Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su je u sali prisutno 103 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Snežana B. Petrović i prof. dr Žarko Obradović. Nastavljamo pretres u pojedinostima. Prva tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o glavnom gradu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Branko Ružić, ministar državne uprave i lokalne samouprave, Zoran Kasalović, Bojan Stević i Žikica Nestorović, državni sekretari u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave, Saša Mogić, pomoćnik ministra državne uprave i lokalne samouprave. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS sam podneo amandman na ovaj novi član koji dodajete u Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o glavnom gradu i radi se ovde suštinski o izboru članova Saveta mesne zajednice. Ovim članom je propisano da Savet mesne zajednice bira Skupština gradske opštine na čijem području se obrazuje mesna zajednica u odnosu na drugi oblik mesne samouprave, dok je stavom 4. ovoga člana čije ja brisanje predlažem, predviđeno da nadležni organ iz stava 3. ovoga člana bira članove Saveta mesne zajednice na predlog zbora građana koji se saziva za područje mesne zajednice ili drugog oblika lokalne samouprave. Vi veoma dobro znate da su svim demokratskim zemljama i mi u Srbiji volimo da se pohvalimo da smo i mi demokratska zemlja, mada se veliki broj tih osnovnih demokratskih principa na različite načine krši, izbegava, derogira, nekada mogu čak i reći ismeva bukvalno. Slična situacija jeste upravo i sa ovim. Stav SRS je da se kandidati odnosno članovi Saveta mesne zajednice mogu birati isključivo u skladu sa najvišim demokratskim principima, a to je tajnim glasanjem, tako što će se utvrditi lista kandidata, tako što će ljudi koji zaista žive na području te mesne zajednice za koju se bira Savet imati mogućnost da pristupe glasanju, dakle moraju biti obavešteni da će biti glasanje, moraju biti obavešteni kada će glasanje biti održano, mora biti formirana izborna komisija. Izborna komisija od strane zainteresovanih kandidata. Dakle, ono što se dešava na predsedničkim izborima, na izborima za Narodnu skupštinu Republike Srbije sve te procedure i osnovni demokratski principi moraju biti primenjeni i onda kada se bira Savet mesne zajednice. Šta se dešava? Vi znate veoma dobro da ti tzv. zborovi mesne zajednice, odnosno zborovi građana da su to zapravo, da je to područje za najgore i najozbiljnije mahinacije. Ako vi ne možete ni na koji način da utvrdite ko su ti ljudi, da utvrdite da li su zaista sa teritorije te mesne zajednice kada se radi o zboru. Kada okupite na nekoj livadi ili ispred mesne zajednice ljude, onda ne možete utvrditi ni na koji način, pogotovo ne pouzdano njihov identitet, onda dolazimo do mogućnosti da vi sazivate svoje stranačke aktiviste iz različitih delova opštine ili grada i da na taj način praktično fingirate izbornu volju građana. Drugi specijalitet i to su još ovi iz Demokratske stranke patentirali je bio da se sazove zbor građana za neki datum u 12.00 sati, pa da se onda to jutro pomeri na devet i da onda taj zbor i izbor članova Saveta mesne zajednice završe oni koji na volšeban način saznaju da će biti takva izmena i koji se navodno nađu na licu mesta, o čemu niko ne može da svedoči, da bi onda dočekao praktično gotov predlog iz skupštine opštine ili bilo koji drugi organ. Po ovom rešenju može se predložiti duplo više, praktično kandidata za članove Saveta mesne zajednice što takođe pokazuje da je i to fingiranje demokratije, jer čemu glasanje i čemu odluka građana mesne zajednice ako kasnije većina u opštini može izabrati bilo koga ko njemu pada na pamet. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Šaroviću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, veoma interesantan amandman koji je kolega Šarović podneo. Samo bih iskoristio par minuta vašeg vremena, nisam uspeo da govorim u načelu o ovom zakonu, najpre, kao narodni poslanik podržavam da imamo poseban Zakon o glavnom gradu jer ga ima većina evropskih zemalja i to ništa nije sporno. Ono što je po meni i gde delimično gospodin Šarović u pravu, jeste, mi smo ovde pre nekih godinu dana ili nepunih godinu dana imali nov Zakon o lokalnoj samoupravi gde smo predvideli da se širom Srbije za izbore Saveta mesnih zajednica mora tajno glasati. Vodim opštinu Topola koja se graniči sa gradskom opštinom Mladenovac i sada ćemo imati priliku kada se ovaj zakon usvoji da mesne zajednice seoske do druge mesne zajednice u jednoj se moraju raspisivati izbori i glasati se neposredno i tajno za listu a sa druge strane mi ćemo u gradskoj opštini moći da saziva ove tzv. zborove gde se potpuno slažem da je bilo u prethodnom periodu određenih zloupotreba. Ako hoćemo da donesemo dobar zakon, pravičan zakon to ne bi trebalo da se, gospodine Ružiću, ponavlja. Zbog toga smatram da je ovaj amandman dobar da bi Saveti mesnih zajednica trebalo da se biraju neposredno i tajno i da svaki građanin koji želi ima proceduru na koji način sakupi dovoljan broj potpisa i može da se kandiduje, može da sastavi svoju listu i nikakvih problema nema da onda on svoja prava i obaveze koje ima u svojoj mesnoj zajednici u svom selu može na adekvatna način da predstavi. Ovo je veoma važno da bismo imali tu da kažem, demokratiju spuštenu bukvalno da svake mesne zajednice. Hvala puno.
Gospodine Šaroviću, vi želite repliku, ali dozvolite najpre po amandmanu kolegi Orliću, pa ćemo nakon toga omogućiti repliku. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite, kolega Orliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pa slušam obrazloženje koje je dao predlagač amandmana, moram da priznam nije baš do kraja jasno. Ono što je ovde predloženo amandmanom koliko vidim, to je da se obriše jedan stav predloga. Stav konkretno četvrti, a taj stav glasi – nadležni organ iz stava 3. ovog člana bira članove Saveta mesne zajednice na predlog zbora građana koji se saziva za područje mesne zajednice ili drugog oblika mesne samouprave. Dakle, pitanje ko treba da bira definisano je ovim stavom ovde. Sad mi treba ovo da obrišemo i onda da ostane nedefinisano a ko bira i kako bira. Uveren sam da to nije bila namera predlagača amandmana jer je upravo govorio o tome da mu je namera da se procedura biranja uradi na pravi način, da bude precizno, da se zna ko šta radi i da bi se izbegle izvesne moguće malverzacije kakvih je uopšte ne sumnjam bilo u periodu kada se žuto preduzeće staralo o tim pitanjima. O tome uopšte ne treba da raspravljamo, to se podrazumeva. Ali, ako mi obrišemo ovaj stav, da li onda definišemo a kako se to bira drugačije. Opet, zašto da brišemo ovaj stav? On kaže, nadležni organ iz stava 3. bira, a taj nadležni organ je kada pogledate gore skupština gradske opštine na čijem području se obrazuje mesna zajednica. Dakle, Predlog zakona je utvrdio proceduru koja kaže, biraće se na skupštini gradske opštine, ne na nekim sastancima tajnim ili javnim, ne u odloženom terminu ili mimo odloženog termina, neko će na zboru da da predlog, a hoće li ili neće određeni ljudi biti izabrani za članove saveta, treba da odredi skupština, po predlogu zakona kakav smo mi dobili, za koji smatram da je u potpunosti na mestu, ispravan dakle. Ako ovo obrišemo, tek onda ulazimo u one probleme o kojima je govorio predlagač amandmana. Uveren sam da mu to nije bila namera. Ovo prosto kao amandman ne bi bilo uspešno rešenje, mislim da ćemo se oko toga i razumeti. Zašto je ovo interesantna tema? Ima veze sa različitim temama koje se tiču građanskih inicijativa, zborova građana, načina organizovanja i odlučivanja, između ostalog, na teritoriji grada Beograda, neposredno. Čuli ste sigurno za onu ingenioznu ideju izvesnog Bastaća, to je onaj čuveni predsednik jedne gradske opštine, čuven samo po tome što se huliganski ponaša iz nedelje u nedelju, zaustavlja radove koji treba da unaprede grad Beograd, zaustavlja radove koji treba da ga dodatno izgrade, da grad Beograd dodatno izgrade, da ga učine i lepšim i boljim i atraktivnijim u svakom smislu. Taj čovek je sebi odredio za neku političku zvezdu vodilju da bude zakleti protivnik saobraćajnih znakova, ali i ograda na gradilištima, da maltretira radnike koji pošteno zarađuju svoje parče hleba, time što na tim gradilištima rade. Taj i takav Bastać rešio je da sprovede, možete misliti, nekakav referendum, referendum koji je on zamislio, tako što će jedno veće da sazove referendum, potpuno suprotno bilo kakvom zakonu, bilo kakvom propisu, što nikakve veze nema sa zakonom koji predviđa referendum kao vrstu inicijative. Dakle, sve je potpuno suprotno i nepravno i nelogično i besmisleno po svoj suštini. Takav čovek ništa drugo, naravno, ne radi do što troši vreme drugih ljudi, po pravilu ozbiljnijih od njega samog, građana opštine na čijem se čelu, nažalost, nalazi. Sad će ih maltretirati nekakvim komisijama koje treba da ljudima lupaju na vrata, koje će, možete misliti, da budu nekakve akreditovane komisije koje će on lično da akredituje. Sve u svemu gomila notornih besmislica koje pas maslom pojeo ne bi. Pri tom, taj i takav Bastać hoće da predstavi da na taj način on pita građane da li se slažu ili ne slažu sa nečim što se tiče grada Beograda, nešto za šta, tobože, građani nisu pitani. To nešto se konkretno odnosi na ta gradilišta koja Bastać obilazi sa svojom ekipom huligana, na ta maltretiranja radnika, na projekte koji su važni za grad Beograd. Tvrdi Bastać, niko nije pitao Beograđane, e sad će on da ih pita na nekom referendumu koji samo on tako zove i samo on tako zamišlja, koji apsolutno ništa pametno ne predstavlja, niti ima ikakvu formalnu snagu. Pri tom Bastać, baš kao što je to manir njegovog gazde Đilasa, kod koga je započeo u stranci, baš kao što je to manir i Vuka Jeremića i fašiste Obradovića koji su Bastaćevi politički saveznici, laž. Dakle, on ne zna, očigledno, ili se samo pravi da ne zna da građani i Beograda jesu pitani i za projekte koji se tiču grada Beograda i za uređenje centra grada i za upravo one stvari koje su danas aktuelna tema, tiču se i pešačkih zona i gondole na Kalemegdanu i uređenja parkova i uređenja novih parking mesta. Za svaki, ali bukvalno svaki od tih projekata građani Beograda su pitani. Znate kad su pitani? Godine 2018. u vreme kada se birao novi saziv Skupštine grada Beograda. Ja sam, dame i gospodo, proverio, dakle sve, ali bukvalno sve što je aktuelno na tu temu. Javno je bilo, ne samo saopšteno građanima Beograda, nego javno je bilo i objavljeno. Predizborni program SNS, odnosno izborne liste na kojoj smo se mi tada nalazili bio je javno objavljen. U delu projekta, delu programa koji je javno objavljen i na sajtu sekcija „Naši projekti u oblasti infrastrukture“. Evo, ja vam sada čitam ono što i dan danas može da se pronađe na internetu, što smo mi građanima pričali na svakom zboru, ako hoćete, koji smo imali, u svakoj prilici da se građanima obratimo, na svakom gostovanju na lokalnim medijima ili gde god želite. Dakle, mi smo o ovome pričali sa ljudima i to je, doslovce: tačka 1. – nastavak proširenja pešačke zone u centru grada, na potezu od Knez Mihajlove ka Braće Jugovića, itd. i akcenat na Vasinu ulicu, ideja kako da bude uređena. Dalje idu tačke poput uređenja fasada, rekonstrukcija velikih pijaca, itd. Bukvalno sve o čemu je reč danas i za šta Bastać tvrdi da je sa neba palo juče, građani su za to čuli. Ne samo čuli, precizno im je obrazloženo. Ne samo da su razumeli, nego su za to, dame i gospodo, glasali. Dakle, referendum o tim pitanjima, ako tako hoće da ga nazovu, održan je 2018. godine, održan je na izborima. Za to su građani dali svoju podršku, rekli su da takvu viziju Beograda razumeju i žele, prihvataju kao svoju. Za ovo su oni glasali, kazali su da je po njihovom dubokom uverenju to ispravno. A, ovo zamlaćivanje, koje će se na kraju svesti na ko je više znakova pobedio, Bastać ili onaj mladić, pomoćnik Vuka Jeremića, njemu stalno zaboravljam ime, ili Boško Obradović, koji specijalno iz Čačka doputuje svaki put kad treba da razbije neku ogradu, da bi ovu dvojicu sustigao, to će, Jovanović se zove onaj mali od Jeremića, sad sam se setio, dakle, to će da bude neko njihovo interno takmičenje koje mogu da organizuju koliko god žele, obilazaka građana, da ih pitaju šta misle ko je od njih lepši, pametniji ili politički značajniji. Ali, to će da bude bukvalno tačka na sve što se tiče njihovog razumevanja narodnih inicijativa, organizovanja građana na bilo koji način. Ovo sam vam rekao zato što misli da je za građane glavnog grada, ali ne samo glavnog grada, važno. Važno je za celu Srbiju. Ti ljudi apsolutno ne razumeju da kada je nešto definisano na nivou zakona, to je važno za čitavu zemlju. Grad Beograd jeste glavni grad za sve građane koji su građani Republike Srbije. Zakon koji se zove Zakon o glavnom gradu zbog toga je u interesu svih koji ovoj zemlji pripadaju. Ne može to da privatizuje jedan Bastać, ne može to da privatizuje jedan Nikola Jovanović, niti bilo ko ko pripada tom njihovom opskurnom kartelu. Oni to ne razumeju iz jednog jedinog razloga, jer su navikli da sve, apsolutno sve privatizuju, da ne postoji nikakav drugi interes do njihov lični. U tome su imali, naravno, najsvetliji mogući primer, ovo najsvetliji govorim ironično, Dragana Đilasa, njihovog šefa poltrona. Čovek, koji je šta god radio vodio računa samo o svom džepu, o svojih 500 miliona na računu svojih firmi, nije ni mogao da ih nauči nečemu boljem od toga. Nesrećom po njih, a srećom po građane i Beograda i Srbije, naši su ljudi mnogo pametniji nego što ti pametnjakovići misle. Mislim da je ovo bilo važno da kažemo. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Orliću. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, kolega Šaroviću.
