji nepotizam, podobnost i poslušnost. U državnoj upravi, posebice stoga jer se radi o poslu gdje je ako plaća i nije velika, a onda je uvijek sigurna i posao siguran za razliku od onih koji su u gospodarstvu i na tržištu. A s obzirom da sam vidio da se i Vlada dvoumi koja godina i kada bi se počelo za ocjenjivanjem ili koja godina kao godina ocjenjivanja bi počela kao osnov za napredovanje po članku 10. Možda bi bilo dobro razmotriti moj prijedlog da 2010. godinu iskoristimo za eksperimentalnu primjenu, a da od 1.1.2011. zakon bude i cijeli modem u punoj funkciji jer bi vjerojatno i odgovorni u Vladi i u Središnjem uredu državne uprave tada na temelju toga mogli uočit određene nedostatka. Radi se o ogromnom broju ljudi, ogromnom broju radnih i životnih sudbina i ukoliko bi se jedna godina posvetila probi, a onda išla u punu primjenu, vjerojatno bi spriječili moguće nepravde. Dakle, da li će 2011. biti prva godina napredovanja po ocjenama iz 2010., razmislite o tome. Ono konkretno što želim upozoriti na same odredbe zakona je članak 10. koji ima platne razrede i platne stupnjeve i Sindikat državnih službenika upozorava da kod 6. platnog razreda koji počinje sa koeficijentom 1,52 bi trebao povećat na 1,57 kako se ne bi desilo da viši savjetnici koji bi bili raspoređeni u taj platni razred ne bi dobili manju plaću od onog koje u ovom trenutku imaju. Ja nisam provjeravao da li je ta tvrdnja točna, ali uvjeravaju me da postojeće plaće za neke kategorije viših savjetnika su veće od onoga što bi ostvario 6. platni razred 1. stupnja pa bi trebalo korekcije koeficijenata u 1., 2. i 3. platnom stupnju. Nadalje, broj godina ili broj ocjena kao uvjet za napredovanje iz članka 18. gdje je predviđeno svakih pet godina ako je dobio najmanje četiri puta ocjenu dobar. Bilo bi dobro razmisliti o mogućnosti da to bude svakih tri godine sa tri ocjene dobar, a u tom članku dodati i novu odredbu koja se odnosi na masu sredstava koja se u toku kalendarske godine ne iskoristi da u idućoj proračunskoj godini kao osnovica ne bude iskorištena masa nego odobrena iz prošle godine, jer bi svaka eventualna ušteda ili racionalno ponašanje u protivnom bilo destimulirajuće za taj dio državne službe. Jer, ako u jednoj godini potrošiš manje automatski si si smanjio osnovicu za iduću godinu samo zato što je eto bilo nekih razloga koji su doveli do te racionalizacije. Nadalje, kod članka 25. potpunu promjenu predlažem koja bi išla tome da prijedloge za nagradu, dakle za one jednokratno nagrađivanje, se podnose središnjem tijelu državne uprave nadležnog za službeničke odnose, da pravo predlaganja kandidata za nagradu osim čelnika državnog tijela imaju sindikati, ali i građani jer državni tajnik u svojem uvodnom obrazloženju je spomenuo i ljubaznost kao jednu od kategorija. A zašto onda korisnici usluge državne uprave dakle građani ne bi mogli biti ti koji će predlagati nekoga od državnog službenika za nagradu ako već njih pitamo za mišljenje. Ja isto tako pitanje transparentnosti nagrađenih državnih službenika moglo bi se riješiti kada bi se lista, njihova lista objavila na web stranicama središnjeg državnog ureda s jedne strane kao informacija, ali s druge strane kao i poticaj drugim službenicima dakle da se to zna o kome se radi. I postoji jedna kategorija ljudi koji po ovim odredbama zakona, dakle pozitivno ocjenjivanje najmanje pet godina će prije otići u mirovinu nego moći napredovati, a to je onima koji imaju manje od pet godina do mirovine. Dakle, oni nikako kumulativni uvjet ne mogu zadovoljiti, naročito ako imaju manje od četiri godine do mirovine da bi u tom vremenu imali povećanje plaća pa bi po meni u prelaznim i završnim odredbama ili u članku 27. bilo izuzetno korisno, pametno, dobro, socijalno osjetljivo i humano prema tim ljudima da ide odredba. A nakon pet godina takva kategorija bi više i nestala iz službe državne službe, dakle da oni koji imaju danom stupanja na snagu ovog zakona manje od pet godina do mirovine, da je njihovo napredovanje zapravo 0,5 po godini staža odnosno po godinama staža, jer oni drugu mogućnost napredovanja do mirovine, koliko sam ja razumio zakon, nemaju. I u članku 28. predlažem potpuno jasno definiciju što se podrazumijeva pod pojmom dosadašnje plaće kako se u početku primjene ovog zakona ne bi sporili da li u pojam dosadašnja plaća spada i dobivena obračunom sukladno propisima koji su bili na snazi danom stupanja ovog zakona na snagu. Jer, moram podsjetiti da čak ni u Zakonu o radu, ali ni u drugim propisima u Hrvatskoj ne poznajemo i nemamo pojašnjenje što znači plaća, od čega je plaća sastavljena i nadam se da u Zakonu o radu, o kojem ćemo ove godine nadam se raspravljati, će Vlada prihvatit moj prijedlog da se u tom basnom Zakonu o radnim odnosima potpuno jasno i nedvosmisleno definira što je to plaća. S obzirom da je zakon bio u dnevnom redu najavljen po hitnom postupku, ja sam pripremio te amandmane koje nisam podnosio jer je sada ovo prvo čitanje pa državni tajnik ima neke interese, ja bih vam volio predat svoje amandmane kao prilog svojoj raspravi i prijedloge za poboljšanje za drugo čitanje, to ću vam dati. I svoju raspravu kolegice, kolege, završavam podsjećanjem, gospodine potpredsjedniče vas također, premijer Sanader još uvijek se nije usudio odgovorit na moje zastupničko pitanje od 18. studenog prošle godine. Prošlo je tri puta po osam dana dopunskih koje je predsjednik Sabora dao na aktualnom prijepodnevu, tri puta po osam dopunskih dana. Ja i vas gospodine potpredsjedniče molim da po članku 189. Poslovnika Hrvatskoga sabora osigurate da Vlada odgovara na pitanja saborskih zastupnika, a podsjećam da je predsjednik Sabora tada poslao pismo predsjedniku Vlade i tražio odgovor i sad više nije to da premijer ignorira mene kao zastupnika, nego ovakvim ponašanjem premijer ignorira i Predsjedništvo Sabora i samog predsjednika Sabora jer odbija odgovorit na pitanje zastupnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Lesar, ja se nadam da niste ozbiljno mislili kada ste rekli da u državi će uvijek biti i da postoji nepotizam i podobnost. Ja se nadam da vam to nije niti u političkom programu, a nadam se da osim ovoga što imamo u praksi danas da nije u teorijama i u programima političkih stranaka. I da ne bi bilo sad kolege Marasa, tu je, da ne bi bilo kako “trla baba lan da joj prođe dan“ s obzirom da se ovaj zakon, da će se u budućnosti odnositi i na lokalne službenike i namještenike ja ću samo reći da je na primjer u Đakovu u zadnjih mjesec i pol dana smijenjen pročelnik Odjela za komunalne djelatnosti, stavljen član HDZ-a bez ijednog dana radnog iskustva, da su smijenjeni direktori trgovačkih društava čak jedan koji je bio član i osnivač HDZ-a bio je kod mene direktor 7 i pol godina. Ali očigledno gospodin ne odgovara. Također su primljene dvije pripravnice. To vam da “baba ne trla lan da joj ne prođe dan“. Primljene su i dve pripravnice od kojih jedna ima preko 40 godina, a nema niti dana radnog iskustva. Postavljena je na mjesto pročelnice Odjela za društvene djelatnosti. I jedna je primjena doduše u ekonomat gradskog poglavarstva…
Vrijeme, vrijeme kolega Vinković.
… isključivo što je predsjednica mladeži HDZ-a u obližnjem selu. Smijte se vi gospodine Iviću, kako se smijete tako ćete i proći na izborima.
Prošlo vam je vrijeme kolega Vinković.
Ja se zahvaljujem što niste opomenuli kolege iz vaše koalicije na ovakvom uviđavnom slušanju kako “baba trla dlan“.
Imamo dvije tablice povrede Poslovnika.
Poštovani potpredsjedniče, povrijeđen je članak 210. Poslovnika koji kaže da govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja. Ja ne znam gospodin Vinković je pročitao, a tu lijepo piše ako zna dobro čitati. Kaže “plaćama državnih službenika“ ne znam o kakvim lokalnim on priča. To nema veze s plaćama lokalnih službenika. Znači, govori o temi koja uopće ne postoji. Pa danas to nije tema lokalni službenici ili ćemo proširiti pa idemo i na lokalne.
Imali smo još jednu tablicu povrede Poslovnika.
Isto gospodine potpredsjedniče mislim da moj bivši kolega po lokalnoj dužnosti i funkciji gospodin Vinković bi trebao znati da ovaj zakon nema nikakve veze sa Zakonom o lokalnim jedinicama i plaćama. Mislim da to posebice nema veze sa vašim Đakovom i tko koga smjenjuje, koji HDZ, koji SDP. Pa dajte kolega Vinkoviću spustite se na temu po članku 210. i riješimo problem.
Sad imamo još jednu tablicu povrede Poslovnika, kolega Vinković. Odustajete. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Vinković, doista se u pravu. U mom političkom programu nema nepotizma kojega još nisam ni napisao, mislim na program jel', al' ću ga napisat. NPP, nepotizam, podobnost, poslušnost doista je uvijek postojalo u državnoj službi i postojat će. Samo pametna vlast ga smanjuje na minimum, bahata vlast ga povećava na maksimum. I svi oni koji misle da ovaj zakon nema direktne veze sa lokalnim službenicima i namještenicima grdno se varaju i jako se varaju, jer samo 6 mjeseci nakon ovoga isti model plaća biti će primjenjivani na službenike lokalne i regionalne samouprave tako da je ispravno razgovarati o svim zaposlenima u državnoj, lokalnoj i regionalnoj samoupravi kao modelu koji će biti prisutan i primjenjivat će se 2010. godine.
Hvala lijepo. Imamo još jednu prijavu replike, kolega zastupnik Boris Šprem. Izvolite kolega.
Hvala lijepa štovani potpredsjedniče. Dakle, kolega Lesar vi ste stvarno se trudili da budete konstruktivan inače vam to ne uspijeva time što ste iznijeli najprije tezu da je ovaj zakon zapravo dobar da biste ga onda demantirali sa desetak jakih kontra teza, da zapravo onda ispada da nije dobar, pa vas ja molim da onda korigirate onu početnu tezu, jer ono što ste vi govorili poslije te početne teze sa kontratezama zapravo govori da zakon nije dobar.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Lesar.
