Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Dvadeset pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika¸ konstatujem da sednici prisustvuje 87 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje.. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je su sali prisutna 97 narodnih poslanika, odnosno da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima prof. dr Vojislav Šešelj. Izvolite, dr Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja postavljam pitanje premijeru Ani Brnabić i ministru inostranih poslova Ivici Dačiću – zašto niko od njih nije reagovao na izjavu, koju je u ponedeljak dao komesar za proširenje EU Johanes Han? On je rekao da u EU nema mesta za one koji negiraju genocid u Srebrenici, a mislim da je krajnje vreme da naša Vlada kaže zaista nema mesta za Srbiju u EU, hvala vam, mi nećemo u EU. U Srebrenici nije bilo genocida, a napokon Vlada Republike Srbije treba da prikupi svu raspoloživu argumentaciju kojom bi obavestila svetsku javnost da je reč o velikoj podvali u kojoj je učestvovao Međunarodni sud pravde tako što uopšte nije proveravao da li je bilo genocida, nego zdravo za gotovo zahvaljujući Radetu Stojanoviću, jednom izdajniku, koga je Drašković tamo poslao da zastupa našu zemlju po tužbi BiH. Uopšte nije proveravano da li je bilo genocida, nego su se pozvali na presudu generalu Krstiću, a general Krstić je osuđen za pomaganje i podržavanje genocida, mada ta krivična dela ne postoje u konvenciji o genocidu. I do tada niko nije bio osuđen za genocid, a oni njega osuđuju za pomaganje neutvrđenog genocida, jer se genocid ne može utvrditi dok se konkretnom čoveku ne dokaže da je imao genocidnu nameru. Ja vas danas upućujem na upravo štampanu knjigu Milivoja Ivaniševića „Saga o Srebrenici“ u kojoj imate konkretne poimenične podatke da muslimanski sudovi u Federaciji donose rešenja kojim se udovicama menjaju datumi i mesto smrti supruga, i kaže se u rešenju da je to zbog toga da bi ona mogla da dobije odštetu od holandske Vlade, to piše u rešenju. Zatim, utvrdio je Milivoje Ivanišević da je skoro 1.000 koji se vode na spisku nestalih u vezi sa Srebrenicom glasalo na izborima 1996. godine, da su u međuvremenu postepeno umirali, jer su bili u tim godinama i sahranjivani sveži leševi u Memorijalnom centru u Potočarima, a ne kao iskopane kosti, kako oni vole da kažu iz masovnih grobnica. Ovde ima i 86 fotokopija raznih dokumenata gde se falsifikuju podaci ljudi koji su poginuli 1992, 1993. i 1994. godine proglašavaju da su ubijeni, da su streljani u julu 1995. godine. Ono što je ovde važno napomenuti, premijer Brnabić kaže da je bio strašan zločin. Jeste strašan zločin kad se strelja između 1.000 i 1.200 zarobljenika, ali je još strašnije zločin kad Muslimani u Sarajevu ubiju između 4.000, 5.000 srpskih civila, pa niko ne postavlja to pitanje, čak je i Srbija na to u priličnoj meri zaboravila. Ne sme više da nas prati taj kompleks Potočara, kompleks Srebrenice, hoćemo istinu, ali potpunu istinu. Ja sam se potrudio da u dva toma od po 1.000 strana i više od 1.000 strana, koncentrišem sve podatke do kojih smo do sada došli, i na putu je i treći tom u kome ću to dovršiti. Ali to je posao koji treba Vlada Republike Srbije da okonča, da stane svojim autoritetom iza podataka, da ih naravno, prvo proveri, a onda kaže celom svetu – nemojte više da se sa tim stvarima igrate. Genocida nije bilo, a ko je organizovao zločin? To niko nije pokušavao da utvrdi na pet mesta je bilo streljanje, ustanovljeno je samo na jednom mestu na vojnoj ekonomiji Branjevo, ko je streljao oko 300 Muslimana, jer je tamo bio onaj Erdemović, a na četiri mesta se ne zna, ali se zna da nije bio ni jedan pripadnik Drinskog korpusa. Ni jedne brigade u sastavu Drinskog korpusa, a sam Erdemović je govorio o velikoj količini zlata i deviza koje je došlo uoči tog streljanja. Dakle, neko je spolja spremao to, Beara, koji je bio glavni organizator na terenu umro je, odneo sve tajne sa sobom u grob, do kraja je ćutao. Mi to moramo sad na drugi način da utvrđujemo, ali imamo podatke iz izveštaja holandskog Centra za istraživanje ratne dokumentacije, za ratnu dokumentaciju, da je specijalna jedinica SAS bila na području Srebrenice za sve vreme streljanja, jer su vojnici SAS-a dolazili naveče u holandsku bazu, da se peru, da skidaju blato sa sebe, da čiste oružje, itd.
Hvala dr Šešelj. Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, narodni poslanik Vladimir Đurić.
Hvala lepo. Na današnji dan uputićemo pitanje Tužilaštvu za ratne zločine. Naime, Krivičnim zakonikom Republike Srbije, članom 387. stav 5. propisano je da ko javno odobrava, negira postojanje ili značajno umanjuje težinu genocida, ukoliko su ta dela utvrđena pravosnažnom presudom suda u Srbiji ili Međunarodnog krivičnog suda, kazniće se zatvorom do pet godina. Međunarodni sud pravde u Hagu 2007. godine, presudio je da se u Srebrenici desio genocid i to je presuda koja postoji, za koji Srbija nije uradila ništa da ga spreči, iako je na to bila obavezana Konvencijom o sprečavanju genocida. Haški sud za genocid osudio je ukupno 15 osoba za genocid u Srebrenici. Sud BiH osudio je 25, a još četiri postupka su u toku. Sveukupno, Haški sud i sudovi u BiH, Hrvatskoj i Srbiji do sada su osudili 47 osoba na ukupno 704 godine zatvora, za genocid, zločin protiv čovečnosti, i druge zločine počinjene u Srebrenici jula 1995. godine. Evropski parlament je u Rezoluciji koja je doneta 29. novembra prošle godine, izneo stav da žali zbog kontinuiranog poricanja genocida u Srebrenici od nekih srpskih vlasti, podseća ih da puna saradnja sa Međunarodnim krivičnim tribunalom za bivšu Jugoslaviju i mehanizmom koji ga je nasledio, takođe uključuje i punopravno prihvatanje i primenu njegovih presuda i odluka i naglašava da je priznavanje genocida u Srebrenici osnovni korak puta Srbije ka pristupanju EU. Ovo su neke činjenice koje se nekima mogu dopasti ili ne. Nas zanima da nam tužilac za ratne zločine dostavi statistiku predmeta u vezi sa Srebrenicom. Ministarstvo za evropske integracije i predsednicu Vlade pitamo kako će u svojim politikama reagovati na ovu odredbu Rezolucije Evropskog parlamenta koju sam malopre citirao? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, danas želim da postavim dva pitanja ministru Šarčeviću. Prošlo je 15 godina od kada država više nije jedini izdavač udžbenika, odnosno od uvođenja privatnih izdavača udžbenika za osnovne i srednje škole. Prema nekim podacima, u Srbiji je registrovano više od 80 izdavača udžbenika. To je ogromno područje za privatno izdavaštvo, jer u Srbiji ima oko 800.000 učenika osnovnih i srednjih škola. Zakon o privatnim izdavačima omogućuje priličnu slobodu i prostor u kome mogu da samostalno uređuju sadržaj, što nije uvek garant kvaliteta sadržaja udžbenika. Svedoci smo da je bilo dosta sadržaja koji nisu bili primereni za uzrast učenika. Tako smo, na primer, u radnoj svesci za „Svet oko nas“ nalazili da je proizvod od grožđa vinjak, dakle, alkoholno piće. Vi, takođe, iz knjige „Svet oko nas“ za prvi razred pre više godina pisalo je da će sledeće godine avgust imati 29, umesto 31 dan, a april 31 i slično. Neki od ovih udžbenika su povučeni, ali da ne navodim brojne primere kada su udžbenici za istoriju sadržali netačne i politički obojene podatke bez naučne podloge. Kako udžbenik za učenika treba da bude autoritet znanja, odnosno da daje neporecive činjenice, a ne improvizacije, to je veoma važan kvalitet udžbenika. U tom smislu, postavio bih pitanje ministru Šarčeviću - da li se, polazeći od petnaestogodišnjeg iskustva privatnog izdavaštva, Ministarstvo, odnosno komisije koje odobravaju pojedine udžbenike, vrše analizu sadržaja udžbenika za osnovne i srednje škole polazeći od ciljeva i programa svakog obrazovnog ciklusa, od očekivanog ishoda obrazovanja na određenom nivou, odnosno da li postojeći udžbenici obezbeđuju taj kvalitet sa aspekta ciljeva i ishoda koji redovnim i obaveznim obrazovanjem treba da postignu? Drugo pitanje koje bih postavio ministru Šarčeviću odnosi se na osnovne škole koje se više ne koriste za svoju osnovnu namenu. Činjenica je da Srbiju već decenijama pritiska bela kuga, da se mnoge male sredine prazne i da nestaju čitava sela, da gubimo čitav jedan grad stanovništva u toku jedne godine. Vlada je u tom smislu preduzela strateške mere za borbu protiv bele kuge, ali one mogu da daju efekte posle više godina. Pražnjenje mnogih sredina uzrokuje i smanjenjem broja učenika, tako da veliki broj osnovnih škola, naročito u seoskim sredinama je već napušten, odnosno ne koristi se za osnovnu namenu. Kako se radi o velikom broju objekata od kojih su mnogi u veoma dobrom stanju i predstavljaju veliku materijalnu imovinu države, želim da pitam ministra Šarčevića - da li se razmišlja o tome ili da li je napravljen određen program kojim bi se školske zgrade sa pripadajućim posedima stavile u funkciju obrazovanja različitih sadržaja koji bi oživeli selo, na primer škole u prirodi, kampovi za mlade, kulturni sadržaji, seoski turizam, rekreativni programi i slično ili da se ustupe seoskim zadrugama, seoskim domaćinstvima za njihove potrebe, pa i nevladinim organizacijama, na primer za potrebe izviđača, planinara, ekologa, za sakupljače šumskih plodova itd? Tako bi se bar jedan broj stavio u funkciju i sprečilo dalje ruiniranje velike državne imovine, a verujemo da bi sve to doprinelo oživljavanju nekih napuštenih i depopulizovanih seoskih sredina. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Mihajloviću. Da li se još neko javlja za reč po tački 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam više puta govorio ovde da ova institucija poslaničkih pitanja je jedna od retkih oblasti iz delokruga rada Narodne skupštine i narodnih poslanika koja koliko-toliko funkcioniše. Daleko od toga da dobijamo odgovore na sva pitanja, naravno da ne, ali i drugi put ću apostrofirati adrese sa kojih odgovori uglavnom ne stižu ili uopšte ne stižu. Ali, kažem, većina subjekata, tj. objekata od kojih je traženo mišljenje ili odgovor, uglavnom odgovaraju, nekada formalnije, nekada sadržinskije. U tom smislu sam ja dobio odgovor na moja neka prethodna pitanja od Ministarstva spoljnih poslova i od Ministarstva finansija. Ne kažem da sam zadovoljan tim odgovorima, ali isto tako konstatujem da oni nisu ni potpuno rutinski, formalni u smislu da su pokušali da pruže neko objašnjenje i razjašnjenje, što i jeste smisao ovog instituta poslaničkih pitanja. Međutim, odgovorom Ministarstva spoljnih poslova, a ima ih dva, moram da konstatujem i da u jednom smislu tražim dopunu tog odgovora. Ticalo se reakcija ili nepostojeće reakcije Ministarstva spoljnih poslova i na onaj incident grubog vređanja države Srbije i SPC od strane funkcionera, odnosno visokog službenika ambasade Crne Gore u Turskoj. Drugo, ticali se što je sada centralna tema mog pitanja – zabrana ulaska u Crnu Goru četvorici srpskih državljana. Dakle, četvorici srpskih državljana i intelektualaca, uzgred bolje rečeno, Matiji Bećkoviću, Čedomiru Antiću, Aleksandru Rakoviću, Dejanu Miroviću je uskraćen ulazak i boravak na teritoriji Crne Gore. Odgovor koji sam ja dobio od Ministarstva spoljnih poslova je glasio, povodom prvog pitanja – Da. Mi nismo reagovali, jer je Ministarstvo spoljnih poslova preduzelo mero prema svojoj službenici. Što se tiče ovog drugog pitanja, odnosno zabrane ulaska u Crnu Goru, da Srbija u vezi sa ovim pitanjem, citiram: „neće uvoditi recipročne mere Crnoj Gori. Ja nisam tražio recipročne mere, ja sam pitao i sada ponavljam to pitanje – da li naše Ministarstvo spoljnih poslova smatra da ima mesta bilo kakvoj reakciji, noti, pozivanju ambasadora Crne Gore u Ministarstvo spoljnih poslova, gde je Maršu ili bilo kojem potezu ili meri iz domena diplomatskih mera na nešto što je, ponavljam i naglašavam, flagrantan slučaj i primer kršenja ljudskih prava državljana Srbije i zabrana ulaska u Crnu Goru. Nije reč o nikakvim kriminalcima i sumnjivim licima, već naprotiv, uglednim intelektualcima, od kojih su neki poreklom iz Crne Gore, neki nisu. Dakle, u tom smislu tražim dodatno razjašnjenje od Ministarstva spoljnih poslova, ali pohvaljujem trud da ste odgovorili nešto konkretno, a ne formalno. Moje druge pitanje ide na adresu Ministarstva prosvete, gospodina Šarčevića, kojeg pitam – da li Ministarstvo, a ja sam čuo izjavu u medijima, ali to je jedna stvar, sad je zvaničan odgovor, da li Ministarstvo spoljnih poslova smatra da ima osnova, razloga i potrebe, s obzirom na ono što se poslednjih dana dešava u javnosti i medijima, da se pokrene istraga i inspekcijski postupak ili nešto iz delokruga rada Ministarstva prosvete u vezi sa priznavanjem, odnosno diplomom potpredsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova, gospodina Stefanovića, dakle samo kratko – da li ima osnova? Da li će preduzeti ili neće preduzeti, ne ulazim u klasifikacije tog dela? Poslednje pitanje, iako očigledno neće biti mnogo vremena, samo skrećem pažnju, a i pismeno ću uputiti dopis predsedniku Narodne skupštine, gospođi Gojković, da skrenem pažnju na apsolutno neprihvatljivo i flagrantno kršenje i Poslovnika i rekao bih čak ljudskih prava, pogotovo političkih prava opozicionih poslanika u ovom domu Narodne skupštine od strane s jedne strane predstavnika vladajuće većine, ali zapravo od strane predsedavajućih ovog parlamenta, koji u njenom odsustvu, pogotovo predsedavajući iz nekih koalicionih stranaka, odnosno mlađih partnera vladajuće stranke ili ne žele ili ne smeju da se suprotstave govornicima vladajuće većine i u tom smislu grubo krše Poslovnik, dozvoljavaju replike ne od dva, tri minuta, da se završi misao rečenice, to je korektno i to je u redu, nego replike od po osam, 10, pa čak i 15 minuta pre svega šefu, ali ne samo njemu, skupštinske većine SNS, gospodinu Martinoviću. To blamira i kompromituje i dobru volju iskazanu od strane predsednice u ovom domu, kao i pokušaj da ovaj dom koliko toliko funkcioniše u normalnim parlamentarnim okvirima. Zbog toga jedan deo pozicije i bojkotuje ovaj parlament, a kažem i tretman ovih malobrojnih opozicionih poslanika ovde pokazuje da jedan deo Skupštine, pa i jedan deo rukovodioca Skupštine, odnosno predsedavajućih nema dovoljno sluha za te formalne stvari. Ono što se na Administrativnom odboru kaže, da ne ulazimo, tu ima svega i svačega, to ćemo kasnije raspravljati o tim sadržinskim stvarima, ali prosto formalno i proceduralno ne dozvoljavaju se replike, dozvoljavaju se i opoziciji i dozvoljava se beskonačni niz repliciranja koji traje 5, 10 i 15 minuta. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, upravo ste slušali prethodnog govornika 40 sekundi duže. Dakle, to je dabl laki meni, dva put sreća. Ne kupuje srećke ali dobija na lutriji. To je čovek koga ste stavili mimo liste govornika da govori o KiM na najvažnijoj sednici i on se sada žali na proceduru i zato ja mogu da kažem – ako, ako, tako vam i treba. Isto to mogu da kažem i za poslanika Đurića. Juče ste im mimo Poslovnika dali pravo na člana RIK i na zamenika člana, iako nemaju od 12 do 14 narodnih poslanika u grupi da bi to pravo ostvarili. Danas je poslanik Đurić, a moje prvo pitanje se odnosi na predsedavajućeg Skupštine, šta će učiniti povodom nečuvenog nastupa danas poslanika Đurića? Šta ćete preduzeti zato što postoji Deklaracija Narodne skupštine o velikom zločinu u Srebrenici, gde se kaže da je to veliki zločin, ali ne i genocid? Mi narodni poslanici ukoliko ne poštujemo dokumenta Narodne skupštine ne zaslužujemo da budemo narodni poslanici. Poslanik Đurić je zlonamerno ovde pročitao odredbe zakona koje se odnose na negiranje genocida. Zabranjeno je negirati genocid, ali samo onaj koji je utvrđen stalnim Međunarodnim sudom pravde, a ne Haškim tribunalom. Dakle još jednom je grubo obmanuo narodne poslanike i ovde nekima pripretio kaznom zatvora. Zato je moje pitanje – šta ćete preduzeti s tim u vezi? Ja žalim za svim žrtvama u Srebrenici, ali i za žrtvama oko Srebrenice. Da nije bilo žrtava oko Srebrenice, a radi se o 3.267 osoba srpske nacionalnosti, od čega su najmanje 2.500 civili, da nije bilo žrtava, da nije bilo zločina oko Srebrenice, koji ima više elemenata genocida nego ono što bošnjački lideri tvrde i Haški tribunal, dakle, da nije bilo tog prvog zločina od 1992. do 1995. godine, verujem da ne bi bilo zločina ni 1995. godine. Dakle, ja žalim za muslimanskim žrtvama, ali meni su drage izmišljene žrtve, one koje glasaju. Zašto su mi drage? Zato što su živi, zato što glasaju, a žalim za svakom stvarnom žrtvom, ali pitam da li su srpske žrtve nezakonite, da li su proglašene van zakona? Da li neko od bošnjačkih lidera, čast Ivanu Mustafiću, ali od najjačih muslimnskih bošnjačkih lidera da li je neko došao u Bratunac? Da li je neko na Petrovdan došao da se pokloni, da oda počast srpskim žrtvama zbog kojih su se desile i njihove žrtve? Da li je neko došao u Srebrenicu? Borisa Tadića ne računam. On je onako, pola naš, pola njihov. Dakle, u Srebrenicu je došao predsednik Republike Srbije Boris Tadić, poklonio se žrtvama. To je uradio i predsednik Vlade Aleksandar Vučić. Da li znate kako je prošao? Svi smo videli, došao je Dodik. Pitam da li je Izetbegović došao u Bratunac, i stariji i mlađi? Nije. Zato je sramota ono što je gospodin Đurić narodni poslanik uradio u Narodnoj skupštini, negirajući i međunarodne zakone i Deklaraciju Narodne skupštine. Zato pitam šta ćete preduzeti povodom toga? Moje drugo pitanje ide tužilaštvu. Evo ga Đorđe Vlah, dan posle afere Jeremića, takođe toplo pripijen kao ono za Tadića što sam pokazivao. Evo ga ovde. Pitam šta će tužilaštvo preduzeti povodom delovanja Jeremića dok je vršio najviše državne funkcije? Da li će ga goniti zato što je delovao protiv ustavnog uređenja Srbije i Crne Gore koja je imala svoju teritoriju i svoje granice i svoju Ustavnu povelju i protiv delovanja proglašenja lažne države KiM i njegove podrške toj državi, takođe protiv ustavnog uređenja Republike Srbije? Hvala.
Hvala kolega Rističeviću. Da li se još neko javlja za reč? Reč ima gospodin Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, svedoci smo poslednjih dana hajke koja se vodi protiv ministra unutrašnjih poslova, Nebojše Stefanovića od strane i Dragana Đilasa i Boška Obradovića i ostalih iz tog Saveza za Srbiju, zatim nekih medija, poput televizije N1, lista „Danas“ i mnogih drugih i nekih nazovi nezavisnih stručnjaka. Ono što je tu krajnje simptomatično, to je to što je ta kampanja otpočela jedan dan nakon najavljene opsežne istrage protiv Dragana Đilasa, koji je najavio upravo Nebojša Stefanović. Očigledno je da je Nebojša Stefanović tako tamo gde ne treba, da je tako u svojevrsno osinje gnezdo, što bi narod rekao, i izazvao neverovatnu količinu histerije i nervoze kod Dragana Đilasa, koji je momentalno dao nalog da se krene u kampanju. Šta je greh Nebojše Stefanovića? To što se usudio da pokrene istragu da postavi pitanje kako je moguće da neko ko je godinama tvrdio kako se on zapravo bogatio u Češkoj, kako je tamo postao milioner, kako je on u politiku ušao kao bogat čovek već, kao ostvaren čovek i slično, a onda se ispostavilo, i o tome su novinari pisali, da su sve njegove firme u Češkoj za sve vreme poslovanja i postojanja imale ukupnu dobit od 74.000 evra. Dakle, sve vreme nije potrošio ni jedan jedini dinar u Češkoj. On je u Srbiju mogao da donese maksimalno najviše 74 hiljade evra, ni dinara više. E, sad se nameće glavno pitanje - kako je od tih 74 hiljade evra došao do 25 miliona evra, koliko on sad zvanično tvrdi da ima, odnosno priznaje da ima, 25 miliona, iako mi znamo da je mnogo više, čak desetostruko više, ali on priznaje 25 miliona? Sad se postavlja pitanje - prijatelju, imao si 74 hiljade, danas imaš 25 miliona, kako? To je sve u vreme vlasti njegove stranke, a za čije vreme je i on sam obavljao mnoge važne državne funkcije, direktor one nepostojeće kancelarije, ministar, ako se ne varam, za NIP, pa onda gradonačelnik Beograda itd. Tu odgovora nema, tu ćutimo. Umesto odgovora imamo hajku na ministra Stefanovića, imamo kampanju o nekakvom falsifikatu i sve ostalo što danima gledamo na N1, u "Danasu" čitamo. Ne sumnjam da će sutrašnja izdanja "Vremena" i NIN-a biti posvećena tome. O čemu se ovde zapravo radi? Radi se o pukom skretanju pažnje sa najavljene istrage, a sve zbog straha šta će ta istraga zapravo pokazati. Moje pitanje je upravo upućeno ministru unutrašnjih poslova i glasi - da li će tom istragom biti obuhvaćen i period kada je Dragan Đilas bio gradonačelnik Beograda? Zašto ovo pitam? Zato što je upravo taj period obeležen mnogobrojnim višemilionskim aferama u kojima je Dragan Đilas bio glavni akter. Slobodno možemo reći da je ceo njegov mandat bio zapravo jedna velika afera. Više puta smo i ovde u Narodnoj skupštini govorili o tim aferama, iznosili smo i konkretne podatke, navodili konkretne iznose. Postoji osnovana sumnja da je rezultat upravo ove razlike o kojoj sam govorio od 74 hiljade do 25 miliona proizvod ovih afera o kojima pričam - "Bus plus", "Pazl grad", nabavka i ugradnja podzemnih kontejnera, nabavka španskih tramvaja, rekonstrukcija Bulevara kralja Aleksandra, Most na Adi itd, i još mnogo drugih afera koje treba da dobiju konačni epilog. Dalje, ova istraga treba da pokaže i da li je Đilasova "Dajrekt medija" stekla protivpravnu imovinsku korist, a na štetu RTS-a u iznosu od 650 miliona dinara u periodu od 2009. do 2018. godine. U pitanju je, kako se navodi, nelegalno poslovanje oko zakupa televizijskih sekundi, a u vreme kada je Dragan Đilas bio na vlasti. I o Đilasovom karakteru i o njegovim ambicijama možemo da pročitamo i u knjizi Ivana Stankovića, "Kakodalogija" se zove knjiga. U pitanju je suvlasnik, svojevremeno, marketinške agencije "Sači i Sači", starije generacije se verovatno sećaju iz 90-ih godina, koji kaže - tada je u našu agenciju došao jedan od vođa studentskih protesta 1991-1992. godine, jedan od osnivača Radio B-92, budući gradonačelnik Beograda Dragan Đilas. Imao je veoma jasne političke ambicije. Jedna od prvih stvari koju je rekao bila je da želi da bude premijer. Živi bili, pa videli. Taj isti Ivan Stanković posle u jednom intervjuu kaže da je profesor Ivan Štajnberger, koji je u to vreme bio i dekan Filozofskog fakulteta, jednog dana došao i rekao nam - imam jednog momka, on je lider, odlično misli, misli na Dragana Đilasa, trebalo bi da se upoznate i radite sa njim. Đilas je nakon toga otišao u Češku da nosi gajbice, a onda se vratio kod nas u agenciju i to kao direktor medija. Nije ga interesovao sam advertajzing, ali on je fantastičan trgovac, izuzetan menadžer, pronašao je sebe u medijskom biznisu. Kako je on pronašao sebe, možemo da vidimo kako je mađioničarski od 74 hiljade evra napravio 25 miliona evra. Svima ste produžili nekoliko sekundi, pustite i mene još par sekundi da završim. Dakle, imamo situaciju u kojoj je neko, po svemu sudeći, na krajnje sumnjiv način stekao bezobrazno bogatstvo, bezobrazno bogatstvo, na krajnje sumnjiv način, i to dok su građani Srbije rapidno siromašili. I sad bi opet da se vrati na vlast, da nastavi sa ličnim bogaćenjem. Ali, ima jedan problem, građani Srbije dobro znaju sve ono o čemu sam govorio i građani Srbije dobro znaju da procene ko je zaslužio da vodi Srbiju. Zahvaljujem.
Hvala. Određujem pauzu do 12.30 časova, kada ćemo nastaviti rad po drugoj tački dnevnog reda. Hvala. [[Posle pauze.]] Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – Razmatranje Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2018. godinu, koji je podneo Zaštitnik građana sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 17. juna 2019. godine. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: mr Zoran Pašalić, Zaštitnik građana, Olja Jovičić, generalni sekretar stručne službe Zaštitnika građana, Tanja Dlesk, v.d. pomoćnika generalnog sekretara i Tatjana Rakić, viši savetnik. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno čl. 192, 193. i 238. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Redovnom godišnjem izveštaju Zaštitnika građana za 2018. godinu, koji je podneo Zaštitnik građana 19. marta 2019. godine sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 17. juna 2019. godine. Reč ima Maja Gojković, povreda Poslovnika. Izvolite, gospođo Gojković.
Smatram da je povređen član 27. Poslovnika gde se predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući stara o primeni ovog Poslovnika, znači stav 2. Zaista, moram da vam ukažem na to da je u Poslovniku vrlo jasno definisano, i tako je i sazvana ova sednica, da je naš plenumski rad od 10 do 18 časova. Na vreme smo utvrdili, odnosno poslali dnevni red svim učesnicima u raspravi povodom tačaka dnevnog reda koji imamo pred nama i ne vidim razloga zašto je došlo do toga da mi u 10 časova krenemo sa postavljanjem pitanja i nakon toga damo pauzu do 12.30 časova da bi raspravljali o Izveštaju Zaštitnika građana za 2018. godinu. Smatram da je došlo i do nepoštovanja ovog parlamenta. Mi nismo samostalna trgovinska radnja koja, takođe, treba da se pridržava nekog pravila radnog vremena koje istakne, nego smo parlament koji predstavlja građane Srbije. U Izveštaju Evropske komisije smo dobili preporuke i kritike, a i sam Zaštitnik građana je više puta ponovio da mi ne raspravljamo izveštaj. Parlament je najvažnija institucija u ovoj državi, zato što je predstavničko telo građana Srbije. Ne može Zaštitnik građana da bude, ili bilo ko drugi, iznad parlamenta Republike Srbije. Kada mi zakažemo sednicu da raspravljamo o Izveštaju Zaštitnika građana, onda je to najvažnija stvar. Zaštitnik građana sa saradnicima mora da dođe ovde u vreme u koje smo ga mi pozvali, a vaše obaveze neke druge prirode, koje sigurno ne mogu da se mere sa značajem dijaloga u parlamentu i značaju raspravljanja vašeg Izveštaja za prošlu godinu, zbog koje smo mi i dobili kritike ovde kao parlament zašto to ne činimo, ne mogu da budu nešto što ne može da se pomeri. Ne može rad parlamenta da se ponovi. Ne mogu poslanici da se prilagođavaju obavezama Zaštitnika građana, nego baš naprotiv. Kada zakažemo sednicu, očekujemo da u vreme koje smo mi predvideli da se raspravlja o tome, Zaštitnik dođe ovde i pokaže da nas poštuje. Hvala. Tražim da se glasa o povredi člana 27.
Hvala, gospođo Gojković. Nastavljamo dalje sa radom. Da li predstavnici predlagača, mr Zoran Pašalić, Zaštitnik građana, i narodni poslanik Petar Petrović, predsednik Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, žele reč? Reč ima Maja Gojković. Izvolite, koleginice.
Niste mi dali obrazloženje povrede Poslovnika, člana 27. Kako se desilo da mi raspravljamo u 12.30 o ovom Izveštaju, a ne od 10.00 časova kada smo zakazali sednicu? (Predsedavajući: U pravu ste.) Molim da mi objasnite kako je došlo do toga i da li sam ja u pravu da je došlo do nepoštovanja parlamenta od strane Zaštitnika građana. Neko mu je izašao u susret. Predsednik parlamenta Zaštitniku građana, da znaju poslanici i javnost, nije izašao u susret. Juče sam poslala poruku da ne dolazi u obzir da mi pravimo pauzu zato što Zaštitnik građana ima druga posla. Znači, predsednik parlamenta mu nije izašao u susret, niti bi. Posle ovoliko kritika koje smo dobili zato što nismo raspravljali o Izveštaju Zaštitnika građana. Raspravljamo sada u julu mesecu i zakazali smo prošle nedelje. Znači, bilo je dovoljno vremena da se napravi raspored u obavezama Zaštitnika građana, a ne parlament da pravi raspored kako Zaštitniku građana padne na pamet. Tako da, želim da javnost zna da nisam izašla u susret Zaštitniku. To se desilo na neki drugi način, mimo prave forme komunikacije između parlamenta i onog koga smo mi pozvali ovde. Ako neko stalno govori da mi ne sprovodimo funkciju drugih nekih organa vlasti ili Poverenika u dovoljnoj meri, onda da se zna sa kakvim se mi izazovima suočavamo, da svako danas u ovoj državi smatra da je iznad parlamenta. Ako ćemo da jačamo institucije parlamenta i ugled našeg parlamenta moramo otvoreno da razgovaramo, kako to izgleda u stvarnosti, bez obzira da li je to Poverenik ili neko drugi. Hvala.
Hvala, gospođo Gojković. Naravno, u skladu sa Poslovnikom, dugujem objašnjenje, odnosno obrazloženje, smatram da ste apsolutno u pravu i preuzimam, kako bi vi pravnici rekli, komandnu vrstu odgovornosti. Inače, saznao sam u 10 časova i 50 minuta da ćemo nastaviti sa radom u 12,30. časova. Ali, opet i moja odgovornost, pošto sam predsedavao parlamentom, tako da, nisam imao tu informaciju, tako da nisam mogao da nastavim normalno rad parlamenta u skladu sa našim pravilima, procedurama, kao što ste vi lepo rekli, da započnemo u 10,00 časova, i da svoj rad završimo u 16,00 časova, ukoliko ne postoje valjani razlozi da taj svoj rad nastavimo kao prethodnih dana. (Maja Gojković: Do 16,00 časova?) Do 18,00 časova, kako to piše i u Poslovniku. Izvolite.
Prihvatam vaše objašnjenje, ne tražim da se glasa o tome, insistiram da danas radimo do 18,00 časova i da Poverenik dođe i sutra zbog izgubljenog vremena koje smo danas njegovom krivicom izgubili. Hvala.
Hvala vama na sugestiji. Nastavićemo naravno tako sa radom i takvim sistemom rada kako i piše u Poslovniku. Sada bih dao reč predstavnicima predlagača, mr. Zoran Pašalić, Zaštitnik građana. Izvolite, gospodine Pašaliću.
Hvala, najlepše. Jedna mala digresija, mislili ste predsednice na Zaštitnika građana, ja ću doći sutra, to apsolutno nije sporno, kao što ne smatram da sam, daleko od toga, želeo uopšte da utičem na rad Skupštine. Zamolio sam, dobio sam saglasnost, inače, ne bih ništa sigurno samoinicijativno uradio i menjao rad Skupštine, odnosno termine u radu Skupštine. Ako se smatra da je moja greška, ja se zaista izvinjavam, sigurno da bez saglasnosti ne bih to uradio. Hvala.
Maja Gojković. Izvolite.
Uvaženi Zaštitniče, ja ne znam kako je u regulatornom telu kod vas i ko koga obaveštava i ko traži od koga saglasnost za određene postupke. Kod nas je to sve definisano Poslovnikom. I ako predsednik ovde pred građanima Srbije, pred poslanicima tvrdi da sa mnom niste imali nikakvu komunikaciju, ni pismenu, ni usmenu, verujte mi da je tako, jer, za svaku moju izgovorenu rečenicu postoji sud građana i oni glasaju, ili ne glasaju, u sledećem mandatu za mene, ili za političku stranku kojoj pripadam i koju predstavljam ovde. Kod vas je izgleda nešto drugačije. Niste dobili saglasnost predsednika parlamenta da dođete onda kada vi možete da dođete, po vašem nahođenju, i to je jedina istina. Od koga ste dobili, meni je potpuno u ovom trenutku svejedno. Mi ćemo danas raditi onako kako je predviđeno, do 18,00 časova. Ne želim da poslanike ovde zadržavam u vremenu u kojem bi nekom drugom odgovaralo. Mi dobijamo vrlo važne, značajne kritike kada nešto radimo mimo pravila ove Skupštine. Sa tom praksom smo prekinuli. Uvažili smo svaku preporuku koja je došla, ne samo od Evropske komisije, nego i sa drugih strana, ali onda od parlamenta želimo da napravimo instituciju, kuću koju svi poštuju, svakim svojim gestom. Mi nećemo da budemo nešto za potkusurivanje, kad ko ima vremena, da malo svrati, pa da ispunimo neku formu, hoćemo suštinski da diskutujemo o vašem izveštaju. Više puta ste u javnosti govorili da niste imali priliku da razgovaramo o izveštaju. Ukazala se prilika, i ne možete vi parlament da stavite kao obavezu od pola jedan, a da drugo nešto i da drugi neki sastanci dobiju prioritet u odnosu na parlament i na predstavnike građana. Ne želim to da prihvatim, ni zbog sebe kao predstavnika građana i uopšte zbog svih ovih poslanika ovde koji predstavljaju građane Srbije, različite političke opcije, bez obzira da li čine stranke koje podržavaju Vladu Republike Srbije ili to čine poslanici koji predstavljaju građane koji glasaju za njih, a trenutno su u opoziciji. Zbog čitavog parlamenta, insistiram na tome da nam se izvinite. Ne znam koji je to sastanak dobio prioritet u odnosu na parlament Srbije? Koji je to sastanak tako bitan da vi odlažete sednicu parlamenta Republike Srbije i da vam bilo ko izlazi u susret zbog toga, a nedeljama dobijamo opomene zašto ne radimo, pa zašto ne radimo, zašto ne raspravljamo o vašem izveštaju? Hvala vam.