Možda je vama bilo važno da kažete to, gospodine Orliću, e sad, koliko su toga građani razumeli, pa čak i vaše stranačke kolege, to jeste veliko pitanje. Druga stvar, vi govorite o tome kako je duboko ubeđenje građana bilo da glasaju za vaš program i kako su oni veoma dobro upoznati sa njim, a onda objašnjavate kako ste i vi sami, kao funkcioner te stranke, morali da potražite program na internetu, pa da pogledate šta u njemu piše da biste našli da postoji napisano nešto i o tome. Dakle, ni vi sami nemate pojma šta je u tom programu, niti je bilo ko glasao za Vesića, niti je bilo ko glasao za mnoge druge opskurne likove. Vi veoma dobro znate da rezultat koji ste ostvarili najviše dugujete predsedniku vaše stranke. Druga stvar, što se tiče konkretnog amandmana o kome sam ja pričao, meni je žao što vi to ne razumete i u tome jeste razlika između ljudi poput vas koji se bave politikom, isključivo, ili, na primer, Dragana Jovanovića, predsednika opštine Topola, koji je čovek, neposredno se time bavi i razume šta je problem i zna šta znače zborovi građana i zna na koji način se sa tim manipulisalo i zna da to nije demokratski način izjašnjavanja. To nije u skladu sa najvišim demokratskim principima. Glasanje jeste, ali zbor građana, to je ako želite manipulaciju, onda sebi ostavljate prostora da to radite tako što ćete sazivati, navodno, „zborove građana“. Treća stvar, ako vi smatrate da ne može, da bi možda prihvatanje mog amandmana i brisanje stava 4. izazvalo neki problem, dakle nije ni to, predviđa skupštinski Poslovnik i takve situacije, onda se lepo napravi pauza, pa se sazove Zakonodavni odbor, pa se da još jedan amandman i onda se izađe iz takve situacije. Dakle, ovde je samo, pre svega, pitanje volje i političko pitanje – da li želite da se predstavnici i članovi Saveta mesne zajednice biraju na tzv. „zborovima građana“ ili želite da se to radi demokratski, predlaganjem i tajnim glasanjem od strane ljudi, koji zaista žive na toj mesnoj zajednici ili da se sazove grupa ljudi, podignu se ruke, a neko iz gomile vikne – predlažemo toga i toga, i vi kažete – to je demokratija.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Sad ispade, predlagač amandmana traži od mene da ja krpim njegove propuste i ono što on nije uradio kako treba. Toliko o razumevanju procedure, poštovanju svega, i kako beše ono, stručnosti. Dakle, predlagač amandmana predloži amandman kojim potencijalno pravi problem, pa onda kaže meni - Sad ti Orliću uzmi, pa naravi pauzu, pa napravi rešenje itd. Ne, da je to bilo i mudro i pametno i stručno, ja moram da priznam, bez teksta sam ostao. Ne čudi me uopšte, s obzirom da je reč o čoveku ogromnog iskustva koji se nalazi na čelu mnogih opština, mnogih lokalnih samouprava, samo trenutno ne mogu da se setim nijedne, pa je verovatno na osnovu tog velikog iskustva on ovako dobra rešenja pravi i predlaže. Nije meni želja da objašnjavam nekom da imam mnogo pametnijeg posla od toga da krpim potencijalne brljotine tuđe, nije uopšte to bila suština mog prethodnog javljanja. Program za koji, naravno, ja ga donesem ovde, nekako mi logično znači da ja znam da on postoji. Kaže predlagač amandmana - najveću podršku dobio je Aleksandar Vuči. Pa, naravno, da jeste. Šta sam ja drugačije od toga rekao. Ja sam vam samo skrenuo pažnju, dame i gospodo, i vama i ljudima koji ovo gledaju, da je podršku dobio i naš izborni program, a taj izborni program neposredno pruža odgovor na sve ovo što koalicioni partner predlagača amandmana, onaj huligan iz Starog Grada pokušava da predstavi, naravno, laganjem, kako drugačije, kao neko pitanje. Nije to nikakvo pitanje. To je sve potpuno jasno i na to su ljudi odgovorili. Na samom kraju, ko je kakvu podršku dobio, i za koja pitanja, pa, za to smo takođe odgovore dobili. Odgovore smo dobili iste te 2018. godine, na istim tim izborima za Grad Beograd. Predlagaču amandmana želim ovom prilikom da čestitam na tome što je dobio odgovore od građana u fantastičnom procentu od, koliko beše, 2% na izborima, ili 2,5%. Toliko je on tada razumeo svoj program kao što danas razume naš, toliko je bio ubedljiv i toliko je znanja i iskustva pokazao. Mislim da je tih 2%, 2,5% prava mera svega. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, najpre, kolega Jovanoviću vi ste iskoristili pravo do pet minuta. Kolega Šarović vas je pomenuo, imate osnova za repliku. Izvolite, dva minuta, onda kolega Šarović.
Gospodine predsedavajući, samo par stvari koje su veoma bitne. Ja sam direktno postavio pitanje i molio bih samo da mi ministar odgovori - zašto se išlo sa ovakvim predlogom vezano za glavni grad, a sa druge strane smo ovde imali pre godinu dana Zakon o lokalnoj samoupravi za sve druge gradove i opštine u Srbiji važi neposredan izbor za mesne zajednice? Tačno je da sam veoma dugo na čelu lokalne samouprave, i ništa protiv nisam ja imao ni javnih zborova, samo da to bude lepo uniformisano, kako za nas u Srbiji tako i za gradske mesne zajednice, u stvari, većina njih je seoskih mesnih zajednica na obodnom delu grada Beograda. Konkretno sam pomenuo opštinu Mladenovac koja je neposredno u susedstvu opštine u kojoj živim i koju trenutno vodim. Samo je to bilo jedno jedino pitanje. Nemam ništa protiv da i oni sazivaju zborove, i na zborovima dođe 10% od upisanih u birački spisak i taj zbog validan. Mi smo tako do pre godinu dana birali mesne zajednice jer je bila ostavljena mogućnost ili javni zbor ili neposredno biranje. Opštine po Srbiji su imale različite mogućnosti, ali nov zakon je doneo neposredno i tajno glasanje. Zbog toga je bilo moje logično pitanje zašto neko ko živi na nekih kilometar udaljenosti ima jedan način, a mi drugi način? Uz svo poštovanje kolega koje su govorili smatram da bi bilo dobro da to bude jedinstveno, kako za grad Valjevo, tako i za Grad Beograd. Hvala puno.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Sad samo trenutak, pošto je sistem pun, ali postoji osnov za repliku, naravno, i na lično pominjanje gospodina Šarovića, pominjanje SRS, ali pre toga, reč moramo dati ministru Branku Ružiću. Izvolite, ministre.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pa, vrlo kratko. Dakle, Zakon o lokalnoj samoupravi koje je uvaženi narodni poslanik, Jovanović, pomenuo, ukoliko se sećam, usvojen je ovde 20. juna. Upravo taj zakon definiše mogućnost da se Zakon o glavnom gradu na drugačiji način definiše i reši pitanje izbora članova saveta mesnih zajednica, gde postoji utemeljenost da postoje različiti načini izbora. To je, pre svega, poseban ustavno pravni položaj grada Beograda i mislim da je ovo rešenje koje je ponuđeno, prosto, može da bude i jeste funkcionalno. Razumem da granične opštine poput Topole i gradske opštine imaju različiti način izbora. Takođe, podsećam da saveti mesnih zajednica nisu ni na koji način državni organ vlasti, i to je nešto što je, valjda svima jasno i evidentno i nema razloga da se jedno drugačije rešenje, sada narodski rečeno dočekuje na nož, imajući u vidu poseban Ustavnopravni položaj grada Beograda i sve specifičnosti koje grad Beograd sa sobom nosi. Da ne pominjemo, ovde govorimo o ruralnim sredinama i imamo mnogo gradskih opština u gradu Beogradu koje jesu ruralne sredine, gde saveti mesnih zajednica, naravno, funkcionišu, gde imamo tu mogućnost da se predloži duplo veći broj članova saveta, odnosno kandidata za članove saveta, a ta skupština lokalne samouprave na kraju daje svoju konačnu reč i bira te članova savete. Tako da, nema fingiranja demokratije, već se građani sa teritorije same mesne zajednice izjašnjavaju o kandidatima i nakon toga lokalna skupština daje konačnu reč. Tako da, zamolili ste da odgovorim na pitanja, ja se nadam da sam barem delimično odgovorio. Hvala vam.