Kolega Šprem, zakon je idealan. Zakon je više nego dobar. On je uz ovih par korekcija ja sam siguran da će Vlada do drugog čitanja prihvatit ove primjedbe koje ste do sad čuli i on će biti još bolji no što je sad i nisam zabrinut za kvalitetu zakona. Ja sam zabrinut za njegovu primjenu, njegovo poštivanje i zato ponavljam hrvatski problem nisu kvaliteta donijetih zakona, nego nekvaliteta njihovih primjena. I po prirodi i po rođenju sam optimist. Vi ste se isto također sa mnom slagali, složili nedavno da je Vlada počela sve veći broj amandmana prihvaćati koje dajemo. Ja sam za tako veliki optimist, da vjerujem da će sve ove amandmane prihvatiti koji će biti u drugom čitanju podnijeti.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavila kolegica Vesna Škulić. Nema je. Gubi pravo na raspravu. Slijedi rasprava kolege Borisa Šprema. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Ja bih bio sretan da je ovaj zakonski prijedlog dobar. Znate, ni jedan zakonski prijedlog koji ima 33 članka ako samo jedan članak koji je krucijalne prirode, dakle po važnosti nije dobar onda zakon ne mora biti dobar. Dakle, tako se mjeri kvaliteta zakona, a ne samo po količini članaka za koje vam se može učiniti da su stvarno prihvatljivi. Ali prije samog teksta zakona što bih rekao u odnosu na njegov sadržaj, rekao bih kakav je bio postupak Vlade u postupku donošenja ovog zakona i kakav je odnos vlasti prema socijalnim partnerima, prije svega prema sindikatu u postupku donošenja i ovog zakona. Podsjećam po izjavi predsjednika Sindikata državnih i lokalnih službenika i namještenika na sjednici Odbora za obranu jer smo mi kao zainteresirano radno tijelo raspravljali o ovom zakonskom prijedlogu radna grupa, odnosno povjerenstvo za izradu toga zakona je formirano 2006. godine u drugom mjesecu. Dakle, prije tri godine. Molim vas, naglašavam prije tri godine. Onda je izašao jedan članak, to sam onda saznao iz javnosti 2007. u drugom mjesecu ili trećem, ne mogu sad sa sigurnošću tvrditi, gdje je objavljeno da je uži kabinet Vlade raspravljao o ovakvom valjda zakonskom prijedlogu i da će uskoro se naći na saborskim klupama. Nije se našao na saborskim klupama jer su bili izbori. Tako je Vlada ocijenila i tri godine, evo se nateže sada oko donošenja ovog zakona. Ali onda ono što mene smeta kao saborskog zastupnika i što me zabrinjava u demokratičnosti odnosa u ovome našem Parlamentu, a to je da je kad je došao zakon u proceduru prije mjesec dana, onda je predlagao se po hitnom postupku. E to nije korektno. To nije korektno zbog ovog malo prije što sam rekao, ali nije korektno ni zbog toga što je zakon ionako se treba primijeniti tek od 1.1.2010. u njegovoj suštini, dakle može se zaključiti, nije to zbog EU-a da se zakon predlagao po hitnom postupku. I nije to zbog potrebe da se baš sada donese, nego to je bila potreba da se zakon predloži u formi na način i da se izigra sindikat da se što prije kao takav donese. No ja svejedno zahvaljujem Vladi što je prihvatila prijedlog i SDP-a i HNS-a, mislim da su još neki drugi predlagali, mislim da je gospodin Lesar da ovaj zakon ide u 2 čitanja i to je jedan doprinos, mogući doprinos kod onih koji ozbiljno sagledavaju prijedloge i primjedbe iznesene u prvom čitanju i ja se nadam, ali gospodine Palarić nisam uvjeren da ćete vi sa dužnom pažnjom sagledati rezultate rasprave ovoga prvog čitanja te da ćete na temelju toga pripremiti, ali u suradnji prije svega sa sindikatom kojeg sam naveo, dakle Sindikatom državnih i lokalnih službenika i namještenika, bolji zakonski prijedlog. I kad je već o samom tekstu prijedloga zakona, ono što naravno opet zabrinjava, to je da nije uvažen osnovni prijedlog sindikata, a to je vrednovanje minulog rada, odnosno radnog iskustva u određivanju plaće službenika i namještenika da dakle plaća ovisi osim o ocjeni rada, da ovisi i o radnom iskustvu, odnosno godinama rada. I drugo, ono što je bitno, ono što i sindikati naglašavaju, a za što se i mi u SDP-u zalažemo to je da nije uvažen model dodjele novčane nagrade o kojemu je govorio gospodin Lesar pa sad ja neću ponavljati koje je predlagao sindikat. Pa dajte malo razmislite o tom modelu, pogotovo zbog toga, a to gospodin Lesar nije spomenuo da bi se u tom povjerenstvu koje bi imenovao čelnik središnjeg državnog tijela za upravu, u ovom slučaju to ste trenutno gospodin Palarić vi, bi se nalazio osim rukovodećih službenika iz vaših redova i predstavnik sindikata. To je jedan dobar prijedlog o kojem treba razmisliti jer se time zapravo postiže jedna ravnoteža odnosa između, da tako kažem poslodavca i predstavnika radnika, a u odnosu na radnike, što se tiče ucjenjivanja i donošenja odluka oko ovih famoznih nagrada. I na kraju pouka, ja se nadam da će Vlada kada god ne mora sa zakonskim prijedlozima ići u dva čitanja jer su šanse onda za bolji zakonski tekst bolje i da će ubuduće više surađivati sa sindikatima jer su oni predstavnici i zaštitnici prava radnika. Nemojte ih ignorirati nego ih uvažite kao vrlo ozbiljnog partnera zbog ljepote odnosa i življenja u ovoj našoj domovini. Hvala.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja, državni tajnik, gospodin Antun Palarić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ja sam obrazlažući zakon govorio o odredbama koje se predlaže, nisam govorio o kontekstu izrade zakona, a da ne bi lutali jer sve ovo što sada čujem, to smo sve mi čuli od jednog tajnika, jednog sindikata koji doduše ima bombastičan naziv Sindikat državnih i lokalnih službenika i namještenika pa bi se iz tog naziva moglo zaključiti pogrešno da okuplja sve državne službenike i namještenike. To ne da ne okuplja sve, nego ne okuplja niti većinu i ima nekoliko sindikata državnih službenika i namještenika koji su po broju i po snazi veći od toga. Sa sindikatima sjedili smo danima i danima. U komisiji u radnoj u ovoj skupini, na pregovorima oko kolektivnog ugovora oko odredbi zakona i reći ću iskreno, ostalo je sporno samo dodatak od 0,5 za one državne službenike koji, ja ću ih nazvati imenom, odnosno onako kako to sadržajno je, koji nisu dobri. Možemo reći da oni zadovoljavaju, to je ona najniža kategorija državnih službenika koja, eto neće ostati bez posla, ali predviđamo za njih smanjenje, premještanje na radno mjesto nižeg ranga. Dakle, ako su oni zadovoljni sa svojim takvim radom, ako sa takvim rezultatima, onda bi trebali biti zadovoljni sa … [[Govornik se ne razumije.]] A mi ćemo prihvatiti puno toga što se danas raspravilo. Ovo je nesumnjivo europski zakon i europski zakoni idu po hitnom postupku i zato je Vlada predložila hitni postupak jer on ugrađuje europske standarde. Pa konačno, čuli ste i Hanesa Svobodu da su još dva otvorena pitanja koja se tiču državne uprave, a to je Zakon o plaćama i Zakon o općem upravom postupku i mi smo to dovršili, spremni smo i taj dio odgovornosti odraditi da ne bi bilo zapreka za punopravno članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. No, mi ćemo vrlo brzo izaći sa drugim čitanjem ovog zakona, mnogo korisnih stvari ćemo koristiti, ali socijalni dijalog je bio i traje i nastaviti ćemo diskutirati, međutim eto, uvijek od jednog sindikata, od jednog tajnika čujemo iste kritike od kojih su odustali njihovi partneri sa njihove strane i ostalo je samo to jedno sporno pitanje nakon duge, duge rasprave. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava uvaženog kolege Josipa Leke.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Kolega Šprem, vaša teza, odnosno dokaz da je Vlada 2007. godine u godini izbora 11.3., Večernji list, bila pripremila Zakon o plaćama državnih službenika. To možemo mi misliti i biti naivni da je to bilo slučajno u izbornoj godini. Onda ga nema dvije i pol godine i pojavljuje se u 2009. godini u 2. mjesecu pred lokalne izbore. I to je sasvim slučajno kolega Šprem. Ali nije slučajno nešto što se nalazi u zakonu. Zakon je pun apsurda. Zakon se zove Zakon o plaćama državnih službenika a u njemu glavni smisao je da se državni službenici nagrađuju prema radu i rezultatima rada. A u čemu je apsurd? Pa nema kriterija kako će se nagrađivati službenici prema radu i rezultatima rada. Nema kriterija. Nema niti jednog kriterija. Ima koje se ocjene mogu dati, ali na temelju čega nema toga. A i još da vam kažem kolegice i kolege to se neće primjenjivati ni u Švicarskoj, ni u Švedskoj ni u Njemačkoj. A znate šta kaže naš narod? "Znam ja nas", "Znam ja nas kada je u pitanju ocjena". Prema tome, treba ovoj ocjeni, ovom … [[Govornik se ne razumije.]] dodati da nama Europska unija, komisija Europske unije prigovara sa razlogom da je državna uprava politički ovisna uprava. Ne samo Europska unija kod imenovanja dva ministra ovdje u Hrvatskom saboru kao program ministarstava rekli su radit ćemo na depolitizaciji državne uprave. Raditi ćemo na depolitizaciji državne uprave. Dakle, u Hrvatskom saboru. A onda mi dobijemo na klupe Prijedlog zakona o nagrađivanju rada državnih službenika a da nema niti jednog kriterija. Ima jedan koji nije napisan, to je tko bude mi se više sviđao dobiti će veću ocjenu i veću plaću. To je nesporno, možete vi ispravljati radi javnosti, u zakonu nema objektiviziranih kriterija kako se vrednuje rad državnog službenika. Je li to da više naplati kazni kriterij? Recimo za službenika u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Je li to u poreznom da naplati veći poraz ili da mu rješenja ne padnu u drugom stupu. Šta su to kriteriji po kojima će čelnik ocijeniti svoje radnike? Samo poslušnost, samo poslušnost za sada. Drugi apsurd ovog zakona je ukida se vrednovanje po iskustvu 0,5% po godini radnog iskustva. To se ukida. Ali kolegice i kolege u članku 27. mislim da je članak 27. zakonodavac kaže da će zatečene u državnoj službi na dan stupanja ovoga Zakona rasporediti prema godinama ukupnog radnog staža, temeljem za raspoređivanje radni staž, odnosno radno iskustvo. Dakle, startati će sa radnim iskustvom, onda ćemo vam ukinuti. Pa to su apsurdi koji ne mogu proći logiku pravnog sustava. Slijedeći apsurd je da se to nagrađivanje prema iskustvu, prema stjecanju iskustva u službi ne odnose na druge korisnike proračunskih novaca, javnih novaca koji se dijele za plaće. Ima još javnih službenika kojima će ostati nagrađivanje prema iskustvu 0,5 po godini radnog iskustva. A ukinuti ćemo samo državnim službenicima, pa će recimo u sudstvu ostati 0,5% po godini radnog iskustva, školstvu, u zdravstvu, pa sve se to alimentira iz javnog novca. Ako tome dodamo da je primjedba a i priznanje ovdje u Saboru da je ovisnost, politička ovisnost u hrvatskoj državnoj upravi glavni problem a onda nemojmo dozvoliti da nam radnici budu … [[Govornik se ne razumije.]] pa nisu oni tamo radi čelnika državne uprave, nego radi građana. Baš se briga građanina tko je na čelu ministarstva ili koja je opcija na vlasti ako njemu rješenje se donosi izvan zakona. Po milosti Božjoj čelnika državne uprave. U takvim okolnostima predlažem Vladi to nije lagano, nije lagano napraviti objektiviziranje kriterije za vrednovanje rada nigdje pa ni u državnoj upravi. Ali da pokuša barem naći od 140 stupnjeva koje se ovdje nudi, neka ih nađe 14, objektiviziranih. Bez subjektivnog utjecaja na rezultat ocjene. I neka ih navede u zakon. To je recimo prvostupanjsko rješenje ne pada uopće. Na globu se ne kažnjava. Ali ima još nešto što je važno za državnu upravu državne evidencije. Ako je zemljišnik u redu lako je izdati izvode iz zemljišnika. Ako je prostorni plan dobro donesen i traje dugo godina ili urbanistički, provedbeni urbanistički plan, onda lako postupa službenik. Izvod iz toga će lakše dati. I nema greške u tome. Navedimo to kao jedan od kriterija za ministra i šefove u državnoj upravi. Stabilnost sustava. I na kraju mislim da ništa manje nije važno. Nije predviđeno, a moderna uprava to mora predvidjeti ugovor o radu u državnoj upravi. Postoje radna mjesta u državnoj upravi koja se traže recimo samo za pojedini program i program traje godinu dana, dvije godine dana a posebno se plaća izvan sustava, takav radnik kojeg trebate. Ja ne znam sada napamet, ali recimo netko tko mora pratiti razvoj nanotehnologije u primjeni u Hrvatskoj, takvih nema možda u Hrvatskoj uopće ali treba državnoj upravi. Pa ćemo ga platiti dvije godine, neka izučava problem, ili molekularne biologije, tko je tu biokemičar. Nama takvi trebaju u državnoj upravi, ali ne možete ih platiti po ovom sustavu kako vi predlažete. To je naprosto betoniranje utjecaja politike na rezultate rada u državnoj upravi. To nije dozvoljeno i to je kočnica ove zemlje za ulazak u Europsku uniju, ona će i ostati ako ovaj zakon donesete a ne predložite barem 15 kriterija za vrednovanje rezultata rada. Objektivizirani. Nije važno je li Marko ili Janko ili je u jednom ili u drugom ministarstvu. To mora biti. Prema tome, Bože me sačuvaj naših ocjena bez kriterija. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave ispravka navoda najprije. Boris Matković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Htio bih ispraviti kolegu Leku. Ja razumijem njega i njegove izlaganje da nema kriterija. Mislim da kolega Leko govoriti na način da nema kriterija je zapravo deplasirano. To je u biti politiziranje a ne ovo ovdje o čemu vi govorite. Da bi se zapravo istina na sasvim drugoj strani da bi se mjerila za klasifikaciju radnog mjesta uspostavila potrebno je nečije stručno znanje. Znači, … [[Govornik se ne razumije.]] to je jedan od kriterija. Drugo je koliko će on pokazati vlastite samostalnosti u radu i to je kriterij, koliko će surađivati s ostalim dakle službama i tijelima, koliko će surađivati sa strankama, koliko će sam biti moćan, odgovoran biti i donositi određene odluke koje su od bitnog utjecaja za državna tijela. To su sve nekakvi kriteriji. A uostalom zakon ovo ni ne mora regulirati. Može pravilnik. Pravilnik postoji koji može neke stvari detaljno razraditi.
Hvala kolega zastupniče. Drugi ispravak je prijavljen od kolege Borisa Kunsta. Izvolite.
Potpredsjedniče, zastupnik Leko je rekao da je apsurdno napredovanje po kriteriju radnog iskustva. Pa ja mislim da to mora biti jedan od glavnih kriterija radno iskustvo da bi čovjek mogao napraviti. Ne jedini slažem se ali mora biti jedan od glavnog, pa radno iskustvo je itekako važno da bi negdje netko napredovao. Ali moram isto tako vas podsjetiti, ajmo malo razmisliti od 2000. godine na ovamo koji su to kriteriji bili da su državni službenici mogli napredovati. Ja isto baš ne znam a susreo sam se sa mnogima koji su smatrali da bi trebali napredovati pa nema kriterija nisu mogli. Hvala.