Hvala, gospođo Gojković. Povreda Poslovnika, Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, povreda člana 107, dostojanstvo Narodne skupštine. Ne radi se samo o Zaštitniku građana. Mi imamo nezavisna regulatorna tela i organe. Ovaj nezavisni organ Zaštitnik, ja imam osećaj da oni misle da imaju ucenjivački kapital. Dakle, taj ucenjivački kapital svakoga dana sve više raste, kao i ovaj deo opozicije. Svi se nešto žale, svi kao, nešto im Skupština najvažniji organ u zemlji, ne odgovara, nešto im nije razmatrala, nešto im Skupština nije po volji. Nije im po volji organ koji ih je imenovao, nije im po volji organ koji ih je izabrao. Ako nam ne dopustite to i to, mi ćemo se žaliti svetoj Evropskoj komisiji. I, ovaj slučaj sa Zaštitnikom pokazuje da nezavisni organi i tela misle da su božanski nezavisni. Ne, oni nisu nezavisni od Narodne skupštine. Narodna skupština ih je birala. Možda bih ja voleo da se izveštaj Odbora za poljoprivredu raspravlja u plenumu, o izveštaju Ministarstva poljoprivrede pa da i ja mogu o poljoprivredi da kažem šta hoću i da imam svoju sednicu. Međutim, o takvoj vrsti izveštaja se ne razmatra. Ovde, koliko ja vidim imamo pravo prečeg upravljanja Narodnom skupštinom. Nama predsednik Republike nije kasnio, jedan minut nije kasnio. Došao je pet minuta ranije. Kad je bio predsednik Vlade, dolazio je tačno, odgovarao na pitanja narodnih poslanika. Ne radi se samo o Zaštitniku, već i o Povereniku, zavereniku i ostalim nezavisnim regulatornim telima i organima, koji misle da su božanski nezavisni od Skupštine i mi to ne smemo dopustiti. Ne tražim da se o tome glasa. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Sada predstavnik predlagača mr. Zoran Pašalić, Zaštitnik građana može da se obrati, eventualno odgovori na komentare diskusije. Izvolite.
Hvala za komentare. Zaista želim da se izvinim Narodnoj skupštini Republike Srbije, iako i za, ne kašnjenje, nego određivanja drugog termina, stoji moje ozbiljno pitanje i ozbiljna je bila molba da li bi to ikako bilo izvodljivo osim u situaciji ako nije izvodljivo, ja bih se svakako povinovao terminu od 10,00 sati. Zaista smatram da u ovoj situaciji se ovo može rešiti samo tako što se ja zaista izvinjavam svima vama, predsednici Narodne skupštine Republike Srbije posebno. Hvala.
Hvala, kolega Pašaliću. Da li narodni poslanik Petar Petrović, predsednik Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu želi reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Da li se neko javlja za reč? Vjerica Radeta se javila za reč, izvolite.
Nisam se prijavila zato što smo očekivali da će Zaštitnik građana da kaže nešto o svom izveštaju, ali u svakom slučaju mi izveštaj imamo ispred sebe, i bez tog nekog uvodnog izlaganja spremni smo da govorimo o njemu. Stav SRS kada su u pitanju regulatorna tela je opštepoznat i mi ne verujemo u nezavisnost tih organa i uvereni smo da drugi državni organi treba da rade svoja posao, bez ovih pomoćnih organa, ali kada je u pitanju Zaštitnik građana, moramo da poštujemo Ustav, jer je to jedina tzv. nezavisna institucija koja je predviđena Ustavom Republike Srbije i zato na taj način i gledamo na ovaj državni organ. Ali, upravo zato što je Zaštitnik građana predviđen Ustavom Republike Srbije, obavezuje ga više nego druge da vodi računa o interesima države Srbije i o Ustavu Republike Srbije. U ovom izveštaju smo imali priliku da vidimo, onako prilično detaljno napisano, i čime se Zaštitnik građana bavio i šta je urađeno do sada, šta se planira itd. Ima tu nekih stvari dobro što su rađene, ali ima mnogo važnijih stvari za državu o kojima se, po mišljenju SRS, Zaštitnik građana nije bavio ili bar nije bavio u dovoljnoj meri i mi zapravo o tome želimo da govorimo. Zašto sam uopšte počela ovo sa tim našim neverovanjem u nezavisnost tih organa? Možda je jedan od najboljih primera upravo prethodni Zaštitnik građana, koji je zapravo bio političar, koji još je bio i Zaštitnik građana, već je bio u kampanji za predsedničke izbore. Vi, gospodine Pašaliću, za sada, bar u javnosti, niste pokazali takve aspiracije i čuvajte se da tako ostane i do kraja. Ako želite i ako budete želeli da se bavite politikom, onda lepo podnesite ostavku, pa čekajte da neko vreme prođe, pa uđite u politiku. Dakle, nemamo tu vrstu primedbi. Ovde ste već na početku u uvom uvodnom delu Izveštaja rekli da je naredni korak vaš usvajanje, odnosno predlaganje, pretpostavljam, jer usvajanje je u Narodnoj skupštini, izmena i dopuna Zakona o Zaštitniku građana. Zaista, ako ta funkcija mora da postoji, a mora, zato što je propisana Ustavom, zaista treba da se menja zakon i da ono što vi radite mora da ima da neko ko ne poštuje to mora da snosi i određene posledice, jer ovako se sve svodi, vi ili radili ili ne radili, ništa se ne dešava nekome ko ne poštuje neki nalog Zaštitnika građana, a to nije dobro, onda ste vi tu samo formalni i onda vaše postojanje ne znači ništa. Ono što se nama ne dopada je to što ste rekli da ste inicirali formiranje mreže ombudsmana Balkana, radi boljeg povezivanja institucija ombudsmana u državama regiona. Mi srpski radikali želimo da skrenemo pažnju i javnosti i svim državnim organima, i to radimo redovno, da se svi okanete te floskule Zapadnog Balkana, država regiona itd, mi smo država Srbija, jedna od država u Evropi. Ovo je nešto što se nameće, taj Zapadni Balkan, države regiona, to je nešto što se nameće sa Zapada, da bi polako ušlo, evo, i u vaš izveštaj kao državnog organa, i to rade i ministri, jednostavno da to uđe, da kažem, i u uši naroda, a suština je da se zapravo pokuša formirati ta neka grupa država, otprilike to je SFRJ, ali još gore od toga je što su te države planirane da postanu članovi NATO i onda kad se spoje jednom u taj neki formalno Zapadni Balkan ili države regiona, kako vi kažete, onda to ide ka tom putu i mi zato ne želimo da se uopšte koristi taj termin. Vi kao Zaštitnik možete da sarađujete sa zaštitnikom ove ili one države, ali izbegavajte ovo, nemojte da radite nešto što će biti štetno. Kad smo već kod, kako vi rekoste, formiranja te mreže ombudsmana Balkana, nismo videli da li ste i šta ste preduzeli kada su u pitanju ljudska prava Srba u sadašnjoj Hrvatskoj i još čini mi se najteži položaj Srba u Crnoj Gori. Tu očekujemo da vi kao neko čiju je funkciju Ustav predvideo, a skupštinska većina vas birala, očekujemo vaše određene aktivnosti, ako treba usmerene nekim vašim predlogom i ka Vladi i ka predsedniku države i ka ombudsmanima u ovim državama. U svakom slučaju, svaki državni organ mora da se bavi i tim. Vi ste ovde još pomenuli da pritužbe građana, ovo je kraj vašeg uvodnog dela, u najvećem broju govore o povredi prava u oblasti rada Poreske uprave, nezakonitog rada izvršitelja i neefikasnoj sudskoj upravi. Mi se zalažemo da Zaštitnik građana dobije ovlašćenja da može da štiti građane od svakog nivoa vlasti, od predsednika Republike do mesne zajednice, ili obrnuto. Dakle, morate imati takve ingerencije i očekujemo u tim vašim izmenama Predloga zakona, da će tako nešto i biti predviđeno, jer bez toga, opet ponavljam, ne treba nam Zaštitnik građana koji će reda radi sedeti u kabinetu, imati neke ljude, primati platu, a od koga građani nemaju nikakve koristi. Ovo nema veze sa onim ko je Zaštitnik građana, nego generalno sa funkcijom. Ne znam da li vi znate, recimo, kažete da imate najviše primedbi, između ostalog, na nezakonit rad izvršitelja. Srpska radikalna stranka od maja vodi akciju i prikupljamo potpise za peticiju o ukidanju javnih izvršitelja. Namera nam je da za jesenje redovno zasedanje predložimo Narodnoj skupštini predlog novog zakona o izvršenju i obezbeđenju, gde neće biti moguće da javni izvršitelji uopšte rade ovaj posao, a pogotovo ne na ovaj način. Bilo bi logično, kad ste već imali ove primedbe, da ste se kao Zaštitnik građana na tu temu izjasnili, da ste održali konferenciju, da ste rekli da smo i mi očigledno ponukani tim što je veliki broj građana nezadovoljan, da i vi dobijate takve primedbe i da vi kao Zaštitnik podržavate jednu takvu akciju. To što smo mi trenutno stranka u opoziciji vama ne smeta da reagujete u interesu građana, a pogotovo što i sami kažete da taj problem imate. Isto tako, reakcija na Zaštitnika građana na notare. Da li vi mislite, kao Zaštitnik građana, da je normalno da su sve overe potpisa uzete iz ingerencija sudova i lokalnih samouprava i da su prebačene nekim notarima kojih prvo nema u svakoj opštini, pa onda opština koja nema notara može potpise da overava i u opštini i u sudu, a ona koja ima, građani moraju da overavaju sve tamo za neuporedivo veću količinu novca nego što je to kod notara. Da li vi mislite da je normalno da potpise pred svake izbore treba da overavaju notari ili to može da se vrati u ingerenciju lokalnih samouprava, odnosno sudova? Sve su to stvari koje interesuju svakog građanina i vi ne morate čekati da vam se svaki građanin pojedinačno obrati, da bi ste vi izašli sa stavom Zaštitnika građana. Niste reagovali, mi smo ovde raspravljali, evo pre desetak dana možda i manje, o komunalnoj miliciji i tu smo očekivali vašu reakciju. Znate, ovo što je predviđeno Zakonom o komunalnoj miliciji, da vam sada ne prepričavam zakon, valjda ste pratili, nešto što je apsolutno neprihvatljivo, da može neki komunalnim milicioner, bez uniforme, da privodi čoveka, da mu stavlja lisice, da ga bije, da ga legitimiše. Dakle, i tu smo očekivali vašu reakciju, vaš stav. Isto je bilo i kada su uvedeni upravnici zgrada, govorim vam o nekim institucijama sa kojima, već građani imaju ogromnih problema, sigurno to dolazi kod vas. Mi, kada pričamo, kada se donosi zakon, skupštinska većina, naravno ne prihvata naše stavove, zato što imaju oni drugačiji pristup, drugačiji koncept i zato i predlažu se takvi zakoni, i logično je da skupštinska većina glasa za njih. Ali, vi niste zaštitnik skupštinske većine, niste ni opozicije, vi ste zaštitnik građana, ali u nekim tako bitnim stvarima, gde se potpuno za 180 stepeni, menjaju neki odnosi u društvu kada je u pitanju vršenje nekih usluga, vi tu morate da se pojavite. Pitanje javnih nabavki je nešto o čemu smo raspravljali i pre neki dan, kada je ovde bio, ne znam predstavnici raznih komisija, nije ni važno, ako mi srpski radikali već mesecima pričamo o tome da postoji problem sa javnim nabavkama, da se ne poštuje zakon, da se veliki poslovi zaključuju bez javnih nabavki. Mi uvek za primer uzimamo američku firmu „Behtel“ i tih 300 miliona evra za koje mi tvrdimo da su uzete iz budžeta, preko Skota i Zorane Mihajlović, vi niste sudija, vi ne možete to da ispitujete, kao sudija, ali kao Zaštitnika građana, jer pare u budžetu su pare svih građana, i moje i vaše i onih koji nisu ovde, vi morate i o tome da razmišljate. Danas je 11. jul, danas je dan kada se u Potočarima, u Srebrenici, obeležava dan kada se tamo desio ratni zločin. Mi smo danas nažalost ovde imali strašnu bruku i sramotu, da je poslanik, koji navodno bojkotuje, pa se vratio u Skupštinu, rekao kome se to sviđa, kome se ne sviđa, to je genocid. To je strašno, vi naravno ne možete isterati poslanika iz parlamenta, ne možemo ni mi, ali verujemo da neko ko tako misli i ko to sme da kaže, da ga građani nikada više neće ni pozdraviti u komšiluku, ne znam kako će od sramote danas da se vrati kući, kako će proći pored nekoga koga sretne u komšiluku. To je zaista nešto što je nezabeleženo, naravno nema veze sa vama, ali sa vama ima veze nešto drugo. Da li ste vi primetili, čuli, videli, pročitali, da je grupa onih karakondžula, koje sebe nazivaju „žene u crnom“, razvila transparent da traže od države Srbije da prizna da je u Srebrenici bio genocid? Na takve stvari moraju da reaguju svi državni organi, od predsednika države, do vas kao Zaštitnika građana, svi, jer sve više se čuju ti glasovi koji dolaze sa zapada, pojavljuje se neki novi uslov, mora Srbija da prizna da je u Srebrenici bio genocid, pa da mi za sva vremena ostanemo genocidan narod, da bismo jel te išli u EU. Morate da se precizno vi izjasnite o takvim stvarima. Naravno, mi srpski radikali znamo, dokazano je, utvrđeno je i verujemo da većina narodnih poslanika, pa valjda svi koji danas ovde sede su u uverenju da se u Srebrenici nije desio genocid. To što se desila ta sramota sa tim poslanikom, kako se zove on uopšte, Vladimir Đurić, ne znam ni kako se zove, ali prosto hoću da kažem da mu znaju ljudi u komšiluku da ga pljune svako ko ga sretne. Da li vi znate i da li ste, a nemoguće da ne znate, zašto niste reagovali već evo, svake godine od kada ste vi na tom mestu, da jedna grupa tih nevladinih organizacija tzv. nevladinih organizacije i te kako pripadaju nekim vladama ali ne Vladi Srbije, da organizuju neki festival „Mirdita“, da nam se Šiptari smeju u lice u Beogradu. Niko ne reaguje, idu tamo neke budale da to gledaju, idu tamo neki izdajnici sopstvenog naroda i sopstvene države da im aplaudiraju, a mi želimo da imamo Zaštitnika građana koji će da kaže na konferenciji, ljudi ovo ne može da se dešava u državi Srbiji, kakva „Mirdita“ u Srbiji kada na Kosovo i Metohiju ne može da uđe nijedan ministar Republike Srbije. Evo, juče, prekjuče kad je zabranjeno i lekarima sa VMA i Vulinu da uđu na Kosovo i Metohiju, a mi dozvolili da se drži festival „Mirdita“ šiptarskih nekih probisveta koji dočekuju probisveti u Beogradu. Da li vi znate i da li vi sve kolege znate, da je Kolarac, čuveni Kolarac, rukovodstvo te, jer Kolarac je institucija, da su dozvolili da opet neki probisveti, hohštapleri večeras drže tamo neku predstavu gde će promovisati genocid u Srebrenici. Dakle, ovo je prosto neverovatno šta se dešava ovoj državi i ovom narodu i da niko ne reaguje. Ne znam da li je to u nadležnosti grada Beograda, ko tamo postavlja rukovodstvo, to rukovodstvo kompletno sutra mora biti smenjeno. Sutra moraju biti svi smenjeni, oni koji su dozvolili da se promoviše navodni genocid u Srebrenici u Kolarcu. Tamo će ići večeras neko da to gleda i da tome aplaudira, valjda kao ovaj poslanik što je danas rekao, kome se dopalo to se i desilo. Evo, slučajno se potrefilo da o vašem izveštaju raspravljamo baš danas, ali ovo bi bila naša tema i ove sve teme o kojima govorim i da je to bilo nekog drugog dana. Zaista se nada da ćete bar posle ove moje rasprave i ostalih kolega iz SRS, pa verovatno i kolega ostalih koji će danas o ovome govoriti, da čujemo šta Zaštitnik građana misli o tome. Sutra se Zalazju, u jednom mestu u opštini Srebrenica održava pomen srpskim žrtvama, srpskim žrtvama koje su pobile horde Nasera Orića. Da li to u Srbiji neko zna? Naravno, delegacija SRS će biti tamo. Nataša Jovanović i Sreto Perić, a tamo će ih sačekati naši ljudi u Republici Srpskoj. Pazite, vi morate da radite ne samo za ovaj momenat, kao i mi koji smo u politici, mi moramo da radimo i za istoriju. Mi moramo da ostavimo iza sebe nešto čime će se generacije posle nas ponositi, a ne da svojim činjenjem ili ne činjenjem doprinesemo da ostane ljaga na sprskom narodu za neka vremena kad nas ne bude bilo. Ne smemo tako da se ponašamo i ne smemo to da radimo. Vi ste ovde u ovom svom izveštaju važno je, pomenuli da ste konstatovali da u Srbiji nisu dozvoljeni istopolni brakovi. Pa, nisu i ne treba da budu. Vi se bavite nečim što zaista ne bi trebalo da se bavite, bar ne na ovaj način. Nemamo mi ništa protiv gej populacije, nemamo ništa protiv ljudi takvog opredeljenja, neka ih neka žive svoj život kako god im odgovara ali da ih Zaštitnik građana kuka što u Srbiji nisu dozvoljeni gej brakovi, to je nedopustivo. Nema ih u Ustavu i ne možete da pričate o njima. Možete da pričate ako mislite da je nekome lično ugroženo neko pravo, nekom iz te populacije, mi ćemo vas podržati da mu zaštitite lično pravo, ali ovo svakako ne. Govorite i o osobama sa invaliditetom, o nacionalnim manjinama, o licima lišenim slobode. Nisam sigurna, ne znam zaista da nacionalne manjine u Srbiji imaju nekih problema. Mi srpski radikali se zalažemo da imaju apsolutno sva moguća prava na najvišim evropskim i svetskim standardima, ali ne verujemo da bilo ko ima problema kao nacionalna manjina u Srbiji i ne treba da ima. Kada su u pitanju lica lišena slobode, evo završavam vidim da sam vreme potrošila, samo još jednu rečenicu. Moram da vam kažem da postoje problemi i kada su u pitanju lica lišena slobode. Vi znate da postoje neka lica kojima su izrečene nezakonito kazne od 40 godina jer su kažnjeni za dela koja nisu postojala kao krivična dela u vreme kada su ta dela navodno izvršena i da recimo Zvezdan Jovanović i Legija su već godinama potpuno izolovani i staklima onim neprobojnim odvojeni. Čak ne mogu da pomiluju ni dete, ne mogu da se pozdrave ni sa ženom, ni sa članom porodice. To traje godinama, to je valjda prepisano iz gvatanama. To je između ostalog vaš posao da se bavite i o takvim stvarima. Hvala.
Hvala, vama koleginice Radeta. Sada reč ima Ana Karadžić. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Poštovani gospodine Pašaliću sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici. Pred nama se nalazi veoma važan Izveštaj. Značajan je za sve nas i koji sedimo ovde i sve one koji su u izvršnoj vlasti, jer pokazuje na neki način kakvo je to zadovoljstvo građana radom organa uprave uopšte. Ne bih se previše vraćala na prošlost, niti bi se bavila ranijim zaštitnicima građana i njihovim Izveštajima, ali imam potrebu da kažem i zadovoljstvo pre svega da ova funkcija više nije politizovana i da sada zaista se radi na pravi način. Jel, koliko shvatam vi ne pretendujete ni na jednu političku funkciju, niti se bavite politikom sa mesta zaštitnika građana jer, bi to bila suspenzija i Ustava i Zakona o zaštitniku građana. Mi smo i ranije o tome razgovarali na taj problem ukazivali kao PS. Iz tog razloga mogu slobodno da kažem da vaš Izveštaj smatramo relevantnim i stručnim i sveobuhvatnim. Detaljno sam ga pročitala. Svaki pojedinačni problem kojim ste se bavili vi ste detaljno opisali i važno je što su prikazani svi nedostaci i preporuke koje smatrate da postoje na osnovu onoga što ste videli na terenu i na osnovu pritužba građana. S tim u vezi, želim da kažem da smo svi mi ovde zajedno da debatujemo, razgovaramo i da vidimo na koji način i preko kojih izmena i dopuna zakona možemo da utičemo na poboljšanje položaja svih građana Srbije. Pre svega bih izdvojila kao krunu vašeg rada u ovom Izveštaju, kampanju „Otvorena vrata“ koju sprovodite u Beogradu, kao i dane Obdusmana, u unutrašnjosti Srbije, jer na taj način se približavamo građanima, što jeste cilj, pogotovo vi kao nezavisni organ kome oni mogu da se obrate, ali i svi mi ovde koji smo svakodnevno na terenu i razgovaramo sa njima o svim problemima koje imaju. Takođe bih pohvalila vaše unutrašnje uređenje službe. Koliko sam shvatila, pročitala u vašim Izveštajima, imate odeljenje za hitno postupanje, koje je jako važno, jer je važno da se što pre i na vreme, blagovremeno reaguje na sve pritužbe građana i to je za svaku pohvalu. Ne treba da se poredimo ni sa drugim zemljama u regionu, balkanu, ali sigurno ima dobre prakse kada govorimo o obdusmanima koji sprovode praksu na svojim dužnostima i u Evropi i u regionu. Dobro je što ste napravili ove bilateralne sporazume i sa Bugarskom i Turskom, sa Slovačkom i Rusijom, jer na taj način možemo unaprediti i naš rad u Srbiji. Naša država je, smatram, svakako parametar za visok nivo poštovanja ljudskih prava, jer smo dokazali, ne samo sa zemljama u regionu, već i u Evropi kakav smo odnos imali prema migrantima, kada je bila velika kriza i kako smo se ljudski ponašali prema njima, bez obzira na neka ograničenja u, pre svega, finansijskim resursima, koje smo sigurno posedovali. Ono što me više od svega toga brine jeste podatak koji sam pročitala, to je da četvrtina od ukupnog broja primljenih pritužbi u odnosu na prava deteta, odnose se isključivo nad nasiljem nad decom i to je zaista alarmantan podatak i zaista je potrebno da sve institucije što intenzivnije rade na rešavanju ovog problema. Takođe je važan vaš Izveštaj vezan za zastupljenosti žena na mestima odlučivanja, jer smatram da tu imamo jedan veliki pomak, s obzirom da danas na rukovodećim funkcijama, kako u državnoj upravi, tako u Vladi, tako na mestima predsednika opština se nalaze žene. Mi u Skupštini imamo žensku parlamentarnu mrežu koja podržava i daje predloge ove vrste za razvoj uopšte žena, kako bi se bolje snalazile i radile na tim rukovodećim pozicijama, kao i rodno pravno budžetiranje koje je takođe značajno. To kada govorimo o ravnopravnosti polova na rukovodećim pozicijama. Takođe, važan delokrug vašeg rada jeste i položaj osoba sa invaliditetom. Nadam se da, bez obzira što ovde imate neku ocenu da to još uvek nije na zadovoljavajućem nivou, radi se dosta na tome, tako da se nadam da iz godine u godinu možete da primetite da je trend porasta kvaliteta života osoba sa invaliditetom u Srbiji i kao pristupačnost ste naveli kao glavni osnov, glavni preduslov za ravnopravno učešće, što svakako jeste. Mi smo konkretno, dok sam bila u gradskoj opštini Voždovac, svi smo se kao veće bavili dosta problemom pristupačnosti, jer je postojalo dosta zgrada i institucija koje nisu imale tehničke uslove za pravljenje rampi, ali smo kao veće gradske opštine Voždovac, radili na tome da pribavimo neka druga pomagala kao što su guseničari, itd. tako da bismo svakoj osobi koja ima teškoće u kretanju, omogućili pristupačnost tim objektima, pa verujem da i druge lokalne samouprave to isto rade, da je zaista podignuta svest o tome poslednjih godina što je svakako put kojim treba da nastavimo. Druga tema jeste niska stopa zaposlenosti osoba sa invaliditetom, kao i teži položaj osoba sa autizmom. To je ono što zaista i jeste problem, što se nadam da će se u narednom periodu poboljšati. Pomenuli ste stanje u oblasti socijalne zaštite, pogotovo kada govorimo o lokalnim samoupravama, manjak zaposlenih u centrima za socijalni rad. Ja bih istakla jednu činjenicu koju smo više puta ponavljali i verujem da već svi znaju tu rečenicu, ali ja moram da je ponovim, da u periodu reformi i periodu štednje, ni jedan dinar socijalnih davanja nije umanjen, tako da to opet govori o tome u kakvom položaju, odnosno kakav je osećaj prema osobama koje su socijalno ugrožene, svest građana, svest Vlade prema njima i uopšte da na neki način zaista se ophode ljudski i trude da što više omoguće koliko smo u mogućnosti. Takođe, briga o najstarijima, Ministarstvo za rad, boračka i socijalnim pitanjima vodi računa o tome kroz rigorozne kontrole staračkih domova već godinama unazad, grad Beograd kroz razne vrste programa, pomoć u kući, pa smatram da kada govorimo o tom delokrugu, da je i to poboljšano u odnosu na prethodne godine. Što se tiče mladih, kažete da se suočavaju sa nezaposlenošću, ekonomskim problemima i na tome se radi. Treba uskladiti obrazovanje sa tržištem rada, zato smo pokrenuli to dualno obrazovanje. Želim da istaknem činjenicu da je nezaposlenost znatno manja nego što je bila u prethodnom periodu, te se nadam da i ovaj problem koji postoji u svim zemljama, ne samo kod nas, nezaposlenost mladih i odliv mladih u inostranstvo, da će iz godine u godinu sve više da se smanjuje. Pokrenuli ste projekat „Pristupačnost za sve“, kako biste podigli svest pristupačnosti građanima. To jeste dobar korak i konkretan cilj tog projekta jeste unapređenje lokalnih politika, kada govorimo o pristupačnosti građana, po gotovo kada govorimo o socijalnoj inkluziji osoba sa invaliditetom, starijih i svih ranjivih grupa. Smatram da je vaš Izveštaj zaista sveobuhvatan, pogledala sam sve tabele koje ste naveli i imate koncizne brojeve i procente i koliko vam je stiglo pritužbi i koji predmeti su završeni u određenom roku, ali ono što je važno jeste da postoji visok nivo postupanja po vašim preporukama, a to znači da svi zajedno radimo timski i da je zaista velika mogućnost i sigurna sam da ćemo u narednom periodu, da će svi ovi nedostaci, da će se raditi na njima i da će biti sve bolje. Iz svega gore navedenog, želim da naglasim i da kažem da će poslanička grupa Pokreta socijalista NSS – USS, u danu za glasanje podržati vaš Izveštaj. Hvala.
Hvala, koleginice Karadžić. Da li se još javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi gospodine Pašaliću sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati izveštaj Zaštitnika građana, jer za to ima razloga. Pre svega, izveštaj je celovit sa svih aspekata koji izveštaj treba da ima. Obuhvatio je sve segmente delatnosti, odnosno nadležnosti u kojima Zaštitnik građana postupi. Za razliku iz nekog ranijeg perioda ovaj put imamo nešto što do sada nismo imali. Nismo imali letargiju, nismo imali inertnost, nemamo u stvari, izvinjavam se, da budem precizan i nemamo ono što je najvažnije, bežanje od svog posla. Sve je to bilo pre nego što ste došli na poziciju na kojoj se nalazite. Istini za volju, treba istaći i činjenicu, da smo konačno dobili Zaštitnika građana, koji se ne bavi politikom i politikanstvom, nego svojim poslom i to je od strane poslaničke grupe SPS u svakom slučaju i za pohvalu. Uvaženi, ako mogu tako da kažem obdusmane, želim da sa posebnim akcentom se osvrnem na jedan deo vašeg izveštaja, a on se odnosi na tretman osuđenih lica. Ovo govorim i sa stanovišta profesije kojom se bavim, s jedne strane, a sa druge strane i kao predsednik Komisije za nadzor nad izvršenjem krivičnih sankcija koja je formirala Skupština Republike Srbije, dakle ovaj parlament. Ono što ste identifikovali kao činjenično tačno i što mi ne dovodimo u sumnju jeste da se sada u ovim okolnosti kakve jesu tretman nad osuđenim licima može oceniti kao pozitivniji, neuporedivo u pozitivniji nego u nekom ranijem, odnosno prethodnom periodu. U tom pravcu, vaša ocena zaista stoji. S druge strane i ono što ste utvrđivali kroz nadzor koji ste sprovodili, naravno u granicama nadležnosti koje imate, jeste da su i kazneno-popravne ustanove, odnosno kazneno-popravni zavodi, u svakom slučaju, doprineli da se poboljšaju uslovi osuđenih lica za vreme trajanja izdržavanja kazne na koju su pravosnažno osuđeni. Želim da skrenem pažnju na jedan izuzetno pozitivan primer, a to je primer kazneno popravne ustanove, odnosno Kazneno-popravnog zavoda u Nišu. Ovaj kazneno-popravni zavod je uspeo da svojim sredstvima, isključivo iz sopstvenih prihoda, revitalizuje kompletan zavod, odnosno kompletnu ustanovu od ruiniranih objekata, od ćelija ili bolje reći prostorija u kojima je nekada bilo po 16 do 18 osuđenika, koje nisu imale najadekvatnije uslove, ne za život nego za boravak, počev od toaleta, higijene i svega ostalog, ova kazneno-popravna ustanova je uspela da izgradi, a istovremeno i da renovira postojeće objekte u kojima su zadovoljeni i to, uglavnom zadovoljeni standardi EU i ono što Evropska komisija nalaže da osuđena lica moraju imati i da taj tretman mora biti upravo onakav kakvim se tim standardima traži. Dalje, upravo je ova kazneno-popravna ustanova svojim sredstvima uspela da napravi svoju ekonomiju. Ogroman broj stoke, koja se upravo tu gaji, gde se proizvodi meso koje služi direktno za proizvodnju, odnosno dalje prodaju prema krajnjim korisnicima, ide iz tih proizvodnih objekata, da ih nazovemo halama, koje je izgradio upravo taj kazneno-popravni sistem ustanova, zavod, sada se nalaze fabrike koje proizvode delove za automobile, a tu rade osuđena lica. Osuđena lica za to primaju adekvatnu nagradu u smislu, uslovno rečeno, odgovarajuće plate. Na taj način se još bolje uspostavlja sistem resocijalizacije osuđenih lica, na taj način se još bolje i adekvatnije ta lica edukuju u smislu njihovog pravilnog vraćanja u društvenu zajednicu, a samim tim i mogućnosti da ih društvena zajednica prihvati kao činioce od kojih društvena zajednica može imati korist. Zaista je ovo jedan, očigledno veoma pozitivan primer nečega što sve Kazneno-popravne ustanove u Srbiji trba da imaju. Gospodin Dejan Panić, koga moram da pomenem kao upravnik ove Kazneno- popravne ustanove, dao je ne merljiv doprinos da se upravo ovakav način delovanja jedne Kazneno-popravne ustanove manifestuje baš onako kako sam ja to sad predočio radi građana Srbije. Da ne govorim o tome da osuđena lica imaju i sva druga prava koja su im priznata međunarodnim dokumentima i Ustavom Republike Srbije i pravo na veroispovest koju mogu upravo da upražnjavaju u okviru samih prostorija, postoji i crkva, postoji mesto gde se može vršiti obred i sve ono što vernici imaju pravo i što im je to pravo garantovano i to pravo koriste, odnosno ostvaruju. Dalje, ono što je veoma bitno istaći, jeste pozitivno u vašem Izveštaju zato što za razliku od nekog ranijeg perioda, vi imate jedan veoma pravičan i pragmatičan pristup kada su u pitanju problemi koji se pojavljuju u društvu. Nažalost, mi smo nedavno imali još jedan problem, govorim još jedan jer je pre šest godina takav problem, takođe, postojao, a to je problem sa polaganjem maturskog ispita, odnosno prijemnog ispita. Na taj problem poslanici SPS sagledavaju upravo onako kako bi se ocenilo kao pozitivno vaše postupanje. Šta ste vi uradili? Vi ste tražili prikupljanje informacija od Ministarstva sa jedne strane, a sa druge strane ste na osnovu kompletno prikupljenih informacija i dokaza izvršili odgovarajuću ocenu, i zauzeli odgovarajući stav. Zaštitili ste decu, a sa druge strane ste poštovali instituciju. Šta smo imali u tom istom, odnosno sličnom događaju pre šest godina? Imali smo jedno prevashodno, nadobudno, arogantno i nepravično ophođenje obdusmana, gospodina Saše Jankovića. U kom smislu arogantno, nadobudno, neprofesionalno i nepošteno? U tom smislu što je taj isti gospodin, umesto da se obrati Ministarstvu prosvete, zatraži adekvatne informacije, kao što ste vi učinili, on je presudio i bez dokaza, bez bilo kakve argumentacije, bez bilo čega što bi moglo da barem uputi na odgovarajući i koliko-toliko pravilan zaključak. Zato se sa posebnim priznanjem i poštovanjem vašeg postupanja u ponovljenom slučaju kršenja određenih pravila moramo odrediti, upravo ovako kako sam rekao. Uradili ste dobro, uradili ste pravilno. Što se tiče ostalih delova izveštaja, gospodine Pašaliću, naravno da se mogu prihvatiti kao činjenično utemeljeni, kada su u pitanju povrede prava deteta i kada su u pitanju povrede koje se odnose na tzv. ranjive grupe, kada su u pitanju deca, kao naša najveća vrednost i prema tome, sa poštovanjem moramo uvek da se odnosimo i da tako postupamo. Mislim da ste locirali one tačke koje možemo smatrati neuralgičnim, odnosno gde su najveće opasnosti kada su u pitanju ugrožavanje prava deteta. U tom pravcu jeste sugestija svim institucijama sistema, roditeljima, nama, narodnim poslanicima da se tome posvetimo sa posebnom pažnjom, naročito tamo gde su u pitanju deca sa posebnim potrebama. U tom smislu i naša zakonska regulativa mora da bude daleko, daleko bolja nego dosadašnja. Ja neću reći da je dosadašnja loša, ali u svakom slučaju kvalitativni pomaci moraju da se učine i da se obezbedi još širi, još veći obim prava dece sa posebnim potrebama. U tom pravcu i na nama kao narodnim poslanicima postoji posebna vrsta odgovornosti, ali ne možemo da snosimo sami tu odgovornost ukoliko predlagač, odnosno resorno ministarstvo ne pokrene proceduru za, najpre, donošenje ili utvrđivanje nacrta, a kasnije predloga zakona o kome mi možemo ovde da raspravljamo. Kada je u pitanju vladavina prava, gospodine Pašaliću, želeo bih da vam skrenem pažnju da ste ukazali na određeni broj pritužbi građana koje se odnose na pravosuđe. U tom smislu želim da istaknem jednu dimenziju vašeg delovanja koja se, takođe, može okarakterisati pozitivno, a to je da ste se ogradili od uticaja na pravosuđe kao nezavisnu, samostalnu granu vlasti, sudske vlasti. Dakle, nemate onaj način koji bi predstavljao nametanje odluka sudovima, tužilaštvima, jer bi to bio način direktnog uticaja ili pritiska na pravosuđe. Hajde da tu budemo potpuno otvoreni i iskreni. Pa, upravo je ono o čemu smo juče raspravljali dokaz da sam u pravu kad ovo ističem, jer je bivši Poverenik za zaštitu informacija i podataka o ličnostima imao ni manje, ni više nego slobodu da nalaže sudovima šta treba da rade i kako treba da rade, pa su čak rešenja davana u tom smislu - nalaže se predsedniku suda da mora nešto uraditi. Da li je to direktno zadiranje i uticaj na sudsku vlast? U tom smislu moram mog uvaženog prijatelja i kolegu gospodina Đorđa Komlenskog,da bezrezervno podržim. Naravno, nije u domenu vaše nadležnosti, ali je i te kako činjenično utemeljeno, apsolutno tačno da smo imali višestruku povredu prava na dostupnost informacijama koje su javnog karakter. Kada su u pitanju podaci koji se vezuju za portal sudova, gde mi, ne samo oni koji se bave profesijom, nego građani u celini mogu da uvide i da se upoznaju sa podacima koji moraju imati i javni značaj, jer su i suđenja javna. Svako suđenje može biti nejavno samo ukoliko za to postoje posebne okolnosti i ukoliko takve okolnosti nameću da se isključi javnost, a u svakom slučaju javnost je prisutna. Nama je ta javnost bila uskraćena, zabranjena, zato što nismo mogli da ostvarimo uvid u podatke od kojih zavisi jedna vrsta opreza, a s druge strane, distanciranje od nekih negativnih pojava koje se mogu desiti u budućnosti. Bilo ko, advokat, građanin, tužilac, tuženi, svejedno je, mora imati uvek mogućnost da ostvari uvid u ono što je od značaja za njegov pravni interes. Nažalost, to pravo je bilo uskraćeno. Sve ovo sam govorio isključivo iz razloga što vas podržavamo upravo u tome što ste napravili jasnu distinkciju ili diskrepancu između nadležnosti Zaštitnika građana, s jedne strane, i onoga što rade sudovi i tužilaštava, odnosno pravosudni sistem u celini. Naravno da je u vašoj nadležnosti da na svaku pritužbu, pa i kad su u pitanju sudovi, organi uprave i tako dalje, adekvatno odgovorite, pa čak i da u skladu sa tim pokrenete odgovarajuće postupke u smislu davanja inicijativa za takve postupke, pa čak i da podnesete odgovarajuće tužbe. Ali, u svakom slučaju, nadležnost između vas i pravosudnog sistema je ovde bila savršeno jasna. Kada su u pitanju druge, da ih nazovemo, grupacije koje su obuhvaćene onim delom vašeg izveštaja kao uvodnim delom vašeg izveštaja, pomenuću nešto što su moje uvažene kolege već prokomentarisale. Radi se o istopolnim brakovima. Da budemo tu potpuno otvoreni i iskreni, bez obzira na našu senzitivnost prema toj grupaciji, bez obzira na to što imamo jedan uvreženi način razmišljanja koji je generisan prevashodno tradicijom, običajima, vaspitanjem, nekakvim drugačijim sistemom vrednosti koji je prethodno bio, jer ja moram da podsetim i zbog građana Srbije, do nedavno su istopolni brakovi bili ništa drugo nego krivično delo, a to je bilo krivično delo protiv prirodnog bluda, a sada imamo jedan drugačiji sistem ustrojavanje sistema vrednosti koji, na kraju krajeva, želeli, ne želeli, moramo da prihvatimo, jer je to sistem vrednosti koji je zasnovan, s jedne strane, na demokratskim principima i načelima, s druge strane, na evropskim standardima koje prihvatamo čim vršimo harmonizaciju sa EU. Pa i u tom delu ćemo kao poslanička grupa SPS prihvatiti vaš izveštaj, bez obzira što imamo razumevanja za sve one koji ovakvom načinu pristupa. koji vi imate, pružaju odgovarajući otpor. Nadam se da i vi to sa razumevanjem prihvatate. Na kraju, ono što je bitno kada su u pitanju štićenici centara za socijalni rad, bez obzira o kome se radi, da li su u pitanju deca, da li su u pitanju žene, žrtve nasilja, imamo mnogo slučajeva gde su i deca žrtve nasilja, gde su žene žrtve nasilja, ali u zadnje vreme i neretke slučajeve gde su muškarci žrtve nasilja, naročito starije osobe, u vašem izveštaju možemo da utvrdimo da ste dobro locirali probleme i da ste izveli odgovarajuće zaključke na osnovu kojih dajete dobre sugestije kako unaprediti kompletan sistem kada je u pitanju zaštita ovih kategorija i u tom pravcu, takođe, imate našu podršku. Ja ne bih dužio dalje. Još jednom ću se pozvati na ono što je suštinsko, što sam želeo kao profesionalac, kao pravnik, kao advokat da istaknem da su konačno prepoznata prava osuđenih lica, da su na osnovu prepoznavanja tih prava osuđenih lica izvršena odgovarajuće analize, da su na osnovu tih analiza svi akteri dali svoj doprinos da se ta prava poštuju i zato je taj tretman osuđenih lica, kao što je to slučaj sa KPZ u Nišu, značajno poboljšan. Da ne bi bilo diskriminacije, moram da pomenem da se trenutno i u KPZ u Kragujevcu vrše dodatni napori da se kroz ulaganja, kroz investicije poboljšaju uslovio za život osuđenih lica, da je to učinjeno u Užicu u jednom malom zatvoru, da je u Pančevu otvoren zatvor po najvećim evropskim standardima, gde je nešto što se može okvalifikovati kao ponos države Republike Srbije da jedan takav zatvor sa jednim takvim sistemom postoji uopšte na Balkanu, a evo postoji. Postoji u Pančevu, gde u ćelijama borave ne više od dva lica, gde su uslovi izuzetno dobri, gde su standardi EU propisani ispoštovani do poslednjeg detalja. Dakle, naša država se konačno posle dužeg vremena opredelila ka nečemu što je dobro, a to dobro podrazumeva upravo u ovom segmentu, segmentu prava osuđenih lica, poštovanje svega onoga što poštuju i primenjuju sve zemlje članice EU. Ja vam se zahvaljujem što ste me pažljivo saslušali. Nadam se da ćemo zajednički i dalje unapređivati rad svih institucija sistema države Republike Srbije kako bi se položaj svih kategorija koje su obuhvaćene ne samo vašim izveštajem, nego i vašom nadležnošću poboljšao. Na kraju, ponoviću, u danu za glasanje podržaćemo vaš izveštaj. Hvala.