Zahvaljujem ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Pre svega, što se tiče ovoga što je Orlić pričao, on ne razume, očigledno, ni ulogu Narodne skupštine. Znate, ja amandmanom svojim ne krpim zakon, nego se ovde razgovara o predlogu zakona za izmenu i dopunu nekoga zakona i ja ni jednoga trenutka nisam rekao da mi sada krpimo osnovni zakon, već je suština da te promene koje se unose budu u interesu građana, I, nije ovde mesto za pokazivanje neke lične sujete, pa da sad vi iz tog razloga odbijate neki amandman, nego treba da gledate šta je to što će na najbolji mogući način urediti život građana i određene lokalne samouprave, konkretno ovde grada Beograda. Ja sam pitao koji su to principijelni razlozi da se različito rešava, na primer u Topoli i u Mladenovcu? Ministar Ružić nije izneo ni jedan jedini razlog, on je rekao postoji osnov u Zakonu o lokalnoj samoupravi da se na drugačiji način reguliše izbor saveta mesnih zajednica u Beogradu nego što je to slučaj u ostatku Srbije. Rekao je ministar Ružić da postoje određene specifičnosti. Ja sada pitam gospodina Ružića da mi precizno... Gospodine Ružiću, nemojte pričati sa saradnicima. Dakle, da mi precizno objasni koja je to specifičnost, na primer sela Jagnjilo, koje pripada Mladenovcu, sa susednim selom koje pripada opštini Topola, pa će u Jagnjili birati savet mesne zajednice Zbor građana i predlagati skupštini opštine, a u Topoli će biti neposredno i demokratsko biranje, tako što će građani glasati za određene kandidate. Dakle, dajte na konkretnom primeru da vidimo koja je to specifičnost lokane samouprave u Beogradu, jer vi na taj način samo potpuno nepotrebno navlačite gnev građana čitave Srbije, jer nešto drugačije regulišete. Iako nema apsolutno nikakvog razloga za to i iako to ne žele ni građani Beograda, niti će to njima doneti bilo kakvu korist ili beneficiju, jednostavno neće. Ako imate neki konkretan razlog, konkretnu specifičnost, principijelni razlog da navedete, izvolite, navedite i ja ću vam priznati ako postoji nešto što mi ne znamo. Ako ne, dajte jedanputa nemojte da bude predlog ono što je najvažnije ili stranačka pripadnost, nego da idemo zdravim razumom i da se u Srbiji uvode principi koji će važiti za njene građane, bez obzira na to u kom delu Srbije žive.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Kolega Orliću imate osnova za repliku, ali pre vas se javila koleginica Radeta kao zamenik šefa poslaničke grupe na pominjanje SRS, koliko sam shvatio.Izvolite, koleginice Radeta.
Teško je zaista razumeti neke poslanike vlasti koji tako imaju potrebu, o čemu god da se priča, da iznose, umesto argumenata, neka svoja razmišljanja, da prepričavaju nešto što su pročitali u novinama itd. Mi smo se Zakonom o glavnom gradu, odnosno njegovim izmenama i dopunama bavili ozbiljno. U raspravi je učestvovao pre tri dana i ministar i sam je rekao da su naši amandmani smisleni, naravno, jesu i da on to nije rekao, a to što se koncepcijski razlikujemo, to je, jednostavno, tako. Vi ste vlast koja je odlučila da kroz mesne zajednice obezbeđuje kapilarne glasove i da svoje ljudi isključivo bira na tim partijskim sastancima, zborovima, u savete mesnih zajednica, da kroz mesne zajednice se peru opštinske pare, da se kroz mesne zajednice finansiraju izborne kampanje, da se finansiraju aktivisti koji učestvuju u predizbornoj kampanji itd. To ste sve radili i do sada, samo što ćete sada to u Beogradu da legalizujete. To nije dobro i to nisu dobra rešenja. Nemoguće je na način kako ste vi predvideli izabrati normalnog, ne mislim normalnog, nego na normalan način predsednika saveta mesne zajednice. Naravno, nije u pravu ministar kada kaže da je grad Beograd što se toga tiče specifičan, da ga Ustav drugačije gleda nego ostale lokalne samouprave. To, jednostavno, nije tačno. U Ustavu je grad Beograd lokalna samouprava, jedinica lokalne samouprave. Ovo je stvar principa. Vi ste se opredelili za to i očigledno ćete tako i da radite, ali ćemo imati ovaj zakon sigurno vrlo brzo na novim izmenama i dopunama. Što se tiče procenata, koliko SRS ima procenata, mi se nikada nismo rukovodili procentima. Mi smo patriotska stranka, državotvorna i kakav je naš koncept i kakva smo mi stranka najbolje smo pokazali u prethodna dva dana rasprave, a o procentima će građani i našim i vašim i njihovim i svima. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Kolega Orliću, kao što sam rekao, imate pravo na repliku, ali ako dozvolite najpre ministar Ružić da odgovori. Izvinite, ministre Ružiću.
Hvala, predsedavajući. Izvinjavam se poslaniku Orliću ako sam upao, ali, prosto, ne želim da izlazim na politički teren niti da ulazim u polemiku. Uvažavam sve argumente koje iznosite. Naravno da ima i jedne doze politike koja je svakako legitimna u ovom visokom Domu. Svakako će narodni poslanici kao predstavnici nosilaca suvereniteta, odnosno građana se na kraju izjasniti i o ovom Predlogu zakona i mislim da je to najbolji način da se ovo pitanje razreši, ali ovo nije pitanje samo principa. Ja ne vidim sada u čemu je princip? Ovde se radi o refleksiji jednog realnog stanja života i kada kažemo da je to poseban ustavno-pravni položaj, ne moramo čak ni na to da se pozivamo. Da li grad Beograd ima 17, hajde da kažem 16, pa Surčin kao 17, tradicionalnih gradskih opština? Ima ih. Da li to neki grad u Srbiji, odnosno jedinica lokalne samouprave ima? Nema. Da li neka gradska opština koja nije u istom rangu npr. u Nišu, Palilula ili, ne znam, koja nije Medijana, nije ni važno, da li ona nije u istom statusu kao gradska opština u Beogradu, da li ona ima toliki procenat stanovništva u odnosu na ukupan broj građana koji žive u Nišu, ako poredimo, na primer, sa Novim Beogradom, koji ima sigurno 200-300 hiljada stanovnika? Nema. E, pa to je ta specifičnost i to je ta razlika. To je razlika u stepenovanju demokratije, demokratskih procedura, demokratskih vrednosti, jer te tradicionalne opštine neposredno biraju odbornike na izborima. Ti odbornici učestvuju u demokratskim procesima, a podsećam da saveti mesnih zajednica nisu državni organi vlasti i ne vidim razloga da se različiti modeli ostvarivanja demokratskih prava ne primene u ovom slučaju. Hvala.
Zahvaljujem, ministre. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Pre svega, na napomenu predstavnika poslaničke grupe SRS, naravno, uopšte nije tema patriotizam njihove poslaničke grupe, niti stranke. Ništa ja tu apsolutno da zamerim nemam, niti mi to pada na pamet na ovoj ili bilo kojoj drugoj sednici. Nismo mi pričali o tome. O procentima na izborima jesmo pričali iz samo jednog jedinog razloga. Taj razlog je što je njihov predlagač amandmana tu temu pokrenuo. Drugi razlog, verujte, ne postoji. Niti sam ja pričao o procentima na izborima pre toga, niti sam planirao posle toga. Onog momenta kada se to pojavilo kao tema zato što je to želela, a ja ga za jezik nisam vukao, njihov predlagač amandmana, progovorili smo koju reč i o tome. Na temu različitog statusa, kako je rečeno, Beograda, ministar je pružio određena objašnjenja, ali ja moram da napomenem da taj različit status, odnosno posebnost rešenja jeste predviđeno zakonom o lokalnoj samoupravi. Evo, pročitaću vam stav. Kaže – pravila i postupak za izbor odnosno obrazovanje saveta mesne zajednice na teritoriji grada Beograda: utvrđuje se zakonom kojim se uređuje položaj glavnog grada. E to je ovaj zakon. Dakle, zbog toga se ovo pitanje nalazi u ovom predlogu. Zakon drugi kaže – ovaj zakon će to definisati i urediti na nivou grada Beograda i to je odgovor na pitanje zašto. Zašto baš ovako, to je drugo pitanje i smatram da, takođe, ne treba da bude tema. Rečeno je ovde zaista svašta, da će sada da se tu prave ne znam kapilarni glasovi, vrbovanje za izbore itd, ali hajde još jednom da pogledamo lepo kako glasi predlog. Predlog kaže – doneće se odluka na skupštini. Na skupštini, dame i gospodo, i tu onda postaje deplasirano i pričati o strankama i nekakvim vrbovanjima i o zloupotrebama. Kada na skupštinu predlog dođe, sa predlogom će biti upoznati i o predlogu će odlučivati svi oni koji su zastupljeni u tim skupštinama, pa između ostalih, gde god se za to kvalifikuje i odbornička grupa predstavnika stranke koja je predložila ovaj amandman. Gde god se pređe cenzus, gospodo, imaćete priliku, zahvaljujući ovom predlogu, da imate informaciju o svim predlozima i da odlučujete, pa ako smatrate da nešto proceduralno i nije kako treba, da na to ukažete. Ja mislim da je to i više nego demokratski. Pošto je još rečeno – izazvaće gnev, uz svo nerazumevanje razlike između lokalne samouprave negde u centralnoj Srbiji i samouprave gde je grad nosilac, a gradske opštine to nisu, gnev ja nisam još ni jednog čoveka sreo, Beograđanina ili da živi u nekom drugom mestu, da oseća gnev zbog toga što mu je ponuđena demokratija, a to mi radimo svakim predlogom koji donesemo ovde, a ne samo ovim. Ja mislim da smo se sada bolje razumeli nego prethodni put. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Orliću. Kolega Šarović želi repliku na izlaganje ministra Ružića, a koleginica Radeta na izlaganje kolege Orlića i zato ćemo prednost, izvinite koleginice, morati da damo najpre kolegi Šaroviću.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Još jedanputa se pokazalo da gospodin Orlić ovu temu zaista ne razume. Meni je žao, ali ne razume i teško mu je sada objasniti i edukovati ga u dva minuta, koliko ja imam za repliku. Dakle, njega šta god pitate, on, što bi rekao naš narod, vrti jednu te istu priču kao Švabo – trala, la, la. Moje pitanje je bilo principijelne prirode i tražio sam principijelnu razliku i razlog zbog čega se drugačije iste stvari definišu i propisuju za centralnu Srbiju i za grad Beograd. Dakle, odgovor na to ne može biti – zato što je poslanika SNS više u Narodnoj skupštini. To apsolutno nikakve veze nema sa tim. Nema ovo veze ni sa ovom vlašću. Ovo je zakon koji treba da se primenjuje i kada bude neka druga vlast. Ne može svaka vlast donositi zakon za sebe. To jeste jedan od najvećih problema, a što je najgore, i obrazloženje gospodina Ružića je bilo isto. Ja sam vas, gospodine Ružiću, zamolio da na konkretnom primeru, pustite opštinu Novi Beograd, vi veoma dobro znate da u centralnim beogradskim opštinama saveti mesne zajednice nemaju značaj kakav imaju u seoskim sredinama i kakav imaju u prigradskim opštinama. Tamo građani na neuporedivo drugačiji način doživljavaju i daleko ozbiljnije doživljavaju ko će biti u savetu mesne zajednice i saveti mesne zajednice su tu značajniji. Ja sam zamolio da mi vi objasnite principijelnu razliku zašto je potrebno da, na primer, u Jagnjilu, što je selo koje pripada opštini Mladenovac, prigradskoj opštini, a naslanja se na opštinu Topola, zašto izbor članova saveta mesne zajednice, dakle, treba drugačije da bude regulisan u Jagnjilu u odnosu na Topolu? I samo mi to odgovorite. Ja znam da vas ima više u Narodnoj skupštini, to ste valjda i vi shvatili za ove tri godine. Zato se vi zovete većina, a mi opozicija. I nema potrebe da vam to bude odgovor na sve. Molim vas principijelan odgovor, kao što je principijelno i konkretno pitanje.