Hvala lijepo. Za repliku se javio kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Leko, spominjali ste radno iskustvo a ja ću vam se sad nadovezati na to. Vlada se dosjetila kako da uštedi određeni novac u proračunu kroz to radno iskustvo. Kada bi slijedeće godine kada se ne bude primjenjivala više ova 0,5 stopa povećanja s obzirom na godine staža automatski se povećava fond plaća za 0,5% odnosno za milijardu kuna. S obzirom da Vlada ima određene naputke odnosno koliko koja kategorija ocjena je, znači za ocjenu izvanredan se očekuje da će biti samo 8% službenika. Znači, upola manje od onoga što bi bilo kada bi svi dobili 0,5%. Vlada je na taj način izbacivši radno iskustvo iz honoriranja kroz plaće uštedjela 500 milijuna kuna godišnje i na neki način si stvorila mali prostor da napravi uštedu u proračunu, tako da nemojmo govoriti oko toga da li je radno iskustvo napravljeno da bi bilo poštenije nešto ili da bi se honoriralo kroz neke druge elemente. Mislim da je radno iskustvo maknuto iz proračuna da bi se uštedio određeni iznos jer će se ovako ostvariti manji fond porasta plaća nego da je radno iskustvo ostalo u zakonu.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Leko.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, koristim priliku da kažem da se ne ispravljaju ljudi nego navodi. To se ne odnosi na vas. Dakle, ako je netko nešto krivo rekao ne možete ispraviti čovjeka ali možete mu navod ispraviti. A ovo što vi govorite sasvim je u redu. Tu nemam primjedbi ali bih htio ponoviti da objektivizirani kriteriji znače da će se većina normalnih prosječnih ljudi naći u istoj ocjeni ako su kriteriji objektivizirani. A ovo što se ovdje spominje to je subjektivni odnos šefa prema poslu, to je nije objektivizirani kriterij. Dakle, iskustvo ne znači da je svako iskustvo istih godina isto vrijedno ali od te činjenice polazimo a onda druge kriterije objektiviziramo kako bi mogli ga korigirati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava. Kolega Mršić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Prije nekoliko mjeseci jedan manji dio zastupnika Hrvatskoga sabora prihvatio je a veći dio zastupnika a samim time i cijeli Sabor primio na znanje Izvješće pučkog pravobranitelja za 2007. godinu. Što je on napisao a što ovdje Vlada sad predlaže? Dakle on je napisao: "Politička nespremnost da se u praksi prekine začarani krug postavljanja politički podobnih i osobno lojalnih nakon svake promjene na izborima ili pak promjene ministra ili drugog čelnika upravnog tijela pogubno je djelovanja na stalnost i profesionalnost ključnih rukovodećih kadrova ali nažalost i na potrebnu nezavisnost a u onim poslovima u kojima je nezavisnost, nepristranost i stručnost ključna za obavljanje zadaća i funkcija.". Prema tome, ne morate kolege ispravljati netočan navod jer sam točno pročitao što piše ali čini mi se po ovom šta je u prijedlogu u prvom čitanju, bilo je to i u konačnom prijedlogu zakona pa je ispravljeno. Izgleda da to na znanje niti nismo primili pa je zbog toga u ovom prijedlogu zakona umjesto da se kombinira, dakle ako se već prelazi na novi sustav povećanja na koji način da se plaće povećaju umjesto da se kombinira radno iskustvo i ove ocjene o kojima se govori uzeto je isključivo dakle diskrecijsku ocjenu šefa ili rukovodeće osobe državnom službeniku. Na taj način će se još smanjiti nezavisnost, nepristranost a nažalost i stručnost ključna za obavljanje zadaća i funkcija. U situaciji u kakvoj se nalazi dakle naša državna uprava mislim da je puno primjerenije, puno bolje i puno pogođenije da se ukoliko se već prelazi na novi sustav da se ona kombinira dakle sa radnim iskustvom. Iako kao osoba u prosjeku nešto mlađa po godinama ovdje možda generacijski bi čak bilo i bolje da radno iskustvo ima manji utjecaj, međutim ipak mislim da je prijedlog da se kombiniraju ova dva čimbenika da bi bio prihvatljiv u ovom trenutku. Naravno, onog trena kada i mi po stupnju dakle stručnosti državne uprave dostignemo vodeće europske zemlje koje su sada onda bi možda bile primjerenije da se i taj dio radnog iskustva, da njegov udio na neki način opada. Uostalom, kolegice i kolege u svojim studentskim danima na televiziji je bila jedna serija o britanskoj državnoj upravi, zvala se "Da, ministre!", onda je snimljena druga sezona koja se zvala "Da, premijeru!" i ona je na jedan satiričan način ustvari opisala funkcioniranje državne uprave i rukovodećih državnih službenika u jednoj zemlji kao što je Velika Britanija i na neki način ismijavala je političare kao nekog tko dođe, koji se mijenja a oni profesionalni državni službenici da oni ostaju. Do duše ima i u Hrvatskoj slučaj dakle državnih službenika koji su preživjeli nekoliko vlasti, nekoliko država i nekoliko sustava koji su se vrlo brzo prilagodili zato što su uglavnom sve što znali reći bilo je da ministre. I tu naravno ne prozivam nikoga što se tiče politike, nego više kao nekakav način funkcioniranja. Što se ustvari dogodilo u zadnjih nekoliko mjeseci ili godina s ovim prijedlogom zakona? Dakle, imali smo ovu tijekom 2007. tijekom jedne izborne godine da se govorilo o plaćama državnih službenika, pa onda jedna kratka stvaralačka pauza, pa onda drugi put sada, pa je predloženo da ide u hitni postupak, pa se onda opet Vlada povukla jedan korak nazad, zbog nekih manjkavosti na koje su ukazivali i zastupnici pa iz vladajuće koalicije. Evo recimo, danas sam vidio izvješće sa rasprave o Prijedlogu Zakona o plaćama državnih službenika na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Obično su izvješća s odbora, a posebno onih na čijem su čelu predstavnici stranaka vladajuće koalicije onako suhoparna i birokratska, ne mislim tu ništa loše, i članovi odbora jednoglasno su iznijeli sljedeće primjedbe. Dakle, istaknuto je da bi trebalo razmotriti mogućnost da se kriterij staža kombinira s kriterijem ocjene kvalitete rada jer u području državne uprave iskustvo ima veliku ulogu. Ovisnost plaća državnih službenika isključivo ocjeni može dovesti do subjektivne procjene kvalitete rada, a s druge strane da ovisnost državnih službenika o nadređenom službeniku koji ocjenjuje na uštrb kvalitete rada. Naglašeno je da je kriterij učinkovitosti vrlo teško mjerljiv. Utvrđeno je da su prijedlogom zakona predloženi nedostatni kriteriji za izvanredno nagrađivanje državnih službenika itd. Dobar potez je Vlade što je ovaj zakon vratila umjesto konačnog prijedloga, dakle po hitnom postupku što je vratila u redovnu proceduru. Problem je u tome što mi dan danas ne znamo što Vlada ustvari misli. Naime, na jednom od odbora na kojima sam bio predstavnici Vlade su branili potrebu da zakon ide u hitnu proceduru jer je ima oznaku P.Z.E. zato da ljudi znaju unaprijed što će se dogoditi s plaćama itd. iako stupa 1.1.2010. na sjednici, na plenarnoj sjednici je predloženo da zakon ide u redovnu proceduru. Na kraju smo dobili taj zakon u redovnoj proceduri, ali evo nakon tri godine i dalje ne znamo što u stvari Vlada misli i što želi s ovim zakonom. Nadamo se da će ova rasprava pomoći da Vlada u međuvremenu shvati što želi da se dogovori sa sindikatima i da ćemo u drugom čitanju ukoliko se uvaži jedan dio ovih primjedbi koje sam ja i druge kolege iznijeli da će zakon biti u onakvoj formi da može dobiti veliku podršku zastupnika, naravno jer vlade se mijenjaju a državna služba ostaje i dobro je da se o takvim stvarima zakoni donose konsenzusom. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo jednu ispravku navoda kolega Markovinović. Izvolite.
Pa evo uvaženi kolega Bauk pomalo je uvredljivo evo za naše zaposlenike u državnoj upravi da se karikira se normalno ali da se ponašaju kao u seriji ovoj "Da ministre" i slično. Naime, mislim da ogromna većina nije član nijedne stranke i da nema razloga da se ponašaju, klanjaju, a baš i nismo narod koji se rado klanja pretpostavljenima. Ono što sam htio reći samo, treba se ipak reći istinu da inspiraciju naviše nalazite u seriji "Državnik novog kova", tamo.
Onda je na kraju "Da ministre" ili da šefe. Idemo dalje. Uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijep gospodine potpredsjedniče. Dvije su karakteristike bitne dosadašnje rasprave o ovom prijedlogu zakona. Prva je jedna izrazita iako lako shvatljiva nervoza kluba HDZ-a koja se očitovala i u brojnim ispravcima netočnih navoda nakon kluba SDP-a od kojih nijedan nije ispravio od onoga što je navedeno. Kolegica Roksandić je tada govorila o lokalnoj samoupravi o ponašanju županice Lovrić, a kolega Kunst je kasnije poslovnički reagirao opominjući da tema današnja nije lokalna samouprave, ne doduše kada je to govorila kolegica Roksandić, nego kada je to govorio netko drugi iz kluba SDP-a ali ni to ne čudi, jer od kolege Kunsta ne možemo očekivati principijelnost. Druga karakteristika je priznanje kluba HDZ-a iz usta upravo kolege Kunsta da zakon nema kriterije po kojim će službenici napredovati da to jest manjak zakona, ali da je zakona baš zato dobar što ima takav manjak koji će se ispraviti do provedbe zakona. Zakon koji u sebi ima neki nedostatak, najprije nije dobar. Nedostatak treba ukloniti već kod postupka donošenja zakona, a ne reći da je to izvrsno što ima jednu taku manu u sebi skrivenu, ali nema veze do provedbe zakona će se mane ispraviti. Mana je naime takve prirode da se ne da ispraviti. Što će se događati sa službenicima i namještenicima usvoji li se ovakav prijedlog zakona to nije hipotetsko pitanje, da bi neki od njih mogli jako loše proći. To nije hipotetsko pitanje, to je posve izvjesno. To je posve izvjesno, jer se to naime već događa. Šikana prema službenicima i namještenicima je prisutna u Hrvatskoj. Kolega Kunst pita kome, kada, kako, gdje navedite primjer. Pa evo navest ćemo neke. Iz materijala koji je svima bio dostupan, iz izvješća pučkog pravobranitelja za 2007. godinu. Pučki je pravobranitelj postupao po pritužbama po slučaju K.Đ. iz Z. tako piše uz izvješću kojemu je dostavio Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora i ptitužitelj osobno. Vrlo je zanimljivo, vrlo je zanimljivo da je kolegi Kunstu i kolegi Đakiću izrazito duhovito to što se neki građanin Republike Hrvatske žali pučkom pravobranitelju da su mu uskraćena prava, ljudska prava. To je kolegama iz HDZ-a smiješno. Ja se ničem drugom nisam ni nadao. Takav odnos prema građanima, i narušavanju njihovih ljudskih prava je posve karakterističan za HDZ. Prema tome, ovaj smijeh kolege Đakića i kolege Kusta to samo potvrđuje. A sad nastavljam čitati iz izvješća pučkog pravobranitelja. Tužitelj je ukazivao na povredu Ustavnih i zakonskih prava nezakonitim premještajem, te s tim u vezi i na prikraćivanje prava na promicanje. Žalio se pučkom pravobranitelju. Međutim, u vrijeme postupanja po pritužbi pred pučkim pravobraniteljem protiv pritužitelja je pokrenut i stegovni postupak, a od pučkog pravobranitelja je zatražena dostava pritužbe i dokumentacije priložene uz pritužbu. Znači kad se državni službenik žali pučkom pravobranitelju, onda ga se još nastoji i disciplinski kazniti. Pučki pravobranitelj je cijeli taj spis dostavio saborskom Odboru za zaštitu ljudskih prava i sloboda i tek tada intervencijom saborskog odbora je disciplinski postupak prekinut. E sad vi meni recite, ako se usvoji ovaj zakon, kako će taj jadni službenik napredovati u službi? Pa njemu će se i Kunst i Đakić i cijeli HDZ naglas smijati, jer to već sad čine, a disciplinski će ga se goniti dok ga se ne istjera iz službe. A koja je njegova zaštita pred smijehom Kunsta i Đakića? Nikakva po ovom zakonu. Ali ne moramo mi, pučki pravobranitelj toga jako puno navodi, ali ga ne bi i dalje izazivao smijeh kod Đakića i Kunsta, ja to neću čitati. Ali spomenut ću jedan primjer iz Sabora, iz našeg okruženja svima poznat. Konobar Berni, svi ga se sjećate. Premješten je na slabije plaćeno mjesto izvan Sabora, a neslužbeno mu je rečeno da je preblizak klubu SDP-a. Konobar je bio blizak svim klubovima, bio je ljubazan, drag konobar, ali eto, nije eto, ljubazan sa svima, ali zato jer je bio ljubazan i prema klubu SDP-a i zastupnicima SDP-a otjeran je iz službe iz Sabora. Novine su o tome pisale. Čudno mi je da se Đakić i Kunst i na ovo ne smiju. Ovaj zakon predstavlja ozakonjenje šikane koja je prisutna, jer isključuje zaštitu službenika koju sada imaju sa 0,5% za svaku godinu staža. Tih 0,5% im sada jamči da ih neće moći bar plaćom šikanirati, da će im svaka godina donijeti bar tih 0,5%, pa su bar kroz taj institut zaštićeni. Ali sad im se i taj institut uzima. Ostavlja ih se potpuno bez zaštite, na milost i nemilost Đakićevu i Kunstovu smijehu, na milost i nemilost. Pa koliko se njih dvojica budu više smijali, toliko će ovi lošije proći. Najprije u plaći, onda u premještaju, a onda možda i u gubitku službe, tko to zna. Što se jednog od smijača tiče bit će sretni ako ne padnu niz stepenice. Kaže državni tajnik Palarić da je u razgovoru sa sindikatima jedino sporno 0,5% za one koji nisu dobri. A tko će to ocjenjivati da nisu dobri? Palarić? Đakić? Kunst? Oni će ocjenjivati da li su oni dobri ili nisu dobri. I što smijeh Kunstov i Đakićev bude veći to će i njihova ocjena biti manja. Protiv takvog prijedloga zakona SDP u zaštitu tih službenika i namještenika. Rečeno je ovdje, izražena je briga za kvalitetu zakona. Ja izražavam brigu za kvalitetu života službenika i namještenika, ja izražavam brigu za njihovu sigurnost, za njihovo pravo da napreduju u službi. Bez Kunstova smijeha da napreduju u službi. Tu je moja briga. Ja znam da oni zaštitu od onih kojima se smiju ne mogu očekivati. Pa to je meni jasno. Nadam se da će biti jasno i tim državnim službenicima i namještenicima i da će, ako ničim drugim, a onda prosvjedom ali spriječiti vas da donesete ovakav zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo evo nekoliko ispravaka navoda, pa onda … [[Govornik se ne razumije.]] nekoliko replika. Najprije ispravak navoda, kolega zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Pa Stazić koji je dežurni SDP-ov katastrofičar, čijem cinizmu nema kraja i … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] koju svakim svojim govorom ovdje iskazuje, ja nisam replicirao da mu ne dajem značaj dok je govorio u ime kluba SDP-a, jer to je govorio u svoje ime, on misli drukčije. Je rekao netočno da ovo ozakonjuje šikanu državnih službenika, što je netočno. On očito ne razumije, jer pitanje da li to može shvatiti kako pročita ovaj zakon, da to nema nikakve veze sa šikaniranje državnih službenika, ali podsjetit ću ga da je bio na vlasti od 2000. nadalje, pa nek mi kaže jedan kriterij osim ovih 0,5% što je povećanje plaća, a ne kriterij za napredovanje, koji je on tada se borio i toliku brigu za državne službenike iskazivao da mogu napredovati? Ni jedan kriterij. Hvala.