Zahvaljujem kolega Jovanoviću. Koleginice Radeta, vi želite repliku na izlaganje kolege Jovanovića? Izvolite.
Kolega je dosta vremena potrošio govoreći o osuđenim licima i ja to, naravno, potpuno razumem, to je, pre svega, i njegova struka, ali nisam saglasna sa svim onim što se ovde čulo, pogotovo repliciram zato što sam i ja govorila o tome. Nije to baš tako sjajno kada su u pitanju osuđena lica u Srbiji. Ulaže se u zatvore, činjenica jeste i prave se novi itd, ali ja sam u svom delu rasprave pomenula slučaj Zvezdana Jovanovića i Milorada Ulemeka Legije. Dakle, ne sme država da dozvoli i vi kao Zaštitnik građana da na bilo koji način budu ugrožena građanska osnovna ljudska prava i procesna prava nijednog pritvorenika i zatvorenika. Niko nema pravo da procenjuje kome treba ovakvo ili onakvo pravo. Dakle, svi moraju imati ista prava i nemoguće je, nema u zakonu, u zakonu ne postoji mogućnost da neko bude toliko godina izolovan koliko su Zvezdan i Legija izolovani da ne može niko sa njima da razgovara osim kroz staklo, ne postoji takva mogućnost u zakonu. Nekom je palo na pamet, kao tako je najbezbrižniji da ne razmišlja da li će pobeći. Što će bežati kad će proces protiv njih biti obnovljen i kada će lepo sa slobode da se brane i otkriju sve ono što je u državi Srbiji još uvek tajna, a naravno, oni imaju sve te podatke? Ja sam pre neki dan ovde govorila i o, recimo, pismu koje je stiglo našem Odboru za pravosuđe i upravu od advokata Ljubiše Buhe Čumeta koji, zamislite, advokat, 365 dana ne može da dobije odgovor na pitanje zašto pismo koje je on dostavio svom branjeniku nikada njemu nije dostavljeno i zašto se otvaraju pisma koja on dobija. Evo, i to je tema za Zaštitnika.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Kolega Jovanoviću, želite repliku? Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Zaista izuzetno cenim i poštujem sve ono što radi kao narodni poslanik moja uvažena koleginica Vjerica Radeta, ali ja zaista nju nisam uopšte pomenuo u svojoj diskusiji, tako da nisam shvatio u čemu je osnov za repliku, no, dobro. Ja u svakom slučaju ne želim da osporavam ono što je uvažena koleginica Vjerica Radeta istakla, jer ona verovatno raspolaže sa odgovarajućim činjenicama, verovatno da raspolaže možda i sa nekim dokazima na osnovu kojih iznosi tvrdnje koje je iznela, tako da u tom pravcu nemamo razloga da polemišemo. Međutim, ono što sam ja, uvaženi gospodine Pašaliću, hteo da istaknem jeste primer i to dva izuzetno važna primera, jedan je Niš, drugi je Pančevo, da mi radimo na tome da se poboljšaju uslovi života osuđenika, da se njihov tretman poboljša i da ti primeri to nesumnjivo potvrđuju, za razliku od onoga što je kao loš primer istakla gospođa Vjerica. Ja ću zato pomenuti činjenice koje niko neće dovesti u sumnju, jer je dovoljno da ode, kao što sam otišao ja u Niš, kao što sam otišao u Pančevo i uverio se da je to tačno. A, šta je tačno u Nišu? Tačno je da postoji visok stepen koordinacije upravnika službe obezbeđenja i ostalih službi u Zavodu. Tačno je da postoje dobri uslovi za smeštaj, boravak i održavanje lične higijene osuđenih lica u najvećem broju paviljona. Tačno je da su kvalitet i uslovi za pripremanje hrane na visokom nivou, da su uslovi za zadovoljavanje verskih i zdravstvenih potreba apsolutno primenjeni. Tačno je da postoje uslovi rada u proizvodnim i drugim pogonima unutar Zavoda, kao i mogućnost rada pojedinih kategorija osuđenih lica izvan Zavoda, jer postoji i poluotvoreni tretman. Tačno je da postoje uslovi za osnovno obrazovanje zainteresovanih osuđenih lica, mogućnost njihove dokvalifikacije. Tačno je da se adekvatno sprovode mere od mogućnosti zloupotreba i tačno je da se pritvorenici vrlo malo pritužuju na njihove uslove. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Nataša Mihailović Vacić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane koleginice i kolege, gosti, nezavisna regulatorna tela i institucije uspostavili smo kao država pre gotovo deceniju i po kako bismo štitili i unapređivali poštovanje prava i građanskih sloboda u postupanju organa javne vlasti. Dakle, uloga institucije Zaštitnika građana je da neprestano utiče na poštovanje ljudskih prava i sloboda i to ličnim autoritetom i snagom, kao i ugledom institucije. To znači da je vaš posao da kontrolišete državnu upravu i da blagovremeno i javno reagujete na sve one manjkavosti i nepravilnosti u cilju unapređivanja i jačanja demokratije i vladavine prava. Za izgradnju građanskog društva nema ničeg važnijeg i ništa važnije od jačanja institucija pravnog sistema i to na delu, a ne samo deklarativno. Dobro je što raspravljamo o izveštajima nezavisnih tela, ne samo zbog građana, već i zbog različitosti u pristupu i mišljenjima i ocenama o radu nezavisnih tela i to na najvažnijem mestu u državi, dakle, u ovom visokom domu. Uverena sam da na taj način šaljemo više nego jasnu poruku iz najvišeg zakonodavnog tela u zemlji, da je Srbija spremna da nastavi da unapređuje i garantuje ostvarivanje ljudskih i manjinskih prava i sloboda i da nastavi sa unapređivanjem rada organa državne uprave, kako bi se pružila dodatna zaštita i mogućnost da građani mogu još bolje da ostvaruju svoja prava i slobode. Zaštitniče, ja se vama obraćam. Vaš izveštaj pokazuje i sadrži sve ono što je potrebno da se celovito sagledaju i predstave aktivnosti Zaštitnika građana kao institucije u izvršavanju ustavnih i zakonskih nadležnosti i u kojem se takođe ocenjuje ostvarivanje i zaštita prava građana pred državnim organima. Vaš izveštaj je za nas iz SDPS izuzetno značajan, jer je zaštita, poštovanje i konstantno i kontinuirano unapređivanje ljudskih prava i sloboda naše najpre vrednosno, a potom i programsko opredeljenje. Izveštaj Zaštitnika građana je svojevrsni skener društva i stanja u državi kada je reč o ljudskim pravima. I ovaj, kao i svi prethodni, daje ocenu stanja državne uprave i javnog sektora i ukazuje vrlo precizno na neophodne sistemske promene kroz izgradnju i jačanje institucija u cilju unapređivanja vladavine prava, poštovana ljudskih i manjinskih prava i ostvarivanja prava građana. S druge strane, iz predloženih zaključaka jasna je namera, a jasna je i volja, da se jačaju nezavisne institucije u narednom periodu. Zaključci koje ćemo izglasati sadrže preporuke Vladi da nastavi kontinuirani nadzor nad radom sudske uprave, javnih izvršitelja i doslednom primenom propisa u svim oblastima analiziranjem efekata primene zakona u cilju efikasnog i zakonitog ostvarivanja prava građana i unapređivanja mehanizama za zaštitu njihovih prava. Iz izveštaja, kako ste naveli, važno je da to ponovimo zbog javnosti građana, vidi se da su se građani u izveštajnom periodu najviše žalili na povrede načela i principa dobre uprave, posebno na povrede prava na poštovanje zakona, prava na poštovanja stvorenih pravnih očekivanja i prava na efikasno postupanje, dok se trećina pritužbi, a bilo ih je nešto više od 3000, u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava, odnosi na ekonomsko-imovinska i socijalno-kulturna prava. Kvalitet izveštaja ukazuje i na ozbiljan pristup i posvećenost u radu institucije Zaštitnika građana. Vi ste samostalni u svom radu i nezavisni u smislu da Vlada ne sme ni na koji način da utiče na vaš rad i rešavanje predmeta, osim neophodne saradnje i pomoći u izvršavanju rešenja koja se odnose na postupanje organa državne uprave. Sa druge strane, Vlada i drugi državni organi, takođe, imaju pravo da javno ukažu i kažu, ukoliko eventualno pogrešno procenite ili analizirate neki zaključak koji organi državne uprave donesu. Svi grešimo. Ljudi smo, možete i vi da pogrešite. Na primer, pogrešili ste što ste tražili da se rasprava odloži za par sati. Dakle, kako vi imate pravo da ukažete Vladi na propuste, tako i Vlada ima pravo da se odredi u odnosu na njih, a onda Skupština je tu da kontroliše i rad Vlada, ali i vaš rad, poštovani Zaštitniče. Dužni smo, a na to nas dodatno obavezuju i zaključci koje ćemo, verujem, usvojiti, ja bih volela i kamo sreće da ih usvojimo jednoglasno, bez obzira na to da li smo vlast ili opozicija. Na žalost, opozicije nema u parlamentu … (Milorad Mirčić: Kako nema?) Pardon, kolege iz SRS, izvinjavam se. Ne mislim na kolege iz opozicije koje ne bojkotuju rad parlamenta, već na kolege iz opozicije koje bojkotuju rad parlamenta, što je malo nelogično, naročito kada govorimo o ljudskim pravima i građanskim slobodama, ali dobro. Dakle, naš posao, u skladu sa predloženim zaključcima, je da pratimo sa dužnom pažnjom rad izvršnih organa sa stanovišta poštovanja preporuka Zaštitnika građana i da zahtevamo da nas Vlada redovno izveštava o njihovom sprovođenju. Zaštitnik je, kao što sam već i rekla, utvrdio niz preporuka, gotovo u svim oblastima života, u kojima se obrazloženo predlažu i dopune i izmene Zakona o Zaštitniku građana i donošenje novih, kao što je npr. Zakon o rodnoj ravnopravnosti. Pamtim, još iz vremena kada sam kao novinar i urednik iščitavala izveštaja Zaštitnika građana i pratila skupštinsku raspravu o tome, da nikada nije bilo jednostavno, niti prijatno slušati kritike i ocene o svemu onome što građani doživljavaju kao ozbiljnu prepreku u ostvarivanju ličnih prava i sloboda u odnosu na organe vlasti, odnosno u neposrednom kontaktu sa državnom upravom. Verujem da nekima nije prijatno ni danas, naročito onima na koje se odnose preporuke iz vašeg izveštaja, ali smatram da je to dobro. Nije prijatno. Iako od uspostavljanja institucije Zaštitnika građana, dakle, 2005. godine, pa do danas, Srbija je izgradila razgranat pravni okvir za zaštitu ljudskih prava. Postojao je, postoji i uvek će postojati nesklad između visokih zakonskih standarda koje uspostavljamo svakodnevno i prakse. Zašto? Iz prostog razloga što poštovanja zaštite i unapređivanja ljudskih prava i sloboda nikada nije dosta. Njihovo unapređivanje nikada ne prestaje. Zato verujem da je važno i dobro da nekima ni danas nije prijatno, jer su to upravo ona mesta koja daju priliku za dodatno poboljšanje i unapređivanje rada državnih organa, odnosno državne uprave. Hoću još da kažem, mislim da je važno zbog građana, da pitanja ljudskih i građanskih prava i sloboda ne treba ceniti kroz naša politička opredeljenja i u odnosu na to da li smo vlast ili opozicija. Sloboda i ljudska prava, njihovo uvažavanje, poštovanje i zaštita su najviše vrednosti jednog društva i države i za njihovo kršenje ne bi smeli da postoje dupli standardi u odnosu na to ko ih krši. Na ljudska prava ne sme se gledati po principu – kakvo sedište, takvo gledište. Neophodno je da svi zajedno, bar u ovom domu, i vlast i opozicija, ali je neophodno da kao društvo u celini zajednički radimo na jačanju institucija. Često zaboravljamo da i u mnogo razvijenijim demokratijama, zemljama sa dugom demokratskom tradicijom građani takođe imaju probleme i sa korupcijom i sa političkim, finansijskim zloupotrebama, slobodom medija itd, koji treba da se rešavaju upravo onako kako danas mi na ovom mestu pokušavamo da uradimo. Socijaldemokratska partija Srbije i ja lično verujemo da je konstruktivna kritika i zdrava polemika izuzetno značajna i korisna. Ja tako vidim ovaj izveštaj, ali i ovu raspravu. Vidimo i pohvale i kritike izveštaja, i to, kao što sam već rekla, jeste pravi način da zajedno definišemo prostor za dalje unapređenje zaštite prava građana, kako bismo ojačali demokratiju i vladavinu prava. Za kraj puna podrška poslaničke grupe SDPS za vaš dosadašnji rad i za izveštaj koji ste nam dostavili. Kasnije u raspravi govorićemo još detaljnije o delovima iz vašeg izveštaja. Želimo vam sreću u daljem radu. Zahvaljujem i toliko za ovo prvo javljanje.
Reč ima Aleksandar Martinović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se formalno po Poslovniku zato što nemam drugi način da dobijem reč. Želim da objasnim o čemu se radi. Gospodine Pašalić me je pre nekoliko dana zamolio da dođe u Narodnu skupštinu u 12,30 časova, pošto je u 11,00 časova imao jedan veoma važan sastanak koji skopčan sa određenim međunarodnim obavezama Republike Srbije. Ja sam o tome obavestio ljude koji su u rukovodstvu Narodne skupštine. Čini mi se da je došlo do nesporazuma. Želim da se izvinim gospodinu Pašaliću zbog eventualnih neprijatnosti koje je danas doživeo i moguće da je krivica na meni, odnosno da ja nisam dobro preneo sadržinu našeg dogovora, ali prosto želim da obavestim i narodne poslanike i građane Srbije da gospodin Pašalić nije imao nikakvu lošu nameru, da na bilo koji način diskredituje parlament i narodne poslanike i raspravu o njegovom izveštaju. Prihvatam odgovornost da sam verovatno nedovoljno kvalitetno i nedovoljno jasno obavestio one koje sam trebao da obavestim da gospodin Pašalić ne može da dođe na sednicu Narodne skupštine nakon postavljanja poslaničkih pitanja, nego tek od 12,30 časova. Da ne bi bilo nikakve zabune oko toga da je gospodin Pašalić imao bilo kakvu nameru da svojim ne pojavljivanjem u 11,00 časova, odnosno nakon završetka postavljanja poslaničkih pitanja od strane narodnih poslanika, diskredituje ovaj visoki dom.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću. Obzirom da ste ukazali na povredu Poslovnika, moram da vas pitam da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni u ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne.) Reč ima Vjerica Radeta, pravo na repliku.
Dešava se s vremena na vreme kolegama narodnim poslanicima iz vlasti da kažu da u Narodnoj skupštini nema poslanika opozicije i prosto svaki put moramo da reagujemo, bez obzira što se koleginica ispravila na našu intervenciju, ali stvarno želimo da naglasimo i svaki put to kažemo da je SRS najveća opoziciona politička partija u Narodnoj skupštini. Mi smo stranka koja ozbiljno radi svoj posao, mi smo sistemska stranka, konstruktivna, mi ne želimo da rušimo državu i ne učestvujemo u tome poput nekih koji ovde ne dolaze, što je apsolutno njihova stvar i njihov problem. Mi, prosto, moramo svaki put da naglasimo, pre svega radi javnosti, da mi jesmo opoziciona stranka, da se mi ne bavimo politikom i ne rušimo državu da bismo dobili nešto za sebe, već da ovaj posao radimo u interesu države, u interesu građana. Mi jesmo opozicija, mi želimo da srušimo vlast, ali želimo da to uradimo na izborima. I još jednom, molim sve kolege narodne poslanike da nas ne tretiraju, ne znam na koji način, ako neko kaže da nema opozicije u Narodnoj skupštini, a mi ovde najvredniji i najozbiljnije radimo svoj posao, onda to zaista jeste na neki način i uvredljivo. Bez obzira što u raspravi može da se kaže i nešto što čovek baš i ne misli, ovo je suviše ozbiljno da bi vam se više dešavalo. I zato molim i predsedavajuće, sve koji predsedavaju, da o tome vode računa i da na vreme te nesporazume eventualne raščišćavamo. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Nisam želeo koleginicu Mihailović Vacić da prekinem u toku izlaganja. Ja mislim da nije imala lošu nameru. Naravno da je vaša prisutnost vidljiva i pored vas, naravno, tu je još kolega iz opozicije Đorđe Vukadinović, pa da se ne bi javljao po istom osnovu za repliku. Dakle, da, prisutan je, naravno, deo opozicije i najveća opoziciona politička opcija jeste prisutna i učestvuje u radu parlamenta. Zahvaljujem. Koleginice Vacić, vi želite repliku? Izvolite.
Ne toliko repliku, samo možda kao malo pojašnjenje. Zapravo, poenta onoga što sam htela da kažem je da je izuzetno važno da kada govorimo o građanskim i ljudskim pravima i slobodama, da nas ovde bude prisutno 250 poslanika. To je moj lični stav i u odnosu na to sam se referisala. Poslanici vlasti su tu i jako je važno da kada govorimo o građanskim pravima i slobodama postignemo što je moguće širi konsenzus, i u parlamentu, a tako i u društvu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice. Da li želi reč još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SNS, narodna poslanica Sandra Božić. Izvolite, koleginice Božić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi zaštitniče građana, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, jako mi je žao što smo danas propustili priliku da gospodine Pašaliću, kao Zaštitnik građana ovde, ne ispred nas poslanika, svoj izveštaj predate i iznesete, već zbog javnosti i građana Srbije, jer smatram da ste svakako u ovom Izveštaju imali šta da kažete i da prikažete građanima Srbije danas u ovom narodnom domu. Nadam se da ćemo imati prilike u budućnosti, ili možda kroz neku narednu polemiku, da čujemo šta je to Zaštitnik građana radio u prethodnoj, 2018. godini, do nekih detalja, koji budu zanimljivi poslanicima. Dakle, pre nego što dam svoj osvrt i komentar na pomenuti Izveštaj, imam potrebu građanima preciznije da predstavim i predočim šta to institucija Zaštitnika građana zaista znači, jer smatram, iako su moje kolege pre mene koje su govorile negde dotakle tu temu, mislim da je jako važno reći da je institucija Zaštitnika građana u prošlosti ostala građanima gotovo nejasna. Snažan je utisak da je u bliskoj prošlosti ona bila u potpunosti otuđena, politizovana i politički zloupotrebljena od prethodnog, ja moram reći, takozvanog Zaštitnika građana, Saše Jankovića, jer ne znam kako bih ga drugačije u ovom momentu nazvala. Umesto da bude nezavisni regulatorni organ, institucija Zaštitnika građana od strane Saše Jankovića je politički zloupotrebljena. Služila je kao svojevrsna platforma za kandidovanje na mesto predsednika, emancipaciju lične politike, itd. Primera na koje je sve to činjeno i kako je zloupotrebljena institucija Zaštitnika građana u jednom veoma značajnom periodu od 2007. do 2017. godine je zaista bezbroj. Ti primeri bi mogli možda da posluže za neki naučno-fantastični film, za neki scenario ili, možda, neki loš rijaliti, s obzirom da su pojedini koji su režiseri takve vrste rijalitija koji imaju neki manir čeprkanja po ljudskim sudbinama i podržali u smislu jedne samoproklamovane elite upravo tu nameru kandidature za predsednika Srbije sa mesta Zaštitnika građana Saše Jankovića. Prepoznaće se verovatno oni koje sam mislila da spomenem ovom prilikom. Dakle, od Zaštitnika koji češće krši zakon nego što mu je on služio da građanima ukaže na njihova prava, do afere "Pištolj" i do predsedničke kampanje, zaista je bio čudnovat put. Iz mnogo očiglednih razloga potrebno je napraviti distancu od ove privatizovane i zapravo zloupotrebljene uloge Zaštitnika građana, te ukazati na sve ono što institucija Zaštitnika građana predstavlja i kako to ona građanima Srbije, i zbog građana Srbije, postoji i njima na usluzi, potrebno je vratiti oduzeti integritet i depolizovati ono što po Ustavu jeste moralo ostati nezavisna institucija. Način na koji je to radio bivši Zaštitnik građana, svakodnevnim komentarisanjem i davanjem političkih ocena i izjava u javnosti, svakako to nije bio i urušio je ugled institucije Zaštitnika građana i doveo u sumnju sve one građane koji su se Zaštitniku građana obratili i u ovoj instituciji tražili zaštitu u skladu sa Ustavom, u skladu sa zakonima, a podsetiću vas da je institut Zaštitnika građana ušao u pravni poredak Republike Srbije 2005. godine, a 2007. godine, dolaskom jednog pojedinca, pa sve do 2017. godine, ovaj čovek je uspeo da ovu instituciju devastira, privatizuje, zloupotrebi i na kraju unizi. Iz svega što je spomenuto i sa čim je svakako i šira javnost upoznata, još jednom ponavljam da je Zaštitnik građana Republike Srbije nezavistan, samostalni državni organ, kojem Ustav i zakoni zabranjuju bilo kakvo političko angažovanje i delovanje. Vaš zadatak, kao Zaštitnika građana po Ustavu, određen je dvostruko, da štitite građane Srbije, njihova prava i slobode, da kontrolišete zakonitost i pravilnost rada organa vlasti, kao i organizacija kojima su poverena javna ovlašćenja. S tim u vezi, gospodine Pašaliću, hvala vam što ste za ovako kratak period vratili poverenje građana u ovu instituciju. Takođe, želi da istaknem da u praktičnom radu Zaštitnika, mora da se rukovodi zaštitnik načelno pravičnosti, naravno u okviru pozitivnog prava i njegova uloga je daleko veća od pukog formalnog poštovanja zakona. Zaštitnik građana je takođe dužan da ispituje etičnost, savesnost, nepristrasnost organa, kao i poštovanje dostojanstva građana i ostale karakteristike javne uprave. Sa punim pravom građani očekuju da one, koje kao poreski obveznici plaćaju, očekuju da ove karakteristike i budu ispunjene. Što se uloge nas, narodnih poslanika tiče, imali smo priliku i u prethodnim izlaganjima kolega, da još jedno ponovimo da narodni poslanici biraju i razrešavaju Zaštitnika građana, a po onoj kontrolnoj funkciji imaju pravo da vrše nadzor. S tim u vezi, analizirajući ovaj vaš izveštaj danas, za 2018. godinu, moram priznati da je ispred vas stavljen jedan težak, ali očigledno ne nesavladiv zadatak koji ste vi, uz probleme koje ste nasledili iz prošlosti, zaista uspeli da prebrodite. Upoređujući statistiku koju ste nam u izveštaju predočili, mislim da je jako važno, primetan je veliki broj nerešenih slučajeva, odnosno predmeta iz prethodnih godina. Dakle, preciznije, nasledili ste 2.720 starih predmeta. Poređenja radi, u 2018. godini broj primljenih predmeta iznosi 3.338. Dakle, ako sam ja dobro razumela, vi ćete me ispraviti, po ovim podacima, kada ste preuzeli odgovornost Zaštitnika građana, ova institucija je već gotovo godinu dana bila u zaostatku. Iz tog razloga, posebno bih istakla pojedine kampanje koje ste odmah po preuzimanju dužnosti sami inicirali, to su i podstakli, kampanja „Otvorena vrata Zaštitnika građana“ u Beogradu, kampanja „Dani ombudsmana unutrašnjosti Srbije“, koje su u potpunosti zaživele i opravdale svoj cilj, a upravo cilj ima veze sa ovim što sam prethodno rekla, a to je potreba da se smanji broj građana, broj predmeta koji su ostali u potpunosti bez odgovora Zaštitnika građana. Takođe, način rada moram ovom prilikom da pohvalim, jer smatram da neposredan razgovor i neposredan kontakt sa ljudima jeste ono upravo što vraća i garantuje da će se poverenje građana vratiti u ovu instituciju, što ujedno, ja mislim, omogućava jednu bolju efikasnost. Takođe, formiranjem Odeljenja za hitne intervencije smatram da ste postali dostupniji građanima, a posebno je to dragoceno kada su u pitanju najosetljivije grupe stanovništva, a imali smo prilike u Izveštaju da vidimo i na kakve ste sve situacije nailazili i gde ste imali potrebu da intervenišete vrlo brzo. Sagledavajući ovaj vaš izveštaj, u nekoliko segmenata dotakli ste se apsolutno svih prava i sloboda koje su zagarantovane Ustavom Republike Srbije i zakonima Republike Srbije. Osvrnuću se na nekoliko segmenata koje ste istakli. Pre svega, želim da razgovaram sa vama i da razmotrimo deo koji se tiče stanja prava deteta jer, kao neko ko učestvuje u radu skupštinskog Odbora za prava deteta u ovoj problematici, smatram takođe brigu o deci i o našim najmanjim i najdragocenijim stanovnicima jednom od najvažnijih tema kojom jedna država, ozbiljna država, ozbiljna vlast moraju i imaju obavezu da se ozbiljno bave. Vi ste podneli poseban izveštaj vezano za ovu temu. Moram napomenuti, zarad javnosti, s obzirom da ste se kritički u ovom delu Izveštaja osvrnuli na postojanje dečijih i ranih brakova, kako smo to nazvali, da je država Srbija, a vi to znate, ali zarad javnosti ovo moram da istaknem, odreagovala na ovaj problem i osnovala Nacionalnu koaliciju za okončanje dečijih brakova, koja će raditi na otklanjanju ovih institucionalnih, društvenih, različitih prepreka koje postoje u ovoj problematici, kako bi u potpunosti dečije brakove na teritoriji Republike Srbije iskorenili. Institut Zaštitnika građana, kažem i napominjem, ovo zna, jer učestvuje, pored ostalih predstavnika Narodne skupštine Republike Srbije, Vlade Republike Srbije, Koordinacionog tela za rodnu ravnopravnost, nevladinog sektora, različitih udruženja, itd, Zaštitnik građana učestvuje takođe u ovom problemu vrlo aktivno. Ono što bih još dodala kao reakciju države na prepoznatu izuzetnu potrebu za brigu o deci jeste zakon koji je trenutno u proceduri javnog slušanja, to je zakon o imenovanju zaštitnika za prava deteta, dakle posebno za prava deteta. Smatram to još jednim korakom u prepoznavanju značajnosti ovog problema i jednog sistemskog odgovora gde ćemo zaista sveobuhvatno imati priliku da se kroz još jednu instituciju zaštitnika brinemo o problemima onih koji su nam, kažem, najdragoceniji. Takođe, verujem da ćemo u sledećem izveštaju imati priliku i da konkretnije razgovaramo na ovu temu, s obzirom da ćemo već imati u toku 2019. godine rezultate. Takođe, deo koji mi je bio zanimljiv i volela bih da se osvrnem na njega, jeste vaš Izveštaj koji se odnosi na deo rodne ravnopravnosti, odnosno vidim da je trend izvršenja preporuka Zaštitnika građana u ovom delu 83,33%, što je u apsolutnim brojkama u stepenu izvršenja zaista, nadam se da će biti visok taj stepen izvršenja i u narednom periodu, jer vidim da se mišljenja Zaštitnika građana izvršavaju i uvažavaju, što je jako važno u ovom segmentu. Jer, pored činjenice da je po ovim pitanjima Srbija daleko odskočila, što se tiče i regiona i Evrope, po temi rodne ravnopravnosti, s tim u vezi učešća žena u politici, mislim da je i dalje, a tu ste u pravu, u Izveštaju kada ste kritički rekli da je ipak na lokalnim samoupravama da odreaguju, ja se tu moram složiti sa vama. Lokalne samouprave jesu te koje moraju osnažiti pitanje rodne ravnopravnosti kroz formiranje obavezno saveta za rodnu ravnopravnost i kroz veću podršku koju moraju ovom telu dati. Ono što je jako bitno i važno napomenuti, a svakako jeste nešto što je ova Vlada inicirala jeste Nacionalni akcioni plan zapošljavanja, u skladu sa opštim i posebnim protokolom za zaštitu žena od nasilja, koji propisuju subvencije za zapošljavanje lica iz kategorije teže zapošljivih lica, gde upravo spadaju žene žrtve porodičnog nasilja. To je veliki doprinos Vlade, resornog ministarstva, predstavlja meru aktivne politike Vlade u rešavanju ovog značajnog i velikog problema, gde moram napomenuti, kada je u pitanju problem konkretno prevencije nasilja prema ženama, nasilja u porodici, nasilja prema deci, nijedna vlast do sada nije preduzela ovoliko konkretnih mera i zauzela apsolutnu nultu toleranciju prema nasilju, prema bilo kom obliku nasilja, pogotovo nasilja prema deci, nasilja u porodici i nasilja prema ženama. Međutim, da ne ispadne da vas ovo hvalim, imam i jednu vrstu jedne male kritike, a možda nisam u pravu, pa ćete me vi ispraviti ukoliko nisam. U Izveštaju nisam mogla da pronađem nijednu vašu osudu, niti bilo koji deo koji se odnosi na učestale napade na žene koje participiraju u politici, a smatram da ste možda samoinicijativno imali nekoliko osnova da to učinite. Tu pre svega mislim na napade na predsednicu parlamenta Maju Gojković, predsednicu Vlade Anu Brnabić, kojoj je čak bilo prećeno smrću, silovanjem i vešanjem, i na mnoge druge žene koje participiraju i aktivne su kao nosioci javne vlasti i javnih funkcija, a trpele su verbalno nasilje od strane muškaraca koji takođe vrše javnu vlast. Ispravite me, kažem, tu ako sam pogrešila i ako sam možda negde propustila u sredstvima javnog informisanja da čujem vašu osudu i vašu ocenu, ali svakako, ako ste to i učinili, smatram da je ova pojava trebalo da se nađe u ovom vašem Izveštaju. Takođe, ono što je dosta olakšalo rad Zaštitniku građana i smatram kao nešto što je vrlo važno, u čemu je ovaj parlament učestvovao donošenjem Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, a vama dosta olakšalo rad, koji je usvojen 2018. godine, predstavlja takođe jedan dobar primer, prepoznat primer potrebe građana, društva, jer smo imali jednu veliku barijeru u pristupu besplatnoj pravnoj pomoći za većinu ili veći deo onog dela stanovništva koje predstavljaju osetljivije grupe stanovništva. Ovo je u velikoj meri olakšalo rad Zaštitnika građana, verujem, i svakako, ako ništa drugo, upotpunilo je pravni okvir u postupanju i delovanju istog. Takođe, ne mogu da se ne osvrnem na deo Izveštaja koji ste predstavili, a koji se odnosi na probleme sa kojima vam se javljaju pripadnici nacionalnih manjina. S obzirom da je moje mišljenje po mnogim izveštajima koje pratim u okviru parlamenta da nacionalne manjine, pogotovo u Srbiji, zaista imaju sva prava, sve mogućnosti zagarantovane Ustavom i zakonima, u ovoj oblasti moram podvući nešto što ste vi takođe sami istakli, to je značaj usvojenih izmena zakona koji se odnose na poboljšanje kvaliteta života pripadnika nacionalnih manjina koji su takođe ovde u setu zakona u parlamentu pre izvesnog vremena u 2018. godini i usvojene. Vi ste se osvrnuli na mađarsku nacionalnu manjinu, na pripadnike mađarske nacionalne manjine. Ja sa ponosom mogu reći da je saradnja između Srbije i Mađarske na istorijskom vrhuncu i da ove dve zemlje nikada nisu imale ovako visok i napredan nivo bilateralne saradnje, a na tome možemo da zahvalimo samo jednom čoveku, to je Aleksandar Vučić, predsednik Republike Srbije, koji izuzetno, jednom strateškom i zdravom politikom neguje spoljne odnose i spoljnu politiku generalno. Koliko je visok nivo saradnje između Mađarske i Srbije govori možda upravo izjava koju je dao šef mađarske diplomatije juče Peter Sijarto, koji je izjavio da je Srbija primer za brigu o nacionalnim manjinama, jer ljudska prava su jezik osnovnih ljudskih prava i njihovo poštovanje i zaštita utiču na svakodnevni život građana i na njihov standard. Iz tog razloga smatram da su ove ocene koje stoje u vašem izveštaju vrlo blizu onoga što jeste zaista realnost, dakle, imamo jako dobar odnos sa svim pripadnicima nacionalnih manjina, a posebno moram istaći pripadnike mađarske nacionalne manjine. S obzirom da kritički kontrolni pristup jeste nešto što je dragoceno svakoj vlasti, gde se neposredno može sagledati efekat svih aktivnih politika koje vi pružate kao sistem, vaša pozicija kao Zaštitnika građana u ovom smislu je zaista dragocena i neprocenjiva, jer vašom reakcijom mi imamo mogućnost da prepoznamo probleme u sistemu i da sistem menjamo i unapređujemo u skladu sa potrebama građana. Nijedna vlast kao ova, na čelu sa predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem, nije bila bliža narodu, nije bila bliža građanima i aktivno radila na rešavanju problema običnih ljudi, sve u cilju toga kako bi životni standard bio veći i kvalitetniji. Upravo je ta posvećenost svakom pojedincu vidljiva na svakom koraku danas. Pojedinac je u sferi interesovanja politike Vlade, politike predsednika Srbije Aleksandra Vučića, celokupne politike SNS, zdrava, pristojna Srbija, Srbija u kojoj se otvaraju nova radna mesta, zidaju nove fabrike, zidaju bolnice, posle desetina decenija se ulaže u infrastrukturu, ulaže se u nove puteve. Zamajac razvoja se tu ne zaustavlja. Videli ste iz sredstava informisanja, predsednik Aleksandar Vučić je najavio jedan novi investicioni ciklus od 10 milijardi evra, a koliko se vodi računa o svim segmentima društva, predstavlja i činjenica da će od ovih 10 milijardi dve milijarde evra čak otići isključivo i samo za one koji čine budućnost Srbije, a to su mladi ljudi. Takođe, ne mogu da propustim priliku da kažem da je Srbija u prošloj godini imala rast od 4,1%. Druga smo zemlja u Evropi po nivou privrednog rasta, a investicije su premašile strane direktne investicije od 3,3 milijarde evra, a predikcije su da će one biti u budućnosti i veće. Srbija se gradi, Srbija vodi balansiranu spoljnu, unutrašnju politiku, sa tačnom vizijom i strategijom razvoja. Sve gore pomenuto, sveukupno je bitno i važno kada pričamo o pravima i slobodama građana i o brizi o pojedincu. S obzirom da institut Zaštitnika građana radi u okviru preporuka, mišljenja i zakonodavnih inicijativa i vrši i zadužen je da štiti i unapređuje poštovanje sloboda i prava građana u odnosu na organe i organizacije koje vrše javna ovlašćenja, na taj način se Srbija opredelila za jedan demokratski pristup, demokratski odnos između građanki i građana i između vlasti. Krajnji zajednički cilj svake demokratske vlasti i Zaštitnika građana jeste doprinos ostvarivanju prava i sloboda, principa jednakosti i očuvanju, pre svega, dostojanstva građanki i građana. S tim u vezi, izveštaj koji ste podneli pokazuje da institucija Zaštitnika građana živa i vraćena građanima gde joj je oduvek i bilo mesto. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Božić. Reč ima predstavnik predlagača mr. Zoran Pašalić.