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Interesantno je razmišljanje kolege Orlića i sad sam zapravo shvatila zašto on ne razume šta znači principijelan stav, principijelan amandman, principijelan odgovor, argumentovan odgovor, itd. Njegov argument je, čita u zakonu o lokalnoj samoupravi, da će status mesnih zajednica ili već kako je precizno pročitao, u gradu Beogradu biti regulisan drugim zakonom. Pa, ko je to doveo u pitanje? Znate, ako stoji da će to biti regulisano posebnim zakonom, onda ste vi mogli, kad biste se tom logikom služili, onda ste vi mogli da napišete – u ovom zakonu savete mesnih zajednica u gradskoj opštini Zemun biraće građani gradske opštine Zvezdara. I vi kažete – a, imamo osnov, piše u ovom zakonu da će se doneti poseban zakon. Niko ne spori postojanje zakona o glavnom gradu, niko ne spori da će u tom zakonu biti razrađen i onaj član Ustava, pa članovi Zakona o lokalnoj samoupravi koji se odnose na ovo, ali mi sporimo način izbora saveta mesnih zajednica u Beogradu. Nismo dobili odgovor zašto je to drugačije nego u ostalim lokalnim samoupravama. Mi, zapravo, odgovor znamo i mi smo ga više puta ponovili. Jeste, ovo će biti isključivo partijske mesne zajednice, partije koja bude imala vlast u određenoj opštini. Sad vam je bitno da to budu partije koje su sada na vlasti, jer je ovo mnogo bitno za sledeće gradske izbore, a šta će biti posle, videćemo. Kaže kolega da, ako, gde god budemo prešli cenzus, imaćemo pravo i imaćemo mogućnost da dobijamo informacije, da nešto saznajemo, itd. Zaista, od njega ne očekujemo da nam daje ni pravo, ni mogućnost. Mi smo se za to rođenjem izborili. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Kolega Orliću, naravno, imate pravo na repliku, ali samo jedna molba. Ne osporavam da smo imali konstruktivnu i stručnu raspravu i da je važna tema, ali ako je moguće, ovoga puta bez ličnog obraćanja, da bi prešli na naredne amandmane. Zahvaljujem vam.
Vi znate, gospodine predsedavajući, da ja uvek izlazim u susret takvim predlozima. Iako razumem želju i trud ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe da zaštiti mladog kolegu, da mu se nađe, dakle, moje citiranje zakona predstavljalo je neposredan odgovor na njegovo pitanje – zašto je nešto sada specifično urađeno za grad Beograd. Odgovor je glasio – zato što tako predviđa zakon. Ništa drugo ja dodao nisam. Dakle, zakon predviđa da se uredi zakonom o glavnom gradu, ovim zakonom o kom mi predstavljamo. Mislim da je potpuno jasan i korektan odgovor. Da će nešto biti partijsko, to je bila napomena od strane ovlašćenog predstavnika. Sa tim se ja duboko ne slažem. Partijsko u onoj meri u kojoj se za to pita neka skupština, bilo koja skupština, evo, sada konkretno pričamo o skupštinama gradskih opština, i ja mislim da je to pre svega demokratsko odlučivanje i demokratsko pružanje odgovora. Partijsko bi bilo, kako? Na nekom stranačkom organu donese se odluka i onda ona postane izvršna. Nije tako. Dakle, bukvalno preslikana situacija u odnosu na bilo šta drugo što odlučuju neke skupštine. I u tom smeru je išla moja dobronamerna napomena. I oni koji danas zameraju ovom rešenju, imaće priliku, gde god su zastupljeni u lokalnoj skupštini, da odlučuju, imaće priliku da se upoznaju sa predlozima, imaće priliku i da ukažu, ako smatraju da nešto nije kako treba. To je sve, dame i gospodo, demokratski. Na one lične napomene upućene meni, naravno, da odgovaram nemam nameru. Ja sam samo kazao, mnoge od tih napomena opravdavaju zašto se posle završe sa nekih dva posto na izborima, pošto neću da se obraćam lično, to sam obećao vama gospodine predsedavajući. Hteo sam da zamolim vas, predlagaču amandmana samo prenesite moju želju da to znanje i tu stručnost koju je pokazao upotrebi da nešto edukuje i onog Bastaća. Ja sam siguran da će Bastaću pomoći da i on završava na tako dobrim procentima i mislim da će to da koristi i Starom Gradu i Beogradu, a i čitavoj Srbiji. Hvala. (Vjerica Radeta: Javljam se za reč.=
Koleginice Radeta… (Vjerica Radeta: Ja sam zamenik šefa poslaničke grupe.) Znam, naravno. Niste pomenuti bili ni jednog trenutka, nije stranka bila pomenuta ni jednog trenutka. Vi znate da sam ja… (Vjerica Radeta: Moram.) Evo izvolite ako smatrate da je stranka pomenuta.
Žao mi je gospodine Milićeviću što poslanici vlasti ne prihvataju vaše sugestije. Vi ste zamolili da se ne pominje lično, on je pomenuo i to početak malopređašnjeg obraćanja je takav da sam mogla komotno da reagujem po Poslovniku jer je bilo vrlo uvredljivo. Kako on to kaže da ja imam potrebu da ja pomognem mladom kolegi, Nemanji Šarović? U čemu? Pa Nemanja Šarović je njega u svakoj raspravi pregazio ne znam koliko puta. Nemanja Šarović je čovek koji ima iskustva, koji je dugo godina bio narodni poslanik, diplomirani pravnik, nikada mu niko diplomu nije dovodio u pitanje, niti ima pravnog osnova, ni generalno osnova za takvo nešto. Žao mi je, kolega Milićeviću, ali mi ne možemo ostati dužni. Jednostavno, mi tako funkcionišemo, mi smo SRS, ako neko nije na to spreman, neka vodi računa kako nam se obraća. Sve je bilo normalno do ove njegove primedbe na početku njegove rasprave, on da bude fini pa se obraća vama, pa mi kao ne primećujemo šta nam je rekao. Žao mi je što on stvarno ništa ne razume. Gde to piše, on je opet sad komentarisao, piše u Zakonu o lokalnoj samoupravi da će se regulisati na poseban način nešto o Zakonu u glavnom gradu. Gde piše da će se to regulisati tako da će se saveti mesnih zajednica birati ha zboru građana? Gde piše, osim ovde u ovome što mi stavljamo kao primedbu? Još kaže mi pominjemo da će to biti partijski itd, i on nama sugeriše gde god budemo mi participirali u nekoj lokalnoj skupštini u Beogradu, da ćemo moći da predlažemo svoje kandidate, odnosno da biramo. Da li je ovim potvrdio ono što mi tvrdimo? Početak je zbor građana, a zbor građana je to što ćete vi zloupotrebljavati, to će biti vaši partijski sastanci. Neće vaši, gospodine Milićeviću, i vas će izigrati.
Zahvaljujem koleginice Radeta. Kolega Orliću, izvolite, imate osnova za repliku.
Dobro, kao i do sada, vodite računa šta sam rekao ja, šta drugi, pa onda po tome sudite ima li osnova za dalje. Zapravo, vrlo kratko. Ko je šta i koliko razumeo, ja mislim da je svakome ko prenos gleda jasno, da po treći put nešto citiramo ovde i pokazujemo gde piše, mislim da nikakvog smisla nema. Ko neće da razume, ne mora. Ne moram ja nikome da namećem da razume nešto što ne želi, nego jedna bitna napomena, tiče se onog gaženja u raspravi. Hteo sam da zamolim ljubazno vas još jednom, gospodine predsedavajući, da prenesete moje molbe i iskrena nadanja da će ovaj nivo gaženja u raspravi i mene ili bilo koga iz SRS biti ljubazni da podele i da u tom smeru poduče i Bastaća. Nama bi samo odgovaralo da nas i Bastać isto tako u raspravama gazi i pobeđuje, jer će sigurno to završiti time što će i Bastać da osvaja po tih procenat ili dva. Ja mislim da je to samo u dobrom interesu i građana Starog grada i Beograđana, a i građana čitave Srbije. Što više takve sudbine za Bastaća i Đilasa, to će svima biti bolje i u tom smeru, ja mislim, vrlo konstruktivan predlog sa moje strane, pa to i prenesite. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene narodne poslanike po amandmanu. Kolega Miletiću, vi nemate više vremena poslaničke grupe i nemate mogućnosti da govorite, nažalost, ali kolega Miladin Ševarlić ima. Izvolite, profesore.
Hvala lepo. Želeo bih da zamolim ministra Ružića da mi odgovori - da li će u konačnoj verziji Predloga zakona za glasanje ostati onaj predlog o lokalnom ombudsmanu ili ćete, u skladu sa članom 138. i članom 10. Ustava Republike Srbije, to nazvati Zaštitnikom građana? To mi je potrebno da znam, da bih znao kako da se opredelim za glasanje, da ne učestvujem u zagađivanju srpskog jezika sa predlagačem. Hvala.
Zahvaljujem, profesore Ševarliću. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS ja sam podneo amandman na član 17. sa predlogom identičnim kao što su to predložili i moje kolege poslanici. Smatram da je to jedino pravilno rešenje da se nađe i ugradi u ovaj zakon. Dame i gospodo, ono što treba imati u vidu kada je u pitanju lokalna samouprava, uloga i zadaci mesne zajednice, u svakom slučaju, imaju veliki značaj. Ima jedan primer u ulici Takovskoj br. 56, gde je jedan tajkun započeo gradnju stambene zgrade, pa je pre pet, šest meseci došlo do pada krana koji je uništio i kanalizaciju i vodu, pa su desetine građana ostali i bez vode i bez grejanja u sred zime. Ko je dozvolio tome tajkunu i tome moćniku da gradi i zatvori trotoar na autobuskoj stanici gde građani, na desetine hiljada građana prolazi tu i sada građani moraju da idu asfaltom, putem kuda idu vozila na onoj traci koja se prekoputa čak opštine Palilula nalazi? S tim u vezi, postavljam pitanje inspekcija - šta rade inspekcijske službe? Na lokalu inspekcijske službe ne rade svoj posao dobro. Kako je moguće da u periodu od četiri i po meseca pogine 17 radnika kod privatnika koji se bave gradnjom i bave se izgradnjom objekata i drugih infrastrukturnih objekata, da zaista na jedan način koji ne dozvoljava da građani normalno žive? Inspekcijske službe i inspekcijski nadzor ne radi dobro. Kada je u pitanju lokalna samouprava, ako mi dozvolite, ja bih samo podsetio, javnosti radi, i za upoznavanje kolega i za upoznavanje vas, gospodine ministre, kako je moguće da je pronevera na lokalu u pančevačkoj apoteci milijarda i 30 miliona dinara, a da niko nije odgovarao i niko nije u zatvoru? I, kako je moguće da Pančevo ima 700 lekara i farmaceuta, a da se dovodi iz Čačka i iz Užica direktor apoteke, koji je naneo štetu i proneveru, kako sam napomenuo, milijardu i 30 miliona, a lopovi nisu u zatvoru?
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Kolega Markoviću, vi želite po amandmanu, ali dozvolite samo pre vas ministar Branko Ružić. Izvolite, ministre.