Izvolite. Kolega Stazić.
Po članku 209. ja bih možda odgovorio na postavljeno pitanje da je gospodin Kunst ipak … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] , s obzirom da je samo ispravio navod, onda ne mogu odgovoriti na postavljeno pitanje. Pa me ispričajte gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepo. Dalje ispravak navoda uvažena kolegica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod uvaženog kolege Stazića koji je ovdje rekao da su zastupnici HDZ-a nervozni. To naprosto nije točno jer čini mi se da je govornik, ma koliko bio teatralan, puno nervozniji recimo od mene i kolege Marića koji smo upravo dobro raspoloženi. Hvala lijepa.
Je li u redu? Imamo tri replike. Prvi je kolega Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa meni je drago da je gospodin Stazić nervozan jer on je govorio o problemima, on je govorio o ljudima i o konkretnim slučajevima. Razumijem i da se gospodin Kunst smije. On se ne smije k, č i z, nego se smije gospodinu pučkog pravobranitelju jer je on to napisao. Smije se opunomoćeniku Hrvatskoga sabora i njegovom radu. No, gospodin Kunst je bio svojedobno sindikalac, onda je bio jako bučan u zaštiti, nije se smijao, tad je bio jako ljut. I zna da ovo sve u krajnjem dođe pred upravni sud koji dugo radi, onda ode pred Europski sud za ljudska prava u Strassbourgu i prenese lijep glas o Republici Hrvatskoj. Zato se gospoda smiju. Hvala lijepa.
Odgovor ne repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Poštovani kolega Heffer, prvo i prvo uopće nisam nervozan. Ja sam zabrinut, a ne nervozan. Ja sam zabrinut za položaj državnih službenika i namještenika. A zašto sam zabrinut? Zabrinut sam što imamo Vladu koja takav zakon predlaže i što imamo zastupnike koji se na spominjanje kršenja ljudskih prava grohotom smiju, kojima je to zabavno. Ja doduše ne znam da li se Kunst i Đakić smiju samo pučkom pravobranitelju čije su izvješće primili na znanje, a ne i prihvatili. Ili se smiju i građaninu čija su prava narušena, ja to stvarno ne znam. To bi trebalo pitati njih dvojicu, jer tu vrstu smisla za humor koju oni ovdje pokazuju ja nemam.
Hvala lijepo. Pa sad opet imamo, ja sam propustio jedan za ispravak navoda. Gospodin Đakić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja sam digao pravovremeno za ispravak netočnih navoda, ali bio sam…
Gledao sam … [[Govornik se ne razumije.]] nisam vidio tu tablicu.
Pa htio bih ispraviti netočan navod druga Stazića gdje tvrdi da brigu o državnim službenicima oni vode, a da se mi tome smijemo. To je apsolutno netočno. Brigu o državnim službenicima su imali priliku vidjeti državni službenici u vremenu vaše vladavine sa 30% smanjenim plaćama, to je jedna stvar. I netočno je da se smijemo nad sudbinama tih ljudi, nego se smijemo vašim glupostima, vašem cinizmu i vašim svim neistinama koje ste izrekli u ovom Visokom domu.
Hvala. Imamo dalje prijavu za repliku. Uvaženi zastupnik kolega Arsen Bauk. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem. Dakle, najprije čini mi se da je ovo prvi put od uspostave višestranačkog sustava da je netko nekoga nazvao drugom u ovom Saboru. Ne znam da je gospodin Đakić prešao u ljevičare, međutim to ipak treba na neki način zabilježiti. Upravo na neki način podizanje malo temperature u ovoj raspravi, citirajući navode iz izvješća pučkog pravobranitelja pokazuje ustvari koliko su zastupnici vladajuće većine primili na znanje njegovo izvješće. I upravo predlaganje ovakvog prijedloga zakona koji je imao ambiciju biti konačni prijedlog zakona, ali evo obzirom da je malo teška situacija nije se baš uskladilo pa je Vlada morala napraviti jedan korak nazad, pokazuje ustvari kakva je sada situacija i da je ovo ustvari pokušaj predizbornog predlaganja zakona. Kako naravno vladajući odnosno iz kluba HDZ-a dobivamo kontradiktorne, kolega Staziću, rasprave o, stavove o vašim istupima, evo ja sam čuo i pohvalu da je uvijek umjetnički dojam dobar i mislim da se upravo na neki način pokušavanjem omalovažavanja argumenata koje ste izrekli samo na umjetnički dojam, bez analize samog sadržaja, pokušavaju omalovažiti vas i izvješća pučkog pravobranitelja i na neki način Sabor jer je on prihvatio na znanje ovo izvješće pravobranitelja. A kad je već kolega Markovinović citirao satiričke…
Završite!
Britanske serije, zahvaljujem, dakle osim "Državnika novog kova" postoji još jedna serija u kojoj glumi Rick Mayal i mislim da je vaša primjedba o tome gdje nalazi inspiraciju upravo bila na razini te serije. Ona na hrvatskom ima nezgodno ime pa ga neću izgovorit, a na engleskom se zove "The bottom". Thank you.
Koristimo hrvatski u ovoj govornici. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Stazić.
Kolega Bauk, ja ne znam da li je prvi put da u ovoj sabornici se netko nekome obraća sa druže ili da ga titulira sa drug. I ne znam što je kolegu Đakića na to navelo. Ako ga je navelo to što je on nekada bio, ako je bio, nemam pojma dal' je bio u partiji pa mi se zbog toga obraća sa druže, onda griješi jer ja nisam bio u toj partiji. Ali, u svakom slučaju griješi jer ja ne mogu biti drug onome tko se ovdje smije i ismijava sa sudbinom građanina, s njihovim ljudskim pravima i s pučkim pravobraniteljem. Takvom drug biti ne mogu.
I zadnja prijava za repliku. Uvaženi kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Staziću, sa sadržajem vaše rasprave ću se složiti i postavit ću jedno temeljno pitanje. Tko će reći radniku koji radi u državnoj službi, možda državni tajnik može odgovorit na to pitanje, koja je razlika kada ga čelnik državnog tijela ocijeni sa dobar ili izvrstan. Koja je tu razlika, tko će napraviti tu razliku? Kako će se to objasniti? I nakon toga neka mi odgovori tko će zaštititi njegova prava kada on, njegov neposredni rukovoditelj kaže da, bio si izvrstan, a državni tajnik u Ministarstvu kulture kaže ne, nije bio izvrstan, bio je dobar. Tko će zaštitit njegova prava? Da li Odbor za državnu službu koji godinu dana rješava taj predmet, a rješava ga upravo zato što ne zna odgovoriti na to pitanje, koja je to razlika, neka mi evo državni tajnik Palarić ovdje odgovori na to pitanje koja je razlika između izvanredan i odličan. Koja je to razlika i tko to može kvantificirati i kome se onda taj državni službenik može žaliti da ga se zaštititi? Toga u ovom zakonu nažalost nema i puno toga je ostavljeno na dušu, kao što je kolega Bagarić rekao umjetničkom dojmu, ali to kad se radi o pravima radnika nikad nije dobro. Umjetnički dojam ne bi trebao biti presudan.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Stazić. Izvolite.
Ja kolega Maras stvarno ne znam zašto vi replicirate meni pitajući državnog tajnika za razliku i za preciziranje ovog zakona. Ja mislim da je državni tajnik imao priliku da to odgovori skupa s Vladom na ovo vaše pitanje kad se izrađivao tekst zakona, pa da su u njega uneseni nekakvi kriteriji, pa da bude jasno što će se događati s radnicima. To su radnici, državni službenici i namještenici, radnici. Kad ih njihov šef izvrgne šikani neprestanog lošeg ocjenjivanja, pa im se onda plaća počne smanjivati zbog loše ocjene. Što će se događati sa onima koji zbog bolovanja, duljeg bolovanja ne budu na poslu tko će ih ocijeniti, kako će ih ocijeniti rad čovjeka koji nije radio uopće, pa zbog toga ostanu neocijenjeni. Što će se događati sa pravima tih ljudi? Na to, na ta pitanja, a to je suština, to je bit ovoga zakona i to je bit ovih rasprava da se zaštite njihova prava. Što će s njima biti mi odgovora nemamo. Umjesto odgovora imamo podsmjeh.
Hvala. Slijedi dalje pojedinačna rasprava, kolegica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Iz ovih dosadašnjih rasprava definitivno je jasno da najviše pažnje u ovom zakonskom prijedlogu izaziva najradikalnija novina koji u sustav plaća državnih službenika uvodi ovaj zakon, a to je zamjena instituta minulog rada s institutom promicanja temeljem ocjene rada i učinkovitosti. Naime, taj bi novi institut trebao biti stimulativniji za privlačenje visoko obrazovanih stručnjaka u državnu službu jer bi osigurao bolje vrednovanje rada državnih službenika, njihovo napredovanje i nagrađivanje za postignute iznimne rezultate koji su dakako od posebnog značaja za državnu službu. Dakle, intencija je ne više uravnilovka, nego dekompresija plaća kako je to zgodno rečeno u prijedlogu zakona. Međutim, bojim se da će u samoj realizaciji zakona negativni efekti odredbe po kojoj će jedini kriteriji za promicanje u poslu biti ocjena rada i učinkovitosti biti veći od eventualnih pozitivnih efekata. Zašto tako mislim? Zato što je minuli rad ne samo stečeno pravo temeljem vremena provedenog u službi već je on garancija radnog iskustva, a radno iskustvo jamči stručnost i profesionalnost. Jednom riječju kvalitetu u izvršavanju posla, a upravo je složit ćemo se svi u tome kvaliteta posla najvažnija u državnoj službi jer je ona uvjet zadovoljstva građana, dakle poreznih obveznika koji plaćaju državne činovnike. Minuli rad je dakle apsolutno objektivan kriterij za napredovanje u poslu, a upravo je osiguranje objektivnosti najveća slabost ocjenjivanja rada i učinkovitosti kao kriterija za napredovanje u poslu koji predlaže ovaj zakon pogotovo kada je to jedini kriterij za napredovanje, jer je u tom slučaju napredovanje isključivo vezano za volju nadređenog službenika što je po nama neprihvatljivo. Ovo tim više što u današnjim, dakle hrvatskim uvjetima koje karakterizira eskalirajuća politizacija državnih službi, osiguranje objektivnosti u ocjenjivanju, zapravo na određeni način nemoguća misija. Zato mi zapravo niti ne očekujemo da se odredbe ovog zakona vezane za ocjenjivanje rada objektivno primjenjuju, ali će one biti dobar smokvin list za ocjenjivanje podobnosti državnih službenika. E da bi se suzio prostor za manipulacije i kojekakve zloupotrebe o kojima je danas već previše bilo riječi najbolje rješenje u ovakvoj situaciji bila bi kombinacija kriterija ocjenjivanja rada s kriterijem minulog rada, ovo tim više što su takvom rješenju čuli smo to već danas u nekoliko navrata skloni i sindikati. Ovako kombinirano rješenje predviđeno je u članku 13. stavak 3. ovoga zakona prilikom prijema radnika u državnu službu i raspoređivanja u odgovarajući platni stupanj u platnom razredu nakon zadovoljavajućeg određenog probnog rada. Ovo raspoređivanje primarno se obavlja prema radnom iskustvu, a tek potom i prema rezultatima rada. Isto tako i prema članku 27. predloženog zakona i početno razvrstavanje državnih službenika prilikom prelaska s ovog postojećeg sustava na novi sustav plaća obavit će se upravo temeljem broja godina ukupnog radnog staža. Konačno, u svim dosadašnjim raspravama koje su prethodile mojoj izneseno je niz vrlo konkretnih i vrlo konstruktivnih prijedloga i njihovo uvrštavanje u ovaj prijedlog zakona bi zasigurno bitno doprinijelo njegovoj kvaliteti. Hvala što ste me slušali.