Zahvaljujem. Veliko mi je zadovoljstvo da posle četiri godine u ovom formatu u plenumu predstavim Izveštaj Zaštitnika građana za 2018. godinu. Ubeđen sam da će se u ovom formatu i nadalje Izveštaj Zaštitnika građana prezentovati, biti dat poslanicima republičkog parlamenta na uvid, i svakako, biti podložan svakoj vrsti diskusije, uključujući i svaku vrstu kritike na rad institucije Zaštitnika građana. Jedino što mi je žao, to je što narodni poslanici parlamenta Republike Srbije nisu ovde danas u većem broju, razlozi su ti, i sami ste ti rekli, hvala vam, a to je da u ovom izveštaju i o postupanju institucije Zaštitnika građana nema politike, nema političkih afiniteta i animoziteta, da moje koleginice koje sede sa mnom, moje kolege iz institucije i ja, smo obavili razgovor sa hiljadama građana, gledajući ih oči u oči i da smo mi institucija koja najbolje poznaje ono što smeta građanima Srbije u svakodnevnom životu i da to ne može biti politička tema, već suštinski tema koja treba da interesuje sve, kako građane Republike Srbije, tako sve one koji participiraju vlasti, bez obzira ko je od te tri grane vlasti. Iz poštovanja prema građanima Republike Srbije, prema vama poštovani narodni poslanici, ja ću uvodnu reč svog Izveštaja pročitati, jer nisam ubeđen da građani Republike Srbije, i ako ona postoji, nalazi se ceo izveštaj na platformi, na sajtu Zaštitnika građana, mnogi su ga preuzeli, da su sa njim upoznati. Tako da ću, hvala vam na razumevanju, tako da ću vam oduzeti vam par minuta da pročitam uvodnu reč, Izveštaja Zaštitnika građana za 2018. godinu. Stajaću iz poštovanja prema građanima koji su me preko vas, narodni predstavnici birali, i koji zajedno sa vama prate moj rad i očekuju rezultate toga rada. Ljudska i manjinska prava i slobode, temeljna su vrednost na koje se pored vladavine prava i socijalne pravde, načela građanske demokratije i pripadnosti evropskim principima i vrednostima zasniva Republika Srbija. Za vladavinu prava može se reći da uvek u sebi sadrži dve univerzalne funkcije. Prva, da je to čuvar individualnih sloboda i autonomije građana, kao i da je to isključivo vezano za mogućnosti i stabilnosti poretka jedne države ili jedne zajednice. Titulari ljudskih prava su građani, a obaveza države da se prava i slobode utvrđene Ustavom i zakonom ne krše, već poštuju. To su ujedno i osnovni postulati u našem radu pretočeni u Izveštaj koji predstavlja presek stanja o poštovanju ljudskih i manjinskih prava u postupanju organa javne vlasti u Srbiji prema građanima i dokument o načinu i rezultatima rada ove nezavisne kontrolne institucije. Ovo je 12 redovni godišnji izvešta Zaštitnika građana, a drugi koji podnosim od kada obavljam ovu funkciju. U skladu sa Zakonom godišnji izveštaj sadrži podatke o aktivnostima Zaštitnika građana, uočenim nedostacima u radu organa uprave kao i predloge za unapređenje položaja građana pred organima uprave. Imajući u vidu da Zakon o Zaštitniku građana posebno akcentuje značaj specijalističkih oblasti Izveštaj sadrži pregled po ovim oblastima i to: prava deteta, rodna ravnopravnost, prava nacionalnih manjina, prava osoba sa invaliditetom i starijih i prava lica lišenih slobode. Pored toga tzv. resori dobre uprave grupisani su u tri kategorije: građansko politički, ekonomsko imovinski i socijalno kulturna prava. U toku izveštajne godine Zaštitniku građana se obratilo preko 9000 građana, a primljeno je skoro 3400 pritužbi u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava. U toku 2018. godine Zaštitnik građana je ukupno uputio 297 preporuka organima uprave, od ukupnog broja upućenih preporuka najveći broj 144 odnosi se na rodnu ravnopravnost. Najveći broj pritužbi građana u 2018. godini odnosio se na rad predstavnika izvršne vlasti, posebno ministarstava oko 20% svih pritužbi, dok je procenat pritužbi koje se odnose na rad jedinica lokalne samouprave oko 13% svih pritužbi. Takođe, građani su prituživali i na rad pravosudnih organa 11% svih pritužbi. U najvećem broju građani su se prituživali na kršenje prava u oblasti dobre uprave te ekonomsko-imovinsko, socijalnoj i kulturnoj sferi. Pritužbe građana govore o egzistencijalnim problemima i nezaposlenosti ali i o neefikasnoj državnoj upravi koja ćuti kada treba da postupi u korist građana. U radu organa uprave učestalo dolazi do povrede ili uskraćivanja prava građana kao i ponavljanje istih ili sličnih problema u radu. U ovom izveštajnom period Zaštitnik građana beleži intenzivnije aktivnosti Vlade na modernizaciji rada državne uprave kroz razvoj i primene različitih elektronskih servisa koji se ogleda u stalnom proširenju i uvođenju novih e-usluga za građane i privredu. Napredak se ogleda u ozbiljnom pristupu i učestalijim aktivnostima usmerenim na usavršavanje kadrova iz oblasti dobre uprave. Kampanje „Otvorena vrata“ Zaštitnika građana u Beogradu i „Dani ombudsmana“ u unutrašnjosti Srbije u potpunosti su zaživele i opravdale svoj cilj. U nameri da vratim instituciju Zaštitnika građana njenim građanima i efikasnije ih zaštitim od potencijalne zloupotrebe vlasti, kampanju iz Beograda proširio sam i na druge gradove i opštine Srbije, kao što sam i obećao u svom uvodnom izlaganju prilikom izbora. Tokom izveštajne godine, u redovnim i vanrednim terminima sastao sam se lično, sa skoro dve hiljade građana u Beogradu i drugim gradovima i opštinama u Srbiji. Građani su upozoravali na loše iskustvo sa javnom administracijom, prituživali se na dugotrajni proces dobijanja javnih isprava, zloupotrebe u postupanju izvršitelja koje ih dovode na rub egzistencije, ukazivali na probleme sa inspekcijom, žalili na efikasnost sudske uprave, lokalne samouprave, poreske službe i zdravstvene administracije. Praksa prijema građana pokazala se kao veoma dobra, budući da građani su lično želeli da mi izlože svoje probleme koje su kako upozoravali u procedurama birokratskog lavirinta građani se „ne vide“, građani se „ne čuju“, još manje razumeju. Meni i mojim saradnicima, su takvi razgovori omogućili precizniji uvid, ne samo u probleme građana, u ostvarivanju njihovih prava, već i u radu državnih organa i njihove eventualne propuste. U skladu sa svojim nadležnostima, razgovarao sam sa predstavnicima državnih organa i lokalnih samouprava, na čije propuste su se građani prituživali i traži se uočene nepravilnosti isprave. Drugi prioritet u radu bila je osnaživanje kapaciteta Zaštitnika građana, što je delimično učinjeno usvajanjem Pravilnika o unutrašnjem uređenju i sistematizaciji radnih mesta u stručnoj službi Zaštitnika građana. Novom sistematizacijom u decembru 2018. godine, formirano je odeljenje za hitna postupanja, koje po pozivu na osnovu pritužbe, dostupnih informacija, ali i sopstvene inicijative, hitno reaguje u rešavanju problema građana. Ovom organizacionom jedinicom stručna služba postaje efikasnija i dostupnija građanima o čemu govore njeni prvi rezultati u rešavanju problema. Prvenstveno zaštite prava deteta, osoba sa invaliditetom i starijih, kao i imovinsko-pravnih odnosa. Takođe posebna organizaciona jedinica u okviru službe Zaštitnika građana, koja obavlja posle nacionalnog mehanizma za prevenciju torture, ojačana je povećanjem broja izvršilaca, koji će raditi na unapređenju i zaštiti prava lica lišenih slobode i sprečavanju torture. Namera mi je da ovo odeljenje u skladu sa svojim pojačanim kapacitetima poveća broj poseta, posebno nenajavljenih mestima gde se nalaze ili se mogu nalaziti lica lišena slobode, kako bi se pojačao nadzor po svim zatvorskim institucijama i odeljenjima. Iako položaj osuđenika kao i lica na policijskom zadržavanju, ostaje i dalje u fokusu ovog odeljenja, u budućnosti jednaka pažnja će biti usmerena na institucije socijalne zaštite i psihijatrijske klinike, njihova zatvorena odeljenja u kojima se nalaze najosetljivija kategorija građana, poput psihijatrijskih bolesnika, starijih, dece, odraslih sa mentalnim i intelektualnim poteškoćama, u kojima takođe može doći, a svedoci smo sve češće i dolazi do slučajeva ozbiljnog kršenja prava korisnika i pacijenata. O tome će institucija Zaštitnika građana, vama poštovani poslanici, podneti na vreme poseban izveštaj. Osim toga, odeljenje nacionalnih mehanizma za prevenciju i torturu će nastaviti i produbiti saradnju sa udruženjima koji se bave zaštitom ljudskih prava, ali će uspostaviti saradnju i sa akademskom zajednicom i sprovesti istraživanje u cilju dobijanja celovite slike položaja svih osetljivih kategorija. Predstoji usvajanje i izmena i dopuna Zakona o Zaštitniku građana, što je obaveza i koja je predviđena i akcionim planom za Poglavlje 23. pregovorima sa EU. Izmenama i dopunama Zakona trebalo bi ojačati mandat i garancije nezavisnosti institucije. Izveštajnu godinu obeležilo je i potpisivanje Memoranduma o razumevanju sa kolegama iz četiri države. Bilateralni sporazumi potpisani su sa Ombudsmanom - Bugarske, Turske, Slovačke i Rusije. U međuvremenu još četiri bilateralna sporazuma sa Rumunijom, Grčkom, Severnom Makedonijom i Crnom Gorom. Da pojasnim. Ovi sporazumi omogućuju bez želje da institucija Zaštitnika građana preuzima nečiji, tuđ posao, prvenstveno da radi poslove koje radi uobičajeno diplomatija, da brže, efikasnije i na veće zadovoljstvo građana reši probleme naših građana ili njihovih porodica koji žive, rade ili se nalaze u zemljama koje sam pomenuo i svim drugima u koje se naši ljudi nalaze, žive, rade ili trenutno borave. Postoji niz primera, spreman sam da odgovaram na pitanja u vezi sa tim, gde su se oni u praksi pokazali kao jako dobri. Njima je predviđeno ne samo saradnja, već i jačanje prijateljskih odnosa i uzajamne saradnje između institucija u oblasti zaštite ljudskih prava i sloboda. Memorandumima su definisani postupci i saradnja Ombudsmana u slučajevima kršenja ljudskih prava i sloboda državljana Srbije na teritoriji druge strane, zemljice potpisnice i obrnuto. Postoje kritike koje kažu da sama saradnja Ombudsmana je u samom otpisu onoga što se smatra ovlašćenjima Ombudsmana. Mišljenja sam i pokazalo se u praksi da ova dvostrana saradnja, odnosno ta bilateralna saradnja je pokazala daleko veće efekte samo od momenta kada su krenulo u takvu vrstu kontakata i formalizacije tih kontakata za vrlo kratko vreme, radi se nekoliko meseci. Dogovorena je razmena iskustava najboljih praksi i informacije koje se odnose na postupanje po pritužbama i održavanje zajedničkih događaja na komunikacijskim platformama međunarodnog instituta Ombudsmana i evropskog instituta Ombudsmana i drugih organizacija i mreža. Planirano je i u određenom broju slučaja sprovedeno zajednički projekti i programi organizovanje uzajamnih poseta, stažiranja, obuka i pružanja praktične pomoći u oblasti zaštite ljudskih prava. Ombudsmani, odnosno zaposleni u institucijama za zaštitu ljudskih prava bez obzira na njihovo ime, su boravili u Republici Srbiji, koristeći iskustva naših institucija u pogledu zaštite ljudskih prava, a takođe su zaposleni iz institucija Zaštitnika građana, takođe imali obuke koje su unapredile, siguran sam, i rad institucije Zaštitnika građana u Republici Srbiji. Inicirao sam formiranje mreže Ombudsmana Balkana, radi boljeg, i povezivanje institucija ombudsmana u državama regiona kao i identifikovanje zajedničkih problema sa kojima se balkanske države suočavaju. Zašto je bilo bitno imati ovu vrstu kontakata? Balkan je geografski plan ali svakako i kurtuloški, svakako spada i u ono što zovemo mentalitet jedne oblasti sa malim razlikama i odstupanjima u pogledu razmišljanja o rešavanju pojedinih problema sa istom ili sličnom ili istorijom koja dodiruje ove narode. Ono što je u ovom trenutku najvažnije, a to je sa velikom fluktuacijom građana iz ovih zemalja koje geografski pripadaju Balkanu među sobom. Sve to je imalo značaja da se njihovi problemi, jer cilj je bio rešavanje njihovih problema, sa ne malim brojem primera gde su građani kako Republike Srbije tako i ostalih zemalja balkanskog poluostrva, imali probleme koje su preko ovih institucija brže i efikasnije rešavali, baš u ovom trenutku se rešavaju problemi građana koji se nalaze u Republici Srbiji, a koji su inicirale kolege iz institucija Zaštitnika ljudskih prava u ovim zemljama. Od novembra 2018. godine, u Sofiji su ove oblasti prepoznate i na tom sastanku je dogovor da se ovakva jedna mreža eventualno, eventualno naglašavam, formira zbog upravo onog što sam naveo to je specifičnost istorije mentaliteta kulture, ekonomskog razvoja, često između zemalja koje se nalaze na balkanskom poluostrvu. Ukratko, ovo su osnovne aktivnosti koje su obeležile prošlu godinu. Ponovio bih da mi je posebno zadovoljstvo što danas razmatramo godišnji Izveštaj Zaštitnika građana i nadam se da će organi javne vlasti uzeti u obzir kritičke ocene, koje smo joj uputili u cilju njihovog efikasnijeg rada i zaštiti i unapređenja ljudskih i manjinskih prava. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem predstavniku predlagača, magistru Zoranu Pašaliću, Zaštitniku građana. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč povodom razmatranja redovnog godišnjeg Izveštaja Zaštitnika građana za 2018. godinu, dakle tačka 2. dnevnog reda. Reč ima najpre narodni poslanik Muamer Zukorlić. (Nije prisutan.) Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. (Nije prisutan.) Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. (Nije prisutan.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite, kolega Komlenski.
Prisutan. Dame i gospodo, drugarice i drugovi, meni je zadovoljstvo da danas razgovaramo o Izveštaju koji je blizu onakvog kakvog Srbija zaslužuje da ima kada je u pitanju rad Zaštitnika. Naime, gotovo do perfekcije izbalansiran odnos između rada Zaštitnika građana, njegovog prava da dostavlja preporuke praktično posrednim putem utiče i na rad svih drugih državnih organa, ali uprave do one crte i granice do koje to Zakon i dobra vera, kako to mi pravnici znamo da kažemo, dozvoljavaju. Tačno i jasno izbalansirano i definisano, bez mogućnosti da se ostavi bilo kakav prostor, bar za sada, što u radu, što u ovom izveštaju da se kaže da ovde postoji bilo kakva primesa politike, politizacije i namere za uzimanjem i zauzimanjem tuđih, tako da kažemo, ovlašćenja, misleći na one institucije čiji rad Zaštitnik prati. Ono što su posebne oblasti koje mene zanimaju, za koje mislim da su dosta dobro pokrivene radom Zaštitnika građana, jesu iz oblasti prava deteta, prava osoba sa invaliditetom, prava nacionalnih manjina, pravde i pravosuđa, zaštite životne sredine, socijalne zaštite i penzijsko-invalidskog osiguranja, kada je u pitanju zaštita naših građana na KiM je nešto o čemu ću nešto malo kasnije posebno govoriti i oblast službene upotrebe srpskog jezika i ćiriličnog pisma. Mislim da su jasno postavljeni ciljevi do kojih treba stići unapređenjem prava koje sve ove, posebno ranjive kategorije imaju, konstatacije šta je to što u ovom trenutku država ili državni organi ili pojedinci koji su zaduženi i ovlašćeni da odlučuju o nečijim pravima, mogu i treba da učine da bi se to poboljšalo i praktično jedno uputstvo i ukazivanje na koji način bi se do takvog rezultata u ovom trenutku došlo. Nemamo ovde samo, ono što smo imali ranije, želje, čestitke i pozdrave, šta to zamišlja neko, kako treba da bude idealan život u Srbiji i politizacija, kakva je bila u izveštajima koje smo imali prilike da čitamo kada je u pitanju neko, čije ime ja i ne želim da spominjem više, bio Zaštitnik građana, pre gospodina Pašalića. Kada govorimo o pravima nacionalnih manjina, jedna mala sugestija sa moje strane, gde mislim da Zaštitnik građana može da odigra jednu jako važnu ulogu. Potpuno se slažem sa ovim sugestijama, kada je u pitanju izrada kataloga imena, ili to je jedna od bitnih stavki i prava na koje nacionalne manjine imaju u Srbiji. Na još neke segmente na koje ste ukazali, ali mislim da Zaštitnik građana može dosta dobro da utiče i sugestijama, pogotovo kada je u pitanju albanska nacionalna manjina, i da ukaže na potrebu i sa njihove strane da poštuju propise Republike Srbije, jer i to direktno utiče na mogućnost realizacije njihovih prava. Mislim da to da jednostavno bojkot učešća u popisu koji smo imali, je umanjio neke zakonske pretpostavke, ne obaveze, nego pretpostavke koje su morali da budu ispunjene da bi i Republika Srbija i njeni državni organi na kvalitetniji način imali uslova i mogućnosti da prava i Albanaca, koji žive u Preševu, Bujanovcu, Medveđi i širom Republike Srbije, budu na jednom malo boljem i na malom višem nivou. Na tome treba ukazati na to da i neodgovornost nas samih kao građana kada ne poštujemo državu u kojoj živimo, može da dovede do toga da neka svoja prava na teži način realizujemo. Ono što bih ja posebno pitao gospodina Pašalića, jeste i konstatacija kada je u pitanju KiM, gde je Zaštitnik građana samo konstatovao, praktično da nije u mogućnosti da svoju funkciju vrši na odgovarajući način. Ja bih zaista zamolio da Zaštitnik nam kaže šta, kada i kako je pokušavao da dođe u poziciju da svoje poslove obavi i na KiM, od koga je bio sprečen, od koga je bio onemogućen? Mislim da je jako važno da ova institucija pored svih drugih institucija u Republici Srbiji koje vode računa o svim građanima Republike Srbije, bez obzira na nacionalnu pripadnost na teritoriji KiM, ukaže i Međunarodnoj zajednici, jer upravo kapacitet koji Zaštitnik građana ima kao nezavisna institucija u ovakvoj situaciji zaista može potpomoći tome da ljudi iz EU, Velikih sila, svi oni koji žive van teritorije Srbije na ozbiljan i odgovoran način lakše shvate kakvom položaju žive građani Republike Srbije na KiM, a koliko su posebno u teškoj poziciji pripadnici srpske zajednice. Zaista ne mislim da iko na KiM živi dobro, ni pripadnici albanske nacionalne manjine, koji su potpuno nezadovoljni ovakvom divljačkom vlašću, uslovno rečeno vlašću, bolje rečeno okupacionom vlašću trenutno koja tamo funkcioniše, ali to ne smeju da kažu, to su moja lična saznanja od mojih kolega advokata koji rade na teritoriji KiM. Zato mislim da je jako važno da i u ovom segmentu i Zaštitnik građana da još veći doprinos u odnosu na ovo što je bilo do sada. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Komlenski. Reč ima predstavnik predlagača, magistar Zoran Pašalić, Zaštitnik građana. Prijavite se. Izvolite.
Hvala lepo. Pokušaću da kroz primere odgovorim na vaša pitanja. Prvo jedno malo pojašnjenje. Institucija Zaštitnika građana nije podržala istopolne brakove, već zajednice života. Reći ću vam koji su razlozi. Razlozi su zaštita prava građana, u ovom konkretnom slučaju su imovinska prava. Ako dvoje pripadnika istog pola imaju zajednicu života od nekoliko decenija u kojoj stiču određenu imovinu, smrću jednog od njih, ovaj drugi u ovakvim zakonskim rešenjima nema nikakva prava, osim ako pojedinačnim aktom mu njegov partner to ne ostavi. To je vrlo bitna postavka ispunjenja određenih imovinskih prava koje spadaju u korpus ljudskih prava. Što se tiče pitanja koje je gospodin Komlenski izneo, postoje administrativne prepreke i tu ću vam dati primer. Više nam se građana KiM ili naših sugrađana koji živi na KiM obraćalo sve ono što je skopčano sa radom institucije u ovom delu Srbije se rešava kao i druge slučajeve. Ali postoje slučajevi gde se to ne može uraditi isto administrativno praktičnih razloga, kao što je registracija ili pre registracija oružja koje fizički mora biti doneto sa KiM ovde preko administrativne granice što bi moglo da napravi problem građana. Tu postoji još niz problema u toj saradnji. Kada kažem problema, problemi se uglavnom odnose na administrativno-tehnička pitanja, a ne volju institucije Zaštitnika građana da pruži apsolutnu zaštitu tim licima, odnosno našim sugrađanima koji žive na Kosovu i Metohiji.
Zahvaljujem, gospodine Pašaliću. Pravo na repliku, narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem na drugom delu odgovora. Nisam govorio o vašem predlogu kada je u pitanju zajednica života istopolnih brakova. Lično, neću podržati tu inicijativu ni ako dođe ovde u Skupštinu, iz jednog prostog razloga, zato što to može da poremeti mnoge zakone u Republici Srbiji. Uvažavajući sve argumente koji ste rekli vezano za imovinu, ali mi imamo, jednostavno, jedan segment koji je bar do sada bio potpuno jasno definisan, a to je status vanbračne zajednice koji je izjednačen u svemu po pitanju sticanja imovinskih prava kada je u pitanju, tako da kažem, tekovina imovinska stečena u vanbračnoj zajednici, osim u situaciji kada postoji neotklonjiva bračna smetnja. U ovom trenutku, prema Ustavu Republike Srbije, postoji neotklonjiva bračna smetnja, jer zna se kako je propisana definicija braka. Ukoliko bi se ovako nešto usvojilo, istopolne zajednice bi bile privilegovane u odnosu na vanbračnu zajednicu gde su partneri različitog pola. Prema tome, da ne govorimo o nekim drugim stvarima gde zaista smatram da pripadnike LGBT populacije apsolutno treba zaštititi u svakom pogledu, pružiti im sve mogućnosti koje se tiču toga da nesmetano žive, napreduju, obrazuju se, žive kao svi mi ovde i takav pogled prema njima i imam, ali favorizovanje na ovakav način i uvođenje na mala vrata nekakvog u perspektivi budućeg zaključivanja braka između istopolnih, odnosno stvaranje isto polnih brakova, Pokret socijalista i ja lično nećemo podržati nikada. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Komlenski. Reč ima narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, kroz ovaj periodični izveštaj vidimo da se Zaštitniku građana obarilo više od devet hiljada građana, dok je primljeno preko tri hiljade pritužbi u kojima su građani uputili žalbe na povrede svojih prava. Osnovni problem i žalbe vidimo da su upućene na nezakonitost u oblasti povrede prava Poreske uprave, javnih izvršitelja, neefikasnoj sudskoj upravi, gde Zaštitnik građana, kako stoji u ovom izvešaju, nije nadležan da komentariše i kontroliše, gde je to jasno i rečeno u Ustavu Republike Srbije, član 138, ali želim i da se osvrnem i prokomentarišem jednu izjavu gospodina Pašalića, gde kaže da je Ombudsman tigar bez zuba. Složiću se sa tim, s obzirom da donosi preporuke, ali nema mogućnosti sankcija. U drugom delu ne mogu se složiti sa vama, gde ste rekli da nije potekla iz Srbij,e već iz EU. Sve što, gospodine Pašaliću, dolazi iz EU je tigar sa ogromnim zubima. Vama su se građani obraćali izražavajući sumnju u pravilnost i zakonitost postupanja javnih izvršitelja, kao i nezadovoljstvo rada Ministarstva pravde u vezi sa postupanjem po pritužbama na rad javnih izvršitelja i vršenja nadzora nad njihovim radom. Zato je SRS 15. oktobra 2018. godine podnela predlog da se ukinu privatni izvršitelji, a da se Zakon o izvršenju i obezbeđenju stavi van snage. Do sada smo više puta tražili da se ovaj predlog stavi na dnevni red. Pre dva meseca SRS je pokrenula peticiju za ukidanje javnih izvršitelja i do sada smo prikupili više od 100 hiljada potpisa i sa tom inicijativom želimo da se predlog SRS nađe pred narodnim poslanicima, čime bi ubedili skupštinsku većinu da nadležnost izvršitelja vrati sudovima sa uređenim zakonom i da se ukine bahatost i zloupotreba privatnih izvršitelja, koji već više godina progone i onako osiromašene građane Srbije. Četvrtina ovih pritužbi se odnosi na pravo deteta i nasilje nad decom. Zatim imamo i dosta primera nasilja u školama, gde je posebno izraženo vršnjačko nasilje. Imamo primedbi i na nasilje nad nastavnicima, što ovde nismo mogli pročitati u vašem izveštajima, i profesorima, o čemu se jako malo govori i gde su često nastavnici i profesori u nezavidnom položaju. Kako da postupe u takvim slučajevima maltretiranja i omalovažavanja od strane učenika, jer, kako god postupili, biće izloženi osudi javnosti. Kroz ovaj izveštaj vidimo da se Zaštitnik građana bavio zaštitom životne sredine, gde samo daje preporuke, deklarativno zalaganje i ništa više od toga. Dok nam je Srbija ogrezla u smeću, Zaštitnik građana u ovom slučaju je institucija koja ne može učiniti ništa, sem datog mišljenja i preporuka, čime gubi smisao zaštitnika. Još jedan od niza problema koji se uočava i o kojem smo mnogo puta slušali i govorili u ovom visokom Domu je i sprovođenje javnih nabavki i izbor izvršioca ovih radova. Zloupotreba javnih nabavki najčešće se sprovodi u gradovima i lokalnim samoupravama gde je primena Zakona o javnim nabavkama u rukama gradonačelnika i predsednika opštine, gde smo imali primera tih zloupotreba pa je došlo do hapšenja dela rukovodstva pojedinih opština zbog nezakonitog i nenamenskog trošenja budžetskih sredstava lokalnih samouprava. Kada su u pitanju mediji, koga tu Zaštitnik građana štiti? Želim da izrazim veoma nekorektno i neprofesionalno ponašanje Javnog servisa sa nacionalnom frekvencijom, a za koju Zaštitnik građana kroz ovaj izveštaj nije dao primedbu. Ta primedba se odnosi na prisustvo parlamentarnih stranaka na Javnom servisu i njihovih predstavnika, a posebno ignorisanje predstavnika SRS, dr Vojislava Šešelja od strane direktora Javnog servisa i njihovih urednika. Podsetiću kolege narodne poslanike da je posle 5. oktobra urednik RTS Bojana Lekić rekla da dok je ona glavni i odgovorni urednik SRS i dr Vojislav Šešelj neće imati pristup RTS. Evo, od tada do danas srpski radikali ostali i opstali, a pitam Zaštitnika građana gde je Bojana Lekić. Amanet dat tada na RTS i danas sprovodi ista uređivačka politika gospodina Bujoševića i njegovih saradnika. Na kraju, ovaj izveštaj je mogao i morao da bude realističniji za šta ovaj Zaštitnik ne snosi samo odgovornost, posebno u svetlu činjenica šta je i od koga sve nasledio. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Despotoviću. Reč ima predstavnik predlagača mr Zoran Pašalić, Zaštitnik građana.
Prvo i pre svega želim da se zahvalim poslaniku što je izneo jednu temu koja je ovde vrlo značajna, a koja je vrlo značajna za položaj Republike Srbije uopšte u eventulanim ili u evropskim integracijama, a to je ekološka sfera, koja u ovom trenutku ima ozbiljnu poteškoću u pogledu ostvarivanja ne samo prava na čistu sredinu, već i kršenja tih prava koje Zaštitnik građana može da navede u niz primera. Ono što je isto tako značajno to je da će to možda biti najskuplje poglavlje u pridruživanju Srbije EU. Na to ja ukazujem vama, poštovani poslanici kao vrlo značajnom pitanju koje se treba unaprediti već sada i da je Zaštitnik građana obraćao posebnu pažnju i upravo u ovim posetama koje ste vi izneli van Beograda, odnosno po gradovima i nisu to samo gradovi, već i po mestima u Srbiji, mi smo uočili i imamo evidenciju o mnoštvo ekoloških problema koje zaista treba u najhitnije vreme rešavati. Takođe, zahvaljujem poslaniku što je izneo probleme javnih nabavki, mada nažalost, to ne spada u domen naše nadležnosti, već državnog revizora i Agencije za borbu protiv korupcije, kao i javni servis, koji spada u nadležnost REM-a. A, mi smo spremni, kao institucija i kadrovski i organizaciono da u slučaju proširenja ovlašćenja Zaštitnika građana u izmenama i dopunama Zakona o Zaštitniku građana se prihvatimo i ovog posla, da kažem kolokvijalno, odnosno kontrole ovih oblasti. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Pašaliću. Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite, kolega Despotoviću.