Zahvaljujem. Imajući u vidu da je profesor Ševarlić zaista i u načelnoj raspravi ukazivao na nešto što je, po meni, ja mislim da je i gospodin narodni poslanik Martinović to sasvim jasno objasnio, ali hajde da ne ostanemo dužni. Dakle, kada govorite o Ustavu ili kada govorimo o Ustavu, Ustav govori o državnom organu Zaštitnik građana. Upravo na inicijativu Zaštitnika građana je uveden termin lokalni ombudsman, koji je inače međunarodno priznat termin i univerzalno prihvaćen. Ono što, takođe, jeste razlog, ne samo terminološko razlikovanje, da ne bi dolazilo do konfuzije, nego i zbog toga što između državnog organa i lokalnih ombudsmana nema hijerarhijskog odnosa. Takođe, Udruženje lokalnih ombudsmana koji funkcionišu na nivou jedinice lokalnih samouprava je zahtevalo da se na njih odnosi ovaj univerzalni međunarodni termin ili naziv. Četvrta stvar, ovo je samo usklađivanje sa Zakonom o lokalnoj samoupravi, u kojoj je uveden ovaj termin. Tako da, nadam se da je ovo dovoljno objašnjenje i da, ostaćemo pri tome.
Zahvaljujem, ministre. Profesore Ševarliću, jedini osnov da vam dam reč je replika, jer vas je ministar pomenuo. Izvolite.
Zaista ne mogu da prihvatim obrazloženje po principu ako je učinjena jedna greška, da li treba da pravimo niz grešaka ili treba da ispravimo tu prvu grešku. Prema tome, ako je Ustav najviši pravni akt u ovoj državi, a znamo koliko se zaobilazi, evo sada primera, kako ste mogli dozvoliti da se drugačije ta institucija naziva? Ako kažete da bi se razlikovalo terminološki, lokalni ombudsman Beograda od Zaštitnika građana Republike Srbije, kako se onda razlikuju svi drugi lokalni ombudsmani kad nemaju sufiks Čačak, Milanovac itd. od Beograda? Mislim da vam je obrazloženje neadekvatno. Nemojte da se pravdate nečim što je neodbranjivo. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Drago mi je, gospodine ministre, što ste dali objašnjenje da je u pitanju usaglašavanje sa drugim zakonom, a to je Zakon o lokalnoj samoupravi. Meni je drago što smo u ovoj dosadašnjoj raspravi zapravo otklonili sve nejasnoće u pogledu načina izbora članova saveta mesnih zajednica, kao i demokratskih procedura s tim u vezi. Iako malopređašnja diskusija, nije zamerka, ali čisto da kažem, malopređašnja diskusija se tiče sledećeg amandmana, a ne amandmana o kome raspravljamo. Moram da dam napomenu prethodnom govorniku da Čačak nije sufiks, kad smo već kod čistote srpskog jezika na kome insistira. Čuli smo i objašnjenje da savet mesne zajednice nije državni organ, i to je istina, dakle, nije državni organ, ali to ne umanjuje važnost postojanja saveta mesne zajednice. S tim u vezi, ja bih još jednom podržao zakonsko rešenje koje je predviđeno, kada je reč o načinu izbora saveta mesnih zajednica, a to je da na zboru građana, zapravo, zbor građana će predlagati članove saveta mesnih zajednica, a koji će biti izabrani od strane skupštine gradske opštine na čijem području se obrazuje mesna zajednica. Mislim da je ovo rešenje prihvatljivo, s obzirom na upravo one specifičnosti o kojima je i ministar pričao, kada je reč o glavnom gradu. Znači, ne možemo da posmatramo Zakon o lokalnoj samoupravi isto kao i Zakon o glavnom gradu. U pitanju su druge kategorije. Kao što ne možemo da posmatramo, uz dužno poštovanje kolege Jovanovića, koji je diskutovao, položaj nekog naselja koje pripada, recimo, opštini Topola i neko je pomenuo naselje Jagnjilo u Mladenovcu. Ne možemo isto posmatrati, jer naselje Jagnjilo pripada gradskoj opštini Mladenovac, a ovo drugo naselje pripada opštini Topola u ovom slučaju. Dakle, nije ista kategorija, ne reguliše isti Predlog zakona. Ovde je u pitanju Zakon o lokalnoj samoupravi, ovde je Predlog zakona o glavnom gradu. Dakle, drugačija su i ovlašćenja, drugačije su nadležnosti. Kao što smo rekli, gradska opština ili prigradska opština nije jedinica lokalne samouprave i samim tim ne može da se tretira kao neka druga opština u Srbiji. Ja se nadam da smo na ovaj način, čisto zbog građana, razjasnili i u svakom slučaju punu podršku dajem zakonskom rešenju koji je predvideo ovaj Predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo amandmanom tražili brisanje člana 18. kojim se, citiram, kaže – posle člana 51. naziv GlaveVII se menja i glasi – lokalni ombudsman, jer nije u skladu sa članom Ustava 138. Mi smo i u načelnoj raspravi čuli određena tumačenja i danas od vas ministre. U obrazloženju koje ste vi i maločas izneli zašto se ovaj amandman ne prihvata navodite da lokalni ombudsman nezavisno i samostalno kontroliše poštovanje prava građana, dok Zaštitnik građana je nezavisni državi organ na republičkom nivou koji štiti prava građana i kažete da je to usaglašavanje sa članom 97. Zakona o lokalnom samoupravi. Kada je u pitanju Zaštitnik građana na lokalnoj nivou, koga bira Skupština grada Beograda na predlog više od jedne trećine odbornika, njegovi poslovi su zaštita individualnih i kolektivnih prava i interesa građana, zatim kontrola Gradske uprave grada Beograda, podnošenje inicijativa za izmene, dopune ili donošenje novih zakona i drugih propisa i opštih akata ako smatra da do povrede prava građana dolazi zbog nedostatka u propisima, davanje mišljenja na nacrt propisa i opšteg akta grada kada se njima određuju pitanja od značaja za zaštitu i unapređenje prava i interesa građana, kao i podnošenje inicijativa za pokretanje postupka pred Ustavnim sudom Republike Srbije za ocenu ustavnosti i zakonitosti zakona i drugih propisa. Znači, kao što vidimo i Zaštitnik građana, i na lokalnom i na republičko nivou, je neko ko treba da štiti prava i slobode, onda kada su ta prava i slobode ugroženi, i mi vas pozivamo da ipak prihvatite ovaj naš amandman koji je u skladu sa članom Ustava 138.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Gospodine Ružiću, vi ste želeli da odgovorite na amandman koleginice Nikolić, koliko sam shvatio? Izvinite, nisam primetio. Reč ima ministar Branko Ružić. Izvolite.
Izvinite, predsedavajući, ja sam kasnije signalizirao, prosto da shvatim o čemu se radi. U pravu ste da se radi o zaštiti prava i ukoliko su ta prava narušena, ali važno je u odnosu na koje propise, da li ne lokalne, to su lokalni ombudsmani, odnosno na primenu tih propisa, ili na republičke, to je posao državnog organa, i to je razlika. Onda vam je jasno zašto postoji ovo što sam prethodno rekao. Ne vidim razloga da se ono što je Udruženje lokalnih ombudsmana, ono što je Zaštitnik građana, ono što smo i u zakonu inkorporirali prethodni put sada menja, pri tom međunarodno prihvaćen termin.
Zahvaljujem, ministre Ružiću. (Miladin Ševarlić dobacuje.) Kolega Ševarliću, samo malo tiše, ako može molim vas. (Miladin Ševarlić dobacuje.) Kolega Ševarliću, molim vas. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Slušamo ovo obrazloženje koje daje ministar. Radi se o jednom terminu, terminološki, da li ćemo da prihvatimo taj naziv koji je došao iz Švedske, koji je, kako to ministar objašnjava ili želi da objasni, opšte prihvaćen u srpskom narodu, lako ga običan Srbin izgovara, izgovara ga sa lakoćom tako što svakodnevno kaže ombudsman ili će to biti Zaštitnik građana. Vi ne možete biti tolerantniji čak ni kada je u pitanju ovakav jedan slučaj. Terminološki. Koriste se termini koji su prihvatljivi za običnog građanina. Zamislite koliko u Srbiji njih može da izgovori ovaj termin bez greške. Nemojte tako i onda objašnjavate, nesuvislo objašnjavate. Ovakav termin samo postoji u glavnom gradu Beogradu i AP Vojvodini, a na nivou države Srbije Zaštitnik građana. Suština je u sledećem. Suština primedbe na ovaj zakon je da se vi igrate sa jednom stvari koja je veoma opasna. Vi ovde, ministre, predlažete zakon koji tretira transferna sredstva na nivou grada Beograda. To je veoma, veoma opasno iz više razloga. Prvo, iz razloga što vam je MMF više puta podvukao da se mora stati na kraj sa tim transfernim sredstvima kada je u pitanju transfer sredstava sa Republike na lokalni nivo. Drugo, što je grad Beograd, sam po sebi, od ukupno transfernih sredstava na nivou Republike Srbije, 50% pripada gradu Beograda. Od budžeta je to 1,7%. Gradu Beogradu pripada 50%. Ono što je veoma bitno, kada spustimo to na nivo grada Beograda, transferna sredstva su nešto sa čime može da se manipuliše, odnosno da se pravi politička kalkulacija. Kako? Tako što sa nivoa grada se mogu usmeravati u većem iznosu onim opštinama koje su, pod znakom navoda, po volji vladajuće većine, a one opštine koje to nisu, navodim kao primer, njima će biti to deficit. Ako je opština deficit, a to je neko od naprednjaka rekao za opštinu Stari grad da je ostala dužna za troškove sportskog centra, pa oni su samom prirodom stvari prinuđeni da podižu kredite kod banaka, kod banaka se zadužuju i na taj način prave opšti problem sa kojim se suočava država Srbija. To je nešto o čemu se mora razmišljati. Ovakav način razmišljanja oko decentralizacije glavnog grada Beograda potekao je još vremena Nebojše Čovića, jer su pojedine gradske opštine u to vreme, kao jedinice lokalne samouprave, imale veću samostalnost, a nije odgovaralo tada njegovoj partiji, a pre svega, mislim, njemu nije odgovaralo da ne bude neprikosnoveni gospodar čitavog Beograda i onda je počelo to razvlašćivanje gradskih opština, svođenje na nivo mesnih zajednica, ako gledate u suštini. Hvala.
Hvala, kolega Mirčiću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvolite, kolega Orliću.