Hvala lijepo. Dalje slijedi rasprava uvaženog kolege Ivana Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja mislim da je, da smo danas ovdje svjedočili na određeni način jednoj demonstraciji tog što je bilo i kako je bilo, bili ste svjedoci a cijelo vrijeme se radilo u biti o jednoj zamjeni teza koja nikako nije dobra i zapravo zbog koje i zbog kakvih rasprava kakve smo ovdje vidjeli danas ljudi na određeni način preziru i rad zastupnika u Hrvatskom saboru. Ili možda ih to intrigira pa ga zbog toga i gledaju. Prema tome, vidim da kolege Stazića tu nema, međutim evo ja mu se obraćam ma gdje bio i ponavljam. Dakle, naprosto se ovdje radilo o zamjeni teza gdje je on u nekoliko navrata htio kazati kako se netko ovdje smije ne znam pa čak službenicima, namještenicima, radnicima u nevolji itd. što je apsolutna neistina. Dakle, nije se radilo o tome nego se radilo o njegovom nastupu onakvom kakav on je. Ja sam ga ocijenio doista kad se gleda sa onog stajališta o kome sam ja govorio izvanredno. Međutim, kad se govori o supstanci, o suštini njegovoga govorenja ono nije ni bilo usmjereno na ovaj zakon niti se u biti bavilo time. Prema tome, dakako da su ljudi reagirali kako su reagirali i netočno je i neistina je, dakle da je netko istjeran iz Sabora ili premješten bilo da se radi ne znam o nekome tko dolje drži red i ne znam na ulazu u Sabor ili o konobaru. Stoga, pazite što je bio ljubazan prema zastupnicima SDP-a. To je suludo. Pa svi su ljudi ovdje i svi konobari ljubazni prema svim ljudima uključivo i zastupnicima SDP-a, pa ih nitko nigdje ne premješta. Prema tome dakle olako izgovaramo riječi i onda kad ih izgovorimo čudimo se ne znam ni ja reakciji jedni drugima, a zapravo smo sami za njih najodgovorniji. Ovdje smo slušali cijelo vrijeme kako ovaj zakon nema kriterija, kako će se raditi ocjene, kako će se provoditi, kakvo je, ne znam ni ja, nedorečen, ovakav i onakav. S druge strane se govorilo kako se, ne znam u Vladi ima ljude i Vladu koja nije u stanju slušati, koja radi po svom i tako dalje, ali s druge strane, jako malo je bilo konkretnih prijedloga, ja bih rekao da ih gotovo da ih nije uopće bilo. Dakle, bilo je samo kritika radi kritike i ništa više. U jednom dobrome dijelu se slažem s kolegom Lesarom kad je govorio i govorio je kao netko tko je doista nastojao poboljšati prijedlog ovoga zakona, a sve drugo ovo što smo čuli ili veliki dio zapravo osobito one rasprave koje su izazvale ovdje reakcije su bile samo kritika radi kritike i sebi svrha. Naprosto je ovo zakon ili materijal koji treba vrijeme. Ovo je jedan model koji će pokazati na koncu konaca svoju uspješnost i u tom vremenu će se testirati i nikakve naše rasprave, osobito jalove ga dakako neće niti poboljšati, a neće mu ni naštetiti, ali hoćemo mi štetiti vlastitom ugledu. S druge strane, kad se napravi jedna mala analiza i kad se malo pogleda dublje kako raspravljamo i na koji način raspravljamo, onda doista ističemo sve ono što nije dobro i to stavljamo u prvi plan. Kao da zaboravljamo. Jučer smo stvorili Hrvatsku, jučer je Tuđman rekao "imamo Hrvatsku". Naš bi odgovor trebao biti izgradimo, gradimo je. Dakle i ovaj zakon je doprinos izgradnji te Hrvatske, dakle izgradnji sustava, izgradnji svega onoga što nije bilo izgrađeno, dakle i što treba unaprijediti i što treba poboljšati. Ja osobno nemam apsolutno nikakve primjedbe na ovaj zakon doli imam jedan upit, odnosno jedno čisto moje promišljanje, iako se ne držim da sam stručnjak u tom polju pa nisam siguran da li sam uopće u pravu. Dakle, kad se radi o ocjenama, kad se radi o ocjenama državnih službenika, onda se postavlja pitanje, ne mislim da nisu oni koji ocjenjuju u stanju ocijeniti dobro, ali je poznato da ljudi često iz obzira ili iz Bog te pita kojih razloga ne bojim se da će stavljati i davati lošije ocjene jer takvi ekstremni će se vrlo brzo uočiti i to neće biti praksa, to neće biti dominantno. Ali po meni je opasnije davanje dobrih ocjena onima koji to ne zaslužuju. A često smo skloni i ne znam, svi mi ovdje i općenito ljudi koji rade sa ljudima, sa odraslim ljudima, a ne sa malom djecom, dakle puno je lakše djetetu dat ocjenu, ne znam dva ili tri ili pet i kazati imate šanse da se popravite, ali čovjeku odraslome, obrazovanome baš i nije zgodno dati takvu ocjenu. Prema tome, dakle po meni bi možda bilo dobro razraditi način kako ocjenjivati ocjenitelje, ali ne u smislu ocjena koje daju njihovi pretpostavljeni, nego u smislu evaluacije i na određeni način ocjene onih ocjena koje oni daju. Prema tome, dakle po meni bi bilo dobro da se izgradi jedan instrument koji će omogućiti svakom onome tko daje ocjenu da ima dovoljno razloga da ne daju uvijek najbolju ocjenu kad netko to nije zaslužio i da ima za to ne samo sankciju jer ona nije bitna toliko u ovom slučaju, koliko je bitan, ako možemo tako kazati izgovor. Dakle i onaj tko je ocijenjen bi u tom slučaju znao da njegov ocjenitelj će polagati nekome račun za svoju ocjenu i stoga će imati odgovornost više pa neće, ne znam praviti pogrešku koja se bojim da će se dogoditi i događati kad je u pitanju ovaj zakon. Ja se zahvaljujem kolegici Božici koja mi je zapravo pripremila dobrim dijelom svoju raspravu, odnosno mi ostavila u smislu da je komentira jer nije mogla nazočiti ovdje i imam njen jedan tu pisani materijal koji zapravo potvrđuje dobrim dijelom ovo što i sam govorim i slažem se s njom jer sam pročitao dobro i ovaj njen materijal, ali i ovo sve što smo do sada čuli ovdje, nego jedan dobar pokušaj da je ovo naprosto korak više, da je ovo jedna razina više i da je ovo jedan doprinos kvalitetnijem ocjenjivanju, kvalitetnijem, što je najvažnije posljedici koja će proisteći iz tog ocjenjivanja kvalitetnijoj prosudbi nečijeg rada, pa čak i nagradi za taj rad i na određen način poticaju onih koji rade da rade dobro, onih koji rade dobro da rade bolje, onih koji rade ne znam, da zapravo svi teže izvrsnosti. Prema tome, ova ovdje ocjena, između ostaloga koja predviđa, zapravo ne ocjena, nego mjera od one 3000 kuna za izvanredan doprinos je po meni vrlo poticajna i vrlo važna jer će sigurno doprinijeti, ne znam na određeni način dodatnom vrednovanju tog posla tog rada i zadržavanju mladih, zdravih, sposobnih ljudi, ljudi željnih rada, željnih dokazivanja u sustavu državne uprave gdje je vrlo važno da se doista zadrže dobri i sposobni kako bi takvi dobri i sposobni nosili kvalitetne odluke, a na dobro ove zemlje, odnosno dobro svih, svih nas. Evo, hvala lijepo i moja potpora ovom zakonu. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Biljana Borzan.
Pa evo, ja bih ispravila netočan navod kolege koji kaže da se sa strane opozicije, prvenstveno u obraćanju kolege Stazića u ime kluba radilo samo o kritici radi kritike bez konstruktivnih prijedloga. Dakle, to apsolutno nije istina, ali čak i daje, opozicija je ovdje da daje kritike i da u krajnjoj liniji, budući da je ovo prvo čitanje da možda te kritike netko sa vladajuće strane i čuje i ugradi ih u zakon. Vi ste i sami u svojoj raspravi izrazili određenu skepsu, što znači da smo mi bili u krajnjoj liniji sve ove rasprave koje su od opozicije, od strane opozicije išle da smo bili u pravu. Dakle, predlagalo se i ono konstruktivno da se ono što je do sada bilo dobro, a to je ovih 0,5% po godini staža ostavi budući da, ja mislim svi koji smo došli iz nekakvih službi, koji smo imali radna mjesta, a svi smo uglavnom tu koji smo u Saboru, dakle dobro znamo koje veselje čovjeku čini kada mu plaća svake godine malo poraste, kada dobije jubilarnu nagradu nakon 5 ili 10 godina radnog staža. Dakle, to su neke stvari koje naprosto ne bi smjelo napuštati se i mi smo ovdje danas i predložili, tako da evo kažem, ne radi se samo o kritizerstvu.
Replika, gospodin zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Bagarić je rekao kako podržava ovaj zakon i zapravo u ovom zakonu su jasno vidljive mjerila i kriteriji po kojima bi bili državni službenici ocjenjivani i po kojima bi oni stjecali mogućnosti napredovanja pa i plaće. Sve ono što želim reći i dopuniti da izvrsnost nekoga se mjeri u njegovom zalaganju, u njegovom trudu, radu i marljivosti, da zasigurno njegova marljivost i učinci toga rada moraju biti nagrađeni, stimulirani i vrednovani. Vrednovanje ovakvim načinom zasigurno će biti dobro i zasigurno neće doprinijeti 30% umanjenu plaće kao što je to bilo od 2000. do 2003. Tada briga o državnim službenicima zasigurno je bila na najnižoj razini, tada briga o državnim službenicima koja im nije davala ni volju za rad a kamoli bilo kakvu stimulaciju nego destimulaciju. Tada je bila briga koju je partija vodila o državnim službenicima na marginama. Stoga i ovaj zakon će popraviti i ono što su proživjeli kroz to vrijeme, kroz to olovno vrijeme koje je bilo. I stoga su i današnje brige druga Neše i svih ostalih koje proizlaze iz redova partije zasigurno besmislene stvari koje nemaju uporišta i temelja. Nemaju ni konkretnih prijedloga. Politikantski odnos, cinizam, neistine, ironija koja se unosi u raspravi o ovom zakonu zasigurno su jedino što se moglo čuti iz partijskih redova. I stoga čudi me da se ne mogu suočiti sa onim što su radili i kako su vrednovali državne službenike. Vrednovanje državnih službenika zasigurno u tim vremenima partijske vladavine je bilo na marginama.
Povreda poslovnika gospodin zastupnik Bauk.
Gospodine potpredsjedniče. Mislim da je kolega povrijedio članak 214. Poslovnika koji se odnosi na omalovažavanje pa moguće čak i vrijeđanje nekih stranaka. Naime, činjenica da nazvati HSS, HSLS, IDS, LS partijom koji su tada vladali sasvim sigurno ih vrijeđa koje su vladali od 2000. do 2003. A u jednom dijelu vrijeđa SDP, međutim kako on u svom imenu ima naziv partija onda se to već ne bi možda moglo pod taj članak staviti. Zahvaljujem.
Zašto bi bilo vrijeđanje ako se nekoga nazove strankom partije ili skupinu stranaka partijama?
Procijenite vi.
To je samo jedno tako označavanje. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako kad se za nekoga kaže dobra je partija ili za neku.
To je u šahu. Mislim da nije gospodin mislio na šah.
Ne u šahu nego u ženidbi. Kaže, ta je dobra partija. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem. Pa ja mislim da je zapravo izostanak kolege Stazića koji je zapravo najviše doprinio ovakvom razvoju ove rasprave odnosno ja bih rekao njegov bijeg iz saborske ako se može kazati bojišnice, ona je zapravo dokaz nedostatka argumenata i bez obzira na one moje pohvale pri kojima ja ostajem za umjetnički dojam to je zapravo slažem se s kolegom Đakićem izostanak u biti argumenata i neimanje doista konstruktivnih prijedloga. I nažalost, to se ponavlja iz rasprave u raspravu i iz zakona u zakon i sigurno time ne doprinosimo niti boljitku zakona niti boljem statusu i položaju odnosno na određeni način poštovanju zastupnika i Sabora. Hvala lijepa.
I druga replika gospodin zastupnik Boris Kunst.