Gospodine Pašaliću, jasno je to da, mislim da zaštita i osnovna prirode i građana Republike Srbije je jasna. Ja znam da je Poglavlje 27 mnogo bitno za Republiku Srbiju, a kada će to biti, to je pitanje, što kažu, Đekna još nije umrla, kada će, ne znamo. Te, i to poglavlje i sve ostalo što prati sve ovo, ali je osnovni problem da zaštitimo građane Republike Srbije. Ako se krećete, a verovatno se krećete Srbijom i videćete na svakom koraku smeće i đubre, gde ćemo sigurno imati problem ako dođe jednog dana i do tog ulaska u EU, što smatram sigurno da neće, ali je to problem da mi zaštitimo prevshodno naše građane, naš vazduh, našu vodu koju koristimo u Republici Srbiji. Nažalost, kažem, još jednom, taj problem, a za poglavlje ostavićemo ad akta. Prevashodno treba zaštititi građane Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Despotoviću. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite, koleginice Filipovski.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani gospodine Zaštitniče građana, pred vama nije bio lak zadatak i nije još uvek. Kada uporedim ovu instituciju Zaštitnika građana sa vašim prethodnikom i činjenicu da se prethodni Zaštitnik građana Saša Janković, pre svega, bavio politikom sa tog mesta, da je pravio veštačke afere, da je tvitovao za vreme svog rednog vremena, vređao narodne poslanike, na kraju se i kandidovao za predsednika države. Veliki broj građana je prezreo i prethodnog Zaštitnika građana i poverenje u ovu instituciju. Nasledili ste teško breme. Zaštitnik građana treba da radi po Ustavu i zakonu i vaše nadležnosti Zaštitnika građana su veoma jasno definisane. Vi ste, bez obzira na velike izazove sa kojima ste se suočili, uspeli da vratite poverenje velikog broja građana u vašu instituciju. Ove godine smo pre nekoliko meseci imali prilike da diskutujemo i polemišemo i na Odboru za prava deteta o delu koji se odnosi na prava deteta i ja sam i tada rekla, a i sada želim da ponovim, da je za mene najvažnije to što ste vi kao novi Zaštitnik građana, sa vašim timom, do sada uspeli da depolitizujete ovu instituciju i da vratite njen integritet. Dakle, uspeli ste da instituciju Zaštitnika građana približite i vratite građanima, da ih efikasnije zaštitite od zloupotrebe i to govore i podaci u ovom izveštaju i podaci koje ste vi izneli danas ovde. Praksa prijema građana se pokazala dobro, kao i kampanja u gradovima, u Beogradu, pa onda u gradovima širom Srbije. Nedavno sam pratila vašu posetu gradu Čačku, upravo tamo ste izneli ove ekološke probleme o kojima je i govorio prethodni narodni poslanik, a i uveli ste još jednu dobru praksu da se direktno čujete sa građanima Srbije. To su sve pokazatelji da vi sa vašim timom ispravljate greške vašeg prethodnika i da približavate instituciju Zaštitnika građana građanima. Svakako da jedan od prioriteta u vašem budućem radu treba da bude osnaživanje ove institucije. Podržavam i najavljene izmene i dopune Zakona o Zaštitniku građana, koje treba da, pre svega, ojačaju samu poziciju Zaštitnika građana i da na neki način ojačaju nezavisnost ove institucije. Takođe, jedan od važnih aspekata Zaštitnika građana treba da bude i koordinacija sa zaštitnicima građana u lokalnim samoupravama. Mislim da je to veoma važno. To nije mali posao. Dakle, 170 lokalnih samouprava, sa Kosovom i Metohijom, nije lako koordinirati, ali mislim da je to veoma važno i da vi shvatate značaj toga. Takođe, suočavate se sa velikim izazovima kada je u pitanju položaj osoba sa invaliditetom, osoba sa autizmom, kada je u pitanju rodna ravnopravnost, položaj Roma, prava deteta. Veliki problem imamo u toj oblasti sa nasiljem nad decom, sa iskorišćavanjem dece, sa zloupotrebama dece, sa prisutnošću dece na ulicama gradova koja prose. To je jedan ogroman problem, ali ne samo problem, nažalost, naše zemlje. Treba, po mom mišljenju, da razmenjujete iskustva sa vašim kolegama iz regiona i drugih zemalja i treba da upravo to povezivanje iskoristite i da ukažete i na probleme koje imaju Srbi u zemljama u regionu. Strašno je da u Albaniji, u Sloveniji još uvek nije priznata srpska nacionalna manjina, da imamo zemlje kao što je Bugarska, da po svom ustavu i zakonu uopšte ne priznaju nacionalne manjine, da ne govorimo danas o položaju Srba u Crnoj Gori, Srba u Hrvatskoj. Ogromni su to problemi. Iskoristite tu priliku i ukažite im na prava njihovih sunarodnika koje oni imaju u Srbiji i samo im recite da mi želimo reciprocitet, ništa drugo, da ta prava koja imaju Hrvati ili drugi narodi, Bugari, u Srbiji, da to imaju i Srbi u zemljama u okruženju u kojem žive. Na kraju, želim da iskoristim priliku i da vas ohrabrim i da vam kažem da prosto morate da budete jači i snažniji kada su u pitanju neke pojave u društvu, da se glas Zaštitnika građana čuje jače kada su u pitanju zloupotrebe dece, pa i zloupotrebe dece predsednika države, jer na taj način vi šaljete jasnu poruku i ohrabrujete i građane Srbije da vam se jave i da im pomognete u ugrožavanju njihovih ljudskih prava. Evo, ovih dana imamo jednu besomučnu kampanju na Nebojšu Stefanovića, potpredsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova, samo zbog toga što je javno rekao da se skupljaju dokazi protiv jednog političara, u pitanju je Dragan Đilas i odmah kreće besomučna kampanja. Da, Nebojša Stefanović je javna ličnost, kao i svi mi, ali i svi mi imamo pravo da se glas Zaštitnika građana čuje. Završiću ovo svoje izlaganje sa konstatacijom koliko su ljudska prava i dalje ugrožena u Srbiji, a na koje je ukazao predsednik Srbije Aleksandar Vučić u svom autorskom tekstu od juče. Citiraću ga samo u jednoj rečenici. Verujem da će to biti jedna dobra pouka i za vas u budućem radu, a i za sve nas. „Pređena je svaka granica učtivosti i elementarne pristojnosti u sveprisutnoj kampanji omalovažavanja svih koji misle drugačije od onih koji su umislili da pripadaju eliti.“ Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Pašaliću, razmatranje vašeg Izveštaja o radu za 2018. godinu pada nekako u određenim godišnjicama. Uskoro će biti dve godine kako se vi nalazite na tom mestu. Naime, izabrani ste 27. jula 2017. godine i ove godine je 210 godina od prvog uvođenja ombudsmana u Švedskoj. To znači da postoji i u pravnom sistemu negde oko 100 država. Poznat kao ombdusman, a kod nas je to prihvaćeno i naš Ustav je rekao da se to zove Zaštitnik građana. Mi smo o vama lično šta smo imali da kažemo rekli i u Odboru za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i u parlamentu kad ste bili birani. Ono sad što budemo govorili, to će se uglavnom više odnositi na instituciju Zaštitnika građana, a malo više na vas. Inače, kad bi se mi pitali ili da smo se pitali vi tu ne bi ni bili. Ne, vi kao Zoran Pašalić, nego ne bi bilo Zaštitnika građana. Vi ste malopre, odgovarajući kolegi Zoranu Despotoviću, istakli da nešto nije u vašoj nadležnosti. Tu ste vi bili u pravu. Mi smo za to da građani Srbije najviše prava ostvare preko sistema državne vlasti i mi jesmo ovde narodni predstavnici i naš osnovni cilj jeste to, što ne kažem da nije i vaš cilj. Mislim da je ovo EU nametnula, razne nevladine organizacije i razna regulatorna tela koja posluju i pod sumnjivim okolnostima i gde je izbor i u personalnom smislu bio vrlo štetan i po državu Srbiju i po građane Srbije. O vama ne pričam, odmah da bi znali o čemu se tu radi. Znači, Zaštitnik građana, Poverenik za informacije od javnog značaja, Zaštitnik ličnosti građana, a prisetite se samo u personalnom smislu dve prethodne ličnosti koje su imale, nažalost građana Srbije, obnovljen mandat i nisu oni bez razloga se bavili više politikom, nego onim što se naziva samostalnost ili neka regulatorna aktivnost, i to nije slučajno. Oni su projektovani kao takvi i našli se na tom mestu. Vi ste pokušali nešto drugačije. Jesu neki rekli da se malo više bavite nekim populističkim merama, izjavom kad ste rekli da je vaša plata nepristojna u odnosu na prosečnu platu od 400 evra građana Srbije, pa su onda neki iskoristili priliku da kažu da je to više populizam, nego stvarna vaša želja da pokušate da doprinesete nešto u radu građana. U čemu je još problem instituta Zaštitnika građana? Pored najbolje želje, vas je tamo negde oko 98, računajući i službu Zaštitnika građana po sektorima, kako ste već raspodeljeni, pa u tome što vi nemate konkretnu mogućnost da rešite i jedan problem. Nemate mogućnost da donesete zaključak kao najniži pravni pojedinačni akt, rešenje. Vi, znači, sve probleme rešavate preporukama. Koga one obavezuju? Skoro nikoga. Videli ste jednu situaciju, kada vas je kritikovao predsednik Narodne skupštine, kolege su aplaudirale, a kada vam se šef poslaničke grupe skupštinske većine izvinio, kolege su, takođe, aplaudirale. O čemu se tu radi? Vrlo jednostavno pitanje. Tako je i vaše delovanje mogućnost da konkretno građani Srbije imaju od toga neku korist. Šta vi možete da uradite kad vam stigne određena pritužba, kada se pritužba odbaci, jer nije iskorišćeno pravo? Znači, pojedinac nije ispoštovao ono što je pravni sistem države Srbije predvideo, vi ćete to odbaciti. Mogu da budu i neosnovane pritužbe. Predmet može da se i okonča postupanjem, a postupanje je preporuka koju smo već pomenuli, a koja, takoreći, nema nikakvu snagu i može da bude odbačena, jer vi niste nadležni. Peta vaša mogućnost delovanja kaže da vi možete da se informišete, pa onda informišete pritužioca, kako vi kažete, šta on može da preduzme i meni se to donekle dopada. Znači, vi ćete stranku koja se vama obratila podučiti kako i na koji način mogu dalje da ostvare svoja prava. Gde je vaša eventualna snaga i autoritet? Kad kažem vaša, mislim na Zaštitnika građana. On je u tom javnom radu i u mogućnosti da javno istupate. Vi na neki način imate određenu ulogu kao i narodni poslanici. Imate imunitet koji može da vam oduzme Narodna skupština ili da ga uspostavi u slučaju za ono što javno iznesete i što postupate, a napravi se procena da ste bili u pravu, onda ćete biti štićeni imunitetom. Pošto imate tu vrstu imuniteta i postojite, vi bi onda trebali da budete spremni da svoj posao odradite, ne kažem da niste, ali ovo je jedna sugestija da odradite svoj posao na krajnje objektivan, profesionalan i najstručniji mogući način. Vaš mandat, po Ustavu i zakonu, traje pet godina. On ne mora da traje toliko. Da lis te vi spremni da traje kraće, sa današnjim radom da se završi? Ukoliko to jeste, onda vaša uloga, bez obzira na malu pravnu snagu, može da bude ozbiljna i da bude na korist građana Srbije i suština jeste u tome. Ako niste spremni, nego mora da istekne pet godina, onda građani Srbije neće imati neku veliku korist. Lično ono što radite i kako radite mislim da bi bili u stanju tako da uradite. Kada je u pitanju vaša uloga, pre svega zaštita interesa građana. Tamo je rečeno, i u zakonu, koga vi nemate pravo da kontrolišete. To ne znači da nemate pravo da dajete javne izjave, pa čak i kritike na račun onih koje nemate pravo da kontrolišete, a to je predsednik države, predsednik Vlade, Narodna skupština, predsednik Ustavnog suda i ostalih sudova, kao i tužilaštva, ali bi mogli da iznosite javna mišljenja vezano za to. U ovom izveštaju ste naveli da ste dali mišljenje, vi kažete, na predlog, a ja pretpostavljam da je to bilo na nacrt, ali to sad nije ni bitno toliko, na 25 konkretnih zakonskih predloga. U izveštaju se ne vidi, a mene zanima da li je neki vaš stav bio negativan po nekom pitanju, a i ako jeste – šta se dalje desilo? Znači, da znamo ima li takvih mogućnosti. Dalje, u Zakonu o Zaštitniku građana se kaže da vi imate mogućnost da predlažete zakone koji se tiču rada Zaštitnika građana, a da za druge pokrećete inicijativu. Da li je to nešto u planu? Ima dosta problema i u vašem radu i da bi mogli da budete efikasniji, a da građani Srbije imaju najviše koristi, onda bi Zakon o Zaštitniku građana morao da se menja. Malo ste kasnili u donošenju ovog izveštaja. To nije sad suštinski toliko bitno, jer ovde piše, doduše, vi ste napisali da je izveštaj urađen 15. marta, ali je u skupštinskoj službi primljen 19, a u Zakonu o Zaštitniku građana stoji da ste dužni najdalje podneti izveštaj do 15. marta tekuće godine za prethodnu godinu. Bio je petak, kad ste vi završili, 15. Možda je to tehničke prirode, i to nije toliko bitno, ali moglo bi da bude bitno ovo Zaštitnik građana. Ovde piše Zaštitnik građana, a ne piše građanki. To nije uopšte sporno sa aspekta SRS, ali mnogi se zalažu za tu rodnu ravnopravnost u ovom smislu. Čudi me da vam niko nije ukazao na taj propust. Mi ne ukazujemo. Za nas je ovo prihvatljivo. Za nas je narodni poslanik poslanik, nije poslanica, predsednik Skupštine je predsednik Skupštine, nije predsednica itd. Znači, to je sasvim u redu. Ima jedna stvar. Vi se zalažete ovde i za tu rodnu ravnopravnost, ali u vašoj službi ste je poprilično narušili. Vidite, sad ja moram da intervenišem i da vam ukažem na to. Od 98 zaposlenih 74 su žene. Možda je to lepo, možda vama prija, ali 24 muškarca to je ispod 1/3. Sad su neke intencije da bar manje zastupljenog pola, mi obično mislimo da su to žene, evo vi ste najbolji dokaz u praksi da su manje zastupljen pol muškarci. U nekom narednom periodu probajte ovo da ispravite. Nisam vam to uzeo za zlo. Naravno, i ja bih više voleo u takvoj službi, nego tamo negde gde je situacija obrnuta. Ovo malo kroz sve ovo i da se našalimo, naravno, moja želja je u pozitivnom smislu da vas i vaše saradnike isprovociram da u narednom periodu što više uradite za građane Srbije. Ovo vaše putovanje kroz Srbiju, da saslušate građane, njihove probleme i za neke donesete, nažalost, samo preporuke. Eto, ja vas pozivam da u Mačvanski okrug niste bili tamo, ali ne u mesta koja imaju status grada, nego u ona koja su baš opštinska mesta, neću da delegiram nijednu opštinu, a mogao bih i Ljuboviju i Krupanj i Bogatić i Vladimirce, Koceljevu, sasvim svejedno. Eto, neka to bude po vašem izboru, pa da oni vide da je predstavnik jedne institucije došao i u njihovo mesto da čuje njihove probleme. Vi ste ovde konkretno naveli koliko je bilo pritužbi u kojim oblastima. Nekoliko stvari čovek da ne poveruje. Postojanje dečijih i ranih brakova, to se već o tome govori. Mislim da će i Krivični zakonik na određen način, pa čak i Porodični zakon da to tretira u nekom narednom periodu. U 2018. godini veliki broj poslodavaca, vama se nisu svi obratili, ali veliki broj poslodavaca je uskraćivao pravo, ovo je najblaže rečeno, uskraćivao pravo porodiljama, trudnicama i drugim osobama koje su imale zdravstvene probleme. Onda ovi vaši konkretni podaci koje ste vi naveli ovamo, nekih ću se i dotaći, ukoliko ne bude posebna analiza zajedničkih službi, mi od ovog izveštaja nećemo imati neke velike koristi. Ako se bude znalo da je najviše pritužbi koje ste vi dobili pojedinačno posmatrano po sektorima, bilo iz lokalne samouprave, onda i ministar zadužen za lokalnu samoupravu mora na neki način da prepozna probleme, pa za određena činjenja i represivne mere preduzme, a za određena činjenja preventivne, da pomogne. Ako mi stalno želimo da nam vlast na lokalnom nivou bude onakva kakva je na republičkom nivou, ne sagledavajući potencijal i kapacitet tih lokalnih funkcionera, onda ćemo vrlo brzo biti u problemu. To neće biti samo problem lokalne sredine, on jeste za njih primaran i bolan, to će postati problem i državne zajednice, jer će iz takvih mesta ljudi poželeti da odu. Da li je Beograd spreman, to je jedno pitanje na koje bi vi takođe trebali da poradite zajedno sa vašim saradnicima, da primi sve te nezadovoljne, a posledica je ljudski faktor. Nedovoljno razvijena područja sama po sebi nisu prihvatljiva ni za strane investitore, a bogami ni za one koji su rođeni i žive u tim mestima, nego gledaju što pre da ih napuste. Broj pritužbi koje ste vi imali u 2018. godini, ja pretpostavljam da je to ono što ste vi dobili u pisanoj formi, 3.338, telefonskih poziva 3.500, primljenih građana na razgovor, to je verovatno onaj karavan i ono što dolazi kod vas, kad kažem karavan kad vi putujete po Srbiji, ukupno 9.120. Kad se to podeli sa brojem zaposlenih u vašem, odnosno kod Zaštitnika građana, to je 93, da li slušanja, da li konkretno rešavana problema i slično. Ali, ovamo kad ste u Izveštaju dali broj predmeta za 2018. godinu, po raznim sferama iz kojih dolaze problemi i sve ono što je do broja 50, možda i manje, trebala bi da bude crvena lampica, ne samo za Zaštitnika građana, nego za zvanične organe, one sa kojima vi sarađujete, da se preduzimaju neke određene mere. Džaba nama sad i ministar bez portfelja zadužen za populacionu politiku kada ti rezultati nisu ni blizu onog koji svi žele. Ne vredi, propustili smo ranije vreme, zato bi ovo možda mogao da bude dobar pokazatelj u kojim oblastima treba delovati, da ne kažem jače, jer to je i slogan stranke koja je uostalom predložila vas, što ne znači da vas dovodim u vezu sa članstvom u toj stranci, ali ovde bi zaista trebalo, pre svega ovo što ima 160, 150 obraćanja, da intervenišete, da probate da pronađete neka rešenja za tako nešto. Čini mi se, kada je bio menjan Zakon o lokalnoj samoupravi, kada je ostavljena mogućnost lokalnim samoupravama, dakle mogućnost ne i obaveza, vi ste ustavna kategorija i tu sada nije moglo da se kaže – nećemo Zaštitnika građana, ali ovamo se ostavlja mogućnost lokalnim samoupravama u uvođenju Zaštitnika građana, ali se kaže – ombudsman. Zbog čega vi niste insistirali da imamo istovetan naziv? To je trebalo da ne bi izazivalo sad zabunu kod građana. To suštinski nije mnogo bitno, ali je trebalo da bude, ako je ovde Zaštitnik građana, kad kažem ovde mislim na državnom nivou, tako je trebalo i na nivou lokalnih samouprava, na tome ste trebali da insistirate vi da to tako bude. Srpska radikalna stranka je podnela nekoliko inicijativa za ocenu ustavnosti i zakonitosti određenih pravnih akata. U vašem izveštaju nisam video da ste vi i jednom to uradili, a mogli ste i za mene neće biti valjano objašnjenje ukoliko budete rekli da to nije u vašoj nadležnosti, jer ti opšti pravni akti proizvode konkretne posledice za građane Srbije, a još jednom da se podsetimo, vaš osnovni cilj jeste zaštita građana Srbije pre svega i kontrola drugih javnih funkcija. Ima jedna stvar gde ste vi pokrenuli inicijativu, meni poznata, možda ih je i više. Ovo je dobra prilika da vi kažete da li je neko nešto preduzeo vezano za to. Vama se Udruženje korisnika stanova u privatnoj svojini, obratilo možda 2018. godine. Vi ste uradili jednu inicijativu i pretpostavljam uputili Ministarstvu za građevinarstvo, saobraćaj i infrastrukturu. To ste uradili 14. februara 2019. godine, broj vaše inicijative 4575, da li tu ima nekog odgovora, da li tu ima nekog pomaka, ja mislim da ni vi nemate pravi podatak, nema ni to udruženje. Možda ste preko Infostana uspeli približno da dođete do tih korisnika, nekad ih je možda i pre devedesetih godina bilo oko deset hiljada, sada se procenjuje da je oko četiri hiljade korisnika najviše u Beogradu, ima nešto u Kragujevcu, Nišu, Novom Sadu, Subotici, Kraljevu i Kruševcu. To se radi, drage kolege, o licima koja ni po jednom zakonu do sada nisu mogla da steknu stanarsko pravo i da dođu u situaciju da mogu da otkupe te stanove. Najveći broj korisnika tih stanova, negde ih i nazivaju povlašćeni stanari, to nikakve veze nema sa tim terminom. Najveći broj je onih, od predratnih bogataša, zelenaša, sad da ne pravimo nikakvu kvalifikaciju, oduzeti ti stanovi, pa su dati na korišćenje, a nešto i usled bombardovanja, paljevina u samom Beogradu, neka lica su dobila te stanove. Broj se smanjivao, jer neki nisu imali potomke, nisu imali naslednike i zato ja kažem da je to možda sad negde i oko četiri hiljade. Oni su uživali kakvu-takvu privilegiju sve do 1. januara 2019. godine kada Zakonom o stanovanju i održavanju stambenih zgrada iz 2016. godine nije rečeno da će od 1. januara 2019. godine zakupnina biti dovedena u procenjenu vrednost, puta korektivni faktor 00245, pa otprilike u praksi to izgleda, oni što su do sada plaćali zakupninu 15 hiljada, u nekom narednom periodu bi to trebalo da bude oko 40 hiljada. Da li ste vi osim ove inicijative koju ste uputili Ministarstvu za građevinarstvo, dalje se raspitivali, imate neku informaciju dokle se stiglo, šta se planira dalje uraditi? Pošto nije mali broj korisnika ovakvih stanova, negde oko 12, možda čak i 15 članova Zakona o stanovanju je posvećeno ovoj kategoriji i načinu kako će se to rešiti u nekom narednom periodu, pa bi ovo trebalo i uraditi ovde, jer i država se obavezala da će probleme tih korisnika tih stanova rešiti do 2021. godine, i to tako što će 50% za rešavanje tih stambenih problema obezbediti iz budžeta Republike Srbije, a 50% iz budžeta jedinica lokalne samouprave. Sreća da se tu radi o velikim gradovima ili relativno velikim gradovima, pa će možda taj problem i biti rešen na taj način. Zamislite da je to u Medveđi, u Crnoj Travi, u nekim drugim mestima, da ih ne nabrajam, da imamo takve korisnike stanova, mislim da njihov problem ne bi mogao biti nikad rešen, zato što lokalne samouprave ne bi mogle da izdvoje ta sredstva. Zašto smo mi generalno, ovim ću završiti, protiv ovih regulatornih tela? Zbog toga što mi želimo da razvijamo sistem i da svako za svoju odgovornost, odnosno za svoje činjenje ili nečinjenje snosi odgovornost, sve dok u našem pravosudnom sistemu sudija ne bude odgovoran za svesno i namerno, svesno i namerno, ponavljam, ima i takvih presuda, odgovarao, a ne da naknadu štete po presudi za čiju odgovornost je isključivo kriv sudija trpi država. Onda će on tako da radi i tako da se ponaša. Dakle, mi želimo da Ustavom predviđene institute i institucije, državne organe razvijamo i da ih maksimalno učinimo odgovornim, kako bi građani znali i kome se obraćaju i mogli na efikasan i vrlo jednostavan i najjeftiniji način da budu obeštećeni. Građani Srbije zaslužuju mnogo više pomoći i zaštite nego što su ih do sada imali, uključujući i Zaštitnika građana čiji bi ovaj izveštaj mogao da se oceni kao detaljan i sveobuhvatan. Više o tome ne bih. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Pašalić. Izvolite.
Što se tiče mišljenja na zakone, da tako kolokvijalno kažem, u izveštajnom periodu bilo ih je 25. Što se tiče zakonskih inicijativa, bilo ih je pet i dve nisu usvojene. Mi smo krenuli sa praksom pozivanja ovlašćenog predlagača uvek pre nego što damo konačno mišljenje na konsultacije i za sada se to pokazalo kao korektno sa njihove strane, znači da nam se odazovu i da u jednoj vrlo konkretnoj, kolegijalnoj, konstruktivnoj i stručnoj diskusiji mi njima kažemo šta smatramo da tim zakonskim rešenjima nije obuhvaćeno ili da nije dobro rešeno. Što se tiče kontrole privrednih društava u privatnoj svojini, institucija, kao što svi znate, Zaštitnika građana nema ovlašćenja, što nije obeležje drugih ombudsmana ili zaštitnika građana ili zaštitnika građana ili ombudsmana u drugim zemljama, gde se njihova ovlašćenja proširuju, odnosno imaju ovlašćenja na jednom delu privrednih subjekata u privatnom vlasništvu. Što se tiče ocena ustavnosti, ove godine ih nije bilo. Što se tiče zaštićenih, povlašćenih podstanara, prema evidenciji Infostana u Beogradu ih ima 3.500 i oni su se nama obraćali što pojedinačno, što preko tada mislim da je bilo jedino, a sada mislim da postoje dva udruženja. Mi smo na osnovu onoga što smo dobili od njih kao informaciju uputili mišljenje Ministarstvu građevinarstva i odgovor na to mišljenje smo dobili pre, ne bih mogao tačno da vam kažem, ali pre nekih desetak dana, u kome postoji saglasnost za ono što smo mi naveli u tome, ne na sve, ostala pitanja koja su sporna ćemo razjasniti najverovatnije u međusobnoj komunikaciji. Ali suština je u ovome, što do tog datuma koji ste pomenuli, 2021. godine, kada je lokalna samouprava dužna da reši problem zaštićenih podstanara, mi smo sve vreme insistirali na tome da njihove, nazvaću kolokvijalno, kirije ne treba da budu povećane, a ako su povećane, da to mora biti rešeno na nivou lokalne samouprave, verovatno listom, odnosno izborom subvencija za pojedine kategorije. Što se tiče ostalih gradova u Republici Srbiji, podatke ćemo dobiti u narednom periodu. Hvala veliko.
Saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese odluke iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, pravo na repliku.
Gospodine Pašaliću, sada je valjda vama potpuno jasno zašto SRS ima takav stav ne samo prema Zaštitniku građana, nego i prema drugim regulatornim telima, ne mogu da kažem paradržavnim, daleko od toga, jer bar vi niste, to nisu one agencije koje su posle 2000. godine nicale kao pečurke posle kiše, ali mala je moć i dobra je ona izjava kada ste rekli da je kao lav bez zuba ili već sada nije ni važno, to ste vi potpuno u pravu. Zbog toga mi i ne smatramo ozbiljnim i neophodnim postojanje Zaštitnika građana, ali podržavamo, kad već postoji, i napore i želju da se nešto uradi u interesu građana i vi ste ovde pokušali kod ovih, konkretno ste na to odgovarali, zaštićenih ili povlašćenih stanara da date neki odgovor. Ali, gde je bio, evo, ja ga prvi put sada pominjem, on je za mene prošlost, vaš prethodnik, biran dva puta, a taj zakon je donet 2016. godine? Odredba člana 140. tog zakona je bila tad potpuno jasna, kao što je i danas, gde se kaže kako i na koji način će biti plaćena naknada i pravo originalnih vlasnika da mogu najmanje dva puta godišnje da posećuju te stanove. Zna se dobro i Ustav je rekao da je pravo na stan nepovredivo i da samo u određenim slučajevima predviđenim zakonom može biti to narušeno. Znači, i po broju ljudi koji imaju te probleme smo se saglasili i to je otprilike ono za šta smo mi imali pretpostavke ili saznanja da je tako.
Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi gospodine Pašaliću sa saradnicima, danas razmatramo vaš izveštaj sa velikim zadovoljstvom, jer vaš prethodnik je upropastio vašu trenutnu funkciju i ja se nadam da ćete vi osvetliti obraz, mi smo vas izabrali i sigurna sam da imate velike mogućnosti, a ovaj čovek je to potpuno devastirao. Republika Srbija, odnosno Vlada Republike Srbije jako poštuje nezavisne državne organe. Vi ste tu da nas kritikujete, mi vas i to samo pokazuje veliki stepen demokratije. Vi ste se u startu potrudili da instituciju nezavisnog državnog organa približite građanima koji su, zahvaljujući Saši Jankoviću, potpuno izgubili poverenje u Zaštitnika građana. Ja ću o njemu nešto kasnije, jer ima toliko brljotina u svom radu i toliko pronevera, da moram o tome da pričam. Vama želim zaista puno sreće, jer će vam trebati dosta napora, ali ste dobro počeli i to moram da naglasim. Pre svega, način na koji ste počeli, to je da težište iz Beograda premeštate u druge gradove, što je jako važno. Tako se vraća poverenje građana. Zatim, formirali ste mrežu ombudsmana, što je jako važno za region, prepoznavaćete mnogo brže probleme, naročito koji se tiču migranata, migrantskih punktova i ostalog. Godine 2012, dolaskom Srpske napredne stranke na vlast, Vlada Republike Srbije je zaista mnogo toga dobrog odradila za građane Republike Srbije. Naravno, zahvaljujući, između ostalog, i vašim preporukama. Pre svega, Nacionalnim akcionim planom zapošljavanja za 2018. godinu predviđeni su i programi i mere aktivne politike zapošljavanja, između ostalog, u skladu sa Zaštitnikom građana, preporukama vašim. Zatim, usvajanjem Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, 2017. godine, načinjen je značajan pomak u ostvarivanju prava na osnovu trudnoće, rođenja i nege deteta. Ja sam bila oduševljena tim zakonom. Setimo se samo 2017. godine i stimulansa za prvo dete, imamo jednokratnu pomoć od 100 hiljada dinara, za drugo dete na dvogodišnjem nivou mesečno izdvajamo po 12 hiljada dinara, za treće dete stimulans ide 10 godina i to na mesečnom nivou po 12 hiljada dinara i za četvrto dete deset godina na mesečnom nivou izdvajanja su po 18 hiljada dinara. Znači, tako radi odgovorna Vlada i ja sam ponosna što sam pripadnik delom, što sam pripadnik pre svega Srpske napredne stranke. Takođe, usvojen je i Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći, što je izuzetno važno. Nije bilo besplatne pravne pomoći po svim opštinama. Ja živim na opštini Voždovac, gde je bila besplatna pravna pomoć, ali je sada to obaveza i to je jako dobro. U Akcionom planu za period 2018-2019. godine za sprovođenje Strategije razvoja MUP za period 2018-2023. godine, u skladu sa preporukama Zaštitnika građana, propisane su aktivnosti za jačanje suzbijanja nasilja u porodici i partnerskim odnosima, što je izuzetno važno. Dobro ste vi počeli da radite svoj posao i da vraćate poverenje građana, a ja ću sada da pročitam šta je internet portal Embargo izjavio o vašem prethodniku - Bilo, ne ponovilo se. Saša Janković je u martu 2011. godine na ime kabineta Zaštitnika građana kupio nov luksuzni džip "Subaru Forester", prenosi portal Embargo. Kako tvrdi taj internet sajt, samo nekoliko meseci kasnije, njegova supruga Slavica, takođe kupuje iz iste kuće novi džip, isti model, dva džipa. Saša Janković je grubo zloupotrebio svoju funkciju i moć koju je tako široko rasipao u svakom svom nastupu i delovanju. Niko se tada nije zapitao zašto je za svoje potrebe kupio ovaj džip o trošku države? U periodu nakon smene vlasti u Srbiji, u julu 2012. godine, Janković prestaje da piše brošure i birokratske smernice i pod maskom zaštite ljudskih prava počinje aktivnije da se meša u dnevno-politička dešavanja. Svi se sećamo toga. Njegovo delovanje posebno dobija na intenzitetu i značaju nakon majskih poplava, katastrofalnih poplava 2014. godine, kada je na opšte zaprepašćenje vlasti i običnih građana u Srbiji izrazio zabrinutost zbog policijskih privođenja onih koji su tokom vanredne situacije širili paniku i na taj način dodatno ugrožavali živote ljudi u ugroženim područjima. Nezapamćeno. Tvrdeći da nije bilo nikakvog izazivanja panike i širenja lažnih vesti, Janković je jednostavno ignorisao poruke preko društvenih mreža o stotinama leševa koji plivaju Obrenovcem, spaljivanju mrtvih u visokim pećima u Lazarevcu, SMS poruke o zatrovanoj pijaćoj vodi u Beogradu, predstojećim restrikcijama struje, o velikim zastojima i snabdevanju osnovnim životnim namirnicama. Te glasine su izazvale do tada nezabeleženu paniku među građanima Beograda, koja nije viđena čak ni tokom bombardovanja 1999. godine. Sramota jedna šta je taj čovek radio. Zatim, inicijalni sukob sa vlašću tokom poplava Janković je kasnije iskoristio za potpunu politizaciju svoje funkcije, svi znamo da se iz nezavisnog državnog organa kandidovao za predsednika, pa mu je propala i stranka, propao je i on kao čovek odavno, pa se valjda iselio, kažu. Ja mu želim svaku sreću, samo da se više nikada ne vrati ovde. Zbog čega neću propuštati ni jednu priliku za sopstvenu samopromociju i profilisanje kao budućeg lidera prograđanskog dela opozicije - tako će Jankovićev politikantski karakter doći do izražaja u gotovo svim slučajevima u kojima je iskoristio priliku da reaguje kao Zaštitnik građana: prilikom istrage o incidentu u kojem su pripadnici Žandarmerije prebili Andreja Vučića, rođenog brata tadašnjeg premijera a današnjeg predsednika Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, preko slučaja pada helikoptera, podupiranja stavova o navodnoj cenzuri medija, pa sve do slučaja rušenja u Savamali, na kojem je Janković najzad iskovao svoju predsedničku kandidaturu. Za građane ne postoji ništa gore nego da Srbija ovakva kakva jeste, kaže gospodin Janković, razorenih institucija, bez vladavine prava i socijalne pravde, ugušenih medija, netransparentna i korumpirana, to sve on kaže koji kupuje automobile, prebija ljude, širi lažne vesti, uđe u Evropsku uniju, zamislite, molim vas, takva bi bila lak zalogaj svakom ko bi nas da nas iskoristi ekonomski i na svaki drugi način, građani od toga ne bi imali ništa, a ni one zemlje koje bi da nam pomognu. Kakva patetika, da ga ne poznajemo, ja bih se rasplakala. Mnogo toga o njemu ima, ne bih da zadržavam više ovaj visoki dom. Sramotno je to što je on radio. Ja sam sigurna, a već je počeo dobro da radi gospodin Pašalić, i želim mu svaku sreću. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, gospodine Arsiću. Uvažene saradnice Zaštitnika građana, Zaštitniku građana ću se kasnije obratiti, dame i gospodo narodni poslanici, evo ja ću dati svoj doprinos ovoj konstruktivnoj raspravi i moram na početku da kažem, verovatno se vi, uvaženi predsedavajući, toga sećate bolje nego ja, čudi me da su neke moje kolege koje su pri tom diplomirani pravnici a glasali su da Zaštitnik građana postoji po Ustavu Republike Srbije, sada osporavaju postojanje Zaštitnika građana, prema tome, zarad građana Srbije da se zna, da Zaštitnik građana jeste ustavna kategorija. Takođe, Ustavom i zakonima i drugim propisima određene su nadležnosti Zaštitnika građana. Sećam se kada smo jula 2017. godine birali ovde Zaštitnika građana, gospodina Pašalića, na taj način smo i formalno prekinuli konstantne zloupotrebe te funkcije koja je činio prethodni Zaštitnik građana, Saša Janković. Danas imamo na dnevnom redu godišnji izveštaj za 2018. godini koji nam pokazuje sa jedne strane šta znači nezavisnost u radu, a sa druge strane kako se mogu poštovati odredbe zakona i drugih propisa u vršenju te funkcije. Zaštitnik građana je tu da bi štitio pravo svih građana, a ne kao u periodu pre gospodina Pašalića da bi određenim politički obojenim grupama bio privržen, da bi gradio svoju političku karijeru, jer to je zapravo ponašanje koje je protivno zakonu. Kada je funkcija Zaštitnika građana ispolitizovana, kada se dođe do situacije da se Zaštitnik građana kandiduje za predsednika države sa pravom se njegov rad kao Zaštitnika građana preispituje. Tako je Saša Janković izgubio poverenje građana, pa u tom smislu nije bilo uspeha ni sa njegovom kandidaturom za predsednika jer je očigledno bilo da on preko svoje državne funkcije propagira svoju politiku. On je čak i zvaničan sajt koristio za ličnu promociju, pri tom, sećamo se svi da se krio iza onih koji su potpisali tzv. apel sto za njegovu kandidaturu. Sećate se da je, na primer, Dragan Šutanovac, bio jedan od onih koji je podržao njegovu kandidaturu. Toliko o brizi za građane. Neuspeh na izborima nije bio jedini poraz koji je on doživeo. Građani su pokazali šta misle o Zaštitniku građana, u tom trenutku njegov rejting je opao i onda je on ponovo dao sebi za pravo da zloupotrebi svoju funkciju da bi povratio rejting i počeo da učestvuje na protestima koji su ubrzo propali. Pokret „Slobodnih građana“ su počele da napuštaju i njihove pristalice. Sve ovo sam navela da biste videli kako se jedna, doduše, neuspešna politička karijera, gradila zloupotrebom funkcije i zloupotrebom položaja. Da li su Zaštitniku građana potrebne posebne oznake za vozilo, posebne nalepnice koje znače da policija ne sme da zaustavi vozilo? Da li to pomaže njemu u obavljanju posla ili se nešto prevozilo, što u kontroli policija ne bi smela da vidi i na koji način je to koristilo građanima? Sve su ovo pitanja koja su građani sebi postavljali. Ovim primerom podsećam da se ne sme koristiti ova institucija radi zadovoljenja ličnih potreba i pribavljanja privilegija. Za razliku od perioda u kome je Zaštitnik građana bio Saša Janković, sada je, od kako je tu gospodin Pašalić, akcenat stavljen na kontakt sa građanima. Kao izuzetno pozitivno ocenjujem posete Zaštitnika građana i njegovih saradnika gradovima i opštinama širom Srbije, jer na taj način oni na terenu mogu da uoče probleme i manjkavosti, ukoliko ih ima. Takođe, u medijima smo mogli da vidimo da su poseban prostor dobile aktivnosti, koje se odnose na zaštitu žena i dece od porodičnog nasilja, na rodnu ravnopravnost, na inkluzivno obrazovanje dece i mladih i zaštite prava radnika. Što se tiče rodne ravnopravnosti, mi ovde na 32. strani ovog iscrpnog Izveštaja možemo da vidimo da je najveći broj primljenih pritužbi, odbačeno zbog toga što nisu ispunjeni zakonom propisani uslovi za postupanje po njima. Pritužbe se odbacuju zbog nenadležnosti, neblagovremenosti, preuranjenosti, anonimnosti ili neurednosti. Ovo čitam zato što smatram da građani Srbije koji su u situaciji da podnesu neku pritužbu, koja se odnosi na povrede rodne ravnopravnosti, znaju šta onda radi Zaštitnik građana i to je ono, zapravo, što je pozitivno u celoj ovoj priči, a to je pružanje savetodavno – pravne pomoći i onda kada se odbaci pritužba zbog nenadležnosti ili preuranjenosti. Tako nešto bih pohvalila i kada su u pitanju prava osoba sa invaliditetom i prava starijih, gde Zaštitnik građana u Izveštaju kaže da je u ovim slučajevima pri tužioca upućuje na nadležni organ ili ga posavetuje o raspoloživim pravnim sredstvima. Dakle, ovo su zapravo zaista stvari kojima Zaštitnik građana treba da se bavi. Ja bih vas, gospodine Pašaliću, pitala – da li postoji, nisam to možda videla u Izveštaju, da li postoji mogućnost da Zaštitnik građana sarađuje sa nekim državnim organima, institucijama ili nekim ustanovama na lokalu? Konkretno smatram, konkretno se moje pitanje odnosi na Skupštinu grada Niša koja ima Komisiju za rodnu ravnopravnost, koja raspolaže određenim podacima i određenim informacijama, pa smatram da bi možda bilo dobro da se i u tom smislu povežete sa lokalnom zajednicom, upravo preko organa jedinica lokalne samouprave koje mogu da vam pruže određene podatke. Ovaj Izveštaj je zaista obiman i sveobuhvatan, ovaj Izveštaj je zaista detaljan. Ja ću glasati za usvajanje ovog Izveštaja, jer želim da se vaš kvalitetan rad nastavi, takođe, saradnja sa Vladom, sa Narodnom skupštinom, sa drugim državnim organima i ustanovama, jer mi smo, na kraju krajeva, zajedno na istom zadatku, a to je bolji život građana Srbije. Zahvaljujem.