Hvala lepo. Pošto su poslednje napomene bile, što se kaže, na dušu kompletnog Predloga zakona, uz različite napomene, vezano za opštine, koliko mi se čini, ako se ne varam, novac koji dobijaju i vezano za mišljenje međunarodnih institucija. Mislim da je važno napomenuti još nekoliko stvari. Prvo, što se tiče novca koji se predviđa za opštine i pomenutu opštinu Stari grad. Još u onom trenutku kada je planirano i kada je donošena odluka koliko će sredstava ta opština dobiti za ovu 2019. godinu, ja se dobro sećam, bilo je tu strašnih žalopojki od strane njihovog opštinskog rukovodstva, te maćehinski odnos grada, te nas maltretiraju, te nas zlostavljaju, ne daju nam pare. Zašto? Zato što mi nismo iz iste stranke. Važno je da se zna da je opština Stari grad odlukom koju jeste donela Skupština grada Beograda dobila više novca. Pazite, više novca za 2019. godinu, nego 2018. godinu. Može onda i Bastać i ko god hoće da skače kao oparen i da priča besmislice kako njih neko maltretira, zlostavlja itd, pa im nešto uskraćuje sredstva. Oni su, i to kad pogledate lepo kako brojevi izgledaju, više novca dobili, između ostalog i zato što su svi više novca dobili. To nikakve veze nema s tim gde je ko na vlasti. Činjenica je da je ukupno naša kasa u mnogo boljem stanju. I kad priča o MMF-u, zanimljiva napomena, moram da priznam, mi o njemu pričamo mnogo češće. Oni koji su ga pomenuli danas koriste ga kao napomenu da mi ne treba da se bavimo mišljenjem međunarodnih institucija, pa ni MMF-a, da oni nama uglavnom ne žele dobro itd, zato bi bilo zanimljivo da čujem da se sada na njega pozivaju. Nemam ništa protiv, ja i dalje smatram, kao što inače govorimo ovde svi mi iz naše poslaničke grupe, da treba da imamo u vidu i njihovo mišljenje, jer je to važno iz više razloga. Evo šta, na primer, kaže MMF – privredni rast Srbije je snažan, javni dug pada, inflacija je niska i stabilna i mnoge ključne reforme su sprovedene, ocenili su predstavnici Misije MMF-a na kraju zvanične posete Srbiji. Dakle, ovo vam je objavljeno u jednom od ovih konstantno i hronično Đilasu, Jeremiću, tom Bastaću i ostalima naklonjenih nedeljnika. Dakle, ovo je objavio neko ko nama, ne da ne drži stranu, nego o nama misli sve najgore i po pravilu objavljuje i piše sve najgore. Ako oni ovo kažu, ja uopšte ne sumnjam da je ovo tačno, dakle, oni priznaju da je MMF ocenio da je naš rast snažan, da javni dug pada, da je inflacija niska i da su sprovedene krucijalne reforme. Šta još priznaju oni sami? Kaže – makroekonomska situacija je i dalje stabilna i zabeleženo je ubrzanje privrednog rasta u 2018. godini na 4,3%, što je najviša stopa u poslednjih 10 godina. Završene su konsultacije o drugoj reviziji instrumenta za koordinaciju politike i predstavnici Misije MMF navode na kraju posete, koju su započeli 10. maja, raspoloživi fiskalni prostor treba da se iskoristi za kapitalnu potrošnju uz primenu postupaka selekcije i ocena kako bi se maksimalno podržao stabilan rast. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Poslednja rečenica. Dakle, jako je dobro što ste naveli da treba da vodimo računa o mišljenju MMF. Međunarodni monetarni fond kaže da je u Srbiji danas toliko bolje nego u vreme tog Đilasa, tog Jeremića i tog Bastaća, da može da finansira pametne stvari, korisne stvari, pa između ostalog, da obezbedi više novca i za gradske opštine. U njihovo vreme to je bilo nezamislivo. Jel znate za koga je uvek bilo više novca? Za njih i njihove firme. To je ta suštinska razlika koja se danas vidi u svemu što mi radimo, pa između ostalog i po ovom predlogu zakona. Hvala.
Zahvaljujem kolega Orliću. Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Gospodine Orliću, nemojte da se ljutite. Vas kad slušam kao da gledam TV Dnevnik. Počinje i završava se na isti način. Ovde je stvar o tome da infrastruktura na nivou grada Beograda pripada gradu Beogradu. Da li je u delu Starog Grada, Novog Beograda, Mladenovca ili bilo koje opštine u okviru grada Beograda, to je sada u ovom trenutku mnogo manje bitno. Da li je to bio Bastać ili Šapić ili bilo ko ko nije u vašoj stranci, ostaju problemi gradu Beogradu. O tome se radi. Što se tiče MMF, da je bio u pravu kada je upozoravao na transferna sredstva, najbolji vam je primer, gospodine Orliću, grad Kragujevac. Tamo je sa nivoa Republike, ovde je ministar za lokalnu samoupravu, u gradu Kragujevac u proteklom kratkom periodu prebačene milijarde, koje su potrošene. Niko ne zna ni gde, ni kako. Sa druge strane, vi imate gradske opštine koje nisu, jedinice lokalne samouprave, na nivou grada Beograda, koje bukvalno grcaju u nemaštini i zadužuju se kod komercijalnih banaka i prave problem i gradu Beogradu i državi Srbiji, a ovamo koji je kriterijum? Zato što je sin nekog tamo koji je do juče kopao dva metra sa metar i dubine 70 centimetara. Njegov sin je predsednik grada. Ne može to da bude kriterijum. To su manipulacije kada su u pitanju transferna sredstva i nije ovde stvar da li SRS prihvata ili ne prihvata MMF. To ste vi pogrešno shvatili. Što se nas tiče, da Bog da nikada više ne bili u Srbiji MMF i ostali prevaranti koji ucenjuju Srbiju. Ovde je u pitanju princip koji ste vi nasledili i prihvatili ga da vam MMF određuje šta i kako treba da se radi. To je. To što je izneo MMF, to je u svakom slučaju dobro za Srbiju i to niko ne osporava, ali potrudite se da budemo konstruktivni, da budemo kreativni, da vidimo šta je to realnost na nivou opština u zajednici grada Beograda. Kragujevac je po broju stanovnika po svim parametrima, gospodine Orliću, daleko ispod opštine Stari Grad, opštine Novi Beograd i mnogih opština, i opštine Zemun, da ne zaboravim, ali nemilice troši pare i tako će sve biti dok budu neki kriterijumi koji nisu poznati ni nama, ni javnosti.
Zahvaljujem kolega Mirčiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite kolega.
Dobro, to što ja počinjem i završavam na isti način kada odgovaram na neke napomene, to znači samo jednu stvar – da su te napomene na koje odgovaram uvek iste. Jel tako, pa su zato i odgovori isti? Ništa tu dublje ne treba da traži onaj koji je to rekao. Da se poziva na mišljenje MMF, ali ga ne priznaje i želi mu sve najgore, ja to da raspetljavam ne mogu. Ja ću samo da napomenem da je to mišljenje važno. Ako treba da ponovim i zbog čega je važno – zato što ove ocene koje sam pročitao malopre, a zaista odlične ocene, ocene na koje možemo da budemo ponosni kao zemlja, prate i neki investitori koji razmišljaju da li hoće da ulože u Srbiju ili neće, negde na teritoriji Srbije, u Beograd, u Kragujevac, u Novi Sad, u bilo koje peto mesto, odaberite sami, nije važno, oni prvo pogledaju ovakve ocene i kada vide da institucija poput MMF kaže da su prilike stabilne, da je rast visok, da je među 10 najviših na nivou kontinenta u prethodnoj godini, da su strukturne reforme sprovedene sa uspehom, da je država ozbiljna i uređena, oni mogu samo da kažu – da, ovo je pravo mesto i mi ćemo tu da dođemo. Naš je interes i u Beogradu, i u Kragujevcu, i u Novom Sadu, Nišu, gde god hoćete, naš je interes da takvih slučajeva bude što više, da takvih kompanija bude više, da više radnih mesta obezbedimo, jer onda opet punimo kasu i zatvaramo krug, omogućavamo više prostora i za opštine i za gradove i za infrastrukturu, o kojoj smo na nivou Beograda, mi pričali ovde pre neki dan. Stopedeset hiljada žitelja Borče dobiće kanalizacionu infrastrukturu sada po prvi put. Odakle i zbog čega? Upravo zbog toga što se neko ozbiljan stara i o gradu i o Republici, upravo zbog toga što te investicije privlačimo, što nam kasa bolje stoji i što imamo odakle da se ovim stvarima bavimo. Šta misle međunarodne institucije? Pogledajte Svetsku banku, pogledajte Duing biznis listu, pogledajte na kojim smo sve parametrima napredovali i vezano za grad Beograd, koliko beše, jel ima milion kvadrata godišnje da se odobri u građevinskom sektoru, godišnje i koju već godinu za redom i koliko je to puta više nego da sumirate sve te Đilasove, Bastaćeve godine i ostale o kojima smo pričali danas. To su dobre stvari. Ne treba mi da budemo kivni što su rezultati dobri zato što su rezultati tuđi. To su rezultati koji pripadaju svim građanima ovog grada i ove zemlje. To su rezultati koji ostalu trajno. Mogu stranke da se menjaju. Mogu većine da se menjaju, ali niko neće odneti ni put, ni autoput, ni fabriku u svoju kancelariju ili svoju stranku sutra. To će ostati građanima i Beograda i bilo kog drugog grada, građanima Srbije i na to svi mi treba da budemo ponosni i u tim stvarima da učestvujemo punog srca. Mislim da smo se opet razumeli kako treba. Hvala.
Očigledno se nismo razumeli. Kolega Mirčić, osnov za repliku. Izvolite.
Pitao sam ministra Ružića da objasni kako to i dokle će da traje to igranje sa transfernim sredstvima, ali vidim da ovde ministar ne oseća potrebu da razgovara oko toga, ali možda ovo rešenje je genijalno rešenje. Ne zaboravite, kao što je više puta ovde napomenuto, vlast je prolazna. Ostaju svi problemi u gradu Beogradu. Građane Beograda ne interesuje da li je to u ovoj ili onoj gradskoj opštini. Ti problemi ostaju. Ako je ugrožen, primer sa samo naveo, sportski centar zbog nemogućnosti plaćanja troškova za održavanje na teritoriji Starog Grada, opštine Beograda, onda je to problem Beogradu koji ostaje. To da li će Bastać biti, to će građani da odluče. Taj se problem uveličava zato što će on biti prinuđen da uzima kredit kod komercijalne banke, jer može to da radi. O tome se radi. Tu ne možete da kontrolišete. To mora zakonski da se uredi. Da se kaže koji su to jasni kriterijumi po kojem će biti prosleđena transferna sredstva ili dodeljivana transferna sredstva. Ja sam vam dao pravi primer, a evo da vam ga upotpunim kako je stanje u lokalnim samoupravama. Vi imate ne mali broj opština na nivou Srbije koje grcaju u dugovima, moraju da podižu kredite. A sa druge strane imate gradonačelnike, predsednike opština koji se hvale da dugi niz godina imaju suficit u budžetu. Pa, koliko je loše ovo što je deficit, što se zadužuju, toliko je loše i ovo suficit? To, znači nisu sposobni, nemaju projekte, ne troše te pare, nego ono stavio glavu na rame, uzeo ličnu kartu u zadnji džep i ide da se hvali i kaže ja imam suficit. Koliko je loš deficit i prezaduženost grada Kragujevca, toliko je loše i ovo što imaju suficit. I vi umesto da reagujete, da kažete ministarstvo da li lokalne samouprave, da li revizorska inspekcija ili Ministarstvo finansija da reaguje na suficit, vi to pustite tako. Kao i ovo… (Predsedavajući: Zahvaljujem kolega.) … sasvim dovoljno Markoviću da bar nešto naučiš oko funkcionisanja lokalne samouprave. Izvinjavam se što ti lično, ali si mi drag, privatno si mi drag, pa eto ovo posvećujem ovo vreme bez naplate troškova.