Vi ste dobro primijetili da je kolega Stazić pobjegao, ali to nije za čuditi. Nema on dovoljno argumenata da bi mogao odgovoriti pa zato je bježao. Ustvari, ja mislim da je to, njegov bijeg je i njegov program. Ali moram reći da upravo što je zastupnik Stazić svojom demagoškom raspravom pokušao obmanuti javnost obraćajući se kolegi Đakiću i meni jer u pomanjkanju argumenata protiv ovog zakona nije znao šta bi govorio pa je onda se pokušao nama obratiti kako mi podcjenjujemo državne službenike i namještenike. Ja ću vas podsjetiti, upravo taj isti kolega Stazić je bio i 2000. godine ako me pamćenje ne vara u SDP-u kad je SDP bio na vlasti. Tada je SDP smanjio plaće državnim službenicima i namještenicima u prosjeku 30 do 40% i tada taj kolega Stazić nijednu suzu nije pustio, niti je igdje spomenuo državne službenike. To je istina, ja pričam, a on je isto to pričao. Tako da jednostavno tada se zavukao u mišju rupu kolega Stazić i niti A nije progovorio o tim državnim službenicima i namještenicima kad su im skinuli toliko plaću. A inače, epitet maćehinske Vlade je upravo i vlasti najveći epitet maćehinske vlasti i Vlade je upravo imalo za vrijeme SDP-ove vladavine.
Gospodo, nemojte. Znate da se u replici može iznositi sve i nemojte govoriti o povredi poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ima ga, evo iza vas je.
Može se kolega govoriti u replikama. … [[Upadica se ne čuje.]] Uzuse, da. Gospodin Ivan Bagarić odgovor na repliku.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem kolegi Staziću koji se vratio. I evo, ja vjerujem za sve ovo što smo izgovorili da ćemo mi uspješno privesti kraju ovu raspravu i da ćemo donijeti jedan dobar i kvalitetan zakon. Odluka da se ide u drugo čitanje, dakle odluka, zapravo prijedlog ja mislim da je bio od strane Vlade i mislim da smo ga mi svi skupa zapravo poduprli kao takvog je zapravo i vrijeme u kojem možemo poboljšati ovaj zakon i vjerujem da će to tako biti i da će na koncu sve ove rasprave biti u biti manje važne a da će biti zakon dobar. I to je najvažnije od svega. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Evo, drago mi je da je kolega Bagarić na kraju bio pomirljiv što je dobro jer mislim da ove rasprave s lijeve i s desne strane zapravo ne vode ničemu. U biti treba, ja ću u početku sve rasprave, kasnije treba shvatiti da je započela predizborna kampanja za lokalne izbore i očito neki pokušavaju na startnoj poziciji uhvatiti svoje mjesto, ali možda na pogrešnom mjestu i na pogrešan način. …/Upadica se ne čuje. To je već vaš problem da li će vam kolega Stazić biti gradonačelnik ili neće. Ili odnosno vaš kandidat za gradonačelnika u to mi sa ove pozicije nećemo ulaziti. Dakle, u startu ja bih kazao da je ovaj zakon dobar. Isključivo bih to kazao iz jednog razloga, jer ovaj zakon zapravo nalazimo i u više zemalja Europe, odnosno europske zajednice. Ja ne vidim razloga što su oni prihvatili što kod njih funkcioniralo, ne bi funkcioniralo i kod nas. I zapravo svima nama ovdje bih postavio jedno pitanje u samom startu a to je zašto uvijek sumnjamo u ljude koji trebaju na kraju nešto izvršiti? Sumnjajući u druge ljude oni koji to rade i koji sumnjaju u njih zapravo sumnjaju sami u sebe. I trebali bi sebi postaviti neka pitanja. To je definitivno. Inače ovim prijedlogom zakona kojim se po prvi puta ipak treba kazati posebnim zakonom regulira status odnosno plaća i ostala i druga materijalna prava državnih službenika je iz te pozicije dobar, jer ono što smo imali do sada u zakonu, odnosno u pojedinim člancima zakona, odnosno u uredbama očito je nije funkcioniralo i ne funkcionira onako kako treba i to smo morali uskladiti. To znači da je bilo manjkavo i zbog toga je i prijedlog dakle ovog zakona pred nama. I to je startna pozicija s koje moramo svi zapravo poći u svojoj raspravi. Zašto on ima manjkavosti i gdje su manjkavosti? Pa manjkavost je na prvom mjestu izražena u onom što uzimamo kao temelj plaće državnog službenika, a to je radno mjesto, odnosno raspored te osnovica u izračunu, osnovica puta koeficijent na koji se onda još jasno umnoškom prethodnim to uvećava za 0,5%. Zašto je to manjkavo? Mislim objašnjenje je mislim po meni barem vrlo jednostavno. To zapravo znači da nemamo točno utvrđene plaće, a to isto tako za posljedicu ima neadekvatno vrednovanje rada i rezultata rada. a to opet znači da oni koji imaju određene rezultate, pa čak i respektabilne rezultate nikada nisu mogli biti nagrađeni, nego su se izjednačavali i sa onima koji su jednostavno svojih 8 sati sjedeći odrađivali. Dakle, nisu nagrađivane ni odgovornost, a ni ono što možemo unutar te odgovornosti nazvati samostalnom inventivnošću. A to je ono što je respektabilno u svemu tome i preuzimanju određenih odluka itd. dakle to su sve stvari koje srećemo. A to opet po meni, po mom uvjerenju znači da je zapravo najnegativnija posljedica ovoga što je do sada bilo da su napredovali oni koji su imali nešto dulji staž, odnosno dugi staž, a taj staž zapravo nije nikada, odnosno sposobnost bila provjeravana. Unutar toga svakako onda treba uklopiti pitanje, a što je sa statusom i plaćom visokoobrazovanih, jasno po ovom zakonu kojega smo do sada imali, koji tek počinju raditi i koji nemaju tog minulog staža. Pa ovdje je jučer, a i prije toga jedan kolega s lijeve strane kazao da upravo mladi kvalitetni ljudi koji zapravo mogu postići respektabilne rezultate napuštaju radove u državnoj službi i prelaze u privatne ili financijske neke agencije, odnosno institucije isključivo radi jednoga razloga, a to je veća plaća. A zašto mi, sada niječemo da je ovaj prijedlog dobar ako on u biti preferira upravo ovo o čemu sam ja sada govorio. Jasno ne želim kazati da određena iskustva dugogodišnja ne znače nešto, ona ipak nešto znače. I oni koji ih imaju u startu će ovim novim zakonom doći u povoljniji položaj i razreda i stupnja. Prema tome, mislim u startu znači da neće biti onako kao što neki kolege kažu da će netko biti manje vrednovan. Ja to ne vidim na taj način. U biti ja to vidim na način kao što se i predlaže u ovom zakonu, a to je da će se plaća u državnoj službi vrednovati po načelu, jednaka plaća za jednak rad. A to do sada nismo imali, odnosno to do sada nemamo. To je definitivno startna dakle polazna točka po kojoj isto tako treba vrlo dobro razmisliti. O kategorijama i potkategorijama itd. i razinama tih potkategorija ne bih, ali bih istakao nešto što je u biti nešto što je vrlo bitno. Da za klasifikaciju je potrebito i stručno znanje i složenost poslova i samostalnost u radu i suradnja ne samo unutar svog dijela gdje se radi, nego i sa drugima i ostalima oko sebe i sa strankama, i odgovornost, i sudjelovanje u donošenju odluka itd. a to su pretpostavke koje možemo uzeti uvijek kao nešto što može poslužiti u određivanju određenih kriterija. Ja osobno kvalitetu vidim i u napredovanju na osnovu ocjene rada, odnosno učinkovitosti i kvalitetnijeg vrednovanja onog dijela rukovodećih i visoko stručnih radnih mjesta. Zašto nepovjerenje u one koji će vršiti ocjenjivanje izvrstan ili izvanredan, odličan i dobar. A tko će to zapravo raditi? Pa to će raditi ljudi koji su odgovorni, koji će dobiti odgovornost određenu. I o tome treba razmišljati, a ne da će to vršiti netko odmah unaprijed kazano tko će to vršiti na osnovu nekakvih sumnjivih pretpostavki o kojima neki govore. Ne ja to gledam isključivo kroz odgovornost onoga koji će to vršiti. On mora biti odgovoran i on će za to i biti plaćen. Prema tome, sumnjati unaprijed u nekoga, sumnjati u sustav, sumnjati u nešto znači sumnjati u samoga sebi i u onoga koji podržavaju takve stavove. Ono što na kraju bih da skratim jer smo došli do kraja, nadam se. Je isto tako pozitivno to je da je predlagatelj svime ovim iskazao jednu opću težnju da na jedan cjelovit način uredi plaće državnih službenika i da ih nagradi na način kako ostvaruju rezultate rada. Zbog toga ću ovaj zakon podržati. A osobno mislim da i vrijeme od 1.1.2010. godine imamo dovoljno da ono što danas nazivamo dobrim 1.1.2010. dobije ocjenu odličan.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Arsen Beuk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio netočan navod uvaženog kolege Matkovića, koji je rekao da sumnjajući u njih, misleći dakle na one koji predlažu sumnjamo u sebe. Dakle, taj navod je višestruko netočan. Kao prvo ne sumnjamo mi, mi smo sigurni. Kao drugo ne sumnjamo mi, sumnja pučki pravobranitelj. Kao treće ne sumnjamo mi, sumnja Vlada jer je povukla zakon iz hitnog postupka u prvo čitanje. I kao četvrto, ne sumnjamo u sebe, mi smo sigurni, a ovaj vaš navod je nesumnjivo netočan. Zahvaljujem.
Treba vjerovati u sumnju. Gospodin zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Podržat ću donošenje ovog zakona jer držim kao što je i većina prethodnika rekla da je on u biti dobar, a posebno podržavam ključnu namjeru ovog zakona, a to je stvaranje zakonske pretpostavke da se pravednije vrednuje i nagrađuje rad državnih službenika i da se stvore zakonske pretpostavke za kvalitetniju mogućnost napredovanja sukladno postignutim rezultatima. Postojećim zakonskim propisima u biti plaće državnih službenika su fiksne, one ne ovise o tome kako oni obavljaju svoj posao, kakav je rezultat njihovog rada. Dakle jednako se vrednuje i rad i nerad. Poslodavac nema mogućnosti da nagradi one koji kvalitetno i učinkovito obavljaju svoj posao, kao što i nema posebnog prostora da kazni one koji svoj posao ne obavljaju na odgovarajući način. Dakle, isto dobivaju oni koji savjesno i odgovorno rade svoj posao, kao i oni koji to rade manje savjesno i manje odgovorno. Isto dobivaju oni koji kvalitetno i učinkovito rade svoj posao, od onih koji to rade manje učinkovito i kvalitetno. Mislim da je to apsurdno i neodrživo i mislim da zbog toga ovaj zakon bez obzira i na neke sumnje koje su izražen treba apsolutno podržati i siguran sam da će se on s vremenom, a i do drugog čitanja vjerovatno u tom smislu i korigirati. Ovdje je bilo puno riječi o minulom radu. Na njemu se u biti temeljilo sve, iako taj minuli rad u smislu kvalitete i rezultata rada uopće nije bio mjeren i mjerljiv. Dakle, upitno je da li je taj institut, za mene je to neupitno da to nije dobar institut, i mislim da je puno bolje ovo što se predlaže novim zakonom da se kroz ocjenjivanje kvalitete i učinkovitosti nečijeg rada napreduje, da se dobije deblja platna vrećica, da je to apsolutno u duhu i vremena u kojem živimo, a činjenica je to da sve zemlje Europske unije imaju otprilike ovakve propise i činjenica je da se u svim tim zemljama vrši ocjenjivanje rada. Ocjenjivanje se vršilo i kod nas i do sad. Naravno da nisu svi zadovoljni sa tim načinom, ali ocjenjivati se mora i na nama je da kroz vrijeme koje je pred nama, da se onda i vrše eventualne korekcije ako se uoče određene nepravilnosti. Dakle, da skratim, podržavam ovaj zakon, jer će on otvoriti mogućnost i prostor da oni koji kvalitetno i dobro rade budu bolje plaćeni od onih koji to rade manje kvalitetno i slabije. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo diskutiramo o Zakonu o plaćama državnih službenika, a ja bih počeo sa jednim citatom, gospodin Palarić je tu, pa je tamo negdje prošle godine kad smo usvajali ovaj Zakon o državnim službenicima rekao, citiram: "Ubuduće državni službenici neće moći biti osobe osuđene za kaznena djela prije svega vezano uz korupciju, brak, obitelj i mladež, imovinu, spolne slobode i spolno ćudoređe, te službene dužnosti. Također će s dužnosti biti udaljeni i svi službenici protiv kojih se vodi kazneni postupak vezan za kaznena djela. Na taj način želimo napraviti u navodnike "čišćenje" uprave te ići u smjeru depolitizacije i profesionalizacije državne uprave, kao i ostvariti jedan od najvažnijih prioriteta zemlje, a to je borba protiv korupcije." To ste tada rekli i rekli ste da želite da se, da netko tko bude državni službenik da ne bude u sukobu interesa i da … [[Govornik se ne razumije.]] To ste rekli. A sada sa Zakona o plaćama, ono što hoćemo napraviti da sa tim Zakonom o plaćama očistimo upravu od nepoćudnih kadrova koji nisu bili u sukobu interesa, a ne nepoćudnih, nego nepoćudnih za vladajuću stranku, jer očito ne može se to napraviti Zakonom o državnim službenicima, ali možemo se napraviti sa Zakonom o plaćama državnih službenika, jer ako nekoga ne promovirate godinama, i ako ga držite na niskoj plaći, pa taj će otići sam od sebe ili će pronaći neki drugi i bolje plaćen posao, a očito da ovaj zakon ozakonjuje samovolju nadređenih, jer kad govorite o ocjenama, evo pred sobom imam prijedlog ocjene rada i učinkovitosti službenika, odnosno službenice od 2008. godini, Hrvatski sabor. Predlaže se ocjena izvanredan, odlučan, dobar. Ocjena je tu. Ocjena koja bi trebala odlučiti o sudbini nekoga tko radi u ovom Saboru. Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest linija, od tih šest linija trebate sažeti ocjenu nekoga tko radi u Saboru i na takav način mu trasirati put u njegovoj službeničkoj karijeri. A pod dva ima još jedna tablica koja je meni jako tako zgodna, kaže prikaz planiranih i prikaz neplaniranih poslova. A znate kako u građevinarstvu to izgleda? Kada imate izvođača onda pogodite planirane poslove, a onda pogodite neplanirane poslove ili vantroškovničke radove, a ovo je manipulacija jer možete nekome tko vam se sviđa nakalemiti 35, 50, 100 nepredviđenih poslova koje će napraviti izvrsnom ozračju odnosno sa izvrsnom ocjenom i tako promovirati nekoga tko vam je poćudan. Kako u zakonu nema kriterija onda ja niti sam čitao zakon i pokušavam shvatiti koji su kriteriji koji nekoga čine izvanrednom, odličnom, koji su to kriteriji koji čine nekoga da ne zadovoljava i zadovoljava pa mi to više liči na karakteristiku koja je bila u prijašnjim sustavima, koja nas je pratila cijeli život gdje je vlast netko ocrnio u toj karakteristici. Mogli ste se vi prati koliko god hoćete, ali to vas je pratilo cijeli život. Isto tako, ako vas netko ne voli, ako mu se ne sviđa kosa koju nosite, ako mu se ne sviđa odjeća koju nosite, može vas se proglasiti da ne zadovoljavate na poslu pa evo neka me netko razumije, jer ako se recimo za ocjenu nezadovoljan u obrazloženju kaže da ocjena nedovoljan se daje zato što ne pozdravlja nadređenog kada prolazi pored njega. Vi možete tvrditi da vi pozdravljate nadređenog, on može tvrditi da vas ne pozdravlja ili da ne pozdravljate na način na koji bi trebali pozdravljati. Prema tome, kriteriji za ocjenu da li netko radi dobro ili loše su kriteriji koji su trebali biti bolje razrađeni. Tu je uvaženi kolega Hebrang, mi u medicini imamo razrađene kriterije. Kriterij rada na radiologiji je broj pregledanih pacijenata. Kriterij rada u kirurgiji je broj operacija, a ovdje su kriteriji na dvije stranice, od toga su neki planirani, neki neplanirani. Na ovom jednom kratkom primjeru je vidljivo da ustvari kriterija nema i da su prepušteni voluntarizmu i ocjeni kako tko hoće ocijeniti nekoga tko s njime radi. Ako mu se sviđa ženski rod, onda će preferirati žene pa će žene ocjenjivati. Ako mu se sviđa muški rod, onda će preferirati muški rod pa će dobivati se bolje ocjene. Ovdje od toga nemate mogućnosti da doznate na koji način i koji kriteriji jesu, a ono što se meni čini da ovaj prijedlog, kao što sam rekao, samo za time da se iz uprave očiste kadrovi, kao što je rekao gospodin Palarić, ali ne u smjeru depolitizacije i deprofesionalizacije, već obrnuto, u svrhu politizacije i stvaranja državne uprave po mjeri HDZ-a.
Hvala. Gospodin zastupnik Danijel Srb. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] gospođe i gospodo zastupnici. Ja osobno vjerujem u potrebu nagrađivanja zaposlenika u državnoj upravi državnih službenika sukladno radu, njihovim rezultatima rada, ali ne vjerujem u uspješnost provođenja ovog zakona. Zašto? Prije svega, kod nas ne postoji tradicija primjene sustava nagrađivanja prema uspješnosti. Duboko je ukorijenjena uravnilovka, posebice među državnim službenicima, to je jedno. I s druge strane, pitanje je postoji li ozračje u kojem je moguće provest ovakav zakon. Duboko sumnjam u to. Prema tome, predlagatelj ovog zakona mora bit svjestan toga da će se od trenutka njegove primjene suočiti s velikim problemima, velikim otporima i velikim nezadovoljstvom. S druge strane, moramo bit svjesni i toga, nema savršenog zakona, ali s druge strane postoji duboko ukorijenjeno uvjerenje da su svi nedovoljno plaćeni za svoj posao, bez obzira na dužnost i vrstu posla koji obnašaju. Prema tome, želio bih uspjeh ovom zakonu, ali bojim se da će oni koji ga predlažu nakon njegove primjene vrlo brzo biti ti koji će ga povlačiti. Želim vam mnogo uspjeha i sreće u njegovoj primjeni. No međutim, prisjetimo se zapravo i razloga koji nas potiču na to da donesemo jedan zakon u kojem se državni službenici stimuliraju prema određenoj uspješnosti. Čime mi nismo zadovoljni kada je u pitanju državne uprave odnosno državnih službenika? Nismo zadovoljni njihovom efikasnošću. Mnogi građani imaju nemale primjedbe na rad državnih službenika, jer smatraju da je državna administracija prespora i neučinkovita. Poduzetnici s druge strane imaju nemali primjer mnogi strani ulagači kada razgovaraju u Hrvatskoj, pa i na seminarima, znaju vrlo često reći, mi moramo kod vas ukalkulirat i određenu sporost državne administracije i očekivane potpore u naš projekt, jer se on kod vas puno sporije razvija nego u drugim europskim zemljama. I to je određeni trošak s kojim mi moramo računat. I to je zapreka i određenom razvoju naše zemlje. Prema tome, ja apsolutno potičem državnu upravu da bude brža, odlučnija, efikasnija i spreman sam podržat sve mjere koje vode u tom smjeru, no međutim budimo svjesni i problema koji nam se tu nameću, a oni su posljedica u nemalom broju slučajeva činjenice da ne može se zamjerit i samim državnim službenicima njihovo ponašanje, jer su oni odviše često i predmet preko čijih se leđa vode sukobi različitih političkih skupina i grupacija. I izgradili su određeni zaštitni mehanizam na taj način da pružaju otpor promjenama, pružaju otpor onom što je novo, a posljedica toga je sporost primjene novih projekata koji su od iznimnog značaja i za razvoj zemlje i za povećanje zapošljavanja i za sve ostale pozitivne efekte koji iz toga slijede. Stoga, želim puno uspjeha u primjeni ovog zakona. učinite nešto još i da uvedete i dodatni sustav kontrole primjene mjera poticanja zaposlenika koji mora omogućiti na kraju i da sustav bude u funkciji. Hvala lijepo na pozornosti.
Hvala. Gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja moram primjetiti da je ovaj zakon bio još tamo 2007. neposredno pred izbore za Hrvatski sabor pa i ne čudi što je eto već gotovo dvije godine stajao u ladici i sada pred ove lokalne izbore ponovno se vadi iz ladice i to u prvobitnom prijedlogu po hitnom postupku. Ne radi se ovdje o nikakvom europskom zakonu, s obzirom da većina europskih zemalja koje su članice Europske unije nemaju ovakvo ocjenjivanje državnih službenika i namještenika a onaj tko zna čitat, a ja vjerujem da je većina takvih ovdje u Hrvatskom saboru vidjet će da je ovaj zakon povezan i sa lokalnim službenicima i namještenicima. I da ne bi bilo sve možda je bilo bolje u ovom trenutku s obzirom da se ovaj zakon primjenjuje tek 2010. a možda i 2011., 2012. možda je bilo danas pričati o standardu života hrvatskih građana, visokim kamatama, gubljenju radnih mjesta, o stvarnoj recesiji, jesmo li stvarno u banani ili smo čak i tu bananu pojeli, nego o zakonu koji će nastupiti tek za godinu ili dvije dana. Ali kažem, radi se isključivo u zakonu koji je u svrhu izbora. No ja vezano za ovo prvo čitanje u svakom slučaju želim i predložiti nešto i tu se čak složiti u velikoj mjeri i sa Odborom za Ustav, Poslovnik i politički sustav gdje ste vi potpredsjedniče predsjednik i gdje ste i sami potpisali evo ove zaključke da ovisnost plaća državnih službenika isključivo ocijeni može dovesti do subjektivne procjene kvaliteta rada, a s druge strane do ovisnosti državnih službenika o nadređenom službeniku koji ocjenjuje na uštrb kvalitete rada. Prijedlogom ovog zakona predlaže se ukidanje kriterija radnog staža za određivanje plaća državnih službenika, a kao jedini kriterij za visinu plaće i mogućnost napredovanja utvrđeno je ocjenjivanje od strane nadređenog službenika koji je kritiziran ovdje. I s tim u vezi upravo na tom odboru je istaknuto da bi trebalo razmotriti mogućnost da se kriteriji staža, dakle ovih 0,5 po godini staža kombinira s kriterijem ocjene kvalitete rada. Jer u području državne uprave iskustvo ima veliku ulogu. Naglašeno je također na ovom Ustavu, dakle tu su se složile sve političke stranke u ovom Saboru da je kriterij učinkovitosti bez stvarnog kriterija pravilnika o ocjenjivanju vrlo teško mjerljiv. A utvrđeno je da je prijedlogom zakona da su predloženi nedostatni kriteriji za izvanredno nagrađivanje državnih službenika. Znam da je to gospodin Palarić dobio sa ovog odbora pa je to mogao i pročitati. I ono što se meni posebno dopada da ovaj prijedlog zakona treba utvrditi odnos zakona i kolektivnog ugovora koji nije provedbeni akt, te detaljno propisati način i rokove za donošenje provedbenih propisa. No da se vratim u praksu, mene osobno i zanima gdje će se osigurati ovih 0,1% sredstava na ukupnu bruto masu plaća državnih službenika i namještenika, koje su to banke, da li su to opet poslovne banke, jer svjedoci smo da ministar financija svaki mjesec mora obilaziti sve poslovne banke ne odlazeći u hrvatske banke po pozajmicu, po novi kredit da bi se te plaće isplatile. Tu je svakako i ovih novih 50000 radnih mjesta, a osobno ću se založit da prvu nagradu za učinkovitost dobiju upravo državni tajnik gospodin Palarić koji je 24.11. na dopis koji je upućen 23.11. u 14,00 sati i 30 minuta promptno odgovorio već u jutro u 9 sati i 45 minuta. Take hitrokracije do sad na svijetu nije bila zabilježena, pa ga ja evo s obzirom da na drugi dopis koji je također poslan od strane gradskog vijeća kada se ustoličila ova Pašalićeva vlast, jer je tamo na vlasti Hrvatski blok, ne HDZ i to bez volje građana na onaj drugi dopis kada mu zamjenski rječnik iz nepostojeće stranke dolazi u vijeće na to još uvijek nije odgovorio i kao državni tajnik nije još uvijek odgovorio na zakonitost rada Gradskog vijeća grada Đakova. Kao posljedica toga, dakle te smjene voljom građana izabranog gradonačelnika i gradskog vijeća desilo se to da su evo, vjerojatno sukladno ovim nepisanim kriterijima smijenjen pročelnik Odjela za komunalnu djelatnost koji je taj posao obavljao od 1997. godine pod rješenjem da je zdravstveno nije sposoban iako radi sada kao savjetnik i još uvijek nije na bolovanju. Smijenjeni su također i direktori trgovačkih društava. Jedan od njih je i član HDZ-a, osnivač HDZ-a. Međutim, ja osobno ga nisam htio mijenjati jer čovjek zna posao. Ali ga je ovaj novi smijenio, vjerojatno po nepisanim kriterijima. Tu je svakako i zapošljavanje bez natječaja. Pripravnica od 42 ili 43 godine koja sa Odjelom za društvene djelatnosti nema nikakve veze osim što je potpredsjednica HDZ-a i članica ili predsjednika Katarine Zrinske tako nešto zaposlena u grad. Druga je ponovno zaposlena u gradsko poglavarstvo jer je predsjednica ogranka mladeži HDZ-a u Piškorevcima itd. itd. To se isto radi i u državnoj upravi. Smatram da za sve ove posljedice koje ova hitrokracija gospodina Palarića donijela gradu Đakovu, da ne spominjem da je prije dvije, tri godine da sam mogao pročitati u novinama da se osniva i nova općina. On ju je nazvao Budrovac iako su to Budrovci. Na svu sreću do toga nije došlo, ostali su u sastavu grada Đakova. Ali takva odluka iz Ureda državne uprave išla prema Vladi Republike Hrvatske i da ne nabrajam sve ostale isključivo radi ove hitrokracije ja predlažem predsjedniku Vlade s obzirom da vjerojatno on jedini kao ekspert može ocjenjivati rad gospodina Palarića da mu da i adekvatnu nagradu. A zahvaljujem vama evo što ste potpisali i što ste uvidjeli da ovakav zakon i kroz ovaj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav u svakom slučaju kao takav zakon, prepisani zakon, loše napisan zakon ne može proći na to vam zahvaljujem. A ovaj zakon ne samo da je za drugo čitanje, nego ga vjerojatno treba staviti u ladicu i ne vaditi ga dok se stvarno ne naprave kriteriji ocjenjivanja, dok svi zaposlenici u državnim službama ne moraju strahovati od toga da li će biti članovi pojedinih političkih opcija, nego da slobodno mogu dolaziti na posao i da budu adekvatno nagrađeni za svoj rad. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka. Gospodin zastupnik Tomislav Ivić.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih od čitavog niza netočnih ovih navoda ispravio kolegu Vinkovića kada je ustvrdio da je u Đakovu na vlasti "Pašalićeva vlast", nije nikakva "Pašalićeva vlast", u Đakovu je na vlasti koalicija stranaka koju predvodi Hrvatska demokratska zajednica, a u toj su koaliciji i stranke koje su s vama dok ste bili gradonačelnik bili na vlasti, ali nezadovoljni vašom radom su napustili tu koaliciju jer nisu mogli dočekati ovaj zakon pa da vas mogu ocijeniti, nego su nezadovoljni ovim vašim radom promijenili stranu.
Nema povrede Poslovnika. Nema povrede [[Upadica: Povrijeđen je članak 209.]] Nije povrijeđen kolega nikakav članak [[Upadica: Kolega Ivić je bar mogao dići ovu pločicu replika, Pašalić vam je ušao u HDZ, uskoro će vam ovladati.]] Dobro [[Upadica: A što se tiče ovih partera, evo vam ih, slobodno s njima. S njima više ni tikve ne bih sadio.]] Ja nažalost ne smijem se uključiti u raspravu, iako bih vrlo rado, ali ne mogu. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Sad bi mogao reći da mi je žao što sam razriješen svojedobno iz upravnog vijeća ergele konjske. … [[Upadica se ne razumije.]] A dobro [[Upadica: Da je ergela bila pod gradom, vi bi ostali 100% bez naknade.]] Pet minutna rasprava, klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Klub SDP-a ostaje kod svih svojih primjedbi iznesenih na ovaj zakonski prijedlog. Kaže se da bi ovaj zakon trebao dovesti, uvesti nagrađivanje prema kvaliteti rada. Da kod nas postoji nagrađivanje prema kvaliteti rada, onda bi i premijer Sanader i svi ministri davno trebali ostati bez plaće. Sudbina ovog zakona je jasna. On će slijediti sudbinu Zakona o sigurnosti prometa na cestama. I tamo je najprije bilo 0,5, pa je to ukinuto, uvedeno je 0,0, a onda je vraćeno 0,5. Uvjeravam vas da ćete i ovdje vratiti 0,5% po godini staža za sve državne službenike i namještenike, ako ne prije, a onda pred izbore. Nešto i o raspravi o ovom zakonu prijedloga. Član sam kluba SDP-a. Govorio sam i govorim u ime svoje stranke i 800 tisuća građana koji su za tu stranku glasali. Kolega Kunst me prozvao da sam pobjegao sa rasprave. Uvjeravam vas gospodine potpredsjedniče, i vas kolega Kunst da ni ja ni bilo koji SDP-ovac nikada neće pobjeći pred HDZ-om, pa pogotovo ne pred Kunstom. Uz to vas pozivam da u polemiku s bilo kojim SDP-ovcem ne ulazite kroz ispravak netočnog navoda i repliku svome članu kluba. Možete replicirati uvijek direktno meni ili bilo kojem SDP-ovcu. Imate Poslovničku mogućnost za to, iskoristite ju. Znam da se bojite odgovora na repliku, ali nemojte sumnjati u sebe. Pa zar nije dovoljno da drugi sumnjaju u vas. Nemojte bit na njihovoj strani.
Hvala. Ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, samo jedna netočnost u Stazićevoj završnoj riječi, a to je da govori ispred svoje stranke. To je netočno. Govorite ispred svoje partije.
Nije šija, nego vrat. A ne treba uzmicati. … [[Upadica se ne čuje.]] Koji Đakovački Dinamo? I Đakovačka Croatia? Državni tajnik, izvolite, završni osvrt.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Nakon, evo cijelo popodnevne rasprave o ovom zakonu zapravo ponavlja se priča dvogodišnje rasprave sa sindikatima o zakonu. Jest, zakon je više-manje u ovom obliku i sadržaju bio gotov '97. To nije bio predizborni zakon jer da je bio predizborni zakon bili bi ga tada uputili u proceduru i donijeli i pokušali sa dobrobiti za državne službenike poentirati na izborima, ali eto, nije trebalo. Niti je sada vezan uz izbore. Zakon je dakle upućen u 12. mjesecu, on je već kao europski zakon, zakon koji sadržava europske standarde nesumnjivo jer je, čuli smo svi Hanesa Svobodu da je i to jedan od očekivanih učinaka u reformi, dakle primjena … [[Govornik se ne razumije.]] nagrađivanja prema radu, rezultatima rada i učinkovitosti. To je Europa. Otpori Europe su bili na razini ni jednog sindikata ili nekih sindikata i sada su jer svima 0,5 radio, ne radio nije … [[Govornik se ne razumije.]] sustav, nije modernizacija, ne stimulira dobre službenike, nego dapače sve uprosječuje i sve vraća nazad jer onaj tko manje radi, manje će pogriješiti i onda se nikome neće zamjeriti. Čuli smo kontradiktorne teze. S jedne strane svi u državnoj upravi su pripadnici određene stranke primljeni po političkim kriterijima, a onda s druge strane se kaže, e onda su ti jadni službenici šikanirani. Pa ne može biti. Ako su iz jedne stranke, onda ispada da stranka šikanira svoje članove. S druge strane, ta teza da se u državnoj upravi nekoga šikanira je pogrešna, dapače, najsigurnije, najudobnije zaposlenje u Hrvatskoj je raditi u državnoj službi, tamo se poštuju službenička prava, tamo se može ići na bolovanje, na porodne dopuste, koristit prava iz kolektivnog ugovora, socijalno partnerstvo poštujemo i u teškim vremenima poštivali smo odredbe socijalnog partnerstva o visini osnovice, kolektivni ugovor u cijelosti i socijalni jalov nastavljamo. Ali mi smo i nakon ove rasprave ostali opet na različitim pozicijama glede mogućnosti promicanja i nagrađivanja da li automatizmom ili na temelju rezultata rada. Spominjao se enormni rast broja državnih službenika, međutim podaci su zapravo u pogledu državnih službenika sasvim drugačiji. Broj državnih službenika se smanjio, ima varijante, mi smo dali odgovore na zastupnička pitanja. Smanjio se. Točno je da su osnovane agencije nezavisne, regulatorne, apolitične, dio javnih poslova je decentralizacijom prenesen na lokalnu i područnu samoupravu. Dakle, i tu je 500-600 službenika otišlo koji su izdavali građevinske dozvole. I broj državnih službenika ne raste ali raste broj ljudi zaposlenih koji primaju plaću iz državnog proračuna. Dakle, osnovana su brojna veleučilišta, školski sustav je povećao broj ljudi od nastavničkog osoblja do drugog osoblja, zdravstveni sustav je povećao broj ljudi, socijalnu skrb da. I kad se govorilo govorilo se o primjerima Zavoda za mirovinsko osiguranje. To jest država ali to nisu državni službenici niti je broj državnih službenika povećan, nego dapače smanjen najviše zahvaljujući Ministarstvu obrane koje je znatno smanjilo broj ljudi u cijelom ovom periodu a neka ministarstva su morala rasti jer prilagodba europskim standardima znači i jačanje administrativnog kapaciteta pojedinim institucijama i tijelima koje mi nismo imali. Mi smo morali osnovati veliki broj agencija i komisija, morali smo osnovati i konačno u mom uredu i Centar za edukaciju službenika i Odjel za europske resurse, i Odjel za nacionalne manjine, i Odjel za etiku. To natrag se ne može. Bilo je ovdje i dobrih sugestija i prijedloga o kojima ćemo raspraviti ali oni koji su kritizirali napredovanje prema radnim ocjenama zapravo su prošli okvire teze da su rukovoditelji koji upravljaju određenim resorom neki zločinci koji tlače svoje ljude. Ma ne, ljudi koji upravljaju bilo kojom razinom u organizacionoj shemi, dakle u toj piramidi jer državna uprava je ustrojena svaka u cijelom svijetu po načelu jednostarešinstva i zna se tko je najodgovorniji. Taj tko je odgovoran taj ima pravo tražiti od ljudi da rade ali je dužan donijeti pravilnik o unutarnjem redu sa točno opisanim obvezama i planom rada godišnjim koliko pojedini službenik treba napraviti posla. Primjerice, jedan matičar koji izdaje uvjerenja ili domovnice ili nešto, točno se zna koliko mu treba poslova za određeni upis, za izdavanje uvjerenja i njegov rad se može vrednovati. I naravno da se ovome u Zagrebu, u Splitu, u velikom gradu može od njega tražiti da izdaje 50-60 uvjerenja da bi bio prosječan, ako izda 70 onda je nadprosječan ili odličan a ako izda 20 onda je loš. Međutim, onome u Visu ti kriteriji, on mora izdati sve, sve što se kod njega pojavi on mora izdati. On ne može imati 20 domovnica ali moramo imati čovjeka i na Visu. I onda ako je izdao sve ono što se od njega traži, ako se čovjek želio vjenčati na brodu on je izašao u susret, ako se htio vjenčati na imanju jer to sada naš sustav dopušta da matičari izlaze gdje stranka želi on će biti ocijenjen odličnom ocjenom i na taj način napredovan. Gospodo, nama službenici trebaju i nitko, ni sindikat ni zastupnik ni nitko ne može štititi moje službenike od mene ili bilo kojeg onoga od nadređenog službenika. I tu se izuzetno mora paziti i kod ocjenjivanja i kod nagrađivanja da se poštuju načela pravednosti jer će se izazvati nezadovoljstvo i tijelo državne vlasti neće funkcionirati. Posla ima puno, hrvatska državna uprava je solidna, ona je imala niz velikih poslova, stotine tisuća predmeta koje druge države nisu imale od samo što se tiče stvaranja resursa za obranu, obnovu, zbrinjavanje prognanika, denacionalizaciju i da ne nabrajam. To su sve predmeti na stotine tisuća pojedinačnih predmeta koji su rješavani. I budite uvjereni da se ni upisi u državne matice, ni vjenčanja, ni smrtovnice, ni građevinske dozvole, ni obrtnice ne izdaju prema političkim kriterijima nego se izdaju prema zakonu i prema činjenicama koje se utvrde u postupku. Teško je provesti reformu. Teško je okončati ovaj veliki potreban proces za uvođenje Hrvatske u europski pravni prostor, ali mi ćemo to provesti upravo zato što je to teško. Odlučni smo da reformu provedemo radi sebe i radi hrvatskih državnih službenika, hrvatskih građana vodeći računa o učinkovitosti ali vodeći računa i o ljubaznosti i odnosa prema strankama. I ja molim da se o tome vodi računa da zadržavanje čiste uravnilovke nije reforma, nije merit sustav i ne bi time ostvarili europske standarde u plaćama državnih službenika. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Nije točno da je bilo tko tvrdio da su svi državni službenici i namještenici članovi HDZ-a. To bi prvo bilo nemoguće zbog toga što se ne prima u državnu službu samo po stranačkim kriterijima nego i po zavičajnim i po rodbinskim. Drugo, govorili smo da u zadnje vrijeme.
Je li to ispravak gospodinu Palariću?
Pet godina vladavine HDZ-a ovaj priljev činovnika je bio po tim kriterijima povećan. I drugo, nije točno da nema u državnoj upravi šikaniranja. To ne tvrdi Nenad Stazić, to vam tvrdi pučki pravobranitelj i o tome donosi dokaze. Hvala.
U ovom drugom dijelu ispravka ste u pravu, a u drugom dijelu nije tajnik Palarić ustvrdio da su svi službenici i namještenici članovi HDZ-a. Rekao je jedne stranke ali vi uvijek mislite ta jedna stranka da je HDZ. Eto preostalo je samo zaključiti raspravu i prekinuti sjednicu. Nastavak u 9,30 sa raspravom o Izvješću o poslovanju umirovljeničkog fonda za 2006. i 2007. godinu s Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva. i molim posebno da Odbor za europske integracije sutra obavi svoj dio posla i da raspravi ovaj set zakona iz područja intelektualnoga industrijskoga vlasništva tako da bi to mogli obaviti i prije podne, popodne da bi mogli obaviti nakon sjednice Odbora za Ustav i oko Zakona o osnivanju agencije za plaćanje u poljoprivredi i o Poljoprivrednoj komori, pa bi moglo sutra popodne recimo mi završiti rasprave o dobrom dijelu zakona, a u petak onda samo ići na glasovanje i na taj način završiti ovu sjednicu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim. Nije priša.
15. Prijedlog zakona o plaćama državnih službenika, prvo čitanje, P.Z.E. br. 244 Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o plaćama državnih službenika; 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona.". Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 76 glasova za, 7 suzdržanih i 32 protiv. Dobro jutro, dame i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom i prelazimo: - Izvješće o poslovanju umirovljeničkog Fonda za 2006. i 2007. godinu Podnositelj: Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije podnio je ovo izvješće na temelju članka 35. članka Zakona o umirovljeničkom fondu. Prijedlog akta primili ste poštom, Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za rad i socijalno partnerstvo, izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin Hrvoje Dolenec, državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije. Izvolite.