Samo zatražite reč, gospodine Pašaliću. Izvolite.
Saradnja Zaštitnika građana sa lokalnom samoupravom, odvija se kroz ove kontakte koji se obavljaju pri našim odlascima ili posetama u mesta po Srbiji. Ono što smo mi sve vreme inicirali sa lokalnom samoupravom, a to znači i sa opštinskim vlastima i sa centrima za socijalni rad, je u pravcu ovoga što ste vi izneli kao jedan od problema i koje mi smatramo da je gorući problem i gde se Zaštitnik građana više puta obraćao javno, a to je nasilje nad ženama i to je ono što je zaista rezultat toga, a to je veliki broj žena koje su ubijene u poslednjem periodu. Ono što mi insistiramo i što ćemo uvek insistirati, a to je da se spreči na taj način što će se u lakšim oblicima nasilja proces, sudski proces pospešiti materijalnim dokazima, koji će uspostaviti uzročno-posledičnu vezu, između nasilja i posledice, a to su, onoliko koliko možemo u okviru svojih ovlašćenja da utičemo, a to je da se na lokalu uspostavi tešnja saradnja između institucija koje se bave ovom problematikom, a to su, ima ih četiri u Srbiji, ali imaju svoja odeljenja i u drugim gradovima, a to su instituti za sudsku medicinu koji nesporno mogu utvrditi među između radnje i posledice. Tako da, u sudskom postupku ti materijalni dokazi bi bili mnogo čvršće i jače obezbeđeni, neupitno. Ono što smo mi molili, i molimo i sada u konkretnim razgovorima u Beogradu, a to je da ta saradnja bi implicirala: prvo – obuku svih onih koji se za žrtvama nasilja susreću da bolje razumeju i radnju i posledicu i okolnosti pod kojima se to dešava; zatim - obuku svih onih koji bi mogli indirektno da imaju sa tim veze; i na kraju – zaštitu osoba žrtava nasilja kroz te vrlo stručne sudsko – medicinske preglede. Hvala.
Pravo na repliku, koleginica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Samo kratko. Gospodine Pašaliću, ja vam se zahvaljujem na odgovoru. Jedino što mi ostaje jeste da vas pozovem da dođete u Niš i da kroz direktan kontakt i sa lokalnom samoupravom i sa građanima pokušate da rešite neke probleme, jer problemi koji se rešavaju u lokalnim zajednicama moraju se rešavati u tim lokalnim zajednicama u kojima problemi zapravo i nastaju. Dobro je to što ste rekli za umrežavanje institucija. Praktično, predstavnici svih institucija moraju biti umreženi kako bi jedan problem mogli da posmatraju na sveobuhvatan način. Što se tiče obuka, takođe se slažem. Evo, kažem vam da u jedinici lokalne samouprave, tačnije u gradu Nišu možete imati dobrog partnera za sprovođenje obuka i za edukacije svih zaposlenih koji će se vrlo rado odazvati. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gospodine Zaštitniče građana, gospodine Pašaliću, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, pred nama se nalazi Izveštaj o radu Zaštitnika građana za 2018. godinu. Najpre moram da istaknem da je pitanje ljudskih prava i sloboda zajemčeno Ustavom Republike Srbije kao najvišim pravnim aktom, kao i drugim zakonskim propisima koji proizilaze iz Ustava, ali naravno i svim međunarodnim dokumentima koje je Republika Srbija ratifikovala i koji su postali sastavni deo pravnog poretka Republike Srbije. Najpre moram da istaknem da je vaš Izveštaj koji ste podneli za 2018. godinu sveobuhvatan, da je detaljan, da opisuje stanje u svakoj pojedinačnoj oblasti koju ste vi analizirali, da opisuje poteškoće sa kojima se građani suočavaju i da sadrži preporuke i predloge za otklanjanje poteškoća, koje ste u razgovoru sa građanima ili prilikom dostavljanja njihovih pritužbi sagledali kao realno opravdane. Ono što posebno želim da istaknem, to je da ste vi, gospodine Pašaliću, zatekli jedan urušen sistem Zaštitnika građana, jer Zaštitnik građana Saša Janković, koji je bio punih 10 godina zaštitnik građana Srbije, nije bio njihov zaštitnik, već promoter svoje sopstvene politike i to protivustavno i protivzakonito. Sa mesta Zaštitnika građana formirao je stranku i na kraju se kandidovao za predsednika Republike. U toj svojoj političkoj fantaziji, naravno da je došlo do propadanja njegove politike, a one koje je on ostavio na čelu te svoje politike posle njega, svakako da su ljudi o kojima najbolje zna moj kolega, gospodin Marko Atlagić, a ja bih samo rekla da su to ljudi koji često nemaju kontakt sa sopstvenim mozgom. Naime, šta hoću da kažem? Saša Janković, nekadašnji Zaštitnik građana, nije se brinuo o zaštiti prava građana i to zaštiti prava onih najugroženijih i najranjivijih, što je u skladu sa zakonom prioritet rada Zaštitnika građana, jer da se brinuo o zaštiti prava najugroženijih i najranjivijih, siromašnih građana Beograda, ne bi dopustio da se u vreme vlasti Dragana Đilasa ostavi dug od 120 miliona na ime neisplaćenih jednokratnih novčanih pomoći za najsiromašnije građane Beograda. Takođe, ne bi dozvolio da Dragan Đilas, za vreme vršenja vlasti u Beogradu ostavi dug trudnicama i porodiljama koji ponovo treba da budu predmet zaštite Zaštitnika građana od 388 miliona dinara. Takođe, taj Zaštitnik građana je morao hitno da reaguje na pljačku Pajtića i otimanje 150 miliona od dece ometene u razvoju kroz, tobože izgradnju dvorca Heterlend, dvorac nikad nije izgrađen, pare su otišle, ko zna kuda, najverovatnije u privatne džepove, a mesto oko Heterlenda ostalo je zaraslo u korovu, jedna obična ruševina. Takođe, gospodin Saša Janković i te kako je trebalo da reaguje kada je Dragan Đilas za potrebe „Velikog brata“ i za sticanje sopstvenog profita izgradio objekat, a u ugovoru je doslovce naznačeno da je objekat od opšteg interesa i da je namenjen za dnevni boravak dece. Toliko o prethodnom Zaštitniku građana čija se politička partija danas koprca u blatu sopstvenog zla i mržnje prema svemu onome što je napredno u Republici Srbiji. Što se tiče vašeg izveštaja, ja ću se osvrnuti na nekoliko aspekata, sem vidljivosti koju ste postigli, a tu vidljivost postigli ste upravo kroz ove dane otvorenih vrata u Gradu Beogradu, ali, ono što želim da pohvalim to je vaš odlazak u unutrašnjost i razgovor sa građanima koji imaju problema u rešavanju postupaka pred organima javne vlasti. Za SNS, našeg predsednika Aleksandra Vučića, najvažnije je da javna uprava bude efikasan servis građana Republike Srbije. U tom smislu vaš odlazak u unutrašnjost i razgovor sa građanima, oči u oči, upravo onako kako svakodnevno radi i naš predsednik Aleksandar Vučić, smatram od neprocenjive važnosti za vaš dalji rad. Takođe, pohvaljujem i novu sistematizaciju i unutrašnju organizaciju radnih mesta, posebno formiranje ovog odeljenja za hitno postupanje. Zašto želim da pohvalim otvaranje tog odeljenja? Zato što je to odeljenje upravo otvoreno sa ciljem da se hitno, blagovremeno, bez odlaganja, po principu odmah i sad, reaguje na sve one pritužbe koje se tiču zaštite dece, zaštite osoba sa invaliditetom, zaštite starih, jer to su lica koja su prepoznata kao posebno ranjive grupe. Pohvaljujem odeljenje i proširenje kapaciteta odeljenja za Nacionalni mehanizam prevencije torture. Moram da kažem da sam kao član skupštinske Komisije za vršenje nadzora nad radom zavoda u kojima se izdržavaju zatvorske kazne, bila u obilasku zatvora u Nišu, i zbilja, sa kolegama narodnim poslanicima, se uverila da su uslovi života i rada zatvorenika, ali i uslovi osoblja koje radi i te kako unapređeni i to sa aspekta stanovanja, sa aspekta ishrane, sa aspekta zdravstvene zaštite, sa aspekta psiho-socijalne podrške, sa aspekta radnog angažovanja, kako u krugu samog zatvora, tako i oni zatvorenici koji izdržavaju kaznu tzv. poluotvorenom odeljenju, mogu da se radno angažuju određen broj sati van zatvora. Takođe, zahvaljujući merama finansijske konsolidacije i merama koje je preduzeo još dok je bio premijer Aleksandar Vučić, izgrađen je potpuno nova zatvor u Pančevu i to prema poslednjim svetskim standardima, što se tiče i pristupačnosti, i života osuđenika, ali i rada zaposlenih. Moram da istaknem da ste negde prepoznali i pohvalili sticanje novih znanja, veština, stalno edukaciju zaposlenih u zavodima za izvršenje krivičnih sankcija, što je i te kako važno, jer patologija, i uopšte zatvorenici. Suština, znači menja se iz godine u godinu i svakako je neophodno da oni koji se bave radom zatvorenicima imaju i dodatna znanja i veštine, a sve ponovo u interesu zatvorenika gde će biti omogućena potpuna resocijalizacija , sa tog aspekta je značajno. Takođe, želim da pohvalim i neke vaše predloge koje ste uputili nekim ministarstvima, a pre svega mislim na Ministarstvo rada. Ministarstvo rada je te predloge uvažilo, Vlada je predložila Narodnoj skupštini, a Narodna skupština je usvojila izmene i dopune Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, posebno iz razloga što su mnogi građani imali poteškoće kod onih privremenih rešenja koji su donošeni u beskonačnost. Sada je to zakonom drugačije precizirano. Moram da istaknem da je Narodna skupština, opet ste i vi tu imali učešća, odnosno konsultovana od Ministarstva rada, usvojila izmene i dopune Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju koji se tiče obračuna onih godina staža osiguranja, a to su one godine koje ljudi nisu mogli da pronađu, koji su na primer nekada radili na KiM, pa nisu mogle te godine staža da budu povezane, itd. Sve u svemu, na dobrom ste putu. Želim vam uspešan rad, da imate što manje pritužbi na rad organa javne vlasti i državne uprave, a da državna uprava u pristupu sa građanima ima adekvatan, brz i efikasan pristup, jer, na kraju krajeva, javna uprava i postoji radi građana. Zahvaljujem.
Reč ima koleginica, gospođa Maja Gojković. Izvolite.
Zahvaljujem što sam dobila priliku da nešto kažem o opštoj oceni, poštovanja prava građana u 2018. godini, kako je to prikazano u Izveštaju Zaštitniku građana. Prvo da vam kažem da već dugo nema prenosa ovog dela sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Zahvaljujem svim poslanicima koji učestvuju u radu, bez obzira na ovu činjenicu, pokazujemo da nismo mi ovde zbog toga da bi televizija emitovala naše diskusije, nego smo suštinski zainteresovani da raspravljamo o ovako važnom dokumentu kao što je vaš Izveštaj za prošlu godinu. Kratko samo opažanja na dve teme. Jedna je svakako deo od nekoliko rečenica kojoj je posvećena rodna ravnopravnost u našoj državi. Ubeđena sam, možda ćete me demantovati, možda ima negde u ovom sveukupnom izveštaju malo opsežniji deo stanja rodne ravnopravnosti u Srbiji, s osvrtom na to da ste pisali o 2018. godini, mislim da smo zaslužili da nam se posveti malo više pažnje. Primetila sam par opaski za koje mi nije jasno kako su se našle ovde. Kažete da je objavljen poseban izveštaj zastupljenosti žena na mestima odlučivanja, pozicija, aktivnosti i tako dalje, lokalnih mehanizama. Mogu da se složim sa vama da nas nema dovoljno, mislim na žene koje se bave politikom, s obzirom na naš kvalitet, na odgovarajućim mestima na lokalnim nivoima. Mislim da samo nekoliko žena predstavlja lokalne samouprave na mestu gradonačelnica ili predsednica opštine, ali ne možemo da kažemo da je uzroke ovakvog stanja Zaštitnik prepoznao zato što nemamo sveobuhvatni Zakon o rodnoj ravnopravnosti. To, jednostavno, nije istina, jer Republika Srbija ima Zakon o rodnoj ravnopravnosti koji je na snazi i koji, takođe, organi naše države sprovode u svim oblastima onako kako je definisano zakonskom normom. Onda nastavljate - ali da ima manjkavosti postojećeg Zakona o ravnopravnosti polova. To ste ušli u neko nesaglasje u toj rečenici - da li imamo ili nemamo Zakon o rodnoj ravnopravnosti? Pa, onda treći put ponavljate da je neophodno usvojiti Zakon o rodnoj ravnopravnosti, a zabrinutost zbog toga što ga nismo doneli, izrazio je Komitet UN za ljudska prava. Dakle, nešto apsolutno nejasno običnom građaninu ove države u nekoliko rečenica. Da li imamo Zakon o rodnoj ravnopravnosti? Po njemu postupamo, kao i po svim zakonima, dok se ne donese nešto novo ili izmene i dopune zakona. Ne može da se napiše da mi nemamo Zakon o rodnoj ravnopravnosti. Ako mi tako komuniciramo sa različitim komitetima i različitim međunarodnim organizacijama, tako lakonski, pa naravno da će oni napisati da su vrlo zabrinuti zbog činjenice da mi nemamo zakonske propise koji regulišu ovu materiju. Žene u ovoj državi su ravnopravne, zakon se poštuje. Koliko ja znam, nadležno Ministarstvo za rad, boračka, socijalna pitanja i zapošljavanje je završilo javnu raspravu o Predlogu zakona o rodnoj ravnopravnosti, novog, inoviranog u odnosu na stare, sa nekim novim, modernijim rešenjima, kojima ćemo napraviti korak napred ne samo u pogledu stepena zastupljenosti manje zastupljenog pola na odgovarajućim pozicijama, i to ne samo u politici, nego i na nekim drugim mestima, i sada se čeka, pošto mi moramo da usaglašavamo naše predloge zakona sa EU i sa njihovom zakonodavstvom. Koliko sam razumela nadležnog ministra, čekamo njihovo odgovor da pristupimo Vlada usvajanju Predloga zakona, a Narodna skupština Republike Srbije možda i kroz javno slušanje takvog teksta koji pretpostavljam da ćemo na jesen dobiti, da raspravljamo i na javnom slušanju ovde i poslanici i civilni sektor i svi oni zainteresovani. I Unija poslodavaca je bila zainteresovana i učestvovala u donošenju Nacrta zakona i mnogi drugi. Nije to tako lakonsko shvaćena stvar, da prepisujemo rešenja iz nekih drugih država i da onda, zato što je popularno, to stalno ponavljati, da mi kažemo – evo, nemamo Zakon o rodnoj ravnopravnosti, Komitet UN za ljudska prava je vrlo zabrinut. Ovo je neistinita činjenica. Neistinita je činjenica zato što parlament ne može sa tim da se složi ako smo mi pre izvesnog vremena ovde glasali ne u ovom sazivu. Mi smo ozbiljna država, ne možeš da kažeš sve važi samo od trenutka kada smo mi ovde počeli da predstavljamo vladajuću većinu, nego mi imamo zakon. Nemojte, molim vas, neke paušalne ocene da čitamo. Mi imamo zakon i ovo je apsolutno netačna činjenica. Kažem vam kakva je sada pravna situacija - postoji Nacrt zakona, završena javna rasprava u svim glavnim gradovima. Javna rasprava je počela ovde u parlamentu Republike Srbije. Ubeđena sam da ćemo imati jedan još bolji, moderniji zakon, nego što imamo sada. Društvo mora da bude spremno na to. Moraju da budu spremni ne samo građani Beograda, Novog Sada i Niša, nego svaka lokalna zajednica, svaka firma, svaki upravni, nadzorni odbor i država na sprovođenje tog zakona. To uopšte nije tako lak posao kako mi to zamišljamo. Mnoge države nemaju takve krupne korake u ovoj oblasti kakve mi planiramo da donesemo. Molim vas da sledeći put se ovde ne pišu paušalne napomene i molim vas malo sadržajnije da uđete u pitanje rodne ravnopravnosti kada je u pitanju bavljenje, govoriću samo o ženama, iako rodna ravnopravnost ne znači samo biti žena, može da bude i u drugom smeru pitanje ugrožavanja rodne ravnopravnosti, kada je u pitanju politika i kada je u pitanju bavljenje novinarstvom. Smatram da tu nije dovoljno iskazano šta se zaista u našoj državi dešavalo u toku 2018. godine i ko je taj ko je zaista ugrožavao žene koje se bave politikom i one koje se bave novinarskim poslom. Ovde u ovom delu sloboda izražavanja, mogu na to da se nadovežem u svojoj diskusiji. Opet nešto okvirno, kao da su više prevladali izveštaji različitih novinarskih organizacija, nego ono što ste vi zaista uočili. Ubeđena sam da ste se suočili sa tim da su fizički bile ugrožavane novinarke od strane čak i poslanika ovog parlamenta. U pitanju je Boško Obradović i njegovi poslanici i članovi stranke Dveri, gde su fizički napali novinarku Pinka, gospođu Gordanu Uzelac, gde su fizički napali i novinarku Pinka Maru Dragović, gde su možda ne fizički napali, razuveriće me kolege, ali su omalovažavali, maltretirali, vršili linč nad njom, a neki put je to još drastičniji napad koji jedna žena koja se bavi odgovornim poslom može da doživi, to govorim iz svog iskustva, novinarku Studija B, gospođu Barbaru Životić. Ne zalazeći u njeno iskustvo ili neiskustvo kao novinara, svi smo mi bili mladi, svi smo mi počinjali naš posao i niko od nas nije genijalan bio da bi odmah bio na nivou jedne Orijane Falači ili Mire Adanje Polak, ali ova mlada žena novinarka je doživela, ja nju nikada u životu nisam srela, ja uopšte do tog slučaja nisam znala da postoji gospođa Životić, ali sam se strašno osetila pogođenom zbog linča medijskog koji je ona doživela od pojedinih svojih kolega koji misle da su jedino u pravu, jedino se računa njihov način razmišljanja, što su linč doživele i od političara u ovoj državi, koji za sebe žele da kažu da predstavljaju nekakvu građansku Srbiju, što ne predstavlja, jer ne postoje podele u ovoj državi uopšte kakve bi oni želeli da postoje. Doživeli su linč i od poslanika grupe Dveri, od Sergeja Trifunovića, on je predsednik Pokreta slobodnih građana, koji ugrožava slobodu jedne od građanki ove države. Znači, ovo zaista nije zabeleženo. Sada ću malo verovatno one koji vole da prave kupus od mojih govora, pa objave u svojim medijskim izveštavanjima, ovako iseku pa nalepe mi rečenice, možda i da iznenadim, da, staću u odbranu Minje Miletić, novinarke televizije N1. Ne znam da li je neko pre neki dan sa pažnjom slušao i gledao intervju opet Sergeja Trifunovića? Sad mu ja pravim reklamu, ali nije to problem. Volela bih sa njim da mogu jednog dana direktno nešto da polemišem na razne teme, koji se stvarno u tom intervjuu, bez obzira što ne delim isti način razmišljanja, niti politički diskurs sa gospođom Miletić, ali on se ponižavajući uvredljivo ponašao prema njoj kao novinarki. Njegovi odgovori, njegova pitanja, njegova komunikacija sa njom je bila ispod nivoa jednog političara koji zagovora građanske vrednosti u ovoj državi i koji zagovara rodnu ravnopravnost. Da ne kažem kakav odnos je gospodin Trifunović pokazao i prema ženama koje se bave politikom i zauzimaju važne pozicije. Vi ovde kažete - nemamo zakon. Pa, zamislite kako bi Sergej Trifunović reagovao kada bi morao da sprovodi zakonsku odredbu da 40% žena mora biti na njegovoj listi i da 40% žena onda mora, eto, ne daj Bože, ali ako se neko odluči da jednog dana Sergej Trifunović vodi ovu državu, da 40% žena obavlja važne funkcije u državi, u novinarstvu, u kulturi. On bi čovek dobio nervni slom. On ne bi znao koliko još uvreda da uputi na račun žena koje se već bave politikom i sveukupno da spreči donošenje takvog zakona. Niste se osvrnuli na to. Nisam čula ni da ste branili žene koje se bave politikom, da ste reagovali kada smo ovde bili i fizički napadnuti, mislim lično i na mene i kada sam bila vređana, omalovažavana, ne samo od strane poslanika, od strane vanparlamentarnih stranaka, kao što je ova koju predvodi Sergej Trifunović, nego poseban osvrt i morali bi da obratite pažnju na medije šta mediji pišu o ženama koje se bave politikom. U najboljem slučaju opisuju kako izgledamo i kako se oblačimo, što je krajnje ponižavajuće, zaista. Jedva čekam da vidim članke o tome šta oblači Đorđe Vukadinović, na primer, i kod kog frizera ide i da li se frizira u Beogradu ili u Novom Sadu i da li je on odgovarajućeg zdravstvenog stanja. Ako ne odgovorite na to bezvezno, privatno, lično pitanje, jeste li vi dobro ili niste dobro, onda da vam neko napakuje u sledećem broju aferu da je Đorđe Vukadinović u drugom stanju, na primer. E, to je način komunikacije medija danas sa ženama. Pa, najbolji je ovaj način da objasnim kako se mediji, određeni, ne svi, visoko poštovanje novinarskoj struci, obračunavaju sa nama koje se bavimo politikom i imamo šta da kažemo. Možda nemamo lepu glavu ili lepu frizuru, ali imamo odličan mozak i to izgleda nervira određene političare, kao što su Sergej Trifunović, Đilas, Vuk Jeremić i ta mala ekipa iz kraja, i nervira određene novinare. Kad se ne slažete sa njima, onda neće sa vama da polemišu da li ste vi u pravu, da li ste pametni, da li ste sposobni da obavljate određenu funkciju, važnu. Onda idu po principu da vas omalovaže, da zadiru u vaš privatan život, da izmišljaju priče, da vam izmišljaju partnere, ljubavnike, da li ste zdravi, nezdravi, trudni, ne trudni. To je nivo o kome u stvari mi treba otvoreno da pričamo ovde u parlamentu. Marijan Rističević, njega su više puta pokušavali medijski da unište. Samo mu prave još veću reklamu. To nije problem. Ali, nikada nisu o Marijanu Rističeviću pričali da li mu neka saradnica jeste devojka, nije devojka, partnerka, nije partnerka. To se u slučaju političara na najvišem nivou radi kad su u pitanju žene. To se radi redovno. To se radi redovno, a mi tražimo nekakve zakone. U redu je, zakoni, i donećemo i novi posle toga ćemo doneti još moderniji. Moramo i uz pomoć vas da menjamo svest. Menjamo svest. Ne znaš sa mnom da razgovaraš kao sa političarem, pa nemoj onda da izmišljaš stvari iz mog privatnog života. Ja ih nikada neću demantovati, bez obzira kakve sam sve budalaštine, uvrede i gluposti čitala o sebi, ispod nivoa mi je da demantujem bilo kakvu izmišljotinu, jer upadam onda u način komunikacije sa njima. Što se tiče slobode izražavanja, očekivala sam da reagujete. To sam juče spomenula i kada smo raspravljali o prethodnom izveštaju, o slučaju novinara Nebojše Krstića. Ne znam kako bih rekla, nije on sad više novinar, medijski je veoma prisutan. Bio je nekada savetnik predsednika države gospodina Borisa Tadića. Koliko sam ja upoznata, on je i dalje član DS, nije ga Đilas još izbacio. Verovatno planira da ga izbaci. Ali, to ništa nije moj problem. Ne moram ja da branim i da zastupam ovde stavove samo ljudi sa kojima se slažem. Ako govorim uopšteno o zaštiti građana, dužnost mi je da se izdignem iz toga. Zašto da ne kažem da je Minja Miletić, po meni, ponižavana u tom intervjuu, s jedne onako mačo strane, muške strane? Da vam neko govori – imaš to da pročitaš. Kom muškarcu novinaru bi sagovornik Sergej Trifunović rekao – imaš to negde da pročitaš, kad vas nešto pita, ili da govorite o njenom privatnom životu? To se dešavalo u intervjuu, niko nije reagovao, verujte mi, niko nije reagovao. Da se tako ponašao neko iz SNS prema novinarkama, mi bi visili. Što kaže narod – visio bi Pedro. E, to je to. Mi bi visili ovde, verujte mi, to bi bila takva hajka na nas, na muški deo naših kolega poslanika i političara. Ovako je sve prošlo kao to je u redu zato što je to Sergej Trifunović. Ma, ništa nije u redu. Ništa nije u redu. Ako ugrožavamo žene, onda ih ugrožavamo sveobuhvatno, a ne da li je sagovornik nekome simpatičan ili nije. Da se vratim na Nebojšu Krstića. Danas su me obavestili u kabinetu da mu je čak peti nalog ukinut na tim društvenim mrežama, na tviteru. Neki put pratim, neki put ne pratim šta on napiše, ali koliko ja znam gospodina Krstića, a poznajem ga od neke svoje desete, jedanaeste godine, privatno. Znam ga i kroz politiku. Ranije nije bilo tabu da se druže i poznaju ljudi koji se politički ne slažu. To je sad neka nova moda nastala iz onih redova. Ali, znam ga privatno. Nikada nisam čula da je on neki osioni, prost čovek, da je on širio nekakvu mržnju preko društvenih mreža, da je nekog ugrožavao svojom slobodom izražavanja na tim društvenim mrežama. Verovatno je i suština da izneseš svoju neku misao, svoj nekakav stav. Kako je to moguće da mu određena grupa ljudi koje on nervira i iritira svojim stavovima već peti put ukida nalog sa svojim neistinama? Ja ne znam šta oni i kome pišu, kako im to uspeva, ali postoji jedna novinarka koja je vrlo glasna i koja se hvali time da je uspela da zaustavi slobodu govora Nebojše Krstića na tviter zajednici. Uspela je peti put da mu skine nalog. Zar to nije ugrožavanje slobode izražavanja? Znate o kome govorim, Nebojša Krstić, analitičar, aktivan u medijima, nekadašnji savetnik predsednika države Borisa Tadića, poznati muzičar. Nekada je on bio vrlo poželjan. Kako je on počeo da kritikuje određene političke poteze pripadnika opozicije, pa i nekog tog nevladinog sektora, tako je čovek prosto izbačen iz medija. Možemo da se složimo da su ovi društveni mediji, mreže postali veoma uticajni i deo sveukupne medijske slike. Danas najpoznatiji političari sveta svoje stavove upravo preko društvenih i savremenih metoda komunikacija plasiraju javnosti, kako domaćoj u svojim državama, tako komuniciraju i sa medijima u njihovim državama. Tako da sam ja ubeđena da treba zbog slobode izražavanja u našoj državi da se pozabavite i slučajem ukidanja naloga. Ako tu nema kršenja onih pravila, ne znam pornografskih sadržaja, da nekom pretite, govor mržnje i kako to već ide i, naravno, da se pozabavite i ovim fizičkim ugrožavanjem i hajkom, maltretiranjem i Gordane Uzelac i Barbare Životić i Mare Dragović. Ja sam za to da i pregledate intervju Minje Miletić i da vidite kako je jedan političar tzv. građanske orijentacije razgovara sa novinarkom na televiziji koja mu je veoma politički naklonjena i kako je izgledao intervju i njegov odnos prema ženi koja se bavi novinarstvom. Hvala.
Izvolite.