Zahvaljujem. Molim vas, samo bez direktnog obraćanja ma koliko vam kolega Marković bio drag. Poštujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Ovo na kraju je bilo potpuno nepotrebno. Verovatno prvo što se dogodilo bez naplate troškova, a da dolazi sa te strane. Što se tiče transfernih sredstava i budžetske rezerve, njih ne treba da mešate. Dakle, transferna sredstva su utvrđena zakonom. Budžetska rezerva i to po pravilu više upotrebljena tamo gde je bilo potrebnije, a potrebnije je zbog toga što je bilo groznije, devastirano od strane bivšeg režima, to je druga stvar. I na nivou grada Beograda i ako hoćete bilo koje mesto u Srbiji. Tamo gde je katastrofa bila veća, tamo gde je šteta napravljena veća, pa tamo je trebalo i pomoći više. Tamo je trebalo i pomoći više i šta tu ima ko da ne razume. Na nivou grada Beograda, već sam vam kazao. Svi su dobili više. Oni gde je bilo potrebnije, dobili su više od onih koji su već stajali bolje. Ali, da je problema bilo svuda - jeste. Jedna stvar je tačna i sa tim ću da se složim. Da može veliki problem da se napravi, ako se neodgovorni ljudi nađu na određenim mestima, mi smo to videli na nivou grada Beograda u vreme Dragana Đilasa i pričali smo o tome mnogo puta. Ti dugovi o kojima govorite sada, milijardu i dve stotine miliona evra su iznosili. I mi smo uspeli da ih prepolovimo jer smo se ozbiljno trudili, mnogo radili i ozbiljan rezultat napravili i pominjali ste danas i neka imena. Te ljude koje ste pominjali, mi smo na listu stavili. Ti ljudi su dobili glasove građana. Naravno najviše ime Aleksandra Vučića, to je potpuno jasno. Ali, da se zna, svaki projekat koji je realizujemo sada stavljen je pred oči građana i za te projekte su se izjasnili. I za ljude koji danas te projekte nose. A, da može da se ispravlja, može i mora. Može i mora. Dakle, i na nivou tog Starog Grada u kom čini mi se i dalje učestvujete u vlasti, baš kao što je ispravljeno i ispravljaće se na nivou Beograda gde ste takođe učestvovali u vlasti, u onim čuvenim upravnim i nadzornim odborima. I, na sreću Srbije danas o tim stvarima brinu ljudi koji mogu razliku da naprave i to ne moramo sada da se sada složimo ili ne složimo mi. Jeste li čuli šta kaže MMF, jeste li čuli šta kaže Svetska banka? Jeste li videli kako to razumeju investitori koji u ovu zemlju dolaze? Ja mislim da pogledate malo kako svet vidi i tumači i Beograd i Srbiju danas. Srbiju na čijem se čelu nalazi, da, Aleksandar Vučić. Biće vam potpuno jasno. Ko je koja klasa i ko je koja kategorija, pa sad da li će neko na kraju da poželi ili da ne poželi da nešto naplati ili neće, neka ostane privatna stvar svakoga od nas. Bitno je da štetočine ne budu u prilici da bilo šta naplate, ako to sami žele nezavisno od zakona i volje građana. Danas je to u Srbiji nemoguće. Danas je Srbija posve drugačija zemlja. Hvala lepo.
Zahvaljujem kolega Orliću. Reč ima ministar Branko Ružić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Narodni poslanik je ukazao na elemente nekih nepravilnosti koje evidentno postoje i to uopšte nije sporno. To je prisutno neću reći godinama nego decenijama, ali je svakako iz delokruga rada Ministarstva finansija. Ono što vi predlažete jeste praktično inicijativa za izmene i dopune Zakona o finansiranju lokalnih samouprava i Zakona o budžetskom sistemu. I upravo na tragu onoga što ste govorili, mogu da vas obavestim da Ministarstvo finansija inače radi na toj reformi. Radna grupa funkcioniše već ja mislim duže od šest meseci kako bi se sve te nepravilnosti i te nijanse dovele u red. Tako da, to mogu da odgovorim, ali svakako nije resorno u delokrugu rada Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Mirčiću, želite repliku na izlaganje ministra? Izvolite.
A, evo konačno smo blizu odgovora i rešenja, nadam se, ako zakonski bude to izdefinisano, da će ubrzati zakoni da dolaze i u Skupštinu. To je suština. Mora Vlada Republike preko resornih ministarstava ili na bilo koji drugi način da vodi računa kako se troše sredstva. Mora Grad Beograd da vodi računa kako se troše sredstva i o imovini Grada Beograda, pa bez obzira u kom delu gradske opštine se ta imovina nalazila. To je suština. A vi se vezali ovde za čoveka koji trenutno je aktuelan. Znate šta, ima jedno pravilo – sve je prolazno, pa i ta funkcija predsednika gradskih opština ili gradonačelnika. Vidite da je došlo vreme da se raspravlja o onima bivšima koji su bili na čelu grada Beograda. Oni su imali još veće hvalospeve od MMF i Svetske banke nego vi, ali je suština što ogromna sredstva leže na računima pojedinih lokalnih samouprava, što se sa druge strane nekontrolisano troše ne mala sredstva u pojedinim lokalnim samoupravama, a nema efekta od toga. Možda su ta sredstva potrebnija ili će veći efekat biti da se ustupe ili da se transferišu kako to kažete, nekim drugim opštinama. Ljudima koji imaju projekte, koji imaju ideje i to je suština. A ne da se bavimo političkim marketingom. Političkim marketing je prisutan u Srbiji dugi niz godina. Dosta je narodu političkog marketinga, pogotovo ovima koji žive u Beogradu. U Beogradu imaju velike investicije, to vi dobro znate. Treba taj metro konačno završiti. Treba mnoge projekte završavati, a ne baviti se sa nekim marketingškim pojavama koje su prolaznog ili kratkog daha. Hvala.
Kolega Orliću, vi želite repliku na izlaganje ministra? Izvolite.
Biće pre svega usmerena na ove poslednje napomene. Dobro, došlo je tu do očiglednog izvesnog umora. Od 1993. godine i tadašnje funkcije predsednika Skupštine grada do danas, mnogo se promenilo. Mnogo se promenilo i način funkcionisanja i tih skupština i odnosa između međunarodnih institucija i kada se kaže sada bivši, ne znam da li se misli na to 1993. godine ili ono posle sa čime se sarađivalo na nivou grada Beograda ili sa čime se sarađivalo na nekom drugom nivou. Ne mogu sada to da ispratim, ali primećujem da je tu bilo umora i uopšte ne zameram zbog toga. Šta je bitno da se ne zaboravi? Međunarodni monetarni fond nije nikada davao, kako je rečeno, bolje ocene onima koji predstavljaju bivši režim na nivou republike ili grada. Naprotiv, MMF je upozoravao te ljude da nekontrolisano troše, a ne stvaraju, MMF je, to možete da pronađete u zvaničnim dokumentima, govorio njima ako nastave tako sve će se srušiti kao kula od karata. Rasturiće zemlju, dovešće je na rub propasti, a onda će iz sve snage još da je šutnu preko te ivice. Znate šta je bilo? Nisu slušali MMF, ignorisali su. Mislili su da su oni pametniji, stručniji, da MMF pojma nema. Da bi ga konačno 2011. godine izbacili. Pokupili se ljudi i rekli – ovde nemamo više šta da tražimo, a ovi tada na nivou republike još im otvorili vrata i rekli – pa i ne trebate nam ništa, znamo sve bolje. Šta se dogodilo i ko je bio u pravu. Pokazalo se jako brzo da je Srbija dovedena na ivicu bankrota. To sada priznaju i ti veliki geniji koji kažu – danas MMF takođe pojma nema, kao što ni onda nije. Jelte? A kako je onda Srbija završila baš onako u onoj opasnosti na koju je MMF upozoravao? Na to odgovora nema. Umesto toga danas i od tog Đilasa, Bastaća i od drugih koji, to je takođe dobra napomena, jesu prolazni. Danas slušamo, opet MMF ne zna ništa, Svetska banka ne zna ništa, niko na ovom svetu stručan nije, nemaju pojma čak ni, kažu, ambasadori zašto su došli u dom Narodne skupštine na, zamislite, sednicu posvećenu Kosovu i Metohiji. Jedini pametni na ovom svetu su taj Đilas, taj Bastać, taj Vuk Jeremić i ovi fašisti iz Dveri. Ali, znamo za šta, pametni i sposobni uvek samo za svoj džep i ništa drugo. Mi, s druge strane, smatramo da treba oslušnuti šta govore drugi ljudi, da treba voditi računa o tome kako drugi ljudi vide prilike u Srbiji, jer to nama obezbeđuje i nova radna mesta i više hleba na stolu i veće plate i veće penzije i sve druge stvari koje znate da pomenem često, koje su danas u Srbiji realnost. Danas je to, ne samo moguće, danas se to u Srbiji dešava, a naš je cilj, i videćete, cilj koji je dostižan kao i sve drugo o čemu smo govorili, da ga vremenom bude samo sve više, da vremenom to stoji samo sve bolje, jer upravo smatramo – nismo najpametniji na svetu. Ali, možda najviše na svetu volimo svoju zemlju i hoćemo da se borimo za nju. U tome je razlika.
Zahvaljujem, kolega Orliću. Kolega Mirčiću, omogući ću vam, naravno, da govorite, ali vas molim ipak važna je rasprava koju vodite, ne osporavam važnost i značaj rasprave i dijaloga koji vodite, ali nisu tema ni MMF, ni Svetska banka, ja vas molim da se vratimo na ovaj član 19, tiče se konkretno lokalnog ombudsmana. Izvolite, kolega Mirčiću.
Sve su ove diskusije u svrhu poboljšanja zakona, predloženog zakona o glavnom gradu Beogradu. Ja tu ne vidim ništa loše. Iako se ponekad obraćamo lično jedan drugom, nije to iz neke namere da onemogućimo primenu boljeg zakona ili korekciju ovih odredbi zakona. Smatram da je i ta vrsta diskusije kreativna. To što pojedine kolege nastoje da nas koji smo odavno u politici svrstaju u nekog ko se umorio, samo da vam kažem, narodna mudrost govori – nisu naše godine ni staž nedostatak, niti su vaše prednost. Tako da, to je jedna narodna koju uvek treba imati na umu. Ono što čovek radi, to treba vrednovati, a koliko radi i koliko ima godina starost i radnog staža, to ne zavisi od nas, mladi kolega, to zavisi od nečega što je van naše moći. Kao što ne možete da birate mesto rođenja ili ne možete da birate roditelje i dosta toga, tako i ovo. To je stvar kada ste se rodili i kada ste počeli da radite. Što se tiče neke političke prošlosti, nemojte o tome. To imaju ljudi koji su kvalifikovaniji i od vas i od mene, ali ovde se radi o veoma važnim stvarima, ovde su ogromna sredstva u pitanju. Samo jedna korekcija, Mlađan Dinkić je kao ministar finansija sprovodio upozorenje, odnosno odluku MMF-a da se smanje transferna sredstva. Ovde se radi o tome da se što racionalnije ova sredstava koja imaju u budžetu Srbije, a i u budžetu grada Beograda što racionalnije troše, a ne da se mi nadgornjavamo ko je dobar, ko nije, ko je radio ovako ili onako. Pustite to, to će vreme, istorija i oni koji se bave tim poslom jasno da pokažu. Što se tiče dobronamernosti ili uloge MMF-a i Svetske banke, objavljeni su tomovi knjiga. Bilo bi dobro, gospodine Orliću, da pročitate ponovo program SRS, biće vam mnogo toga jasnije, kada su u pitanju ove međunarodne finansijske institucije.
Kolega Orliću, imate osnova za repliku, ali samo, mislim da me, gospodine Mirčiću, niste razumeli. Nisam mislio ništa loše o samoj raspravi, samo sam insistirao na tome da se vratimo na raspravu u pojedinostima. Ništa loše. Naprotiv, smatram da ovakva rasprava može da doprinese kvalitetnijem zakonskom rešenju. Izvolite, kolega Orliću.