Prvo bih hteo da se zahvalim predsednici Narodne skupštine na iscrpnom izlaganju oko položaja žena u Srbiji, pogotovu u situacijama kada se zloupotrebom ili medijske moći ili zloupotrebom funkcije one vređaju na specifičan način i da uvrede upućene ženama idu u jednoj konotaciji, a o muškarcima u drugoj konotaciji, odnosno da su uvredu upućene ženama daleko uvredljivije sa svih aspekata i da je to ono što je zaista zabrinjavajuće. Zbog toga nam i treba Zakon o rodnoj ravnopravnosti, da odgovorim i na to pitanje, koji mi u ovom trenutku nemamo. Mi imamo Zakon o ravnopravnosti polova. Zakon o rodnoj ravnopravnosti je u izradi. Koja je razlika? Da odmah uspostavim tu distinkciju potrebnu. Zakon o ravnopravnosti polova ne reguliše sveobuhvatno ovu problematiku, već se ove teme nalaze i u drugim zakonima, dok bi Zakon o rodnoj ravnopravnosti sveobuhvatno regulisao ovu problematiku. Jednostavnije rečeno, to je kada imate kaznene odredbe u nekim zakonima, u jednom najviše, ali se one nalazi i u drugim zakonima, a jedno je kada imate kodifikovano u jednom zakonu, kao što je kodeks Krivičnog zakona ili to mi je najlakše za usporedbu. Mi smo u stalnim kontaktima sa Ministarstvom rada, jer ova tema nas izuzetno zanima. Kada mi govorimo o zastupljenosti žena, mi ne mislimo samo na žene koje imaju visoko obrazovanje, koje imaju srednje obrazovanje, koje imaju možda osnovno obrazovanje, već i one koje nemaju nikakvo obrazovanje ili imaju osnovno obrazovanje, jer nisu bile u situaciji da steknu obrazovanje. Konkretno na terenu, jedna koleginica je tu sa mnom, Tanja Rakić, smo se uverili više puta da žene koje zaista, ne po našoj proceni, jer mi zaista nismo ni stručni, ni vlasni da to procenjujemo, ali koje zaista pokazuju izuzetnu pamet i inteligenciju u svakodnevnoj komunikaciji, nemaju nikakva prava da ostvare svoje obrazovanje i da ostvare, ono što bi se reklo, kasnije učešće u društvu na način koji bi to zaista odgovarao. Znači, mi govorimo o toj populaciji. Mi posmatramo sveobuhvatno populaciju. Što se tiče mog konkretno oglašavanja o napadu na žene, kako političarke, tako i novinarke, bilo ih je više. Konkretno, u emisiji kod Ljubice Gojgić „Pravougao“ nabrojao sam deset imena najdrastičnijeg napada i vređanja, kako žena političara, tako i žena novinara. Uz svo poštovanje predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, vaše, i ono što hoću da kažem u vezi sa gospodinom Nebojšom Krstićem ili napadom na novinare, novinarke, bez obzira kako bio kvalifikovan medij u kojem one rade - pisani, elektronski, sa jedne ili sa drugog političkog aspekta… U početku svog mandata ja sam se oglašavao gotovo svakodnevno i uvideo da takav način obraćanja nije najadekvatniji i inicirao nešto što ću izvesno, ali govorim izvesno, završiti i doći do kraja, pa ako budem bio odbijen od onih kojima je to ponuđeno, moraću i to da konstatujem. O čemu se radi? Uglavnom se registruju oni napadi koji podrazumevaju kažnjive napade, najčešća krivična dela, i to je ono što se pojavljuje u medijima, na čemu se više insistira. Ostali mogu biti predmet svake spekulacije, a odnosi se na svaku vrstu pritisaka, od verbalnih do ekonomskih, koji novinarima padaju najteže. Iz tog razloga institucija Zaštitnika građana je u toku izrade, tu sam doživeo izuzetne kritike u delu javnosti da želim nešto novo, nešto što već postoji, ali u razgovoru sa novinarskim udruženjima, bez obzira ko ih predstavlja i ko se u njima nalazi, to da se mora napraviti jasna platforma registracije svih pritisaka, pa do napada koje već registruje policija, tužilaštvo i sudovi. Mora se definisati svaki pritisak kroz pojmovnik ove platforme da ne bi došlo do zabune i da ne bi došlo do tumačenja kako, izvinite na izrazu, poštovani poslanici, god ko hoće i kako mu u tom trenutku odgovara. To je jedini mogući put. To je jedini verodostojan put koji garantuje bezbednost. Mogu ovde da vam govorim satima o bezbednosti novinara. Mogu da vam govorim satima o ekonomskom položaju novinara. Mogu da vam govorim satima o cenzuri, autocenzuri među njima samima, ali to bi bio predmet možda posebnog izveštaja, koji, stvarno se izvinjavam, Zaštitnik građana nije kao poseban izveštaj uputio ovom cenjenom domu, što ne znači da neće. Ono što bih vas molio, samo minut strpljenja, ako biste bili ljubazni da me saslušate, čuo sam ovde danas i jako mi je drago zbog toga što većina poslanika Narodne skupštine je za to da se instituciji Zaštitnika građana kroz zakon, bilo izmene i dopune ili nov Zakon o Zaštitniku građana, prošire ovlašćenja, povećaju kapaciteti, da veća mogućnost delovanja i osujeti svaka mogućnost ograničenja Zaštitnika građana u pogledu njegovih aktivnosti. Zajedno ili, oni su nosioci i predlagači, Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, ali će svakako uzeti aktivno učešće uzeti u tome institucija Zaštitnika građana koja to ume i može. Nadam se da će vrlo brzo se naći pred vama nešto što bi se moglo nazvati ili izmene i dopune ili novi Zakon o Zaštitniku građana. Molim vas da u toj situaciji obratite pažnju, jer, ponavljam, institucija Zaštitnika građana je izuzetno važna, ne samo u Republici Srbiji, jer ona daje nadu onima koji su bez nade da postoji neka institucija u kojoj će biti apsolutno saslušani, shvaćeni i gde će im se pomoći u okviru ovlašćenja te institucije, pa samim proširenjem tih ovlašćenja, kapaciteta i mogućnosti Zaštitnika građana ta nada će biti veća, a vi znate da nada poslednja umire. Izvinite zbog ove slobode malo, možda izlazi iz konteksta razgovora. U svakom zakonu koji će se naći pred vama, ako i smanjuje ovlašćenja ili prebacuje na druge ovlašćenja Zaštitnika građana u kojima je on pokazao, ne dobre, nego izuzetne rezultate međunarodno priznate, da sa velikom rezervom razmislite o donošenju takvih zakona. Ako sam bio opširniji, izvinite. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, pa kada smo vas birali, gospodine Pašaliću, za Zaštitnika građana 2017. godine, ovde u Narodnoj skupštini, ja sam u toj raspravi istakao da je najvažnije da se kao Zaštitnik građana pridržavate zakona, odnosno da radite sve ono što Saša Janković pre vas nije radio i da ne radite sve ono što je Saša Janković radio. To je bio recept da sam siguran uspeh. Isto to sam juče rekao prilikom rasprave o izveštajima Poverenika za informacije od javnog značaja i poručio sam na taj način, budućem Povereniku, da je potrebno da radi sve ono što nije radio Rodoljub Šabić i da ne radi sve ono što je radio Rodoljub Šabić. E, sada zašto pravim paralelu između Rodoljuba Šabića i Saše Jankovića? Zato što su obojica zloupotrebljavali svoju funkciju, baveći se isključivo dnevnom politikom i obojica su pripadali i još uvek pripadaju jednom širokom frontu, širokom pokretu koji je formiran, a koji za cilj ima jedino, isključivo i samo napade na Aleksandra Vučića i SNS. U tom pokretu su bile i razne političke stranke, odnosno još uvek su i razni političari, ali i neki mediji, i neke nevladine organizacije, i neki pojedinci, a Rodoljub Šabić i Saša Janković u tom pokretu imaju ulogu da glume nekakve nezavisne stručnjake. Krili su se godinama iza svojih funkcija, glumili nedodirljive, glumili apsolutno zaštićene i svaki dan se bavili napadom na Aleksandra Vučića, na Vladu Srbije, poslanike SNS i Srpsku naprednu stranku, i za svoj angažman primali bezobrazno visoku platu od građana Srbije. Ne daj Bože da se neko tada usudio da postavi pitanje, kolika je plata Poverenika za informacije ili Zaštitnika građana, odmah bi bio razapet. Dakle, i kuso i repato bi se diglo momentalno protiv njega, odmah bi on bio neko ko guši ljudska prava, slobodu, demokratiju itd. Taman onako kako se danas stvara hajka protiv Aleksandra Vučića, što se drznuo, zamislite drznuo, da u jednom autorskom tekstu opiše jedan fenomen, koji je u Srbiji već decenijama na snazi, a to je ta podela na elitu i na narod. Ja bih dodao na lažnu elitu i narod. Naravno da ove novine, koje su prestale davno da to budu danas, prednjači u toj histeriji i u toj kampanji, i pogledajte samo današnje izdanje ovog „Danasa“. Pri tome, neću se osvrtati na antisrpsku histeriju koja je kod njih tradicionalno već zastupljena, kada je reč o pokušaju da se Srbi predstave kao genocidni narod, pa imamo tu nekog Veselinovića, koji kaže – nazovimo stvari pravim imenom, genocidom. To je onaj čupavi, maloumnik iz one inicijative – ne davimo Beograd. Dakle, on može kući svojoj da naziva stvari pravim imenom. Ono što sam želeo zapravo da istaknem, to je naslov i današnjem „Danasu“, kaže – Vučićeva opasna orgija radikalskog populizma. To vam je današnji naslov u „Danasu“ apropo Vučićevog autorskog teksta u „Politici“. Tu onda imamo nekakve stručnjake, Vladeta Janković, zamislite Vladetu Jankovića, to je onaj što je bio ambasador po belom svetu, pa je prestao da bude ambasador, pa bi sada opet da bude ambasador, pa u svojoj nemoći drvlje i kamenje po Vučiću, kaže – autorski tekst Aleksandra Vučića je jedna besramna, podla i ozbiljno opasna orgija radikalskog populizma. Imamo tu dežurnu stručnjakinju, da se tako rodno senzitivno izrazim, Sandu Rašković Ivić, koja kaže – to nije državnički, tako rade vođe navijača. Imamo Žarka Trebješanina, koji kaže – predsednik je otvorio lov na veštice. Imamo dežurnu Mariniku Tepić – unosi dodatnu podelu među ionako podeljene ljude. Naravno, imamo Vesnu Pešić, koja kaže – muči ga elita zato što je prava. Jeste, ti si prava elita, baš je Vesna Pešić pravi primer elite. Možda je i pravi primer, ali one lažne elite o kojoj je Vučić pisao u autorskom tekstu. Zašto je stručna, kakvi su ovo stručnjaci? Zašto je stručna Sanda Rašković Ivić? Zašto je stručna Marinika Tepić? Da menja stranke? Sama ne bi umela da kaže koliko je stranaka promenila samo u ovom mandatu u Narodnoj skupštini. Setimo se onog Petričića, karikaturiste u pokušaju, koji je pre neki dan na onoj „N1“ televiziji omalovažavao ceo narod, govorio kako je ceo narod glup, zatucan, nepismen, neobrazovan, mazohističan čak i to sve uživo na „N1“. Jutros je na „N1“ bio onaj stručnjak za lažna istraživanja javnog mnjenja, ne znam mu prezime, i potvrdio sve ono što je Aleksandar Martinović juče u Narodnoj skupštini iznosio, a to je da pokušavaju da predstave da samo glupi, neobrazovani, nepismeni ljudi u Srbiji glasaju za SNS. Ko ovde onda pravi podelu? Ko ovde deli srpski narod? Aleksandar Vučić ili oni? Ako ta podela postoji, pa sa zadovoljstvom ću da pripadam tom delu glupog, neobrazovanog i nepismenog naroda koji je pošten i ovih lažnih elitista koji pokradoše sve u zemlji godinama, decenijama dok su vladali. Sa zadovoljstvom ću da pripadam tom delu naroda. Dakle, sasvim je jasno da ovi lažni elitisti, elitisti u pokušaju, neće oprostiti Aleksandru Vučiću što se drznuo da napiše ovo, što je takao u osinjak gnezdo na ovaj način i sasvim je sigurno da ćemo imati još snažnije i snažnije napade na njega. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani Zaštitniče građana, gospodine Pašaliću sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, razmatrajući redovni godišnji izveštaj Zaštitnika građana za 2018. godinu sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, želim zbog javnosti da pojasnim zašto je glavna poruka, koja se danas čuje, a koja je upućena vama kao instituciji, nastavite da radite svoj posao kao profesionalac i nikako se nemojte ponašati kao vaš prethodnik Saša Janković. Zašto? Bivši Zaštitnik građana, Saša Janković i bivši Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti Rodoljub Šabić, ne radeći svoj posao, već baveći se politikanstvom, namerno su skretali pažnju javnosti sa kriminala i pljački koji su se odvijali tu, mimo njih, u senci skrivenih od očiju javnosti. To skretanje pažnje javnosti sa važnijih tema najbolje se vidi na primeru bogaćenja državnih funkcionera iz tog vremena, kao što su bili Dragan Đilas, Vuk Jeremić i drugi. Upravo oni koji danas vode kampanju protiv ministra policije Nebojše Stefanovića, danas kada je istraga stegla obruč oko nekih ljudi. Već 2001. godine, jašući na talasima 5. oktobra, Dragan Đilas je osnovao u Beogradu firmu „Direct Media“, nešto ranije je imao marketinšku Agenciju „Ovejšn“ sa kojom je ušao u reklamni prostor medija u Srbiji. Od osnivačkog uloga, na računu svoje agencije, ne većem od hiljadu evra, za nekoliko godina postaje jedan od najbogatijih ljudi u Srbiji. Evo, podsetimo se vrtoglavog rasta prihoda Đilasovih firmi u periodu od 2004. do 2013. godine. Primljen je u DS tek 2004. godine, ali odmah je postao član izvršnog odbora i glavnog odbora i od 2004. godine do formiranja Vlade Republike Srbije 2007. godine, obavljao je funkciju direktora Narodne kancelarije predsednika Republike, a od maja 2007. do jula 2008. godine bio je ministar u Vladi Republike Srbije, zadužen za sprovođenje nacionalnog investicionog plana. Demokratska stranka je vladala u to vreme Srbijom 12, od ukupno 19 godina. Šesnaest godina je vladala Vojvodinom, 13 godina gradom Beogradom i vladala je najvećim brojem gradova i opština u periodu od 2000. do 2012. godine. Postoji osnovana sumnja da se Đilas nezakonito obogatio upravo vršeći tri državne funkcije – direktor Narodne kancelarije, ministar za Nacionalni investicioni plan i gradonačelnik Beograda od 2004. do 2013. godine. Dve njegove kompanije „Multikom“ i „Dajrekt medija“ tokom osam godina, od 2005. do 2012. godine, ostvarile su poslovni prihod od neverovatnih 583 miliona evra. Međutim, on lično je imovinskoj bazi KRIK prijavio imovinu koja se sastoji od, zamislite, samo 1.649 metara kvadratnih nekretnina i samo 24,3 miliona evra, iako o stečenom Đilasovom bogatstvu svedoče podaci iz APR-a za firme koje su bile ili jesu u njegovom vlasništvu ili suvlasništvu. Ti podaci govore da su poslovni prihodi dve Đilasove kompanije iznosili „Multikom grup“ od 2005. do 2012. godine ukupno 48 milijardi dinara ili 400 miliona evra, „Dajrekt medija“ od 2009. do 2012. godine ukupno 22 milijarde dinara ili 183 miliona evra. Ukupni poslovni prihodi samo ove dve Đilasove kompanije iznosili su fantastičnih 583 miliona evra od 2005. do 2012. godine. Prihodi su bili još veći, jer nije uračunat period od 2004. do 2009. godine za „Dajrekt mediju“. Indikativan je skok poslovnih prihoda „Multikom grupe“ sa tri miliona 2005. godine na, zamislite, 7,85 milijardi dinara 2012. godine. O svemu ovome govore i izveštaji iz 2011. godine pokojne Verice Barać, koja je bila na čelu Saveta za borbu protiv korupcije, ali o tome zbog uštede vremena sada neću više govoriti. Ali, moram da istaknem još jedan način kako su se tadašnji državni funkcioneri bogatili, kako su, recimo, pljačkali Beograd. Najbolji i najdrastičniji primer za to kako je opljačkan grad Beograd su zloupotrebe u vezi sa gradskim građevinskim zemljištem. U tome su učestvovali ne samo nesavesni investitori, već i mnogi iz tadašnjih gradskih vlasti. Od 2004. do 2011. godine gradska vlast, gradsko veće i vrh Direkcije su nametnuli loše propise u oblasti upravljanja građevinskim zemljištem koji su investitorima omogućili da plate samo 10% naknade za uređenje građevinskog zemljišta. Kada bi platili tih 10%, investitori su sticali pravo na građevinsku dozvolu, pokretali proizvodnju i otpočinjali izgradnju. Posle toga hiljade investitora je prestajalo sa plaćanjem. Izgradili su i prodavali objekte, a 90% obaveza, onih 90% koje nisu platili prema Direkciji za građevinsko zemljište i izgradnju grada Beograda nisu izmirili, već stavili u svoje džepove. Tadašnja uprava Direkcije nije ni pokušavala da naplati neizmirene obaveze od dužnika, a u velikom broju slučajeva Direkcijom su suvereno vladali kadrovi Demokratske stranke. Sedam godina direktor Direkcije je bio Boris Ranković, čovek od najvećeg poverenja Borisa Tadića i Dragana Đilasa. Suština je da su predstavnici Demokratske stranke u gradskoj vlasti i Direkciji na osnovu štetnih propisa, koje su sami doneli, od investitora tražili neodgovarajuća sredstva obezbeđena od neplaćanja naknade, kao što su menice za fizička lica i ugovorna ovlašćenja za pravna lica. Morali su da traže bankarske garancije i hipoteke, kao efikasna sredstva obezbeđenja, ali nisu. Kao posledica katastrofalno loše uprave Demokratske stranke u gradu Beogradu i Direkciji tokom sedam godina, grad Beograd je oštećen za 35 milijardi ili 291 milion evra. To je bila trećina godišnjeg budžeta grada Beograda tada. Za taj novac moglo je da se izgradi 150 dečjih vrtića ili da se kupi 1.500 autobusa, a novac građana je završio u džepovima investitora i verovatno onih koji su doneli tako loše propise. Ovim bih završio. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Studenka Kovačević. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, uvaženi gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama je Izveštaj Zaštitnika građana za 2018. godinu i za razliku od jučerašnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu informacija od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, u fokusu ovog izveštaja je upravo ono zbog čeka i postoji ova institucija, a to je rešavanje problema građana Srbije i to je, naravno, za svaku pohvalu. Šta je posao Zaštitnika građana, piše u članu 138. Ustava Republike Srbije, piše i u članovima od 17. do 23. Zakona o Zaštitniku građana. Dakle, on kontroliše zakonitost rada organa državne uprave, organa koji štite imovinska prava i interese Republike Srbije i subjekte kojima su poverena javna ovlašćenja. Gospodine Pašaliću, iz vašeg izveštaja vidimo da ste kao Zaštitnik građana ostvarili komunikaciju sa više od 9.000 građana u prošloj godini. Što se tiče broja pritužbi u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava, vidimo da ih je bilo 3.338, a da je okončano 2.346 predmeta, ostali su u procesu obrade. Verujem da tu ima i nekih predmeta za koje vi niste nadležni. Ovde stoji i podatak da ste razmatrali i predmete iz ranijih godina, kojih je čak 2.720 i od tih 2.720 prošlogodišnjih predmeta okončali ste čak 1.443. Mene to iskreno ne čudi, obzirom da se vaš prethodnik Saša Janković bavio svojom političkom karijerom i pronalaženjem načina da dođe na vlast, pa nije ni mogao da radi ono što mu je zapravo bio posao i nije se ni bavio pritužbama građana. To je svima poznato, kao što je poznato i da se u svojim izveštajima bavio komentarisanjem onoga šta je Aleksandar Vučić izjavljivao na konferencijama za novinare, šta je rekao ministar unutrašnjih poslova Nebojša Stefanović i da li su efekti Vlade Republike Srbije, koje on po Ustavu nema pravo da kontroliše, dali svoje rezultate. Nad radom Vlade kontrolu vrši Narodna skupština, ali to kako je Janković kršio i Ustav i zakone Republike Srbije nije viđeno ni u jednoj evropskoj zemlji. Da se vratim na vaš izveštaj. Mislim da ste u većini ocena koje ste dali po kategorijama, a tu mislim na prava deteta, na rodnu ravnopravnost, na prava osoba sa invaliditetom, prava mladih, prava starijih lica bili vrlo realni u iznošenju i problema, a i mogućih rešenja. Mislim da je to upravo rezultat prikupljanja informacija i podataka direktno od samih građana. Te informacije su dobre smernice za dalji rad svih institucija koje su od strane građana označene kao nedovoljno efikasne, pa bi trebalo nešto i da koriguju u svom radu, eto, ovom prilikom apelujemo na te institucije da to i učine. Ukratko, nemam ozbiljnijih zamerki na vaš dosadašnji rad i dokle god budete ostvarivali kvalitetnu komunikaciju sa građanima Republike Srbije imaćete i našu podršku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Pešić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Godišnji izveštaj Zaštitnika građana za 2018. godini dat je pre svega u jasnom formatu sa detaljnim statističkim podacima. Iz Izveštaja može da se vidi da je sa Zaštitnikom građana u 2018. godini razgovaralo preko 9.000 građana, tačnije 9.120 građana. Od tog broja, direktno razgovor licem u lice sa Zaštitnikom građana imalo je preko 2.400 građana Srbije, dok je 3.350 građana Srbije telefonskim putem razgovaralo sa Zaštitnikom građana. Što se broja primljenih predmeta tiče u 2018. godini, primljeno je preko 3.300 predmeta, a rad je okončan na preko 2.300 predmeta. Ono što je važno da građani Srbije znaju, da je Zaštitnik građana razmotrio preko 2.700 predmeta iz prethodnih godina koji su bili na čekanju, a od tih 2.700 predmeta, na 1.500 je okončan rad. Tako da, ako saberemo podatke o broju predmeta iz 2018. godine na kojima je okončan rad i podatke o broju okončanih predmeta iz ranijih godina, dolazimo do cifre od 3.800 okončanih predmeta, što je za svaku pohvalu. Ono što je u Izveštaju naglašeno od strane Zaštitnika građana, da se veliki broj pritužbi odbacuje jer nisu ispunjeni uslovi za postupanje po njima, uglavnom zbog nenadležnosti, anonimnosti, preuranjenosti ili iz nekih drugih razloga i takav broj predmeta u 2018. godini je bio 1.650 i važno je da građani znaju da je u 72% tih odbačenih pritužbi Zaštitnik građana pružao savetodavnu pravnu pomoć. Osim ovog redovnog izveštaja, Zaštitnik građana sačinio je i posebne izveštaje, kao što su Izveštaj o stanju prava deteta, koji posebno želim da pohvalim, zatim, Izveštaj o zastupljenosti žena na mestima odlučivanja u jedinicama lokalne samouprave, Izveštaj o pristupačnosti za sve itd, ali takođe su sačinjeni i posebni izveštaji o posetama koje je Zaštitnik građana sa svojim stručnim timom imao u gradovima, opštinama i ustanovama širom zemlje Srbije. Takođe, u Izveštaju se pominje i saradnja Zaštitnika građana sa Stalnom konferencijom gradova i opština i timom za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva Vlade Republike Srbije i dodele nagrada od strane Zaštitnika građana jedinicama lokalne samouprave koje su u prethodnoj godini doprinele razvoju svih oblika pristupačnosti na svojoj teritoriji. S ponosom želim da istaknem, da je grad Leskovac u 2018. godini od Zaštitnika građana dobio nagradu za doprinos razvoju svih oblika pristupačnosti na svojoj teritoriji. Želim da pohvalim pristupačniju komunikaciju sa Zaštitnikom građana koja je omogućena građanima Republike Srbije i obavljanje posla van sedišta organa od strane Zaštitnika građana. Naime, otvorene su tri kancelarije u Bujanovcu, Preševu i Medveđi i želim da pohvalim to što Zaštitnik građana sa svojim saradnicima obilazi gradove i opštine Srbije, o čemu postoje detaljni izveštaji kao što sam već navela. Na kraju ću pomenuti i pohvalu, vezano za formiranje Odeljenja za hitne intervencije. Ono što se nakon razmatranja jednog ovako detaljnog i statistički urednog izveštaja zaključuje, jeste da su građani Srbije za kratak vremenski period uspeli da vrate poverenje u instituciju Zaštitnika građana, koja je naravno po Ustavu i zakonima Republike Srbije nezavisna institucija. Iako je institucija Zaštitnika građana po Ustavu i zakonima Republike Srbije nezavisna institucija ona to nije bila u periodu od 2007. do 2017. godine. Naprotiv, institucija Zaštitnika građana u tom periodu je bila totalno urušena i zloupotrebljena. Građani Srbije su svedoci da se tadašnji Zaštitnik građana sa pozicije Zaštitnika građana bavio politikom, tvitovao, bavio se dnevno političkim aktivnostima i na kraju sa pozicije Zaštitnika građana se i kandidovao za najvišu funkciju, odnosno funkciju predsednika Republike Srbije, naravno, suprotno Ustavu i zakonu. Iskreno verujem da ćete, gospodine Pašaliću, da nastavite sa radom kao što ste radili do sada, da nećemo čuti da ste kao vaš prethodnik kupili besan automobil, da ste koristili posebne nalepnice na svom automobilu kako vas policija ne bi mogla da zaustavlja, da ste obezbedili isti takav automobil i za svoju porodicu i ukoliko ne budete radili takve stvari i nastavite da imate komunikaciju sa građanima kakvu ste imali do sada, imaćete podršku poslanika SNS. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Ono što će sigurno ostati kao nešto što je zapaženo i kao nešto što je opšti utisak današnje rasprave i ono što je razlika između sadašnjeg Zaštitnika građana i svih njegovih prethodna je što je bez obzira na splet okolnosti ili događaja koji su prethodili ovom zasedanju Zaštitnik građana pokazao jedan dobar odnos prema parlamentu i ljudima koji danas sede u njemu kao predstavnici građana. Naime, retkost je u prethodnom periodu bila da se neko na takav način odnosi prema poslanicima, parlamentu i narodu i da se izvini za svoje postupke. Ja vam zaista na tome i na takvom odnosu čestitam. Opet, sa druge strane, ako se vratimo izveštaju, poštovani Zaštitniče građana, ono što je činjenica i ono što se prvo primeti je da ste ozbiljno pristupili poslu za koji ste birani i odredili prioritete u svom radu, a te prioritete ste nam obrazlagali kroz ceo izveštaj. Težak je posao povratka poverenja u instituciju Zaštitnika građana bio pred vama i vidim da ste to kroz ovu kampanju otvorena vrata stavili kao prvi prioritet, gde ste krenuli da vraćate poverenje građana u Republici Srbiji u instituciju Zaštitnika građana. S druge strane moramo da podržimo i podržavamo svakako ono što se tiče, taj drugi prioritet koji ste naveli u izveštaju, a tiče se jačanja kapaciteta same institucije Zaštitnika građana i formiranje ovog odeljenja za, kako ste ga nazvali, hitno postupanje. Vidimo između ostalog i da ste potpisali niz bilateralnih sporazuma sa vašim kolega i u Ruskoj Federaciji, i u Turskoj, i u Bugarsko, i u Slovačkoj. To jeste za poštovanje. Međutim, prosto sam mišljenja da ste možda trebali da imate i jedan prioritet koji bi ja nazvao osnovni ili nultni, a to je depolitizacija institucije na čijem ste čelu. Institut Zaštitnika građana je duboko urušen političkim delovanjem vašeg prethodnika, Saše Jankovića i ne zaboravite da je Saša Janković koristeći funkciju koju vi danas obavljate i koristeći logistiku i infrastrukturu institucije na čijem ste čelu, formirao političku partiju koja danas svojim delovanjem ugrožava prava i predsednika države i njegove porodice i uopšte srpskog naroda u celini, a vaša je dužnost da zaštitite i taj deo građana Republike Srbije. To je vaš posao. Ne zaboravite da na čelu te partije koja je nastala iz tog i takvog delovanja vašeg prethodnika danas se nalazi ovaj nesretni Sergej Trifunović koji je, koliko god vama bizarno možda zvučalo ili bilo kome, direktni naslednik vašeg prethodnika. Istini za volju, uvaženi Zaštitniče moram vam reći iako niste uneli taj prioritet formalno u ovaj izveštaj, iz vašeg dosadašnjeg rada bi se moglo zaključiti da ste taj posao zaista i radili. Opet kažem, iako formalno se ovde ne nalazi, radili ste posao na depolitizaciji institucije na čijem ste čelu i posao povratka poverenja građana u institut Zaštitnika građana. Poštovani Zaštitniče građana mi poslanici SNS smo i dalje sigurni da smo uradili jedan dobar i kvalitetan posao kada smo podržali vaš izbor na mesto i na funkciju koju danas obavljate i naravno da se ne kajemo zbog tog našeg izbora, a sa druge strane imali ste, kažem, i jednu otežavajuću okolnost, jer ste se susreli sa politizovanom institucijom, a sa druge strane ste imali i olakšavajuću okolnost. Naime, mogli ste da uporedite sa jedne strane kako izgleda raditi protiv institucija države građana i kako izgleda raditi za institucije, za državu, za građane. S jedne strane mogli ste uporediti rad vašeg prethodnika Saše Jankovića, a sa druge strane uzeti za primer rad predsednika Vučića, na primer. Ukoliko vi u vašem buduće radu budete ovog drugog uzimali kao primer kako se uopšte odnosi prema funkciji koju obavljate, ne sumnjam da će posao koji radite biti dobro i odgovorno urađen. Ne sumnjam da će biti prihvaćen i ovaj izveštaj, ali izveštaj koji se sledeće godine bude našao pred poslanicima u ovom uvaženom parlamentu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Milan Ljubić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi Zaštitniče građana sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, danas razmatramo izveštaj Zaštitnika građana za 2018. godinu. Ljudska prava su jezik osnovnih ljudskih potreba, tako da njihovo poštovanje i zaštita utiče na svakodnevni život građana, a posebno pripadnika ranjivih grupa. Ovo se posebno odnosi na žene, žrtve nasilja u porodici, decu i mlade, osobe sa invaliditetom, izbeglice. U cilju dobijanja slike o položaju osetljivih kategorija važno je sprovođenje istraživanja, to nam daje mogućnost da znamo gde treba stimulativno da delujemo. Zaštitnik građana je 2018. godine sačinio poseban izveštaj o stanju prava deteta u Republici Srbiji koji predstavlja može se reći, skener stanja ljudskih prava. Izveštaj ukazuje na potrebu unapređenje zaštite dece od nasilja, kao i potrebu za unapređenjem normativnog okvira u različitim oblastima. Gotovo četvrtina od ukupnog broja primljenih pritužbi u oblasti prava nad detetom odnosi se na nasilje nad decom. Raširenost nasilja prema deci zahteva posebnu pažnju i napore. Pravo na zaštitu od svih oblika nasilja predstavlja osnovno pravo deteta. Ciljevi strategije su da sva deca u Srbiji odrastaju u bezbednom i podsticajnom okruženju. Ustavom Republike Srbije deca su zaštićena od fizičkog, ekonomskog i svakog drugog iskorišćavanja ili zloupotrebljavanja. Porodični zakon predviđa mere zaštite dece. Dok Krivični zakonik sagledava dete u kontekstu krivične odgovornosti. I te mere se svakodnevno preduzimaju. Socijalna isključenost i marginalizovanost zastupljene kod siromašne dece, dece sa smetnjama i romske dece. Srbija je donela Strategiju za smanjenje siromaštva, koji je nacionalni dokument koji sadrži glavne strateške smernice za društveni razvoj. Usmerene su na privredni razvoj i rast, otvaranje novih radnih mesta i efikasniju socijalnu zaštitu. U tom cilju Vlada Republike Srbije radi na nastavku sprovođenja reformi, borbi protiv korupcije i države zasnovane na vladavini prava. Cilj je da svakom detetu damo podjednaku šansu i možemo da budemo zadovoljni onim što je do sada postignuto. Deci u Srbiji smo omogućili dostupnije i kvalitetnije zdravstvo i obrazovanje. Za decu sa smetnjama u razvoju udvostručena su izdvajanja. Novina je da će Srbija uskoro dobiti prvu nezavisnu instituciju za zaštitu prava deteta i tako zaokružiti koncept dečijih prava. Novim izmenama i dopunama obezbediće se mere podrške za roditelje teško bolesne dece i dece sa smetnjama u razvoju i invaliditetom kojima je neophodna stalna nega i pomoć, kao i pravo na naknadu zarada zbog posebne nege deteta. Vlada je pripremila Predlog zakona o postupku utvrđivanja činjenica o statusu dece za koje se sumnja da su nestali iz porodilišta u Srbiji, koji je u proceduri. Savet Evrope je dao pozitivnu ocenu za Nacrt zakona, a većina preporuka Saveta Evrope je usvojena i nacrt je usklađen sa tim preporukama. Tokom izveštajnog perioda u Republici Srbiji je nastavljena tendencija unapređenja zaštite dece. Kao društvo i na ovaj način pokazujemo koliko smo posvećeni u zaštiti najranjivijih kategorija, a to su svakako deca i mladi. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsiću, gospodine Zaštićene građana sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici. Zaštitnik građana je ustavna kategorija i zato je veoma važan nezavisni organ i ovaj izveštaj za 2018. godinu napisan je na 115 strana i on je zaista, gospodine Zaštitniče sveobuhvatan. On sadrži podatke o nedostacima i nepravilnostima u radu organa uprave, ali i predloge za unapređivanje ljudskih i manjinskih prava. Izveštaj sadrži presek stanja, u stvari u oblasti ljudskih prava nastao na osnovu pritužbi građana na postupke organa vlasti u Republici Srbiji. Dozvolite da kažem od svih prava, posebno ovde ja ističem sada gde ste analizirali rodnu ravnopravnost, prava deteta, prava osoba sa invaliditetom i prava pored ostalih pripadnika nacionalnih prava manjina. Poštovani gospodine Zaštitniče građana, da bi naša država unapredila ova prava na veći stepen nama je potrebno vratiti vaspitnu delatnost u sve vaspitno-obrazovne ustanove i ne samo vaspitno-obrazovne ustanove već društvene organizacije, u roditeljske domove i jednom rečju da kažem vratiti vaspitanje u društvo odakle su ga tamo 2000. godine proterala vlast bivšeg režima. Mi smo sada na putu da to vratimo i nadamo se u dosledno vreme da hoćemo, da buduće generacije će biti vaspitano tako da će ovih problema biti manje. Dozvolite sada da kažem nešto o imenu i prezimenu vašeg prethodnika Saše Jankovića, u narodu znanom kao Sale prangija. Reći ću zašto prangija, da poštovani građani znaju o čemu se radi. On kao Zaštitnik građana je svesno kršio Zakon o zaštiti Zaštitniku građana Republike Srbije i to znate kako? Tako što je analizirao političku situaciju, vrlo često u Republici Srbiji i davao političke ocene i izjave, iako po članu 10a Zakona o Zaštitniku građana je izričito zabranjeno. U tom članu stoji citiram: „Zaštitnik građana ne može davati izjave političke prirode“ završen citat i zato je moja malenkost zajedno sa gospodom narodnim poslanicima iz SNS, a vrlo često smo ga kritikovali u ovom visokom domu. Saša Janković, zvani Sale prangija je krajnje tendenciozno i neargumentovano kritikovao Vladu Republike Srbije kao Zaštitnik građana i njenog predsednika tada Aleksandra Vučića. Primeri, tako je 31. jula 2016. godine otvoreno napao Aleksandra Vučića, zato citiram: „što do tada nije formirao Vladu Republike Srbije“, iako zakonski rok za njeno formiranje nije istekao, ostalo je bilo još mesec dana. Vidite u šta se petljao vaš bivši prethodnik. Isto tako, Saša Janković u narodu znani kao Sale prangija je bez ikakvog razloga protivzakonito napao Vladu Republike Srbije u intervju koji je dao 9.12.2016. godine, iako je dobro znao da je on kao Zaštitnik građana, zakonski nije ovlašćen da kontroliše rad Narodne skupštine, predsednika Republike, predsednika Vlade, Ustavni sud i javno tužilaštvo. Čak ga je javno ukorio zbog toga do tada njegov stranački kolega, savetnik Borisa Tadića Nebojša Krstić, rekavši: „nije dobro da Janković kao Zaštitnik građana koji kontroliše rad državnih organa sam ne poštuje i krši zakon“. Saša Janković u narodu znani kao Sale prangija je kasnije osnovao, kao što znate, gospodine Zaštitniče i stranku, a pripremu za osnivanje te stranke, vodio je kao Zaštitnik građana, zamislite, naravno što nije smeo, jer mu to zakon nije dozvoljavao. Sale prangija kao i svi ovi iz Saveza za Srbiju, odrekao se KiM, rekavrši 3. avgusta 2017. godine: „Srbiji je u interesu da Kosovo bude primljeno u Interpol, a time i prizna nezavisnost KiM“. Zamislite gospodine Zaštitniče građana da je ovo izrekao 3. avgusta 2017. godine vaš prethodnik Saša Janković u narodu znani kao Sale prangija i njegov potpredsednik tada novoosnovane stranke i član predsedništva pokreta snage, prof. dr Rade Veljanovski, u narodu znani kao profesor Rade jajara, 21. aprila 2016. godine je rekao: „Srbija treba da prizna KiM, obezbedi mu stolicu u UN“. Zamislite profesora koji predaje studentima, velikog patriote. Bivši Zaštitnik građana i predsednički kandidat Sale prangija, kao da je sišao s uma kada je rekao: „Srbija treba tek da dokaže da su manastiri na KiM, Gračanica i Dečani, srpski“. Saša Janković je bio glavni akter u aferi „pištolj“ i zato se on zove Sale prangija, narod ga po tome pamti kao Sale prangija, kada je 1993. godine u njegovom stanu, iz njegovog pištolja, bez dozvole, Predrag Gojković navodno bio ubijen. O tome sam u ovom visokom domu često govorio i postavljao poslanička pitanja. Došao sam do podataka da su u sprezi Javno tužilaštvo i Istorijski arhiv u Beogradu, odlukom Komisije od 14. 06. 2004. godine, uništili svu dokumentaciju kao bezvredni arhivski materijal. Zamislite, gospodo, profesori istorije, da je ovo bezvredni arhivski materijal, a direktor Arhiva u to vreme, znate ko je bio - bajna Branka Prpa. E, sad, vidite kolika je sprega bila Zaštitnika građana i tadašnje vlasti, odnosno stranke bivšeg režima, a sve u svrhu pljačkanja građana Republike Srbije. Sale prangija je 2011. godine na ime svog kabineta, kao da vi to danas radite, Zaštitnika građana, kupio novi luksuzni džip. Nije to problem. Problem je samo što je nekoliko meseci kasnije njegova supruga Slavica kupila, iz iste kuće, takođe džip, isti model, ali dizel, za mnogo jeftinije nego što je platio on. Ona je platila 18 hiljada evra, a džip je koštao 30 hiljada evra. Tako su izvlačili iz budžeta Republike Srbije novac. Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, Zaštitnik građana govorio je o ugroženosti novinara, vi ste, gospodine Zaštitniče, ovde govorili. Ja nemam ništa protiv da ih se zaštiti, i treba ih zaštititi, ali mi smo svedoci stalnih, svakodnevnih, neviđenih, zlonamernih i nedostojnih medijskih napada na Aleksandra Vučića, predsednika Republike Srbije, i to se radi godinama unazad, a nisam video da to stoji u Izveštaju. Nema niti jedan predsednik Republike u novijoj istoriji Srbije da je više napadan a više dobio glasova na izborima. I ne samo on, nego i njegova porodica, njegov brat, otac i majka, u vreme kada on čini nadljudske napore za iznalaženje trajnog, pravednog i kompromisnog rešenja za južnu srpsku pokrajinu. Posebno su se ovih dana usmerili i na njegove saradnike, u prvom redu na dr Nebojšu Stefanovića. Dozvolite da kažem zbog čega. Zato što doktor Nebojša Stefanović je dao ogroman doprinos unapređenju Ministarstva unutrašnjih poslova, na svim sektorima Ministarstva i vratio ugled tog važnog ministarstva Vlade Republike Srbije. Upravo MUP je jedan od ugaonih temelja ubrzane modernizacije Republike Srbije, čiji je motor zamajac predsednik Republike, Aleksandar Vučić. Zato ga i napadaju, bez ikakvog razloga, ovi iz Saveza za Srbiju, na čelu sa Draganom Đilasom, u narodu znani kao "Điki mafija", koji je pre ulaska u politiku bio obični gologuzan , a sada "Điki mafija", verovali ili ne, mafija sa 700 miliona evra. Koga još napada, videli ste danas u štampi - gospodina ministra unutrašnjih poslova, napada ga vajni akademik Dušan Teodorović zvani "glavotres", koji traži, zamislite, od studenata da bojkotuju nastavu početkom akademske godine, kako bi se rešio problem plagijata. Poštovani studenti Republike Srbije, vama se obraćam, nemojte da vas uvuku u političke igre neodgovorni profesori, pa makar bili i akademici. Poštovani Zaštitniče građana, Srbija je demokratska zemlja. U njoj je kritika vlasti čak i poželjna. Ali, između kritike i medijskih napada postoji ogromna nepremostiva razlika. Medijska kritika vlasti treba da se zasniva na istinitosti iznetih činjenica. Da li to rade često novinari? I upravo je zato društveno korisna. Međutim, određene ličnosti zaposlene u određenim listovima, ali neki dežurno-analitičko-stručni šarlatani, nema ga ovde, pobegao je, pored ostalih, i Đoko Vukadinović zvani Vlah, lažima, poluistinama o predsedniku Republike i raznim podmetanjima truju građane Republike Srbije do krajnjih granica. Poštovani Zaštitniče, nema niti jednog narodnog poslanika u ovom visokom domu koji neće osuditi svaku vrstu nasilja nad novinarima, bez obzira na povod. Ali, podvlačim tri puta, ali, ali, pod uslovom da se novinari ponašaju u skladu sa propisima, dobrim običajima i standardnom praksom, što počesto gospoda novinari ne čine. Ja ih molim, još jedanput ću ponoviti, da dobro čuju ove rečenice. Nema niti jednog narodnog poslanika u ovom visokom domu koji neće osuditi svaku vrstu nasilja nad novinarima, bez obzira na povod, ali, pod uslovom da se novinari ponašaju u skladu sa propisima, dobrim običajima i standardnom praksom, što počesto ne čine. I trebaju da se zapitaju da li se često pridržavaju kodeksa novinara pod rednim brojem jedan? Saša Janković, na kraju, dozvolite da kažem, "prangija" u narodu zvani, samo je deo jednog udruženog poduhvata bivše vlasti, čiji je cilj bio opljačkati, satanizovati građane i državu Srbiju. Čuli ste jednog i danas, koji je ovde optužio Srbe za genocid i pobegao iz ovog visokog doma. Članovi tog udruženog poduhvata su bili, pored ostalih, ja ću ih samo dvojicu navesti: Dragan Đilas, zvani "Điki mafija", Vuk Jeremić, član međunarodne bande lopova i prevaranata i Sergej Veselinović, zvani "pišoje", odnosno "pišanović", jer je izjavio, citiram, da će "pišati po predsednikovom grobu". Poštovani Zaštitniče, ja, kao i kolege iz Srpske napredne stranke, sa potpunim zadovoljstvom ćemo glasati o vašem Izveštaju, jer u vašem dosadašnjem radu za ove dve godine nismo primetili da je vaša institucija bila umešana u političke vode. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite, kolega.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, i o ovom Izveštaju Narodna skupština govorila je, rekao bih, sa dužnom pažnjom i ovom Izveštaju posvetili smo značajnu analizu, ukazali na sva ona pitanja koja smatramo nesporno važnim, važnim za državu i društvo, a spadaju neposredno u delokrug vašeg rada, gospodine Pašaliću. U vezi sa ovim stvarima koje ste naveli u samom Izveštaju, ja imam nekoliko komentara i nekoliko pitanja koja ću uputiti direktno vama, ali u vezi sa svim onim oblastima koje vi pokrivate svojim delovanjem imam, takođe, da iznesem nekoliko stvari za koje smatram da su važne, i kao teme, a i važno je po svom sadržaju. Najpre, u samom Izveštaju, vi ste se u onom poglavlju koje se odnosi na saradnju sa različitim institucijama, na prvom mestu sa institucijama koje ne kontrolišete neposredno, osvrnuli, naravno, i na odnos koji ima Zaštitnik građana sa Narodnom skupštinom, i bilo je i danas reči o tome. Uopšte uzev, vi ste od naše ovlašćene predstavnice, gospođe Božić, čuli šta misli naša poslanička grupa, čuli ste da smatramo da je odgovarajućim odnosom prema radu koji mi danas konstatujemo u instituciji koja se zova Zaštitnik građana, ta institucija vraćena narodu, vraćena građanima, i da je napravljena rasna razlika u odnosu na onaj period koji, ne samo mi iz SNS ili narodni poslanici u širem kontekstu, već zaista narod Srbije prepoznaje kao jednu tešku politizaciju te institucije. Znate na šta mislim, mislim na period kada je vaš prethodnik, Saša Janković, rešio da se otvoreno, vremenom sve otvorenije, bavi politikom. I, to je radio sa pozicije Zaštitnika građana, što je naravno, bilo sporno u čitavoj priči. Nije sporno baviti se politikom u Srbiji, nije sporno imati mišljenje na bilo koju temu, niti birati sebi stranu, čak ni neukusna sredstva, sredstva ispod bilo kakvog iole prihvatljivog pristojnog nivoa u političkoj borbi. Sve su to lični izbori i čovek na to ima pravo, ali nema pravo da te stvari koristi na taj način i da se njima bavi sa pozicije koja podrazumeva striktnu zabranu, striktnu, dakle od zakona uvedenu zabranu da se bavi politikom, a kada to neko radi sa pozicije Zaštitnika građana, kao što je to radio Saša Janković ili sa pozicije Poverenika, kao što je to radio Rodoljub Šabić, i mi smo o tome govorili baš u ovoj sali juče, jer juče smo razmatrali Izveštaj Poverenika za informacije od javnog značaja, to su neprihvatljive stvari i to narušava odnos koji treba da ima predmetna institucija sa samim građanima, pre svega. Sa Narodnom skupštinom to je jedna dimenzija problema, ali sa građanima pre svega. Kada se čovek na taj način ogluši o zakon, na taj način ignoriše svoje obaveze i zloupotrebljava instituciju, on urušava poverenje građana i mi smo i na to ukazivali. Smatramo, dakle, da je danas, kada je o vašoj instituciji reč, ta praksa promenjena. Promenjena, naravno, u pozitivnom smeru, ali što se tiče vašeg odnosa sa Narodnom skupštinom u poglavlju koje sam vam naveo, vi ste dali komentar na temu saradnje sa nadležnim skupštinskim odborima. Ispravite me ako grešim. Tu ste, između ostalog, rekli da su vaši izveštaji razmatrani svaki put od strane Odbora za pravosuđe. Ja sam to konstatovao u izveštaju koji ste vi nama dostavili, pa ću vas i pozvati da, ako nađete za shodno, to i građanima potvrdite, da ste, dakle, na taj način bili uvaženi od strane Narodne skupštine, odnosno njenih radnih tela. Takođe, konstatovali ste u svom izveštaju, a ja ću vas zamoliti da to, zbog građana koji ovo prate, i potvrdite, da je opet skupštinski odbor, ali Odbor za administrativno–mandatna i budžetska pitanja svaki put izlazio u susret vašim predlozima, zahtevima i potrebama. Dakle, i kada je bilo potrebno dati saglasnost na vaše pravilnike ili u određenom smeru koji je za vašu instituciju važan korigovati odluke, uvek je Administrativni odbor, bez izuzetka, izlazio takvim vašim potrebama u susret. Koliko znam, tu nema nikakve razlike u odnosu na ono kako se Administrativni odbor ponašao prema svim drugim institucijama. Juče smo, nažalost, morali da predstavnika Poverenika za informacije od javnog značaja bukvalno nekoliko puta podstaknemo na to da nam, prosto, kažu da li je to istina ili nije istina, ništa više od toga. Nama je bitno da se ta istina zna da bi sutra svaki građanin ove zemlje mogao lepo, pošteno, na osnovu svih informacija koje je dobio, ali da ih dobije, i po svojoj pameti da zaključi da li stoji ili ne stoji da Narodna skupština uvažava sve one institucije, organe i tela koji su izabrani od strane narodnih poslanika, odnosno same Narodne skupštine. Mi smatramo da ih uvažava. Mi smatramo da sa svoje strane Narodna skupština daje maksimalan doprinos da ta saradnja bude korektna, ali be me zanimalo da i vi potvrdite ili opovrgnete ove moje tvrdnje i da, prosto, kažete na samom kraju kako vi iz svoje perspektive taj odnos, tu saradnju, da tako kažem, vidite. Druga stvar, kada je reč o poverenju građana u samu instituciju, mi smo, razmatrajući tu lošu praksu, tu katastrofalnu praksu kakva je bila konstatovana za vreme dok je Saša Janković bio na čelu institucije Zaštitnika građana, morali da konstatujemo sa velikim žaljenjem, ali morali da konstatujemo, da je tako njegovo delovanje evidentno, dakle nešto što je potkrepljeno podacima, pokazalo gubitak poverenja građana. Iz godine u godinu od 2014, čini mi se, kada je otvoreno počeo da se bavi politikom na nezakonit način, Saša Janković, dakle, mi smo konstatovali da se stalno iz godine u godinu sve više i više, sve značajnije smanjuje broj građana koji se obraćaju instituciji Zaštitnika i to smo, naravno, razumeli kao gubljenje poverenja. Zamolio bih vas za jednu rečenicu svega da li ste uspeli u ovom kratkom periodu koliko obavljate ovaj posao da preokrenete taj trend? Da li ste uspeli bar da ga zaustavite, jer nama je važno da znamo da građani veruju instituciji kao što je Zaštitnik građana i bilo bi interes, čini mi se, čitavog društva da se građani obraćaju svaki put kada smatraju da postoji potreba te vrste i da to čine sa maksimalnim poverenjem, da ne strahuju da će neko njih zloupotrebiti za političke obračune. Ja smatram da vi na korektan način svoj posao radite, da ne dajete povoda za bilo kakvu sumnju te vrste, ali mi je takođe važno da znam da li uspevamo da dopremo do građana i da na taj način, dakle, na dobar način njihovo poljuljano poverenje sada polako i vraćamo. Dakle, zamoliću vas na samom kraju, ako smatrate za potrebno, da i taj komentar date da li ste primetili da se stvari popravljaju u tom pogledu? Šta sve podrazumeva posao kojim se bavite, a čuli smo mnogo važnih zapažanja danas i kada je reč o pravima onih ljudi koji se bave javnim poslom u bilo kom smislu, kada je reč o ljudima koji su angažovani u medijskoj sferi, o novinarima? Međutim, možda će vam to delovati komično, danas ne sigurno, jednog dana ne bi me uopšte čudilo da vam se neko obrati zbog toga što izgleda danas se narodnim poslanicima uskraćuje pravo da se, u skladu sa zakonom, bave svojim poslom narodnih poslanika, verovali vi ili ne. Morao sam da se blago nasmejem, ali nisu to uopšte smešne priče. Mi danas imamo, pa, rekao bih, neverovatnu situaciju da masovno ljudi sebi daju za pravo taj luksuz, taj komfor da pokušavaju da komanduju narodnim poslanicima, da im prete, da im nameću šta smeju, odnosno ne smeju da izglasaju, kakav stav smeju, odnosno ne smeju da imaju po pitanju bilo kog zakona, da im prete i tužbama i raznoraznim Strazburima i Bog sveti zna čime sve ne. Vi ste sigurno čuli da kada smo se, primera radi, mi ovde bavili raspravom na temu izmena i dopuna Krivičnog zakonika, da smo mi imali komentare koje daju sudije i čini mi se u njihovo ime njihova nevladina organizacija, neka nezavisna udruženja koja okupljaju i sudije i tužioce i advokate, da ne smeju, zamislite, narodni poslanici da imaju određeni stav, da ne smeju da glasaju za određena rešenja, u tom konkretnom slučaju da ne smeju da se zalažu za to da budu kažnjeni oni koji su zverski decu ubijali i sada narodnom poslaniku neko na taj način nameće volju i servira pretećim tonom gotovo – ti ne smeš da to uradiš na taj i taj način, a kada narodni poslanik kaže – pa, neće moći to tako, dakle, šta sme, šta ne sme narodni poslanik ne definiše ničija privatna volja, nego zakon valjda, e onda budete izloženi bukvalno medijskoj torturi. Primera radi, narodni poslanik, to je, čini mi se, vest od sinoć ili od jutros, po mišljenju raznoraznih tzv. nazovi nezavisnih medija, dakle, samoproglašenih nezavisnih medija, ne sme ni da ima stav na temu da li je određeno postupanje u dobrom interesu države Srbije ili nije. Na šta konkretno mislim? Kada narodni poslanik Aleksandar Martinović kaže da to što čine raznorazni nazovi nezavisni mediji nije u dobrom interesu države Srbije, onda sa druge strane dobija saopštenje od nekakvog NUNS – e sada ćemo mi da idemo da teramo do boga oca, Strazbura, Brisela i ne znam koga sve ne i da tužimo i da tražimo da se sankcioniše. Pazite šta da se sankcioniše – pravo narodnog poslanika da u Narodnoj skupštini sa govornicom saopšti sopstveni sud i sopstveno mišljenje. Vi znate zakon, gospodine Pašaliću, i vi znate da li je moguće sankcionisati to pravo, da li je moguće nekome osporiti, uskratiti to pravo, međutim, kao što vidite, postoje neki ljudi u ovoj zemlji koji smatraju da njih zakon ne obavezuje, koji smatraju da je njihovo visoko cenjeno samoproglašeno elitno mišljenje važnije od svega na svetu, pa i od zakona samog. I od Ustava je važnije. Naravno, mi ponovo tu pričamo o ljudima koji, umislivši da su nekakva elita, smatraju da su od drugih ljudi vredniji. Hajde što ne poštuju zakone, ali taj primer i ta vrsta nepoštovanja drugih ljudi ima veze i sa vašim poslom, jer tu je već reč o diskriminaciji i o njoj ću reći koju reč više, ali, konkretno, kada je reč o ovim kojekakvim NUNS-ovima, ja ne mogu a da ne primetim, i uz sav rizik da činivši to u ovoj sali ovde, za ovom govornicom ovde i ja završim sutra po tim nekim Strazburima, Briselima i pitajte boga koga sve ne, ali ti NUNS-ovi verovatno imaju posebnu vrstu obaveze da reaguju i na Aleksandra Vučića i na Nebojšu Stefanovića, bilo kog ministra u Vladi Republike Srbije koji dolazi iz SNS i na sve sve nas koji smo narodni poslanici ovde, a dolazimo iz SNS, zbog toga što imaju izgleda izvesnu finansijsku obavezu. Da budem potpuno i do kraja jasan, njima je, ako ne grešim u vezi broja, šest miliona dobrodušno i širokogrudo stavio na raspolaganje Dragan Đilas i to je stvar koja je poznata. Dakle, taj podatak je javnosti poznat. To je, između ostalog, bilo raspravljano i na tom NUNS-u, gde su se mnogi nešto kao pobunili zbog te i takve odluke da se taj novac od Dragana Đilasa primi. Konkretno, mislim da je jedna novinarka, Tamara Skroza, u znak protesta napustila udruženje. Šta je tu bilo sporno, da li je nekoga neko pitao za saglasnost, dogovor, da li za način kako će novac biti upotrebljen, ja to ne znam i u to ne želim da ulazim, ali to je činjenica. Dakle, to se zna i o tome su oni sami izveštavali, između ostalog, kad su izveštavali o promenama u njihovim redovima. E, ja smatram da postoji izvesna obaveza prema onome ko je bio tako dobrodušan, tako širokogrud da vam tako lep broj miliona stavi na raspolaganje. Zbog čega? Zbog toga što, naravno, nikoga od nas ni u Narodnoj skupštini, a ni, ako ćemo iskreno, ni u Vladi Srbije, a ni Aleksandra Vučića ponajmanje, nije strah da otvoreno ukazujemo na stvari koje su, apsolutno je jasno, potpuno nenormalne i nelogične. Kad je reč o Draganu Đilasu, na činjenicu da je taj čovek počeo da se bavi politikom, dakle, izleteo u pravi plan politički kao neko ko nije imao više od teoretski par hiljada evra. Pitanje je da li je u praksi imao i toliko, a teoretski nije mogao da ima više posle toga, a onda obavljao najzvučnije, najznačajnije, najodgovornije dužnosti i u svojoj partiji i u državi, pa je bio direktor Kancelarije predsednika Republike, pa je bio ministar za NIP, pa je bio gradonačelnik grada Beograd u više navrata i sa funkcije na funkciju kako je prelazio, čovek bivao sve bogatiji, da bi u jednom momentu, to je bilo valjda krajem njegovog poslednjeg mandata na čelu grada Beograda, prijavio, dakle, priznao, da budem do kraja precizan, svojim novinarima da ima nekretnine u vrednosti od više desetina miliona evra. Nek bude 25 miliona evra, ono što je on priznao u tom trenutku, nemojte me držati za reč da li je reč o 24, ili 28, recimo da je 25. Sada jedno logično pitanje - kako je moguće da se neko bavi tom vrstom javnog posla, da neko obavlja, vrši tu vrstu političkih funkcija, da se na tako brutalan način obogati? Mi govorimo - to je jasno sporno. Mi kažemo - to jasno zahteva objašnjenje, i mi insistiramo time treba da se bave nadležne institucije. Ne sudimo nikom, nego kažemo – zakon treba ovim da se ovim pozabavi, procedure i jasna pravila. Ljudi koji su za to po zakonu ovlašćeni da se time pozabave, to je valjda normalno u svakoj državi u kojoj postoji vladavina prava. Svi ovi što ispiraju toliko usta vladavinom prava, nikako da se saglase da je to valjda elementarna stvar tamo gde vladavina prava postoji. Ali, nas ne može da zastraši, nas ne može ućutka da mi ne kažemo - ovo apsolutno nije u redu da čovek bude gradonačelnik, da pri tom ima privatne firme i to firme koje sarađuju sa javnim servisom i sa Studiom B, gradskom televizijom u onom gradu čiji je on gradonačelnik, i sa raznoraznim preduzećima i ustanovama u gradu čiji je gradonačelnik i da mu, koliko beše, promet bude na računima svih tih silnih firmi 500 miliona evra. Dakle, to je pitanje koje mi postavljamo, a zbog takvih pitanja, izgleda, dobijamo reakcije poput ovih iz pomenutog NUNS-a. Da li se sa tom politikom svog NUNS-a slagala ili nije slagala Tamara Skroza, to ne znam, ali da je zbog Đilasovog novca, puklo, to se zna. Pomenuta gospođa, i ovo ima veze sa upravo vašim nadležnostima, tiče se zaštite prava deteta, u tim njihovim medijima dala je sledeću ocenu. Ja vas molim da ovo saslušate pažljivo. Osvrnula se na slučaj inače protesta, tzv. protesta malih maturanata ove godine i podatka da je saopšteno da je jedan mladić, koji je predao određene zahteve, a političke zahteve, sin jednog od najbližih saradnika Dragana Đilasa. I, skočili su odmah da zaštite, navodno, prava tog mladića i sada, potpuno ignorisali činjenicu da niko iz SNS nije saopštio da se on zove ovako ili onako, nego su to objavili mediji. A, da je kriv, recimo, naš narodni poslanik zbog toga što je rekao da taj mladić, kome su drugi objavili ime i koji je podneo političke zahteve, a zahtev da se raspusti Vlada je politički zahteva par ekselans, da je on sin svoga oca, što je verovatno podatak koji može da potvrdi svaki poštar kada pogleda spisak stanara u nekoj zgradi. Ali, da smo mi tu za nešto krivi. Sada, ova Skroza brani navodno tog mladića. Ali, slušajte sada ovo, ovo je važno. Kaže – ne smemo mešati slučaj tog mladića sa slučajevima neke slavne dece, malog Vukana, male Milice, ne tako malog Danila, ili sina ministarke Mihajlović. Malog Vukana, male Milice i ne tako malog Danila, misli se na decu Aleksandra Vučića. Šta dalje kaže? Ta slavna deca jesu deca vršilaca javnih funkcija, ljudi koje smo mi birali i plaćamo ih da brinu o nacionalnom interesu, interesu građana i građanki i kaže - ne sme im se kršiti privatnost, ne smeju se pominjati, osim kada je pod znak pitanja dovedeno upravo ono za šta su im roditelji plaćeni, javni interes. Dakle, još jednom, da biste čuli i razumeli, kada oni smatraju da za to postoji javni interes, a ko, ovi što sami za sebe smatraju da su od Boga dani da oni odlučuju da li je nešto ovako ili onako, pustite vi i zakon i bilo kakvu proceduru i pravilo, nego oni odlučuju, dakle, kada oni smatraju da postoji javni interes, kažu - e, onda je opravdano pričati o deci Aleksandra Vučića, o malom Vukanu, o bebi je reč, maloj Milici i, kažu, ne tako malom Danilu. To može, i da se razvlači po medijima može svako od njih, i da se bilo šta izgovori i kaže, otpeva, nacrta, šta god hoće, može, ako oni smatraju, a smatraju očigledno da postoji javni interes. Kada ovo neko saopšti, ja ne mogu da ne pitam - da li je ovo odgovarajući odnos prema zaštiti prava dece? Izgleda postoje neka pravila za svu decu ili možda svu decu u ovoj zemlji jedna, a za decu Aleksandra Vučića potpuno drugačija iz vizure ovih ljudi. I to neko napiše, da da se objavi u tim njihovim medijima i bez ikakvog problema imenom i prezimenom to potpiše, ako je reč o državnom javnom interesu, po njihovom visokom sudu. Ovo se neposredno tiče zaštite prava dece, gospodine Pašaliću. Kada je reč o diskriminaciji, kojoj su mnogi ljudi u ovoj zemlji izloženi, rekao sam vam već, postoje neke stvari za koje vi možete da očekujete da će se postaviti pitanje od strane građana i zbog toga o njima govorim sada. Nemojte da vas iznenadi da vam se obrate građani koji će da kažu - nama se otvoreno preti i nama se ugrožavaju prava od strane ove tajkunske ekipe okupljene oko Dragana Đilasa, mislim na njega lično, na Vuka Jeremića, koji je znate već šta radio Srbiji i time se hvali i tome se smeje i cereka u razgovoru sa svojim prijateljima i kompanjonima, poslovnim partnerima, Boška Obradovića, koji je klasičan ljotićevac, fašista. Dakle, svi oni zajedno otvoreno prete lustracijama. Kažu kada oni dođu na vlast, oni smatraju da će to da bude jako brzo, ne znam, oni otvoreno prete da će zabraniti pravo na rad ne samo ljudima koji se bave politikom, a koje oni doživljavaju kao svoje lične neprijatelje, koje mrze Balčaka, Aleksandra Vučića i njegovu decu, čuli ste kako, nego i svih drugih, ali ne samo ljudima koji se bave politikom, pa otvoreno saopštavaju, to se nalazi i u njihovim govorima koje saopštavaju ovako javno, ne kriju to, nego i ljudima koji su angažovani i u medijskoj sferi, ljudima koje besomučno vređaju, čuli ste danas sijaset primera kako i na koji način, njima kažu - nećete moći da se bavite svojim poslom, zatvoriće se, pazite, zatvoriće se te vaše televizije i novine koje nam nisu po volji. Hajde što će da im oduzimaju licence i nacionalne frekvencije, kažu ljudi - zatvoriće ih, sa zemljom će da ih sravne. Pa onda kažu, a to mislim da kaže jedna od potpredsednica upravo Đilasove stranke, Zeleni su se zvali, ne znam kako se zovu danas, da li su i dalje ekolozi, kakve to veze ima. Kaže - mi ćemo da lustriramo, ukinemo skroz, potamanimo i sudije i tužioce i sva izabrana, imenovana lica, sve život. Dakle, svim tim ljudima oni prete da će da ih počiste sa lica zemlje. Nemojte da vas zbog toga začudi ako se neko oseti možda realno ugroženim i kaže - ja smatram da ovo ima puno veze sa mojim pravima. Naravno, da bi tako nešto uopšte dolazilo u obzir da se zaista desi, ti ljudi treba prvo na bilo koji način da se dočepaju vlasti. Na izborima, potpuno je jasno da nikakvu šansu nemaju. Ako pomislite to su onda sve prazne pretnje, ja se slažem, tu ste vrlo verovatno u potpunosti u pravu, ali te ljude, da budemo do kraja iskreni i otvoreni, izbori i ne zanimaju, upravo zato što je i njima samima jasno da na izborima nemaju šta da traže, da nemaju podršku građana. Ta vrsta negativnog, ponižavajućeg odnosa, odnosa šikaniranja, odnosa nipodaštavanja sopstvenog naroda, vidi se i kroz njihov pogled na izbore i kroz njihov pogled na alternativne metode dolaska na vlast. Znate već kakve alternative tu postoje. To znači onda ulica. To znači linč. To znači duge cevi o kojima otvoreno pričaju uperene u glavu. O tome takođe otvoreno pričaju. To znači vešala koja otvoreno nose. To znači motorne testere kojima otvoreno mašu i prete. I tu se vidi njihov odnos prema narodu. Čuli ste sigurno reči, koje dolaze iz tog tabora, Đilasa, Jeremića, Obradović – Vučića na izborima da pobedimo ne možemo, preko 60% funkcionalno nepismenih građana je tu i oni će do kraja ostati njegovi vernici. Dakle, u isto vreme priznaju da na fer i demokratskim izborima ne mogu da pobede, ali diskriminišu građane ove zemlje, proglašavaju ih i kažu ne zna se ko to radi, to su neki anonimni botovi. Nije niko anoniman. Čovek imenom i prezimenom, Gajić Vladimir, to saopštava. Ti ljudi 60% građana ove zemlje su nepismeni i manje vredni i ti građani bi mogli da vam se obrate i da kažu – ovo apsolutno nije u redu i nije prihvatljive. To sada nema nikakve veze sa tim ko će biti na vlasti. Ovi se ljudi ovako vređaju na dnevnoj bazi. To se zaista dešava danas, dok mi o tome pričamo danas, i juče se dešavalo i prošle sedmice i nastaviće sigurno da se dešava, onda dalje nastavlja, zato je taj čovek zagovornik revolucije, zagovornik pobune naroda, doći će taj trenutak i za to će trebati podrška stranih sila. Dakle, to je plan kako da se dođe na vlast, a kad se, daleko bilo, dođe na vlast da se onda lustriraju svi i da im se sva moguća i nemoguća prava oduzmu. To su pitanja zbog kojih bi građani mogli da se obrate. Ne znam da li to već čine. Što se tiče drugih prava, čuli ste sigurno i za, danas su to govorili drugi narodni poslanici, najnoviju akciju, a to je plan ovih samoproglašenih elitista, drugosrbijanaca, koji sami sebe vide kao najbolje i najpametnije na svetu. Naravno mnogo bolje od nas glupih, primitivnih kojih ima apsolutna većina u Srbiji, kako sami priznaju, koji nemamo zube, naše diplome ne valjaju ništa zato što su na nekvalitetnijem papiru, nego te njihove verovatno, i sada otvoreno prete. Oni hoće svim ljudima, pazite ovo, svim ljudima koji su ikada diplomirali na nekoj visokoškolskoj ustanovi, koju je igrom slučaja bilo ko od nas završio, da ponište diplome. Znači, ko god je imao tu nesreću da studira na bilo kom fakultetu koji je neko od nas završio, počevši od naših ministara, pa evo i nas prisutnih ovde, može da očekuje da će ovi, to ja ovaj Teodorović rekao, da li je tako gospodine Atlagiću, da im isponištavaju diplome, jer to sve ništa živo ne valja. Kako bi moglo pa da valja, ako mi imamo takve diplome? Naše diplome moraju biti bezvredne samim tim što su naše, e onda su i sve druge iste tako, jednako bezvredne i svima treba da se ponište i oduzmu. Na te stvari, ja sam uveren, vi možete da očekujete da će neki ljudi reagovati i neka pitanja poželeti da postave. I zbog toga što su možda potkradani, gospodine Pašaliću. Zašto ovo sada kažem? U toku je aktivnost grada Beograda, odnosno njegovih preduzeća, za to ste verujem čuli ovih dana iz medija, da se reaguje na odgovarajući način zbog utvrđene štete koju trpi grad Beograd, odnosno njegova javna preduzeća od strane kompanije SBB. Ne treba da vas čudi, ako ste sad pomislili, pa to je opet reč o nekom poslovnom interesu ovog Dragana Đilasa, a o kojem sam govorio malopre. Jeste, njega i njegovog Dragana Šolaka. Dakle, protiv SBB, ja čitam navode sa zvaničnih medija iz današnjih saopštenja, biće podneta tužba za nadoknadu štete i krivične prijave protiv odgovornih u Javnom komunalnom preduzeću Beogradske elektrane zbog nelegalnog postavljanja kablova za potrebe ovog preduzeća. Zašto vam ovo govorim? Zato što grad Beograd planira da pruži podršku svim građanima kojima treba pravna pomoć, jer se ispostavlja da ova kompanija, kako ovo saopštenje to objašnjava, precizira, ne samo da postavlja bez dozvole i saglasnosti, to ne plaća, nego izgleda da tamo gde se instalira njihova oprema i njihovi kablovi u zgradama u kojima ljudi žive, obični građani žive, koristi tuđu struju, odnosno krade struju, da stvar nazovemo onako potpuno plastično. I kaže grad Beograd – postoji Zaštitnik građana na nivou grada, on će izaći u susret. Verujem da se već obraćaju Zaštitniku građana beogradskom, koji kažu ovde se izgleda upravo to dogodilo. Neko se nakačio iz SBB i našu struju troši, bez ikakvog pitanja, bez ikakve naknade. Zašto bi ovo moglo da zanima i vas? Ovo su važna pitanja. Ovo su ozbiljna pitanja. Kao neki odgovor na ovu vrstu pitanja, sama kompanija, kaže, dostavila je rešenje Ministarstva iz 2005. godine, iz tog njihovog vremena kada su dali rešenje izgleda svojoj firmi, a koje daje mogućnost da postavljaju kablove duž trase Kodirora 10. Sad ovo više nema nikakve veze sa Beogradom. Ovo će ispasti da je cela Srbija u pitanju, pa zbog toga ne bi me čudilo, gospodine Pašaliću, da vam se ljudi, suočeni sa istom vrstom problema obrate. Dakle, oni nisu upućeni prirodno na Zaštitnika građana beogradskog, nego je reč o ljudima koji žive duž trase Koridora 10, a vi znate šta to sve podrazumeva geografski i o kojim je sve ljudima reč. Dakle, to su neke stvari o kojima mi treba da razmišljamo i vi treba da razmišljate kada je reč o pitanjima koja su neposredno u krugu vaših nadležnosti. Ono što bih ja želeo da vam kažem na samom kraju, mi smatramo apsolutno nespornim da glasamo za Predlog zaključaka koji se tiče vašeg izveštaja. Dakle, Predlog zaključaka koji je sačinio nadležni skupštinski odbor. Mi ćemo kao poslanička grupa, to je rekla i naša ovlašćena predstavnica danas, očekujte to na taj način da postupimo, potpuno je nezavisno od toga kakav odgovor vi eventualno pružite na ova pitanja koja sam ja postavio, ali u interesu građana, najšire moguće javnosti, ja bih vas na samom kraju podsetio i zamolio da vi kažete, bukvalno, u skladu sa tim kako vi osećate i smatrate da li ste imali dobru saradnju sa Narodnom skupštinom kao institucijom, da li smatrate da je ta saradnja bila uspešna, da građani čuju da li ste vi po sopstvenom viđenju bili ili niste bili u dovoljnoj meri uvaženi od strane Narodne skupštine. Naša je želja svakako da ta pozitivna saradnja, kako je mi vidimo i razumemo bude nastavljena, pa ako ima dobrog prostora, naravno i dodatno unapređena u periodu pred nama. Hvala najlepše.
Izvolite.
Poštovani poslaniče Orliću, što se tiče saradnje između institucije Zaštitnika građana i Skupštine Republike Srbije, što odbora, što Administrativnog odbora, što odbora koji se tiče pravosuđa, prava deteta, ona je do sada bila ne dobra, nego izuzetna, što apsolutno ne znači da u nekom budućem periodu ona će biti izvesno, izvesno dobra. Samo ću pročitati deo iz Izveštaja gde se kaže u julu 2014. godine da je Narodna skupština zaključkom postavila osnovne sisteme praćenja izvršenja preporuke Zaštitnika građana. Zaključkom je određena obaveza Vlade da jednom u šest meseci izvesti Narodnu skupštinu o izvršenju preporuka Zaštitnika građana. Zaštitnika građana nema saznanja da je Vlada postupila prema zaključku Skupštine u 2018. godini. Zaštitnik građana beleži saradnju sa Odborom za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu koji je u maju 2018. godine razmatrao Godišnji izveštaj za 2017. godinu. Odbor za prava deteta nije razmatrao Godišnji izveštaj Zaštitnika građana za 2017. godinu u delu koji se odnosi na prava deteta, što je od naročitog značaja za ostvarivanje prava deteta u Republici Srbiji. Zaštitnik građana ističe saradnju sa Odborom za administrativno-budžetska i mandatno imunitetska pitanja, koje je 2. marta 2018. godine Zaštitnik građana odobrio traženi broj zaposlenih na određeno vreme u stručnoj službi Zaštitnika građana za 2018. godinu u skladu sa zakonom i načinom utvrđivanja maksimalnog broja zaposlenih u javnom sektoru i prilikom unutrašnjeg uređenja i sistematizacije radnih mesta u stručnoj službi Zaštitnika građana, čime je doprineo unapređenju kadrovskih kapaciteta stručne službe ovog nezavisnog organa. Takođe, odbor za administrativno-budžetska i mandatno imunitetska pitanja je 26. oktobra 2018. godine podržao predlog Zaštitnika građana za donošenje odluke u izmenama i dopunama Odluke o obrazovanju i radu stručne službe i pravilnika unutrašnjeg uređenja i sistematizacije radnih mesta u stručnoj službi Zaštitnika građana, koji predviđa reorganizaciju rada stručne službe u okviru utvrđenog maksimalnog broja zaposlenih, što je usvojeno u plenumu Narodne skupštine Republike Srbije, 7. decembra 2018. godine. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, Odbor za prava deteta i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, su na zajedničkoj sednici, 18. decembra 2018. godine, razmotrili izveštaj o radu nacionalnog mehanizma za prevenciju torture za 2017. godinu, koji je Zaštitnik građana podneo 5. decembra 2018. godine. U oktobru 2018. godine, Zaštitnik građana je dostavio Narodnoj skupštini tražene informacije iz svoje nadležnosti, u cilju pripreme sastanka parlamentarnog Odbora za stabilizaciju i pridruživanje. Kao što se vidi iz priloženog, ta saradnja je bila dobra i ono što sam ubeđen, biće još bolja. Kroz pitanja koja ste mi postavili i našu saradnju sa Skupštinom Republike Srbije, praktično dolazimo do odgovora na to pitanje, a to je koliko se građana Srbije pritužuje, odnosno obraća instituciji Zaštitnika građana. Moram da kažem da u dugom vremenskom periodu građani Republike Srbije nisu bili upoznati sa onim što Zaštitnik građana u suštini radi i u kojim oblastima ih može zaštiti. Zato su ovakve sednice, saradnja u ovom formatu u plenumu ili u odborima, vrlo značajne, jer građani koji to prate saznaju posredno ili neposredno šta su praktično obaveze i prava Zaštitnika građana u pogledu posla koji obavlja. Mi ćemo se potruditi da u narednom periodu, kroz posebne izveštaje iniciramo one teme koje su vrlo značajne za funkcionisanje Republike Srbije kao države i kada to kažem, mislim na zadovoljstvo građana Republike Srbije i na isticanje onih problema koji se često ne vide, jer nemaju dovoljnu medijsku pažnju, jer se ne nalaze blizu administrativnih centara i većih gradova u Republici Srbiji, ne bih sada nabrajao, biće prilike, koje zaista spadaju u kategoriju zaboravljenih problema, a na koje smo se mi u poslednje vreme fokusirali. Pomenuli ste diskriminaciju, ja bih mogao da kažem da se zaštitom od diskriminacije bavi posebna služba, a to je Poverenica za zaštitu diskriminacije, ali svakako to da neću reći iz prostog razloga, jer opseg ljudskih prava podrazumeva i zaštitu od diskriminacije. Znači, spada i u našu delatnost. Ali, molim, i ovaj put, vas cenjeni poslanici, uvek uzmite u obzir jednu stvar, da kada se donose novi zakoni tada je potrebno skromnim sredstvima Republike Srbije multipliciranje institucija umesto koncentracija na nekoliko institucija koje obavljaju svoj posao valjano. Ja ću ovo pitanje isticati više puta iz razloga tog što u postojećim kapacitetima Zaštitnik građana može vrlo korektno, dobro da obavlja svoj posao, ali nikako bez saradnje sa ovim cenjenim domom, gde preko vas indirektno ili direktno se građani Republike Srbije informišu o svojim pravima, pa i onim pravima koji može, treba ili da budem eksplicitniji, mora zaštiti instituciju Zaštitnika građana. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a na osnovu člana 98. stava 4. Poslovnika, zaključujem jedinstveni pretres. Sa raspravom nastavljamo sutra u 10,00 časova.