Ispašće sada da su svi odgovori u stranačkom programu. Samo, koji stranački program tačno da pročitam, onaj koji je bio oslonjen na liberalni kapitalizam ili onaj na, kako beše, tačerizam, ili, mislim da je i neki novi najavljen, nešto tako? Treba da se vidi vrlo precizno na šta se misli, da ne bi ja morao da čitam stvari koje nisu aktuelne. Jedina moja napomena je bila da izgleda neke stvari nisu aktuelne. Nije stvar u tome kad se ko rodio, ja sam primetio kod sebe promenu boje kose, promenu boje kose samo u ovom sazivu, nego je druga stvar, šta je aktuelno i mnogo važnije, šta je istina koju treba pamtiti? Lepo sam pričao, istina koju treba pamtiti je šta je mislio MMF o prilikama u Srbiji 2009, 2010, 2011, a šta misli danas. To su bitne stvari. Zašto je to tako danas? Pa, znate šta, različit je odnos ljudi. Danas kada imate na nivou Srbije ljude koji se staraju o svima i o svakome, zato što im je do ljudi stalo i zato što im je svaki građanin važan, ta se razlika vidi. Zna se kako je nekada raspolagao Dragan Đilas novcem koji je pripada gradu Beogradu. Ne mislim sad na one upravne, nadzorne odbore koje je podelio vašoj stranci. O drugim stvarima sad pričam. O tome kako se odnosio prema pojedinim opštinama. Pogledajte danas, svako može da dobije samo više nego što je imao ranije. Potpuno je besmisleno i bespredmetno da vi danas odgovarate nekim Bastaćima i ostalima koji su sa njima u koaliciji na nivou Starog grada, da ih neko zlostavlja, da se neko prema njima odnosi loše. Jer, znate, oni dobijaju više. Baš kao što i Paraćin kada se obrati, pa traži, ministarstvo mu odobri da zaposli dodatne ljude. Baš kao što Šabac , kada ima problem sa zapošljavanjem, a ima, dobije podršku za stranog investitora. I mogu da lažu i oni u Paraćinu i ovi u Šapcu, baš kao ovi vaši na Starom gradu da neko njih ne voli. Svi građani dobijaju pomoć, jer su nama ljudi važni. A to, ko je uspeo da gde formira većinu, ako je ima na nekom nivou skupštine, bilo kakve, odrešene mu ruke i široko polje, nek radi, ali nek tim radom pokaže da zaslužuje poverenje koje je dobio ili nije dobio. Ko ga ne zasluži od građana, nema šta da se obraća nama. To se odnosi i na Novi Sad i na Stari grad i na Beograd. Godine 1993. to je važilo, baš kao što važi 2009. ili 2019, u Srbiji. Znate, građani ja mislim da su uvek bili najbolji sudija svima. Onih dva, dva i po posto koje smo pomenuli jutros, i to ima veze sa temom znate kako. Hvala.
Zahvaljujem kolega Orliću. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam predsedavajući. Evo, i danas u raspravi u pojedinostima, ponovo nas je Vladimir Orlić, naš kolega, podsetio na tekovine Demokratske stranke, a čućete zašto ja mislim da je važno da se nadovežem baš na taj deo rasprave. Sećate se kada sam govorila o sudiji Majiću i kako se pokrenula medijska mašinerija koja će njega učiniti žrtvom, a nas partijskim poslušnicima koji ga napadaju, koji hoće da ga ućutkaju, koji praktično hoće da ga linčuju. To se naravno obistinilo, ali se otišlo korak dalje. Kada poslanici skupštinske većine pričaju u raspravi o stvarima koje nerviraju ove u šatoru, što sede u parku, a to je uglavnom istina o njihovom politikanstvu, jer to nije politika to je politikanstvo, to je istina o njihovom ponašanju koja je pritom očigledna, onda se nađemo u „Utisku nedelje“ kao jedan od predloga za koji se glasa. Ako ih baš mnogo iznerviramo, onda može da se desi da se nađemo čak i u dva predloga. To nam praktično dođe kao znak da prestanemo da građanima pričamo ko su oni i koji su u stvari njihovi ciljevi. Ali, to nije sve, onda se u istoj toj emisiji organizuje svojevrsna pljuvačina svih narodnih poslanika koji je ispod svakog nivoa. Tako je sociolog Jovo Bakić za sve narodne poslanike rekao, citiram: „Izbori neće smeniti aktuelnu vlast, jer mafijaška vlast nikada ne odlazi dobrovoljno“. Dalje: „U parlamentu sede narodni poslanici, pod znacima navoda. Dalje: „Oni koji su umesto da budu u štali, došli u Skupštinu, i Skupština je rijaliti program, to nije govor normalnog sveta“. Dakle, mi smo nenormalna mafijaška stoka, čiji su lični i profesionalni integriteti pod znakom pitanja ili pod znacima navoda. Moram da vam kažem na ovaj način je ovaj gospodin uvredio narodne poslanike, ali je isto tako uvredio i sve građane koji su glasali za to da mi budemo ovde. Takođe, na ovaj način se vrši pokušaj ograničavanja slobode izražavanja narodnih poslanika i pritisak na Narodnu skupštinu. Ja ću i danas ponovo imati pitanje, samo je moje pitanje sada drugačije – kada planirate da kao predlog stavite sporazum sa narodom, pa da glasamo za lične interese lidera Saveza za Srbiju? Oni su se u sedam tačaka izborili, odnosno boriće se za slobodne medije, za izmene izbornih zakona koje su oni doneli, za demokratizaciju Srbije, obavezali su se da će napustiti rad u ovoj Skupštini, itd. Naravno, o Kosovu i Metohiji ni reči, o ekonomiji ništa, o razvoju privrede ništa, ništa o novim radnim mestima za naše sugrađane, o renoviranju škola i obdaništa ništa, isto tako o socijalnoj politici, kulturi, sportu i svim ostalim pitanjima koja zapravo čine život naših građana. Zašto taj sporazum nije predmet emisije, pa da malo kritikujemo tu šarenu lažu koja je ponuđena građanima? Kao što vidite, ja nikoga nisam uvredila, nikome nisam rekla da je stoka i da je za štalu. Nisam Bakiću poručila da je sociolog pod znakom pitanja, samo sam pitala. Ali poručujem da Bakić nema ni pravo ni legitimitet da vređa, a mi smo legitimno izabrani predstavnici naroda koji rade svoj posao. Pa videćemo, građani će pokazati na sledećim izborima da li su za ozbiljnu politiku ili su za šator politiku koju Bakić propagira na protestima „Jedan od pet miliona“. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Nisam samo razumeo da li ste mene pitali kada ćemo staviti na dnevni red nekakav sporazum, jer mi nije poznato da postoji bilo kakav sporazum sa narodom. Zahvaljujem. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Narodi poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Imam još minut i po od vremena ovlašćenog predstavnika. Dame i gospodo narodni poslanici, pri samom kraju rasprave možemo da konstatujemo da suštinskih primedbi na ovaj predlog zakona nije bilo. Ako izuzmemo one primedbe koje manje-više uvek slušamo od jednog dela opozicije, ne znam, nedostatak javne rasprave, pa smo onda u raspravi utvrdili da to nije primedba koja je na mestu, pa zašto hitan postupak, pa onda kako nisu imali vremena da se pripremaju, pa smo opet ustanovili da to nije istina, da su imali više nego dovoljno vremena da se pripreme i za amandmane i za sam Predlog zakona, ali ih to verovatno nije interesovalo. Imamo situaciju da jedan deo tog dela opozicije koji navodno bojkotuje rad parlamenta nije pokazao apsolutno nikakvo interesovanje, oni su vreme proveli u šatoru ili u parku ili gde već, a drugi deo je ipak pokazao neku vrstu interesovanja pa je napisao i predložio neke amandmane, uzgred budi rečeno, pogrešili su zakon, oni su podneli amandmane na sasvim drugi zakon, ali i to takođe govori o njihovoj stručnosti i o kompetentnosti i o želji da se na kvalitetan način bave poslom za koji su ih građani birali, a koji oni, uzgred budi rečeno, ne obavljaju. Tako da mi je drago, to sve pokazuje da je ovo dobar Predlog zakona, da će ovaj Predlog zakona dati izvanredne benefite za građane Beograda prvenstveno i da ovim zakonom uspostavljamo dalju decentralizaciju, jačanje položaja gradskih opština, precizno uređujemo odnos grada Beograda, s jedne strane, rekli smo, kao jedinice lokalne samouprave koje Ustav prepoznaje i gradskih opština, dajemo veća ovlašćenja i više nadležnosti gradskim opštinama, kako gradskim tako i prigradskim. Ono što je meni lično najvažnije, iako dolazim iz centralne gradske opštine, na ovaj način jačamo upravo prigradske opštine. Dakle, te prigradske opštine sada dobijaju mogućnosti, rekli smo, i za osnivanje javnih komunalnih preduzeća i mogućnosti da izdaju gradske građevinske dozvole i da vrše poslove legalizacije i urbanistički planovi, što će sve zajedno dovesti i do veće konkurentnosti tih opština i do boljeg i kvalitetnijeg života ljudi koji u tim opštinama žive. Iz svih ovih razloga, evo prekoračio sam malo vreme, izvinjavam se, želim da kažem da SNS pruža snažnu podršku ovom Predlogu zakona, ali i svim ostalim naporima Vlade Srbije i predsednika Srbije da od Srbije napravimo modernu, pristojnu i uspešnu zemlju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 29. maj 2019. godine, sa početkom u 12 časova i 10 minuta, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Šeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima prelazimo na odlučivanje i stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o glavnom gradu, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 127, protiv – tri, uzdržanih – nema, jedan nije glasao. Konstatujem da je Skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Stavljam na glasanje amandman poslanika Marijana Rističevića na član 1. Zaključujem glasanje: za – jedan poslanik. Stavljam na glasanje amandman na član 1. poslanika Đorđa Komlenskog. Zaključujem glasanje: za – tri poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 1. Vjerice Radete. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. Nataše Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. Nemanje Šarovića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. Đorđa Komlenskog. Zaključujem glasanje: za – pet poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 2. Petra Jojića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – pet poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Đorđa Komlenskog. Zaključujem glasanje: za – sedam poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Milorada Mirčića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Vjerice Radete. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Srete Perića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Aleksandre Belačić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Ružice Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Dubravka Bojića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Tomislava Ljubenovića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Zorana Despotovića. Zaključujem glasanje. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Nemanje Šarović. Zaključujem glasanje. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Filipa Stojanovića. Zaključujem glasanje. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Nikole Savića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. Nataše Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 4. Milorada Mirčića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 5. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – jedan poslanik. Stavljam na glasanje amandman na član 6. Aleksandre Belačić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 7. Nikole Savić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 7. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – šest poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 7. Đorđa Komlenskog. Zaključujem glasanje: za – osam poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 8. Petra Jojića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 8. Filipa Stojanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 9. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – dva poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 9. Socijaldemokratske stranke, Narodne stranke. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 10. Srete Perića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 10. Ružice Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 11. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. sa ispravkom Dubravka Bojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 12. Tomislava Ljubenovića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 13. Nataše Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 13. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – tri poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 14. Zorana Despotović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 15. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – pet poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 15. sa ispravkom Srete Perića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 17. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – šest poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 17. Đorđa Komlenskog. Zaključujem glasanje: za – šest poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 17. koje je podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Socijaldemokratska stranka, Narodna stranka. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 17. Vjerice Radete. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 17. Nemanje Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 17. Petra Jojića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 18. Ružice Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 19. Milorada Mirčića. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 19. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – pet poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 21. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – četiri poslanika. Stavljam na glasanje amandman na član 23. Marijana Rističevića. Zaključujem glasanje: za – šest poslanika. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o glavnom gradu u celini. Zaključujem glasanje: za 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o glavnom gradu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije predsednika suda u sudovima opšte i posebne nadležnosti u Republici Srbiji, u celini. Zaključujem glasanje: za – 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije predsednika suda u Prekršajnom sudu u Kruševcu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije predsednika suda u Osnovnom sudu u Pirotu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Poštovani poslanici, molim vas da saslušamo himnu Republike Srbije. (Intonacija himne.) Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Šestu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini.