Zahvaljujem. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama se nalazi Zakon o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu zajednice pod nazivom "Program podrške politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija u sklopu Okvirnog programa za konkurentnost i inovaciju 2007.-2013. koji je Republika Hrvatska dakle potpisala prošle godine 25. listopada u Zagrebu a od strane Europske komisije ovaj memorandum je potpisan 17. listopada u Bruxellesu također prošle godine. Program je namijenjen razvoju tržišta na inovativno informacijsko komunikacijsko tehnološka rješenja u području od javnog interesa što će sasvim sigurno otvoriti široku lepezu novih poslovnih prilika posebno za inovativne male i srednje velike tvrtke koje pružaju nova informacijsko komunikacijsko tehnološka rješenja. Predviđeno trajanje programa je do 2013. godine a ukupni proračun iznosi 730 milijuna eura. U programu mogu sudjelovati dakle svi pravne osobe, privatne tvrtke, javne ustanove, tijela centralne i lokalne uprave s tim da projekte prijavljene u okviru ovog programa Europska komisija plaća učešće od 50% ukupnih troškova bez obzira da li se radi o troškovima nabave roba ili usluga. Kako bi informirali hrvatsku javnost o mogućnostima koje pruža ovaj program Središnji državni ured za e-Hrvatsku prošle godine je financirao izradu stranica koje pružaju sve informacije, dakle od onih osnovnih informacija do informacija kako pripremiti cjelokupni prijedlog programa i eventualno kako pronaći partnere za izvođenje ovakvog programa. Stranica je postavljena sredinom prošle godine a poveznicu iste možete naći na stranicama Središnjeg državnog ureda za e-Hrvatsku, imamo dole link pod nazivom ICT PSP. Ovom prilikom vas želim izvijestiti kako će se objava poziva za projekt obaviti tijekom ožujka kada Europska komisija donese posve potrebne zaključke, a rok za prijavu istih će biti do rujna ove godine. Proračun za 2008. ukupni dakle za projekt iznosi 44,5 milijuna eura a područja koja će se financirati iz radnog programa za ovu godinu su informacijsko komunikacijske tehnologije za korisnicima za jednostavnu javnu upravu, javne usluge i sveobuhvatnost u iznosu od 23,5 milijuna eura, informacijsko-komunikacijske tehnologije za energetsku učinkovitost i održivost u urbanim područjima od ukupno 13,5 milijuna eura, izgradnja konsenzusa i razmjena iskustava u razvoju sigurnosti interneta u iznosu od 2 milijuna eura. Poštovane dame i gospodo zastupnici, usvajanjem zakona o potvrđivanju ovog memoranduma omogućit će se realizacija sasvim sigurno vrijednih izvora financiranja projekata koji će doprinijeti razvoju tržišta za inovativno informacijsko komunikacijsko tehnološka rješenja. Predlažemo da ga prihvatite. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za financije i državni proračun gospodin Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 3. sjednici održanoj 6. ožujka 2008. godine Prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu podrške politikama i primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. veljače 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravljao je na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo, te je podržao jednoglasno prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se ovaj zakon donese po hitnom postupku sukladno članku 159. Poslovniku Hrvatskoga sabora. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu podrške politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, dame i gospodo. Klub HDZ-a će dati punu potporu Prijedlogu ovoga zakona iz niza razloga. Prije svega jer taj Prijedlog zakona nakon potvrđivanja u Hrvatskom saboru, nudi Republici Hrvatskoj jednu važnu mogućnost koja se odnosi na sudjelovanje u programu za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija. Takozvanom (ICT PSP)programu koji je sastavni dio okvirnog programa za konkurentnost i inovacije o čemu smo razgovarali u Hrvatskom saboru pred nekoliko tjedana. Ovaj Prijedlog zakona je dobra prilika Republici Hrvatskoj i on na najbolji način pokazuje duboki smisao europskih integracija. Ovakav program pruža mogućnost Republici Hrvatskoj da sudjeluje u oblikovanju jedinstvenog i informacijskog europskog prostora. To je privilegija, to je značajna mogućnost. Sudjelovanje Republike Hrvatske kroz ovaj program u izgradnji modernog europskog društva temeljenog na informacijski-komunikacijskim tehnologijama tema je koja zaslužuje pažnju. Pitanje je, ja bih rekao, bez pretjerivanja, kada bi o jednoj ovako važnoj temi razgovarali u Hrvatskom saboru s obzirom na različite prioritete i interese da nas na to ne prisiljavaju procesi europskih integracija. I to je itekako važno naglasiti kada govorimo o Hrvatskom pristupanju Europskoj uniji. Sve više važnih tema, sve više atraktivnih tema, sve više gospodarskih tema, sve više tema koje su usmjerene na rast gospodarstva, razvoj, temeljen na modernim tehnologijama, u ovom slučaju komunikacijsko informacijski. I zbog tog razloga svakako treba istaknuti da ja se nadam i siguran sam da će, ne samo Klub HDZ-a nego i svi drugi Klubovi potvrditi ovaj važan Zakon. Međutim, ono što je važno istaknuti, u primjeni ovoga Zakona nema automatizma, nema onog ponašanja prema kojem nema onog ponašanja prema kojem Republika Hrvatska dobiva grantove, znači sredstva da bi sudjelovala u ovom programu. To pravo sudjelovanja u ovom programu, reći ću bez pretjerivanja, pripada samo onim najboljim, najsposobnijim koji su dovoljno konkurentni, dovoljno inovatni, da sa svojim idejama, sa svojim projektima u suradnji sa drugim državnim institucijama ili privatnim tvrtkama iz najmanje 4 do 6 država apliciraju na dobivanje sredstava iz ovog Programa. Znači nema pojedinih tvrtki, nema pojedinačnih institucija i svake pojedine države članice Europske unije, nego ovakvom strategijom Europska unija, odnosno Europska komisija nastoji osigurati ono što zovemo kritičnu masu dovoljno velikih projekata koji mogu imati značajni pakt, odnosno utjecaj na razvoj konkurentnosti informacijskog europskog prostora, europskih informacijskih tehnologija na globalnom svjetskom tržištu. To je smisao tog programa, tih projekata i to treba svakako posebno naglasiti. Informacijsko-komunikacijske tehnologije više nego očito imaju itekako veliki utjecaj ne samo na rast tehnološkog sektora, nego i na kvalitetu života i konkurentnost mnogih država kako u Europskoj uniji tako i na globalnom svjetskom tržištu. Učenje na daljinu, E-Vlada, E-fiskalizacija, E-katastar i mnogi drugi projekti samo su ilustracija onoga što je ovdje predmet razgovora i predmet interesa. I rekao bih, pred svima nama stoji velika odgovornost da nakon potvrđivanja ovakvog jednog važnog europskog zakona i usvajanja tog zakona u pravni sustav Republike Hrvatske koristimo sve mogućnosti koje nam on nudi. Ured za E-Hrvatsku u tom smislu, ja bih rekao, ima jednu izuzetno važnu ulogu i mjesto. I siguran da će tu zadaću promidžbe svih aspekata i vrijednosti ovog projekta učiniti na pravi način kako bi svi zainteresirani u Republici Hrvatskoj u punoj mjeri bili informirani šta ovaj program nudi za razvoj visokih tehnologija znanosti, istraživanje u Republici Hrvatskoj. Ovaj Prijedlog programa i ova rasprava isto tako je prilika da se progovori o onom što se često spominje u Hrvatskom saboru, postaje, ja bih rekao možda sve popularnija tema, ali možda bez dovoljne koncentriranosti na suštinu, gospodarski rast i razvoj temeljen na novim tehnologijama. Ovo je dobra prilika da se vrlo konkretno govori o tome da je ipak ključ za ekonomski uspjeh i gospodarski rast visoke tehnologije visoka primjena novostvorenih vrijednosti, novih dobara, te poboljšanja postojećih kroz aktivno sudjelovanje naših institucija u ovakvim programima. Nekoliko riječi. Financiranje. U svakom slučaju 730 milijuna eura koje je Europska komisija u okviru tzv CIP programa, programa za konkurentnost inovacije namijenila razvoju informacijsko-komunikacijske tehnologije, ali ukazuje koji se značaj ovom programu i ovom projektu pridaje u okviru sveukupne europske strategije. Cijeli program CIP, tj. povećanja konkurentnosti i inovativnosti europskog gospodarstva u narednih nekoliko godina imati će financijsku potporu u iznosu od 3.6 milijardi eura. To su velika i značajna sredstva. Pred nekoliko tjedana govorili smo u Hrvatskom saboru o jednom potprogramu programa CIP koji se zove konkurentnost, poduzetništvo inovacije, program koji ima 2 milijarde i 170 milijuna eura proračunskih sredstava, taj program, ja bih rekao, jednako zaslužuje pažnju, prošao je kroz rasprave u Hrvatskom saboru, možda potpuno nezamjetan. Također jedan od ta tri potprograma europskog programa CIP odnosi se na inteligentnu energiju sa proračunom od 730 milijuna eura. Program ICT PSP kao što ovdje piše, u ovim dokumentima namijenjen je razvoju tržišta za inovativna informacijska komunikacijska, tehnološka rješenja u području od javnog interesa. Kako izgleda struktura projekata koji se planiraju provoditi i realizirati i na koje imamo pravo i priliku konkurirati svojim aplikacijama. Implementacija aktivnosti ICT PSP programa, provoditi će se, ono što je posebno važno naglasiti putem ograničenog broja projekata. Znači ograničenog broja projekata i ti projekti svrstani su u dvije kategorije, projekti većeg obujma, projekti tipa A i projekti, tzv. pilot projekti tipa B. Projekti tipa A imaju za cilj uspostavljanje informacijskih servisa u nekoliko zemalja članica Europske unije i pridruženih zemalja. Ono što želim naglasiti u projektima tipa A mogu sudjelovati državne uprave organizacije i agencije. U konzorciju koji prijavljuje projekt mora sudjelovati najmanje šest različitih zemalja članica ili pridruženih zemalja. Znači, nema malih projekata, nema fragmentiranja, nema usitnjavanja, nema ideja nego ima ideja, ima udruživanja koje mogu rezultirati sa velikim projektima sa šansom da se mijenja karakter europskog gospodarstva na taj način i tehnološki potencijal i konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Trajanje projekata predviđeno je za 36 mjeseci. Projekti tipa B imaju za cilj potaknuti primjenu inovativnih usluga od javnog interesa koji se temelje na informacijsko-komunikacijskim tehnologijama, a mogu se koristiti na nacionalnoj, regionalnoj razini. U konzorciju koji prijavljuje projekt mora sudjelovati najmanje 4 zemlje članice ili pridružene zemlje. To pokazuje da pored ideja, pored znanja, pored samih projekata itekako važan i organizacijski aspekt, aspekt menadžmenta i sposobnosti da se ne samo prijavljuje, nego da se sudjeluje u tako velikim projektima. To je pravi izazov i ja bih rekao prava prilika. U sadržaju ICT PSP programa između ostalog stoji slijedeće. Projekt će i program podržavati razvoj jedinstvenog europskog informacijskog prostora, jačati europsko interno tržište informacijsko-komunikacijskih tehnologija kroz nove usluge i kroz nove proizvode. Također, podupirat će inovaciju u tom području kroz jačanje investicija u ICT sektoru. Isto tako, razvoj informacijskog društva i mnogo efikasnijih usluga od javnog interesa, kao i poboljšanje kvalitete života važni su aspekti ovog projekta. Financiranje, nekoliko riječi bilo je već rečeno. No, želim naglasiti u 2007. godini Hrvatska još tada nije zadovoljavala uvjete da može aplicirati na tom važnom programu. Bila su dodijeljena sredstva u ovom dokumentu koji ja imam iz svibnja 2007. Za 2007. 57,4 milijuna. Rok je bio 23. listopad 2007. godine. No međutim, u 2008. godini kao što ovdje stoji predviđena su sredstva od 52 milijuna. U 2009. 105 milijuna, 2010. 112 milijuna, 120 milijuna i više nego očito da ulaganja u taj sektor informacijsko-komunikacijski u narednom razdoblju rastu. Recenzija, to je ona ključna i najvažnija stvar. Možete imati program, možete imati dobar program ali taj program mora proći vrlo stroge recenzije. Koji su kriteriji? Kriteriji broj jedan za prijedloge kako i za Republiku Hrvatsku tako i drugih država broj jedan, relevantnost prijedloga, relevantnost aplikacije s obzirom na radni program koji je definirala Europska komisija, a on se ažurira za svaku godinu. Prema tome, još uvijek treba naglasiti da Europska komisija kasni u nekim stvarima i da taj radni program za 2008. godinu nije definiran u skladu sa svojim prioritetima. To na neki način otežava aplikacije, ali vjerujem i nadam se da će na stranicama našeg ureda e-Hrvatske čim se taj radni program pojavi i bude distribuiran od Europske komisije biti dostupan i svim hrvatskim institucijama. Razgovarao sam jučer sa svojim kolegama, svojim dekanom ne fakultetu Elektrotenike i računarstva i moram reći da s nestrpljenjem očekuju radni program za 2008. godinu. Slijedeći kriterij kod recenzije programa odnosi se na takozvani IMPAK faktor koji je potencijal prijedloga aplikacije da se mijenja stvarno stanje i da se izgenerira kao što kažemo stvarna dodana vrijednost u područjima interesa koja su definirana radnim programom. Implementacija, također jedan od važnijih kriterija. Dobre ideje, dobra organizacija ne znači istovremeno i uspješnu implementaciju i provedbu. Iz tih razloga sa dovoljnim iskustvom svi oni koji sudjeluju u radu Europske komisije rekli su vrlo jasno usklađenost resursa ljudskih, kvalitete ali i financijskih kapaciteta jedan je od važnih kriterija za recenziju. Svi prijedlozi i programi bit će sukladno ovim kriterijima recenzirani. Ocjene su od nula do pet. Prag je tri. Financijski kapaciteti i sposobnosti implementacije svakako jedan je od važnijih aspekata prolaza. Iz svih tih razloga ponovit ću zaključno kao što sam rekao i na početku ovaj prijedlog zakona može dati značajan doprinos tehnološkoj modernizaciji i restruktuiranju hrvatskog gospodarstva temeljen na informacijsko-komunikacijskim tehnologijama kroz udruživanje sa sličnim tvrtkama u drugim državama članicama Europske unije i zbog toga Klub HDZ-a u punoj mjeri podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik i potpredsjednik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod uvaženog kolege Ćosića da mi danas raspravljamo o važnom europskom zakonu. Ipak taj navod nije točan sudeći po onome kako je predlagatelj, kako je Vlada okvalificirala kako je označila ovaj zakon. Nije ga označila kao europski. Ovo nije P.Z.E. zakon i po svemu onome što je kolega Ćosić rekao, a s čime se ja slažem ovo je trebao biti europski zakon. Iz nejasnih razloga on to nije, pa pozivam Vladu da pažljivije bira, označava zakone koje nam šalje na usklađivanje sa europskim zakonodavstvom. Hvala.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika gospodin Ćosić. Izvolite.
Članak 209. ja nisam govorio o formalnim razlozima, nego sam govorio o suštinskim razlozima. Da ste razumjeli te suštinske razloge, onda ne bi bilo potrebe da ispravljate netočan navod.
U proceduri je izmjena Poslovnika, ali ja ću napomenuti da je, još jedanput, premda sam to nekoliko puta napomenuo da članak 209. jel tako, on govori o tome da se ima pravo ispraviti, odnosno da se upozori na povredu Poslovnika. Dakle, to što imamo pravo ne odgovara na pitanje koji je članak Poslovnika povrijeđen. Jesmo li sada, dakle članak 209. regulira pravo da se o tome govori. Ali može biti bilo koji od ovih drugih članaka povrijeđen. Dakle, to imajmo na umu, jer sam već to nekoliko puta upozoravao. Mislim da nema razloga da se tu sada oko toga sporimo. Očito nije oznaka “E“ ali to ne znači da nije europski zakon. Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Puljić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici, državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu podrške politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija, ICT PSP kratica po engleskom spelovanju. I mi imamo priliku raspravljati i odlučivati o njemu zato što je europsko vijeće u lipnju 2003. o Solunu usvojilo zaključak o otvaranju programa Europske zajednice državama procesa stabilizacije i pridruživanja. Kako je Hrvatska od 17. i 18. lipnja 2004. država kandidatkinja, pruža nam se mogućnost sudjelovanja u proširenom broju programa Europske zajednice. Posebni uvjeti za sudjelovanje Hrvatske u svakom pojedinom programu, a posebno financijski doprinos, moraju se utvrditi Memorandumom o razumijevanju koji se smatra međunarodnim u govorom i u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postaje dio unutrašnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Tako je to za svaki pojedini program, a ovaj program dio je okvirnog programa konkurentnosti i inovacije 2007. do 2013. tj. jedan od tri njegova dijela. Prvi dio poduzetništvo i inovativnost bio je već u Saboru, drugi je ovaj ICT PSP podrška politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija, a treći inteligentna energija također je u proceduri. Svaki od njih ima svoj memorandum i upravljačko tijelo, odnosno odbor. Program ICT PSP temelji se na inicijativi za razvoj informacijskog društva u Europi i 2010. Tu inicijativu mi provodimo kroz program e-Hrvatska. Program ICT PSP financira projekte u javnom i privatnom sektoru. U prijavi projekata mogu sudjelovati svi pravni subjekti, lokalne samouprave, tvrtke, tijela državne uprave i javne ustanove. Što dobijamo ovim memorandumom? Mogućnost sudjelovanja u programu i korištenju njegovim rezultatima. Za razliku od ostalih programa ICT PSP omogućava participaciju od 50% prihvaćenih troškova u što ulaze i plaće službenika, odnosno 50% tih troškova što nije moguće u ostalim programima PHARE-u, CARDS-u ni IPA. Iz sredstava ICT PSP financiraju se pilot projekti koji moraju nakon uspostave informacijskog servisa raditi barem 12 mjeseci. Na projektima moraju sudjelovati barem 4 zemlje kao što je već rečeno za manje projekte, to su projekti od 2 do 2,5 milijuna eura sufinanciranja, to znači zapravo dvostruki iznos samog projekta, a barem 6 zemalja za veće projekte, 5 do 10 milijuna eura po projektu sufinanciranja, odnosno dvostruki iznos za ukupnu vrijednost projekta. To znači da projekt prijavljuju konzorciji. Stupanjem na snagu memoranduma mi ulazimo ravnopravno sa zemljama članicama kao sudionik u programu. Drugi mehanizam financiranja je financiranje tematskih mreža, a to su konzorcij eksperata iz pojedinog područja npr. e-Zdravstvo. Za ilustraciju, u 2007. bio je natječaj za tematske mreže. Inovativna rješenja e-Javne uprave, pa zatim pristupačnost informacijsko-komunikacijskih tehnologija za sve što znači za osobe sa invaliditetom, starije osobe itd. Nadalje, za e-Zdravstvo naš zavod za telemedicinu se prijavio za tematsku mrežu u e-Zdravstvu i njihov prijedlog je vrlo pozitivno ocijenjen. Nadalje tematske mreže za održivi razvoj pa za inteligentne automobile, za zaštitu privatnosti, a za 2008. natječaj će tek biti objavljen. Treća vrsta aktivnosti je za izradu studija o stanju informacijskog društva. Stupanjem na snagu memoranduma o kojem raspravljamo, mi ulazimo u praćenje stanja. Europska komisija angažira putem natječaja najčešće se javljaju instituti koji prikupljaju podatke ili analiziraju stanja. Naš Državni zavod za statistiku dobija darovnicu za prikupljanje podataka. I iz svih ovih informacija ja sam zaključio ne samo da ovaj zakon treba prihvatiti nego da ćemo zaista i profitirati sudjelovanjem u smislu unapređenja informacijskog društva u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Ja bih ispravio samo ponovo da se ne radi o važnom europskom zakonu, obzirom da nema oznaku "E" i radi se o tome da je ovaj memorandum potpisan još 25.10. prošle godine, dakle ovo je samo formaliziranje potpisivanja tog memoranduma, a samo razumijevanje između Europske unije, odnosno zajednice Republike Hrvatske biti će u ovoj raspravi o ZERP-u. Pa mislim da je ovdje i predlagač zakona, isto tako i klub HDZ-a i ako sve rasprave budu temeljene na jednakoj raspravi, mislim da je ovo onda samo gubljenje vremena. Hvala.
To nije ispravak netočnog navoda nego vrijednosni sud. A koji će klubovi i zastupnici raspravljati, to je pitanje zastupnika i klubova. Mi ovdje ne možemo to određivati nego gledamo ovdje što je u proceduri, a da li je zakon važan ili nije važan to je također izražavanje vrijednosnog suda, a ne ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa. Zastupnik gospodin Živko Nenadić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj Memorandum o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske predstavlja pravnu osnovu koja omogućuje Republici Hrvatskoj sudjelovanje u aktivnostima u Okviru programa informacijskih i komunikacijskih tehnologija, što je zapravo preduvjet za otvaranje mogućnosti sudjelovanja predstavnika Republike Hrvatske u projektima i programima koji se financiraju u okviru ovog programa, a koji su ujedno predviđeni godišnjim planom aktivnosti. Ovaj okvirni program utvrđuje opća načela za sudjelovanje Republike Hrvatske u ovim programima zajednice, dok će komisija, europska komisija i hrvatska nadležna tijela utvrditi posebne odredbe i uvjete sudjelovanja u svakom pojedinom programu, uključujući dakako i financijski doprinos. Važno je naglasiti kako će uvjeti za sudjelovanje u ovim programima za institucije, organizacije i pojedince iz Republike Hrvatske biti isti kao i za institucije, organizacije i pojedince iz zemalja članica Europske unije. Naravno za sudjelovanje u ovim programima obveza je i financijski doprinos. Ali kako stoji u memorandumu, taj doprinos odnosno dodatku, može se financirati i iz vanjske pomoći zajednice ako to Republika Hrvatska zatraži. Dakako da je predviđen i stalni nadzor ovakvog partnerstva koje uključuje i komisiju i Republiku Hrvatsku s pravom uvida u dokumentaciju. Postoji i mogućnost izmjene uz obostranu suglasnost kao i prekida o memorandumu o razumijevanju. Rekao bih da je ovo jedan korak na dugom putu europskih integracija, ali koristan i važan pa ga treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik predlagatelja zaključno? Ne. Zaključujem raspravu. O tome će se odlučivati kad se steknu uvjeti. Idemo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu podrške politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije 2007./2013. godina. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj Prijedlog zakona je jednoglasno prihvaćen sa 129 glasova.
Hvala lijepa. Dobro jutro poštovani predsjedniče Sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. U svom ću se izlaganju ukratko osvrnuti ne samo na razdoblje koje obuhvaća polugodišnje izvješće koje ste primili, budući da je ono upućeno u Sabor još potkraj prošle godine, veća na cijelu 2007. godinu, kao i na ciljeve te instrumente monetarne politike koju će Hrvatska narodna banka voditi u 2008. godini. Tijekom 2006. godine kao što znate rast kredita banaka bio se ubrzao na razinu od gotovo 25% godišnje i to unatoč mjerama monetarne politike kojima se destimuliralo rast inozemnih izvora. Prije svega usprkos visokoj graničnoj obveznoj pričuvi prema kojoj su banke dužne 55% svojih inozemnih izvora imobilizirati na svojim računima kod središnje banke. Brzi rast kredita, budući da za njega domaća štednja nije bila dovoljna, financiranje zaduživanjem banaka u inozemstvu. To su kretanja koja je poticala u isto vrijeme i visoka međunarodna likvidnost te niske kamatne stope na svjetskom financijskom tržištu, kao i činjenica da su gotovo sve velike hrvatske banke banke kćeri inozemnih banaka, što im omogućava relativno jednostavan pristup inozemnih izvorima. Posljedica toga je bio brz rast inozemnog duga i odnosa inozemnog duga u bruto domaćem proizvodu te rast deficita tekućeg računa platne bilance. Pogoršanje tih odnosa nije izazvalo inflatorne pritiske i rast cijena jer se tako poticana domaća potražnja u velikoj mjeri pretočila i u povećani uvoz. Znatno brži rast duga od rasta gospodarske aktivnosti koji se ogleda u rastu omjera inozemnog duga i bruto domaćeg proizvoda ukazivaju i na to da se ta inozemna štednja koristi nedovoljno racionalno, velikim dijelom na finalnu potrošnju, a nedovoljno za povećanje proizvodnje, posebice proizvodnje za izvoz. Takva kretanja kao što znamo nisu dugoročno održiva i povećavaju izloženost zemlje vanjskih rizicima. Također snažna kreditna ekspanzija potencijalno znači i potencijalno slabljenje kvalitete aktive u mjeri u kojoj se krediti odobravaju manje kreditno sposobnim dužnicima. Zbog toga je monetarna politika Hrvatske narodne banke od početka 2007. godine bila takva da zadrži ograničenja na strani pasive bankarskog sustava i graničnu obveznu pričuvu te je uvela i određena ograničenja na strani aktive bankarskog sustava. Donesena je odluka kojom se destimulira godišnji rast kredita banaka viši od 12%. Za svako povećanje kredita iznad tog postotka obvezuju se banke da upišu blagajničke zapise Hrvatske narodne banke uz nisu kamatnu stopu 0,25% u iznosu od polovice prekoračenja. Cilj mjere je bio bitno usporiti rast kredita sa razina od oko 25% na razinu od 12 do 15% i time usporiti rast inozemnog duga, na takav način utjecati i na sporiji rast uvoza. I napokon, ograničiti poticajlne rizike aktive banaka. Ocijenjeno je da je i takva usporena dinamika rasta kredita, iako predstavlja znatno usporavanje u odnosu na 2006. godinu i dalje ekspanzivna, znatno viša od predviđenog nominalnog rasta bruto domaćeg proizvoda te da neće destimulativno utjecati na gospodarsku aktivnost. Iako su u uvjetima ograničenja krediti banaka stanovništva brže rasli od kredita poduzećima, posebno u drugom dijelu godine, ukupna raspoloživost kredita poduzećima je bila znatno veća u 2007. godini. Stanovništvo je naime ovisno o ponudi kredita domaćih banaka, a poduzeća, posebno ona veća imaju i relativno lak pristup izravnom kreditiranju iz inozemstva. Ako se tome doda i aktivnost leasing kompanija može se zaključiti da su mjere znatno manje otežavale financiranje gospodarstva što je poželjno, jer gospodarstvo za razliku od stanovništva te izvore koristi za proizvodnju investicija. U 2007. godini rast plasmana banaka usporio je na 15% u prosincu 2007. godine. Rast neto domaće aktive usporio sa 17,9% na 7,3%, ali uz znatno brži rast inozemne aktive tako da je ukupna M4 odnosno najširi monetarni agregat ostao na približno istoj razini rasta od oko 18%. Može se zaključiti da je rast domaćih izvora uz dokapitalizacije banaka bio dovoljan za financiranje usporenog rasta kredita pa su banke snažno povećale svoja neto devizna potraživanja i smanjile svoj dug prema inozemstvu. M1 novčana masa usporila je rast sa 25% 2006. godine na još uvijek visokih 19% 2007. godine. Dok je tečaj varirao u uskom rasponu, a središnja banka nastavila kontinuiranu politiku sprječavanja aprecijacije tečaja kune otkupivši od banaka u pet navrata putem deviznih intervencija 839 milijuna eura. Prodaja deviza banaka bankama u prošloj godini nije bilo. Ukupne međunarodne pričuve Hrvatske narodne banke porasle su sa 8,7 milijardi eura na 9,3 milijarde eura. Prema još uvijek privremenim podacima inozemni dug je u 2007. godini narastao sa 29,3 milijarde eura na 32,6 milijardi eura, odnosno za 3,3 milijarde ili 11,3% dok je tijekom godine otplaćeno preko 6 milijardi eura glavnice i oko milijardu eura kamate. Banke su pod utjecajem mjera monetarne politike svoj dug smanjile za 1,5 milijardu eura ali su poduzeća povećala dug za 3,8 milijardi. Dug države uključujući HBOR je stagnirao dok su INA-ina ulaganja porasla za 1 milijardu eura na 3,5 milijarde u 2007. Udjel inozemnog duga u BDP-u porastao je sa 85,3 na 87% što je nešto više od projeciranih 85,7% do čega je došlo budući da je na samom kraju godine pojedina javna poduzeća su vezana uz financiranje i planiranje cestovne infrastrukture znatno povećale svoj ino dug koji će koristiti tijekom 2008. godine. Općenito inozemni dug države u užem smislu i bez HBOR-a je smanjen a od ukupnog povećanja duga od 3,3 milijarde na javni sektor prije svega na javna poduzeća otpada gotovo trećina tog porasta. Što se tiče platne bilance ocjenjujemo da bi deficit tekućeg računa platne bilance u 2007. godini mogao iznositi 3,3 milijarde eura ili 8,8% bruto domaćeg proizvoda. Kod roba i usluga deficit se procjenjuje na 3,2 milijarde eura pri čemu se rashodi po osnovi uvoza roba od 18,6 milijardi pokrivaju prihodima od izvoza roba od 9,2 milijarde što dakle čini polovicu uvoza te neto prihodima od usluga u iznosu od 6,3 milijarde eura u čemu je naravno najznačajniji turizam čiji se bruto godišnji prihod procjenjuje na 6,7 milijardi eura. Na području realnih kretanja rezultati su bili dobri u 2007. Gospodarski rast se u 2007. snažno ubrzao u odnosu na 2006. te je porastao sa 4,8% u prvom kvartalu 2007. na 7%, u drugom na 6,6%, u trećem kvartalu je rast usporio na 5,1% koliko očekujemo da će iznositi i u zadnjem tromjesečju 2007. godine što znači da je naša procjena u ovom trenutku da bi rast bruto domaćeg proizvoda u prošloj godini bio otprilike 6%. Do ubrzanja je došlo prvenstveno zbog jačanja domaće potražnje. Osobna potrošnja ubrzala je rast 3,5% u 2006. na procijenjenih 6,1% u prošloj godini a potrošnja države s 2,2% na procijenjenih 4,4%. Njihov doprinos rastu povećan je s 2,1 postotnog poena 2006. na 3,6 postotnih poena 2007. godine kod stanovništva odnosno sa 0,4% postotna poena 2006. na 0,9 postotnih poena 2007. godine kod države. Investicije su usporile rast sa 10,9% na procijenjenih 7,2% i njihov doprinos rastu je pao za jedan postotni poen sa 3,2 na 2,2 postotna poena. Negativni doprinos salta izvoza i uvoza roba i usluga ostaje otprilike isti kao i u 2006. godini minus 1,2 postotna poena, uz istovremeno usporavanje i stope rasta izvoza i stope rasta uvoza. U apsolutnim brojkama bruto domaći proizvod porastao je sa 250,6 milijardi kuna na 276,6 milijardi kuna koliko ga procjenjujemo za 2007. godinu. Visok rast gospodarske aktivnosti rezultirao je i pozitivnim kretanjima na tržištu rada. Na kraju 2007. godine u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje bilo je registrirano 254,5 tisuće nezaposlenih osoba što predstavlja smanjenje od 38,7 tisuća u odnosu na prosinac 2006. godine. Stopa registrirane nezaposlenosti iznosila je u prosincu 14,7% što je za 2 postotna boda manje nego u istom mjesecu godinu dana ranije a prema posljednjim rezultatima ankete o radnoj snazi koja je međunarodno usporediva metodologija stopa anketne nezaposlenosti u trećem kvartalu 2007. godine pala je na 8,4%. Što se tiče bankovnog sustava u 2007. godini nije došlo do promjene broja banaka na domaćem tržištu. U sustavu su trideset i tri banke, u stranom vlasništvu ih je šesnaest, tj. jedna više nego 2006. godine ali je njihov udjel u aktivi ostao praktički neizmijenjen 91%. Koncentracija je također ostala ista. Šest najvećih banaka čini oko 80% ukupnog bankovnog sustava. U odnosu na godinu dana ranije rast aktive je značajno usporio sa 17 na 13%. Banke su snažno dokapitalizirane i jamstveni kapital im je porastao sa 32 milijarde na 40 milijardi kuna, a adekvatnost kapitala porasla je sa 14 na 15,4%. Dobit prije oporezivanja snažno je ubrzala rast te je prema nerevidiranim podacima iznosila 5,1 milijardu kuna tj. povećala se za 21% u odnosu na 2006. godinu što je znatno brže od rasta ukupne aktive bankovnog sustava. Tako kapitaliziranost i profitabilnost bankarskog sustava zajedno s visokim rezervama banaka kod centralne banke predstavlja značajan amortizer za slučaj kreditnog stezanja i zaoštravanja financijske situacije na svjetskom tržištu kao posljedice negativnih kretanja koja su počela u drugoj polovici prošle godine. U tom smislu su bitno smanjeni rizici prelijevanja trenutnih problema sa svjetskih financijskih tržišta na hrvatsko bankovno tržište. Međutim, kretanja na svjetskom tržištu na jednom području ipak izravno utječu negativno na domaće tržište a to je područje rasta cijena. Sve do sredine prošle godine inflacija je bila vrlo niska. Međugodišnja stopa inflacije je s niskih 2% u prosincu 2006. godine dodatno pala na 1,7 odnosno 1,2% u siječnju i veljači. U lipnju je već bila 1,9% i u srpnju 2,1%. Od tada se međutim stopa rasta cijena znatno ubrzala. Nekoliko je razloga za porast inflacije. Prvi je utjecaj niskog baznog razdoblja da bi zatim u kolovozu i rujnu došlo do rasta cijena prehrane prvenstveno zbog domaćih vremenskih prilika i poskupljenja poljoprivrednih proizvoda a u posljednjem kvartalu djelomično i zbog rasta cijena nafte ali naročito zbog rasta cijena žitarica i uljarica na svjetskom tržištu što zbog nepovoljnih vremenskih prilika, što zbog povećanja potražnje na svjetskom tržištu od strane velikih brzo rastućih gospodarstava te indirektnog utjecaja rasta cijena nafte zbog kojeg se sve veći dio postojećih poljoprivrednih površina koristi za proizvodnju takozvanog bio goriva. Rast cijena ovih proizvoda dao je najveći doprinos rastu inflacije u studenom i prosincu, tako da je rast cijena prosinac na prosinac iznosio 5,8%. Utjecaj baznog razdoblja tj. niske mjesečne inflacije krajem 2006. godine. Najbolje se vidi u tome što je za cijelu 2007. godinu, znači 1. 12. 2007. na 1. 12. 2006. godine godišnja stopa inflacije iznosila samo 2,9% i bila je u 2007. godini čak i niža od inflacije u 2006. godini. Isto tako, zbog utjecaja baznog razdoblja, tzv. statistički prijenos inflacije u 2008. iznosi visokih 3,3% što znači da kada u 2008. godini uopće ne bi bilo porasta cijena prosječna stopa inflacije bi opet iznosila tih prenesenih 3.3%. Dakle, analiza strukture indeksa cijene i doprinos pojedinih komponenti pokazuje da rast inflacije nije potaknula domaća potražnja koju je moguće kontrolirati monetarnom politikom, već je on došao sa strane ponude. Tržišnim šokom na tržištu prehrane i energenata. U takvoj situaciji uloga monetarne politike zajedno sa drugim ekonomskim politikama je da otkloni mogućnost pokretnije inflacijske spirale. Zbog toga će u 2008. godini monetarna politika sadržavati i nadalje dva glavna nominalna sidra. Tečeno sidro, kojim će se suzbiti deprecijacija očekivanja i rast valutno indeksiranih troškova, te ograničenja rasta kredita banaka koji će se i u ovoj godini destimulirati na razinama iznad 12%. Vodeći računa o nominalnom tečaju, Središnja banka se upravljati likvidnošću, prvenstveno deviznim intervencijama a manje operacijama na otvorenom tržištu, kreirajući ukupnu ponudu novca na nižoj razini od one ostvarene u prošloj godini. Ukoliko ove godine ne dođe do novog šoka na strani ponude prvenstveno u ova dva sektora prehrane i energetike te uz potporu ostalih ekonomskih politika u ovom trenutku očekujemo da će prema kraju godine stopa inflacije postupno padati. Pa bi na kraju 2008. godine na prosinac mogla pasti na blizu, vjerojatno i nešto ispod 5%. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela? Ne. Želi li predstavnik Vlade? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Ljubo Jurčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Klub SDP-a će podržati Izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine. Izvješće je napravljeno stručno, Izvješće je napravljeno iscrpno, ali uz te karakteristike imamo i neke primjedbe. Prva primjedba se odnosi na to da ovo Izvješće liči na biltene Hrvatske narodne banke koje svaki mjesec izdaju. I ono je po tome i stručno, ali možda bi se trebalo malo više prilagoditi saborskoj namjeni i svrsi kojoj ovo Izvješće služi. Jer ipak ovdje mi nismo svi stručnjaci za monetarnu politiku na način da se ide u duboke detalje i analize pa se izgubi suština možda onoga što bi trebao ovaj Sabor razmatrati ovdje u ovom Izvješću. Drugo. Isto me malo zbunilo Izvješće, ono glasi na, za prvo polugodište a podaci idu do 10. mjeseca tako da zadire i u drugo polugodište. A gospodin Vujčić je ispričao sada cijelu 2007. godinu, pa ne znam sada svrhovitost izrade izvješće za drugo polugodište hoćemo li ponoviti istu diskusiju? Hoćemo li raditi izvješće za drugo polugodište? Hoćemo li raditi za cijelu 2007. godinu. I treća primjedba, a to ću i na kraju reći je zapravo da mislim da bi bilo dobro da ovakvo Izvješće ima jednu skraćenu verziju gdje bi sa nekim zaključcima o ocjenama efikasnosti monetarne politike ili uloge Hrvatske narodne banke, onako kako je to propisao Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci. Tako da bi za nas i većinu nas ovdje u Saboru trebalo možda biti skraćeno Izvješće, da vidimo koji su ciljevi Narodne banke, možda koji su instrumenti, kako Hrvatska narodna banka ostvaruje te ciljeve za koje je ovlastio ovaj Hrvatski sabor u skladu sa Zakonom o Hrvatskoj narodnoj banci. Naime, u članku 3. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci, piše da je i osnovi cilj Hrvatske narodne banke, postizanje i održavanje stabilnosti cijena, je li. Tako da bi to trebalo staviti u fokus, jer tako je propisano i u Zakonu o Hrvatskoj narodnoj banci. Sada je kolega, gospodin Vujčić je na kraju spomenuo inflaciju, ali ja bih ovdje otvorio pitanje u vremenima koja dolaze i na temelju ove diskusije što je malo prije rečena, da zapravo postavimo i pitanje nakon nekoliko godina da li je taj cilj dobro postavljen i da li se taj cilj ostvaruje kroz djelovanje Hrvatske narodne banke. Naime, Hrvatska je mala i otvorena zemlja i postavlja se pitanje kako Hrvatska kao mala i otvorena zemlja ili centralna banka male i otvorene zemlje kao što je Hrvatska može utjecati na cijene. Cijene kao što znamo zovemo inflacija i ona može biti potražna sa strane da u jednoj zemlji raste potražnja, kao što je rasla u Hrvatskoj u zadnjih 5, 6 godina, potražnja raste zato što gospodarstvenici, građani imaju više novaca, nešto zbog dohotka, nešto zbog kredita. U svakom slučaju imali su više novaca u rukama i stvarali su veću potražnju. U zatvorenoj zemlji ako novčana masa raste brže, potražnja raste brže nego što raste proizvodnja, to će izazvati inflaciju. U maloj zemlju to neće izazvati inflaciju i to Hrvatska narodna ili centrala svaka, centrala banka male zemlje je komotna, jer ako je veća potražnja, nema domaće proizvodnje, zemlja je otvorena, onda će to rezultirati povećanjem uvoza i tako se to događalo proteklih nekoliko godina da je povećana potražnja u Hrvatskoj zadovoljena ne iz domaće proizvodnje nego iz uvoza i tako imamo situaciju u vanjsko trgovinskoj bilanci. Druga vrsta inflacije je troškovne inflacija. Ako troškovi na domaćem tržištu rastu, onda kako je zemlja otvorena, ako poskupe domaći inputi, u otvorenoj zemlji možete koristiti i uvozne inpute, onda inozemna konkurencija vrši pritisak na smanjenje cijena domaćih inputa, tako da i tu centralna banka ne može ništa posebno napraviti. Sadašnja inflacija kao što je rečeno, uglavnom je uvozna inflacija koja dolazi zbog poskupljenja cijene naftnih derivata s jedne strane, a s druge strane dolazi zbog poskupljenja prehrambenih proizvoda. E sada je problem i u našoj inflaciji to što u Hrvatskoj udio prehrambenih proizvoda u dohotku hrvatskih građana kreće se od trideset, pet, šest posto prosječno pa preko 50%. Tako da 10%-tno povećanje cijena u Hrvatskoj će se, prehrambenih proizvoda, u Hrvatskoj će se pretvoriti u inflaciju od 3, 4 pa za nekoliko i 5% dok je taj slučaj u Europi, gdje je udio hrane u dohotku ispod 20% je puno manji. Tako da rješenje ovdje nije po meni da se sada trgamo na utjecaj, da vodimo politiku kako, ali snižavati umjetno cijene, pogotovo cijene na koje ne možemo utjecati, nego je rješenje dugoročno, pogotovo rješenje naše ukupne politike je brži rast dohotka, brži rast plaća i mirovina itd.. Tako da udio potrošnje hrane u potrošnji hrvatskih građana bude što manji. Ali tu nije dovoljna monetarna politika, nego tu zapravo monetarna politika mora surađivati sa ostalim politikama – fiskalnom, industrijskom, regionalnom politikom, dohodak itd. Ali to je i također propisano u Zakonu o Hrvatskoj narodnoj banci, pa bih ja isto tako volio da u izvješću o radu Hrvatske narodne banke da se navede kako su u odnosnom razdoblju u ovom slučaju prvom ili u slijedećem izvještaju o radu u drugom polugodištu kako je Hrvatska narodna banka i Vlada ili druge politike, fiskalna surađivale u kreiranju mjera instrumenata itd. Jer je očito da jednom politikom se ne može upravljati gospodarstvom pogotovo ne državom. Ono što ovdje zapravo može početi zabrinjavati u sadašnjoj situaciji je to da se cijene, rast cijena koji dominantno dolazi zbog rasta cijena uvoznih proizvoda počinje smanjivati zapravo aprecijacijom kune, a to je drugačijim riječima rečeno da se smanjuje vrijednost eura. Da bi mi smanjili sada cijenu uvoznih proizvoda koje koštaju 100 eura, pa nas koštaju 135 kuna, pa je to skupo, pa onda euro pretvorimo nije 135 kuna, nego 125 kuna onda uvozna roba postaje jeftinija. Doduše, postaje jeftinija i nafta, postaje jeftinija i hrana, ali postoje jeftiniji i svi ostali drugi uvozni proizvodi. Tako da i ovi svi drugi uvozni proizvodi postaju konkurentniji na domaćem tržištu. A s druge strane, ako naš izvoznik koji izvozi hrvatsku robu umjesto za 100 eura dobije 725 kuna umjesto 735 kuna on je već u lošijoj poziciji. I ako su njegovi troškovi proizvodnje bili 730 kuna i prije neki dan je dobivao 735 kuna, a sad dobiva 725 kuna. Taj izvoznik jednostavno dolazi u nepovoljan ekonomski položaj, gubitak i usporava se izvoz. A nama temeljni problem u Hrvatskoj kao maloj zemlji je zapravo saldo vanjsko-trgovačke bilance ili saldo tekuće bilance ukupni ekonomski odnos, trgovački odnos sa inozemstvom koji se na kraju pretvara u vanjski dug i vanjski dug nam postaje onda jedna velika prepreka. A ako budemo rješavali inflaciju na način da apriciramo kunu, depriciramo dolar i euro onda ćemo zapravo potaći uvoz, a smanjit ćemo izvoz i time ćemo pogoršati još više situaciju u vanjsko-trgovačkoj bilanci itd. itd. Zbog toga je bitna suradnja između monetarne politike i svih ostalih politika i zato bih pred ovaj Sabor, pred ovaj Visoki dom koji određuje ili odlučuje o svim politikama trebao dati to izvješće kako različite politike, fiskalna, monetarna, industrijska politika, dohodak, regionalna politika surađuje u konačnom cilju, a to da ostvarujemo i veće stope rasta, veću zaposlenost, veći izvoz i da na taj način smanjujemo negativni saldo vanjsko-trgovačke bilance i vanjski dug. Moja jedna tehnička primjedba ovdje kolegama iz Hrvatske narodne banke kad govore o uvoznoj inflaciji koriste podatke Instituta iz Hamburga koji rade negdje onih 29 industrijskih proizvoda koji vrijede za industrijske zemlje. Hrvatska je industrijska zemlja, ali baš ne koristi te sve uvozne proizvode koje koriste industrijske zemlje. Zato mislim da bi morali se, a imate takve stručnjake kod vas tamo da napravite strukturu proizvoda koje uvozi Hrvatska i prema toj strukturi proizvoda koje uvozi Hrvatska koristite prenesenu inflaciju iz inozemstva. Tako da, to je jedan tamo mali posao koji možete zamijeniti u odnosu na ovaj koji sad koristite iz Hamburga. Imamo drugo pitanje, drugi zadatak Hrvatske narodne banke je uređivanje ili reguliranje, kontroliranje bankarskog tržišta i kamata. Malo je bilo nezgodno ovih dana vidjeti da ministar financija gospodin Šuker pregovara sa bankama o kamatama, a po ovoj ovdje logici trebalo bi biti da utjecaj na kamate ima monetarna politika, odnosno Hrvatska narodna banka. Sad ne znam da li je to dogovor između fiskalne i monetarne politike, da fiskalna politika se počne baviti sa kamatama jer kamata je cijena novca. Kamata isto tako proizlazi iz inflacije i cijena novca i upravljanje novčanom masom je osnovni zadatak Hrvatske narodne banke. Utjecaj na inflaciju i kontroliranje inflacije je isto tako uloga Hrvatske narodne banke. Onda se postavlja pitanje kakva je uloga tu sada Ministarstva financija ili ministra financija kad razgovara o kamatama sa bankama. Međutim, ovdje postoje i neki pokazatelji. Sad je kolega Vujičić rekao da je dobit u hrvatskom bankarskom sustavu porastao za 21%, 5 milijardi i još nešto milijuna kuna i sad se obično kaže to je i ona biblijska “ako ne poznajete stablo po drvetu, poznajete po plodu“. E sad, ako po nekim općim kriterijima bankarski sustav u Hrvatskoj nije monopolan na prvi pogled, a onda po profitu koji ostvaruje kao plodu, načinom kako radi hrvatski bankarski sustav očito je da ovaj bankarski sustav ostvaruje monopolne profite. Ako nisu monopolni onda su barem oligopolnim i onda se postavlja pitanje da li se dosljedno provodi politika razvoja konkurencije na bankarskom tržištu s jedne strane. I s druge strane odluka, instrument koji je donijela Hrvatska narodna banka, a to o linearnom povećanju plasmana za 12% koji se isto odnosi i na male banke i na velike banke, s tim što velike banke imaju veću startnu osnovu, recimo tako tako da ovo sprječava zapravo možda i razvoj malih banaka. Ja znam da su selektivne mjere nepopularne, ali ne smiju se s time braniti. Nego zapravo kad dolazimo u situaciju nepovoljnog razvoja na tržištu, monopolskog položaja onda moramo razviti jednu grupu ili set instrumenata da taj, zapravo takav razvoj situacije na tržištu spriječimo, a ne možemo se onda ispričavati, ne možemo raditi selektivnu politiku, ne možemo raditi ovu politiku. Možemo raditi svaku politiku koja postiže cilj koji želimo. A naš je cilj ovdje znači povećanje konkurencije kako u gospodarstvu, gdje su profiti dosta, puno manji nego u bankarskom sustavu. Onda bi morao isto tako razviti instrumente da povećamo konkurenciju i u bankarskom sustavu, a to će se onda vidjeti analitički i po smanjivanju profita, odnosno ono kako se popularno kaže banke bi trebale dijeliti sudbinu gospodarstva. Jer banke nisu same sebi svrha. Banke su intermedijarni proizvod. Novac je jedan intermedijarni proizvod koji služi da proizvedemo finalni proizvod, a kad gledamo sa makro ekonomskog stajališta onda je to veći bruto domaći proizvod, veća zaposlenost, veći izvoz itd. Isto tako, u ovom izvješću za potrebe ovog Doma i za potrebe hrvatske gospodarske politike kako je Hrvatska mala zemlja ima sve više stranih investicija u zemlji, onda bi ovdje trebalo baciti koncentraciju na stavku dohotka u tekućoj bilanci tamo gdje vidimo da već službeno iz Hrvatske izlazi negdje oko 2 milijarde eura dohotka po osnovi stranog vlasništva. Taj dohodak manje ostaje Hrvatskoj, doduše ulazi negdje oko 800 milijuna pa je tu negativna bilanca milijardu i još nešto milijuna. To bi možda bio signal, recimo fiskalnoj politici da kaže pa dobro što od toga Hrvatska ima? Dođu ovdje, radi, vidimo i ovih dana svi strani vlasnici isplaćuju dividendu. Ovaj dohodak, odljev dohotka će ove godine biti još veći nego što je prethodne godine, pa možda je to signal možda i fiskalnoj politici da vidi što to od dohotka ostaje Hrvatskoj. Možda bi trebalo uvesti neki porez jel' tako, da nešto imamo i mi od toga koristi. Ukratko da završim. Ja bih imao prijedlog, da drugo izvješće uz ovo izvješte, uz ovo temeljno i detaljno kao što ovdje imamo, da bude jedno skraćeno izvješće koje će se koncentrirati na ulogu i zadatke Hrvatske narodne banke prije svega inflacija koja će biti zanimljiva u drugom izvješću i da vidimo kako se s time nosi Hrvatska narodna banka. Skoncentrirati se na izvješće o bilanci plaćanja, pogotovo negativan stav vanjsko-trgovinske bilance i bilance dohotka, da vidimo kretanje kamata i što smo tu učinili, da vidimo da li donosimo mjere za povećanje konkurencije na hrvatskom bankarskom tržištu i naravno izvješće u kojim politikama i kojim dokumentima je surađivala Hrvatska narodna banka i Vlada i kakvi su za to bili prijedlozi Hrvatske narodne banke. I na kraju u zaključku procjena kako instrumenti i politika Hrvatske narodne banke utječe na bruto domaći proizvod, zaposlenost, vanjski dug itd. itd. Evo, zahvaljujem.
Hvala lijepa. Na redu je klub HDZ-a i gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospodo, viceguverner, cijenjeni kolegice i kolege. Pozorno slušajući uvodno izlaganje gospodina viceguvernera stječe se pogrešan dojam da je na dnevnom redu godišnje izvješće Hrvatske narodne banke, ali ja ću se u raspravi zadržati na onomu što je doista na dnevnom redu, a to je polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine i da treba imati na umu da pri analizi tog izvješća, izvješća Hrvatske narodne banke treba odražavati stanje i sliku hrvatskog monetarnog, financijskog i gospodarskog sustava zemlje kao cjeline. U prvom polugodištu 2007. godine Vlada Republike Hrvatske je proaktivnom gospodarskom politikom osigurala relativno visok gospodarski rast od 5,4% uz istodobno smanjenje deficita državnog proračuna ispod 3% hrvatskog BDP-a. Takva ekonomska politika Vlade Republike Hrvatske dovela je i do smanjenja inozemne zaduženosti sektora država što čini pozitivnim ključna područja makroekonomskih kretanja u 2007. tj., ispunjavanje kriterija iz Maastrichta za ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju. Dakle Vlada Republike Hrvatske je gotovo u cijelosti u 2007. osim visokog deficita platne bilance omogućila iz domene svojih ovlaštenja i odgovornosti održati makroekonomsku stabilnost zemlje. Iz polugodišnjeg izvješća Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. razvidno je da je imovina HNB-a prema bilanci stanja na dan 30. lipnja 2007. iznosila 76 milijardi i 227 milijuna 748 tisuća, dakle 6 milijardi 936 milijuna 42 tisuće kuna više nego na dan 30. lipnja 2006. godine te da je HNB prema iskazanom računu dobiti i gubitka u prvom polugodištu 2007. ostvarila višak prihoda nad rashodima u iznosu 456 milijuna 406 tisuća kuna. Usprkos činjenici da se ne radi o godišnjem izvješću već samo izvješću za prvo polugodište te usprkos činjenici da je ovo izvješće stručno i iznimno opsežno napisano na čak 143 stranice, u njemu se ipak uočava dominacija opširnih dobro poznatih i već objavljenih citata o makroekonomskim pokazateljima hrvatskog gospodarstva, a nedostatak eksplicitno navedenog onog najvažnijeg i što proizlazi iz važećeg Zakona o HNB-u te Zakona o bankama. Dakako da bi izvješće o radu HNB-a bilo i vjerodostojnije i sadržajnije i kvalitetnije da umjesto na široko opisanih čimbenika makroekonomskog okružja sadržava primjerice izvješće o kvaliteti i načinu upravljanja međunarodnim deviznim pričuvama Republike Hrvatske, a koje su po Zakonu o HNB-u i povjerene na upravljanje Hrvatskoj narodnoj banci. Nedostatno je objašnjenje jednom rečenicom da se HNB pri upravljanju međunarodnim pričuvama rukovodi načelima likvidnosti i sigurnosti ulaganja. Takvo pojednostavljeno objašnjenje je nedostatno iz nekoliko razloga. Zato što međunarodne devizne pričuve Republike Hrvatske iznose čak 9,3 milijardi eura. Zašto što međunarodne devizne pričuve čine 97% ukupnog prihoda Hrvatske narodne banke. Zato što su jedina i najveća likvidna financijska imovina Republike Hrvatske i zato što međunarodne devizne pričuve imaju najveću financijsku težinu i najveću važnost i za Republiku Hrvatsku i za Hrvatsku narodnu banku. Valja istaknuti i nedostatak strukture i objašnjenja porasta materijalnih i administrativnih troškova i usluga u ukupnom iznos od 37 milijuna 816 tisuća kuna što je za 7 milijuna i 100 tisuća kuna više nego u istom razdoblju prethodne godine. U izvješću se na više mjesta HNB poziva na poslovanje banaka u zemljama Europske unije a istodobno nedostaje objašnjenje i komparativna analiza eventualne opravdanosti nekoliko puta veće stope obvezne pričuve Hrvatske narodne banke u odnosu na stope obvezne pričuve središnjih banaka zemalja članica Europske unije. Već to upućuje na odstupanje poslovanja HNB-a od poslovanja središnjih banaka zemalja Europske unije, a što će najvjerojatnije prouzročiti velike gospodarske šokove prilikom ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Ako pretpostavimo da se kunska i devizna obvezna stopa pričuve poslovnih banaka kod HNB-a smanji primjerice za 50% a što bi opet bilo znatno više od stopa kod središnjih banaka zemalja Europske unije, na hrvatskom tržištu kapitala bi se promptno našlo više od 20 milijardi kuna te je samo za pretpostaviti koliki bi gospodarski efekt toga mogao biti na gospodarski rast i smanjenje kamate, odnosno na smanjenje cijene kapitala. Poznato je da je člankom 3. Zakona o HNB-u osnovni cilj Hrvatske narodne banke, a u okviru njenih ovlasti postizanje i održavanje stabilnosti cijena, a da je jedna od temeljnih zadaća Hrvatske narodne banke nadzor i kontrola bankarskog sustava Republike Hrvatske. Slijedom toga da se zaključiti da izvješće nije potpuno, jer se iz njega ne mogu dobiti odgovori na mnoga pitanja iz područja nadzora i kontrole bankarskog sustava kao npr.: U kojem opsegu i s kakvim rezultatima je objavljen nadzor i kontrola bankarskog sustava Republike Hrvatske? Koliko banaka je podvrgnuto jedino vjerodostojnom izravnom nadzoru i u kojem opsegu? Koliko aktive poslovnih banaka je valorizirano? Jesu li podaci koje HNB ima dobiveni na temelju propisanih financijskih izvješća ili je Hrvatska narodna banka do tih podataka došla neposrednim nadzorom? Koliko su pouzdani podaci financijskih izvješća poslovnih banaka, devizna, monetarna, statistička, bonitetna i u kojoj mjeri su komparativni sa stvarnim stanjem s obzirom da je stvarno stanje moguće utvrditi pouzdano samo izravnim nadzorom banaka odnosno na licu mjesta. Koje su banke i koliko puta podvrgnute izravnom nadzoru te koliko je aktive pojedinih banaka bilo podvrgnuto izravnom nadzor Hrvatske narodne banke? Iz ovog izvješća Hrvatske narodne banke je nemoguće dobiti odgovore na sva ova pitanja, a oni su nužni, budući da u hrvatskoj javnosti i to ne samo stručnoj, prevladava mišljenje i dominira stav da sve banke u Hrvatskoj nemaju jednak tretman kod Hrvatske narodne banke. Sve ove opaske na Polugodišnje Izvješće HNB-a za prvo polugodište 2007. godine treba spomenuti iz razloga što je upravo ovih dana navršeno deset godina od početka pojave najveće bankarske krize u Republici Hrvatskoj. Ako makar s nelagodom se prisjetimo i dozovemo u sjećanje te dane imperativno nam se nameću pitanja o stvarnom stanju hrvatskog bankarskog sustava danas i mogućnosti ponavljanje neugodne prošlosti. Ako konzumiramo izvješće o radu HNB-a od prije deset godina i usporedimo ga s ovim što je danas pred nama, za prvo polugodište 2007., vidimo nedvosmisleno isti zaključak, da je bankarski sustav stabilan i da može izdržati umjerene makroekonomske poremećaje. To može izdržati budući da je prosječna naplativost aktive odnosno bankarskih plasmana bila preko 90% kao što je i danas odnosno sada. Koliko je procjena tadašnjeg rukovodstva HNB-a bila točna pokazalo je vrijeme i proljeće '98. godine kad je propalo više od 15 banaka i štedionica. Naime, cijelu procjenu kvalitete aktive imovine bankarskog sustava Republike Hrvatske, Hrvatska narodna banka je bazirala kao dominatno i danas na podacima iz izvješća koje su banke dostavljale Hrvatskoj narodnoj banci, a ne na temelju stvarne naplativosti bankarske aktive odnosno neposrednom kontrolom u prostorijama banaka na licu mjesta. Zbog toga je opravdano i sadašnju procjenu Hrvatske narodne banke o stvarnom stanju hrvatskog bankarskog sustava smatrati u određenoj mjeri nepouzdanom. Istina je da nam ostaje nadati se da se većinski vlasnici stranih banaka u Republici Hrvatskoj znatno profesionalnije i vjerodostojnije procjenjuju bankarske rizike i danas upravo oni štite stabilnost bankarskog sustava s obzirom na nedovoljan izravan nadzor Hrvatske narodne banke. Iz izvješća nije razvidna ni cjelovita monetarna politika Hrvatske narodne banke, jer je dojam da je pojednostavljena i svedena na fiksiranje tečaja tako da nerealni paritet kune postaje instrument poremećaja ekonomske politike zemlje i oruđe prelijevanja i preraspodjele svih oblika imovine, i prava i stvari i novac. Na precijenjenoj kuni stvara se i održava udobno monopolističko, uvozničko okružje u kojem uvoznici ostvaruju ekstra profite i prisvajaju nešto što im nikada u tržišnim uvjetima poslovanja ne bi pripalo, a dovode u nepovoljan položaj na tako precijenjenoj kuni sve izvoznike i cijelo hrvatsko gospodarstvo i stvaraju se pogodnosti za sve one koji imaju bilo kakve obveze prema inozemstvu. Takva monetarna politika može dovesti do krize u bliskoj budućnosti jer se stimulira inozemno zaduženje za zemlju koja je već sada najzaduženija u Europi, a među tri najzaduženije na svijetu. Posebno zabrinjava da u izvješću nedostaje informacija o tomu da je europska komisija pri Europskoj uniji u Bruxellesu sadašnji Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci ocijenila neprihvatljivim navodeći sve njegove nedostatke o čemu postoji službena zabilježba iz Bruxellesa od 28. veljače 2007. godine. Unatoč svemu navedenom, a s obzirom da se radi o polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke, ali i zbog vjerovanja da će pri izradi godišnjeg izvješća Hrvatska narodna banka prihvatiti inozemne opaske i nedostatke klub HDZ-a će glasovati za prihvaćanje Zaključka o primanju na znanje Polugodišnjeg Izvješća Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospodo predstavnici HNB-a, uvažena gospodo zastupnici! Evo vrlo, vrlo dobro je nastupio gospodin Marić. Vidimo da se tu mala polemika povela između vladajućeg HDZ-a i Hrvatske narodne banke, ali o tome malo kasnije. Neka bude živ. Ovo izvješće, jasno za prvo polugodište 2007. godine, bilo bi svima nama bolje da raspravljamo o projekcijama HNB-a za 2008. nego za 2007. Istina to mi i činimo kada smo raspravljali ili činili smo kad smo raspravljali o proračunu. Međutim, da bi govorili o 2008., jasno da treba imati na umu ovo o čemu govori ovo izvješće, zapravo za 2007. Ukratko, ja mislim da možemo eto i iz ovih brojaka konstatirati da 2008. biti će zasigurno teža godina nego 2007. 2008. biti će jedna od gospodarsko, socijalno najtežih poratnih godina. U svemu tome jasno treba se postaviti pitanje, koja je u tome uloga Hrvatske narodne banke? Hrvatska narodna banka je autonomna institucija. Neke istupe guvernera gospodina Rohatinskog ja osobno doživljavam hrabrim, gotovo glasom vapajućeg u pustinji. S druge strane i upravo radi takvih istupa gospodina Rohatinskog čuli smo ovaj nastup ili bio je pripremljen ovaj nastup godina Marića ispred HDZ-a koji vam je poslao poruku hrvatskog premijera odnosno hrvatske Vlade. Mislim da na isti način iščitavamo ove poruke. S druge strane gospodin Rohatinski dolazi iz "Agrokora", dolazi iz tvrtke koja uz relevantnu domaću proizvodnju je dominatno uvozno orijentirana. Kroz tu poziciju ja pratim i odnos Hrvatske narodne banke do precijenjene kune. Jasno da svakome od nas pojedinačno odgovara jaka kuna, kada smo na skijanju, ne znam, kada kupujemo nešto u Grazu ili Trstu da se ponašamo kako se ponašamo. Međutim, ova politika do umjetnog jačanja kune ne vodi apsolutno ničemu. I doći će vjerojatno i tome kraj. Ponavljam još jedanput. Ja pojedine istupe gospodina Rohatinskog doživljavam kao što sam rekao, kao glas vapajućeg u pustinji. Na primjer poruku o inflaciji, smanjenja proračunske potrošnje, zaduživanje u inozemstvu, konačno sve banke su u stranom vlasništvu itd., pa sve do toga da politika plaća, treba pratiti inflaciju ali ne preskakati inflaciju. Ali želim istaći i sljedeće. Dolazim iz industrijski najrazvijenije regije, iz Istre, iz Buzeta, grada koji nota bene ima sigurno najveći izvoz u Hrvatskoj po glavi stanovnika industrijske robe i to ne cigareta, ne zlata, ne brodova koja permanentno država subvencionira, već dolazim iz grada vodeće autoindustrije u Hrvatskoj koja izvozi ne znam, taj buzetski "Cimos" preko 100 milijuna dolara na strana tržišta i to isključivo Njemačke, Austrije, Francuske, ne znam Engleska itd. I sad, šta se ovdje dešava? Ovaj tečaj kune na neki način ugrožava taj hrvatski izvoz o čemu je na neki način govorio nešto i gospodin Jurčić. Što Vlada, to je zapravo temeljno pitanje, ne možda zašto je takva kuna nego što Vlada ovdje poduzima da pomogne izvoznicima na način kao što recimo to čini brodogradnji ili kao što to čini poljoprivrednicima. Hrvatski izvoz je 2007. bio 10,3 milijarde dolara, hrvatski uvoz 2006. bio je 21,5 milijardi dolara. U 2007. možemo reći imali smo uvoz milijardu veći ili dvije, izvoz veći jednu milijardu. Prosječni tečaj 2006. bio je, dolar je bio nam tada 5,85, 2007. 5,36. 2006. euro je bio 7,32, 2007. 7,34. I sad uzmite evo na primjer da netko iz Hrvatske narodne banke mora voditi taj Cimos. Imate hiljadu sto radnika, 110 milijuna dolara izvoza, sva roba se plasira u inozemstvu, od države ne dobijate niti kune, plaće su recimo solidne, od pedesetak industrijskih robota koliko ih ima Hrvatska tamo ih je 50% i to sve lijepo zvuči, ali 2008. inflacija će biti 6 možda i 6,5%. Plaće temeljem kolektivnog ugovora jasno da moraju pratiti inflaciju a euro vam pada recimo s 2 do 3% u odnosu na 2007. godinu i to jasno više nije igra. Ja znam ponekad da nas ne znam neki Istriane doživljavaju ovako ili onako. Kada ja govorim da je u Istri prva gospodarska grana industrija a ne turizam, da je naš izvoz po stanovniku tri i pol puta veći nego u susjednoj nam Primorsko-goranskoj županiji onda me svi gledaju kako gledaju ali ako imamo na umu da Hrvatsku spašava turizam i izvoz onda ispada da ponovo netko financijski ovu državu mora držati na okupu da ne dođe naprosto do tog financijskog kraha. A zašto to govorim? Zato jer u ovoj zemlji se sve financijski prati ali se nažalost ne prati one koji nešto rade. Danas se najviše radi kada gledamo jedinicu tog rada u izvoznoj ekonomiji, znači u industriji koja se mora pozicionirati na svjetskom tržištu i tamo nema da će netko nekome nešto pokloniti. Bez nje mi bi naprosto financijski bankrotirali. Ja znam da ovom precijenjenom kunom a i meni osobno kao i svima vama ona odgovara Hrvatska narodna banka spašava građane od daljnjih poskupljenja jer Hrvatska uvozi 23,5 milijarde dolara robe, izvozimo 11,5 milijardi dolara. Ali ja se zalažem za nešto drugo što možda nije zadaća HNB-a nego Vlade da ako Hrvatska subvencionira poljoprivredu, brodogradnju, tekstilnu industriju, šumarstvo onda neka subvencionira na neki način i stvarne izvoznike a ove godine ako se ne varam u državnom proračunu izdvojili smo za te namjene nekih 170 niti 200 milijuna kuna. Ovako gospodo dalje ne možemo. Kao što politika centralizacije osiromašuje periferiju tako i politika precijenjene kune ugrožava izvoznike i hrvatski turizam. O.k., treba čuvati jasno Hrvatsku od ove inflacije, to je sveto načelo Hrvatske narodne banke i tako oni moraju postaviti se ali hrvatske izvoznike valja stimulirati jer oni rade za sve hrvatske građane jer jedino deviznim prilivom mi možemo servisirati vanjski dug koji je 2006. iznosio 28 milijardi 998 milijuna kuna, krajem 2007. 32,6 milijardi, pardon ne kuna nego eura, a na današnji dan on je najmanje 34 milijarde eura vanjski dug Republike Hrvatske a za četiri godine on će iznositi 50 milijardi eura. I tu sad više nije bitno koliko istog otpada na banke, na državu odnosno industriju, uvoznike, nije bitno. Ovdje je bitno da se isti kreće na tih 85% bruto društvenog proizvoda. Istina, 2006. to je bilo 84,7%, u drugom mjesecu 2007. 85,9%, danas je 85%. Istine radi treba reći ovo o čemu je gospodin Marić govorio da rastu i međunarodne pričuve. 2006. iznosile su 8,7 milijardi eura, 2007. 9,1 milijardi eura, rast će i dalje. Rastu i krediti, 2006. 190 milijardi kuna, 2007. u dvanaestom mjesecu 213 milijardi kuna. Rastu i depoziti kod poslovnih banaka, 2006. 133 milijarde kuna, 2007. u dvanaestom mjesecu 155 milijardi kuna. Raste i bruto društveni proizvod, 2007. 7 tisuća 717 eura, 2007. 8 tisuća 236 eura. Bruto društveni proizvod 2000. rastao je prosječno 4,8%, 2007. 5,1%, 2008. jasno padati će. U odnosu na te brojke prosječna mjesečna plaća 2006. iznosila je 4 tisuće 735 kuna, u 11. mjesecu 2007. 5 tisuća 131 kuna. Znači, ne možemo reći da nije zabilježeno i nekoliko dobrih kako bih rekao gospodarskih, financijskih itd. brojaka. Krajem 2007. zabilježili smo jačanje inflatornih pritiska tj. rast potrošačkih cijena. U dvanaestom mjesecu one su porasle za 1,2%, cijene prehrane čak 3,2%. U tome normalno najviše prednjači ono što morate jesti mlijeko, sir i jaja 8%, povrće 9,8%, duhan 3,3%. U odnosu na 2006. te cijene su porasle za 5,8% ali ono što je bit prehrambeni proizvodi porasli su za 11,4%, cijene povrća za 23% na godišnjoj razini, voća za 21, ulja, masti za 31, mlijeko, sir i jaja 17,7, vodoopskrba, komunalne usluge za 6% i sve je to bio uvod u šest, sedam postotnu inflaciju koliko će ona iznositi u 2008. godini o čemu je govorio i viceguverner. S druge strane divljaju i proizvođačke cijene industrijskih proizvoda. U prosincu 2007. one su već u odnosu na kraj 2006. za 5,8%. Energija je u tom razdoblju porasla za 7%. I to govori da će 2008. biti teška godina. Osim za državne dobiti banaka, normalno, sve u stranom vlasništvu ili devedeset jedan, dva posto u stranom vlasništvu. Ni strana ulaganja 2008. neće dostići ova iz 2007., kamoli 2006. rastu i kamatne stope koje usporavaju globalni rast, padaju kapitalne investicije, povećava se potrošnja a sve to usporava gospodarsku aktivnost. Bruto društveni proizvod za 2007. bio je tu negdje pet zarez, šest, sedam posto. Ove godine biti će sigurno ispod 5% zbog inflatornih kretanja. Biti će zanimljivo pratiti zbog izvoza ali i proglašenja Kosova kako će hrvatski proizvodi biti zastupljeni u Srbiji gdje smo ostvarili najveći suficid od nekih 300 milijuna dolara, odmah iza Bosne i Hercegovine. Ja sam mišljenja da na gospodarske odnose Hrvatske i Srbije 2008. a tako je bilo i 2007. veći utjecaj imaju Todorić recimo i Misković s druge strane nego Sanader i Koštunica, Vlahović i neki, njihov tamo tajkun nego Mesić i Tadić. I u toliko ne vjerujem u dramatična srozavanja robne razmjene između Hrvatske i Srbije kao što ni ZERP, tj. odnos, ne znam Rupel ili Janjša spram Sanaderu, Friščiću ne utječe na Hrvatsko-Slovensku robnu razmjenu ali previranja u toj našoj regiji mogu, iako u to ne vjerujem utjecati na turističke prihode. A kada govorim na one koji mogu, mislim prije svega na Bosnu i Hercegovinu. I utoliko tečaj do izvoznika i diferencirana stopa PDV od turizma su od ključnog interesa za opstanak ovih dviju grana. Znači, za Hrvatsko-Srpsku robnu razmjenu po meni je bitnije kakav će standard biti u ovoj godini u Srbiji nego da li će i kada će Hrvatska priznati Kosovo. A jasno je da hoće i jasno da to mora učiniti. Za kraj. Govorio sam više možda od 2007. nego samo o prvom polugodištu 2007. na što se odnosi ovo Izvješće, ali zašto? Zato jer jednostavno za tim prolivenim mlijekom iz prvog polugodišta iz 2007. više ne treba žaliti kako bi rekao narod, prvo polugodište 2007. bilo je bolje od ovog drugog 2007. a 2007. biti će bolja od 2008. godine. To je zapravo bit. Mi nismo nažalost spremni na sve ovo što nosi 2008. godina. 2008. biti će sigurno najteža godina nakon 99. i napada NATO-a na SRJ Jugoslaviju zbog čega smo imali izgubljenu jednu turističku sezonu i znam negativan brutoproizvod. Izvoznici vape za pomoći, turizam traži manji PDV, inflacija divlja, cijene rastu, stranih investicija biti će manje, vanjski dug dekontroliramo, plaće će zaostajati, okruženje nam je nestabilno, kriza je globalna, ne samo Hrvatska i utoliko jasno je da treba staviti glave skupa i Hrvatska narodna banka i Vlada a ne slati si ovakve loptice malo iz Hrvatske narodne banke prema Vladi i Parlamentu, a onda sada, kao što je to učinio predstavnika Kluba HDZ-a, iz Vlade prema Hrvatskoj narodnoj banci. Mi ćemo podržati ovo izvješće.
U ime Kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama je polugodišnje Izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. a kojim Izvješćem Hrvatska narodna banka informira Hrvatski sabor o financijskom stanju, stupnju ostvarenja, stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike a sve sukladno odredbi članka 58. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Ovo je izvješće cjelovito. Ali ipak trebam naglasiti da ovo Izvješće a odnosi se na prvo polugodište 2007. godine koristi dosta podataka i komentara koji se odnose na kasnije razdoblje, tj. drugo polugodište 2007., 8. 9. i 10. mjesec. I to vjerojatno umanjuje transparentnost cijelog izvješća. Nadalje, treba naglasiti da u ovom Izvješću za prvo polugodište 2007. godine raspravljamo tek sada početkom ožujka 2008. godine. A znamo da je osnovni cilj Hrvatske narodne banke određen Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci a to je postizanje i održavanje stabilnosti cijena, s time da podupire gospodarsku politiku u Republici Hrvatskoj. Ali i pri tome djeluje i u skladu sa načelima otvorenog tržišnog gospodarenja. Sve to ukazuje na odgovornost koju Hrvatska narodna banka a u skladu sa svojom ustavnom samostalnošću i neovisnošću ima pred hrvatskim građanima i hrvatskim gospodarstvom. Kada analiziramo ovo Izvješće, a možemo na prvi pogled reći da su zadovoljavajuća privredna kretanja u Republici Hrvatskoj u 2007. godini, ali i da su zasnovala deficitu trgovinske bilance. Naime, poznato je da je hrvatski inozemni dug tijekom prošle godine povećan za 3,7 milijardi eura i da na kraju 2007. inozemni dug iznosi 32,9 milijardi. I to ne na rastu zasnovanom na mjerama poticanja i motiviranja poduzetništva i tehnološkog napretka domaće proizvodnje, zapošljavanja i ekonomski isplativog izvoza. Treba naglasiti da naša tečajna politika i paritet kune, u odnosu na euro ili dolar, nije toliko bitno za naše vanjskotrgovinske partnere jer oni sve svoje transakcije računaju u eurima i dolarima a ne u kunama. Ono što je značajno i što je bitno i što je važno. A to je da paritet kune, isključivo instrument unutrašnje politike, a u ovom trenutku, i ne samo u ovom trenutku nego čitavo vrijeme do sada, on pogoduje uvoznicima koji u svemu tome zarađuju, onima koji uplaćuju velike kredite, a posebno bankarskom sektoru i bankama, s posebnom naznakom na banke u inozemnom vlasništvu budući da skoro 90% bankarskog sektora je u vlasništvu inozemnih vlasnika. Naime, poznata je činjenica i nju smo već danas čuli, da je ostvarena dobit banaka u 2007. godini 5,14 milijardi što je 21,3% više nego li godinu dana ranije. A istovremeno ukupna aktiva banaka koncem 2007. je povećana za svega 13,3% u odnosu na godinu dana ranije. Ovakva visoka dobit ostvarena najvećim dijelom bankama u stranom vlasništvu i normalno je i za očekivati je da će vlasnik rasporediti dobit na način koji je to njemu najviše odgovara. Ali najvjerojatnije to ne mora biti uvijek i u interesu Republike Hrvatske. Paritet kune destimulira izvoznike u našoj industrijskoj i poljoprivrednoj proizvodnji i dugogodišnje povećanje, bitno povećanje uvoza od izvoza doveo do povećanja duga prema inozemstvu, a kuna istovremeno umjetno jača i time se narušava prirodan odnos ponude i potražnje domaće i strane valute. I to ponovo potvrđuje na pogoršanje cijene konkurentnosti hrvatskih izvoznika i u 2007. godini i ponovo potvrđuje da je isplativije uvoziti nego li proizvoditi. Mi iz Hrvatske narodne stranke moramo se osvrnuti, a o tome smo i govorili prošle godine na odluku donesenu koncem 2006. godine a koja se odnosi na ograničenje rasta plasmana banaka na godišnjoj razini od 12% i efektima koja ta odluka koje smo dobili, a slijedom te odluke, a na njih smo upozoravali. Naime, banke u stranom vlasništvu, a to je da više od 90% aktive cijelog bankarskog sustava svoje klijente financira na način, a da bi istovremeno zaobilazili ovu odluku i ograničenje financiraju na način da procjenu klijenta i obradu klijenta rade u Hrvatskoj i tog istog klijenta upućuju sa gotovim, obrađenim papirima na svoje centrale u inozemstvu i gdje njihove centrale financiraju te klijente direktno i na taj način zaobilaze odredbu Hrvatske narodne banke, a koja, a posljedica svega toga je to prvo da smo dobre klijente i kvalitetne klijente preusmjerili vlasnicima u inozemstvo, vlasnicima naših banaka u inozemstvo. Istovremeno, dobili smo to da loši klijenti ili loši portfelj ostaje domaćem bankarskom sektoru i stvorili smo prostor domaćim bankama, a prije svega u inozemnom su vlasništvu da povećaju mogućnost financiranja građanstva. A poznato je da je upravo kreditiranje građanstva jedan od glavnih pokretača prekomjernog uvoza, a time i deficita bilance inozemnih plaćanja Republike Hrvatske. Ovo ograničenje rasta kredita pogađa i male, uvjetno rečeno male lokalne banke koje uglavnom financiraju manje gospodarske subjekte, obrtnike, male poduzetnike i poljoprivrednike. U pravilu one koje ne zanimaju velike banke i za koje velike banke nemaju interes. Na taj način ti mali, nezanimljivi teže dolaze do kredita, a samim time ograničava se razvoj i tog sektora. Profiti i porezi od kreditiranja domaćih poduzeća prelijevaju se u inozemstvo, a na taj način gubi i proračun, a stranim financijskim institucijama se omogućava da porez ne plaćaju u Republici Hrvatskoj. Zato bi zakonom definirana zadaća, tj. kreditno-monetarna politika Hrvatske narodne banke trebala stimulirati banke naravno u suradnji sa državom i lokalnom zajednicom na povećanje plasmana gospodarstvu posebice onim djelatnostima za koje Hrvatska ima svoje komparativne prednosti, a i onim djelatnostima koje uz povećanje proizvodnje osiguravaju i veće zapošljavanje. I na kraju moram primijetiti da slušajući kolegu Marića koji govori u ime Kluba HDZ-a naslućuje se, naslućuje se pokušaj izvršne vlasti da smanji ograničenje neovisnosti Hrvatske narodne banke, a upravo kritika Bruxellesa na Zakon o Hrvatskoj narodnoj banki je u pravcu da Hrvatskoj narodnoj banci treba osigurati daleko veću neovisnost nego ima po postojećem zakonu. Hrvatska narodna stranka će podržati ovo Izvješće Hrvatske narodne banke za polugodište 2007.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Hrvatske narodne banke i predstavnici Vlade Republike Hrvatske, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici. U ime kluba HSS-a nastojat ću iznijeti nekoliko stavova za ovo izvješće. Imajući u vidu dinamiziranje stopa inflacije i općih ekonomskih trendova, izrada izvješća 6 mjeseci nakon izvještajnog razdoblja po malo je i zakasnjela. Hrvatska narodna banka bi trebala ažurnije dostavljati svoja izvješća Saboru kako bi se moglo raspravljati o ažuriranim podacima. Sam sadržaj izvješća je standardan – analiziraju se glavni makro ekonomski indikatori, stoga ću nastojati i tim redoslijedom i prokomentirati. U prvom polugodištu 2007. godine rast bruto društvenog proizvoda dosegao je 6,8%. Glavni generator gospodarskog rasta je svakako rast osobne ali i državne potrošnje. U istom se razdoblju može zamijetiti rast investicija u privatnom sektoru. Izvoz je u prvom polugodištu porastao u odnosu na isto razdoblje 2006. godine 8,9%. Ali se može zamijetiti trend slabljenja međunarodne razmjene hrvatskog gospodarstva. Rastu bruto društvenog proizvoda, odnosno bruto dodane vrijednosti hrvatskog gospodarstva u ovom razdoblju najveći doprinos su dale usluge, posebno usluge financijskog sektora a manje proizvodne djelatnosti koje su ipak nešto dinamičnije nego u prethodnim godinama. Na tržištu rada se primjećuju pozitivni trendovi, broj nezaposlenih je opao za 20 000 što predstavlja pad za 6,8% u odnosu na isto razdoblje 2006. Plaće i troškovi rada su porasli u prvom kvartalu 2007. godine za 5,4% na godišnjoj razini što predstavlja visok rast u drugom kvartalu, jer taj je rast usporen ali ipak još uvijek vrlo visok na razini 3,3%. U prvom polugodištu 2007. također je došlo do blagog usporavanja potrošačkih cijena. Najveći rast cijena je zabilježen u sektoru prehrane i bezalkoholnih pića, alkoholnih pića i duhana, te odjeće i obuće. Suprotno općem mišljenju komunalne usluge i energije u ponderiranom smislu ne utječu bitno na rast cijena. Nominalni dnevni tečaj hrvatske kune u ovom razdoblju je vrlo stabilan prema euru, a prema drugim valutama prati globalna međuvalutarna kretanja. Vezano uz monetarnu politiku u prvom polugodištu 2007. godine Hrvatska narodna banka je nastavila s primjenom mjera ograničavanje kreditne aktivnosti banaka i smanjila na taj način opću dostupnost kredita. Na taj način je kroz smanjenje kredita Hrvatska narodna banka djelovala na rast potrošnje i utjecala na rast domaćih cijena. Mjere HNB-a koje ograničavaju rast kredita banaka unatoč visoke domaće štednje u bankama i visoke likvidnosti banaka ima linearni karakter te jednako pogađa kreditiranje građana kao i kreditiranje poduzeća što ne može imati dugoročne negativne posljedice. Međunarodne pričuve Hrvatske narodne banke su sporije rasle nego prethodnih godina i na kraju trećeg kvartala iznose 8,8 milijardi eura što je 8,1% više u odnosu na rujan 2006. godine. Usporavanje kreditne aktivnosti banaka usporilo je i zaduživanje banaka u inozemstvu. Na domaćem tržištu novca došlo je do rasta međubankarskih kamatnih stopa te je dosegla 5,46%. Kamatne stope poslovnih banaka na kredite u ovom razdoblju su bile stabilne da bi snažnije porasle u trećem kvartalu i dosegle lagani prosjek od 6,56%. Jednako su porasle i kamatne stope na oročene kunske depozite koje su u lipnju 2007. dosegle 4,55%. Tržište kapitala je u prvom polugodištu bilo dinamično, prosječan dnevni promet dionicama je iznosio 13,5 milijuna eura što je više nego u Ljubljani gdje je zabilježeno 8 milijuna, ali značajno manje nego u Budimpešti gdje je 205 milijuna eura. Zagrebačka burza je u lipnju imala ukupne kapitalizaciju 42 milijuna 908 eura što je više od Budimpešte, Ljubljane i Bratislave, a manje od Praga uz niži prosječan dnevni promet. Zagrebačko tržište kapitala dakle tek mora dosegnuti promet usporedivih burzi. Međunarodni odnosi nam govore da je deficit platne bilance u prvom polugodištu 2007. godine iznosio 3,4 milijarde eura što je za 3,6% više nego u prethodnoj godini. Robni izvoz se povećao za 12,3% što je niži rast nego 2006. i predstavlja upozorenje o mogućoj promjeni trenda. Robni uvoz je porastao 12,5% i niži je nego u 2006. godini. Neposredna strana ulaganja u ovom razdoblju su iznosila 2,1 milijardu eura što je više 60% nego prethodne godine. Najveći dio izravnih ulaganja bio je u bankarskom sektoru kroz dokapitalizaciju banaka u inozemnom vlasništvu. U istom razdoblju su međutim domaće pravne osobe povećale svoja ulaganja izvan Hrvatske. U ovom razdoblju su ostvarena pozitivna fiskalna kretanja, prihodi konsolidirane države, centralne države, fondovi, lokalna samouprava porasli su čak 13,1% u odnosu na 2006. godinu. Osim snažnog rasta PDV-a i prihoda od trošarina porasli su i prihodi temeljem poreza na dobit. Rashodi su porasli 6,7%. Najveći udio imaju rashodi za socijalne naknade, te rashodi za plaće zaposlenika u državnoj upravi, broj zaposlenih u javnom sektoru je porastao što zasigurno ne predstavlja dobar trend. Manjak konsolidirane države u prvom polugodištu iznosio je 0,3 milijarde kuna. Državni dug bez duga HBOR-a je porastao za 1,8 milijardi u usporedbi s krajem 2006. godine. Unutarnji dug rastao je brže od vanjskog. Potencijalni dug na ime državnih jamstava je također porastao i to za 0,8 milijardi kuna. U Hrvatskoj je na kraju lipnja 2007. godine poslovale 33 banke od čega 6 velikih, 4 srednje i 33 male banke. Ukupna aktiva svih banaka na kraju prvog polugodišta iznosila je 325 milijardi i porasla je za 6,8% u odnosu na 2006. godinu. Banke su u ovom razdoblju ostvarile rast dobiti za čak 20,3% na prvo polugodište 2006. godine. Hrvatska narodna banka je u prvom polugodištu ostvarila višak prihoda nad rashodima u iznosu od 456 milijuna kuna što je značajno i poboljšanje u odnosu na isto razdoblje 2006. godine kada je ostvaren gubitak od 494 milijuna kuna. Na pozitivan trend poslovanja Hrvatske narodne banke najveći utjecaj su imale niže negativne tečajne razlike. Klub HSS-a prihvaća ovakovo izvješće i glasovati će za izvješće za prvih šest mjeseci. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku. Time smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prije toga želim obavijestiti da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika, isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 11,33 minute. Prvi uvaženi zastupnik za pojedinačnu raspravu Željko Turk.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Dozvolite mi da vam se obratim sa nekoliko riječi, a vezano na temu Izvješće Hrvatske narodne banke za razdoblje 1. do 6. mjesec 2007. godine i normalno odmah uz opasku da je trebalo bolje razgraničiti obrazloženja uvažavajući samu temu, točku ovog dnevnog reda, a to je šestomjesečno izvješće uvažavajući i napomene za ostali dio godine a koje se na tu temu odnose. Konkretno, dakle odmah možemo primijetiti da u okviru gospodarske aktivnosti i njegovih odnosa na društveni brutoproizvod možemo konstatirati da nakon blagog ubrzanja gospodarskog rasta sa 4,3% u 2005. godini na 4,8 u 2006. činjenica je da je u promatranom razdoblju za prvih šest mjeseci 2007. godine on 6,8% ili nešto manje ukupno do kraja godine što svakako je odraz jednog zamjetnog porasta kako osobne potrošnje, ali isto tako snažnih rasta izvoza, snažnijeg rasta bruto dodane vrijednosti i s tim odmah u svezi i u skladu sa tom gospodarskom aktivnošću u prvom polugodištu 2007. godine ostvarena su zaista pozitivna kretanja na tržištu rada i da smanjenje stopa registrirane nezaposlenosti sa 16,7% u 12. mjesecu 2006. na 14,1% u promatranom razdoblju, prvih šest mjeseci 2007. godine, ili nominativno sa 293 tisuće nezaposlenih na 249 na, sa 147 na prvih šest mjeseci. Isto tako zabilježen je i realni rast bruto i neto plaće isplaćenom u tom razdoblju. S tim u vezi inflacija samih potrošačkih cijena na kraju 2006. godine iznosila je 2% gdje je za primijetiti da je domaća stopa inflacije u tom periodu ostvarena samo za 0,1% već u onoj euro zoni u promatranom razdoblju te se ona snizila do kraja šestog mjeseca na 1,9%. No, svakako činjenica kao što je ovdje primijećeno da je u 3. i 4. tromjesečju primijećen rast, ali je važno za primijetiti kao što je ovdje utvrđeno da je na rast cijena inflacije bitno utjecalo kako cijene energenata tako i cijene poljoprivrednih proizvoda, pa je zgodno za konstatirati da vas i nas podsjetim da je udio cijene prehrane i bezalkoholnog pića u košarici za obračun indexa potrošačkih cijena u euro zoni iznosi 15,6%, a u Hrvatskoj je taj udio znatno veći i on iznosi preko 30% te na taj način i bitno utječe i povećava taj dio, posebice dakle prehrambenog dijela na cijene odnosno inflaciju. Konstatirano je svakako da je i plasman banaka na međubankarski sektor smanjen sa 22,9% 2006., na 17 ili 17,4% u trećem kvartalu te je u tom vremenu središnja banka se nastavila koristiti mjerama za usporavanje rasta prekomjernog zaduživanja banaka na domaćin sektorima da bi na taj način ublažila vanjske neravnoteže. Shodno tome donijela je i dodatne određene odluke uz instrument obavezne pričuve od 55% te uz propisanu minimalnu likvidnost donijela odluku o upisu obveznih blagajničkih zapisa radi usporavanja godišnjeg rasta plasmana banaka. Tim opisanim mjerama središnja banka je pridonijela smanjivanju inozemnog duga poslovnih banaka i usporavanje njihove kreditne aktivnosti, a svakako treba istaknuti kako su ti spomenuti pozitivni pomaci ostvareni u jednom makroekonomskom okruženju koji karakteriziraju iznimno dinamičan, realni rast, dobra kunska likvidnost. I unatoč tom visokom priljevu kapitala iz inozemstva stabilan tečaj domaće valute. Štoviše kažu spomenuta ograničenja središnje banke vezana uz inozemno zaduživanje potaknula banke i na promicanje i poticanje domaće štednje te shodno tome i rezultirala njezinim porastom. Reći ću i da su i na tržištu kapitala bila primijećena pozitivna kretanja koja su se nastavila u prvom polugodištu te je zabilježeno veliki polugodišnji promet dionica, dakle da najveća vrijednost burzovnog indexa Crobex. A ovdje ću se možda još osvrnuti u svom nastavku i na dio državnih financija i fiskalnih kretanja te dakle možemo konstatirati da su tijekom prvog polugodišta 2007. ostvarena pozitivna fiskalna kretanja koja se najviše očituju u tome da temeljem snažnog rasta gospodarske aktivnosti zabilježen je njihov visok godišnji rast prihoda, preko 13% viši nego lani, što je inače i dvostruko više od, dvostruko brže od rasta rashoda. A trebamo svakako konstatirati da je u to vrijeme i nastavljena snažna investicijska aktivnost države odražavajući svakako i prije svega i daljnja ulaganja u cestovnu infrastrukturu. Svakako treba zaključiti da su takva kretanja rezultirala manjem, znatnim smanjenjem manjka konsolidirane opće države, a time i s tim u svezi i njezina manja izražena potreba za zaduživanjem. Pri tome je svoje financijske potrebe država uvelike namirivala na domaćem financijskom tržištu nastojeći tako smanjiti svoju eksternu izloženost i pridonijeti stabilizaciji udjela inozemnog duga Republike Hrvatske u bruto domaćem proizvodu. U prvih šest mjeseci prihodi konsolidirane države iznosili su 59,9 milijardi kuna, a tome kao što je već rečeno najveći doprinos dali su prihodi od PDV-a, od socijalnih doprinosa te prihodi od poreza na dobit. Iz toga možemo dakle zaključit da posebno prihodi koji su od PDV-a sa godišnjim rastom od 11%, prihodi od trošarina na naftne derivate, duhanske proizvode i osobne automobile u tome imaju svakako dominantnu ulogu. Za konstatirati je da prihodi od poreza na dobit u razdoblju siječanj-lipanj ostvaruju iznimno visoki rast od 25% i k tome dodamo iznad prosječno povećanje poreza na dohodak. Rashodi u isto vrijeme iznosili su 55,3 milijarde kuna što je u istom, u odnosu na isti period od 2006. povećanje za 6% uz konstataciju da je prije svega povećanje vezano uz rashode za zaposlene, socijalne naknade te korištenje dobara i usluga. Razlika između ostvarenih prihoda i rashoda na razini te konsolidirane opće države za prvo polugodište iznosili su pozitivnih 4,6 milijardi kuna što je četiri puta više od stanja salda u prvih šest mjeseci 2006. godine uz konstataciju da je u isto vrijeme država nastavila intenzivno investiranje, pa je njezina nefinanancijska imovina povećana za nepune 4 milijarde kuna. Uvažavajući ovdje navedeno te uvažavajući opaske kolega i predsjednika kluba HDZ-a koristim priliku da ću i ovo izvješće Hrvatske narodne banke prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine Jarnjak, poštovani gospodine potpredsjedniče gospodine Vladimire Šeks koji nas sigurno gledate ma gdje bili, poštovani predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Iako se ovo izvješće odnosi na razdoblje za prvo polugodište 2007. godine smatram da je korisno ga proanalizirati i vidjeti kako su mjere i monetarne i fiskalne politike naravno uzimanjem u obzir i kretanje u svjetskom gospodarstvu, kako su utjecale na gospodarske aktivnosti, na tržište rada, kretanje cijena i tečaja, tržište novca i kapitala, koji su to pokazatelji poslovanja bankovnih institucija te Hrvatske narodne banke. Ono što je vidljivo iz izvješća je to da su uvjeti u kojima su se odvijale gospodarske i ukupne društvene aktivnosti u prvom polugodištu bili stabilni bez turbulencija, stresova i neočekivanih iznenađenja bilo koje vrste. Ostvaren je visok i stabilan rast gospodarske aktivnosti od 6,8 bruto domaćeg proizvoda. Dakle, znatno je veća stopa od stope u protekle dvije godine. A samo da kažem da je 2005. godine stopa bruto domaćeg proizvoda bila 4,3%, 2006. 4,8%, dakle ovo je stvarno jedan visok i stabilan rast u prvih šest mjeseci 2007. godine od 6,8%. Mislim da je potrebno navesti stope gospodarskog rasta u međunarodnom okružju. Dakle, razmjerno snažan rast svjetskog gospodarstva stopa bruto domaćeg proizvoda je prešla 5%. U tom rastu bruto domaćeg proizvoda u svijetu američko gospodarsko je u prvom polugodištu ostvarilo rast od 2,3%. Razmjerno snažan gospodarski rast zabilježen je u zemljama u razvoju koji predvode Kina, Indija i Rusija. U euro zoni je u prvoj polovini 2007. godine zabilježen stabilan ali nešto umjereniji gospodarski rast od 2,5% koji je bio popraćen niskom i stabilnom inflacijom. Godišnja stopa inflacije potrošačkih cijena u Republici Hrvatskoj koja je na kraju 2006. godine iznosila 2% snizila se na kraju prvog polugodišta na 1,9%. Gospodarska aktivnost potaknuta je i pozitivna kretanja na tržištu rada. Registrirana je nezaposlenost, smanjena je i na mjesečnoj i godišnjoj razini. Na kraju lipnja u evidenciji nezaposlenih dakle registrirana nezaposlenost smanjena je sa 20 tisuća 400 osoba za 20 tisuća 400 osoba ili 6,8% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Dobar je pokazatelj i zaposlenost odnosno broj osiguranika Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koji je u tom razdoblju rastao po stopi od 2,7%. I u takvim vrlo povoljnim uvjetima intervencije monetarne politike središnje banke središnja banka je nastavila koristiti mjere za usporavanje rasta kredita banaka i njihovog inozemnog zaduživanja. Pri tome je uz već postojeći instrument granične obvezne pričuve od 55% održavanja minimalne devizne likvidnosti uvela i novu mjera obveza upisa blagajničkih zapisa radi usporavanja rasta plasmana kredita banaka. Na novčanom tržištu tijekom prvog polugodišta nastavilo se razdoblje relativno niskih i stabilnih kamatnih stopa. Ovako povoljno kretanje kamatnih stopa dovelo je do pojačane potražnje za kunama kod određene skupine banaka do očuvanja njihove kunske likvidnosti što je rezultiralo intervencijom Hrvatske narodne banke primjenom instrumenata monetarne politike o kojima sam malo prije govorila. Mislim da je dobro za napomenuti da je u prvom polugodištu 2007. godine zabilježen i snažan rast kunskih i deviznih depozita, dakle banke su se okrenule privlačenju domaće štednje i povećani su depoziti za 8,8 milijardi kuna. Kao i kretanje na novčanom tržištu tako i kretanje na domaćem tržištu kapitala izuzetno su važna za gospodarsku aktivnost svake zemlje pa naravno sigurno i Hrvatske. Tržište kapitala u prvom polugodištu prošle godine obilježio je do sada najveći polugodišnji promet dionica 10 milijardi kuna a povećana transakcija dovela je na najveću vrijednost burzovni indeks Crobex. Isto tako, potrebno je istaći da je ostvaren i do sada najveći polugodišnji promet obveznica ali također moramo reći nastavak zaduživanja gradova i trgovačkih društava kao i države na domaćem tržištu kapitala. U području međunarodnih transakcija ovo je razdoblje obilježio usporeni rast ino duga. Banke su smanjile svoje obveze za 0,4 milijarde eura u odnosu na kraj 2006. godine. Inozemni dug države smanjio se za 0,1 milijardu eura, međutim istovremeno su poduzeća nastavila povećavati svoj ino dug prema ino bankama i prema povezanim poduzećima u inozemstvu i to u iznosu od 31,7% prosječna godišnja stopa. No, ja bih tu istaknula nešto, da smatram da zaduženja poduzeća nisu usmjerena u cilju osobne potrošnje već u razvoj poduzeća, u cilju povećanja proizvodnje i proširenje poslovanja i kratkoročno a posebno dugoročno one će doprinijeti gospodarskom rastu a samim tim i povećanom standardu naših građana. I zbog toga mislim da je to i dobar razlog opredjeljenja naše Vlade za ulazak u Europsku uniju s obzirom da je najveći dio ino zaduženja iz zemalja Europske unije. Ulazak u Europsku uniju kao i NATO sigurno da će doprinijeti dodatnom povećanju kreditnog rejtinga. I dakle, pozdravljam sve aktivnosti Vlade na tom putu. Kao rezultat snažne gospodarske aktivnosti i konsolidacije državnih financija u prvom polugodištu ostvaren je dvostruko brži rast prihoda od 13,1% u odnosu na rashode koji su rasli 6,7%. Nastavak investicijskih aktivnosti se posebno, bio je dakle nastavak investicijskih aktivnosti posebno u cestovnu infrastrukturu. To je dovelo do smanjenja duga opće države i do stabilizacije udjela ino duga Republike Hrvatske u bruto domaćem proizvodu. Smatram da je također potrebno reći a to evo i istaknuti a to piše i u ovom izvješću da su početkom godine stupile na snagu izmjene Zakona o financiranju lokalne i područne samouprave kojima je izvršena decentralizacija prihoda po kojoj prihod od poreza na dobit pripada državi a dio prihoda od poreza na dohodak općinama, gradovima i županijama. Evo i da kažem u mom gradu Valpovu znatno su povećani, s te osnove porezni prihodi. I tako bi mogli nizati i nabrajati još mnogo pozitivnih pokazatelja, o uspješnosti ove Vladine politike u svim segmentima koje ovo Izvješće Hrvatske narodne banke prikazuje. Evo i ja kažem da ću podržati ovo izvješće.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Uvaženi zastupnik Boris Matković, prvi. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, posebno uvažena kolegice Majdenić, pridružujem se vašem pozivu, našem potpredsjedniku gospodinu Vladimimu Šeksu uz dobre želje za vrlo brzo ozdravljenje i povratak među nas. Vrlo lijepo ste iznijeli i govorili o dobrim i pozitivnim pokazateljima. Možda, ja bih nadopunio nešto što je vezano za robnu razmjenu, isto tako vrlo važno, a to je ipak činjenica da je slabiji rast izvoza posebice se očitao u prvom tromjesečju i na to je uzrokovao uglavnom manji izvoz brodova te nafte i njenih derivata a uzrok je bio utjecaj baznoga razdoblja te posebice, to treba kazati, je li, sporijeg rasta izvoznih cijena. Međutim, treba kazati i pozitivno nešto o tom, da je u drugom tromjesečju 2007. godine rast robnog izvoza se povećao. Došlo je do povećanog izvoza brodova, ali isto tako nafte i naftinih derivata, elektrostrojeva, aparata, uređaja, medicinskih i farmaceutskih proizvoda, da bi se isti trend nastavio i u srpnju i kolovozu iste godine i to sa istim pokazateljima, te posebice još uz navedene proizvode uz izvoz žitarica. A ono što je vrlo znakovito to je da se to posebice, relativni rast odnosi na nove članice dakle, zemlje Europske unije, odnosno na nama ovdje bliske u regiji Srbiju, Crnu Goru, Bosnu i Hercegovinu. A istovremeno treba kazati da od siječnja do kolovoza 2007. godine robni uvoz je rastao sporije u odnosu na prethodnu godinu a to je vrlo znakovito.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa mislim da treba naglasiti ovu komponentu koja je vezana uz procese sigurnosnih integracija kada govorimo o makroekonomskoj stabilnosti Republike Hrvatske danas, sutra, narednih godina. S obzirom na još uvijek turbulentne, sigurnosne i političke procese na ovim prostorima. Priznanje Kosova, ne izvjesni izbori i izborni rezultati u Srbiji, stabilnost Bosne i Hercegovine. Taj pozitivni integracijski efekt koji će imati na Republiku Hrvatsku, na njenu makroekonomsku stabilnost, ulaskom u NATO, zaslužuje, ja bih rekao i ovakav eksplicitni komentar. U svakom slučaju, ti pozitivni efekti mogu utjecati na dobar kreditni reiting Republike Hrvatske i u ovakvim turbulentnim političkim vremenima kroz minimizaciju sigurnosnih rizika, na povećanje direktnih stranih ulaganja i to su sve one komponente koje usprkos nepovoljnih, političko sigurnosnih uvjeta osiguravaju jednu makroekonomsku sigurnost kroz mudru, i ja bih rekao, dalekovidnu vanjsku politiku Vlade Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. U ime predlagača vice guverner Boris Vujčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ja, naravno ne mogu se osvrnuti na sve što je rećeno ovdje, ali samo na par stvari, ja mislim da bi trebao se osvrnuti. Prvo je ono što se provlačilo kroz sve diskusije praktički koje sam sada čuo, a to je struktura izvješća, odnosno vremensko razdoblje za koje se izvješće šalje. Hrvatska narodna banka je smatrala da kada dođemo u Sabor da bi bilo u redu da zastupnike izvijestimo o tome što se događa do danas i kakav je plan monetarne politike za 2008. godinu. Naime, za nas je puno lakše pričati samo o prvih 6 mjeseci 20087. godine. Za njih imamo podatke, to se dogodilo prije 9 mjeseci, ali smo mislili da će vas više zanimati što se događa do danas i kakvi su naši planovi monetarne politike do kraja godine. Međutim, u svim raspravama sam čuo da bi se u biti trebali koncentrirati na prvih 6 mjeseci. Ne postoji ništa u zakonu što govori o tome kako bi mi morali izvještavati Sabor. U Zakonu kaže da Hrvatska narodna banka najmanje dva puta godišnje izvješćuje Sabor o tekućim kretnjama koje se tiču financijskog sustava kretanja cijena i monetarne politike. Prema tome, ukoliko vi želite da postoji nekakva posebna forma Izvješća, ukoliko želite da to bude samo 6 mjeseci, za nas to nije problem, dapače, za nas je to lakše. Mi smo jednostavno mislili da u trećem mjesecu 2008. godine, govoriti o prvih 6 mjeseci 2007. godine je pomalo deplasirano. Pa smo zato, zato sam ja i u svom izlaganju vam rekao, čak i što mislimo raditi u 2008. godini. Ali velim, otvoreni smo i možemo ostati u kontaktu sa Saborom za iduće izvješće kada ga šaljemo da se dogovorimo kako želite da vas o tome izvještavamo. Moram isto tako reći da je ovo Izvješće poslano u 12 mjesecu u Sabor, je li, usvojeno je u 11. mjesecu na Savjetu Hrvatske narodne banke, ali evo, o njemu se raspravlja u 3 mjesecu 2008. godine, je li, to je bilo i zbog izbora, uspostave Sabora itd.. Što se tiče, nekih zahtjeva koji su se čuli oko Izvješća. Nema nikakvih problema da ih mi uvrstimo unutra, iako su neki bili, ja bih rekao čak, različiti, jedno je da se više koncentriramo na osnovne ciljeve, da napravimo nekakav sadržaj oko ostvarivanja najznačajnih ciljeva, što je rekao Ljubo Jurčić, to možemo, uvijek možemo staviti na početak, pogotovo za one koji možda nisu ekonomisti ili koji žele brže proći kroz to Izvješće, jedno izvršno izvješće, sažetak i to ćemo za iduće izvješće i napraviti, da bude vam lakše proći kroz to. Također je bilo sugerirano da više kažemo o upravljanju … [[Govornik se ne razumije.]] pričuvama. I to možemo napraviti. Znači u idućem izvješću ćemo vam dati više informacija o upravljanju … [[Govornik se ne razumije.]] ali to ne znači da će onda izvješće biti manje, znači mi ćemo ga sada širiti, iduće će biti malo veće od ovoga. Bilo je također zahtijevano od nas da kažemo nešto više o kontroli banaka, i to ćemo vas obavijestiti. Znači, koliko kontrola je banaka izvršeno, koliko aktive je pregledano, koje banke su nadzirane itd.. To nije nikakav problem, ali to će proširiti to Izvješće. Što se tiče nekih primjedbi samo koje su se ponavljale ili koje su se više puta spomenule. Jedna je bila bankovni sustav, da radi kao monopol ili oligopol, da ima vrlo visoke prihode i da bi se trebala pojačati konkurencija. Dvije stvari možda samo da kažem oko toga. Prva je, da je dobit bankovnog sustava u 2007. godini u velikoj mjeri tako visoka zbog visoke dokapitalizacije, što znači da je ukupna dobit porasla budući da su izvori sredstava pojeftinili, oni su došli kao kapital dok je prosječni povrat na kapital, znači na onaj roje tzv. pao. A konkurencija po svim pokazateljima koji pokazuju konkurenciju u bankovnom sustavu u Hrvatskoj je vrlo visoka. Dapače, u međunarodnim usporedbama istraživanja pokazuju da je konkurencija u hrvatskom bankovnom sustavu jedna od najviših u Europi. Tako da u ovom trenutku imamo dosta jaku konkurenciju po našoj ocjeni u bankovnom sustavu. Bilo je također rečeno da ćemo imati problema sa obveznom rezervom pri ulasku ne, u Europsku monetarnu uniju jel, jer se stopa obvezne rezerve ona se ne može ni prepolavljati nego jednostavno ulaskom u europsku monetarnu uniju preuzimamo obvezu da stopu obvezne rezerve svedemo na 2% koliko ona je u monetarnoj uniji. Kada bi se to dogodilo na način da mi u jednom trenutku stopu obvezne rezerve spustimo sa sadašnjih 17% na 2% to bi doista izazvalo likvidnosni šok na tržištu koji se ne bi mogao podnijeti. Međutim, to se neće dogoditi. Za tako nešto postoje načini da se napravi jedna prijelazna faza dugoročna, pet do deset godina kako ne bi došlo do likvidnosnog šoka i zemlje koje su ulazite u Europsku monetarnu uniju poput Slovenije koje su imale visoku stopu obvezne rezerve su to učinile. Mi ćemo to isto učiniti u trenutku kad za to dođe potreba. Već sada znamo što ćemo učiniti, a ako bude potrebe u nekom budućem izvješću, odnosno kad budemo blizu Europske unije možemo to objasniti i Saboru. To se jednostavno može postići recimo stvaranjem jedne dugoročne obveznice kojom se ta sredstva imobiliziraju, odnosno gradualno otpuštaju kroz rok od pet, šest, sedam, osam, devet, deset godina koliko je to potrebno. Što se tiče stabilnosti bankovnog sustava ja mislim da je to važno reći, bilo je postavljeno pitanje da li su naše banke stavile a ja mislim da jesu apsolutno. Ja želim još jednom ponoviti da je ocjena Hrvatske narodne banke da je hrvatski bankovni sustav stabilan i to nije ocjena samo Hrvatske narodne banke. To je ocjena rejting agencija koji isto tako ocjenjuju te banke. To je ocjena Međunarodnog monetarnog fonda iznesena prošli tjedan u Zagrebu. To je ocjena … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] programa Europske komisije, Svjetske banke koja je također bila u Zagrebu nedavno. Sve ocjene govore o tome da je bankovni sustav stabilan. On je visoko kapitaliziran. 15% stope adekvatnosti kapitala, dosta veliki jastuk kroz dobit koji može podnijeti znatno velike, znatne šokove čak i u kvarenju aktive. Mi radimo tzv. stres testing, odnosno podvrgavamo suvremenim metodama analize rada, analizi bankovne bilance na pojedine negativne promjene do kojih može doći i sve one pokazuju da je bankovni sustav u Hrvatskoj stabilan. Kao i uvijek se tu i tamo postavlja pitanje nerealnog tečaja kune. Ja imam ponekad osjećaj da sam to već svakom na ulici tri puta objasnio. Govorim to deset godina. Ponovit ću još jedan puta. Hrvatska sa strukturom svog financijskog sustava u kojem 80% depozita u bankovnom sustavu čini strana valuta jednostavno nema izbor nego voditi politiku stabilnog tečaja. Zbog čega? Zbog toga, jer ako imate 80% pasive u stranoj valuti kao banka, onda vi morate osiguravati se od tečajnog rizika, … [[Govornik se ne razumije.]] na način da i na strani aktive imate isto toliko aktive denominirano u stranoj valuti što naše banke kao dobri gospodari vlastitih tečajnih rizika i rade. Svake disk menadžer u banci to radi. Međutim, time prenose tečajni rizik na onoga kome daju kredit, na zajmoprimca. Zajmoprimac ima prihode u kunama, ima obvezu u euru, švicarskom franku ili bilo čemu drugome. Jedini koji u takvoj situaciji kada imate 80% depozita u stranoj valuti, a to nema niti jedna zemlja u Europskoj uniji ili središnjoj istočnoj Europi jedini koji može osiguravati kompletan financijski sustav i time gospodarstvo od tečajnog rizika u Hrvatskoj je Hrvatska narodna banka osiguravanjem stabilnog tečaja. Ukoliko stabilni tečaj ode svi ti rizici će se efektuirati kroz bilance banaka, prenijeti na zajmoprimce i prenijeti na koncu na rast inflacije. To ne smijemo dopustiti. Takve situacije smo imali u bivšoj Jugoslaviji. Oni koji se sjećaju što je bilo u bivšoj Jugoslaviji sjetit će se razdoblja inflacija, hiperinflacija. Sjetite se početka devedesetih u Hrvatskoj. To ne smijemo dopustiti. Zakon o HNB-u evo zadnja stvar. … /Jarnjak: Završite, vrijeme je isteklo, pa možete kasnije nastaviti./… … Evo ga. Zakon o … [[Govornik se ne razumije.]] nismo ga htjeli prešutjeti naravno da je negativna, nije negativna ocjena nego je Europska komisija rekla da ga treba nadopuniti i uskoro će u Sabor doći izmijenjeni Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci kojim se znači dodatna neovisnost postiže i dodatne odredbe o integraciji u … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo ja bih samo kratko ispravila viceguvernera. U stvari kada je govorio o tome da zastupnici uglavnom sad govore o podacima za prvih šest mjeseci, a trebalo bi možda u tom smjeru govoriti s obzirom na ove podatke koji su poznati sad na neki način i za cijelu 2007. godinu. No, evo ja samo želim reći da mi kao saborski zastupnici moramo dakle argumentirano govoriti. A mi možemo govoriti samo o ovim podacima koje imamo ovdje u ovom izvješću. Svjesni smo da svaka jedna tako paušalna ocjena pogotovo na tržištu kapitala i tržištu novca može imati baš negativne posljedice na financijsko tržište, a samim tim i rasna gospodarstva. Zbog toga je jako dobro kada se mi ovdje baš koncentriramo na ovo izvješće od prve do šest mjeseci. Jer kažem, prate nas i gospodarstvenici i nekad naše nečije ili proizvoljno mišljenje prihvate ozbiljno, a to nekad i ne bude dobro. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Ministarstva financija i Hrvatske narodne banke. Naime već se vodi polemika oko toga o kojem izvješću raspravljamo, o kojim makroekonomskim podacima itd. No, neovisno o tome što je izvješće doista sačinjeno za prvu polovicu godine 2007. i što na nekim mjestima imamo i podatke do 11. mjeseca 2007. mislim da ne možemo ignorirati činjenicu da je Hrvatski sabor usvojio Državni proračun za 2008., da smo taj proračun usvajali na temelju makroekonomskih pokazatelja za cijelu 2007. godinu i da isto tako raspravljajući o ovom izvješću neovisno što je ono za određeno razdoblje u prošloj godini, ne možemo ignorirati činjenicu da se posebice u drugoj polovici 2007. godine i početkom 2008. da su se počele događati na globalnom tržištu određene promjene, određeni događaji, određeni problemi, krize itd. koje su sigurno bitno utjecale i na ekonomije u okružju, ali jasno i na hrvatsko gospodarstvo. Tako da izvješće možda se čini u nekim trenucima nekonzistentno, ali ja mislim da je dobro da sve ono što se događalo do dana njegovog usvajanja pa evo računajući ovo dok nije došao u Sabor, da u njemu stoji. Naime, od ovih problema od ovih promjena, krajem 2007. početak 2008. godine i ono što je bitno utjecalo i što će determinirati i našu monetarnu i fiskalnu politiku rekao bih 2008. ali sigurno i u narednom razdoblju je porast cijena sirove nafte na svjetskim tržištima, energetska kriza, isto tako porast cijena prehrambenih proizvoda i sirovina prehrambene industrije i tu posebno možemo govoriti o utjecaju u Republici Hrvatskoj jer znamo da upravo značajan udio u rashodima domaćinstava ima prehrana. Isto tako financijske turbulencije na bankarskom tržištu Sjedinjenih Američkih Država što ovako izgleda prostorno daleko, međutim itekako ima utjecaj na globalnu visinu kamata, cijenu novca i uopće bankarski sustav. Zatim tu je porast inflacije i kamatnih stopa u EU zoni, što sigurno utječe i na cijenu novca i na visinu kamata ali isto tako i na razinu investicija. Također kao neizravan utjecaj to je usporavanje gospodarskog rasta u zemljama koji su nam najznačajniji vanjskotrgovinski partneri. Prema tome sve su to kretanja koja sigurno značajno i bitno utječu i na monetarnu i na fiskalnu politiku. Upravo zbog takve situacije, upravo zbog takvog okružja u kojem se nalazimo, u kojem se nalazi hrvatsko gospodarstvo, važno je reći da je nužno očuvati makroekonomsku stabilnost i poticati gospodarski rast i to onaj održivi gospodarski rast. To je važno zbog nas, zbog našega gospodarstva, to je važno zbog ulagača u Republiku Hrvatsku, ali to je važno i zbog ove situacije u kojoj se nalazi Republika Hrvatska, dakle kao zemlja koja pregovara, koja ulazi u asocijacije i sam taj ulazak i naša pripremljenost itd. isto se temelji dakle na makroekonomskoj stabilnosti. Ja bih samo podsjetio vezano za proračun i za onaj prvi dio one fiskalne politike, dakle da proračun kojeg smo usvojili je vrlo realan, on realno procjenjuje rast BDP-a u 2008. od 4,5% i ono što je važno da ta fiskalna politika ide u smjeru promocije štedljivosti države. Tu prije svega mislim na onaj deficit opće države od 2,3% GDP-a i činjenice da prvi puta proračun ima primarni suficit, dakle po prvi puta država pokriva svoju potrošnju iz prihoda i negdje oko milijardu kuna još je ostalo i za otplatu dugova. Naime, danas u Republici Hrvatskoj i na razini struke raspravlja se pa ima i onih koji zagovaraju da bi se Republika Hrvatska trebala snažnije zaduživati i da bito zaduživanje trebalo ići u korist povećanja potrošnje, ali one investicijske, dakle u poduzeća, nove investicije itd. No, smatram da upravo u uvjetima procijenjene inflacije za 2008. godinu, dakle ovih 5,2% i isto tako imajući u vidu ovo neizvjesno globalno okružje i ova kretanja pa i uzimajući u obzir i postojeću energetsku krizu da proračun mora biti na tragu obuzdavanja državne potrošnje i još jače kontrole rashoda i smanjenja deficita. To je ono što bi trebalo ostaviti više prostora za generiranje rasta u privatnom sektoru, dakle sektoru koji bi trebao s druge strane opet generirati gospodarski rast i novo zapošljavanje. Zašto ovo govorim? Ovakva fiskalna politika traži potporu i u monetarnoj politici, dakle u mjerama Hrvatske narodne banke. Naime ono što su naša očekivanja, a to je da monetarna politika Hrvatske narodne banke bude restriktivna posebice u rastu plasmana kredita i isto tako da bude restriktivna oko inozemnog zaduživanja banaka. Dakle potrebno je koristiti sve mehanizme monetarne politike koji bi smanjili kreditnu ekspanziju, koji bi smanjili plasman kredita posebice u onu potrošnju, onu osobnu potrošnju. Ne znam možemo tu govoriti i o automobilima itd., dakle onu potrošnju koja nije uključena u stvaranje novih vrijednosti i koja nije u funkciji povećanja proizvodnje jer takva situacija sigurno da nije dobra za hrvatsko gospodarstvo. Isto tako treba kontinuirano raditi neovisno o ovim već donešenim mjerama na smanjenje inozemnog duga kao jednog od velikih problema hrvatskoga gospodarstva. Jer povećanje toga vanjskog duga može ići u dva smjera. Jedan je da imamo povećanje inflacije, a drugi je da imamo generirani i dugotrajno povećanje uvoza. Prema tome mjere Hrvatske narodne banke, mjere monetarne politike moraju prije svega raditi restriktivno, dakle oko rasta kreditne ekspanzije, rasta plasmana i s druge strane oko smanjenja zaduživanja banaka u inozemstvu. Jer i jedno i drugo je opasno. S jedne strane inflacija s druge strane mogućnost generiranja i povećanja uvoza. Također bilo je ovdje priče o politici tečaja. Naša monetarna politika mora biti i dalje usmjerena na očuvanje stabilnosti tečaja i obranu od tečaja od deprecijacije upravo da bi se ublažili inflacijski učinci. Prema tome, ja sam za očuvanje stabilnosti tečaja i mislim da u ovom trenutku pa i ovo što je rekao viceguverner, dakle oko stanja naših depozita i uopće stabilnosti financijskog sustava da je to itekako nužno. Vezano za vanjski dug. Vanjski dug, tu se svi pretpostavljam slažemo, da je veliki problem hrvatskog gospodarstva i da je dobro što se događa da se taj dug kontinuirano usporava. Međutim, on je još uvijek ogroman, on je još uvijek velik, dakle 32 milijarde su u igri. Ono što ohrabruje da je mjerama monetarne politike pa i fiskalne politike, dakle da imamo usporavanje toga vanjskog duga i da je udio države i da je udio banaka u proteklom razdoblju smanjen sa nekakvih 23,3 u ukupnom dugu, smanjen je na 20,6., dakle, udio države. I isto tako imamo smanjenje kod banaka sa 34 na 27,6%. I zato su važne bile ove mjere kojima je Hrvatska narodna banka ograničila obvezne pričuve od 55%, čime su poskupljena sredstva pribavljena na osnovi inozemnog zaduživanja poslovnih banaka. I drugo, to je ova Odluka o upisu obvezničkih blagajničkih zapisa radi usporavanja godišnjeg rasta plasmana banaka. Mi imamo podatak da je uvođenjem tih mjera vanjski dug banaka smanjen u prvih jedanaest mjeseci za 1,4 milijarde eura. Međutim, nije samo pitanje smanjenja vanjskoga duga. Što se tiče zaduživanja banaka još je važniji efekat jer je ta restriktivna monetarna politika prisilila banke da potiču štednju naših građana, da kompenziraju izvore novca koje ne mogu dobiti na inozemnom tržištu, da ih rješavaju ovdje u Republici Hrvatskoj, pa tako imamo povećanje … [[Govornik se ne razumije.]] za 14 milijardi u tome proteklom razdoblju. I na kraju bi samo kazao da ove mjere koje su uvedene, da bi trebalo donekle preispitati jesu li one dovoljne efikasne i da li možda postoje u odnosu na ove konzervativne metode i druge metode monetarne politike s kojima bi ograničili zaduživanje, jer vidjeli smo da smo u odnosu na državu i banke imali značajno i prekomjerno zaduživanje ostalih sektora, posebno ovog komparativnog sektora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Miroslav Škoro.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo, kolege zastupnici! Kada je govorio kolega Kovačević oko inozemnog duga, naime evidentno je iz ovog izvješća da je godišnji rast inozemnog duga bio tijekom prve polovine 2007. godine nešto blaži kao što stoji ovdje nego u prethodnoj godini, dakle usporio se sa 13,4% na kraju 2006. na 11,2% na kraju lipnja 2007. godine. I stoji da se to usporavanje u cijelosti može zahvaliti padu inozemnog duga poslovnih banaka. A međutim u isto vrijeme, što kolega Kovačević nije naveo u svom izlaganju s čijem se izlaganjem u krajnjoj liniji potpuno slažem, je činjenica da su u prvoj polovini 2007. godine inozemni dug poduzeća dakle ostali domaći sektori uključujući izravno ulaganje poduzeća, da je rast po prosječnoj godišnjoj stopi od 31,7%, dok je taj postotak u istom razdoblju 2006. godine iznosio 22,9%, iz čega proizlazi da se poduzeća sve intenzivnije zadužuju ne samo kod poslovnih banaka u inozemstvu, nego i kod svojih vlasničkih povezanih poduzeća pa je to još jedna od stvari na koju treba ukazati kada se provodi monetarna politika, jer taj dug raste bez obzira na činjenicu gdje se zadužuju subjekti.
Zahvaljujem. I sljedeći je uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče, predstavnici Hrvatske narodne banke, Ministarstvo financija, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Polugodišnje Izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine načinjeno u skladu sa člankom 58. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci, a prema kojem Hrvatska narodna banka najmanje dva puta godišnje informira Hrvatski sabor o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. U izvješću je dan prikaz gospodarske aktivnosti tržišta rada, kretanja cijena i tečaja od monetarne politike, novčanih kretanja, tržišta novca i kapitala, međunarodnih transakcija, državnih financija te pokazatelja poslovanja bankarskih institucija kao i rezultat rada Hrvatske narodne banke iskazan kroz financijska izvješća HNB-a na dan 31. lipnja 2007. godine. Sve je to sastavni dio predmetnog izvješća. Smatram da je bitno istaknuti da je sukladno podacima iz financijskog izvješća Hrvatske narodne banke na dan 31. lipnja 2007. godine, Hrvatska narodna banka ostvarila prema iskazanom računu dobiti i gubitka višak prihoda nad rashodima u iznosu većem od 456 milijuna kuna. Koliko god da se ovo polugodišnje izvješće može pohvaliti zbog metodologije izrade velikog broja informacija koje sadrži, toliko se isto može konstatirati da ovo izvješće u ovom trenutku u Hrvatskoj nije previše aktualno. Svi znamo da je u prvoj polovici protekle 2007. godine stanje na području gospodarskih aktivnosti mjereno pokazateljima gospodarskog rasta bilo zadovoljavajuće i više nego dobro sa pozitivnim refleksijama i na tržište rada kroz daljnje povećanje zaposlenosti i kontinuirano smanjenje nezaposlenosti. Također i tržište novca kao i tržište kapitala doživljavalo je dalji rast aktivnosti. Inflacija nije pokazivala nepredviđena kretanja. Sve to je pratio više nego očekivani realni rast bruto domaćeg proizvoda sa stopom od 6,8% koje je ostvareno u promatranom prvom polugodištu, što je znatno veća stopa nego u istom razdoblju prethodne dvije godine. Najznačajniji pokazatelji su upravo stopa nezaposlenosti koja je u promatranom razdoblju smanjena sa 16,7% na 16,1%. Godišnja stopa inflacije sa dva cijela posto na kraju 2006. godine prosinca 1,9%, na kraju drugog tromjesečja znači polugodište 2007. godine. Inflacija u prvih šest mjeseci 2007. godine porasla sa 2,3% od prosinca 2006. godine na samo 2,4% ili za 0,1% u promatranom razdoblju. Sve u svemu ukupni pokazatelji kakvi se samo mogu poželjeti koji nažalost nisu zadržani tijekom cijele 2007. godine. Kako smo čuli od izvjestitelja u osvrt i na drugu polovicu 2007. godine što nije predmet izvješća gdje su istaknuti osnovni razlozi za negativnu promjenu pokazatelja posebno su mi posebno zanimljivi uzroci rasta cijena koji su navedeni. Kao dva osnovna razloga, rast cijena na tržištu energenata i rast cijena na tržištu prehrambenih proizvoda. Sigurno je da se upravo tim problemima bavimo evo već od početka 2008. godine. Nažalost, nitko nije mogao predvidjeti ovakva kretanja. Također takva predviđanja nisu vidljiva ni u ovom polugodišnjem izvješću i zasigurno da će trebati uložiti puno truda i od strane Hrvatske narodne banke i Vlade Republike Hrvatske tj. resornih ministarstava da se kretanje cijena inflacija, kreditne aktivnosti, planirana stopa rasta bruto domaćeg proizvoda zadrže u planiranim vrijednostima tijekom 2008. godine. Upravo zbog svega ovoga i aktualnog trenutka u Hrvatskoj pokazuje se da ovo polugodišnje izvješće za prvo polugodište 2007. godine dolazi sa određenim zakašnjenjem i da nije aktuelno. O tome svjedoči samo izlaganje izvjestitelja i sudionika dosadašnje rasprave te će zasigurno biti zanimljivije izvješće za cijelu 2007. godinu s očekivanim projekcijama i prognozama za 2008. godinu i naredna razdoblja, naravno ako se u nekom primjerenom vremenu a to je do polovice tekuće godine pojavi na dnevnom redu Sabora jer što kasnije ga dobijemo to će i ono samo po sebi biti manje aktualno, imat će manju vrijednost i za nas i za hrvatsku financijsku gospodarsku scenu. I na kraju, u potpunosti podržavam stavove kolege Marića. Smatram da to nije atak na autonomiju i nezavisnost rada Hrvatske narodne banke nego sugestije za rješenje problema i poboljšanje rada. Posebno je zanimljiva konstatacija o pretpostavci da se kunska i devizna obvezna pričuva poslovnih banaka kod Hrvatske narodne banke smanji za 50% a što bi i dalje bilo znatno viša stopa nego u ostalim europskim zemljama. U tom slučaju bi se na hrvatskom tržištu kapitala u kratkom vremenu našlo više od 20 milijardi kuna. To bi zasigurno izazvalo pozitivan gospodarski efekt no ubrzani gospodarski rast, smanjenje kamate odnosno smanjenje cijene kapitala. O tome treba u skoroj budućnosti razmisliti ozbiljno jer je činjenica da se Hrvatska približava članstvu u Europskoj uniji i neće biti previše vremena za dugoročno smanjivanje stope obvezne rezerve, njeno usklađenje na 2% koliko je propisano za zemlje članice Europske unije. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ne bih se mogao složiti sa svojim kolegom gospodinom Huškom koji pokušava reći da nije bilo naznaka u prošloj godini o teškoćama i promjenama u gospodarskoj politici Europe i svijeta i da jednostavno nitko nije mogao predvidjeti ono što će se događati u drugoj polovici 2007. godine. Sam guverner Narodne banke je na vrijeme upozoravao da se itekako mora ozbiljno od strane fiskalne politike razmotriti mogućnost povećanja cijene energenata, povećanja cijene hrane ili bolje rečeno problem koji će se nazvati inflacija. Već dvije godine Europa se ozbiljno bavi problemom energetike a u Hrvatskoj aktualna vlast nije vodila odgovornu politiku prema izvorima energetike, izvore energije da bi bili odgovorni u dijelu korištenja vlastitih izvora energije. Cijena nafte od 100 dolara po barelu to je priča koja se u svijetu ja bih rekao raspravlja već dobrih godinu dana ili godinu i pol s obzirom da je ta tema negdje krajem 2006. se pojavila. Prema tome, bilo je jako puno naznaka nažalost odgovora aktuelne vlasti i nositelja fiskalne politike na te teme nije bilo. S obzirom da se vrlo često pokušava govoriti da ovo izvješće govori o šestom mjesecu i da možda nije trebalo govoriti od strane izvjestitelja o toj drugoj polovici onda moramo shvatiti s obzirom da tako kasno raspravljamo o ovom izvješću evidentno je da se moralo dogovoriti danas itekako voditi polemika i rasprava oko rezultata u dijelu druge polovice 2007. godine a od strane monetarne vlasti.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. U jednom dijelu se mogu složiti sa kolegom Linićem vezano za ovaj drugi dio da sa zakašnjenjem raspravljamo o ovom izvješću jer da u njemu i postoje određeni alarmantni i bilo kakvi pozitivni ili negativni pokazatelji ili naznake godinu dana nakon tih događanja raspravljati o tome i donositi nekakve zaključke stvarno bi bilo besmisleno. Sa prvim djelom replike ne mogu se složiti jer smatram i znam jer pratim takva događanja da je Vlada Republike Hrvatske poduzela sve pogotovo na području energetike, na području osiguranja alternativnih izvora energije gdje stvarno pratimo i zadatke koje nam je propisala Europska unija kao zemlji koja je u predpristupnoj fazi ulaska u Europsku uniju. Također posebnu pažnju posvećujemo radu Fonda za energetsku učinkovitost za koju smatram da je jedan od najvažnijih upravo fondova u Republici Hrvatskoj jer se bavi tom posebnom osjetljivom i značajnom materijom a kad uzmete ove pretpostavke i procjene rasta cijena, događanja na tržištu i prehrambenih proizvoda, područja energetike, financijskom tržištu najbolje vam govori o tome kakve su procjene bile i stručnjaka i burzovnih mešetara i svih ostalih aktivista na području gospodarstva i financija da nitko nije predviđao prije godinu dana ovakav kraj 2007. godine početak 2008. godine. Nigdje nijedna takva pretpostavka se nije mogla čuti. Pretpostavke o očekivanom rastu energenata da i od samog guvernera gospodina Rohatinskog i od predstavnika Vlade Republike Hrvatske ali zasigurno ne u mjeri, ne u postotku, ne u iznosu koji se dogodio krajem 2007. godine i nastavlja se nažalost i u 2008. godini. Hvala.
Zahvaljujem. I druga replika uvaženi zastupnik Boris Matković.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Ja bih se za razliku od kolege Linića ipak dobrim djelom složio sa izlaganjem gospodina Huške i onih koji su na pravcu dobrog i pozitivnog razvoja odnosno pokazatelja razvoja. Malo prije sam nešto rekao vezano za dakle izvoz, izvoznu politiku koja pokazuje dakle taj pozitivan trend pokazatelja. Isto tu bih kazao nešto i u odnosu na uvoz odnosno pozitivni pokazatelji ukupnog hrvatskog robnog uvoza u prvih osam mjeseci pokazuju da nisu zabilježene neke znakovitije promjene u odnosu na razdoblje 2006. godine a to je ipak znakovit pokazatelj što se može vidjeti jasno iz toga da se nastavilo u smislu dakle, onoga što se odnosi najviše na, uvoz zemalja, razvijenih, Europe i to prvenstveno Italije i Njemačke, a od ovih u razvoju to je najviše iz Kine. Dakle, te prvenstveno treba napomenuti i ovo što se odnosi na zemlje iz regije bliže, a to je Bosna i Hercegovina, Srbija i Crna Gora. No, ono što je bit svega jeste da je bilo dakako, je li, nije bilo većih promjena, to znači da imamo jedan pozitivan pokazatelj, jasno. I mi ćemo iz Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj Prijedlog izvješća.
Zahvaljujem. Idemo sa raspravom dalje. Uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Hrvatske narodne banke. Pa evo, ja bih se priklonio ipak onim komentarima i raspravama koje naglašavaju potrebu aktualnosti Izvješća. Raspravljati danas u Hrvatskom saboru, o Izvješću koje je staro 6, 7, 8 mjeseci, s obzirom na sve one važne promjene koje su se dogodile u svjetskom gospodarstvu, u Hrvatskoj, bilo bi nužno i potrebno. Na kraju rečeno je jasno, Izvješće Hrvatska narodna banka daje Hrvatskom saboru najmanje dva puta godišnje. To u svakom slučaju ne znači, ako postoje opravdani razlozi potrebe da se to ne može napraviti 3, 4 ili više puta. Mislim da su se stvorili uvjeti da je ovo Izvješće trebalo biti ažurirano i da je trebalo naglasiti neke elemente koji su već danas evidentni i bitno mijenjaju makroekonomsku sliku i projekciju rasta GDP-a u Hrvatskoj. Isto tako mnogobrojni elementi ukazuju na određene promjene na razini svjetskog gospodarstva. Zaista razgovarati isključivo o onome što je bilo s obzirom na ovakve promjene, ja bih rekao u najmanju ruku nije dio aktivne politike i ograničava nas u našim horizontima da gledamo dalje, da sprječavamo probleme na vrijeme odgovarajućim aktivnim ili kako se to kaže danas proaktivnim politikama. Ne samo onima koje stoje na raspoloženju Hrvatskoj narodnoj banci, nego svim instrumentima kojima se mogu kompenzirati negativni efekti koji nažalost ugrožavaju neke performanse za koje bi željeli da budu konstanta hrvatskog gospodarstva i hrvatskog društva u cjelini. Ako ne bi imali tu sposobnost, onda bi se dogodilo da dobar dio izvješća koje razne institucije dostavljaju Hrvatskom saboru imaju samo formalni karakter. I to mislim da nije dopustivo i to nema smisla. Itekako važnije institucije hrvatskog društva, a u ove protekle četiri godine imao sam prilike vidjeti da doživljavaju podnošenje izvješća Hrvatskom saboru zaista na puno više formalan način nego na suštinski način koji treba potaknuti rasprave, analize, u traženju bez obzira na karakter, Hrvatskog sabora kao političke institucije, zakonodavne institucije, traženju onih rješenja koja bi mogla biti na tragu, ja bih rekao, optimalne politike koja treba garantirati bolju kvalitetu života, veću makroekonomsku stabilnost Republike Hrvatske, u ovim prostorima, ne samo krize u svjetskom gospodarstvu iz različitih razloga, nego i u ovim turbulentnim, političko sigurnosnim prostorima o čemu smo malo prije razgovarali, nešto rekli. Evo, ja bih možda počeo sa ovim vašim uvjetom koji zaslužuje možda dodatni osvrt. Snažni, realni rast svjetskog gospodarstva nastavio se u prvoj polovici 2007. godine kada je stopa rasta GDP-a prešla preko 5%, World economic outlok 2007. listopad. Tome rastu i nadalje najviše pridonose zemlje sa tržištima u nastojanju, te zemlje u razvoju koje predvodi Kina sa godišnjim rastom većim od 11%. A snažna ekonomska zavisnost, odnosno ekonomska aktivnost zabilježena je u Indiji od 9%, te u Rusiji gotovo 8%. Te države karakteriziraju visoke stope rasta ne samo na nacionalnoj razini nego njihov doprinos svjetskom gospodarstvu zaista rezultirao je ovim stopama od 5%. Ali te države su i generatori određenih problema. Samo neke bih želio naglasiti. Snažni gospodarski rast u Kini prije svega uvjetovao je daleko veći rast potrošnje i potražnje, ne samo za energentima, naftom, plinom nego i drugim sirovinama, čeliku, aluminijem itd.. Te države definitivno svojom veličinom utječu na stabilnost svjetskog gospodarstva. Indija ima itekako veliki doprinos u tom gospodarskom rastu. Danas ujutro smo govorili malo o informacijsko komunikacijskim tehnologijama. Istaknuti ću sljedeću činjenicu. Indija producira 250 tisuća inženjera godišnje, od kojih je nekoliko desetaka tisuća vrhunskih inženjera ja bih rekao, možda najboljih, najkvalitetnijih i njihov doprinos razvoju svjetskog informacijskog tržišta rastu svjetskog gospodarstva itekako nije zanemariv. Rusija sa 8% rasta, ima itekako veliki impact faktor na sve ono o čemu govorimo. Nažalost, njena restriktivna energetska politika u uvjetima rasta potražnje i potrošnje, danas je karakterizirana pod investiranošću. I jedan od razloga rasta vrtoglavog cijena nafte i plina, posebno nafte, između ostaloga je rast potrošnje i potražnje, prije svega u ovim velikim ekonomijama, ali ja bih rekao i ograničene investicije koje imaju za cilj politiku održavanja kontrolabilnih zaliha. To, ti elementi svakako s obzirom na porast cijene nafte, imaju itekako veliku refleksiju na sve ono što se dešava u hrvatskom gospodarstvu, imaju veliki efekt na projekcije gospodarskog rasta u Republici Hrvatskoj, rasta GDP-a i na mnoge druge važne makroekonomske parametre. Dalje. Ono što mislim da zaslužuje isto tako pažnju. Rekli ste u uvodnom dijelu vašeg izlaganja, euro zona. U euro zoni je u prvoj polovini 2007. godine zabilježen stabilan i relativno snažni gospodarski rast. Glavni pokretač rasta GDP-a bio je i nadalje rast investicija, to posebno naglašavam, rast investicija, a pozitivan doprinos dali su i neto izvoz. Investicije i izvoz ne mogu se gledati odvojeno i to je ja bih rekao jedan važan parametar koji bi na neki način u jednoj kvalitetnijoj analitici onoga što bi možda trebalo dati u ovom izvješću ukazao na ono što bi trebalo karakterizirati hrvatsko gospodarstvo, rast investicija ali i rast izvoza. Jedno bez drugoga, a to smo imali prilike slušati ovdje je neprihvatljiva, rizična i opasna politika. I zbog toga zaista podržavam jednu konzervativnu politiku jer povećanje deficita državnog proračuna sa potencijalom gospodarstva koji nije impresivan u smislu konkurentnosti na izazovnim svjetskim tržištima je nešto o čemu treba voditi računa. Svakako, vidim da, vi ste mi nešto ubrzali može biti, i rekao bih ovo, preskočio bih neke dijelove izlaganja, zadržao bih se slijedeće na cilju. Koji je eksplicitni cilj Hrvatske narodne banke. Ako je kao što je rečeno politika stabilnosti cijena jedini cilj onda bih vrlo jednostavno komentirao to nije dovoljno sveobuhvatan, to nije dovoljno cjelovit cilj i mislim da bi taj cilj trebalo ipak malo redefinirati i uključiti u njega neke druge elemente koji su važni za rast, razvoj i dugoročnu makro ekonomsku stabilnost. Elementi upravljanja tim procesima, monetarna politika svakako vaša nadležnost, gospodarska politika, socijalna politika, izvozna politika, fiskalna politika u jednom dobro dizajniranom sustavu upravljanja sukladno definiranoj funkciji cilja nemoguće je ostvariti postavljene ciljeve sa ograničenim elementima upravljanja. I zbog toga mislim da o tome treba voditi računa. I na kraju zaključak. Nedopustivo je, u svemu onome što sam do sada rekao ne morate se sa mnom složiti, ali napraviti izvješće Hrvatske narodne banke Hrvatskom saboru bez zaključka ipak je ja bih rekao neodgovorno prema instituciji Hrvatskog sabora. Ne imati izvješće sa zaključkom dokazuje upravo ono što sam rekao nedostatak osjećaja za cilj, nedostatak osjećaja za elemente koji stoje na raspoloženju kako bi se upravljalo postavljenim ciljevima. Dokument bez zaključka je dokument kojim se daje ocjena koja znači dorada na svakom fakultetu, na svakom ozbiljnom poslu to je važna opservacija.
Hvala. Imamo jednu repliku. Gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Kratko bih dao svoj komentar vezano za restriktivnu, konzervativnu politiku, a vezano za proračun, deficit državnog proračuna. Sami vidimo da je problem velik uvoz, da je problem mali izvoz, da je problem energetika. Gradnja vagona za teretni kargo promet u željeznici, gradnja lokomotiva za putnički ili teretni promet, gradnja ili modernizacija dviju rafinerija, gradnja hidro elektrana nije pitanje državnog proračuna, nije pitanje deficita državnog proračuna. To su tržne kategorije. To su kompletno strukturne promjene koje smo obavili u željeznici i u INA-i, u HEP-u ne do kraja ali HEP također nije na državnom proračunu. I onda je tu odgovor vrlo jednostavan. U ime Hrvatske države imamo lošeg upravljača, lošeg gospodara, jer jednostavno nema tih investicija, a te investicije pokreću masu hrvatske industrije. I to je problem i nemojmo slati poruke da su to problem državnih deficita. Ne, to je problem neodgovornog upravljanja najvećim hrvatskim vrijednostima i zato imamo uvoz energetike umjesto izvoz, zato nemamo razvoja i modernizacije željeznica i zato nemamo niti proizvodnje struje niti modernih rafinerija. Da smo to riješili naši bi vanjsko-trgovački odnosi bili sasvim drugo. Naši bi jednostavno i podaci o gospodarskom rastu bili nešto drugo.
Odgovor na repliku gospodin Ćosić.
Ja ipak moram reći poštovani gospodine Linić da sam ja iznenađen razinom nerazumijevanja suštine problema. Investicije ne znače nužno gospodarski rast. U svakoj državi, u svakoj tvrtci, u svakoj obitelji postoje ograničeni potencijali zaduživanja i investiranja. Prema tome, to isto postoji u Hrvatskoj državi i u HEP-u i u drugim tvrtkama. Stvara se iluzija da koncentracijama investicija bez kontrole kakva je efektivnost tih investicija, kakva je isplativost tih investicija, kakav je potencijal tih investicija u smislu povrata uloženih sredstava takva politika je vrlo opasna i može dovesti Republiku Hrvatsku na žalost u onu poziciju u kojoj su se našle države koje nisu dovoljno profesionalno i stručno razmišljale. Mi možemo ovdje politički raspravljati, ali u svakom slučaju budite sigurni da oni koji to bolje razumiju nego vi i ja ne rade u razvijenim i ozbiljnim državama Europske unije takve elementarne makroekonomske investicijske greške. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege predstavnici Hrvatske narodne banke i Ministarstva financija. U polugodišnjem Izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine objavljeno je mnoštvo podataka iz makro ekonomskog okruženja kojima je dan prikaz monetarne politike, novčanih kretanja, državnih financija, tržišta novca i kapitala. Ali i o temeljnim pokazateljima poslovanja Hrvatske narodne banke. U izvješću je čini mi se malo previše općenitih …/Govornik se isključio i ponovo uključio./… Netko je izgasio. Državni zavod za statistiku, Financijska agencija, Ekonomski institut u Zagrebu, Zbornik hrvatskog društva ekonomista i mnogi drugi, a premalo pokazatelja o radu Hrvatske narodne banke. Naravno da su iskazani osnovni pokazatelji uspješnosti poslovanja Hrvatske narodne banke kroz financijska izvješća, bilanca stanja na dan 30.6.2008. godine iz koje se iščitavaju podaci o imovini, kapitalu Hrvatske narodne banke. U bilješkama uz financijska izvješća dani su i podaci o troškovima poslovanja, ali bez strukture troškova. Nejasno je zašto u polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine ima mnogo mjesta i podataka iz trećeg kvartala o kojima je bilo danas puno govora, koji nisu posebno iskazani već se isprepliću sa podacima iz prvog polugodišta 2007. godine te neusklađenosti podataka u izvještajnom razdoblju, iz izvještajnog razdoblja trećeg kvartala čitatelja dodatno zbunjuje i otežava mu cjelovito sagledavanje ovoga izvješća. Uočljiv je i nedostatak cjelovitog objašnjenja politike fiksnog tečaja, stimuliranje inozemnog zaduživanja i poticanja potrošnje, ali i nedostatak podataka o izravnoj kontroli poslovnih banaka. Međutim budući da se radi o polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke koje Sabor Republike Hrvatske samo prima na znanje, podržavam prihvaćanje zaključaka o primanju na znanje izvješća o radu Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine viceguverneru i predstavnici Hrvatske narodne banke. Ja bih svoje izlaganje na ovu temu započeo sa zapravo jednim osvrtom na jednu konstataciju koja je ovdje izrečena u ime jednog kluba i ne utvarajući, ne umišljajući sebi kako sam stručnjak u ovoj problematici, iznio bih nekoliko stavova koje mislim da su prvenstveno od interesa za, ako se to tako može reći pod navodnicima "obične ljude", tj. za javnost. Netko je ovdje kazao kako ne znam klub HDZ-a odnosno Vlada na određeni način želi umanjiti neovisnost Hrvatske narodne banke. Iz čega je to iščitano? Stvarno me zanima iz čega je to iščitano? Odakle? I ja bih postavio pitanje – zašto? Osobito ako se uzme u obzir da svaka izjava pa i ona dana u ovom Saboru se može koristiti ako netko hoće kao izvor između ostaloga i protiv interesa Republike Hrvatske. Prema tome ja mislim da zapravo ta izjava naprosto nema mjesta. Prema Ustavu Hrvatska narodna banka je središnja banka i odgovorna je za stabilnost valute i opću likvidnost plaćanja u inozemstvu i zemlji, samostalna institucija. Međutim ona odgovara na svoj način Hrvatskom saboru, dakle nama zastupnicima. I ja vjerujem da se gospodin viceguverner dobro osjeća u ovom Saboru i ja se osjećam stvarno dobro kada slušam njegovo izlaganje, ali i izlaganje drugih, međutim dakako da se ne slažem sa svim stavovima. Hrvatska narodna banka ima i statut koji potvrđuje Hrvatski sabor, prema tome itekako Hrvatski sabor ima što reći, iako nekada ta izlaganja ne moraju biti uvijek i kao što sam malo prije kazao, od onih koji posve razumiju ovu problematiku. Hrvatska narodna banka podupire gospodarsku politiku RH, tako stoji tamo u vašim ciljevima ja mislim i kaže, djeluje u skladu s načelima otvorenog gospodarstva i slobodne konkurencije. Prema tome Hrvatska narodna banka i hrvatska Vlada rade isti posao, rade na istome. I mi ovdje također to radimo. Kada sam govorio kako, zapravo kada ovdje govorimo kako je svaka riječ izgovorena vrlo važna i kako zapravo govorimo i sebi i svojim kolegama, ali i javnosti. Ja mislim da je vrlo važno zbog toga što se toliko puta već do sada ja bih kazao na određeni način politikanstvom služilo i govorilo o stanju ovog časa u monetarnoj politici, ali općenito u gospodarstvu u Hrvatskoj. Ja bih kazao što zapravo Hrvatska narodna banka kao neovisna institucija kaže o nekim elementima, a da ne bih parafrazirao doslovno ću citirati iz uvoda neke činjenice. Tako između ostaloga ovdje stoji da je godišnja stopa realnog rasta bruto domaćeg proizvoda od 6,8% ostvarenog u prvom polugodištu 2007. godine znatno veća od stope u istom razdoblju protekle godine. Prema tome to je jedna dobra vijest. To je jedna optimistična vijest i ja je pozdravljam. Zatim sljedeći navod, visok i stabilan rast gospodarske aktivnosti rezultirao je pozitivnim trendovima na tržištu rada. Tako je u prvih devet mjeseci zabilježeno smanjenje razine stope registrirane nezaposlenosti te je nastavljen trend rasta ukupne zaposlenosti. Dakle to su konstatacije ne Ivana Bagarića niti bilo koga ovdje od nas pojedinaca nego neovisne institucije Hrvatske narodne banke. Također ukupno gledajući kaže stopa registrirane nezaposlenosti se smanjuje za 16,7% koliko je zabilježeno u prosincu 2006. na 14,1 u rujnu 2007. Razdoblje od siječnja do lipnja, ali i početkom drugog dijela 2007. obilježen je godišnji realan rast bruto plaća. Također jedna konstatacija koja doista budi optimizam. Već na trećoj stranici vrlo kratko. Za razliku od privremenih uneravnoteženja na tržištu novca, kretanje na tržištu kapitala u prvom su polugodištu 2007. bila pozitivna tako je u tom razdoblju zabilježen najveći polugodišnji promet dionica uz znatno povećanje broja transakcija te najviša vrijednost burzovnog indeksa "crobeksa". Iznimno snažnom rastu cijena dionica uz očekivani rast imovine investicionih ulagača i priljev rizičnog kapitala iz inozemstva uvelike je pridonio i porast zanimanja šire javnosti u izravna ulaganja u dionice na domaćem tržištu kapitala. Osim tržišta vlasnički vrijednosnih papira, dinamička kretanja obilježila su u prvih šest mjeseci 2007. na hrvatskom tržištu dužničkih vrijednosnih papira. Posebno značajan događaj za hrvatsko tržište kapitala bio je i konačan dovršetak procesa pripajanja Varaždinske burze Zagrebačkoj u ožujku 2007. godine. Konačno, godišnji rast inozemnog duga Republike Hrvatske usporio se u prvoj polovici 2007. godine na isto razdoblje 2006. godine ili zaključno, tijekom prvog polugodišta 2007. godine ostvarena su uglavnom pozitivna fiskalna kretanja kao rezultat snažnog rasta gospodarske aktivnosti zabilježen je visok godišnji rast prihoda 13,1% koji je bio dvostruko brži od rasta rashoda itd. To je slika jedne strane medalje. I to je nešto što ne možemo ignorirati. S druge strane, to je sve nešto što govori ja bi rekao o optimizmu i u korist optimizma ukupne gospodarske situacije u Republici Hrvatskoj i stabilnosti kako gospodarske tako i socijalne. S druge strane, sve ono što smo ovdje čuli, a što govori u korist onog dijela koji ne želimo, koji ne volimo, koji ne prihvaćamo i s kojim ćemo se nositi i mi ovdje nazočni predstavnici banke, a to je ta prijeteća inflacija itd. Također iz institucije ove ustanove a ne iz mog nekakvog proizvoljnog citata uredno stoji da je godišnja stopa inflacije potrošačkih cijena koja je na kraju 2006. iznosila 2,0% snizila se do kraja drugog tromjesječja na 1,9%, ali se u trećem tromjesečju njezini rast znatno ubrzao te je ona u rujnu dosegla 3,9%. Uz to zabilježeno je i ubrzanje rasta cijena, … [[Govornik se ne razumije.]] koje ulaze u košaricu za izračun temeljne inflacije pri čemu je najsnažniji dio doprinos rasta cijena kruha i proizvoda od žitarica, duhana, obuće te usluge čije se cijene slobodno formiraju na tržištu. Tijekom prvih 9. mjeseci ove godine došlo je do ubrzavanja godišnjeg rasta administrativno reguliranih cijena čemu je najviše pridonio rast cijena naftnih derivata. Uzrok tomu je povećanje cijena sirove nafte na svjetskom tržištu čije pritiske na rast domaćih cijena naftnih derivata donekle ublažila aprecijacija tečaja kune prema američkom dolaru kao i odluka Vlade Republike Hrvatske kojom su od svibnja ove godine smanjene trošarine na sve vrste bezolovnih motornih benzina. Prema tome, dakle u okruženju u kojem jesmo, u globalnom okruženju u kojem jesmo nositi nam je se skupa i Vladi i Hrvatskoj narodnoj banci ali i nama ovdje. Ovdje je ocjena koju smo čuli od gospodina viceguvernera da je hrvatski bankarni sustav stabilan je za mene vrlo važno. Ja je pozdravljam. Kao što je i kazao da će tečaj valute, tečaj kune biti i ubuduće stabilan. Zaključno. Protivno okruženju na kojeg ne možemo utjecati, ali uz jednu stručnu neovisnu ustanovu kakva je Hrvatska narodna banka i Vladu dakle i, ja bi rekao jedno suvlasje kada je u pitanju zajednički nastup, nastojanja i napori u očuvanju gospodarske i socijalne stabilnosti, ja zapravo na svoj način očitavam iz ovog izvješća i optimizam. Međutim, vračajući se na onu konstataciju kako zapravo konstatacijom Kluba zastupnika HDZ-a ili nekih zastupnika koji su iskazali ovdje i drugačiji stav o ovom izvješću, a na temelju naših ovlasti, sad ja zadržavam pravo biti u onoj mjeri i kritičan jer sam s tim poslanjem ovdje kao zastupnik, a ovdje nazočni predstavnici Hrvatske narodne banke su oni koji podnose izvješće nama i iz te pozicije dakako da možemo biti o nekim pitanjima ovdje suzdržani što ni najmanje ne utječe na neovisnost Hrvatske narodne banke. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite!
Pozdrav poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Čuli smo ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Predsjedniče, ja se ispričavam. Predsjedniče. Čuli smo o utjecaju, snažnom utjecaju hipotekarnih kredita u Americi na rast hrvatskog gospodarstva, o cijeni energenata. No, to je sve točno. No međutim, postoje neke činjenice. Činjenicu su da je ukupan vanjski dug Hrvatske što javan što privatan u četiri godine narastao za 40%. To je činjenica. Činjenica je da su zbog određene politike restriktivnog zaduživanja mnoga poduzeća o čemu je rekao i zastupnik Škoro nešto, otvorena prema zaduživanju vani. To je isto tako činjenica i fakt. Činjenica je da je velik dio tog zaduživanja zaduživanje zbog javne potrošnje. Općenito zbog potrošnje. Vi morate znat da je dobar dio gospodarskog rasta i u ovoj godini narastao zbog čega? Zbog isplata keša umirovljenicima. To je čisti novac koji je ušao u opticaj. To je novac za potrošnju. Dug je dobar ukoliko je investicijski, ukoliko se zadužujete da bi povratili investicije, da bi zaradili. No loš je, ukoliko je potrošački. Ono što se događa sada u Hrvatskoj je da Ministarstvo financija odnosno ministar daje naputke HNB-u. I to je legitimno. No međutim, moram upozorit kako to izgleda iz perspektive malog poduzeća? Šta se događa sa malim poduzećem? Ono nije u mogućnosti jer nije kreditno jako zadužit se u inozemstvu. Kamatne stope zbog te restriktivne politike su velike i mora se dosta nepovoljno zadužiti ovdje. S druge strane odgoda plaćanja koja je sad na snazi, a pogoduje velikim poduzećima ne pogoduje upravo malim poduzećima. I oni su zbog odgode plaćanja, zbog visokih kamatnih stopa, zbog te restriktivne politike u poziciji što? U konačnici povećati cijene svojih usluga. To se povećanje zove inflacija. S druge strane monetarna politika djelovanjem na tečaj kune restriktivno, a to znači jačanjem kune prema euru znači da izvoznik svoj proizvod vani mora prodavati skuplje. Ako ga mora prodavati skuplje to znači da je potražnja za tim proizvodom manja. Automatski je manja i proizvodnja ovdje u Hrvatskoj, manje je zapošljavanje, a to nosi i veći rizik. Taj rizik je isti onaj rizik u ovom dijelu u kojem sam govorio kod malih poduzeća. I što sad imamo kao konačne nus produkte i fakte? S jedne strane strane banke, banke u stranom vlasništvu imaju zabilježenu rekordnu dobit. I ona je rekordna u ovoj godini. S druge strane izvoznici su destimulirani i vanjsko trgovinska bilanca je najnegativnija, minus 13 milijardi. S druge strane, mala poduzeća ulaze u povećani rizik. Dakle, ne mogu snažno narasti u Hrvatskoj. I ja se pitam dakle, ministar, Ministarstvo financija koga sad štiti u ovom procesu, da li strane banke da ostvaruju dobit ili hrvatske izvoznike i male gospodarstvenike? Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite!
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege saborski zastupnici. Moji prethodnici su uglavnom u svojim raspravama govorili o makroekonomskim aspektima izvješća Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. godine. Ja ću malo biti konkretnija. Dakle, govorit ću o pokazateljima poslovanja bankarskog sustava u prvoj polovini 2007. kao jednom segmentu ovog integralnog izvješća za koje ću samo usput reći da je metodološki i koncepcijski izvrsno napravljeno. Dakle, sredinom 2007. bankarski sektor u Hrvatskoj činile su 33 banke i 5 štedionica. Ukupna aktiva odnosno imovina bankarskog sektora iznosila je 331 milijardu kuna od čega je 98% bila imovina poslovnih banaka a samo 2% imovina naprijed spomenutih pet stambenih štedionica. Prema veličini imamo šest velikih banaka, četiri srednje i dvadeset i tri male. Na ovih šest velikih banaka odnosi se 80% ukupne bankarske imovine, na četiri srednje 12% a na 23 male banke 8% bankarske imovine. Prema vlasništvu u većinskom domaćem vlasništvu imamo sedamnaest banaka a u većinskom stranom vlasništvu šesnaest banaka s tim da su svih šest velikih u stranom vlasništvu, tri su srednje u stranom vlasništvu i sedam malih. Na banke u većinskom domaćem vlasništvu odnosi se manje od 10% ukupne bankarske imovine dok se na banke u većinskom stranom vlasništvu odnosi preko 90% ukupne imovine banaka. A kako su poslovale banke u prvoj polovini 2007. godine? Banke su dakako iz dosadašnjih rasprava se to odlično vidjelo poslovale uspješno. Dobit prije oporezivanja iznosila je 2,5 milijarde kuna i bila je preko 20% veća nego u prvoj polovini 2006. godine. Dakle, s dobiti raspolažu vlasnici. A što od uspješnog poslovanja tih banaka ima Hrvatska država? Hrvatska država dobila je porez na dobit koji su banke uplatile u državni proračun u iznosu od 435 milijuna kuna odnosno dobit nakon oporezivanja tih banaka iznosi 2 milijarde kuna od čega čak 1,8 milijardi ili 87% otpada na velike banke. Od trideset i tri banke trideset i jedna banka je poslovala pozitivno dok su dvije banke iskazale negativan financijski rezultat, dakle gubitak u ukupnom iznosu od svega 20 milijuna kuna a riječ je o dvjema malim bankama čija aktiva čini tek 0,3% ukupne aktive svih banaka. Ali da ne bi govorili samo o suhoparnim brojkama udahnut ćemo im malo svakodnevnog hrvatskog života. Dakle, banke su poslovale vrlo uspješno, uspješno je poslovalo i hrvatsko gospodarstvo najbolje do sada od 1990. godine. Jednom riječju, profitirale su i banke i gospodarstvo. Kako se međutim u ovu uspješnu priču uklapaju hrvatski građani? Jesu li i oni profitirali što bi bilo zapravo logično i očekivano. Naime, od kuda percepcija da građani žive sve lošije, da im standard pada što nije u suglasju sa uspjehom i gospodarstva i banaka. Naime, iz strukture bankarske pasive vidljivo je da su najvažniji izvor financiranja banaka upravo depoziti stanovništva, oni čine više od polovine ukupnog bankarskog potencijala. Međutim, unatoč činjenici da su još uvijek najvažniji izvor bankarskog potencijala njihov značaj se iz godine u godinu smanjuje tako da je sredinom 2007. pao na najnižu razinu u posljednjih pet godina. On sada iznosi 52%, to je vidljivo iz ovog izvješća. Jedan od najvažnijih razloga tog smanjenja jest činjenica da hrvatski građani mijenjaju tradicionalne navike štednje i okreću se modernijim vidovima štednje poput ulaganja u vrijednosne papire i investicijske fondove i slično. Drugi jednako važan razlog smanjivanja zastupljenosti štednje građana u bankarskom potencijalu je dakako pad standarda većeg dijela stanovništva. Naime, prema podacima Hrvatske narodne banke na kraju 2007. hrvatski su građani imali u poslovnim bankama ušteđeno ukupno 124 milijarde kuna. I još 6 milijardi kuna imali su u štedionicama, 9 milijardi u osiguravajućim kućama, 21 milijardu u mirovinskim fondovima i 25 milijardi u investicijskim fondovima, ili ukupno je to 185 milijardi kuna. Interesantna je struktura štednje u bankama. Naime, od ukupno 124 milijarde 17 milijardi se nalazi na tekućim i žiro-računima a 107 milijardi na štednim računima od čega je čak 86 milijardi oročena štednja, dakle štednja koja je imobilizirana na duži vremenski rok. Pritom treba reći da hrvatski građani još uvijek preferiraju štednju u devizama u odnosu na kunsku štednju. Dakle, taj omjer je 78% u korist devizne štednje prema 22% u kunama i taj visoki udio devizne štednje osnovni je razlog čvrstog tečaja kune o čemu je govorio viceguverner Vujčić. Podijelimo li ukupno ušteđenu svotu od 185 milijardi kuna na sve hrvatske građane ispada da je svaki uštedio oko 5 tisuća 600 eura, od toga 3 tisuće 800 eura u bankama i još oko tisuću 800 eura u drugim financijskim institucijama. Na ovom mjestu prelazimo sa statistike na stvarni život. Tu naime počinje ona poznata priča o sarmi, dakle o tome da jedni jedu meso a drugi zelje tako da u prosjeku svi jedu sarmu. Bilo bi naime idealno da svi hrvatski građani štede, no nažalost nije tako. Štedi ih manje od polovine, 42%. Dakle, niti svaki drugi. Prema tome, ako se ukupno ušteđena svota od 185 milijardi kuna podijeli samo na one koji štede prosječno ušteđena svota se povećava na preko 13 tisuća eura po stanovniku. Međutim, svi mi jako dobro znamo da svih 42% naših građana koji štede nema ušteđenih 13 tisuća eura. Najveći broj njih ima znatno manje od toga a samo mali broj njih tek negdje oko 15% ima daleko više od te svote. A kako nas narodna mudrost uči da novac novac liježe jasno je da će oni koji imaju puno imati još više a oni koji nemaju morati će se zaduživati, dakle imati će još manje i nažalost živjet je još teže. Dakle, podaci o štednji su jedna strana životne medalje ona ljepša. Druga strana ona ružna su krediti odnosno dugovi hrvatskih građana. Kao što sam naprijed rekla iz izvješća Hrvatske narodne banke vidljivo je da značaj štednje građana u ukupnom financijskom potencijalu banaka pada. Nasuprot tome iznos bankovnih kredita odobrenih stanovništvu konstantno raste tako da je koncem 2007. dosegao 113 milijardi kuna i sasvim se približio iznosu štednje. Naime, ovdje uspoređujem samo bankovnu štednju i bankovne kredite jer iako građani štede i u štedionicama te fondovima zadužuju se uglavnom u bankama i lising kućama. Tako zapravo u Hrvatskoj svi imaju jedni novac a drugi dugove. Mali broj građana raspolaže velikim sredstvima a veliki broj građana nažalost živi na dug. I da izvedemo nekakav zaključak. U priči o uspješnim bankama i uspješnom gospodarstvu izgleda da su jedino građani izvukli deblji kraj. Na dijelu je veliko raslojavanje hrvatskih građana primarno uvjetovano nepravednom raspodjelom nacionalnog bogatstva devedesetih u pretvorbi i privatizaciji. A ovi odnosi u štednji i dugovima samo su jedna od posljedica te i takve raspodjele.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine vice guverner Hrvatske narodne banke, poštovani gospodine državni tajniče u Ministarstvu financija, cijenjeni kolegice i kolege. Evo, danas smo doista čuli mnoštvo i različitih razmišljanja o predmetnom Izvješću, o polugodišnjem Izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. I mogu kazati, ono što je uočljivo, da nije toliko bilo ni poprečnih razmišljanja a da se jedna zajednička nit provlačila skoro kroz sva razmišljanja i rasprave a to je da se u ovom Izvješću polugodišnjem našlo dosta podataka i iz razdoblja 3. tromjesečja 2007. godine. To samo po sebi nije uopće niti sporno. Jer je proteklo i previše i vremena, međutim, malo se gubi na konzistentnosti zbog samog naziva Izvješća. Tako da, moja sugestija bi bila da je, možda bilo bi bolje da su se ti podaci izdvojili i posebno opisali oni koji se odnose na treće tromjesečje 2007. u odnosu na podatke iz prvog polugodišta 2007. godine. A zašto to nije problem? Pa nije problem zato što po samom Zakonu o Hrvatskoj narodnoj banci. Hrvatska narodna banka je dužna dva puta godišnje, najmanje dva puta godišnje izvješćivati Hrvatski sabor. Ali doista nije pripisala način i vrijeme kada to izvješćivati. Dakle, nije bilo nikakvog razloga i moglo se slobodno ovo Izvješće nazvati i Izvješće za razdoblje od 1.1. do 30.9. 2007. godine i onda ne bi nikakvih problema bilo. U raspravi u ime Kluba HDZ-a, naznačio sam nekoliko stvari, iznoseći ponajprije da se, a što je nesporno potrebno i izjasniti i pokazati pokazatelje makroekonomskog okružja, ali iznesenih malo preopširno i u velikom broju i time se zanemarilo nešto što mi smatramo da je najbitnije. Nesporno je da su ti pokazatelji nužni u jednom izvješću, ali isto tako raduje me činjenica da je vice guverner dr. Vujičić shvatio dobronamjernu poruku i već ovdje pred ovim Visokim domom kazao da će u godišnjem Izvješću sve ono što smo uočili i evo iznijeli kao opasku da je Izvješće bilo bi potpunije da sadržava i neke druge podatke obećao je da će to biti u godišnjem Izvješću. Dakle, samim tim to nije nikakav, nitko nije mogao razumjeti uočavanje tih nedostataka kao nekakav pokušaj utjecaja na neovisnost Hrvatske narodne banke, nego doista na promišljanje kako bi ovo vrlo stručno napisano Izvješće bilo još vjerodostojnije, kvalitetnije i zapravo potpunije. Primjerice kada sam govorio o međunarodnim pričuvama Hrvatske narodne banke, doista je razumljivo da je mjesto o načinu upravljanja tim pričuvama, mjesto u jednom ovakvom Izvješću. Svakako prije nego o Izvješću o radu recimo stambenih zadruga ili štedionica koje čine 0,5% ukupne imovine Hrvatske narodne banke, a međunarodne devizne pričuve čine 97% ukupnih prihoda Hrvatske narodne banke. Naravno da je mjesto i o jednom i o drugom, i da ovisno o njihovoj važnosti i sadržava onoliko u Izvješću koliko su i važni ti pojedini čimbenici. Veseli me i činjenica koju je gospodin vice guverner dr. Vujičić iznio ovdje, da se Slovenija već prilagodila sa stopom obvezne pričuve na koju smo isto upozorili u ime Kluba HDZ-a, kao središnje banke. I naravno da je potrebno sustavno se pripremati za takvu pripremu, jednim srednjoročnim planom. I da, nesporno je da svaka nagla promjena, naročito u gospodarstvu izaziva određeni šok. Tako isto promjena nagla i te obvezne stope pričuve bi izazvala isto tako određeni šok. Ali bih naglasio da se Republika Slovenija već prije ulaska sustavno pripremala i sustavno smanjivala stopu obvezne pričuve, a nije to i neće to samo činiti nakon ulaska u Europsku uniju. Zato bih i razumio jedno objašnjenje i bilo bi potrebno jedno objašnjenje u godišnjem izvješću kada će nastupiti ta prilagodba i u kojem roku će se ona odvijati. Ne bi bilo dobro da se taj proces smanjenja obvezne pričuve poslovnih banaka smanjuje naglo i to samo nakon ulaska u Europsku uniju. Dobro je da sa tim smo već krenuli i da ima jedan točan proces do kada će se to obvezna stopa smanjiti na propisanih 2% i prilagoditi europskim standardima. Veselilo bi me da to počne što prije jer bi to omogućilo i razvoj hrvatskog gospodarstva i utjecalo izravno na smanjenje visine kamate i na smanjenje cijene kapitala, na tržištu kapitala u Hrvatskoj. Isto tako gospodin vice guverner, dr. Vujčić je naglasio da prihvaća sugestije i da će u Izvješću godišnjem biti svakako i Izvješće o obavljenom nadzoru, izravnom nadzoru hrvatskih poslovnih banaka što smatram da je doista i potrebno. I da takvo izvješće će i biti u godišnjem izvješću, koje ja vjerujem da neće i proći puno vremena da ćemo ponovno raspravljati o njemu u ovom Visokom domu. Ujedno veseli činjenica da neće se realizirati one pesimistične naznake o visini stope inflacije. Također je vice guverner Vujičić naglasio da do kraja 2008. godine visina stope inflacije će pasti ispod 5%. To doista ukazuje da neće biti onako kako je pesimistično bilo najavljivano. Inače obrazloženja po stopi inflacija su nužna i potrebna. Međutim, naglasio bih nespretnosti ako netko u javnosti najavljuje inflaciju onda temeljem toga svi gospodarski čimbenici automatski reagiraju i u svoje proizvodne cijene uključuju efekte te najavljene inflacije i zapravo se onda multiplicira efekt stope inflacije što svakako ne pridonosi gospodarskom razvoju. Zato evo, i u svoje osobno ime kažem da podržavam zaključak da se ovo Izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. prihvati, odnosno da prihvati na znanje i veseli me i raduje ponovo činjenica da će se u godišnjem izvješću prihvatiti sve ono što smo dobronamjerno sugerirali kao i uočili kao nedostatke u ovom postojećem izvješću. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Želi li zamjenik guvernera? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kad se steknu uvjeti. U 15,00 sati nastavljamo sa trećom točkom Izvješće Vlade u pogledu ZERP-a. Želim vam prijatno. Dobar tek! Vidimo se u 15,00 sati. Hvala lijepa. Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za I. polugodište 2007. godine. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prima se na znanje polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za I. polugodište 2007. godine. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržani? Hvala. Suzdržan jedan, koliko vidim. Utvrđujem da je većinom glasova sa 127 glasova za, 1 protiv prihvaćeno ovo Izvješće.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Evo nas u još jednoj prigodi kada će se sučeliti stranačka stajališta o pitanjima koja su važna za Hrvatsku. Oba pitanja koja su na dnevnom redu i dilema koja se ovih dana i ovih tjedana stvorila. Europska unija ili ZERP važni su za Hrvatsku. To ću reći na početku u ime Vlade i u ime Hrvatske demokratske zajednice. ZERP je važan za Hrvatsku. Spada u red nacionalnih interesa. Pristupanje Hrvatske Europskoj uniji je apsolutni nacionalni interes. Ako imamo pred sobom, a ne možemo zanemariti tijek povijesti od devedesetih na ovamo onda možemo znati što znači ulazak Hrvatske u euroatlantske integracije. Onda možemo znati da smo za taj cilj koji nikad nije bio upitan u Hrvatskoj bili uvijek spremni iznova podnijeti i sve ono što spada u kvalifikaciju da se dođe u taj status. Od početka, od devedesete, od raspada Jugoslavije, stvaranja samostalne Hrvatske. Hrvatska je imala jasnu pred sobom ova dva cilja. Imali smo to i u Domovinskom ratu, imali smo to i u oslobođenju, imali smo to u obnovi, imali smo to u međunarodnoj afirmaciji Hrvatske. Evo nas danas na korak od punopravnog članstva u NATO savezu. NATO savez danas nakon pada komunizma i nestanka bipolarne podjele svijeta prije svega Europe i to je ono što nas zanima nije više samo vojni savez. Jest i to, ali više nije samo to kao što je bilo za vrijeme hladnog rata. NATO je danas asocijacija koja dijeli zajedničke vrijednosti kao što su sloboda, demokracija, vladavina prava, socijalno tržišno gospodarstvo i druge slične vrijednosti. Hrvatska dame i gospodo te vrijednosti dijeli zajedno sa članicama NATO-a i sa članicama Europske unije druge asocijacije kojoj želimo pristupiti. Politika koju smo vodili u proteklih 18 godina sa manjim odstupanjima ove ili one vlade, ali generalno je vodila u tom smjeru. Nije bilo ni jedne vlade, to se usuđujem reći jer sam bio i sudionik i ministar ili zamjenik ministra u raznim vladama do visoke dužnosti premijera hrvatske Vlade. Usuđujem se dati ocjenu, da do danas ni jedna Vlada nije bitno se micala od ovog kursa i od ovih ciljeva. Ja neću kada je riječ o ZERP-u i drago mi je da je Sabor izglasao da se vodi objedinjena rasprava, neću ulaziti u povijest kako je došlo do odluke ZERP-a. Došlo je 2003., ali pustimo razloge, inicijatore i njihove razloge po strani i ono kako se koja stranka prema tome postavila. Ukoliko rasprava bude išla u tom smjeru, mi iz Vlade i mi iz HDZ-a iz koalicije smo spremni dati naš doprinos i toj raspravi. Osobno držim da ona nije korisna. Ali ako bude potrebno, Bože moj tu smo za ukrstiti koplja da se izrazim slikovito. Reći ću samo jednu rečenicu oko toga. U punih 10 godina od 90-te, od prve pobjede Hrvatske demokratske zajednice na izborima do gubitka izbora 3. siječnja, dakle punih 10 godina u kojima je HDZ vladao, upravljao Hrvatskom voljom hrvatskih birača, HDZ nije donio odluku, odnosno ta Vlada u drugačijem političkom sustavu, polupredsjedničkom sustavu, dakle implicira i ponašanje i odluke i razmišljanje pokojnog predsjednika dr. Franje Tuđmana, nikad nije došao u situaciju da donese ovakvu odluku. Jesmo li o njoj razmatrali? Jesmo. Nekoliko puta između ostaloga i onda kada smo nakon "Oluje", dakle kad smo "Olujom" oslobodili središnje dijelove Hrvatske, kada smo bili i od strane Europske unije na jedan način sankcionirani zamrzanjem PHARE programa i onog tadašnjeg početka sporazuma na kojem smo tada radili, bio je drugi sporazum nego što je danas SSP. Ali i tada nismo donijeli odluku o proglašenju ne ZERP-a nego gospodarske zone. I sada i radi svih naših ovdje zastupnika želim reći nešto i radi onih koji nas gledaju putem Hrvatske televizije ili slušaju putem drugih medija, ne možemo odreći pravo onoj stranci i onoj politici koja je Hrvatsku vodila u nezavisnost, koja je Hrvatsku obranila, svi zajedno ali netko je vodio to. Koja je dovela i do takve politike da smo mogli mirnim putem integrirati hrvatsko Podunavlje u ustavnopravni poredak zemlje, ne može se odreći da je bila svjesna nacionalnih interesa, a da ih nije htjela provesti. Dakle procjena Tuđmana i nas koji smo tada bili je bila da ne idemo u proglašenje gospodarske zone, gospodarskog pojasa ili neke slične zone kao što je to ZERP, a ne može nam nitko odreći pravo, odnosno činjenicu da smo bili i da smo branili nacionalni interes. E sada smo tu gdje jesmo. Preskačem razdoblje od 2003. do danas. Preskačem razdoblje, budete li ga potakli mi ćemo se uključiti u raspravu. Izvolite gospođo Antičević, nisam vas čuo pa ako možete ponoviti. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali ja bih rado čuo što mi ima reći ona. I bi li vi isto rado čuli? … [[Upadica se ne čuje.]] Evo i oni bi rado čuli. Dakle preskačem razdoblje ponovit ću, od 2003. do danas. Preskačem stoga jer ne želim ulaziti u rasprave, a budete li htjeli ulaziti u takve rasprave mi smo spremni i odgovoriti ćemo točno onako kako je bilo. Dakle nalazimo se danas pred dilemom ostati i inzistirati na ZERP-u, u primjeni njegovoj za zemlje članice Europske unije ili ubrzati pregovore sa Europskom unijom. Mi iz Hrvatske demokratske zajednice i iz hrvatske Vlade predlažemo da se odabere ova druga odluka, da se ubrzaju pregovori s Europskom unijom na način da Hrvatska do ljeta 2009. završi pregovore sa Europskom unijom. Mi držimo da je to moguće. Vlada je spremna odraditi sve što je na njoj da taj cilj ostvarimo. I zato ćemo se pridružiti i podržati prijedlog kluba HDZ-a o izmjenama i dopunama Odluke o ZERP-u koji ste sada upravo primili na klupe, ukoliko postoji spremnost i drugih klubova i drugih stranaka da se pridruže, da se možda u jednom kompromisnom rješenju nađe zajednički prijedlog izmjene odluke, vrata Hrvatske demokratske zajednice su otvorena, Vlada će to podržati i možemo ići dalje. Ukoliko ne postoji, mi ćemo ići s našim prijedlogom i tko bude za taj prijedlog taj će dići ruku, tko ne bude dići će ruku protiv. U svakom slučaju ovo ne smatram nikakvim dramatičnim trenutkom, smatram da je naša dužnost nekad donositi i teške odluke, donosili smo ih u nekoliko situacija i puno teže, i 90-tih i nakon 2000. i do danas, vjerojatno ćemo ih donositi i ubuduće, biti će još teških odluka na putu prema Europskoj uniji, na putu prema završetku pregovora sa Europskom unijom od teških poglavlja, od nekih reformi koje moramo provesti ne samo radi članstva u Europskoj uniji nego prije svega radi nas samih. I stoga za kraj. Ako danas donesemo odluku da smo za nastavak ubrzanih pregovora sa Europskom unijom onda imamo jednu perspektivu koja je jasna, koja je na domak, koja je na horizontu. Ukoliko ne donesemo takvu odluku ostati ćemo u situaciji u kojoj se nalazi naše susjedstvo, a za tu situaciju mi ne bismo htjeli da se nađe i Hrvatska, htjeli bismo da se i što prije trajno politički stabilizira i cijela politička situacija u cijeloj regiji. Ali Hrvatska ne može i nema pravo na gubljenje vremena i ne možemo biti dio problema jugoistoka Europe. Mi to ne želimo, mi to ne zaslužujemo i mi to nećemo biti. I ovdje s punom odgovornošću želim uputiti riječi i zastupnicima i javnosti. Hrvatska ima pravo na to da ide dalje i da završi do godine svoje pregovore. Ona to može, mi smo za to spremni i nakon pozivnice koju ćemo dobiti u Bukureštu za NATO savez, očekujemo nakon toga tehničku proceduru koja će trajati nekoliko mjeseci, možda i 6, 7, 8, 9 nije bitno, ali očekujemo članstvo u NATO savezu, dakle početkom 2009. i u ljeto najkasnije do kraja mandata ove komisije, očekujemo završetak pregovora s Europskom unijom. Smatramo da to Hrvatska može, da to zaslužuje. I ja tražim danas potporu Hrvatskog sabora za takvu odluku. Tražim potporu hrvatske javnosti. A da, naravno da treba reći i to da ZERP ostaje naš interes i da u ovoj odluci koju ćemo danas, koju je prezentirao HDZ-a je sadržano i to da želimo i moramo i hoćemo nastaviti pregovore sa zainteresiranim zemljama, riječ je o dvije zemlje – Italiji i Sloveniji i Europskom komisijom, o svim aspektima ekološko-ribolovne zone. Ovom odlukom Hrvatska se ne odriče ZERP-a, ne suspendira ZERP nego ga neće privremeno primjenjivati na zemlje članice do dogovora s Europskom unijom, citiram zaključke Vijeća za opće poslove Europske unije odnosno Vijeća ministara vanjskih poslova gdje točno stoji da se Hrvatsku poziva da ne primjeni ZERP na zemlje članice dok se ne postigne dogovor u europskom duhu. Znači, prema dogovoru ćemo ići. Koji će to biti dogovor? To će biti dogovor prije svega koncentriran na cijelu zonu, ali s naglaskom na Jabučkoj kotlini, ribari i svi oni koji znaju o čemu se radi znaju koliko je to važno. I drugo, inzistirat ćemo a to možemo i danas tijekom rasprave donijeti i dopunu zaključaka jer su neki klubovi se javili oko toga, da se hrvatski ribari u svim segmentima, u svim aspektima izjednače sa svim ribarima Europske unije. Dakle, ovim danas ne zaključujemo jednu epizodu, nego je nastavljamo ali u europskom duhu i imamo dvije, dva paralelna pravca. Jedan je ubrzanje pregovora sa Europskom unijom, sa jasnim ciljem završetka do ljeta, mjesec, dva, tamo-amo, 2009. i pregovori sa zemljama koje su zainteresirane plus Europska komisija o ZERP-u, s naglaskom na Jabučku kotlinu, ali i druge. Očekujem da će rasprava biti u ovom smjeru, veselim se raspravi i očekujem da će Sabor prihvatiti ovu odluku koju je uputio klub HDZ-a. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo najprije povredu poslovnika, zatim ispravak netočnog navoda. Povreda poslovnika gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade, ministri i ministrice, dame i gospodo, kolegice i kolege! Povrijeđen je članak 207. u kojem je jasno da samo predsjedatelj daje riječ kad tko može govoriti u Hrvatskom saboru, a to ne može onda preuzesti premijer bez obzira što se nalazi za govornicom. Hvala.
Točno je 207. Vrlo korektno izneseno. Međutim, netko je postavio pitanje iz klupa. Također, ne bi trebalo prekidati govornika u raspravi, pa je to bilo uzajamno, prijateljsko dobacivanje, jasno. Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Anto Đapić. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodin predsjednik Vlade je počeo govor i kroz govor je isticao dilemu ZERP ili Europska unija. Držim da je to netočan navod iz jednostavnog razloga što ZERP odnosno gospodarski pojas nije dio pravne stečevine Europske unije i nije predmet niti jednog dijela poglavlja s kojima Hrvatska pregovara s Europskom unijom odnosno, a nije dio niti političkih uvjeta koje je Hrvatska morala ispuniti da bi uopće postala kandidat pa i članica Europske unije. Prema tome, radi se o drugim stvarima o kojima ću govoriti kada budem govorio u raspravi. Dakle netočan navod da se radi o dilemi ZERP ili Europska unija.
Tako je, imate pravo na svoje mišljenje. Ovaj drugi dio Prijedlog Odluke o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije koji se zajedno raspravlja s ovom prvom. Želi li predstavnik predlagatelja to obrazložit? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu i prvi je klub IDS-a. … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon! Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
U ime kluba SDP-a, nakon što smo saslušali govor premijera Sanadera tražimo stanku od 20 minuta.
Nakon govora predsjednika Vlade klub SDP-a zatražio pauzu od 20 minuta. Također klub HDZ-a, HNS… Predsjednik kluba HNS-a gospodin Lesar, također. Ima li još? IDS-a gospodin Kajin. Hebrang, Lesar, Kajin, HSLS i HSS. Dame i gospodo zastupnici! Određujem stanku od 20 minuta. Nastavljamo u 16 i 10. Dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo sjednicu. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Radi se o povredi članka 254. Poslovnika koji govori o uređenju nazočnosti predstavnika udruga građana, nevladinih organizacija i građana promatrača na sjednicama. Podsjećam da je ceh ribara jutro pri Obrtničkoj komori i predstavnici ekoloških udruga zatražili da prisustvuju današnjoj raspravi. Odgovoreno im je iz Tajništva Sabora da mjesta nema i odbijeni su. Mislim da su demokratski standardi u prijašnjim sazivima Sabora bez obzira tko je činio vlast dozvoljavali u pravilu prisustvo raznim udrugama, tako da nema niti jedan razlog da predstavnici ribara koji su tu u gradu, sjede na pet minuta od Sabora uistinu ne dođu i ne prisustvuju ovoj raspravi. Hvala.
Ispitat ću ovu stvar. Prvi put za nju čujem. Bit ćete obaviješteni. Dame i gospodo zastupnici, šest klubova je zatražilo stanku i obaviješten sam od kluba SDP-a da oni ne žele sada povodom toga nego da će kao klub govoriti. Da li žele ostali predstavnici klubova koji su tražili stanku pet minuta imaju pravo po poslovniku? Vidim da se nitko ne javlja. Hvala lijepa. Znači da su konzultacije bile uspješne jer nitko se ne buni za ništa. Hvala lijepa. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin.
Da, sada nakon ovog doista ne znam zašto uopće ova stanka i zašto ova dramaturgija koja je polako nastajala. Možda radi onih koji puše, da. Poštovana gospodo. Kao i svi vi i ja isto tako pratim svaku izgovorenu riječ o ZERP-u. Za razliku od velike većine vas ovdje ja na neki način i taj ZERP živim, a objasnit ću vam kasnije i kako. Što više pratim neću reći da mi se gadi ali sve više mi smeta ta vjerodostojnost hrvatske politike bila ponekad lijeva, bila desna. Ja mislim da se tako Hrvatska ne vodi. Tako se ne smije ponašati ni opozicija kao u slučaju ZERP-a, ni vlast, ni mediji, ni nevladine udruge. Mislim da to jednostavno šteti Hrvatskoj. Jasno je da blamaža za ovu situaciju u ovom trenutku u najvećoj mjeri je na onome tko vodi Vladu i tu nema nikakve dileme, koji je morao reći bez obzira na izbore ja ću biti protiv jer ono što nije pošlo za rukom Račanu 2003., što nije pošlo za rukom meni 2004. e bogami neće poći ni meni ili nekome druge 2008. Znači, ponavljam još jedanput. Odgovor za ovu situaciju je prije svega onome tko je na čelu Vlade i tko je isto tako u zadnje četiri godine četiri puta mijenjao stav oko ZERP-a. Na kraju se od ZERP-a stvorio jedan mit koji je trajao sedamdeset i dva sata, ako se ijedan trenutak uopće i primjenjivao. … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon, dana. U redu, sedamdeset i dva dana. Sa druge strane kada se sjetim da su prijedlog ZERP-a 2006. zajedno predlagali i SDP i HSS, da su taj prijedlog zajednički branili ministar Pankretić ovdje i potpredsjednik Sabora gospodin Mimica mišljenja sam isto tako da bi svima nama dobro došlo drugarske kritike. Taj pojam drugarske kritike gospodo ja ne potcjenjujem kada tamo 91., 92., 93. nitko se nije usudio u ovoj zemlji izgovoriti ime druga Tita, pozdraviti borce NOB-a s "drugovi i drugarice", to je na partizanskim skupovima redovito činio Damir Kajin a bogami i ovdje u Saboru. Što time želim reći? Za ovu situaciju oko ZERP-a zaslužni su i vladajući i opozicija i mediji koji su kroz svoje projekcije pokušavali onda nekoga dovoditi na vlast, druge skidati sa vlasti. Da li se vi sjećate i onih stupidnih pitanja o ZERP-u na koje smo morali odgovarati u predizbornoj kampanji? Imam prava na taj način govoriti. Zašto? Jer je Damir Kajin ispred kluba IDS-a uvijek bio otprilike na istim pozicijama, ne na pozicijama koje štete zemlji jer kroz ovo politikanstvo, ovo poigravanje što šteti zemlji. I kroz ovo poigravanje najviše stradava Istra koja i najviše vjerojatno uz grad Zagreb i doprinosi državnom proračunu a onda i našim plaćama. Podsjećao sam 2006. kada su HSS, SDP onog 15.12. podnosili zajednički prijedlog o ZERP-u da je Barroso doslovce rekao predsjedniku Mesiću "Proglasite li ZERP doći ćete u poziciju Turske.". Govorio sam znači tog 15.12.2006. citiram: "Ako ZERP netko odgodi do 1.1.2008. nakon toga će doći nova Vlada i opet će odgoditi taj ZERP. To ne bi učinila samo Vlada koja je antieuropska.". To sam rekao tada, pogledajte fonograme iz tog vremena. I zato imam rekoh prava govoriti na ovaj način. Mislim da je isto tako dosta s ovim tim političkim ping pongom između opozicije koja će biti na vlasti i druga puta onih koji su vlasti itd. jer to nije budućnost. Pozivam isto tako novinare da i oni objave ove govore političke elite oko ZERP-a. Tko bi ovdje uopće dobio oko toga prolaznu ocjenu? Jasno je, ni novinari neće to učiniti, zato jer i oni žive od jednih ili drugih. Točnije, onih koji su na vlasti ili koji će sutradan biti na vlasti. A to govori da Hrvatska ima daleko veći problem od ZERP-a. Ovo je tema kako nosi naslov i o Europi. Ali prije nego što nešto kažem o tome bio sam u jednoj slovenskoj emisiji s ovdje prisutnim gospodinom Pankretićem oko ZERP-a. Bilo je to 4.1. ove godine. S druge strane su bili Kacin, Jelinčić, Podobnik itd. i tada sam otprilike rekao da se kladim u jednu plaću da ćete vi budući ministre poljoprivrede gospodine Pankretić, odnosno vaši dignuti ruku za ukidanje ZERP-a. I tako će biti. Tko kroz ovo političko poigravanje najviše stradava? Ja tvrdim da najviše stradavaju Istrijani. Oni isti koji na neki način i najviše doprinose ovom proračunu. Ma nema nitko tko bi više od Istrijana želio da se proglasi taj ZERP. Zašto? Jer su nam obale spram Italije, Slovenije najranjivije. Ali isto tako ću reći nemojte gospodo iz Bjelovara, Čakovca, Splita itd. kreirati politiku na tim prostorima bez građana tih prostora. Jer niti osjećate bilo tih ljudi, niti možete dokučiti posljedice politike, niti možete pretpostaviti kakvi će odgovori biti susjedne Slovenije. Istrijana iz hrvatskog dijela Istre, na primjer Buzećana nitko ne može posvađati sa onim Istrijanom u slovenskom dijelu Istre koji živi u jednoj Sočergi, Kubedu, Kopru i obrnuto. Onog Koprčana nitko neće posvađati s nama Buzečanima, a da političara u Zagrebu ili Ljubljani otprilike isto držimo. U pravilu ne glasamo za njih. No, ukinut nam je u međuvremenu granični promet u Sočergi ili kako bismo mi Buzećani rekli Požanama. Zbog toga pati cijela sjeverna Istra. Promet se usmjerava dole na Kaštel. Doći će u pitanje turistička sezona. To je isto tako za Istrijane pitanje ZERP-a i nemojte odmah tako gospodine Jambo ili neki drugi sumnjati u moju lojalnost. Jer Damir Kajin je pokrenuo proizvodnju u buzetskoj pivovari, dodijelio koncesije “Kolece“, Kolecu u Piranskom zaljevu kada to nitko nije htio činiti u Ministarstvu vanjskih poslova i da nije bilo Kajina i Debeljuha i tim redoslijedom ne bi imali problem samo razgraničenja na moru nego i jedan hektar oko Jorasove kuće. Ali isto tako, nema nitko tko se više zalaže za dobrosusjedske odnose do tih susjednih država od Damira Kajina. Hvala gospodine predsjedniče Vlade, a vama ću kasnije dati fonogram tako da vidite kako je tko govorio. Rekoh, ovo je rasprava i oko ulaska Hrvatske u Europsku uniju i oko ZERP-a. Za Istrijane jedan drugi problem, ja bih rekao daleko životniji, a to je onaj kojega je potpredsjednik Vlade gospodin Polančec najavio u Puli, a tiče se privatizacije Uljanika. Točno, hrvatska brodogradnja je u ogromnim problemima. To je jedan od uvjeta Europe. Samo 2006., 2007. za sanaciju brodogradnje je išlo 4,2 milijarde kuna. Uljanik nije dobio niti jedne lipe i zato valjda mora u privatizaciju. Po onoj logici ja isto se nadam da neće biti, i sve ćemo napraviti da ne bude. Jer u ovoj zemlji ako radiš onda ćeš biti kažnjen, a ako ne radiš onda ću te nagraditi, sanirati, financirati. Samo se postavlja pitanje kojim novcem? Vjerojatno onih koji rade. S druge strane Uljanik kao ni jedno drugo brodogradilište bilo u Hrvatskoj, bilo u Europskoj uniji ne može opstati bez pomoći države. I konačno, ni jedan grad, ni jedna regija u Europi nije u vlasništvu prisutna i jednog brodogradilišta pa mislim da to neće biti ni u Hrvatskoj slučaj jer to ne vodi naprosto dobrom. Jednom riječju, te privatizacije u ovom trenutku se i najviše plašim. Jer je grad Pula već jedanput morala otpisati gotovo pola svog proračuna da bi taj problem riješila. Taj problem je o Europskoj uniji je, gospodine Zuboviću, to je ta tema, a sada i par riječi o ZERP-u. Neću citirati Svobodu, ovo je tema o Europskoj uniji. Šta se smijete? Neću citirati Svobodu koji je govorio o kompenzaciji itd. Ali ću reći nešto drugo. Prvo, ovo što mi danas radimo to ne prejudicira granicu do Slovenije. To je valjda jasno. Ovo je između ostalog i pitanje europske budućnosti Hrvatske i to je jasno. I doista, bez ZERP-a Hrvatska je bila, može. Bez Europske unije u trenutku kada nam je vanjski dug 35 milijardi eura više nećemo moći. Kada smo mi mogli proglasiti ZERP? Prije nego smo ga počeli koristiti u političke svrhe. Uvijek smo ga koristili pred izbore i uvijek je to trebala biti neka politička poruka za dva, tri glasa više i možda 24 sata nakon što je Italija proglasila svoj arheološki pojas, odnosno prije nego smo potpisali Sporazum o pridruživanju. Nakon toga je bilo gotovo. Sve je bila politička avantura, avantura koja je svaki puta donijela malo štete Hrvatskoj. Konačno, ja tvrdim ZERP se niti ne štiti ni ratnim brodovima, ni obalnom stražom. ZERP se štiti civilnom mornaricom, odnosno ribaricama. Jer tamo gdje je hrvatska ribarica tamo ne može biti slovenska i obrnuto ili talijanska. ZERP se štiti isto tako dobrosusjedskom politikom što ste vidjeli sa onim nesretnim brodom koji se zapalio nedaleko Rovinja, pa prije su u pomoć došli remorkeri iz Venecije, Trsta, nego Rijeke ili Ploča. Gdje je problem tog hrvatskog ZERP-a? Ja tvrdim u velikoj mjeri u našoj nevjerodostojnosti. Mi sve potpisujemo. Na kraju od svega toga odustajemo i ne može to više tako. Jasno je da onaj Račan Drnovšekov paraf ne obvezuje, jer bi to bila jedna teritorijalna koncesija drugoj državi otprilike 150 kvadratnih kilometara mora. Ali taj sporazum je s jedne strane kamen oko vrata oko kojeg ili ispod kojeg više ni jedna slovenska Vlada neće ići, odnosno ni jedna hrvatska Vlada se tim kondicijama ne može više približiti. Za razliku od njih, hrvatska strana je spremna na neku arbitražu. Oni znajući kako bi prošli protiv su toga. E sad, s druge strane isto tako dolazimo tu do 2004. godine odnosno dok taj potpis Hide Bišćevića za kojeg smo mi tvrdili da on ne obvezuje. Pa to su priče naprosto za malu djecu! Mi smo najprije u ovom Parlamentu 2004. izglasali da se ZERP neće primjenjivati na Europsku uniju. 24 sata nakon toga gospodin Bišćević je u društvu svojih slovenskih, talijanskih kolega ispred nekoga u Bruxellesu potpisao onaj famozni zapisnik i mi sada kažemo da to ne proizvodi nikakve učinke što se Hrvatske tiče. Ma ne da proizvodi kao što kaže akademik Đuro Degan već to vodi ukoliko nećemo se pridržavati tih potpisa, političkoj blamaži kojoj smo danas svjedoci. I zato pamet u glavu. Iz ove pete brzine treba ubaciti u rikverc kada je riječ o ZERP-u i mislim da to neće biti slabost nego će biti odgovornost. I konačno, kada uđemo u taj europski prostor, taj ZERP će biti dio ne znam nadležnosti Europske unije i stoga dogovorimo se o zaštiti Jadrana što će obvezivati i talijanske i slovenske i hrvatske itd. ribare. Ono što međutim treba Bruxellesu poručiti je nešto drugo. Nemojte privatizirati brodogradnju jer to teško da može završiti na dobro. Od ZERP-a u ovom trenutku u Hrvatskoj živi 5700 profesionalnih ribara, toliko je samo zaposlenih recimo u jednom Uljaniku u Puli. Od hrvatske brodogradnje živi 50 tisuća direktno bez članova njihovih obitelji. Za kraj Hrvatska ima pravo na ZERP, možemo ga proglasiti. To je rekli smo hiljadu puta do sada, naše suvereno pravo koje nije proglasilo u svijetu svega 14 država, gospodarski pojas nije proglasilo svega 27 država, ali Hrvatska želi ući u Europsku uniju. Da Hrvatska ne želi ući u Europsku uniju, ma nitko nam ne bi mogao oduzeti taj ZERP. Ali ako želiš u Europsku uniju e onda ćeš se morati držati potpisanog i obećanog i to je stvar jedne civiliziranosti. Jednostavno nema prevare. Istina u Hrvatskoj možeš jedno govoriti, drugo raditi, nešto potpisivat, neto ispoštovat, pred izbore govoriti jedno, po izborima raditi drugo, sve nijekati, ali u Europskoj uniji trebate se držati riječi po onoj biblijskoj valjda "da u početku bijaše riječ". I tko se toga ne drži, taj će proći ili prolazi kao što prolazi Hrvatska. Ali neće stradati Vlada ni mi, već narod koji je dao mandat onima koji nas vode. Znači jesam da se korigira ova odluka apsolutno koja je sada na snazi, jesam da se držimo riječi, protiv sam i protiv sam politike koju smo čuli u Istri "krepat ma ZERP ne dat". Ja bih bio za kad bi mi oni odgovorili, tko bi to trebao krepat. Oni vjerojatno koji to galame ne misle na sebe nego misle na druge, a ja govorim zbog ovih drugih koji zaslužuju da dostojanstveno žive, a Hrvatska ovako više dalje ne može, ne treba niti krepivati da se poslužim tim dijalektom u trenucima kada nam je vanjski dug koliko je, kad nam je trgovinski deficit kakav je, kad nam je izvoz kakav je i da ne nabrajam sve dalje.
Hvala. Dame i gospodo zastupnici, evo doprinos ove rasprave bit će obogaćen sa 8 ispravaka. Prvi je ispravak gospodin Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, zastupnik Kajin je rekao da nema nitko, da nema tko više želi primjenu ZERP-a od Istrijana. Što nije točno? ZERP želi cijela Hrvatska, no moramo znati jednu stvar, činjenicu. Da osim po željama trebamo imati političke mudrosti jer politika se mora prilagoditi vremenu i prostoru i to je upravo to da ova Vlada ima te političke mudrosti i da zna odrediti prioritete nacionalne u ovom trenutku. A citirat ću vam Jakovčića 8.12.2006. koji je rekao: "Hrvatska mora aktivirati ZERP, ali u dogovoru sa susjedima jer jednostranom odlukom Hrvatska bi bila kažnjena." Znači da su Istrijani bili vrlo oprezni 2006. obzirom da je predsjednik IDS-a to izgovorio. Hvala.
Hvala. Ispravak gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče želim ispraviti netočan i veoma uvredljiv navod kolege Kajina koji je izgovorio prilikom dijeljenja lekcija nama saborskim zastupnicima o tome tko može, a tko ne govoriti na ovu temu vjerodostojno. On je rekao između ostalog citiram: "Vi iz Splita ne osjećate bilo tih ljudi". Nitko ovdje nema autorsko pravo na to da računa da unaprijed zaslužuje povjerenje bilo koga i da jedino on razumije građane Hrvatske pa tako i one iz Istre i one iz Splita ili bilo gdje. I rekao bih još nešto. Čovjek nije pametan ili glup zato šta negdje živi nego je pametan onoliko koliko je i svoju pamet nosi kad putuje pa i u Hrvatski sabor sa sobom i vraća je tamo odakle je došao.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodin Kajin je istaknuo nekoliko netočnih navoda, ja ću ih pokušati ispraviti. Rekao je da će HSS odustati od ZERP-a. cijeneći njegove proročke sposobnosti moram još jednom podsjetiti da je ZERP donesen 2003. godine na inicijativu Hrvatske seljačke stranke i HSS neće odustati od ZERP-a, stoga ćete vi gospodine Kajin morati gospodinu Pankretiću ipak dati svoju plaću. A što se tiče izjave da najviše štete će imati Istra zbog ZERP-a moram također istaknuti to, da Istra ima najviše štete zbog slovenskog ZERP-a, a ne zbog hrvatskog ZERP-a zato što hrvatski ZERP štiti naše more i naš teritorij a slovenski ZERP seže do zapadne obale Istre što je krađa hrvatskog teritorija.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Stipo Gabrić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin Kajin je rekao da najviše pati Istra u svemu, pa bi ja volio da ovi saborski zastupnici iz Slavonije, iz Dalmacije i iz juga da oni kažu kako je njima teško kad oni tako jako jako pate.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Kajin reče nemojte vi iz Čakovca i nabroji još nekoliko gradova, odlučivati i govoriti o ZERP-u. Meni nikad na pamet nije palo kolega Kajin i to je zaista netočan navod, da saborski zastupnik iz Čakovca nema pravo raspravljati i odlučivati o Jadranskom moru bilo da se radi o teritorijalnim vodama ili ZERP-a. Kao što mi ne pada na pamet da kolegi Kajinu oduzimam pravo da recimo govori o naknadi hidro rente u Međimurju ili Varaždinu ili u Koprivnici. Takva poruka nije dobra, jer Istra svojata Jadransko more i ZERP kao svoje pa neka onda oni proglase ZERP za Istru ako je to rješenje. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Štovani kolega zastupnik je iznio niz netočnih navoda, ja ću iskoristiti vrijeme za dva. Prvo, citiram: "Istrani najviše doprinose proračunu". Ja mislim da proračunu najviše doprinosi svaki stanovnik i stanovnica Hrvatske, svaka građanka i građanin tko pošteno i savjesno obavlja svoj posao, daje doprinos proračunu. A što su neki krajevi imali sreću da nisu bili pod okupacijom i u ratu, a drugi jesu, to nije njihova zasluga, to je stjecaj povijesnih okolnosti i molim da se ne omalovažavaju oni koji doprinose proračunu, a žive u drugim krajevima Hrvatske. Prva rečenica je zapravo najveći, … [[Govornik se ne razumije.]] kaže blamaža je na onome tko vodi Vladu. Gospodine Kajin, ova Vlada je dovela Hrvatsku uz pomoć prethodnih Vlada, do vratiju NATO-a i Europe, a to je na korist Hrvatske. Blamaža je na onome tko radi protiv Hrvatske, a ne u korist Hrvatske.
Hvala. Gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Damir Kajin kaže, ZERP je uvijek dovodio u pitanje vjerodostojnost hrvatske politike, bila ona lijeva ili desna i tu govori netočno. ZERP je uvijek dovodio u pitanje vjerodostojnost hrvatske politike samo ako je ona bila desna. HDZ i premijer Sanader četiri puta su promijenili svoj stav o ZERP-u, ovisno da li su ga iskazivali u prijeizborno ili u poslijeizborno vrijeme, a stav SDP-a o ZERP-u je od početka bio uvijek kristalno jasan i dosad nepromijenjen.
I zadnji ispravak, gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin je netočno pokušavajući potvrditi kako Hrvatska ne može kontrolirati ZERP, netočno je naveo kako su talijanski remorkeri prvi stigli do onog turskog broda koji je imao havariju. To je netočno. Naime, prvo je stigao … [[Govornik se ne razumije.]] sa platforme, pa nakon njega Uljanikov. Ja sam mislio da ćete vi biti ponosni na tu činjenicu da su upravo ti brodovi prvi pristigli u pomoć i uspjeli spasiti taj brod od daljnje havarije, ali evo na žalost evo i njihov doprinos pokušavate umanjiti govoreći neistinu.
Hvala. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je klub HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, gospodine premijeru, kolegice i kolege zastupnici. Evo zanimljivo je da su se regionalci javili prvi za raspravu o ZERP-u, a pogotovo mi da kažem iz Slavonije naše more je iscurilo, pa nas interesira Jadransko i problematika ZERP-a, pa ćemo, o tome bi nešto i prozborili. Slavonija nije da kažem izravno uključena iako kako netko reče ovdje cijela Hrvatska zainteresirana za ZERP i ono što se događa oko njega, jasno kao i za ulazak u Europsku uniju, gdje nam je zapravo i mjesto i to odavno zapravo gdje je bilo naše mjesto. Ali i pjesma naša slavonska kaže "Slavonci smo i Hrvati pravi" pa nam onda jasno smetaju neke stvari oko ZERP-a, pa i ucjene i ultimatumi oko kojih bih nešto i u svezi kojih bih nešto htio reći. Naime, kako reče gospodin Kajin 72 dana na našem srcu leži rana, on je počeo u stihu pa ću ja nastaviti, rana ZERP-a i sve ono što je zapravo nevjerodostojno, nevjerodostojna politika iznjedrila kao hrvatski problem u odnosu na Europsku uniju. Ja se sjećam, pošto mi je povijest hobi, nekih događaja iz jedne naše ajde bliže ili dalje povijesti jel' kada je Hrvatska 18. svibnja '41. godine ostala samo sa tri otoka Bračom, Hvarom i Pagom, a u ime novog svjetskog poretka. Zaboravimo to vrijeme, jer nije sada vrijeme da o tome razgovaramo, ali kada govorimo o ucjenama i ultimatumima, pogotovo onih koji dolaze sa talijanske i slovenske strane, pa i od Europske Komisije, te o izjavi predstavnika EK, Europske Komisije ili ZERP ili ubrzani postupak ulaska i pregovora za ulazak u Europsku uniju, onda moram reći da smo time zapravo dobili ili da nam se pokazala batina. E sada, ono što svijet prema nama odavno već vježba i primjenjuje, dakle načelo batine i mrkve ostaje, ukoliko prihvatimo dakle kočenje ZERP-a ostaje mrkva. Ja bih se priupitao kakve je kvalitete, kolika i kad će biti isporučena, jer ovako samo okvirno rečeno bit će ubrzan proces pregovora sa EU. Čini mi se da smo ponovo na onim našim starim pozicijama kada zapravo ne preciziramo ono što nam je potrebno, ono što nam treba i ono što očekujemo od Europske unije. Prema tome, gospodin premijer je i govorio o tome, a govorio je i o, dakle o dogovora o ribolovu i da kažem obećanja u svezi dogovora našim ribarima i budno ćemo motriti i pratiti da se to i ostvari. Kad sam ovdje kao predstavnik HDSSB-a došao za govornicu, onda jasno moram reći da smo u ovom programu Vlade, četverogodišnjem, u temeljnim ciljevima Vlade na stranici 5 jasno pročitali da je program Vlade sustavno provođenje i razvitak jadranske politike s ciljem stvaranja sinergije svih čimbenika i djelatnosti vezanih uz korištenje potencijala Jadranskog mora, obale i otoka uz primjenu najviših svjetskih standarda zaštite okoliša. Mislim da se tu krije zapravo i ovo što govori se o, odnosno što ZERP i propisuje. Ma tko ovo napisao, jasno pomalo odustaje od toga, tako mi se čini, ali mene više smeta kao kažem onoga tko dolazi iz Slavonskog Broda, bilo da je iz Čakovca kako kaže gospodin Lesar, da imamo mi i slavonski ZERP koga ćemo isto morati rješavati i bojim se da će Slavonci teško pristati na bilo kakve ucjene i ultimatume. Evo ja sam izvadio ovako neke stvari ovdje, šaringradska ada, još uvijek nije naš suverenitet nad njom, dakle razgraničenje na Dunavu gdje imamo preko, sa lijeve obale Dunava 11 tisuća hektara i to će doći na red i to će biti ili batina bojim se ili mrkva. Mi moramo biti spremni da ćemo morati i to rješavati. Volio da ne rješavamo na ovaj način, volio bih da budemo u tom slučaju vjerodostojni i da ono što je hrvatsko da kažem ostane hrvatske, odnosno ovaj puta slavonsko ili srijemsko. S obzirom da sam danas ponovo čuo tekst prisege koju je izgovorila gospođa Borzan, da će se zauzimati za napredak i boljitak Republike Hrvatske. Onda kad se vagnu svi elementi, kad se rekao bih i ta nevjerodostojnost kako reče Kajin i lijeva i desna uzme malo kao predizborni materijal koji se koristio vrlo često i kada se uzme u obzir ono što Europska unija u obliku te malo prije spominjane mrkve koju samo treba definirati dakle, količinu, kvalitetu i rok isporuke, onda jasno da, kada logično razmišljamo, a kada uzmemo u obzir riječi naše prisege da ćemo se zauzimati za napredak i boljitak Republike Hrvatske, mislim da kod nas dvojbi neće biti da ipak ovaj puta glasamo za EU uz napomenu da bude definiramo ovo što je, o čemu je premijer govorio. Dakle, da se u pregovorima, u dogovorima, u razgovorima sa predstavnicima Europske komisije i Europske unije i definira ta stvar. Ja ne govorim da je ZERP adut iz rukava koji, čijim povlačenjem ponovo u rukav treba nešto izboriti. Ali, ako smo došli do toga da razgovaramo kao ravnopravni partneri, kao uljuđene zemlje, kao zemlje stare kulture i civilizacije i Hrvatska i ostatak Europe, onda jasno treba dati do znanja da postoje i rokovi i ono što sadrži jedan takav dogovor o svezi ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Zoran Vinković. Izvolite!
Uvaženi predsjedniče! Želio bi ispraviti kolegu Boru kada je govorio o regiji Slavoniji. Naime, radi se o, on bi to vrlo dobro trebao znati da je tu još i Baranja i zapadni Srijem na koji ne možemo zaboraviti. A činjenica je da će se ovim dunavskim džepovima, savskim džepovima također vjerojatno ovdje raspravljati na Saboru. Hvala.
Hvala. Premijer doktor Ivo Sanader se javio. Izvolite1
Hvala gospodine predsjedniče. Htio bi samo kratko komentirati ovo što je gospodin zastupnik kazao a riječ je o iznimno važnoj stvari, mislim da je trebamo ovdje i pred hrvatskom javnošću razjasniti da ne ostane nesporazum. Vi ste u jednom trenutku rekli i Slavonija ima svoj ZERP, da i zapadni Srijem itd., Baranja, hrvatsko Podunavlje. I onda ste govorili o još uvijek neutvrđenoj granici između Hrvatske i Srbije. To nije isto. ZERP nije hrvatski državni teritorij. I to je bitna razlika, znam, ali da ne bi ostao nesporazum. To je bitna razlika. ZERP ide izvan, s onu stranu teritorijalnih voda koje su državni teritorij. Dakle, ZERP, područje ZERP-a i to je važno reći radi hrvatske javnosti nije hrvatski državni teritorij. Kad bi on bio ne bi uopće bilo rasprave. Mi ne bismo trebali proglašavati ZERP jer bi on već bio u sustavu hrvatskog državnog teritorija odnosno u sastavu hrvatskog državnog teritorija. Što ne znači uvaženi zastupniče, što ne znači da ne bi i da na tome nećemo raditi da se povuče i definira točna crta razgraničenja između Hrvatske i Srbije. I na tome je i u prošlom mandatu smo već radili, ali je potrebna volja s obje strane. Nadamo se da će to uskoro se dogoditi, da će mješovita međudržavna komisija definirati granicu. Inače da odmah kažem i naše stajalište ovdje kad ste već to pitanje potegli, a neka ste ga potegli. Dakle, nema veze ZERP sa državnim teritorijem, prvo. Drugo, mi nećemo pristati na crtu koju neki predlažu, ne službena politika u Beogradu, ali neki predlažu crtu sredine rijeke Dunava. To ne možemo pristati, jer s lijeve strane Dunava ima puno više Hrvatska teritorija nego što Srbija ima s desne strane Dunava. To je jedno. I drugo, evo možda ste čuli kroz vijesti, danas je bio crnogorski premijer u službenom posjetu Hrvatskoj. Mi imamo i privremeni sporazum na Prevlaci koji smo naslijedili i Bogu hvala donijeli smo danas zaključak da obje Vlade formiraju zajedničko povjerenstvo koje bi trebalo formulirati tekstove za obje Vlade, a to je da idemo na Međunarodni sud pravde u Den Hagu i da se to pitanje konačno razriješi. Taj privremeni režim na Prevlaci je sastavljen za vrijeme i SRJ i bivše vlade prije nas, vrijeme, dakle dva su razloga da se on korigira, učini trajnim, prvo što mu je karakter privremeni, to mu kaže i naslov. I drugo je što je učinjen sa Saveznom Republikom Jugoslavijom koja više ne postoji. I danas je postignut dogovor i to je nešto što je iznimno važno da će dvije vlade formirati zajedničku, zajedničko povjerenstvo, mješovito povjerenstvo koje će pripremiti izlazak pred Međunarodni sud pravde u Den Hagu da se utvrdi točna granica između Hrvatske i Crne Gore na moru.
Hvala. Imamo tri ispravka odnosno da, tri ispravka gospodin Zoran Vinković. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade! Ja se nadam da će ova granica na Dunavu i na Savi vrlo brzo biti riješena u interesu, gospodin Čehok, da će vrlo brzo biti riješena na način kako ste to sada prezentirali, iako taj problem dugo traje. Međutim, ovo sada to nije tema ove točke dnevnog reda. Ja bi samo podsjetio, ispravio vaš netočan navod. Mi danas ne proglašavamo ZERP. On je proglašen. Ovo je samo prijedlog da se on odgodi odnosno da se primjena ZERP-a odgađa.
Proglašen je i dosada je bio na snazi pravno. Gospodin zastupnik Ivica Pančić, ispravak.
Vjerojatno će gospodin premijer prihvatiti ovaj mali ispravak krivoga navoda, pa za sljedeći puta radi se o institutu iz međunarodnog prava. Znači kada govorimo o granici na Dunavu. Suprotna strana, srpska strana traži da granica ide ne sredinom Dunava kao što ste rekli već da ide sredinom plovnoga puta. U svakom slučaju ni sredina niti sredina plovnoga puta ne dolazi u obzir [[Upadica: Tako je.]]
Još imamo jedan ispravak, gospodin Boro Grubišić. Izvolite!
Kada sam govorio o tom slavonskom ZERP-u govorio sam metaforički. Dakle, nisam rekao da je to potpuno identična situacija u odnosu na ovaj naš jadranski ZERP. Ali morao sam to spomenuti jer sasvim sigurno dakle doći, kako ste i sami rekli do problematike i do razgovora gdje će najvjerojatnije naći učešće ili sudjelovat će u raspravi i Europska komisija, jasno kao ili posrednik ili zainteresirana strana. Nadalje kad ste rekli da nema dobre volje, dakle da trebaju dvije strane za razgovor onda očito ni ovdje nema po pitanju ZERP-a nema te druge odnosno treće strane, imamo samo jednu stranku, čini mi se da je tako.
Hvala. Idemo dalje s raspravom. Na redu je klub SDSS-a gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Ja nisam kao što je valjda dobro poznato nikakav stručnjak za ZERP niti sam o toj temi do sada govorio u ovoj sabornici. Stručnjak za ZERP je bio jedan naš kolega u prošlom sazivu pa ga nažalost u ovom sazivu nema. To je doktor Tonči Tadić koji je možda od svih koji su se tim poslom bavili bio najveći entuzijast i najveći ZERP-o branitelj ako tako mogu kazati i to nije radio iz politikantskih razloga nego je to radio iz čistoga uvjerenja. A takvih koji su to nisu radili iz čistoga uvjerenja nego iz drugih razloga u prošlom mandatu i u ovom mandatu bilo je mnogo. I zato mi dozvolite da podsjetim da će ovo biti četvrta odluka u vezi sa ZERP-om koju ćemo izglasati u ovom Saboru. 2003. prva Tomčićeva, moglo bi se reći njegovo nasljeđe, 2004., 2006. i sada ova. I to pokazuje jednu politiku a koja je u odnosu prema tom važnom pitanju išla ne cik cak jer da je kojim slučajem išla cik cak moguće da bismo se i provukli nego je išla politikom korak naprijed dva koraka nazad. I sad smo zato tu gdje jesmo, u nekoj vrsti lažne dileme EU ili ZERP jer ta dilema je doista lažna. Nema dileme hoćemo li u EU, barem mi se čini za sve one koji predstavljaju hrvatske građane u ovom Saboru a vjerujem isto tako izvan njega, neovisno kojem mogućem političkom spektru pripadali. Vjerujem isto tako da nema dileme da li želimo zaštititi ekološki i ribolovni interes ne samo Hrvatske nego svih onih koji se koriste ili se mogu koristiti, ili trebaju očuvati Jadran i njegovo more odnosno njegovo bogatstvo. U tom smislu i zbog toga mogli bismo kazati da od ove politike korak naprijed dva koraka nazad kad se sve sabere i zbroji šta imamo imamo i na jednoj i na drugoj strani zapravo zbir šteta. Zbir šteta zato što ako pitamo jesmo li pojačali flotu, nismo. Ako pitamo i do koje mjere, šta smo uradili sa jačanjem obalne straže i primjenom Zakona o obalnoj straži vidjet ćemo da nismo napravili mnogo. Ako govorimo o jačanju ekoloških instrumenata vidjet ćemo da smo napravili još manje. Ako govorimo o tome što smo uradili da razvijemo odnose sa susjedima i da s njima razgovaramo i pregovaramo o ovoj važnoj materiji vidjet ćemo također da nismo uradili mnogo nego da smo se zapravo pogoršali, to je ta druga strana. I da nam se zapravo u odnosu sa nekim susjedima implicite sa ZERP-om održava umjesto rasprave o ozbiljnom sadržaju ZERP-a održava jedna neeksplicirana, neizrečena rasprava o granicama odnosno o teritorijalnim aspektima međusobnih odnosa, i to je problem. Zato za mene pitanje "ZERP ili ne?" nije dilema, samo je pitanje kakav. Ovakav deklaratoran koji ćemo svake druge godine mijenjati u sadržaju i odluci nije dilema. Ako smo mogli do sada mijenjati idemo i sada promijeniti. Mogli bismo tako postupati kad smo uveli tu vrstu političkog relativizma u vlastito političko ponašanje. Za mene je pitanje da li ćemo se mi nakon ovoga drugačije ponašati, da li ćemo nakon ovoga u tim stvarima drugačije pristupati ili ne. Dakle, ako mogu jednu stvar kazati. Stvorili smo na jednom mjestu visoka očekivanja kod naroda, ako smijem kazati kod našeg naroda i to na mjestu na kojem možda i ne razumijemo zašto je to kao što neki poput skoro sam rekao doktora Kajina kažu da je riječ o mitu. Nije riječ o mitu. Riječ je o jednom mjestu na kojem su građani Hrvatske postali osjetljivi na to što se s njima događa, kako se s njima postupa i na koji način ih se vodi. Sa iskustvima politike od 91. na ovamo koja uključuje i teritorijalna sporenja, koja uključuje i politička sporenja, koja uključuje i razna sporenja, koja uključuje naravno i činjenicu da je u sferi financija, i u sferi proizvodnje, i u mnogim drugim sferama smo izgubili one elemente suverenosti koje smo očekivali da ćemo imati i sada ljudi u jednom momentu kažu pa možemo li barem imati u tom momentu koji nam je važan ne znajući i ne razumijući šta on sve može značiti. I zato ja to ne bih sa lakoćom nazivao mito jer to je pitanje osjećaja čovjeka u Hrvatskoj koji kaže poštujte nas, poštujte neki naš osjećaj, da smo u svim ovim godinama mnogo više gubili, mnogo više nam je oduzimano nego što smo dobivali. Možda to nije najracionalnije ponašanje pogotovo ne na ovom mjestu ali mi smo ga stvorili. I zato je za mene mnogo važnije pitanje kako ćemo se odnositi prema osjećaju ljudi nego kako ćemo se odnositi prema tome što smo jedanput izglasali pa promijenili, pa ćemo opet promijeniti. I zato mi je važnije pitanje na koji način ćemo se odnositi prema kolegama iz HSS-a koji također imaju pravo da kažu to je pitanje i našeg osjećaja. U tom smislu za nas iz kluba SDSS-a bi jedna od stvari trebala biti poučak a to je da se ni ovaj Sabor niti javnost ne manipuliraju više na način na koji su se manipulirali sa ovim odlukama oko ZERP-a. Doista, ima drugih stvari na kojima se može dobiti utakmica oko izbora. Ima drugih stvari na kojima se može dobivati političke poene. Ali ovako po staroj matrici zaigrati na nacionalne osjećaje ljudi, a onda u jednom momentu kazati Europa nam je važnija od toga. To nije europska politika. Oprostite mi što to kažem. Mi ne ulazimo u Europu da bismo odustali od tog nacionalnog osjećaja. Jer to ne rade ni Nijemci, ni Talijani, ni Francuzi, nego ulazimo da bismo se europski ponašali i da bismo imali europske vrijednosti koje ćemo zajedno s drugima kao ravnopravni narod i dijeliti ako smijem na to podsjetiti. A mi smo se doveli u situaciju da kod naših građana imamo osjećaj da se ponašamo drukčije. Za mene je i za moje kolege iz stranke važno da kad danas ovu odluku promijenimo, a morat ćemo je promijeniti na žalost ili revidirati u jednom njezinom dijelu. Pitanje je što ćemo mi raditi dok privremeno ne bude primjenjivan ZERP na zemlje članice Europske unije? Hoćemo li raditi isto ono što smo radili od 2003. do danas ili ćemo raditi nešto drugo? Ako budemo radili isto, onda doista nema nikakvoga smisla da išta mijenjamo ili da se u bilo šta zaklinjemo i da govorimo da nam je EU bliža ili važnija nego li ZERP ili obrnuto. Dakle, umjesto da stojimo skrštenih ruku meni se čini da moramo jer to će nas ionako dočekati početi sanirati svoje odnose sa susjedima. Ni u jednom momentu svoje vanjske politike nismo imali takvo loše stanje odnosa sa susjedima bilo s jedne, bilo s druge strane kao što imamo sada. Bilo tako što nemamo odnosa, bilo tako što imamo loše odnose. Prema tome, hoćemo sa našim zapadnim susjedima sa Talijanima, sa Slovencima ući u jednu vrstu ozbiljnoga dijaloga oko zajedničkih pitanja, a ZERP jeste zajedničko pitanje. Čak i onda kada mi kažemo da nije. Ali priznati moramo činjenicu da su oni u nekom smislu jači od nas i u ribolovnom i u svakom drugom. Na žalost i Slovenci su koliko sam čuo jači od nas u potencijalima ekološke zaštite ono malo mora što imaju. Dakle, ako ćemo nešto u praktičnom smislu riječi promijeniti ja se apsolutno slažem da od danas podvučemo crtu i da kažemo da idemo dalje i da ovo ne blokira pregovore koje trebamo deblokirati kad je u pitanju odnos prema Uniji. Da bi to moglo biti tako i da bismo imali neka jamstva u tom pogledu klub SDSS-a će predložiti amandman na prijedlog odluke koju predlaže klub HDZ-a, odnosno kolege iz HDZ-a koji sadrži jednu komponentu, a to je da našoj Vladi stvara obavezu utvrđivanja ekološkog maksimuma kad je u pitanju ZERP. I istovremeno da se utvrde vrste od dna koje su posebno važne i posebno bitne i za koje nemamo obaveze koje proizlaze iz onoga što nas poziva komisija kako bismo mogli s jedne strane doprinijeti zaštiti ili zaustavljanju ekološke devastacije Jadrana, nekontroliranoga izlova, a istovremeno kako bismo sutra našim pregovaračima koji će se kao što ova odluka kaže u europskom duhu naći da pregovaraju i pružili priliku da doista znaju što je to ekološki maksimum i što je to što Europska komisija Hrvatskoj treba vratiti nakon što se utvrde kvote. Ili će to netko drugi za nas činiti. Drugim riječima, umjesto da imamo deklarativni ZERP mi iz SDSS-a predlažemo da imamo praktičan, sadržajan, radan, procesualan ako tako mogu kazati. To nije naprosto pitanje zastave koju ćemo pobosti bilo kod jabuke, bilo u kojem drugom dijelu Jadrana. To je pitanje dnevnoga rada i dnevnoga procesa da zaštitimo ono što je naše pravo i ono što je opći interes kad je u pitanju Jadran. Eto, dakle SDSS možda neće s veseljem i radošću podržati izmjenu ove odluke. Radije bismo da do toga nije došlo. Ali mi ćemo je podržati nadajući se da će nakon ovoga biti crta podvučena i da ćemo se u tom smislu politički ponašati tako da ljude u Hrvatskoj s jedne strane nećemo uvjeravati kako je Unija jedina dobrobit, a s druge strane ćemo kod njih stvarati realna uporišta za euroskepticizam i za otpor prema politici Europske unije, a ovo jeste jedna takva situacija.
Hvala lijepa. Gospodin Božidar Kalmeta, ministar u ime Vlade. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Evo imao sam potrebu nakon izlaganja gospodina zastupnika Pupovca i još nekih kazati nekoliko stvari vezano za ovu tematiku o kojoj danas ovdje mi raspravljamo. Ponovit ću jednu stvar koju svi znamo, ali koliko vidim iz rasprava često se ili slučajno ili ne ona marginalizira ili se izostavlja. Dakle, činjenica je da ZERP postoji, da je ZERP notificiran u Ujedinjenim narodima još 2004. godine i da taj ZERP i nakon ove današnje sjednice Hrvatskog sabora će ostati na snazi. On će se vjerojatno suspendirati za zemlje članice Europske unije. Ali za sve druge članice, za sve druge zemlje će ostati na snazi i to nije nebitno kazati. Mislim da je to kazati vrlo bitno. Na primjer, zašto je to, zašto to govorim. Imali smo evo nedavno slučaj spomenut je danas ovdje od nekih kolega zastupnika i Und Adryatic brod koji se u ZERP-u zapalio i mi smo tada, slučajno je bio turski brod. Dakle, nije brod zemlje koja je članica Europske unije, ali da je bilo bi dakle isto i mi smo tada intervenirali u tom ZERP-u. Mi imamo pravo naplatiti sve troškove gašenja, ne znam i drugih troškova koji su nastali prilikom obrade da tako kažem tog broda. Ali smo imali i garanciju, dobili smo bili garanciju, bankovne garancije ako eventualno dođe do onečišćenja u ZERP-u da imamo pravo to naplatiti. Prema tome, navodim to kao primjer da ZERP funkcionira, da je ZERP na snazi i da će ostati i dalje na snazi izuzev zemalja članica Europske unije. Mi ZERP nadziremo i mi ćemo ZERP i dalje nadzirati. Ja ću ovdje kazati ono također što znate da imamo 89 brodica, 16 brodova, 6 letjelica, radarski sustav itd. itd. koji će i dalje nadzirati područje ZERP-a. ZERP se mogao proglasiti, ovdje je bilo danas govora, on se mogao proglasiti još od '82. godine. Dakle 82. godine je bila Konvencija o pravu mora i od tada se mogao ili nije mogao ovisno o procjeni svake zemlje posebno, taj ZERP proglasiti ili ne. Neke zemlje su ga proglasile prije, neke nisu ni dan danas. Prema tome to je stvar procjene svake zemlje što je za nju bolje, a što ne. Ribarima je ZERP svakako važan, ali su ribarima važne i mnoge druge stvari koje su do sada riješene ili se rješavaju ili će se riješiti. Ribarski brodovi, to je nešto što je dakle alat, prvi alat koji ribar mora imati je ribarski brod i ti ribarski brodovi do sada je izgrađeno i tu ispravljam kolegu Pupovca, ne ni jedan nego 46 ribarskih brodova je izgrađeno po onom modelu 30% bespovratnih sredstava koje daje Vlada, odnosno tri ministarstva, Ministarstvo mora, Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo poljoprivrede. Do sada je bilo dva natječaja i vrijednost tih brodova je negdje oko 500 milijuna kuna do sada. To su moderni, brzi, snažni brodovi koji mogu bez problema u ZERP-u loviti. Jer problem naših ribara je bio i to što nema brod s kojim može on konkurirati Talijanu, da uopće dođe na to područje i ide lovit. Prema tome ovaj program se razvija, 46 brodova je ponavljam, izgrađeno. Taj program ide dalje i vjerojatno će biti i dodatni benefiti za izgradnju takvih ribarskih brodova, o tome ćemo jasno raspravljati sa kolegama iz drugih ministarstava i zasigurno ćemo dati dodatne benefite ribarima da nas, moraju do 10% učešća, imaju kredit od HBOR-a sa praktički subvencioniranom kamatom, ali ćemo dati i dodatne benefite. Ove godine je za provedbu ZERP-a u državnom proračunu osigurano 217 milijuna kuna i to 116 milijuna kuna za obalnu stražu, kupnju brodova novih, dakle svega onoga što treba i 101 milijun za ribarsku flotu i za ribarske luke. Dakle prošle godine je bilo oko 76 milijuna, dakle dva i pol puta više je para u proračunu predviđeno ove godine nego što je bilo prošle godine za ZERP. Ribarske luke također nešto vrlo važno ribarima. Luka "Torpedo" u Rijeci je izgrađena ribarska, u Splitu u sjevernoj luci je izgrađena ribarska luka, gradi se u Lamjani, Komiža, Umag, Postira, Biograd itd. to su sada sve sljedeće lokacije gdje će se izgraditi ribarske luke što je ribarima također važno. Cijena priveza npr. ribarskim brodovima je simbolična. Ona je 10% od onoga što plaćaju drugi brodovi koji se vezuju, dakle 10% od te cijene plaćaju ribari kada vežu svoje brodove. Donijeli smo, odnosno ovaj Sabor je donio izmjenu Zakona o pomorskom dobru gdje se ustvari u svakoj luci od županijskoj značaja mora osigurati vez za određen broj ribarskih brodova. Županijske lučke uprave će dostaviti takve prijedloge i moraju dostaviti ministru, ministar će na to dati suglasnost i danas je oko toga s cehom ribara bilo razgovora ovdje u Zagrebu. Izmijenili smo i pravilnik o najmanjem broju članova posade potrebnih za sigurnu plovidbu, omogućili smo da minimalni broj članova posade koji je bio potreban za nacionalnu plovidbu bude dovoljan i za plovidbu u ZERP-u iako se radi dakle o otvorenijem moru itd. itd. To su sve bili zahtjevi ribara koji su napravljeni. Izmjenom Pravilnika o brodicama i jahtama omogućeno je da ribarskim brodicama koje su duže od sedam metara, a koje su do sada mogle ploviti samo u teritorijalnom moru, sada mogu bez ikakvih promjena ploviti i u ZERP-u. i to je bio jedan zahtjev ceha ribara, ribara koji ribaju i u našim vodama ali i u ZERP-u. Dakle i to je napravljeno. Prema tome čitav niz stvari je učinjen da se ribarima olakša uopće pristup ZERP-u da mogu loviti u ZERP-u, da mogu biti tamo nazočni kroz čitav ovaj niz mjera. Naša zadaća je u svakom slučaju i dalje jačati hrvatsku obalnu stražu. Vi znate da je zakon usvojen, da će uskoro stupiti na snagu itd. itd. I dalje jačati ribarsku flotu i rekao sam prije da ćemo dodatne benefite dati kod izgradnje te ribarske flote za svakog ribara koji je zainteresiran za to. Ubrzati izgradnju ribarskih luka, to je također nešto, to je vrlo važno i bitno. I svakako u pregovorima sa Europskom unijom mi moramo nastojati što kvalitetnije štititi one zone kao što su Jabučna kotlina a koje su važna bio staništa za mriještenje riba itd. itd. Evo predsjedniče, zahvaljujem.
Hvala. Imamo ispravke. Gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ministar Kalmeta je rekao da će se s ovom odlukom koju predlaže HDZ, ZERP suspendirati. Premijer Sanader malo prije je rekao da će se ovom odlukom koju predlaže HDZ, ZERP odgoditi. Ispravljam netočan navod jednog od njih dvojice, a neka se oni dogovore tko nije govorio istinu.
Ispravak, gospođa Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala. Želim ispraviti navod ministra Kalmete da se ribarska luka, odnosno gat u Umagu gradi sredstvima koje ste vi predvidjeli u proračunu. To su sredstva iz Europske unije iz PHARE programa i grad Umag je dugo godina čekao financiranje iz državnog proračuna koje je bilo sustavno odbijeno.
Hvala. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović ispravak.
Pa ispravljam jedan netočan navod koji je naveo gospodin ministar Kalmeta kada je rekao da su ogromna sredstva u državnom proračunu osigurana za primjenu ZERP-a i ispravljam ovo: "I dalje će tako, ćemo nadgledati upravo ZERP". Tako kaže ministar. Međutim mi sa ovom odlukom o odgodi nećemo ništa nadgledati, eventualno možemo samo gledati i naši domaći ribari mogu ići svojim ribaricama samo gledati kako Talijani love našu ribu.
Hvala. Ispravak, gospodin Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Gospodin ministar je u svom izlaganju rekao da su sve veća sredstva koje Vlada izdvaja za obnovu i jačanje ribarske flote. Ako se sjećate ja sam predložio amandman kojim se predlaže povećanje za subvencije ribarima za obnovu i jačanje ribarske flote i meni zaista nije bilo jasno zašto je u prijedlogu državnog proračuna ta sredstva za subvencije ribarima, za jačanje ribarske flote su 12 puta manja nego u odnosu na prošlu godinu. I ja sada postavljam pitanje, zašto su ta sredstva 12 puta manja.
To nije ispravak nego pitanje. Na redu je gospođa Vesna Pusić, Klub zastupnika HNS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Reći ću nekoliko riječi u ime kluba HNS-a, stranke koja je sigurno nesumnjivo europske orijentacije i na neki način u ovoj zemlji bila i politički inicijator europske orijentacije i europskog puta Hrvatske. Hrvatska se u ovom trenutku našla u jednoj situaciji u kojoj se nije trebala naći. Uvodno je premijer govorio, zapravo ja bih rekla više u ime HDZ-a, nego u ime Vlade, da su se oni u HDZ-u dvoumili i razmišljali o tome treba li ili ne treba proglasiti gospodarski pojas, odnosno neku varijantu gospodarskog pojasa. Mnogi od nas i unutar stranaka, a i ovdje u Saboru u zadnjih 10-tak godina smo se dvoumili oko proglašenja ZERP-a, upravo zbog osjetljivih odnosa sa susjedima i upravo zbog temeljnog strateškog cilja Hrvatske, a to je ulazak u Europsku uniju s jedne strane i s druge strane upravo zbog nepobitne potrebe zaštite ekološke Jadrana i druge strane uvođenja reda u ribarenje na Jadranu. Na kraju smo se u različitim varijantama i sa različitim stupnjem oduševljenja odlučili za proglašenje tog ZERP-a. Racionalni razlozi za proglašenje ZERP-a bila je naravno potreba ekološke zaštite i bila je potreba uvođenja reda u ribarstvo u Jadranu. Obadvije te stvari stoje i danas i pod kojim god imenom ih spominjali i kako god ih zvali, te dvije potrebe će ostati i ostati će našom trajnom zadaćom. Realizacija tog ZERP-a kao što smo govorili u više navrata kad se o tome raspravljalo, pretpostavljala je s jedne strane vrlo intenzivnu i živahnu diplomatsku aktivnost u dogovoru sa susjedima. To nismo saznali u zadnjih nekoliko mjeseci pa niti u zadnju godinu, to smo znali od samog početka i realizacija tog ZERP-a pretpostavljala je i realizaciju zaključaka Sabora, da podsjetim one koji nisu tu sjedili u prošlom mandatu, zaključaka koje je predložio klub HNS-a i koji su usvojeni 15.12.2006., koji su govorili, a vezani su za ZERP, govorili su o potrebi izgradnje, odnosno osposobljavanja ribarskih luka, izgradnje ribarske flote, izgradnje hladnjača, izgradnje veletržnica ribom i jačanje obalne straže. Da podsjetim od odluka koje su potrebne da se, dakle 9 odluka koje su potrebne za jačanje i stavljanje u funkciju obalne straže do sada su predložene i donesene dvije. Oba ova preduvjeta, dakle i diplomatska aktivnost i opremanje hrvatskog ribarstva i opremanje obalne straže, da bi cijela ideja ZERP-a, sadržaj ZERP-a mogla profunkcionirati nisu učinjene. Dogodilo nam se da su dva bilateralna problema pitanje granica u odnosu sa Slovenijom i pitanje ribarenja u odnosu sa Italijom, da su se pretvorili nečinjenjem, činjenicom da se ništa tu nije poduzimalo ili barem ništa efikasno poduzimalo, da su se pretvorili u jedan veći politički problem i u prepreku hrvatskom napredovanju prema Europskoj uniji. Do toga nije trebalo doći, to nije bilo nužno da se dogodi, ali se na žalost dogodilo. Mi pred tim ne možemo i ne trebamo zatvarati oči, ali to ne znači da ne trebamo tražiti odgovornost za to što je do toga došlo. U ovom trenutku pregovori sa Europskom unijom su zastali. To možemo zvati suspenzijom, možemo zvati stankom, možemo zvati na različite načine, ali mi smo momentalno u blokadi. Jedan dio bi mogli određivati bez obzira na ZERP, ali bitni napredak, ono što nam je potrebno u ovim uvjetima ne možemo ostvariti. Za taj zastoj postoji više razloga, ali su se sticajem okolnosti i onom starom, starim pravilom u politici da ako se jedan problem dosta dugo ne rješava, on se po principu grude snijega pretvara u sve veći problem, na kraju su se sve oči usredotočile na ZERP i ZERP je postao simbolom i razlogom zbog čega Hrvatska ne može napredovati na svom putu prema Europskoj uniji. Što se same Unije tiče, mislim da nema nikoga u ovoj sabornici koji ne zna i ne razumije da je to pitanje dugoročne sigurnosti ove zemlje, da je to pitanje dugoročnog funkcioniranja institucija ove zemlje i da je to pitanje garancije u onoj mjeri u kojoj u politici uopće postoji garancija, civilizirane hrvatske države na dugi rok. Uvijek smo govorili što se Europske unije tiče da postoje dvije komponente, jedno je kvaliteta pregovora i drugo je vrijeme ili brzina pregovora i raspravljali o tome da li je važnija kvaliteta ili je važnija brzina. U međuvremenu pitanje vremena, roka ili brzine postalo je bitnim sastavnim dijelom, ili bitnim čimbenikom kvalitete pregovora. Realni vremenski okvir za nas je u ovom trenutku postao i najambiciozniji vremenski okvir. Objektivno govoreći Hrvatska kao svoj cilj i kao svoju realnu šansu, ambicioznu, ali ne nemoguću ima 10. mjesec sljedeće godine, dakle početak, konac rujna i početak listopada 2009. kao vrijeme do kojega treba završiti pregovore. Da bi to bilo ostvarivo Hrvatska u 2008. godini mora otvoriti sva poglavlja. Dakle, mora se koncentrirati na otvaranje svih poglavlja jer su mjerila i preduvjeti i reforme koje su potrebne za otvaranje poglavlja je onaj minimum da bi uopće mogli razgovarati. Prema tome, pred nama je osam, devet mjeseci u kojima moramo obaviti tu zadaću ako hoćemo osigurati da Hrvatska ima bilo kakvu šansu da realizira svoj dugoročni strateški cilj. Čak i kad se radi, dakle kad se radi o bilo kojem pitanju, a čak i kad se radi o ovom pitanju koje je sastavni dio naše rasprave danas, a to je ZERP, naš je interes da sjedimo za stolom tamo gdje se odlučuje. Naš je interes da sudjelujemo u odlučivanju provedbe i zaštite zajedničkih voda Europske unije. Podsjećam da osim Grčke sve pomorske zemlje Europske unije imaju neku vrstu proglašenog pojasa. Prema tome, ta šansa i ta mogućnost stoji i pred nama. Mi danas nemamo garancije, to je istina, da ćemo uspjeti završiti pregovore do listopada 2009., ali imamo šansu i tu šansu moramo iskoristiti, tu šansu moramo ugrabiti i HNS sigurno se zalaže da se pokuša ta šansa iskoristit na dobrobit ove zemlje. Imajući u vidu pojačanu nestabilnost u regiji smatram da je dodatni argument hrvatskog ubrzanog puta i realizacije svog cilja članstva u Europskoj uniji. S druge strane nama je apsolutno u interesu, ali ne samo nama, i našim susjedima realizirati sadržaj ZERP-a. Šta je ZERP? ZERP nije pitanje našeg identiteta, ZERP nije pitanje naše sposobnosti i snage da lupamo šakom od stol. ZERP je zaštita okoliša u Jadranu i red u ribarenju. Trebali smo, a nismo, pokrenuti zajednički veliki ekološki projekt u dogovoru i u suradnji sa našim susjedima Talijanima, pozvati sve druge susjede koji izlaze na Jadransko more i kandidirati se za europske fondove koje bi sigurno dobili za zajednički ekološki program u Jadranu. To nismo učinili. Jedino što je gore od onoga da nešto niste učinili kad je trebalo, je da to ne učinimo u vremenu koje je pred nama. Suočeni smo sa situacijom u koju se nismo trebali do vesti i za koju klub HNS-a direktno smatra odgovornom ovu Vladu, kao naravno i prošlu Vladu HDZ-a, da moramo birati da li ćemo sada realizirati ZERP ili ćemo ubrzati odnosno otkloniti ono što je postalo preprekom našeg bržeg napredovanja prema Europskoj uniji. Smatramo vas odgovornim hrvatska Vlado za to što ste nas doveli pred izbor pred koji nas niste smjeli dovesti. Ali isto tako smatramo se dovoljno odgovornim da ćemo podržati realizaciju strateškog cilja, a to je ugrabiti šansu za Europsku uniju sa upozorenjem na dva momenta. Jedan je u prijedlog odluke koji je dao klub HDZ-a dati ćemo amandman da se ispravi jedna nepravda koja je dosada bila na snazi, a to je da u vrijeme dok je ZERP bio suspendiran, on se nije primjenjivao na ribare iz zemalja članica Europe unije, ali se jeste primjenjivao na hrvatske ribare, budući da hrvatski ribari nisu ribari zemlje članice Europske unije. Prema tome, dati ćemo amandman i tražimo za to vašu podršku da se u odluku unese točka koja će reći da se status hrvatskih ribara i svih koji ribare na Jadranu izjednači sa statusom ribara Europske unije. Nas u HNS-u ne treba uvjeravati u važnost Europske unije za Hrvatsku. Prije bi rekla da smo mi bili ti koji smo godinama vas uvjeravali u tu potrebu. I drago mi je da smo u tome barem djelomično uspjeli. Ali kolegice i kolege iz vladajuće koalicije. Ako tražite našu podršku da riješimo neugodno i tešku situaciju u koju ste nas doveli, ako računate na našu racionalnost, ako računate na našu jasnu sliku o tome što su hrvatski strateški interesi, ja vas molim da vi sami u Vladi i u vladajućoj koaliciji imate o tome zajedničku jasnu sliku. Jer u trenutku u kojem tražite konsenzus, tražite podršku oporbe za jedan stav, vi morate osigurati podršku svojih koalicijskih partnera u Vladi. Prema tome molim vas, da imate jasan stav ne HDZ-a, meni je drago da je HDZ zauzeo ovaj stav i prihvaćam to, ali morate imati jasan stav vladajuće većine i jasan stav jedinstven hrvatske Vlade, da hrvatska Vlada kao cjelina prepoznate taj hrvatski interes i iz te pozicije traži našu podršku. I u tom slučaju ćete imati. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepa. Štovana kolegica zastupnica je rekla doslovno: "Mi smo vas iz vladajuće stranke učili o tome da treba ići u Europsku uniju." … [[Upadica se ne čuje.]] Uvjeravali vas. Vi niste kolegice. To je netočno, niste vi nas uvjeravali jer jedina stranka koja je u svom temeljnom aktu pri osnivanju Hrvatske demokratske zajednice 1989. godine pod 7. točkom stajalo: "Hrvatska nakon utemeljena samostalne države ulazi u Europsku zajednicu." tadašnju Europsku zajednicu, današnju Europsku uniju. Dakle, niste vi nas uvjeravali nego smo mi puno prije nego ste vi razmišljali o Europskoj uniji to stavili u svoje temeljne akte o osnivanju i na to smo ponosni jer upravo sada smo pred ciljem ostvarenja naših zadataka koje smo si zadali.
Klub zastupnika nacionalnih manjina gospodin Šemso Tanković. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Klub zastupnika nacionalnih manjina podržava odluku o izmjeni odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. To je dakle jasno i tu nema nekih posebnih razloga da se vodi rasprava. Međutim, budući da smo današnjim danom imali puno toga što jednostavno potiče i nas druge iz kluba manjina da jednostavno progovorimo o nekim aspektima ove odluke. Najprije mi smatramo da je dvojba ZERP ili Europska unija vještačka dvojba iz jednostavnog razloga što Europska unija nema alternative. S druge pak strane, ulaskom Hrvatske ali i susjednih država koje graniče sa Hrvatskom u Europsku uniju mi jednostavno ulazimo u jednu matricu koja generira i gospodarski, demokratski i svaki drugi razvoj. Prema tome, nije samo nama ovdje u Hrvatskoj interes da razvijamo svijest hrvatskih građana, nego mi na određeni način moramo poticati i naše susjede da i oni razmišljaju o onome što će jednog dana svakako biti realnost. Gospodin Damir Kajin je u svom izlaganju podijelio packe i Vladi i medijima, i oporbi, na neki način pozivajući ih da nisu dosljedni. A ja mislim drugačije. Mislim da je i Vlada postupila onako u funkciji Vlade. Oporba mora biti snažna. Bolje imati dobru oporbu, snažnu oporbu nego nešto što vam ne može ništa koristiti. A budući da živimo u demokraciji normalno je da mediji moraju koristiti sav prostor da se o svemu ovome govori ponekad na dramatičan način. Tako na primjer netko je spomenuo da ova dvojba traje sedamdeset i dva dana. Pa pariška komuna je trajala sedamdeset i dva dana i sjećate se koliko smo to učili, i ona je na neki način i pokretač mnogih promjena u Europi, usuđujem se reći i u svijetu. Meni je žao, meni je doista žao što recimo mnogi od nas zaboravljaju da uz Sloveniju, uz Italiju, uz Srbiju, Crnu Goru koje su spomenute tijekom današnje rasprave gotovo svi zaboravljaju da ima jedna država, 100 kilometara graničimo s tom državom i ta granica u najvećem broju slučajeva bila je granica i jeste granica koja spaja i narode ali i dvije države. To je naravno Bosna i Hercegovina s kojom imamo nešto više od tisuću kilometara. Ja bih volio da koliko snažno raspravljamo o ZERP-u i njegovoj ulozi da ne propustimo progovoriti i o nekim drugim detaljima, pogotovo evo vidim da me Marin Jurjević pažljivo sluša i hvala mu. Ja sam očekivao da će zastupnici iz juga Hrvatske snažnije progovoriti o jednom problemu koji mene osobno jako tišti. To je unska pruga, to je pruga koja spaja Zagreb sa Splitom, sa jugom, to je pruga koja je višestruko jeftinija od one koju sada koristimo, to je pruga koja je bila modernizirana i koja na neki način nama bi omogućila znatno intenzivniji razvoj i daleko uspješnije gospodarenje. Ja bih još jedanput ponovio, podržat ćemo. Ali ova cjelokupna rasprava me za trenutak podsjetila na jednog bošnjačkog pisca, vjerojatno ste čuli ga Mehmed Selimović poznatiji pod pseudonimom Meša Selimović. U njegovom romanu "Derviš i smrt" vodi se zanimljiva rasprava između Hasana bošnjaka i derviša i kao što mi danas ovdje žestoko se sučeljavamo i iznosimo svoja stajališta tako i oni vode žestoku raspravu. Hasan razočaran načinom na koji derviš reagira reče: "Nas dva se nećemo moći sporazumjeti jer si ti unaprijed spreman da se sa mnom ne složiš.". Tada je derviš odgovorio: "Ne, mi ćemo se složiti jer oba dvojica mislimo." a ja vjerujem da svi mi ovdje mislimo svojom glavom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Evo, samo jedan ispravak krivog navoda. Gospodin Šemso Tanković je otprilike mene prozvao na način da sam dijelio packe malo lijevima, malo desnima ali ja sam zapravo govorio o političkoj vjerodostojnosti. Vi možete gospodine Šemso Tanković u predizborno vrijeme biti za jednu političku grupaciju a potom podržati HDZ-ovu Vladu. Ali to prolazi neko vrijeme, ali će prije ili kasnije to doći na naplatu. I konačno, o čemu sam ja govorio. …/Predsjednik: U čemu je ispravak?/… … Da ima stvari kada ne treba biti opozicija i pozicija, kada treba naprosto biti odgovoran za ovu zemlju, za našu vjerodostojnost, za ne znam za jednu svoju politiku. Kada se jednostavno ne smije raditi šteta, a ja tvrdim da smo znali da ovakvim postupanjem oko ZERP-a jednostavno ga ne možemo nikada konzumirati i primijeniti u praksi.
Gospodine zastupniče, ovo vam nema nikakve veze sa ispravkom netočnog navoda, nego ste objašnjavali vaše stajalište i to stalno radimo. Molim vas! Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Ispravak.
Zato ovo ima gospodine predsjedniče. Kaže gospodin Tanković da bi zastupnici s juga, molim vas lijepo, trebali više progovoriti o Unskoj pruzi. Zastupnici juga ne bi trebali nego će progovoriti, jer još nisu došli na red. A zastupnici s juga su progovorili itekako kada je HDZ htio auto put, auto cestu provesti preko Bosne. A što se tiče Unske pruge i tako to vam je o ferati, prošla je ferata prošli tjedan a sada govorimo o ZERP-u pa će biti interesantno kako ćete i o tome glasovati.
Ovo je također klasični primjer zlouporabe netočnog navoda. Niste ni jednu riječ ispravili gospodina Šemsu Tankovića, nego ste s njim polemizirali u vezi Unske pruge i auto puta. Vi ste replicirali na što nemate pravo. Gospodin zastupnik Ivan Čehok u ime Kluba zastupnika HSLS-a i HSU-a.
Gospodine predsjedniče, potpredsjednice Vlade, gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Ovo je umjetnina slikara umjetnika hrvatske avangarde gospodina Marteka. Nešto ću kasnije reći o njoj. Evo, mi smo stavili pojas, svezali smo pojas, metaforički rečeno opasali smo se, ali se bojim da su nam gaće i hlače već davno pale i da ih već davno nemamo, da su nam gaće i hlače već davno na gležnju unatoč svim pojasevima. Ja ga stoga ne samo metaforički, nego fizički nisam ni stavljao danas pojas iz solidarnosti sa ZERP-om kojeg ćemo danas dokinuti. Metaforički je to naravno rečeno, ali je zapravo i ZERP kao pojas metafora ovoga pojasa koji, kojim se najčešće opasujemo. Mislim da su nam gaće i hlače pale već onoga trenutka kada smo se uopće odlučili taj pravni instrument i institut uvesti ali ga ujedno odmah i odgoditi. Jer sve, sve što se u pravu i politici uvodi da bi se odmah odgodilo, a da bi se onda odgodilo i nekoliko puta, odnosno četverostruko odgađalo zapravo samo po sebi i samo za sebe govori da je posao u kojem naše namjere nisu bile iskrene ni prema građanima ni prema prije svega ribarima i onima koji žive na području i koriste se područjem ZERP-a, pa i prema građanima u cjelini. I mi smo danas doista došli do toga da biramo premda mislim isto tako da je to lažna vražja dilema ZERP ili Europska unija. Mi smo se doveli do toga da moramo jedno naše suvereno pravo dokinuti kako bismo mogli ostvariti neka druga prava. Posve se slažem s premijerom bilo da je riječ o stranačkoj retorici ili iznad stranačkoj premijerskoj da ne treba ulaziti u to što se događalo od 2003. na ovamo kao što sam posve uvjeren da je namjera mojih kolega iz Hrvatske seljačke stranke bila iskrena kad su predlagali uvođenje ZERP-a pa i danas ako i budu protiv ili suzdržani ja vjerujem da će to raditi iz principijelnih razloga. Oni koji su ovih pet godina se zapravo jedini dosljedno zalagali za primjenu i provođenje zaštićenog ekološko-ribolovnoga pojasa. Mi se svi s druge strane moramo zapitati ponavljam ne vraćam se u prošlost kako bih tražio krivce i razloge. Ali se svi moramo zapitati što smo uspjeli u ovih pet godina učiniti, pa čak i ako stavimo na stranu gospodarski pojas. Pokušajmo razmisliti o tome. Napravimo jednu svoju malu osobnu, stranačku političku računicu, pa onda naravno i računicu i Parlamenta i Vlade što smo primjerice učinili u ovome dijelu odnosno u ekološkoj komponenti. Koliko imamo onih brana ili membrana ili pojaseva koje recimo mogu spriječiti otjecanje ili širenje masnih mrlja ili ne daj Bože drugih tekućina koje bi se prelile ili izlile u havarijama. Razmislimo o tome potpuno shvaćajući i ovo o čemu je govorio ministar Kalmeta da je dosta toga i kupljeno. Ali što smo sve mogli učiniti u pet godina. Nismo na žalost učinili dovoljno, odnosno možemo bez lažnog eufemizma reći da smo učinili premalo. I danas zato stojimo pred tom lažnom, vražjom dilemom ili smo se čak budući da vrag najčešće zavarava i sam sebe. To znate dobro ili barem prividno zavarava sam sebe možda i mi doveli u takvo stanje da o ovome moramo raspravljati i da zapravo biramo između većega zla i manjega zla, između dosljedne primjene ZERP-a i pregovora i ulaska u Europsku uniju, odnosno bržega ritma pregovora s europskim institucijama. Ta lažna vražja dilema bojim se je ono što bi Kant rekao zapravo samo skrivljena nezrelost, nezrelost koja nije posljedica dobi nego je posljedica sazrijevanja, odnosno ne sazrijevanja. S druge strane mi danas moramo ako i prihvatimo odgodu ili odgađanje primjene, reći hrvatskim građanima posve otvoreno, ja to želim reći s ove govornice. Gospođe i gospodo, građani Republike Hrvatske s ovom odgodom ZERP-a više biti neće. Jer do okončanja pregovora u duhu Europske unije zapravo znači ad infinitum, odnosno zapravo znači do trenutka kada ćemo pregovore završiti, imati punopravno članstvo, toga trenutka više nećemo ni moći proglasiti ZERP jer će vrijediti sasvim druga pravila, pravila nadnacionalna, naše vode postati će zajedničke vode, odnosno međunarodne. Dakle taj dio koji danas potpada pod pravni režim ZERP-a, taj dio kažem koji danas potpada pod pravni režim ZERP-a. Prema tome mi nećemo moći samostalno, autonomno, još manje autohtono određivati pravila igre na tome području. Prema tome hrvatskim građanima treba reći da sa ovom odgodom primjene, zapravo do završetka pregovora u duhu, europskom duhu, zapravo to znači da se ZERP više nikada neće primjenjivati na zemlje članice Europske unije. Onoga pak trenutka kada postanemo punopravni članovi, vrijediti će zajednička pravila igre, kako u ribolovu tako i o svim drugim stvarima. Ono što je nas kao stranku, kao liberalnu stranku posebno bolilo i što nas posebno smeta i ono što je škakljivo, čak i ako uzmemo na stranu pritiske da dokinemo ili da odgodimo primjenu gospodarskoga pojasa jest činjenica na žalost gospođe i gospodo i to trebamo priznati, da nemamo pravo ni na ekološku komponentu, da čak ni to nemamo pravo proglasiti, da nam se čak i to pravo osporava i da čak i ono što je izvan pravne stečevine Europske unije, izvan aquisa, a to jest ekološka komponenta dakle koja je samo naše pravo, ovim zapravo postaje nešto čega se odričemo. Trebalo je ako smo mogli, a sigurno smo mogli i trebali, podići našu razinu opremljenosti, našu razinu logistike, organizacijsku razinu kako bismo mogli odgoditi izazovima i potrebama ekološke zaštite, odnosno zaštite okoliša i zaštite mora, trebalo je svakako barem pokušati u diplomatskim pregovorima, u političkim razgovorima inzistirati na ekološkoj komponenti. Ovako smo zapravo ako tako mogu reći, pale su nam one moje metaforički pojas i hlače, obje nogavice su nam na gležnju. Mogla nam je biti samo jedna, manja bi bila sramota, manje bi se vidjelo, manje bismo ostali goli i sami pod ovim olujnim nebom. Prema tome to je pitanje na koje smo mogli politički utjecati, diplomatski utjecali i to je sigurno nešto što u čemu ne možemo pohvaliti ni onu Vladu prije, ni ovu Vladu sada, ekološka komponenta je izvan pravne stečevine i na tome smo trebali tvrdoglavije inzistirati, biti lukaviji i stvari postaviti oštrije. Na kraju želim reći da ne trebamo se ne zavaravati ovom odlukom, nećemo se previše primiliti i neće vas previše Europa privinuti na grudi. Ključan razlog odgode primjene ZERP-a i ključan razlog pritiska nije pitanje zaštićivanje ribolova, nije pitanje zaštićivanja mora i okoliša nego je zapravo pitanje granica. To su naše kolege iz Slovenije vrlo jasno rekle, to su rekli i Talijani. Prema tome to je rekla i Europa uostalom između redaka ili čak doslovno, eksplicite. Prema tome nama i dalje će ostati otvorena pitanja granice i jednako tako nam se može dogoditi da za nekoliko mjeseci netko kaže ili popustite oko granica ili Europska unija. Nemamo nikakvo jamstvo da će ovo smiriti ili splasnuti pa čak i pomalo nacionalističke tendencije u nekih država susjeda. Nemamo nikakva jamstva da će u diplomatskim pregovorima biti blagonakloniji i da će zapravo manje nam prepreka postavljati u europskim institucijama. I zato mislim da uz ovo o čemu danas govorimo bi naša poruka prema Vladi pa i naša pomoć kao Parlamenta bez obzira na stranke sad, lijevo, desno, središnje, trebala biti u tome da od danas bilateralno i multilateralno se pobrinemo za to da se ili oko granica dogovorimo ili odmah započnemo sa svim potrebnim instrumentima arbitraže kako nam se ne bi dogodilo da opet u ključnim trenucima moramo sami sebe postavljati u lažnu vražju dilemu. Ja vjerujem da mi to možemo napraviti, ja vjerujem da premijer i diplomacija ima dovoljno umješnosti i kompetentnosti da se sa Slovencima, prije svega sa Slovencima dogovorimo na vrijeme kako nam se doista ne bi događalo da opet budemo u zeit notu i da opet moramo na ovakav način odlučivati. I na kraju samo da objasnim zašto ovaj konceptualni i alternativni uradak Vlade Marteka. Tako je hrvatska alternativa vidjela Europu prije 30-tak godina, Europu u kojoj je tada zveckalo oružje, ali u kojoj je također jedno od oružja bila i riječ. Pa vam ja smo želim reći da je i pravo danas oružje u nečijim rukama i zato budimo svjesni da pravo jačega, pravednost kao korist jačega je stara sofistička smicalica na koju više nikako ne smijemo nasjesti. Klub HSLS-a i HSU-a će podržati odgodu primjene, shvaćajući naravno da je to u ovom trenutku manje zlo i da ipak izbor manjega zla manje zlo premda ostaje zlo.
Hvala. Prije nego dam riječ premijeru, imamo osam ispravaka. Gospodin Ranko Ostojić prvi.
Poštovani, ispravljam navod štovanog zastupnika Čehoka koji je rekao da ćemo danas ZERP dokinuti. Ja nisam primijetio ni u materijalima, niti od predlagatelja jednog i drugog u bilo kojem segmentu da mi danas razgovaramo o dokidanju ZERP-a. Mi govorimo o nekim drugim stvarima koje se odnose na dio onih, odnosno Europsku uniju ili članice Unije. Prema tome, mislim da nema govora, a ako on misli i dalje skidat gaće više od onoga nego šta je napravio, to neka napravi na nekoj drugoj sjednici.
Hvala. Ispravak, gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Pa, gospodin Čehok je rekao mi danas ćemo ukinuti ZERP. Netočno. Gospodine Čehok nećemo mi ukinuti ZERP, vi ćete ga ukinuti zajedno sa HDZ-om.
Hvala. Kao što reče gospodin Ostojić, nitko ga ne ukida. Gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ako mogu nekoliko netočnih navoda, brzo. Malo je doduše neobično da mi iz opozicije objašnjavamo Vladi, odnosno članovima vladajuće koalicije šta se zapravo događa, ali bez obzira na svu kritičnost nije istina da zemlje Europske unije nemaju ZERP ili neke oblike zaštićenog pojasa i da mi to nećemo moći imati. Ja ovdje imam materijal koji ću vam odmah dati i fotokopiran gdje se pokazuje da osim Grčke sve članice Europske unije imaju neku formu zaštićenog pojasa ribolovnog, arheološkog, ekološkog itd. Dakle, nije točno da je to nemoguće. Drugo, rekli ste da ovo nije pitanje riba i nekih drugih stvari, nego pitanje granica. To isto nije točno. Sa Slovenijom je i pitanje i strah od prejudiciranja granica na moru, a sa Italijom je pitanje riba i zbog toga je zaustavljeno to poglavlje. I mislim da ste pogrešno rekli da ovo što vi govorite je vaša poruka Vladi. Vi jeste Vlada, prema tome to je HSLS-ova poruka sebi, ali za to mi ne moramo ovdje biti prisutni.
Hvala. Gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa netočno je kolega Čehok u više navrata rekao da ćemo zapravo s ovom odlukom dokinuti ZERP. To nije točno. To odluka ne govori i nije točno. Druga stvar, rekao je da će naše vode postati vode europske zajednice. Neće. Teritorijalno more ostaje teritorijalno more. Ono što je izvan teritorijalnog mora postat će vode zajednice, ali isto će imati obvezu zaštite i svega onoga što danas možemo nazvati jednom vrstom ZERP-a, također. Dakle, u tom smislu nema smisla obmanjivati javnost i govoriti da će to sad biti nešto sasvim drugo.
Hvala. Gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite, ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bih samo htio skrenuti pozornost na jednu izjavu gospodina Čehoka. On je rekao dokidanju ZERP-a, međutim ovdje se kaže o neprimjeni na članice Europske unije, a što ustvari potvrđuje činjenicu da ZEPR ostaje na snazi jer u odluci o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru piše da se ZERP odnosi i na nejadranske i na nesredozemne zemlje koje u posljednje vrijeme sve češće, doslovni je tekst, sve više raste ribolovni pritisak nejadranskih i nesredozemnih država uključujući i upotrebu tzv. brodova tvornica. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Unatoč tome što pozdravljam figurativni način govora, mislim da bi i on trebao biti precizan u ovom Saboru, pa ako su nekome spale gaće, ja vidim da mojim kolegicama i kolegama nisu spale gaće. Ako je gospodin mislio na vladajuću koaliciju, mogu se složiti, ali ja bih prije rekao da su spale maske, a ne gaće.
Također nije ispravak netočnog navoda, nego izražavanje mišljenja. Gospodin zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Čehok je puno toga rekao netočno. To čak bih ja rekao po njegovom običaju. On je ovdje rekao kako bi mnoge stvari bile ovakove, onakove da su se napravile ranije. Ja ga pitam zašto ne sjedi u Hrvatskom saboru redovitije pa bi mogao možda doprinijeti tome. A pojas, ribolovni pojas o kom mi govorimo ja mislim čuva neke vrednote. Ne znam što čuva njegov pojas.
Hvala. Također polemika. Gospodin zastupnik, povreda Poslovnika gospodin Čehok.
Gospodine predsjedniče, povrijeđen je članak 209. Gospodin Zubović, naravno po svojem starom običaju.
Koji članak? Nisam dobro.
209. Nije ispravio ništa.
209. članak govori o pravu da se to može spomenuti, ali.
Dakle, nije ispravio nikakav netočan navod, nego je po svojem starom običaju diskvalificirao. Ja bih možda češće sjedio kad bi bilo manje ovako bezobraznih zastupnika kao što je on.
Gospodo zastupnici, smatrao sam da je gospodin Zubović iznio svoje mišljenje, a i vi ste nekorektno podigli palicu o povredi Poslovnika, jer po stoti put valjda objašnjavam. Članak 209. Poslovnika, to sam dužan objasniti ovdje po Poslovniku, određuje pravo zastupnika da upozori na povredu Poslovnika nekog člana kojeg je zastupnik dužan čim počne o tome govoriti naznačiti koji je povrijeđen članak Poslovnika, a nije povrijeđen članak Poslovnika koji govori o pravu da se govori o povredi Poslovnika. Ja mislim da je to jasno. Nemojte me dovoditi u ovu situaciju da se tu javljam i stalno govorim, ali očito da me se ne sluša je li o čemu je riječ. Ima gospodin Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa ja bih htio ispraviti netočni navod kolege Čehoka o tome da su svima nama, pa i meni spale gaće. Ja to neću pokazivati, ali se izgleda dogodilo to da su kolegi Čehoku pale gaće i hlače i to zato što je građane uvjeravao u koaliciju koja se zvala koalicija.eu zajedno sa HSS-om, da će do krajnjih granica braniti ZERP, a danas ovdje je izdao svoje koalicijske partnere HSS s kojima je ušao u Sabor, priklonio se nekom drugom i izigrao povjerenje građana jer građani su mu između ostalog ukazali povjerenje da sjedi u ovom Saboru i zato da brani onaj program temeljem kojeg je ušao, a to je obrana ZERP-a.
Gospodine zastupniče! Od prve do zadnje riječi ste zlouporabili institut ispravka netočnog navoda, jer ste govorili o gaćama i hlačama o kojima uopće ovdje nije riječ. Nije riječ. Ovdje se govori o ZERP-u i govori se o prijedlogu odluke kojom će eventualno promijeniti odluku ili izmijeniti odluku o ZERP-u. Nemojte koristit institut ispravka netočnog navoda da bi polemizirali, jer je gospodin Čehok govorio u ime kluba i na to nema dakle replike, ali ima ispravka netočnog navoda koji 95% zastupnika ovdje zlouporabljuje od samog početka i pri tom ne dijelim ni na lijevu ni na desnu ni na srednju ovdje dio sabornice. Molim vas lijepo produžavamo nepotrebno zasjedanje Sabora koristeći nekorektno institut ispravka netočnog navoda. Na redu je gospodin Josip Friščić u ime kluba HSS-a. Izvolite! Potpredsjednik Hrvatskog sabora.
Gospodine predsjedniče Sabora, potpredsjednici, uvaženi ministri, kolegice i kolege zastupnici! Želim vas lijepo pozdraviti i iznijeti stavove Hrvatske seljačke stranke kada je riječ o temi koja je danas na raspravi, temi kojom se ova stranka godinama bavi i prije svega skinuti ono ako se želi reći da je ZERP hrvatski mit ili da ga netko u to želi pretvoriti. Možda netko drugi i neki drugi imaju mitove, ali ZERP zasigurno hrvatski mit nije, jer ZERP je 25 tisuća kvadratnih kilometara mora koje, točno stoji, nije i ne može se uknjižiti kao vlasništvo Hrvatske, ali na što temeljem Međunarodne konvencije o pravima mora Ujedinjenih naroda od 1982. godine Hrvatska ima pravo. Mi smo se odlučili da tu polovinu mora hrvatskoga Jadrana branimo, štitimo i upravljamo kroz dvije komponente – kroz ekološku i ribarsku. Izrazili smo to i kao ekološke i ribarske interese. Prilikom donošenja a također rasprava je bila žestoka od samog naziva do toga što sve ova materija obuhvaća, ali vodili smo se načelom kojim se vodilo preko 135 zemalja svijeta, a one su temeljem rečene konvencije iskoristile svoje pravo. Ovo pravo, ovdje je to već rečeno i ponovljeno iskoristile su i sve članice Europske unije osim Grčke. Da ZERP nije nešto ili zaštita mora koja se nadovezuje na nacionalna, nešto što ne treba štititi, o čemu ne treba brinut i o čemu ne treba raspravljat i čega se može i treba odricat, onda zasigurno 6 zemalja Europske unije ne bi donašale odluku u trenutku kada su već bile članice Europske unije. Zbog toga ona dilema koja je danas da li i kako se ponijeti, postaviti a i sutra ponašati, jer ćemo mi danas, večeras, noćas završiti raspravu, ali sutra već moramo ući u određene poteze, predvidjeti i voditi određenu akciju. Ono što smo mi ovih dana pred hrvatskom javnošću govorili vezano uz ZERP, ne jednom sam rekao, mi to ne iščitavamo da su pozadina poruka koje su nam došle, koje su bolne i koje su nam … [[Govornik se ne razumije.]] ne više i, nego ili, ili. To nije poruka cijele Europske unije. To nije poruka sigurno svih 27 zemalja, jer smo pratili rasprave njihovih predstavnika u Bruxellesu, a mnogi od njih su se pitali pa zašto to Hrvatska nema pravo na ono što su drugi iskoristili, pravo koje su toliki donijeli i konzumiraju. Ali ja sam uvijek zagovornik toga, svakoj pojavi treba dati jasno ime i prezime. Ako mu damo danas, sutra nećemo lutati i nećemo si stvarati nove poteškoće. Također, već ovdje je rečeno, ali treba mislim naglasiti bez obzira da li termin koji ja rabim netko smatra primjerenim ili ne, ali mi smo ucijenjeni. Ucijenjeni smo od dviju zemalja naših susjeda. Ucijenjeni smo od Slovenaca gdje nije samo pitanje poglavlja XIII-ribolova, nego i poglavlje XXIV. i XXXI. I o tome treba govoriti. A zašto? Zato jer se bore za svoje interese i iznad onoga što su i sami svjesni da nisu njihova prava, jer i oni su 2005. godine proglasili svoj ZERP. Ovaj Sabor je donio deklaraciju da ga ne prihvaća, jer to je, samo podsjećam, to je 650 kvadratnih kilometara mora hrvatskog ZERP-a. A onda još da bi u njega došli su tome pricrtali onaj što oni zovu ratificirani sporazum u kojem je još novih 550 tisuća kvadratnih kilometara. To je predmet o kojem treba raspravljati, to je ono zbog čega govorim i u pozadini njihovih zahtjeva nisu ribe, u pozadini njihovih zahtjeva su granice. I oni koji danas govore ovdje da stvaraju vrlo dobre odnose, ja vjerujem da će poduzet sve korake da i mi ovdje te odnose osjetimo, jer oni odnosi koji su danas i dosad napisati, koji su nam poslani kao poruka, to su stavovi iz bijele knjige o granici između Republike Slovenije i Republike Hrvatske. Mnogima kada sam je u Hrvatskoj čitao govorili su da slabo razumiju jer je na slovenskom napisana. A ja ću vam pročitati samo zaključak koji se odnosi kao njihov stav o Piranskom zaljevu, jedna je rečenica: "Iz navedenog je očito da provođenje slovenske nadležnosti nad čitavim Piranskim zaljevom nije nikada bilo upitno.". Logično slijedi da je Slovenija zadržala svoju suverenost i nadležnost nad čitavim Piranskim zaljevom. Ako to sada povežemo s onim što je prije tri dana došli također kao poruka iz Bruxellesa da će Svoboda u svom izvješću početkom idućeg mjeseca napisati da je zadatak Hrvatske da riješi ubrzano pitanje granica sa svojim susjedima onda vjerujte da ćemo vrlo brzo temeljem ovih stavova ponovno razgovarati i pitati se kako zaštititi naše interese. Kada govorimo o gospodarskoj komponenti, kada govorimo o onome što taj prostor gospodarski pruža onda u razgovoru s ribarima došao sam do pokazatelja da se u tom prostoru hrvatskoga ZERP-a godišnje izlovi 220 tisuća tona ribe, da od toga svega 32 tisuće tona ulove naši ribari. To je po njihovoj procjeni. Između 200 i 300 milijuna eura svake godine se odveze s ovog prostora. I to je interes kojega izražavaju, za koji se bore naši drugi susjedi Talijani. I sada njihovo je pravo da se bore za svoje interese, da se bore za interese svojih ribara a naše je pravo da se borimo za svoje interese. Sigurno je da oni i nadilaze ovu brojku o kojoj sam govorio jer osim riba tu su brodogradilišta, servisi, hladnjače, gorivo itd. a sve su to djelatnosti koje su isplative i koje mogu donašati i koristi i zapošljavati ljude. Mi smo sada pred ultimatumom ili/ili. Danas to je ultimatum ZERP ili EU. Pitam se a vjerujem i mnogi od vas što sutra. Pred ovaj dom, pred našu Vladu vrlo brzo doći će pitanja o kojima sam djelom govorio. To je pitanje granica, to je pitanje brodogradnje, pitanje elektroprivrede, pitanje koncesija za eksploataciju šuma, pitanje poljoprivrednog zemljišta i njegove prodaje strancima, izvorišta pitke vode, liberalizacija tržišta rada itd. Zasigurno pitanja o kojima se ne smijemo odnositi međusobno vlast-oporba, lijevi-desni jer pratite rasprave. Iščitao sam sve bilješke, rasprave koje su vođene na odboru kada su govorili predstavnici naših susjeda iz njihovih rasprava nije vidljivo tko je lijevi a tko desni. Zajedno su izborili čuvajmo i borimo se za svoje interese iako svjesni da na određene stvari i nemaju pravo jer da misle da imaju prihvatili bi ruku hrvatske Vlade ako ne možemo kao susjedi riješite granice priznajmo Den Haag i sud, kako oni odrede mi ćemo to prihvatiti. Mi smo se i naša Vlada se u tom pravcu očitovala. Jednog dana sigurno je da će to biti izlaz, ali oni sada traže i govore vrijeme je da nas se kompenzira za nešto što je Hrvatska 45., 47. ili 48. dobila. Ponavljam, neka svatko brani svoja prava, mi moramo svoja prava braniti. Prema tome, sve ovo skupa iz jednog gospodarskog konteksta izlazi u politički kontekst ali ne slučajno. Stvari su u Bruxelessu tako i postavljene. Jer da to ne bi bio oblik pritiska na Hrvatsku onda ovo pitanje ne bi bilo smješteno u direkciju za proširenje nego bi pitanje ZERP-a bilo u direkciji za ribarstvo. Iz toga mi možemo jasno iščitati što je, kako je, gdje smo danas. Opredjeljenja. Sigurno je ako ćemo pojedinačno raspravljati ZERP ili EU bit će ono kao u naslovnici jučer objavljene jedne tiskovine "Dole ZERP, idemo u EU.". Ako ćemo sutra postaviti ne znam šume, dolje šume, EU. Mi moramo stvari sagledavati ukupno. Ali neće biti dovoljno ako ćemo mi samo u ovom Visokom domu voditi rasprave, ukazivati ili ne daj Bože kritizirati iako i to treba Vladu poslije. Mi se moramo pripremati da nam se ovakve stvari ne dogode i tu smo kao HSS spremni dati puni doprinos. Doprinos tome da je koalicijski sporazum kojeg smo zaključili prigodom sastavljanja Vlade jer mi određene stvari možemo riješiti, možemo riješiti ako ćemo pokrenuti procese za koje smo se dogovorili. Nećemo morati prepustiti eksploataciju kroz koncesije šuma strancima ako restrukturiramo svoje hrvatske šume i za to smo se dogovorili. Nećemo morati dopustiti da nam se kod poljoprivrednog zemljišta postavljaju ovakvi ili onakvi uvjeti ako ono što smo pripremili kao zakonsko rješenje formiranjem agencija za dugoročno upravljanje poljoprivrednim zemljištem zajednički dogovorimo i usvojimo. I gotovo za svako ovo područje prije nego nastane problem mi ovdje možemo i mislim da smo odgovorni i moramo stvoriti rješenja da nam se ovakove situacije više ne ponavljaju, ne događaju. Mnogi govore da li je danas HSS na europskom putu ili nije. Smatram uvijek smo bili. Ova je stranka 104 godine uvijek znala prepoznati što se događa i odrediti se za put kojim bi trebalo ići. I odlučno odbacujem, neki danas pokušavaju stvarati stajanje da smo mi euro skeptici, da smo mi euro neznalice, konzervativci, oni zbog kojih je možda Sanader pogriješio kada ih je pozvao da mu budu koalicijski partneri. Konstruktivnim doprinosom na rješavanju problema temeljem koalicijskog sporazuma pa i u ovim pitanjima o kojima danas govorimo ja vjerujem da ćemo mi svoju vjerodostojnost dokazati. A vjerodostojnost je da nakon rasprave zaključaka se nastavi realizirati određeni program o kojem smo i ovdje govorili. Netko ga pozdravlja više, netko manje. Da nije bilo 72 dana ZERP-a ali ne 72 dana, nego cijele one rasprave našeg opredjeljenja da ga želimo aktivirati i primijeniti i na sve zemlje članice Europske unije ne bi bio pokrenut ni ovaj proces o kojem je govorio ministar Kalmeta – gradnje brodova, sufinanciranje, ne bi bilo one brige koja je uspostavljena i znalo se tko intervenira kada i kada je u pitanju ekološka zaštita i zato nama i dalje treba ulaganje. Netko je govorio u brodove, vatrogasce jer očito je, kalvarija je bilo. Ne daj Bože da ih bude ali bit će ih s obzirom na volumen prometa. Nama trebaju pomoći našim ribarima, izgradnja luka istovarnih, izgradnja hladnjača jer to je ono što su nam mnogi govorili to vama ne treba. To nama treba i to ćemo mi podržavati. I na kraju, mnogi su očekivali i znam da očekuju kako će se HSS kada je riječ o ovom pitanju opredijeliti. HSS neće podržati odgodu primjene ZERP-a na zemlje članice Europske unije jer je inicijativom da se donese, traženjem da se aktivira i govorom svojim glasaćima o tome govorio. A oni što očekuju da će zbog toga doći do krize Vlade u Hrvatskoj, neće doći. Ja želim reći premijeru mi smo ne zaključili sporazum o nekoliko točaka beneficija… …/Predsjednik: Završite kolega. Vrijeme istječe./… … Mi smo se dogovorili u kom pravcu voditi u Hrvatsku. S nama i bez nas neka je vodi, neka on procjenjuje jer jeste da je razum potreban u vođenju politike. Razumom nas nisu uvjerili da nismo u pravu kada je riječ o porukama iz Europe, a srcem su uz Jadran. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je Klub SDP-a i gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, uvažene zastupnice i zastupnici, gospodine predsjedniče Sabora, gospođe i gospodo. Odluka o odgodi ZERP-a će biti izglasana jer za to postoji većina. Naša je inicijativa da se u ovom Visokom domu raspravlja o ZERP-u i o stanju pregovora sa Europskom unijom motivirana je drugim razlozima, drugim porivima, motivima time da premijer, predsjednik hrvatske Vlade izađe pred Sabor, prije svega pred Sabor ali pred hrvatsku javnost i da otvoreno razgovaramo o stanju u kojem se Hrvatska našla, a stanje je slijedeće. Od ZERP-a na način na koji je doživljen u Hrvatskoj, na način na koji ga je zakonodavac, a to je ovaj Sabor zamislio nema ništa. Od njegove pune primjene nema ništa. Od članstva u Europskoj uniji, odnosno od završetka pregovora prije rane jeseni 2009. godine također nema ništa. Dakle, prije punopravnog članstva i korištenja svih resursa i potencijala koje generaciji hrvatskih građana može dati Europska unija prije 2011. godine također nema ništa. Mi smo u uvodnom govoru čuli od predsjednika hrvatske Vlade puno reminescencija iz devedesetih godina i molio je, spominjao je čak ukrštanje kopalja da se ne vraćamo u 2003., 2004. i ja to neću raditi. Jer dovoljno osnova za ovu raspravu ima i u onome što se događalo nakon 2004. godine. Ovo je prije svega problem državništva, otvorenosti, jasnoće, iskrenosti i snaga da se izađe pred hrvatske građane, pred hrvatske ljude i da se neke stvari otvoreno kažu. Ovo bih nazvao dvojnom stereo neiskrenoću i ta dvojna neiskrenost rezultira stanjem u kojem se nalazimo. Premijer je prije svega bio neiskren ili su njegovi najbliži suradnici bili neiskreni prema Europskoj uniji i prema partnerima u Europskoj uniji. Ovdje su pale vrlo ozbiljne riječi o nekakvoj ucjeni, o ultimatumu koji je postavljen Hrvatskoj, pa smatram da je, a i inače bih nešto rekao o tome. Mi smo 2004. godine u ovom Saboru donijeli odluku, odnosno tadašnji zastupnici su donijeli odluku da se ZERP u određenom segmentu ne primjenjuje. Već slijedećeg dana državni tajnik uz suglasnost predsjednika Vlade, gospodina Ive Sanadera otišao je u Bruxelles i dogovorio i potpisao neke stvari u Bruxellesu. Osnova i to je danas i više nego očito. Ako je ikada bilo, a bilo je dilema i bilo je nejasnoća osnova za početak pregovora Hrvatske za članstvo u Europskoj uniji su bili ti dogovori – odustajanje Hrvatske od ZERP-a. To u početku nismo najjasnije znali. Sada potpuno jasno znamo. Pitanje koje traži odgovor je koliko dugo je to znao gospodin predsjednik Vlade, koliko dugo je oklijevao to javno reći i onda ona druga vrsta neiskrenosti koliko dugo je to oklijevao reći hrvatskoj javnosti, hrvatskim građanima. Što je ZERP u percepciji prosječnog stanovnika ove zemlje, onoga kojemu je do ZERP-a stalo, a stalo nam je svima. Stalo nam je do te zaštite. To sam već jednom, možda malo patetično govorio, da smo mi jedini slavenski maritivni narod. Drugi su totalno maritivni, ali mi smo jedini slavenski narod sa jednom jakom izraženom maritarnom kulturom. Naši preci pra, pra pradjedovi, pra pra bake sve je to vezano uz more u velikom broju. I što smo dobili od svega toga? Dobili smo to da danas nemamo niti jedno niti drugo. Dobili smo to da izbjegavamo reći činjenice. Što je ZERP za nas? ZERP je zaštita u onom trenutku kada je bio motiv za njegovo donošenje, zaštita od prekomjernog izlova ribe u onom dijelu Jadrana u kojem imamo pravo proglasiti ZERP. ZERP je u percepciji prosječnog čovjeka značilo talijanski brojni brodovi će stati na ovoj crti, a preko te crte će tražiti naše dopuštenje za izlov i za to će platiti neku naknadu. Što je zadatak državnika? Barem ja na to tako gledam. Zadatak državnika je da kaže neke činjenice. Pokojni Ivica Račan u ovom Saboru bio je kritiziran zbog parafa na Sporazum sa Slovencima. Taj paraf i ti pregovori su u određenom trenutku učinjeni u najboljoj namjeri. Je li to bio najbolji učinak, je li to bilo idealno napravljeno. To je pitanje za raspravu koja ne prestaje do danas. Ali je li za to preuzeta puna državnička odgovornost, je li zauzet jasan stav, jesu li snošene posljedice? Jesu. E tu vrstu odlučnosti a ne kunktatorstva, oklijevanja ja očekujem od ljudi koji vode Hrvatsku a ne samo od premijera. U toj situaciji dakle danas 2008. godine nemamo ništa. Imamo pregovore koji će se protegnuti do 2009. godine, do kraja 2009. godine, do isteka mandata ove Europske komisije sa punim članstvom u 2011. godini. Međutim, imamo i činjenicu koju također treba reći hrvatskoj javnosti a s kojom je ali samo ograničeno polemizirao uvaženi zastupnik Čehok. ZERP-a na način na koji smo ga doživjeli više biti neće. Ograničenje ribolova u Jadranu na način na koji smo ga prezentirali hrvatskoj javnosti više biti neće. Stupit će na snagu režim Europske unije, režim koji je rigorozan, koji se provodi uz jaku inspekciju i režim koji će po prvi puta u hrvatskoj povijesti ograničiti prava onih koji izlovljavaju hrvatski Jadran da tamo rade što god hoće, po prvi puta u hrvatskoj povijesti. Je li to suspenzija ili je to odgoda, to je manje-više svejedno. To je neprimjena jedne norme, jednog pozitivnog propisa hrvatskog zakona koji iz određenih razloga ne možemo primijeniti. Je li nam trebalo, je li vam trebalo da nam prije nekoliko dana ovdje dolazi povjerenik Europske komisije, član komisije i povjerenik za proširenje gospodin Rehn i da nam govori neke stvari za koje opravdano sumnjamo da ih je premijer znao tjednima i mjesecima unatrag, a za koju opravdano znamo da su osporile hrvatske pregovore i doveli do ove nepotrebne odgode. A i bez te odgode Hrvatska je bila u problemima, Hrvatska je dobila niz mjerila a ne bi ih dobila da se posao radio prema najvišim europskim standardima koje je Europska komisija i Europska unija zahtijevala. Mi ovdje govorimo o tome, to je rekao gospodin premijer ako sam dobro čuo, a amandman u tom smislu je predložila i predsjednica HNS-a gospođa Vesna Pusić da ćemo protegnuti ZERP i na naše ribare, dakle da će i oni imati pravo loviti u ZERP-u. Pa je li to neko postignuće? Ja smatram da je to bio nedostatak što to nisu imali pravo raditi i ranije. Je li nas premijer o svemu obavještavao? Je li znao više od onoga što je trebao podijeliti s hrvatskom javnošću? Čemu to oklijevanje? O tome smo neki dan razgovarali kao predsjednici stranaka saborskih. I Sabor je došao zadnji na red, zadnji, zadnji, zadnji. I mi ovo nismo vidjeli kao prostor ili kao medij za obračun nego kao medij za otvoreni razgovor o problemima u kojima Hrvatska jest i o načinu i metodama da iz njih izađe. Ali od toga se bježi. Od toga se ne smije bježati. Ja znam da Vlada vodi zemlju, ja znam da prema Ustavu i zakonu Vlada vodi unutarnju i vanjsku politiku ali Sabor je mjesto za ovu vrstu razgovora. Ovako ja se pitam tko vodi ovu zemlju, koja je politika ove Vlade. Slušajući uvaženog potpredsjednika Sabora i predsjednika HSS-a gospodina Friščića ja mogu ustanoviti da se on zalaže sa istim argumentima i istim stavovima za ciljeve za koje se zalagao i ranije. Ali ima li ta Vlada više kohezivno tkivo, ima li kohezije u njoj? Ovdje vidimo razliku u temeljnim pitanjima. SDP mi naravno ne bismo htjeli srušiti Vladu jer riječ rušenje treba gurnuti u stranu, riječ građenje treba biti dominantna u ovom društvu. Ali je li takva Vlada, može li takva Vlada sa takvom razlikom u stavovima. Čujem da može. Mi imamo dileme. Može li voditi hrvatsko društvo? Ima li snage da se izađe pred hrvatsku javnost i da se kaže da je ZERP nešto što smo u određenom trenutku željeli da bismo zaštitili more, da bismo zaštitili riblji fond, da bismo ekološki zaštitili zemlju, da bismo i to treba ovdje reći ti ekološki, ti pojasevi koje su proglasile članice Europske unije se odnose na razno razne sadržaje ali Europska unija ima zajedničku ribarsku politiku. To su stvari koje ne bole, samo ih treba reći. Vidim da premijera nema. Kada uđemo u Europsku uniju u našem prostoru ZERP-a lovit će u dogovoru sa Bruxellesom, u zajedničkom dogovoru sa svim članicama Europske unije uz maksimalan režim zaštite, lovit će prema kvotama sve članice Europske unije koje za to budu zainteresirane. Je li to boli da se kaže kao istina? Je li to šteta za Hrvatsku? Ili se radi o dva cilja, jednom koji nismo uspjeli na način na koji smo htjeli ostvariti, i drugom koji je viši, koji je važniji za cijelu generaciju hrvatskih ljudi koji ćemo uspjeti ostvariti. Ja još jednom moram postaviti pitanje uz potrebu da naglasim da je SDP stranka kojoj je Europa na srcu i u praksi, da smo se zalagali i zalagat ćemo se kao opozicija hrvatska koliko budemo mogli u parlamentu, preko naših partnera, preko socijalista, preko svih onih do kojih možemo doprijeti da hrvatski put bude brz, kvalitetan, da bude efektan, da se to završi što prije. Ali možemo li podržati ovakvu odluku u situaciji kad vidimo da Vlada nije u stanju podržati tu odluku, da vladajuća većina među sobom nema dogovora oko trenutno najvažnijeg unutarnjeg političkog i vanjskog političkog pitanja jer dogovora nema. Dogovora nema. I zato klub SDP-a će i dalje energično koliko to možemo i SDP Hrvatske raditi na približavanju Hrvatske Europi. O tome hoćemo li pružiti podršku ovoj odluci koja je defacto već donesena i mi znamo da je donesena. I naš stav, naš formalan glas o tome ne znači ništa. Jako će o tome ovisiti hoće li vladajuća koalicija pokazati da u njoj postoji jedinstvo oko ovog važnog pitanja a to jedinstvo mi za sada ne vidimo. I nije, ne nazire se. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo je gospodin Frano Matušić. Izvolite. Molim vas da se držimo ispravaka a ne replika.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolega Milanović je netočno naveo puno stvari pa ću ispraviti neke od njih. Kaže kolega od primjene ZERP-a nema ništa. Nije točno. Samo mi, samo jedan dio koji se odnosi na članice Europske unije, dakle neće se primjenjivati. Dakle, ZERP će se primjenjivati za sve ostale. Druga stvar, od članstva prije 2011. godine kaže kolega ništa nema od članstva u Europskoj uniji. Konkretno i Europska Komisija je izrazila želju da završi pregovore do kraja njihovog mandata, dakle tijekom 2009. kao i Europski Parlament koji će donijeti rezoluciju kojom želi da ovaj saziv Europskog Parlamenta, a to je do sredine 2009. godine donese odluku o članstvu Hrvatske u Europskoj uniji. Dakle, ne 2011. Dalje, rekli ste da smo dobili mjerila zato što nismo poštivali određene standarde. Nije točno. Mjerila smo dobili zbog iskustva u Europskoj uniiji sa onim zemljama koje su prije nas ušle u Europsku uniju. Rekli ste da naši ribari nemaju prava ribariti u ZERP-u. I to nije istina. To jednostavno nije točno, to nije istina, nije činjenica. Naši ribari su imali pravo i imaju pravo ribariti u ZERP-u.
Hvala. Ispravak, gospodin Andrija Hebrang.
Hvala lijepa. Štovani kolega je netočno rekao da je nakon 2006. kad je ovaj Sabor donio odluku o odgodi, citiram: "Državni tajnik idući dan dogovorio neke stvari." Ništa nije dogovorio, nego je odnio točno odluku ovoga Sabora, stavio ju ne u neki dokument, nego u zapisnik, a taj zapisnik nitko nije kako kaže kolega skrivao ili tajio, taj zapisnik istoga dana objavio na Internetu gdje i danas počiva pa ga možete vidjeti. Drugo što je netočno, kaže nema dogovora u vladajućoj većini. U našem sporazumu o koaliciji nema ni riječi o ZERP-u niti o bilo kakvom dogovoru, prema tome taj dogovor ne može biti niti prekršen. Hvala.
Hvala. Gospođa Marija Pejčinović Burić, izvolite. Ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa iako je djelomično već ispravio kolega Matušić isti navod, a radi se o tome da je Hrvatska dobila mjerila zbog toga što dobro ne radi hrvatska Vlada. Ja bih samo dodala da je to nova metodologija rada i sada sva poglavlja imaju mjerila bilo za zatvaranje ili otvaranje. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak.
Uvaženi predsjedniče. Evo kolega Milanović govori, veli: "Od korištenja resursa koje može dati Europska unija do 2011. neće biti ništa." Pa ja ne mogu vjerovati da zapravo kolega ne zna za predpristupne fondove korištenja fondova i ostalo. … [[Upadica se ne čuje.]] Nije zlouporaba, nego, odnosno ne mogu vjerovati da kolega ni o tom nema pojma.
Nije pitanje vjerovanja ili nevjerovanja, nego činjenice. Gospodin Borislav Matković. Izvolite, ispravak.
Gospodine predsjedniče. Budući su kolege već ispravili dosta toga netočnog, ja ću se pozvati samo na jednu netočnost, a ona se odnosi na to da ova Vlada ne zna i da ona zapravo ne zna kud će i da je neodgovorna. Istina je gospodine Milanoviću da svaki političar koji imalo drži do sebe, odnosno do svog rejtinga, presudno bi bilo kod njega odgovornost, informiranost i poštovanje činjenica, a vi ste taj koji iznosite neistine i preokrećete činjenice. Istina je isto tako da.
Gospodine zastupniče.
Polako. Polako gospodo, naučite se da otrpite istinu. Istina je najteža i najbolnija, pa tako i za vas. Evo ja ću biti strpljiv, pa ću vas saslušati. … [[Upadica se ne čuje.]] Znam ja šta znači, to je za vas bolno, ali šta ćete. Šta vam ja mogu? Ova Vlada zna kao što je znala i u prethodnom razdoblju, a vi izazivajući političke skandale. Gospodine predsjedniče, dajte mi malo vremena, jer su me oni omeli.
Hvala lijepa.
Vi od ovoga radite političke skandale da biste podigli rejting svojoj stranci, ali to vam neće uspjeti.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče.
Nema od toga ništa, moj Milanoviću.
Hvala lijepa. Ovo nije bio ispravak netočnog navoda, nego polemiziranje. Tko se javio za [[Upadica: Netočan navod.]] Hvala lijepa. Idemo dalje. Malo strpljenja. Ima korektnih ispravaka, a ima polemiziranja, je li. To je to. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang, u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice, dame i gospodo članovi Vlade, kolegice i kolege. Pa evo moram reći na početku, malo sam žalostan jer se rasprava o jednom velikom hrvatskom interesu ipak pretvorila u međustranačke razmirice. Mislio sam da ćemo tu ranu koja je otvorena zajedno liječiti, a da nećemo dolijevati na nju alkohola jer je to bolno, ali eto ipak nismo izbjegli te zamke. Zato ja mislim odmah na početku reći, za ZERP smo jednako krivi, i jedni i drugi. Račanova Vlada ga je donijela pred izbore 2003. i odmah odgodila. I odmah odgodila. Mi smo to naslijedili i također odmah odgodili. I drugi put smo opet odgodili. Zašto smo odgađali i jedni i drugi? Jer nisu sazreli međunarodni uvjeti za primjenu zaštite naših prava u ekološkom, u ZERP-u, području ribolovne ekološke zone. Nisu sazreli uvjeti. Da su sazreli uvjeti takvu odluku bi donijeli naši prethodnici. Donio bi ju predsjednik Tuđman, kao što je spomenuo premijer nekoliko puta smo to imali na dnevnom redu. Nismo donosili odluku jer smo znali da nisu sazreli međunarodni uvjeti za takvu primjenu. Ali ne samo predsjednik Tuđman. Donijela bi takvu odluku i bivša Jugoslavija, jer kao što znate od 1982. vrijedi međunarodna konvencija, pa ni onda nikom nije palo na pamet da proglasi ZERP jer nisu sazreli međunarodni uvjeti. E pa, međunarodni uvjeti nisu sazreli ni danas, iako se nadamo da će sazreti. I zato današnju situaciju možemo podijeliti u tri grupe problema. Jedna grupa je zaštita ribolovnog pojasa, jedna je ekološka, a jedna na žalost najjača je politička i umjesto da tu političku prebacimo na područje zajedničkog interesa, mi smo se počeli međusobno sa ZERP-om nadglasavati, neću reći grublji izraz. Mislim da to nije dobro i ja u tom stilu ne želim nastaviti. Što je ZERP? Za većinu naših građana to je nepoznanica. ZERP nije područje hrvatskog teritorija. Hrvatska ima 56 tisuća kilometara kopna kvadratnih, ima 31 tisuću kvadrant kilometara mora i to je područje Hrvatske države i o tom se uopće ne raspravlja. Raspravlja se o području izvan toga. Zašto u tom području izvan našeg područja želimo zaštiti ribolovni pojas? Zato što biologija ne pozna naše međudržavne granice i ono što se izlovi u području ZERP-a, izvan teritorija Hrvatske popunjava se ribom iz mrjestilišta u Republici Hrvatskoj, dakle osiromašuje se i naše more, i zato moramo štititi što se tiče ribolova i to područje, iako nije u okviru naše države. Da li ga možemo štititi? Pa kao što znate, Slovenija ima kao što reče gospodin Friščić dvije kočarice koje mogu tamo loviti, Italija ih ima 800. Hrvatska ih ima također vrlo vrlo malo i zbog toga smo tamo u neravnopravnom položaju. Izlov je zbog toga 220 tisuća tona za talijanske ribare i svega 30-tak tisuća za hrvatske ribare i to je problem koji nakon ove današnje odgode primjene neće nestati nego će hrvatska Vlada i svi mi zajedno na njemu i dalje raditi, ali drugačijim metodama i na drugačijem političkom planu. Drugi problem je zaštita ekologije. Ja smatram osobno da je to još važnije od ovog ribolovnog jer može nanijeti još veće štete. Kao što znamo kroz taj naš uski Jadran, jer Jadran je zatvoreno more, prolazi godišnje 70 milijuna tona nafte. Oko 60 milijuna prema talijanskoj obali i oko 10 milijuna prema hrvatskoj obali. To je opasnost broj jedan, jer samo jedna nesreća može izazvati veću štetu od jednogodišnjeg ribljeg ulova u ZERP-u i tu je s tim u svezi povezana još jedna opasnost, a to su balasne vode. Dakle ti tankeri kada isprazne naftu uzimaju morsku vodu i isprazne ju. Ako ju uzmu u nekoj drugoj ekološkoj sferi i isprazne u Jadranu donijeli su milijarde i milijarde živih bića, mikroorganizama i makroorganizama koji ovdje ne stanuju i koji će poremetiti biološku floru i na taj način uzrokovati neizmjerne štete. To su također teme za ZERP i teme koje se ne skidaju sa dnevnog reda današnjom našom odlukom o odgodi primjene na članice Europske unije jer se ove teme nastavljaju dalje u okviru sporazuma sa Europskom unijom i u okviru bilateralnih pregovora sa svim zemljama koje imaju sreću da imaju dio obale Jadranskoga mora. Prema tome mi danas ne prekidamo te pregovore, mi ih samo usmjeravamo na drugi kolosijek i dapače možemo ih nakon današnje odluke ja sam siguran u to, i ubrzati u korist zaštite hrvatskih interesa u tim izvanteritorijalnim vodama. Političko pitanje da, to je još veći problem i od ribolovne i od ekološke problematike. Političko pitanje jer smo ponovo došli u jednu situaciju da se našim težnjama za ulazak u Europi postavljaju određene zapreke. Ništa veće od zapreka koje su se postavljale svim drugim zemljama koje su ulazile u Europsku uniju. I svaka zemlja koja ide u jednu zajednicu smatra, a slušali smo to neko veče i od slovenskog predstavnika, da se prema njoj ide posebno negativnim metodama. To je subjektivni osjećaj. Svi su dobivali određene uvjete i na njima je bilo kao što je sada na nama, da ćemo afektivno reagirati i odbiti takve kako zovu ucjene ili ćemo prihvatiti stanje kakvo jest i pokušati naći izlaz koji je za Hrvatsku opet najmanje bolan ili najkorisniji. Gutat ćemo opet knedle. Ali mi smo naučili gutati knedle. Sjetite se naše prve odluke u ovom Visokom domu u ovoj prostoriji, odluke o razdruživanju od bivše Jugoslavije. Odmah smo donijeli odluku o odgodi te odluke i to je bio veliki knedl koji smo progutali. Slijedili su drugi veliki knedli koji žuljaju u grlu. Podsjetite se plana Z4, podsjetite se povlačenje iz Medačkog Džepa od kuda su tukli po Gospiću i drugim mjestima i ubijali civile, podsjetite se svih onih međunarodnih ugovora koje smo prihvaćali, a gutali smo gorke knedle. Ali put prema pobjedi vodi upravo takvim metodama jer Hrvatska je iz svega izašla kao pobjednik, i politički jer je stvorila državu kada je to malo koja zemlja u svijetu želila i vojni pobjednik kada nije imala pomoć praktično od nikoga. Dakle progutati knedle ne znači gutati nacionalne interese nego raditi u cilju nacionalnih interesa, ali uz razboritost koja je pritom naravno nužna. Neki kažu birate između Europe i ZERP-a, to uopće nije točno. Ulaskom u Europu i prije ulaska mi pregovaramo o istim ovim problemima o kojima sam govorio, dakle i o ribolovnom problemu i o ekološkom problemu i o istim tim problemima ćemo sklopiti ugovor isti kakav imaju sve druge zemlje Europske unije za zajedničko more, pojam koji se upotrebljava common water ili zajedničke vode u kojima će vrijediti zajednička pravila svih članica Europske unije pa isto tako i Hrvatske. Pitanje nacionalnog ponosa nije uopće pitanje, jer nacionalni ponos će biti na najvišem stupnju ako uđemo u Europsku uniju i definitivno izađemo iz onoga što nam danas prikazuju kao zapadni Balkan. To će biti kulminacija hrvatskog nacionalnog ponosa i zato predlažem da idemo tim putem koji vodi u Europsku uniju, a da pritom platimo i neku cijenu jer nema ponosa bez cijene. I sada gospodarski gubitak. Kažu gubimo godišnje 200 milijuna, 250 milijuna eura zbog toga što Talijani ulove toliko ribe i to je činjenica i to je točno, možda i više od toga. Ali koliko dobivamo ulaskom u Europsku uniju? To je mjerilo vage, to je mjerilo dobiti od cijene koju plaćamo. Što dobivamo ulaskom u Europsku uniju u gospodarskom smislu? Imate na internetu je nedavno objavljena izvanredna studija Ekonomskog instituta koji je sačinjen 2007. a na temelju narudžbe hrvatske Vlade. Nekoliko podataka o zemljama koje su sada nedavno ušle u Europsku uniju o njihovim gospodarstvima i o njihovoj dobiti pa da ih usporedimo sa ovih 200 do 300 milijuna eura. Prije svega bruto nacionalni dohodak nakon ulaska u Europsku uniju raste im otprilike 50% brže ili citiram, Češka i Slovačka su imale dvostruko veći poraz bruto nacionalnog dohotka nakon ulaska, a zbirno sve zemlje koje su ušle u zadnjem paketu u Europsku uniju imale su porast sa 4,5 na 6,5% što je strahovit porast to znamo svi. Broj nezaposlenih je pao sa 10,8 na 8% u roku od godine i pol dana. Kod nas će naravno rezultat biti bolji jer smo već sasvim blizu tog broja. Plaće su porasle sa 578 eura na 633 eura već na kraju prve godine članstva. Institucionalne reforme koje su napravljene i ikoje se nastavljaju ulaskom su dovele do toga da je korupcija u tim zemljama toliko se smanjila da su one skočile za nekoliko desetaka mjesta na onoj ljestvici loših ili dobrih u analizi transparensy internationala. Dakle skočile su prosječno za 30 do 40 mjesta u pozitivnom smislu. Potrošnja, dakle standard naroda porasla je 13% godišnje. Onaj faktor ili indeks blagostanja koji govore je porastao za 5 milijardi i 100 milijuna kuna u prve dvije godine, a izvoz je porastao za 57%. Naravno Hrvatska može biti bolja, jednaka tome ili slabija. Ja samo uspoređujem iskustva drugih dakle, očekivanu dobit od ulaska u Europsku uniju sa ovim gubitkom od 250 do 300 milijuna eura godišnje u fazi pregovora do ulaska u Europsku uniju. I to se mora odvagnuti jer mislim da treba objektivno sagledati i tu materijalnu činjenicu odnosno te gubitke i dobitke sa ovom našom političkom odlukom. Sa razdobljem koje je pred nama, ako ovaj Visoki dom usvoji prijedlog koji je klub HDZ-a podnio dogodit će se tri stvari. Prvo, nema ukidanja ZERP-a, nema nikakvog dokidanja odluka ovog Sabora u smislu odluke o ZERP-u, nego ima samo odluka o promjeni njegove primjene na članice Europske unije dakle, primjena se dinamički prolongira ali ZERP ostaje na snazi. Drugo. Za vrijeme dok ulazimo u Europsku uniju intenzivno se vode pregovori o svim ovim temama koje sam sad spomenuo da su sastavnice problematike ZERP-a. Dakle, ne prekidaju se ti pregovori, dapače oni se intenziviraju. U pregovorima do postizanja europskih standarda, standarda Europske unije mi možemo postići i bolje od onoga što smo predvidjeli ZERP-om ako budemo dobri i vješti pregovarači ili barem jednako k tome u zaštiti hrvatskih interesa na području otvorenog mora. Ono što možemo i moramo iskoristiti to razdoblje i to ističemo tj. upravo svi potezi u smislu ostvarenja ovih strateških ciljeva se moraju intenzivirati a ne zaustaviti. Što možemo učiniti u te dvije, dvije i pol, tri godine do stupanja, do ulaska u punopravno članstvo i stupanja na snagu propisa Europske unije? Možemo našim ribarima i dalje davati poticaje za izgradnju ribarske flote, možemo podignuti standard obalne straže, možemo jabučno područje ili jabučni teritorij bilateralno pregovarati i dovesti do onog ideala kojem težimo. Možemo Sporazum o balastnim vodama, o istovarivanju tih balastnih voda u Otranskim vratima provesti itd. Drugim riječima razdoblje koje je pred nama nećemo gubiti nego upravo intenzivirati sve da dođemo do ciljeva koje smo samo promjenom dinamike ovime pokušali popraviti, a neki smatraju izgubiti. I na kraju jedna mala usporedba. Kad smo gledali Blanku Vlašić kako gracilnim pokretima preskače onu visoku ljestvicu nismo ni pomislili koliko znoja i suza stoji iza toga. I što je bolje skakala, više su joj dizali ljestvicu. I Hrvatskoj dižu ljestvicu. I što bolje zadovoljavamo uvjete Europske unije, više nam podižu ljestvicu jer su to radili i drugima. Ali mi smo sve bolji i bolji, pa predlažem da i ovaj puta se ne provučemo ispod ljestvice niti ju pokušamo zaobići, jer sudac gleda, nego da svi zajedno skinemo olovo sa naših cipela i da preskočimo i ovu ljestvicu jer mi to znamo i možemo. I zato vas pozivam da prihvatite ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala. Imamo devet ispravaka, pa se kolega Hebrang ako se tako mogu našalit je u velikoj konkurenciji sa gospodinom Kajinom kao proizvođač ispravaka netočnih navoda. Prva je gospođa Milanka Opačić. Izvolite!
Pa ja ću ispraviti dva netočna navoda. Prvi je da smo svi krivi za ZERP jer kažete vi, znali smo da nisu sazreli međunarodni odnosi za tu odluku. Gospodine Hebrang, podsjetit ću vas da kad smo donosili Odluku o ekološko-ribolovnoj zoni, vi ste tada tražili gospodarski pojas i tražili ste referendum. Tražili ste maksimum, a danas niste sposobni zadržati ovaj minimum. I drugo. Kada kažete da nema ukidanja ZERP-a nego se primjena neće odnositi na zemlje Europske unije, ja ću vam reći, to je netočno … [[Govornik se ne razumije.]] ZERP-a, vi ćete ga večeras ukinuti. A ja nisam znala da su hrvatskim ribarima problem Japanci. Mislila sam da su problem Talijani i Slovenci.
Hvala. Zvonimir Mršić, ispravak netočnog navoda. Izvolite!
Pa ja bi ispravio netočni navod kolege Hebranga koji je rekao da nisu sazreli uvjeti. Ja mislim da su uvjeti zreli, da su prezreli, pa čak da su i gotovo truli uvjeti. Jer ovdje je premijer Hrvatske na jesen prošle godine upirao prst i rekao, ZERP će se primjenjivati od 1. siječnja ove godine. Vi … … [[Upadica se ne čuje.]] Primjenjivat će se na članice Europske unije od 1. siječnja. Vi ste jurili u kampanji od grada do grada, od mjesta do mjesta i tražili da vam građani daju povjerenje jer ste ih uvjeravali da se neće odgoditi primjena ZERP-a. Samo dva mjeseca nakon izbora vidjeli ste da situacija nije zrela nego je dovoljno …/Govornik isključen./…
Klasični primjer zlouporabe ispravka netočnog navod i polemika sa gospodinom Hebrangom. To je klasika gospodina Zvonimire Mršiću i vi to stalno ponavljate. Jel' vi izazivate neke moguće opomene? E, tu ću se ja suzdržati. Ispravak netočnog navoda gospodin Mario Habek. Izvolite!
Poštovani predsjedniče! Evo, ja ću ispraviti jedan netočan navod gospodina Hebranga koji je izjavio, za ZERP smo krivi i jedni i drugi. To nije točno. Za ZERP nismo krivi jedini i drugi, za ZERP je kriva bivša Vlada na čelu sa HDZ-om. Bivša Vlada na čelu sa HDZ-om je potpisivala razne sporazume u Bruxellesu, a nismo to radili mi.
Hvala. Gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite ispravak!
Ispravio bih krivi navod vezano za sazrijevanje odnosno međunarodne uvjete. Moje mišljenje je da su uvjeti stvoreni donošenjem UN-ove Konvencije o proglašenju zaštićenog ekološkog pojasa odnosno pravo jedne zemlje da to napravi od 1982. godine. I na to pravo se pozivao Hrvatski sabor a ne lijevi ili desni kad je donosio tu odluku. I drugo. Ne mogu shvatiti osjećaj krivnje bilo koga tko upravo želi zaštitit znači dodatni teritorij, gospodarski, ekološki u svom moru.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika, gospodin Hebrang.
Gospodine predsjedniče! Upravo je kolega točno citiram rekao: "Moje je mišljenje da to i to …". Članak 209. Dakle, ovo nije institut ispravka mišljenja nego krivog navoda.
Kao što nije članak 209. koji o tomu govori. Idemo dalje sa jednom stojičkom strpljivošću da će se i dalje zlouporabljivati ovi navodi, a ja ću uporno opominjat, ali bez službene opomene. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović, ispravak netočnog navoda.
Netočno je kolega Hebrang ustvrdio da je bivša Jugoslavija ratificirala UN-ovu Konvenciju o pravu mora iz '82. godine. Ona ju je potpisala, a '94. godine ju je tek Hrvatska, odnosno '94. godine je tek stupila na snagu. Ne, ne. Na takav način vi ste gospodine Hebrang umanjili hrvatsku pravnu stečevinu, a obogatili jugoslavensku nezasluženo.
Gospodin Hebrang. Povreda Poslovnika.
Ovaj puta se pozivam na članak 214. Kolegica nije ispravila moj navod, jer ja uopće nisam rekao ovo što ona tvrdi. Ja sam rekao da Jugoslavija nije ratificirala a da je mogla.
Hvala. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite. Ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dva navoda ću ispraviti. Prvi je kolega Hebrang je rekao da je i Račanova Vlada u vrijeme donošenja ove odluke o ZERP-u već znala da nisu stvoreni međunarodni uvjeti pa smo već tada donijeli odluku o odgodi. Oprostite, ali u odluci točno piše zbog čega smo donijeli odgodu odluke, a to je da biste, kad ste već preuzeli vlast nakon nas trebali ste u stvari pripremiti sve provedbene mehanizme, sklapati sporazume i aranžmane sa zainteresiranim državama i Europskom zajednicom. Vi to niste učinili. I drugi netočan navod, nije točno da Europska unija sad kod ZERP-a nama postavlja nekakve posebne uvjete ili zapreke. Ne, Europska unija samo traži da se sprovede ono što je vaša Vlada potpisala u lipnju 2004. godine od strane državnog tajnika Hide Bišćevića. Traži da se to ispoštuje i nemojte zbog toga od svih nas tražiti da zajedno sa vama gutamo knedle.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Naime, zaista je neprimjereno tvrditi da je za današnju situaciju Republike Hrvatske i odnosa sa Europskom unijom vezano za ZERP ista odgovornost dviju Vlada. Zašto? Točno je da je HDZ-ova Vlada u Saboru donijela odluku o ZERP-u i istodobno odgodila njegovu primjenu isto u Saboru. Dakle, sve je bilo javno 2003. Istina je da je HDZ-ova Vlada 2004. donijela, predložila i Sabor donio odluku o odgodi ZERP-a, odluke o ZERP-u. Međutim, 2004. godine HDZ-ova Vlada potpisuje politički akt u Bruxellesu, a o tome ne obavještava ni Sabor, ni hrvatsku javnost. I tu je odgovornost ove Vlade za današnju situaciju. Dakle, Bruxelles traži od Hrvatskog sabora da osnaži ili konvalidira političku odluku HDZ-ove Vlade iz 2004. godine i u tome je odgovornost HDZ-ove Vlade pred građanima zašto je dovela Hrvatski sabor da se odlučuje između dva nacionalna interesa, a mogli smo to izbjeći.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Marin Jurjević. Ispravak netočnog navoda.
Kolega Hebrang je rekao, citiram ponekad moramo gutati knedle radi ulaska u EU, u Europsku uniju. Kad bi to bilo točno za vrijeme vladavine HDZ-a mi ćemo postati najdeblja zemlja na svijetu. A osim toga to nije točno jer su sve članice Europske unije potpisnice Povelje Ujedinjenih naroda koje svim zemljama daju suvereno pravo na proglašenje pojasa. Uz to, sama Europska komisija savjetovala je svojim članicama da prošire jurisdikciju na 12 milja od svojih teritorijalnih voda kako bi se bolje gospodarilo i štitilo taj pojas. Hrvatskoj je taj potez zapriječen čini mi se iz jednog razloga jer se time narušavaju talijanski interesi, a debljanja se nastavljaju.
Ispravak netočnog navoda gospodin Antun Vujić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Hebrang je napravio jednu karakterističnu omašku, ako je omaška pa ću ga ja pitati ako bude prilike da mi odgovori. On je rekao slijedeće: “Nema ponosa bez cijene!“ Po mome mišljenju i kako sam ja do sada mislio ponos nema cijenu, pa me sada zanima budući da je gospodin Friščić upravo iz ovakve logike diskutirao po kojoj ovaj ponos nema cijenu kako se koalicijski partner koji misli da ponos nema cijenu slaže sa koalicijskim partnerom koji misli da nema ponosa bez cijene. To bi bilo zanimljivo da prije glasanja da nam objasnite tako da kao što smo čuli i mi se znamo postaviti prema ovom da tako kažem vašem shvaćanju ponosa. Hvala.
Ulazite u polemike i replike tko zna koji put. I probajte se toga sjetiti kad bude neka druga prilika, a ne to zaboravljati i adresirati na nekoga drugoga. … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] To je izražavanje suda, mišljenja, a ne ispravak netočnog navoda. E sad obavještavam Sabor da je prekinuto sa prijenosom, a imamo kao jedna vrlo važna činjenica je li, a imamo 48 prijavljenih. Ako mi dozvolite, zamolit ću klubove da probaju revidirati broj svojih govornika, jer će to biti samo ponavljanje onoga što smo već čuli. Smatram da je to racionalno. Ne mogu nikomu ništa, ne mogu nikomu oduzeti pravo, ali vas molim da o toj činjenici povedemo računa jer nas je 48 prijavljenih uključujući i ja sam se prijavio. Znači, ja sam jedan od 48. Dakle, ako se može, molim? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ako, ali radi lakšeg ja sam dužan ovdje po Poslovniku davati objašnjenja znate između ostalog, a jedno od objašnjenja je da je 3. listopada odgođeno godinu dana, da je za zemlje članice Europske unije 2004. također odgođeno, a radi nade u Ugovoru o partnerstvu u ribarstvu koji nije postignut, to je isto činjenica jel' tako. I treće, da je 15. prosinca 2006. godine najavljeno odlukom da će se primjenjivati od 1. siječnja 2008. i primjenjuje se 72 dana kao što ste rekli i nitko to pravno ni bilo kako tu činjenicu ne može izbrisati. Također činjenica. Dakle možemo li pauzu napraviti od 15 minuta sa nadom da će klubovi reagirati na ovu moju opomenu, odnosno moj podatak da je 48 kolega i kolegica prijavljeno. Nastavljamo u 19,30 sati. Gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Mislim da neću pogriješiti kada ću utvrditi da je za Hrvatsku ova godina u smislu međunarodnog položaja zemlje počela katastrofalno. O tome u posljednje vrijeme javno govori i stari novi premijer Sanader, no danas se stari novi premijer i stara nova Vlada više ne mogu izvlačiti na svoj omiljeni izgovor kriv je SDP, jer su već duže od četiri godine upravo oni na vlasti. Za međunarodni fijasko Hrvatske uostalom nije odgovoran samo ZERP, već je to i zamrzavanje sredstava iz predpristupnih fondova EU zbog netransparentne procedure dodjele i korištenja tog novca. Dojam o korupciji i šlampavosti HDZ-ove administracije pojačan je i nedvosmislenim upozorenjima da EU neće tolerirati hrvatsku korupciju, te da je nužno započeti ozbiljnu reformu pravosuđa. Iako vladajući pokušavaju za sadašnju tešku situaciju u kojoj se nalazi Hrvatska okriviti isključivo ZERP, opet nepromišljeno igrajući na potpuno pogrešnu kartu nacionalnog ponosa, činjenica jest da nam se sadašnja situacija sa ZERP-om ne bi dogodila kada ne bismo imali velike probleme s korupcijom, s nesposobnošću i aljkavošću državne administracije koja laže hrvatske građane i mulja europske birokrate misleći kako je toliko vješto u manipulacijama i u spiniranju da to nitko neće primijetiti, a za to nam nisu krivi glavešine iz Europe, već naša nova stara Vlada. Danas se čuje kako je ZERP irelevantno političko pitanje, pitanje bez nacionalne težine koja nam komplicira pregovore s EU, najvažnijim nacionalnim interesom. Pri tome viđeni HDZ-ovi zastupnici plasiraju narodne teze o tome kako je glupo zaklati kravu zbog jednog šnicla. Tezu irelevantnosti ZERP-a jako je lako demantirati, jer o iznimnoj političkoj važnosti zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa ne samo nacionalnoj, već i međunarodnoj pokazuju reakcije susjednih zemalja i Europske unije koje želimo postati ravnopravna članica. Kako je uopće moguće da je za Italiju, Sloveniju i Europsku uniju hrvatski ZERP važno političko pitanje, a za mnoge kod kuće nevažno političko pitanje? Procjene stručnjaka govore da talijanski ribari svake godine iz ZERP-a izlove ribe približno vrijednosti oko 300 milijuna eura, a može se očekivati kako će u godinama koje dolaze izlovljavati sve veće količine ribe, jer znaju da će se ta praksa nužno promijeniti kada Hrvatska uđe u Europsku uniju. Zašto? Zato što Europska unija svojim direktivama brani prekomjerni izlov ribe, posebice pojedinih vrsta ribe, te mlađih primjeraka ribe, a u cilju održivog gospodarenja morskim bogatstvom. Takvom politikom zemlje Europske unije nastoje naći pravi omjer između gospodarskog interesa zemalja članica i dugoročnijih interesa zaštite okoliša, no za razliku od talijanskih, slovenskih i europskih političara, naši vladajući nikako da nauče da se u međunarodnoj zajednici moraju zalagati za interese naše države i naših građana koji su ih na kraju krajeva i doveli u poziciju da predstavljaju Hrvatsku u Europi i u svijetu, a ne za interese stranih državljana, a ukoliko postoji toliko jak i gospodarski interes Italije i Europske unije da u sljedećih nekoliko godina ZERP bude suspendiran za zemlje EU, onda mora postojati još jači hrvatski interes da zaštitimo svoje višestruke interese, u prvom redu interese zaštite okoliša, a potom i dugoročne gospodarske interese. Jer ukoliko hrvatski Jadran ne zaštitimo od biološkog osiromašenja danas, u budućnosti nećemo moći štititi ni vlastiti, a ni europski gospodarski interes. Imat ćemo naime mrtvo more koje nam neće moći nadoknaditi ni toliko željeno članstvo u EU. Vladajući često govore kako je važnija kvaliteta od brzine pregovora s Europskom unijom, a današnje ponašanje Vlade koja ponovno suspendira ZERP za zemlje EU govori kako su takve izjave obična demagogija, jer kada ne bi bilo tako onda bi naša diplomacija našla način da ne biramo između EU ili ZERP-a, između dva nacionalna interesa, već bi se izborila i za ZERP i za nastavak pregovora s EU. To je ono što građani posve opravdano očekuju od ove Vlade, ali što neće dobiti. Zašto? Zato jer u Vladi imamo diletante, a ne sposobne i vjerodostojne političare. Čvrsto vjerujem da smo mogli dobiti ZERP i EU i to opet dobivanjem saveznika u EU Parlamentu i administraciji na temelju neospornih ekoloških argumenata baziranih na istraživanja relevantnih znanstvenih institucija, poput oceanografskog instituta u Splitu. Ta istraživanja u fokus stavljaju pitanje nužnosti učinkovite zaštite okoliša, prvenstveno biološke raznolikosti u tom dijelu Jadrana, koja je u posljednjih nekoliko godina vrlo ugrožena prekomjerenim izlovom ribe, ali i prometom tankera i brodova onečišćivača o čemu se gotovo uopće ne govori u hrvatskoj javnosti. O osiromašenju tog dijela Jadrana znakovito govori i to da talijanski ribari sve češće love u našem teritorijalnom moru. To je dokazao i primjer one ribarice koja je navodno ulovljena u ZERP-u. Treba naglasiti da su brodovi onečišćivači tankeri, nakon što je Italija proglasila svoju ekološku zonu, počeli prometovati isključivo ZERP-om što je u znatnoj mjeri doprinijelo zagađenju tog dijela mora. Zbog svega toga smatram kako je jedino ispravno rješenje u potpunosti zabraniti izlov ribe u ZERP-u u sljedećih dvije ili tri godine, što znači zabraniti izlov ribe i za talijanske i za slovenske i za hrvatske ribare, te strogo kontrolirati plovidbu brodova onečišćivača, odnosno zabraniti plovidbu rizičnim brodovima, prvenstveno u cilju zaštite biološke raznolikosti i bogatstva Jadrana. Hrvatska država bi u tom slučaju nužno morala obeštetiti one domaće ribare koji love u području ZERP-a, a uglavnom se radi o lovcima na inćune kojih je oko 15% od ukupnog broja hrvatskih ribara. Ovaj moj prijedlog je prvenstveno ekološki motiviran, jer bi se u spomenutom razdoblju omogućila obnova već prilično osiromašenog ribljeg fonda u ZERP-u, ali donosi rješenje i za nezgodnu političku situaciju u kojoj smo se našli zahvaljujući svojem političko-diplomatskom šlamperaju. S obzirom na to da se radi o odluci koja na isti način tretira i hrvatske i talijanske ribare, da se radi o odluci koja je motivirana opravdanim ekološkim argumentima, a što dokazuje i veliki broj studija o stanju ribljeg fonda u ZERP-u koji bi domaći političari, na kraju krajeva, i trebali proučiti i pročitati, vjerujem kako bi EU parlamentarci i dužnosnici s obzirom na to da je zaštita okoliša među najvažnijim politikama Europske unije, pažljivo razmotrili takvu ekološku argumentaciju, a ne onu koju smo odabrali, argumentaciju koja počiva na zastupanju tvrdih gospodarskih interesa Hrvatske i nacionalnom ponosu i na kraju krajeva i prihvatili bi takav prijedlog. Vjerujem kako bismo ekološki motiviranim oratorijem na izlov ribe u ZERP-u za sve dobili i političko vrijeme dovoljno za kvalitetan završetak pregovora. Ponavljam ovdje, ovime bismo omogućili biološki oporavak tog dijela Jadrana, a i dali sebi priliku da u miru kvalitetno završimo pregovore s EU na korist svih građana Republike Hrvatske, jer ulazak u EU ne smije nam biti cilj, već sredstvo kojim ćemo ostvariti život u bogatijem i pravednijem društvu civilnih vrijednosti. No bojim se da neće biti tako. Naime, o ambiciji Vlade da u stvarnosti, a ne samo na papiru učinkovito nadzire i štiti Jadran, najbolje govori podatak da je Vlada ove godine za nabavu opreme i plovila obalne straže predvidjela mizernih 50.-tak milijuna kuna iako je svjesna da u nabavu četiri većih plovila i 60.-tak manjih kojima bi se učinkovito provodio nadzor Jadrana treba uložiti dodatnih 800 milijuna kuna. Takvu neambicioznost Vlade nažalost ZERP čini neprovedivim, a to građani Hrvatske nisu zaslužili. Nisu zaslužili da se neambiciozno pomirimo sa odabirom između EU i ZERP-a, pa moraju postojati način da odaberemo varijantu i/i jedini stvarni interes građana Hrvatske. Možda je ovaj prijedlog koji sam maloprije predložila upravo taj način. Dame i gospodo iz Vlade. Vi koji ste nas svojom lošom politikom, potpisivanjem sporazuma kojim ste proglašivali zapisnicima doveli u sadašnju tešku situaciju, vi nas sada morate izvesti iz ove situacije, ali ne olakim odabirom ili/ili. Morate to učiniti jer za to vas na kraju i skupo plaćaju građani ove zemlje. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika, gospodin Matušić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 214. i mislim da se zastupnici treba izreći opomena kad je rekla da ovu Vladu vode diletanti. Ako je kolegica mislila da je možda narod kriv što je dao ovoj Vladi povjerenje, većinsko povjerenje i što je ponovo vodi Hrvatsku Državu prema Europskoj uniji, ako vi mislite da su oni krivi za to, onda ćete to morati i njima objasniti. Ali tako se izražavati o članovima hrvatske Vlade iza kojih stoje biografije, iza kojih stoji politički put i njihov profesionalni put, mislim da doista zaslužuje opomenu. Ja znam da ste vi novi u Saboru. Ali znam isto tako da ste radili u ministarstvu i vjerojatno ste frustrirani što više ne radite u tom ministarstvu. Ali to je vaš osobni problem i nemojte više koristiti takve izraze u raspravi, jer to je doista vrijeđanje i nas saborskih zastupnika ali i članova Vlade.
Hvala. Imamo još jednu povredu Poslovnika, gospodin Gordan Maras. Izvolite!
Gospodine predsjedniče! Mislim da je povrijeđen članak 209. jer gospodin Matušić, 209., jer gospodin Matušić ne može … [[Govornik se ne čuje, isključen.]]
Dame i gospodo zastupnici! Po tko zna koji put opominjem sve zastupnike bez razlike da ne upotrebljavaju članak 209. koji govori o pravu zastupnika da ispravi netočan, za povredu Poslovnika, nego treba spomenut onaj članak kojim je eventualno Poslovnik povrijeđen. I onda objasniti i objasniti, o tome govoriti. Je li tako. Međutim, uporno spominjete članak 209. Ja ću još imat i tolerancije i strpljenja da preko toga jedno vrijeme prelazim dok ne promijenimo Poslovnik Hrvatskog sabora, a on je u proceduri, pa ćemo valjda izić' iz te slijepe ulice. Ispravak netočnog navoda gospodin Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica je u navali netočnih navoda rekla i sljedeće. Zbog netransparentnosti trošenja sredstava zamrznuta su nam sredstva Europske unije. To nije točno. To nije istina. Pa i danas teku natječaji za sredstva Europske unije iz europskih fondova. Pogledajte malo koliko smo iskoristili sredstava, preko 95% iz određenih fondova. Prema tome očito ne znate o čemu se radi. Druga stvar. Rekli ste HDZ i vladajuća koalicija ne štite interese hrvatskih građana nego interese stranih državljana. To nije istina. Nama je isključivo interes hrvatskih građana primarni, a ne interes stranih državljana, jer da je tome tako sasvim sigurno smo dokazali onog trena kad smo se opirali svim onim vašim odlukama među kojima je bila i famozni dogovor oko Savudrijske vale. Pa vaš predsjednik, nažalost on je preminuo, ali on je potpisao nešto što ide u korist druge države. Odrekao se teritorija, odrekao se teritorija.
Hvala, hvala. Nije bilo govora o tome. Hvala lijepa. Gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite ispravak!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ispravljam isto navod da su zamrznuta sredstva zbog netransparentnosti dodjele sredstava EU. To jednostavno nije točno. Europska komisija je bila na sastanku sa našim predstavnicima, resornim institucijama koji se bave fondovima na redovitom sastanku u prosincu i upozorila ih na tri ključne stvari. Prva je da u Agenciju za ugovaranje treba zaposliti još ljudi što se radi i što se napravilo. Druga je da se zadržava ljude u državnoj službi kad ih se jednom osposobi, na čemu se isto tako radi. I treće je da se ubrza procedura dostave informacije od strane resora prema delegaciji komisije. I to se isto radi. I rok je koliko mi je poznato svibanj ove godine. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak gospodin Tomislav Vrdoljak. Izvolite!
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, poštovani ministre, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Između niza netočnih navoda kolegice Holy ispravit ću samo jedan. Naime, kolegica Holy je rekla sljedeće citiram: "Ova Vlada mulja europske dužnosnike i sve druge." Istina je sljedeća. Hrvatska Vlada ne mulja europske dužnosnike nego diplomatskim pregovorima vodi Hrvatsku putem prema ulasku u Europsku uniju.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Kada se govori o ZERP-u naravno da je to za Hrvatsku vrlo interesantno. Ne samo za onaj dio priobalja, ne samo za one ribare i ljude koji žive od mora, od riba i od ribarstva, nego općenito kada se govori upravo o tom problemu onda to zasigurno za Hrvatsku ima i veće značenje. Puno veće nego što ima samo gospodarsko značenje. Ako se samo prisjetimo, a to svi ovdje dobro znamo, da simbol prvih kršćana bila je riba, da su prvi apostoli bili ribari. Zato i u tom smislu to ima jedno posebno značenje i jednu posebnu osjetljivost. I zato su hrvatski građani između ostalog kod ove činjenice da ZERP-a malo ima pa ga malo nema, njih jednostavno nervira ovo ZERP-anje s Hrvatskom. Hrvati će očito i hrvatski građani odlukom većine izgubiti ZERP odnosno on će biti odgođen za zemlje Europske unije. Da to prevedemo jer svi znamo o čemu se radi, da će Slovenci i Talijani i dalje nesmetano moći loviti u ZERP-u, da ćemo izgubiti u tom smislu ZERP, ali da će hrvatski građani očito dobiti na živce. Nešto što bih posebno htjela istaknuti. Dakle, ovdje se danas puno pričalo evo iz usta gospodina premijera koji je govorio da se on ne bi sjećao ni 2000. odnosno 2003., da bi se on rado sjetio odnosno on je krenuo u devedesete godine. Međutim, kad se govori o ovoj temi, kada je hrvatskim građanima potrebno objasniti zbog čega ali vrlo transparentno onda te velike patriotske priče iz devedesetih godina čine se neuvjerljivije nego inače. Zbog čega gospodo? Evo, 3. listopada 2003. godine u ovom domu, na ovom mjestu kada je bila rasprava u Hrvatskom saboru tadašnji zastupnik a današnji premijer govorio je: "I kada smo već ovu temu otvorili onda treba reći da Europska unija ne može vršiti pritisak, ovo s punom odgovornošću kažem, ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da se ne proglasi gospodarski pojas jer je utemeljeno u Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije.". Dakle, tada se ZERP smatrao da je to nešto malo. Što to koalicijska ondašnja vlast predlaže. To je nešto što smanjuje pravo Hrvatske. Trebalo je onda, kaže on, proglasiti gospodarski pojas. I onda zaključuje dobili smo jedan bućkuriš ili što bi ribari iz mog kraja rekli "ni birka ni kanjac" što to znači tek ćemo vidjeti u budućnosti. Tako se onda zborilo iz ovog hrvatskog doma, iz hrvatskog parlamenta s ove strane. Nadalje, 3. lipnja 2004. također gospodin premijer Sanader kaže: "Riječ je o tome da se nalazimo u iznimno osjetljivoj situaciji, u povijesnoj situaciji kada se donose odluke za Hrvatsku koje su od povijesnog značenja. Dakle, nema odustajanja od zone. Zona se počinje primjenjivati od 3. listopada. Nema odustajanja od zone, nema odgađanja primjene zone. Ima odgađanja samo primjene na ovih dvadeset i pet do završetka pregovora." Ali dalje nastavlja 2006.: "Bez obzira koja Vlada bila a bit će ista od 1. siječnja stupa ZERP na snagu. ZERP stupa na snagu za zemlje članice EU, inače je već na snazi 1. siječnja 2008. i tako će biti i tako će ostati." itd., da vas ne zamaram. To vi također vrlo dobro znate. Eto, tako se tada govorilo. Ali evo, očito, ali to treba objasniti zbog čega. Zbog čega je ZERP postao klip koji prijeti jednostavno i koji se uvukao u kotače kola koje vode prema Europi. Ali to nije to jedini klip. To je jedan klipić. Klipovi i najveći klipovi su reforme, reformski zahvati. To je ono također o čemu smo mi ovdje htjeli danas nešto čuti, ali eto bio je povratak u devedesete kako bi se opravdala 2008. godina. Ali da evo objasnimo odnosno kad neće gospodin premijer pa da objasnimo o čemu se tu radi i zašto se govori često o ucjenama. Međutim, trojni sastanak Italije, Slovenije i Hrvatske odigrao se u Bruxellesu 4. lipnja 2004. godine. Na tome sastanku potpisan je usuglašeni zapisnik gdje doslovno stoji kako je Hrvatska potvrdila, tu stoji potpis gospodina Hidaeta Bišćevića državnog tajnika kako Hrvatska tijekom razdoblja toga neće biti promjena u postojećem režimu za države članice Europske unije, dakle prije nego što smo donijeli odluku da se suspendira odnosno da će se ZERP primjenjivati i na zemlje članice EU. Naravno da su talijanski i slovenski državni tajnici pozdravili tu suspenziju. E onda se nama objašnjavalo kako to nije neki zapisnik, da je to samo zapisnik, da je to nešto što ne obvezuje. Međutim, na Europskoj komisiji, Europskom vijeću odnosno 17. lipnja javno se iznosi i donosi se zaključak molim vas tamo u Bruxellesu kojim se pozdravlja sporazum između Italije, Slovenije i Hrvatske koji je postignut na trilateralnom sastanku 4. lipnja. E tada, ako se smatralo da se to tek tako nešto potpisalo, nešto uobičajeno, to je naša neka stara navada da se ponašamo tako potpišemo pa nas nije briga što smo potpisali ali tada je onda trebalo uniji uputiti vrlo direktnu notu koja bi onda navela i objasnila da nismo to nešto ozbiljno mislili ili da je netko potpisivao mimo volje hrvatske Vlade ili da se to baš i tako nije mislilo kao što su u Europskoj komisiji odnosno u Europskoj uniji shvatili. Ali se šutilo i prešućivalo. E vidite, takva jedna politika, nedosljedna politika koju mala zemlja kao što je Hrvatska ne može dozvoliti. Taj luksuz si eventualno mogu dozvoliti velike zemlje. Hrvatska može voditi uspješnu politiku jednom principijelnom politikom, realnom politikom a takav jedan provincijalni doživljaj demokracije da se vani govori jedno i potpisuje jedno a kući za domaću uporabu naročito ako je to uoči izbora drugo. E to nas je koštalo. Ali to nas nije prvi put koštalo takva jedna politika. Onda je možda najviše na ZERP-u vidljiva. I zato nemojte govoriti sada eto da je Europa svemu kriva jer prodavati, prešućivati istinu a Vlada upravo služi i Vlada mora narodu govoriti najveći i najneugodniju istinu jer inače posljedice mogu biti dalekosežne. Ne može se vani obećavati samo da se dobiju izbori a onda kada je to prošlo zauzeti neki rezervni položaj i izigravati kolektivnu žrtvu jer eto Europa nas pritišće, Europa nešto traži. U ovu situaciju dovela nas je takva jedna politika, nekonzistentna politika, politika gdje se nešto vani drugačije govorilo a kući za domaću upotrebu drugačije. I onda, čemu se čudimo? Da dobivamo izvana poruke da je ovo jedna neozbiljna država koja ne zaslužuje ništa drugo nego da je se ponižava i ismijava kako se tko sjeti. Istina je da nama netko može donijeti nevolju, ali za poniženje snosimo vlastitu odgovornost. I o tome treba porazgovoriti ovdje. I gdje se sada Hrvatska nalazi. Ovakva politika Hrvatsku je stavila na vlastitu udicu. To je nešto što naši građani sigurno nisu zaslužili. U našem kraju često je bilo, evo da parafraziram gospodina premijera koji je onda bio zastupnik kada je govorio da ovo nije dovoljno, da ZERP nije dovoljan, da Hrvatska smjesta mora proglasiti gospodarski pojas pa kada se rugao, izrugavao takvom prijedlogu zakona odnosno odluke "ni birka ni kanjac" evo kod nas se kaže i to dobro svi u Dalmaciji kažemo da je ribarski život težak. Kaže se "U ribara su uvijek mokre gaće.". A kako ćemo mi u Europu? Do kada se odgađa ova neprimjena? Dok ne uđemo? A do kad će to biti? Hoće li biti riba do tada? Izgleda da ćemo u Europu otići onda i bez riba i bez gaća. A što će nam onda takva Europa. Prema tome, ja bih htjela da.
Hvala lijepa kolegice.
Hvala lijepa i vama predsjedniče što ste utišavali svoj … [[Govornik se ne razumije.]] ali očito oni ne žele čuti. Možda su ovo neugodne stvari, ali o tome treba hrabro progovoriti, da nam se ponovo ne bi nešto slično dogodilo jer smo već … [[Govornik se ne razumije.]]
Navikli smo na neugodne stvari. Imamo jednu repliku gospođa Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Antičević-Marinović pozvali ste se na riječi iz uvodnog izlaganja predsjednika Vlade koji je rekao da se ne želi vraćati ni u 2003. ni četvrtu. Ne želi se jer je to neugodno razdoblje za njega. 2003. godine kada je donesena odluka o ZERP-u stavljena je, ostavljeno je vrijeme od godinu dana kada je trebalo obaviti određene pripreme i razgovore. Umjesto toga nakon pola godine mi smo promijenili odluku da se ZERP ne primjenjuje na zemlje Europske unije. To smo, tu odluku Sabora smo proslijedili našim susjedima Talijanima i Slovencima, asistirala je Europska unija. Vi ste nešto i citirali iz toga zapisnika. Drugim riječima, mi smo preuzeli određenu obvezu na taj način, obvezu koju nismo ispunili. Da bi se dodvorili domaćoj javnosti mijenjamo Odluku o ZERP-u 2006. godine. Ali tu odluku Hrvatskog sabora da ćemo ZERP primijeniti u cijelosti sa 1.1.2008. godine zapravo ne prosljeđujemo ni Italiji, ni Sloveniji, ni Europskoj komisiji. Zato Europska unija ne ucjenjuje Hrvatsku ni hrvatsku Vladu, nego Europska unija samo traži da se održi dana riječ.
Hvala. Odgovor gospođa Ingrid.
Kolegice Zgrebec, to je točno ali bilo kako bilo talijanski i slovenski ribari i dalje će ribariti našu ribu. Ali vidite, ja bih rekla da u tome i nije najveći problem. Još veći je problem što će ova politika i dalje ribariti duše hrvatskih građana.
Ja bih samo molio da ove replike ne budu previše žestoke. Evo ipak. Imamo i dva ispravka. Prvi je gospodin Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, uvažena zastupnica Antičević je na početku svog izlaganja rekla jednu netočnost. Kaže, svi u ovoj sabornici znaju da u starim kršćanskim knjigama piše. Ja je moram podsjetiti da njen predsjednik, gospodin Milanović se izjašnjava kao ateista i rekao je da nikada nije čitao Bibliju.
Hvala. Ispravak gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovana kolegica netočno je rekla da smo mi donijeli odluku prije izbora. Prije izbora je donijela odluku vaša Vlada kolegice 2003. godine nepotrebno jer ste znali da nisu stvoreni uvjeti, pa ste odmah s tom odlukom i odgodili za godinu dana. Zašto niste godinu dana prije ili godinu dana kasnije donijeli, a ne baš neposredno pred izbore iz politikanskih razloga. Nije korektno. I drugi netočan navod. Kaže da dobivamo poruke da je Hrvatska neozbiljna država. Sigurno je najozbiljnija država u regiji i to nam svi priznaju jer smo dostigli i prestigli sve svoje susjede koji nisu imali ovakve ratne štete kao mi i dostigli vrata Europske unije unatoč ratu. Hvala.
Imamo jednu povredu Poslovnika gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Evo kolega, povrijedio je Poslovnik odredbu članka 209. u svezi članka 214. Poslovnika jer je govorio o nekakvim starim knjigama. Ja sam govorila o starom kršćanskom pojmu, a poznavanje toga nema veze sa pripadnosti određenoj vjerskoj konfesiji. Prema tome, to su bitne razlike. Ali dobro, on je novi pa mu se malo može i tolerirati. A inače također i ispravak netočnog navoda kolege Hebranga. Kolega Hebrang ovdje govori o, a on je mene!
Gospođo zastupnice, kao ugledna pravnica sam mislio da ćete vi nama pomoći oko ovih instituta, a da se korektno oni koriste. Ali, učimo, učimo svi. Znate, vidite. Gospodin Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Vlade, dame i gospodo. Odmah na početku da kažem da ću biti protiv Vladinog prijedloga za odustajanjem od primjene ZERP-a na države članice Europske unije, jer smatram da je ovaj potez Vlade i njezinog premijera neprihvatljiv zbog svega onoga što je o ZERP-u govorio u ovih 5 godina i zbog toga što je štetan po hrvatske interese. Pri čemu je neprihvatljivo također i obrazloženje da se moramo odlučiti između Europske unije ili ZERP-a. Jer osobno jesam i za Europsku uniju i za ZERP, a to što moramo birati između ova dva naša interesa pri čemu ni jedan ne smije biti mitologiziran odgovorna je isključivo Vlada. Da Vlada posjeduje i malo političke odgovornosti ona bi zbog ovakvog manipuliranja hrvatskim građanima sama podnijela ostavku. Na zapadu i zbog manjih stvari predsjednici Vlade odlaze. Ali kod nas je iluzorno, tako nećemo ni pomišljati i zbog toga je dobro da zbog tih demokratskih standarda kojih je u Hrvatskoj deficit što prije uđemo u Europsku uniju s tim da je Vladino obećanje o 2011. kao godini ulaska još jedan mit i iluzija. Ova rasprava danas u Hrvatskom saboru za Vladu ima samo jedan cilj umanjiti političku štetu koja je učinjena Vladi i premijeru Sanaderu. Zbog toga kako smo čuli sve se relativizira. Nacionalni interesi se gradiraju, a postoji interes višeg stupnja Europska unija i onaj nižeg ZERP, sve sa ciljem političkog preživljavanja. To što se prije izjavljivalo od strane samog premijera da se neće niti može odustati od ZERP-a jer je to hrvatsko suvereno pravo, a da ne govorim o vremenima kada se tražilo i proglašenje gospodarskog pojasa danas kao da nije nikada izrečeno. Sada je na djelu kolektivna amnezija, kao što je amnezija zahvatila čitavu Vladu i kada se razgovara recimo o onome što je bilo na splitskoj rivi, a u svjetlu njezine odluke o izručenju hrvatskih generala Haagu. Politički preživjeti Vlada može, ali cijenu ovakve politike plaćaju hrvatski građani i Hrvatska država. Sjetimo se što je sve Vlada obećavala hrvatskim ribarima, od ZERP-a pa do gradnje brodova za ribolov i obalne straže. Rezultati su više nego skromni. Ovaj slučaj pokazuje pored poslovične nesposobnosti Vlade još jednu karakteristiku naše političke elite, a to je kompleks manje vrijednosti koji se u ovom slučaju ogleda u pokazivanju snage svima i jačima od sebe u ovome slučaju u Europskoj uniji da bi se domaćoj javnosti ponudila iluzija o jedinim jamcima zaštite nacionalnih interesa, da bi nakon prvog udarca i to od našeg susjeda, naši zaštitnici sagnuli glavu i pokunjeno pristali na manje od onoga što bi ozbiljnim pregovorima dobili. Umjesto da tri godine govori kako nam nitko neće uzeti ZERP i znajući unazad godinu i pol da od ZERP-a neće biti ništa, Vlada je u najmanju ruku mogla započeti ozbiljne pregovore sa zainteresiranim stranama. Vjerojatno bi u tim razgovorima morala i odustati od nekih dijelova ZERP-a, ali neke stvari bi vjerojatno i sačuvala. Osobno smatram da ekološka zaštita Jadrana još relativno čistog europskog mora, izuzetno značajno pitanje i to zaštita kako radi nas i budućih naraštaja tako i zaštita zbog prirode same. To nije pitanje dvije ili tri ribe više ili manje u moru kako neki sa podsmjehom govore već je to pitanje dugoročnog opstanka ovoga naroda. Ukoliko biološku raznolikost Jadrana uništimo bilo izlovom čemu pomažu u najvećoj mjeri talijanski ribari ili nekontroliran prometom brodova ili drugim vidovima zagađenja bitno će se promijeniti način života velikog broja hrvatskih ljudi i to na gore. O tome će neki željeti razmišljati tek kad se to dogodi. Jedno od rješenja za koje se Vlada trebala izboriti moglo je biti aktiviranje ekološke komponente zaštite uz određeni moratorij na izlov ribe uz predviđenu odštetu našim ribarima. O tome je trebalo razmišljati i tražiti saveznike unutar Europske unije jer zasigurno u toj Europskoj uniji ima i onih koji bi takvo hrvatsko ponašanje prepoznali kao pravo europsko ponašanje. Jer ako je donijeta odluka o zaštiti Baltičkog mora kao ekološki ugroženoga mora, nema razloga i da sličnu odluku donesemo i za Jadran, pa uostalom ekološku komponentu su proglasile Italija i Slovenija zašto onda nismo mogli i mi. Na žalost vladina politika bila je obmanjivanje građana, kupovanje vremena i pronalaženje izgovora za sve probleme u pristupanju Europskoj uniji u ZERP-u. Upravo zbog toga je ZERP dobio taj mitski karakter. Nije ZERP kriv što su male šanse da pregovore završimo u sljedećih godinu dana već je kriva nespremnost Vlada da rješava probleme u društvu od korupcije koja izjeda društveno tkivo pa do stanja u pravosuđu. Tu je od velikih problema u pregovorima zasigurno i pitanje ribarstva. Nije ZERP razlog što Bruxelles ne vjerujem našim pregovaračima o čemu smo imali mogućnost čitati neki dan u dnevnim novinama. Prema Bruxellesu nekoliko stotina milijuna eura se okreće na crno što znači da korupciju trebamo riješiti i u sektoru ribarstva i omogućiti ribarima da rade i da zarade i da država od svega toga ima koristi. ZERP je trebao biti potpora da se srežu i korupcionaški kraci talijanskih ribara koji uništavaju sve živo u moru i kojima će ovo odustajanje biti podstrek vjerojatno i za neke nove zahtjeve. Vlada je donijela odluku o neprimjeni ZERP-a. Neki će dići ruku za taj prijedlog, to je legitimno, ali neka nemaju iluzija da će nas pojedine države u Europskoj uniji zbog toga više cijeniti. Neće. Samo novi zahtjevi će stizati. Pri tome ne mislim na one opravdane tipa rješavanje problema korupcije, reforme pravosuđa i sl. već govorim o onim neopravdanim. Slovenski europarlamentarac pozdravljajući ovakvu vladinu odluku izjavio je da hrvatska Vlada treba … /Govornik isključen, pa ponovo uključen./ … Ne znam čemu isključivanje. Ne govorimo ovdje na one opravdane zahtjeve već na one neopravdane pa je tako slovenski europarlamentarac da ga ne imenujem, pozdravljajući ovakvu vladinu odluku izjavio da hrvatska Vlada treba napraviti puni korak, a ne pola koraka. Ovo je prigoda da Vlada odgovori koji je to drugi polukorak kojega prema tom europarlamentarcu iz Slovenije trebamo napraviti da ne bi bilo zabune i da se građani opet ne bi morali varati. Nadam se da nije ono što bi se moglo naslutiti da je. I na kraju smatram da je Hrvatsko mjesto u Europskoj uniji, ali ovaj put koji je Vlada izabrala ne ispunjava me zadovoljstvom. Zbog toga još jednom naglašavam, glasovat ću protiv prijedloga Vlade o neprimjeni ZERP-a za članice Europske unije, a sutra je novi dan i borba za zaštitu Jadrana oni koji su svjesni njegove vrijednosti zasigurno će biti nastavljena bez obzira na Vladu i njezinu politiku. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Skoro da je apsurdno raspravljati da li treba odgoditi odluku o primjeni ZERP-a na način kako je nama donešena u Hrvatski sabor. Zašto je to apsurdno? Pa ova Vlada ovog premijera, istog današnjeg, 2004. godine je sklopila politički dogovor u Bruxellesu da se neće primjenjivati odluka o ZERP-u i to je znala sve četiri godine. I šta traži sada od nas Europska unija? Da mi u Saboru osnažimo to što je naša Vlada potpisala, da konvalidiramo tu odluku, a mi vodimo raspravu oko vjerodostojnosti naše Vlade. Gledajte drugi apsurd u tome. Ni ekološku komponentu ZERP ne može primijeniti kao da je Jadransko more izvan područja Europske unije, kao da se to može odgađati. Pa ne možemo mi prihvatiti uopće takav razgovor o jednoj vrijednosti koja se ne može nadoknaditi svaki dan. Treći apsurd u hrvatskoj politici je taj što ako morate ili ako hoćete govoriti legitimno o zaštiti svojih nacionalnih interesa, morate voditi odmah ili bar se deklaratarno izjasniti da ste za Europsku uniju. Kao da to jedno drugo isključuje, kao da hrvatski interesi isključuju ulazak u Europsku uniju. Takav pristup nije moguć. Takav pristup nje moguć pogotovo kada se radi o ekologiji. To je vrijednost koju ne smijemo propustiti čuvati. Oni koji kažu da ZERP nije ništa, da to nije vrijedno u direktnom su sukobu sa Europskom unijom i sa Oli Rehnom. Dakle Europska unija cijeni taj ZERP toliko da nam uvjetuje nastavak pregovora, a mi tvrdimo da ZERP nije ništa. Pa to je čisti apsurd. Dakle, on je zaista interes i to nacionalni interes Republike Hrvatske. Sukob dva interesa. Pa ne mora biti isključivi, ne smiju biti isključivi. Ne smijemo prihvatiti da su isključivi. Naravno da smo svi za Europsku uniju, bar smo to pokazali ne jedanput. Na žalost volio bih da se u Hrvatskom saboru i u hrvatskoj politici ne vodi politika retorike, već politika i politička logika nacionalnih interesa koja ne smije biti suprotna interesima Europske unije ili mora se uskladiti sa Europskom unijom, ali ne smije se propuštati period od četiri godine. I kad se tako nešto dogodi, naravno da građani s pravom smatraju se prevarenim i s pravom onda smatraju da je u pitanju nacionalni interes i nacionalni ponos. U takvu situaciju ne smijemo dovesti svoje građane, ali ni Hrvatsku u pregovaračkom postupku. Još nešto me podsjeća ova današnja situacija. Da smo imali malo više pameti i nacionalnog ponosa, pa i znanja ne bismo pod istom krinkom ostali bez vlasništva nad bankarskim sustavom Republike Hrvatske, pa bismo mogli utjecati da se i kroz bankarski sustav nacionalni interes u investiranju održavaju, a ne da bude motiv bankarskog poslovanja samo maksimalizacija profita, jer strani vlasnici banaka nemaju ni potrebu da razvijaju nacionalni osjećaj investiranja u Republici Hrvatskoj. Nas su tada, kad su se prodavale banke, nas građane Republike su uvjeravali gospodo nama će stranci kao vlasnici uvesti reda u bankarski sustav. Jesu. Zaista su stvarno uveli, to se vidi iz bilance, iz zaključnog računa ove godine, svih banaka. Isto to smo mi doživljavali negdje '93. kad se usvojio stabilizacijski program, da će uvozom roba biti disciplinirana trgovina u Republici Hrvatskoj i cijene proizvodne. Zaista su vrlo dobro disciplinirane. Ako je povijest učiteljica života, šta možemo očekivati od ZERP-a? Možemo očekivati da će ZERP nestati ili drugim riječima, on će postati nudum ius, golo pravo za Republiku Hrvatsku. Golo pravo. Bez sadržaja. U čijem interesu? Ne u interesu Republike Hrvatske. Dakle, ako imamo to iskustvo pred očima, koje je sljedeće što će se Hrvatska morati odreći da bi bila dobrohotno primjena kao zemlja kandidat ili zemlja članica? Je li to uvjeti koje zaista vrijede reforma državne uprave i reforma pravosuđa? Je li to borba protiv korupcije i to na svim razinama? Volio bih da je to uvjet postavljen Hrvatskoj, a ne ZERP. Bio bi to uvjet koji bi bio u zajedničkom interesu i građana Republike Hrvatske države i cijele Europske unije. Ušli bismo u Europsku uniju tako da bismo bili konkurentni na svim područjima puno bolje, nego na ovaj način. Je li to moralo se desiti tako? Nije. Nije, to pokazuje potpisani zapisnik političke volje Vlade HDZ-a iz prošlog mandata da će prema članicama Europske unije ZERP se primjenjivati kako se to danas traži, odnosno neće se primjenjivati. Takav stav bi bio zaista odgovoran stav prema hrvatskoj politici, prema hrvatskim građanima i ne bismo onda vodili ovakve rasprave koje nas dovode u situaciju da našu opredijeljenost za Europsku uniju mjerimo svako po sebi koji je nacionalni interes važnije sačuvati. Ja sam siguran, siguran sam u to da je ovo dilema koju su pred nas stavili oni koji su već 2004. godine znali da neće primjenjivati ZERP prema članicama Europske unije. Takav odnos je uvredljiv odnos prema saborskom zastupniku i takav odnos ne osigurava da saborski zastupnik može odraditi korektno svoju zadaću prema građanima Republike Hrvatske. Ja naravno moram na kraju reći da me to žalosti, jer sam zaista siguran da ubrzani ulazak u Europsku uniju pomaže razvitku Republike Hrvatske, omogućuje brži napredak i u standardu i u razvoju. Takva dilema naravno da će ostati trajno, jer će odluka biti donešena voljom većine, ali će u meni i u građanima Republike Hrvatske ostati kao gorka pilula jesmo li zaštitili svoje nacionalne interese, a trebali smo i mogli smo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Slijedeći je, imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Frane Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Leko, nije potrebno neistinito govoriti kad se govori o 2004. godini. Rekli ste: "Ova Vlada Hrvatske demokratske zajednice je sklopila u Bruxellesu 2004. godine politički dogovor." To naprosto nije istina. Radi hrvatske javnosti, zapisnik na kojeg se tako često pozivate govori samo jednu stvar, a to je da je gospodin Biščević prenio informaciju partnerima u Europskoj uniji da je Hrvatski sabor dan ranije donio odluku da se neće primjenjivati na zemlje članice Europske unije. Dakle, samo se o tome radi. Samo se o tome radi, pročitajte taj zapisnik. On ih je obavijestio da je Hrvatski sabor donio odluku po kojoj se neće primjenjivati na članice Europske unije. O tome se radi. Pročitajte zapisnik, imate ga na Internetu.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Živko Nenadić.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena potpredsjednice, državni tajnici, kolegice i kolege! U svoj prilog ovoj raspravi dat ću i prilog u štednji na vremenu. Ova priča o ZERP-u očito je jedna višečinka sa svojim zapletima i raspletima. Pošlo se od jednog maksimuma od gospodarskog pojasa pa je rezultat bio ZERP, pa opet nije ZERP već ZERP sa odgodom, pa se još jedanput, dva puta odgađalo, pa se onda primjena na zemlje, sve zemlje osim zemlje Europske unije pa i na zemlje Europske unije, pa evo sad je i prijedlog da se ponovno ne primjenjuje na zemlje Europske unije. Dakle, očito jedna komplicirana situacija iz koje treba imati što bolji rasplet, ja bi to tako rekao. Ovdje je bilo danas prijedloga o tome da se i bolje da kad se već odgađa da se i ukine. Ja nisam sklon takvome rješenju jer ipak nije to isto. U svom, evo i kolega Leko je spomenio ZERP, mi sad uglavnom gledamo kroz ribarstvo, ali ZERP ima i svoju doista i ekološku komponentu, a mi odgađamo do dogovora. Zašto ne bi se barem što prije, ne moramo čekati dogovor za ribarstvo, što prije i što bolje dogovarali za ekološku komponentu, jer može nas puno više to koštati. Što bi bilo da nismo bili spremni intervenirati u nedavnom požaru onog turskog broda? Onda bi daleko bila viša šteta, veća šteta od onog što gubimo, što eventualno ne zarađujemo od izlova Talijana ili nekih drugih u našem zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu, bila veća šteta od te katastrofe jer bi to unijelo velike posljedice za naš turizam. Kaže se da pored toga i gubimo puno novca. To je točno, ali ako Europska unija vrši određeni pritisak da se ova primjena odgodi a to je točno jer smo imali izravna upozorenja, onda nam doista može usporiti pregovaranje sa Europskom unijom ali može i korištenje pretpristupnih fondova. I sad pitanje što je, gdje ima više novca, u tome što gubimo zbog nekorištenja ribolovnog pojasa od onog što eventualno možemo a ne bi mogli zbog razno-raznih razloga zbog pretpristupnih fondova ili danas-sutra od same Europske unije? Dakle istina, zaključno. Imamo pravo na ZERP i to je naša korist, ali isto tako nemamo pravo nanijeti Hrvatskoj veću štetu nego korist. Pa odvagnimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče!
Potpredsjedniče!
Potpredsjedniče! Reklo bi se ne uči lekcije unaprijed. Ovako. Ja baš idem na repliku da Živko može i odgovorit. Naime, nas dvojica dolazimo iz istog kraja. Dolazimo iz Splita i dobro znamo što ljudi dolje misle. Dobro znamo. Živko dobro zna posebno jer ima neke funkcije u županiji. Dobro zna kako županija misli. Misli na obični svit. Ljudi su vam zaista izneređeni, uznemireni. … [[Upadica se ne čuje.]] E, kod nas se reče da je netko izneređen ne samo kad mu nije u redu u kužini ili u sobi nego kad mu se i u glavi izmiša sve. A ne ide mu u glavu da mu netko tumači kako je ukidanje ZERP-a dobra stvar, a do jučer su ga isti ti govorili i uvjeravali ga da baš nije to tako. Jer Živko je rekao neki zagovaraju ne samo odgodu nego da se ukine, a ja sam protiv toga. I ja sam protiv toga, ali ovo je zaista dokidanje. Ako se uzme u obzir čitava situacija … [[Govornik se ne razumije.]] ambijent i politički, ako hoćete i vremenski tu, ako se to tu smjesti. Ribarstvo uopće neću spominjat. Svi ribari eno ih danas vanka, brodima vanka protestiraju. More i ekologija. Pa Hido Bišćević je rekao jasno da opada i ova komponenta ekološka. Ljudi moji dakle šteta ili korist? Ma nitko nije protiv Europske unije, pa to je jasno. Dovedeni smo u jednu nemoguću situaciju, u jednu krivu dilemu. Nema dilema Europska unija ili ZERP. Jedno i drugo, ali politika je bila loša. Politika je bila loša. Mi takvu politiku ne možemo prihvatiti. Ona nas stavlja u nemoguću situaciju da glasamo za nešto protiv čega su ljudi koji najbolje znaju šta to njima znači, a to znaš i ti Živko.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Živko Nenadić.
Hvala. Evo opet vrlo kratko. Naravno nije ukidanje ZERP-a već odgoda primjene ZERP-a. Pa ljudi nisu uznemireni, to mi pravimo ovdje pomalo drame. Ljudi to dobro razumiju a na nama je kako ćemo im objasniti i objašnjavati i dosada i ubuduće. Ja sam sam govorio kako je to jedan zaplet i počeo sam od samog početka, od onoga kad je to počelo i kako je počelo. Opet kažem pravo imamo ali nemamo pravo činiti veću štetu nego korist.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Sabora, gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege! Imao sam najprije namjeru odustati, međutim upravo zbog potrebe da očuvam i dignitet saborskog zastupnika odlučio sam diskutirati jer imam osjećaj da smo mi za našu Vladu vrlo često zadnja rupa na svirali. Podsjetit ću vas. Predsjednik našeg kluba, predsjednik stranke Zoran Milanović podnio je zahtjev da se ova tema uvrsti u dnevni red 20. veljače. Prošlo je 21 dan da bi ova tema došla na dnevni red i to u 15 sati i 30 minuta što odmah znači da se kvalitetna rasprava ne može provesti. I upravo zbog toga ću diskutirat jer smatram da ova sabornica ne može predstavljati sporedno mjesto u kojoj teme dolaze post festum, nego se ovdje moraju i raspraviti sve teme koje se tiču života ljudi u Hrvatskoj, a posebno kad je riječ o europskom putu Hrvatske. Da se ranije razmišljalo o tome ne bi se dogodilo da nam jedan potpis državnog tajnika donese štetu od nekoliko milijardi eura ne samo zbog talijanskih ribarica nego i zbog najmanje dvije godine kašnjenja ulaska u Europsku uniju. Ili ZERP ili Europska unija 2009. još je jedna dilema iz radionice "spin doktora" aktualne Vlade, doktora Sanadera. Dileme nema, istina je jasna da 2009. neće biti ni ZERP-a ni Europske unije. Stoga je jedino pravo pitanje zašto neće biti 2009. ni Europske unije ni ZERP-a. Što je uopće ZERP. Pa ja bih rekao da je ZERP završna epizoda razotkrivanja promašaja, promašaja diplomacije aktualne Vlade na čelu sa premijerom. Kažu, Hrvatska je ucijenjena. Kolegice i kolege, Hrvatska nije predmet ucjene niti Europske unije niti Slovenije i Italije. Hrvatska je talac, talac neuspješne HDZ-ove diplomacije i potpisa državnog tajnika Bišćevića koliko god se neki pokušali truditi i pokušavali dokazati da to nije točno. Nakon 4. lipnja nakon potpisa gospodina Bišćevića na usuglašeni zapisnik kojim je i prije nego što je počeo postojati završio život ekološko-ribolovnog pojasa krenula je međunarodna diplomatska blamaža Hrvatske, obmanjivanje hrvatske javnosti i što je najtužnije obmanjivanje saborskih zastupnika u prošlom sazivu koji su čak i donijeli odluku ne znajući sve činjenice o aktiviranju ZERP-a sa 1.1.2008. Nakon toga HDZ je ne provodeći ZERP a istovremeno ne provodeći ni ključne reforme koje su bitne da bi Hrvatska ušla u Europsku uniju to činio sve samo sa jednim ciljem, sa ciljem da osvoji još jedan mandat na štetu hrvatskog naroda iz prostog razloga usporavanja pregovara sa Europskom unijom. Kao glavoči i na njihov mamac skočili su gospodin Friščić i Pankretić na čelu HSS-a jer evo nije prošlo ni sto dana 6 milijardi na preporod hrvatskog sela, referendum za NATO, primjena ZERP-a. Izgubili su se negdje između redaka kako su ga nazvali povijesnog koalicijskog sporazuma kakvog Hrvatska još nije imala, ali taj sporazum pitanje ZERP-a ne dira. "Kruha i igara" stara je uzrečica. U Hrvatskoj 600 tisuća umirovljenika preživljava sa 30 kuna dnevno, pa im je i kruh sve manje dostupan. Cijene rastu a obećanje iz predizborne kampanje HDZ-a o 7 postotnom rastu GDP-a iščezlo je kao i onaj as iz rukava premijera u kvadrilateralnim pregovorima o ZERP-u koji se nikad nisu ni dogodili. Da mi ne bi razmišljali o svemu tome ponudili su nam igru, nazovimo je zerpanje, novi pristup tumačenju obveze poštivanja vlastitog potpisa i preuzetih obveza. Ceha ribara danas nema ovdje ali mi možemo poručiti dragi ribari pa tko je kriv za to što nema ZERP-a niti će ga ikada biti. Kriva je prethodna i sadašnja Vlada doktora Sanadera zato što je prekoračenjem svojih ovlasti članicama Europske unije obećala da se neće primjenjivati saborska odluka o neprimjenjivanju ZERP-a na članice Europske unije čime je europskim partnerima dala argument za tvrdnju da mi imamo pravo primijeniti ZERP, to nam nitko nije osporavao ali mi smo se tog prava sami odrekli potpisujući usuglašeni zapisnik. A da je istina da se to znalo dokaz je da istovremeno četiri godine Vlada nije ni na koji način uspostavila organizirani i sustavni nadzor ZERP-a, nije omogućila ni olakšala ribarima da optimalno koriste ZERP, nije donijela ključne propise o biološkom maksimumu izlova ribe u ZERP-u, količinama koje mogu izloviti naši ribari niti količinama dozvoljenog izlova za treće zemlje. Zašto to nije donijela? Pa zato što je znala da ZERP se nikada neće ni primijeniti. Na kraju, što mogu zaključiti? Idemo dalje, zaista idemo sve dalje, sve dalje od cilja Europske unije 2009. godine. Izgubljeno vrijeme zbog HDZ-ovog zerpanja teško ćemo nadoknaditi. Čekaju nas pregovori čije su teme po mnogima puno teže od ZERP-a restrukturiranje brodogradnje, pravosuđa, uprave, korupcija, da ne spominjem naše unutrašnje političke brige reformu zdravstva, rast inflacije, pad plaća i mirovina. Neki kažu a to je danas spomenuo i kolega Matušić narod zaslužuje vlast kako je sam i izabrao. Ne slažem se s tim. Građani Hrvatske nisu zaslužili ovako nestručnu i nevjerodostojnu Vladu. Zaslužili su puno bolje.
Zahvaljujem. Bumo zerpali noćas dugo izgleda. U ime Vlade ministar Pankretić.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice. Pa evo nekoliko rečenica nažalost morao sam se javiti da ispravim netočnosti. Vrlo jasno ću reći. Ništa se nije izgubilo između redaka, možda vi ne znate dobro čitati proračun ali u proračunu je vrlo jasno napisano koliko će se uložiti na hrvatsko selo. Dakako da kada smo pisali i sačinjavali koalicijski sporazum mi smo predvidjeli sve stvari da će to biti sve u jednom ministarstvu nego je definitivno to se prebacilo i na neka druga ministarstva. I jasno vam je da je jedan dio sredstava u Ministarstvu za regionalni razvoj. Drugi dio sredstava jasno je da se nalazi u onom dijelu koji se odnosi na Ministarstvo školstva, dakako i onaj dio koji se odnosi na Ministarstvo zdravstva. Uvjeravam vas da ćemo zasigurno bdjeti nad onim što smo se dogovorili, što smo definirali u koalicijskom sporazumu i da će taj dio novaca u svakom slučaju biti uložen na hrvatsko selo. I moram vam reći, danas ste ovdje spomenuli ceh ribara. Ja sam tri sada danas sjedio sa kolegama iz ceha ribara, definirali smo stvari rekao bih i one koje će se događati u budućnosti. U dijelu zasigurno teškog položaja ribara mislim da ima puno stvari koje može Vlada učiniti koje treba ubrzati, to je realna činjenica, zasigurno da u tom dijelu će i Ministarstvo poljoprivrede i ribarstva i ruralnog razvoja zajedno sa drugim ministarstvima učiniti bitan napor da im u svakom slučaju i najdirektnije nadoknadimo onaj dio ja bih rekao štete koji neće biti im omogućen zbog neprovođenja u onom dijelu ZERP-a koji se odnosi na ovaj dio, tako da mogu reći da ovi navodi nisu bili točni i mislim da ponovno naglašavam da ćemo i mi u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja o tome maksimalno voditi računa. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Vesna Pusić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ako sam dobro razumjela ministar je rekao da će se nadoknaditi ono što će se izgubiti neprovođenjem ZERP-a. Koliko je meni poznato ministar dolazi iz stranke koja smatra da će se ZERP provoditi. Prema tome, ne znam da li je to pogrešno rekao ili zaista će se ZERP provoditi a on je samo zabunom rekao da neće.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsjednica doma Željka Antunović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. ZERP je uveden, podsjetit ću još jedanput danas, ili donesena odluka o definiranju ZERP-a krajem 2003. godine sa godinu dana počeka ili s odgodom primjene od godinu dana. Nakon toga u nekoliko navrata pa evo i danas raspravljamo o još jednoj odgodi ili suspenziji ili kako god hoćete ali u svakom slučaju ne primjeni ZERP-a na zemlje članice Europske unije, na one jedine na koje se to i odnosi. Ovaj put ne na godinu, dvije ili tri nego na potpuno neodređeno vrijeme. Prva godina odgode nakon donošenja odluke o ZERP-u nije bila donesena kao što sam danas tijekom dana, tijekom popodneva čula ovdje u Sabornici zbog toga što nisu bili sazreli ili nisu bili prihvatljivi ili složeni dovoljno dobro međunarodni uvjeti da bi se ZERP primjenjivao. Naprotiv, ta godina dana odgode je bila tada vrlo jasno definirana. Hrvatskoj je tada trebala ta godina dana da bi se stvorili uvjeti da bi Hrvatska taj ZERP mogla nadzirati, kontrolirati i stvarno osigurati da taj prostor postane područje jurisdikcije Republike Hrvatske. Tada se sviđalo se to kome ili ne presjekla ona dilema Europska unija ili Hrvatska i tada se iz zemalja, susjednih zemalja Hrvatske koje su i članice Europske unije, a to su Slovenija i Italija vrši određeni pritisak i to pritisak interesno motiviran. Jedna zemlja ima jedne interese, druga ima druge. Ali u svakom slučaju Hrvatska je izložena pritiscima netko će možda reći ucjenama. Ja to nikad nisam doživljavala kao ucjenu i mislim da zemlja koja ima svoju vlast ni jedan pritisak ne smije i ne treba doživljavati kao ucjenu. Međutim, od onda pa do danas prošlo je četiri godine. Ja bih danas vjerojatno imala ponešto drugačiji stav pa bi možda i ponešto drugačije raspravljala, da sam u te četiri godine prepoznala ozbiljne napore hrvatskih vlasti, hrvatske Vlade, hrvatske parlamentarne većine da se iz tog čorsokaka koji je objektivan pokuša na neki način izaći. Očekivala sam i danas u, pod točkom dnevnog reda Izvješće Vlade da će ponešto i o tome reći, da saznamo na koji se je način i što se pokušavalo pregovarati sa Italijom i Slovenijom, sa Europskom komisijom kako bi se premostio ovaj objektivni problem sa primjenom ZERP-a. Ništa od toga nije bilo rečeno. Ovdje smo čuli od predstavnika Vlade jedino kratko izvješće koje se odnosi upravo na ono ostvarenje tehničkih uvjeta da bi se ZERP primjenjivao. Ono zbog čega je prilikom prve odluke, donošenja prve odluke o ZERP-u bila donesena odgoda od godinu dana. Čuli smo da smo nešto uložili u flotu, čuli smo da se nešto napravilo oko obalne straže. Ali isto tako vrlo objektivno sve je to nedovoljno da bi ZERP zaživio i da bi mi zaštitili Jadran, svoje gospodarske i ekološke interese u pravom smislu riječi. Pogotovo je neuvjerljivo da se i na tom području učinilo sve, a ponovit ću jednu činjenicu koja je također rečena i vjerojatno će o tome još danas biti riječi da je u ovogodišnjem proračunu za potrebe pojačanja flote, ribarske flote za popravljanje uvjeta izdvojeno značajno manje sredstava nego je to bilo u prethodnom proračunu. I u konačnici ja sebi u stvari postavljam pitanje koje će biti posljedice donošenja odluke o neprimjenjivanju ZERP-a na članice Europske unije, odnosno na Italiju i Sloveniju. Tko će tu dobiti, a tko će tu izgubiti? Hrvatska će sigurno izgubiti. Ja mislim da će izgubiti i Europska unija i zato mi je vrlo nejasna ova politika inzistiranja na tome da Hrvatska odustane od svoje odluke o primjeni ZERP-a. Izgubit će Europska unija koja ima vrlo jasne i stroge propise o zaštiti ribolovnog fonda i o ekološkoj zaštiti europskih mora. I Jadransko more, bez obzira što Hrvatska nije članica Europske unije, europsko more i Europska unija i Europska komisija moraju imati i imaju isti interes za zaštitu i gospodarsku i ekološku tog mora. To neće postati europski interes tek onda kad Hrvatska postane članica Europske unije. Jedini koji će profitirati su u stvari talijanski ribari koji nemilice izlovljavaju u Jadranskom moru, koji izlovljavaju u svom ZERP-u, u svojim teritorijalnim vodama i koji izlovljavaju u hrvatskom ZERP-u, pa dolaze čak i u naše teritorijalne vode i njih baš briga. Njih zanima njihov profit, a ne zanima ih dugoročni aspekt očuvanja konstantnog profita za sve ribare koji u tom moru trebaju loviti i sve obitelji koje od tog, od te gospodarske djelatnosti žive. Malo prije sam čula i obrazloženje ministra Pankretića o tome kako ćemo eto u stvari na neki način mi izgubiti, odnosno izgubit će hrvatski ribari. Ja se ne bavim ribarstvom ali osjećam taj gubitak kao svoj gubitak jer sam porezni obveznik u ovoj zemlji, pa će im hrvatska Vlada nadoknaditi taj njihov gubitak. Od kud će to hrvatska Vlada napraviti? Iz proračuna Republike Hrvatske. E ja bih voljela ministre da ste vi ovdje rekli što ste učinili ili što je učinila Vlada u prethodnom mandatu da tu štetu koju već ako moraju trpjeti hrvatski ribari nadoknadi Europska unija. A ja sam i više nego uvjerena da se taj razgovor mogao otvoriti i da smo danas mogli imati rezultate i da smo danas mogli imati nacionalni konsenzus o suspenziji ZERP-a. Međutim, četiri godine nije se ni u tom pogledu radilo ništa, niti se u osnaživanju hrvatskih kapaciteta za nadzor nad devastacijom Jadrana također nije učinilo ništa, odnosno učinilo se minimalno. Ja doista ne znam da li nikome iz bivše ili sadašnje hrvatske Vlade nije palo na pamet da od te Europske komisije, odnosno Europske unije zatraži i predloži, pa da o tome raspravimo možda prethodno ovdje u Saboru, da se režim Europske unije primijeni na ovaj hrvatski i talijanski ZERP, odnosno na hrvatski ZERP i prije nego što Hrvatska postane članica Europske unije. O tome se bez ikakve dvojbe moglo do sada razgovarati, o tome smo danas mogli i morali dobiti informaciju. Zbog toga što procjenjujemo da od ove odluke koja će danas vjerojatno većinom biti donesena, iako ja ovu većinu bar sudeći po raspravama predstavnika klubova ne prepoznajem, da će biti donesena. Ja ne vidim da će od toga imati koristi nitko osim talijanskih ribara, talijanske ribarske industrije i zbog toga se ne mogu složiti sa prijedlogom ove odluke i dovođenjem Hrvatske u situaciju da ukidamo jedan režim, da na neodređeno vrijeme čekamo primjenu drugog onog europskog režima a da do tada dignemo ruke u zrak i dozvolimo anarhiju u Jadranskome moru.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka i dvije replike. Najprije ispravci. Uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica Antunović je netočno rekla da je u ovogodišnjem proračunu predviđeno manje kuna za izgradnju ribarskih brodova nego što je to bilo za prethodnu. U ovogodišnjem proračunu je 12 milijuna kuna više predviđeno za izgradnju ribarskih brodova. Dakle 12 milijuna kuna više. Ako vama to znači manjak, onda nešto nije u redu s vašom računicom. Druga stvar, sveukupno za aktivnosti vezano uz ZERP predviđeno je 217 milijuna kuna što ste mogli čuti od resornog ministra gospodina Kalmete i od gospodina Pankretića. Treća stvar, ne samo da se grade brodovi nego da se gradi u hrvatskim brodogradilištima. Da vas podsjetim, vaš ministar unutarnjih poslova, Lučin, je dao graditi brodove za MUP u stranim brodogradilištima. Na svu sreću HDZ je odmah po dolasku na vlast to ispravio.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospođa zastupnica Željka Antunović je možda krivo razumjela ministra Pankretića u njegovom obraćanju. On je istaknuo da hrvatski ribari konstantno gube zbog toga je danas, ali i ovih dana obavljen razgovor sa cehom ribara, jer su oni konstantno u neravnopravnom položaju kada gledamo talijanske ribare ili neke druge. Primjerice talijanski ribari ne plaćaju vez, nemaju PDV na naftu, na brodice i još k tome love našu ribu. Iz tog razloga hrvatska Vlada na čelu dakle sa resornim ministarstvom traži zajedno sa cehom ribara mogućnosti da se promijeni i Zakon o morskom ribarstvu, ali i drugi zakoni kako bi se naši ribari doveli u ravnopravan položaj sa ribarima koji dolaze iz Europske unije.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prva je replika uvažene zastupnice Zdenke Čuhnil.
Upravo želim replicirati kolegici, odnosno pardon, potpredsjednici gospođi Antunović, jer sam u početku upravo i ja se pomalo ljutila, kako to da naša Vlada nije od 2004. godine iskoristila taj momenat prvo da se nije prišlo potpisivanju tog partnerskog ugovora koji je definiran … 2004. godine, pa onda kada smo postali praktički, odnosno kada smo počeli pregovore tada normalno za ovo je već bilo kasno pa sam se pitala zašto ne primijenimo, odnosno ne zatražimo da Europska unija za nas primjeni zajedničku ribarsku politiku koja se uvijek dogovara u 12. mjesecu gdje se definiraju kvote, gdje se definiraju i poticaji, ali tada sam ustvari dobila odgovor čitajući o tome upravo koliko mi izlovljavamo ribe, koliko izlovljavaju Talijani, odnosno da bismo mi samo gubili. Koja bi bila naša kvota u odnosu na 30 tisuća tona izlovljene ribe koju bismo dobili i shvatila sam da ustvari trebamo upravo učiniti taj kontra korak, stvarati ribarsku flotu, povećati izlovljavanje. Dobili smo taj podatak danas da se radi, no slažem se s vama da to ni u kojem slučaju nije dovoljno da su ti koraci morali biti daleko veći upravo u osposobljavanju i izlovu naših ribara kako bismo sutra kada počnemo, kada budemo u Europskoj uniji, kada počnemo primjenjivati i kvote i destimulacije koje će nas zahvatiti na naše izlovljene kvote da zaista imamo kakve-takve rezultate i mislim da evo od dva zla trebalo je odabrati bolje.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena potpredsjednica Doma, Željka Antunović.
Ja doista nisam imala p retenziju svojom raspravom govoriti o detaljima nečega o čemu niti ja raspolažem sa dovoljno informacija i jednako kao vjerojatno i kolegica samo sam se interesirala uopće o mogućnostima da se to dogodi. Moram priznati da ni vašu repliku nisam u potpunosti shvatila, na koji način će to režim Europske unije biti nepovoljan za Hrvatsku. Jer ako će to biti tako onda mi stojimo pred još jednim većim, velikim i većim problemom. Ono o čemu sam ja govorila je pokušaj bilo kakvog dogovaranja kako sa Italijom i Slovenijom kao zemljama susjedama na bilateralnoj razini, ali isto tako i pokušaj bilo kakvog postizanja dogovora sa europskom komisijom, odnosno Europskom unijom, kako bi ako već štetu moramo trpiti i ponovit ću, jer to sam rekla, nadoknadu te štete dobivali iz europskih fondova a ne plaćali tu štetu iz hrvatskog proračuna. Jer ako ćemo i dalje nastaviti isključivo iz hrvatskog proračuna, a kada je u pitanju ribarska politika definitivno hoćemo bar temeljem ove odluke, nadoknađivati štetu iz hrvatskog proračuna onda moramo znati da će biti nešto manje škola, nešto manje zdravstva, nešto manje vrtića ili nešto manje, puno toga što se financira iz državnog ili proračuna nižih razreda.
Zahvaljujem. I još jedna replika, uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Uvažena potpredsjednice, mene čudi da se vi čudite ili da ste vi se zabrinuli nad time o čemu se danas ovdje treba raspravljati pa ste rekli da ste očekivali da će Vlada o ovome ili onome danas tu razgovarati. Gledajte da je Vladi stalo do današnje rasprave i da joj je stalo do mišljenja zastupnika u Hrvatskom saboru onda ne bi imali ovu situaciju koju sada imamo u vladinim klupama, a to je da ZERP odnosno odustajanje od ZERP-a brani ministar koji je protiv te odluke, odnosno protiv odluke kluba HDZ-a i tek jedan državni tajnik. Da je Vladi doista stalo do hrvatske javnosti i do zastupnika Hrvatskog sabora i do ove teme, onda bi ovdje sjedio premijer i slušao bi … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa svakako da ima važnijih poslova hrvatski premijer nego slušati što predstavničko tijelo hrvatskih građana misli o ZERP-u i o Europskoj uniji. Ja ne znam koji su to važniji poslovi. Ako postoje važniji poslovi, onda je trebalo odgoditi raspravu ovdje u Saboru i trebalo je pričekati da on ovdje dođe, a njemu se fućka za ono što se događa ovdje u ovome, jer ionako već sutra je veća … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] Možda bi bilo dobro [[Upadica: Ne znam, nisam ga vidio, ak ga vlovim, bum mu kazal.]] Ja samo velim da se netko izgleda igra sa gumbićima. Bilo bi dobro uputstvo za upotrebu gumbića napisati na nekima na stol. Prema tome, mene ništa ne čudi od ove Vlade, njoj uopće nije važan ovaj Sabor, ona ionako će ispuniti sve uvjete koji budu dolazili iz Europske unije pri čemu će samo pred građane stavljati lažnu dilemu ili ovo ili Europska unija, ili ovo ili Europska unija.
Odgovor na repliku, uvažena potpredsjednica Doma Željka Antunović.
Hvala vam potpredsjedniče što se eto tako na simpatičan način šalite sa našom zajedničkom funkcijom u Saboru, a kolegi Mršiću kad malo bolje razmislim prihvaćam vašu polemiku samnom u odnosu na to što je Vladi važno, odnosno što joj je važnije. Doista ste u pravu i doista ste me s pravom kritizirali što sam podcijenila i taj aspekt, kao što sam vjerojatno podcijenila i aspekt dosljednosti ili nedosljednosti u zaštiti nacionalnih interesa. Vjerojatno sam podcijenila i ovu lažnu dilemu oko toga koji nam je nacionalni interes važniji, ali mislim da sam nešto o tome ipak rekla i da ćete se s tim složiti da hrvatski nacionalni interesi nisu u raskoraku sa trenutnim interesima Europske Komisije i Europske unije. To je zaštita ribarskog ribolovnog fonda i to je ekološka zaštita Jadranskog mora kao europskog mora i čini mi se da je mnogima u ovoj sabornici, pa i mnogima u Europskoj Komisiji taj aspekt važniji nego što važnost tome pridaje hrvatska Vlada. Ali ja to ne bih svela na činjenicu koliko i tko ovdje sjedi u Saboru, nego koliko je napora, ali stvarnog napora uloženo da se ostvari nacionalni konsenzus, da se definiraju rokovi, ali da se definiraju i obveze hrvatske Vlade koja mora, ako se ova odluka donese, amortizirati štetu koju će Hrvatska trpjeti.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Dino Kozlevac.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani ministar. Dozvolite mi evo ga prvo da vas izvijestim da ću biti kraći od 10 minuta, neću se ponavljati i. Želim samo reći da je pred hrvatske građane i pred Hrvatsku na žalost stavljena jedna dvojba koja to nije, a to je ZERP ili EU i mi smo danas pred odlukom da li ćemo se opredijeliti za ZERP ili za EU. Mislim da te dvojbe nema, da su očekivanja javnosti i većina hrvatske javnosti očekuje da mi donesemo pravu odluku. Ono što žalosti je to da je ovih dana u javnosti došlo upravo do podjele za ZERP, odnosno način ZERP se doživljava kao nacionalni ponos, jer on jer nacionalni ponos, on je i nacionalni interes, odnosno više od nacionalnog interesa jer je u kategoriji nacionalnog ponosa. Jako bi loše bilo da, i jako je loše da govorimo mi ćemo za ZERP, a EU neka čeka, o tom potom, itd. Što se ZERP-a tiče ja neću obrazlagati njegovu komponentu koja je ribarska, ekološka, samo želim jedno reći, da smo mi u ovo vrijeme bez obzira na efektive s kojima Hrvatska raspolaže, nismo organizirali obalnu stražu u praktičnom smislu i ako se ja dobro, ako ja dobro sam pratio nismo niti jednu ribaricu presreli u ZERP-u, kontrolirali, kaznili, odnosno nismo spriječili dalje upade ribarica koji su dnevni u ZERP-u. Prema tome, ZERP kao takav je bio u ovom periodu znači na snazi. Očekivali smo 2003. i 2004. kad se donosila dobra odluka u ZERP-u da će do 1.1.2008. godine biti ispregovorani pregovori za Europsku uniju, za ulazak u Uniju i da praktički ZERP će kao takav se utopiti u legislativu Europske unije, odnosno u legislativu zaštite mora koji postoji u EU i ekološke i ribarske. Međutim, to se nije desilo. Prošla je i 2006., 2007., teče i 2008., ide i 2009. i mi sada dolazimo praktički u 2009. godinu sa obećanjem da će u 2009. godini biti ispregovaran proces i da ćemo mi ući u Europsku, odnosno biti spremni za ulazak u Europsku uniju. Interes je naš da uđemo u Europsku uniju i sad ću reći prvo ako se opredijelimo za ZERP ja moram reći tu osobno sam za to i smatram da Hrvatskoj je mjesto i jedini izlaz u cijeloj njenoj situaciji daljeg razvoja Europska unija. Inzistiranje na ZERP-u i nacionalnom ponosu, možemo i na tome, međutim sutra građanima treba reći da after day, ili post festum počinje život banke su u rukama Europe, odnosno stranaca, zavisimo od uvoza, energenti su uvozni itd. Prema tome, možemo samo zamisliti ili bolje da ne zamislimo što bi se desilo sa ekonomijom i sa Hrvatskom. S druge strane, ulazak u Europsku uniju pitanje da li će se desiti 2009. godine, odnosno da li ćemo biti spremni. Na temelju iskustva kojih imamo do sada, a zastoj je u blokadi pregovora, diplomacija nije odradila svoj posao. Ja moram tu naglasiti i onu podršku koju sam ja gledao, s kojom se vlast hvalila i podrškom koju ima u Europi i pogotovo u onom dijelu Europske pučke stranke itd., na žalost odnosno vidimo da ljudi brinu isključivo svojim interesima, kada dođe u pitanje znači njihov interes oni se opredijele za svoj interes. Prema tome, sad smo tu smo di smo. Na nama, odnosno na vama kao vlasti je da o tome komuniciramo i razgovaramo sa građanima. Mi ne možemo o tome ne komunicirati sa građanima. Hrvatski sabor zaslužuje da bude u punoj mjeri u toku cijeloga procesa, nedopustivo je da Hrvatski sabor je zadnja instanca evo na večer, noćas da raspravlja o tome, o jednom takvom krucijalnom pitanju, da cijela hrvatska javnost danas očekuje što će Hrvatski sabor odlučiti. Prema tome, da skratim, nemamo nikakve garancije da li ćemo 2009. isprogovarati. Ja vas moram podsjetiti da je bio poljski predsjednik u Hrvatskoj, nemojte me hvatati za riječ i ispravljati da je spominjao neku 2012., 2015., da je sada bio švedski predsjednik, ja mislim da je bio u Beogradu, da je spominjao da po hodnicima čuje 2012., 2015., spominjao je nekakav paket itd. Prema tome nemamo prevelikog optimizma na temelju dosad određenog posla i načina na koji su diplomacije i pregovarači odradili taj posao i na temelju onoga što se događa trenutno u Europi i problemima kojima se suočava Europska unija nema prevelikog optimizma i ja osobno više ne vjerujem da će hrvatska vlast i hrvatska Vlada taj posao moći uspješno odraditi. Najmanje što se može napraviti je da se komunicira i razgovara sa građanima u Hrvatskoj, da građani imaju pravodobnu informaciju i da Hrvatski sabor bude u potpunosti … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ja se ispričavam, nemam običaj upadati u riječ.
Bez dobacivanja.
Evo ga. Ja tu završavam, ja mislim da vam nisam ukrao deset minuta, ali hrvatskoj javnosti treba jasno i glasno reći da posao koji ste preuzeli, koji ste trebali napraviti, niste ga napravili.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda Frane Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa izgleda da je SDP odlučio cijelu večer govoriti … [[Govornik se ne čuje, isključen pa naknadno uključen.]] Kolega kaže da nismo presreli niti jednu ribaricu od početka primjene ZERP-a. Samo u siječnju smo presreli 21 ribaricu, samo u siječnju 21 ribaricu. Kaže kolega švedski predsjednik je u Beogradu rekao da Hrvatska neće do 2012. ili 2015. … [[Govornik se ne čuje, isključen pa naknadno uključen.]] nije riječ o švedskom predsjedniku, kolega čitajte malo pažljivije novine pa ćete vidjeti da je riječ o švedskom veleposlaniku, to je velika razlika. Znate, veleposlanik u jednoj zemlji o kojoj nešto govorim nema težinu predsjednika. I druga stvar. Naši prijatelji iz Europske puče stranke itekako podržavaju hrvatski put prema Europskoj uniji. To ćete vidjeti i kod izglasavanja ove rezolucije u Europskom parlamentu. I što se tiče godine ulaska i Europska komisija govori o završetku pregovora 2009. i Europski parlament koji ima želju da još u ovom sazivu prihvati Hrvatsku kao ravnopravnu članicu Europske unije. Nemojte govoriti neistinu, doista …/Govornik isključen./…
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Može? Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Danas u Hrvatskom saboru govorimo o nacionalnim interesima, nečemu o čemu bi u Parlamentu trebali konsenzusom se dogovarati. Govorimo o ZERP-u, o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Obadvije teme su nacionalni interes. Nažalost zbog netransparentne politike hrvatske Vlade danas smo u situaciji da su te dvije teme u sukobu i imamo izbor. Ili ZERP ili u najmanjem slučaju mnogo problema u pregovorima u RH-u? Zbog čega je do tog svega došlo? Možda zbog nedostatka vizije, nedosljednosti, možda zbog nečeg drugog. Svi se sjećamo izjava premijera Sanadera iz 2003. godine i 2004., kada je govorio da iako smo u osjetljivoj situaciji nema odustajanja od zone, nema odgađanja od primjene zone, nitko ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas te da je to utemeljeno na Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije. Mogli bi tada uzeti u obranu predsjednika Vlade Sanadera i reći da tada još nije vodio Hrvatsku. Mogli bi reći da mu vjerujemo da je iskreno tako mislio onda, ali se sredinom 2004. nešto desilo. Nakon što je došao na vlast desio se zaokret. Vlada je poslala državnoj tajnika Bišćevića da postigne dogovor sa našim partnerima u Bruxellesu. A šta je to gospodin Bišćević dogovorio? On se zbilja jako borio za hrvatske interese ispred hrvatske Vlade. Evo citirat ću iz zapisnika. "Nakon sastanka talijanski i slovenski državni tajnici pozdravili su suspenziju primjene svih aspekata zaštićenog ekološkog i ribolovnog pojasa na države članice EU. Izrazili su mišljenje da bi se ovo trebalo primjenjivati dok se ne postigne zajednički dogovor u EU duhu, uzimajući u obzir interes susjednih EU država." Znači zbilja je vodio jako veliki obzir o našim interesima. Prolazile su godine a Vlada je ponovno mijenjala svoj stav po pitanju ZERP-a. I na kraju 2006. godine premijer je na HTV-u izjavio, bez obzira koja Vlada bila od 1. siječnja stupa ZERP na snagu. ZERP stupa na snagu za zemlje članice EU. Inače je već na snazi ali od 1. siječnja 2008. stupa i za članice EU. Što je u toj izjavi sporno? Ili premijer nije znao da smo u poziciji da je neprovedivo to što je obećao, što je loše ako nije znao ili je namjerno prešutio da je to neprovedivo zbog toga što je bila izborna godina te je na taj način manipulirao hrvatskim građanima, što je po meni neoprostivo. Što Europa želi? Ne želi ništa previše. Želi samo da se pridržavamo obaveza koje smo preuzeli. Što je tu čudno? Tko nas je tjerao da pristanemo na neke stvari kako bi si ubrzali pregovore? Nije nam kriva Europa, nismo ucijenjeni kao što je rekao premijer Sanader neki dan ili danas gospodin Friščić. Kriva nam je naša politika koja nas je dovela u ovu situaciju, petljanje i nesposobnost. SDP je za što brži ulazak u Europsku uniju. Premijer nam je danas rekao da ćemo ukoliko danas prihvatimo ove zaključke kluba HDZ-a završiti pregovore do 2009. godine. Zašto da mi u to vjerujemo? Zar zato što je naša diplomacija efikasna? Zato što nismo još krenuli u preko deset poglavlja u pregovorima. Ja u to ne vjerujem. Izuzetno mi je žao zbog toga jer mislim da zbog ovakve neefikasne politike naše Vlade koja se ne zna postaviti u ovoj situaciji, Hrvatska i njeni građani neće tako brzo postati članovi europske obitelji. A što gubimo neulaskom u Europsku uniju primjerice? Nakon pristupanja Europskoj uniji u svim je novim članicama došlo do ubrzanja gospodarskog rasta. Najveći porast BDP-a zabilježen je u Češkoj i Slovačkoj. Gotovo sve zemlje su ostvarile veće stope gospodarskog rasta. Prosječni ekonomski rast u svim novim članicama Europske unije iznosio je 4,5% da bi potom porastao na 6%. Prije pristupanja, u zemljama koje su pristupile Europskoj uniji prosječna bruto nominalna plaća iznosila je 578 eura po zaposlenom, a nakon toga pristupanja 633 eura. Na kraju gubimo mogućnost da budemo dio Europske unije što je najveći interes naše zemlje. I sve to nažalost gospodo nećemo imati zbog HDZ-a i sadašnje Vlade. Europa je rekla ne našoj aktualnoj politici koja danas otprilike glasi: Danas nešto obećaš, a sutra se toga ne pridržavaš. Danas govoriš nešto, a sutra mijenjaš stav za 180%. To ne prolazi u Europskoj uniji, a ja se nadam da uskoro neće prolaziti na našim prostorima. Imam osjećaj da smo izgubili dosta vremena u ovih zadnjih četiri godine HDZ-ove vlasti, da smo danas trebali biti već pred vratima spremni za ulazak u Europsku uniju. Danas ovdje nismo slušali … … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine potpredsjedniče!
Molim mir u sabornici, bez dobacivanja.
Ja vas molim da ne dobacujete gospodine Matušić. Danas ovdje nismo slušali puno o samom ZERP-u, nismo govorili previše o tome da se izlovljava i uništava naš riblji fond u našem moru. Nismo previše govorili o tome da je naše more ekološki ugroženo. Nismo govorili o tome da su i Slovenija i Italija proglasile ekološke zone nakon što smo mi proglasili ZERP i da će sada kada ga mi stavimo van snage njihove zone ostati na snazi. Sve je to posljedica HDZ-a i loše politike sadašnje Vlade. Biti na vlasti gospodo ne znači petljati, ne znači ići linijom manjeg otpora, ne znači mijenjati odluke četiri puta u četiri godine. Biti dobar na vlasti znači imati viziju i imati snage tu viziju provesti. Ova Vlada tu viziju nema a snage još manje. Zato nisam optimist bez obzira kakvu danas odluku donesemo da će Hrvatska uz ovakvu Vladu uspješno i brzo proći svoj put do Europske unije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Kolega, ova hrvatska Vlada ima svoju viziju ulaska u Europsku uniju i to je jasno … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, nije točno da nema viziju. Jasno je rekla i čak je rekla hodogram do kojeg datuma ćemo ući i kako ćemo ući itd. ali nažalost izgleda da vama još nije došlo u pamet ono što je vaša Vlada radila. Da se postupalo kako je vaša Vlada radila onda bi danas Hrvatska bila bez svoga teritorija, vjerojatno je ne bi uopće postojalo. Na način na koji ste se odricali teritorija i u Savudrijskoj vali i nažalost dolje vezano uz Prevlaku itd.
Zahvaljujem. Molim vas, bez dobacivanja iz klupa. Replika uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa vi ste kolega Maras opravdano postavili pitanje da li mi možemo premijeru Sanaderu vjerovati kad je danas rekao da će odustajanje od ZERP-a ubrzati pregovore i da ćemo do 2009. ući u Europsku uniju. Naprosto, doista je pitanje da li je to točno. Nitko osim njega ne zna i nismo vidjeli u konačnici niti fonogram niti tonski zapis sa razgovora sa Olliem Rehnom. Mi ne znamo što je Olli Rehn rekao premijeru Sanaderu i što je premijer Sanader rekao Olli Rehnu i obećao Olli Rehnu. I da li doista odustajanje od ZERP-a znači da ćemo ubrzati pregovore ili nećemo. Mi smo samo prije mjesec dana imali situaciju u kojoj nas je premijer uvjeravao da će u kvadrilaterali biti pregovori takvi da on ima asa u rukavima kojeg će izvući iz rukava i da će on to sve to dogovoriti i da nema tu nekakvog problema i EU i ZERP. A onda kada je dovoljno zagađen medijski prostor u Hrvatskoj i kad su građani dovoljno se zgadili sa svim tim sada je došlo do dileme ili EU ili ZERP. I sad se kaže ako odustanemo od ZERP-a e onda ćemo sutra odmah skočiti u Europsku uniju. Međutim, problem će biti slijedeći, čak i ako se to dogodi problem će biti slijedeći, da gadimo Europsku uniju našim građanima i da ne ulaze u Europsku uniju Republika Hrvatska. U Europsku uniju ulaze građani, oni moraju na referendumu dati svoj glas za ulazak u Europsku uniju. I mi ćemo biti u situaciji da ovako ucjenjujući građane da moraju odustajati od ovoga ili od onoga da bi ušli u Europsku uniju na referendumu na kraju kažu ne, mi ne želimo u takvu Europsku uniju. Dakle, doista se postavlja pitanje kojim riječima premijera možemo vjerovati.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče. Moram reći gospodine Mršiću da ukolikok ste pozornije slušali gospodina Matušića on je rekao da 2000. SDP-ova Vlada nije branila nacionalne interese. Ja bih rekao da je baš ta Vlada branila nacionalne interese uvesti nas 2000. iz izolacije u kojoj nas je HDZ-ova Vlada ostavila u Europsku uniju, u europske integracije. A da je ta Vlada ostala 2003. na vlasti već bi bili vrlo blizu Europske unije. I nažalost što nije ostala. A vizija sadašnje HDZ-ove Vlade me podsjeća na onu premijerovu od prije tri, četiri godine … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Ja bih molio da biramo ipak riječi, izražavanje i to. Uvaženi potpredsjednik doma Neven Mimica.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče. Nepotrebno su prošla tri tjedna a da Vlada nije reagirala na traženje kluba SDP-a da se u Saboru rasprave rješenja za zastoj, blokadu, krizu ili kako god to želite nazvati u našim pregovorima s Europskom unijom. Nepotrebno su prošla i tri mjeseca a da Vlada nije odgovorno reagirala na jasne poruke europskih partnera o utjecaju ZERP-a na pristupne pregovore. Nepotrebno su prošle i četiri godine a da Vlada je ustvari učinila vrlo malo od onoga što je trebala učiniti da bismo mogli imati stvarne koristi od primjene ZERP-a. Kako stojimo u pristupnim pregovorima s Europskom unijom? Odgovor je dobro stojimo s naglaskom na stojimo, a stojimo na mjestu ne samo zato što još uvijek nismo ispunili niti jedno od postojećih mjerila za zatvaranje četrnaest otvorenih pregovaračkih poglavlja nego i zbog toga što se naša diplomacija nije znala nositi s članicama unije koje su bilateralna pitanja s Hrvatskom uporno koristila za pritisak na usporavanje multilateralne pregovaračke dinamike. I kad se to uzme sve u obzir onda je prirodno zaključiti da je krajnje vrijeme da Vlada napokon počne ozbiljno djelovati u dva pravca, na diplomatskom i političkom razrješavanju ove pregovaračke blokade te na ubrzavanju i dovršavanju reformi bez čekanja da nam netko iz Bruxellesa kaže što nam se događa kod kuće i što trebamo činiti. I evo, danas Vlada pokušava razriješiti barem prvu nužnu pretpostavku za nastavak pregovaračkog procesa. Premijer je danas došao u sabornicu i sa poprilično zakašnjenja rekao od četverostranih pregovora sa Europskom unijom nema ništa, moramo izabrati ili ZERP ili Europsku uniju. Izaberimo Europsku uniju. Nudi nam i saborsku odluku o ponovnoj odgodi primjene ZERP-a na članice unije. Ovoga puta srećom nema čudnovatih kljunaša ali ima nekakvih europskih duhova koji u pravnom tekstu saborske odluke izgledaju jednako čudnovati. I što sada? Trebamo li mi pljeskati spasonosnom rješenju ili se upitati zbog čega i zbog koga smo danas pred takvim nezavidnim izborom. Loša politika i loša diplomacija dovele su nas do toga da danas moramo birati između dva važna nacionalna interesa. To je dilema do koje nije trebalo doći. Vlada vodi politiku bez strateškog promišljanja i predviđanja i zato je propustila priliku da ostvarimo i ZERP i Europsku uniju. I što je još gore, Vlada nas je dovela u situaciju u kojoj Hrvatska u stvari nema niti ZERP, niti Europsku uniju, a uvjerava nas da moramo birati između njih i baš zato danas je, mi ovdje imamo pravo tražiti da Vlada odgovori na pitanje tko je za to odgovoran i što se promijenilo u stavu Europske unije u odnosu na kraj 2006. godine kada je premijer uvjeravao javnost da primjena ZERP-a na članice Europske unije neće dovesti do blokade pregovora. Odgovor na to pitanje Vlada mora dati ne SDP-u nego prvenstveno hrvatskoj javnosti i hrvatskim ribarima koji su jednako kao i SDP s pravom očekivali da je Vlada sposobna osigurati opću i učinkovitu primjenu ZERP-a a da pri tome ne ugrozi dinamiku našega približavanja Europskoj uniji. Za mene je odgovor na to pitanje jasan. Odgovorna je prethodna i sadašnja Vlada dr. Ive Sanadera. Odgovorna je jer četiri godine nije učinila niti jednu od četiri važne stvari koje su bile u stvari nužne da ZERP stvarno zaživi. U četiri godine od proglašenja ZERP-a nije se uspostavio organizirani sustavni nadzor na ZERP-u, nije omogućeno da naši ribari bolje i optimalno koriste ZERP. Nije riješen diplomatski spor sa Unijom oko primjene ZERP-a na članice Unije i nisu doneseni ključni propisi oko maksimuma ulova, izlova koje naši ribari mogu učiniti i količinama dopuštenog viška izlova za treće zemlje. Premijer se danas morao izjasniti o karakteru usuglašenog zapisnika iz 2004. godine kojim je Vlada prekoračivši svoje ustavne ovlasti obećala da Sabor neće mijenjati odluku o neprimjenjivanju ZERP-a na članice Unije. Mora priznati da je taj akt iako ne predstavlja međunarodno-pravnu obvezu ipak stvorio međunarodno-političku obvezu Hrvatske. Kako u četiri godine nije uspio uvjeriti europske partnere da su višestruko izmijenjene okolnosti pod kojima je ta obveza bila potpisana, onda danas mora jasno reći hrvatskoj javnosti da upravo zbog tog nesretnog usuglašenog zapisnika mi ne možemo ZERP primijeniti na članice Europske unije ako želimo u Europsku uniju. To je pravi uzrok svih problema u odnosima s Europskom unijom zbog ZERP-a, a ne neka navodna ucjena ili protivljenje Europske unije da mi ostvarimo svoje međunarodno pravo na ZERP što se uporno podmeće kao lažni alibi i odstupnica za reformski i pregovarački eventualni neuspjeh. Opasno smo se približili iznuđenom rješenju. To je situacija u kojoj nas Vlada nije smjela dovesti. Ističem da mi ovdje u stvari ne biramo između Europske unije i ZERP-a, nego između Europske unije i fikcije o ZERP-u koju je stvorila i podržavala Vlada. Ovdje ne biramo između Europske unije i ZERP-a nego između Europske unije i prevrtljivoga premijera i Vlade koji po četvrti put mijenjaju stav. Za mene je neupitno da je Europska unija dugoročni, generacijski prioritet i stvarni, nacionalni interes. Ali taj prioritet neće se ostvariti sam od sebe ako odustanemo od ZERP-a. Vlada treba puno više toga napraviti na reformama, a ne samo odgoditi primjenu ZERP-a i zato glas sviju onih koji će glasovati za prihvaćanje odluke koju Vlada predlaže hrvatska javnost neće prepoznati taj glas kao glas za HDZ niti kao glas za suspenziju ZERP-a za članice Unije, nego kao glas za suspenziju ovakve nesposobne Vlade. To je ishod do kojeg se političko vodstvo na vlasti samo dovelo svojim diplomatskim promašajima i upravljačkim propustima. Zbog njih smo na žalost ipak suočeni s tim da ne možemo imati i ZERP i Europsku uniju. Tu bismo činjenicu sada mogli pokušati promijeniti tako da glasamo za odluku da ZERP ostane na snazi za sve države. Ali ako danas izaberemo ZERP a ne Europsku uniju, Hrvatska s ovakvom Vladom ne bi tako lako i brzo imala ZERP. Jer ovakva Vlada očito ne bi mogla promijeniti stavove Europske unije i ne bi mogla provesti takvu odluku budući da je u stvari od ZERP-a odustala još 2004. godine. I zato odgovornost za to kako dalje sa ovim pitanjem ZERP-a mora snositi vladajuća koalicija. Oporba joj u tome ne može pomoći, glasali mi za ZERP ili za Europsku uniju. Ako saborska većina danas izglasa odgodu ZERP-a s ovog mjesta važno je reći i zatražiti od Vlade da ne dopusti da odgoda ZERP-a za članice Unije bude kraj priče o ZERP-u. Prihvaćanje te iznuđene odluke treba, odnosno trebalo je već unaprijed povezati sa otvaranjem poglavlja o ribarstvu u sklopu pristupnih pregovora. U tim pregovorima Hrvatska tada može tražiti da se ribolov u ZERP-u uredi i nadzire po regulativi zajedničke ribolovne politike Europske unije i prije nego li uđemo u članstvo Europske unije. Primjena europske ribolovne regulativne na hrvatske i europske ribarice u ZERP-u na dobar način može osigurati održivost ribljih resursa, ali i financijske potpore ribarima, te integralnu ekološku zaštitu Jadrana. I na kraju nikako ne želimo podržavati dojam da je ZERP jedini pravi problem naših pregovora sa Europskom unijom. Dovoljno je da takav dojam pokušava stvarati vladajuća koalicija. ZERP će se riješiti ovako ili onako, a ostat će potreba, bolje reći nužnost ubrzavanja i dovršenja reformi i prilagodbi za bolji život u europskoj Hrvatskoj. Taj posao moramo sami obaviti. Niti jedna država predsjedateljica Europskom unijom, niti sve članice Unije zajedno ili pojedinačno, niti jedan europski povjerenik neće moći ubrzati naše pregovore tako da oni sada krenu brže od reformi. Posao prilagodbi i priprema za članstvo ne smijemo podcjenjivati, ne smijemo ga odlagati. O njemu trebamo razgovarati ovdje u Hrvatskome saboru i dogovarati se ako taj zahtjevan reformski posao dovršiti u razdoblju ne dužem od godine dana od danas. Na potezu su premijer, Vlada i državna uprava. Oni trebaju govoriti, djelovati i odlučivati. Hrvatska više nema ni vremena, ni volje samo slušati uvjeravanja da HDZ najbolje zna braniti nacionalne interese. Kako HDZ to već nije uspio dokazati na primjeru ZERP-a Hrvatska čeka i nada se da će koalicijska Vlada to pokazati na djelu, na primjeru reformi i prilagodbi kao istinskom nacionalnom interesu koji treba ostvariti i obraniti. A nada umire posljednja! Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frane Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa nakon vašeg istupa kolega ne bih rekao da su nestali čudnovati kljunaši. Što se tiče netočnih navoda vi jako dobro znate da nije točno da mi stojimo u mjestu zato kao što ste rekli, zato što Vlada nije ispunila mjerila za otvaranje novih poglavlja ili zatvaranja starih. To ste rekli. Prema tome, i za otvaranje. Pa da. Dobro znate da je Vlada ispunila mjerila, ali da zbog činjenice da smo počeli primjenjivati ZERP određene zemlje članice koče. Dakle, koče nas u otvaranju poglavlja. To jako dobro znate. Druga stvar, rekli ste da nije omogućeno da naši ribari bolje koriste ZERP. Izgradnja 46 ribarskih brodova je najbolji korak koji je poduzela ova Vlada, Vlada dr. Sanadera. To je najbolji dokaz da je itekako napravila sve da se bolje iskoristi ZERP. I treće što se tiče pomoći oporbe, a posebice pomoći SDP-a u obrani nacionalnih interesa. Kolega Mimica, mi od vas ne očekujemo danas pomoć kao što je nismo očekivali 91. kad ste izašli iz Sabora kada se glasovalo o … [[Ne razumije se.]]
Zahvaljujem. Molim vas bez dobacivanja iz klupa. Molim vas prestanite. Idemo dalje. Kolega Linić niste dobili riječ i molim vas suzdržite se. Niste dobili riječ. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Prvo što bih želio razjasniti … … [[Upadica se ne čuje.]] Jel' idemo dalje il' idemo dolje? Dolje! Ako se ne varam mi imamo raspravu objedinjenu o dva različita prijedloga i dokumenta. Jedno je izvješće Vlade o tome što je do sada napravila o pregovorima s Europskom unijom i ZERP-om i drugi je dokumenat o kojem bi trebali raspravljati je prijedlog kluba Hrvatske demokratske zajednice o odgodi primjene ZERP-a. Pa ako sam u pravu gospodine potpredsjedniče … Gospodine potpredsjedniče jesam u pravu da imamo objedinjenu raspravu?
Molim vas, nemate me po Poslovniku pravo pitati da ja vama odgovaram. Izvolite nastaviti dalje sa svojom raspravom dok vam nisam zel reč.
Po Poslovniku nemam prava, ali imam pravo zbog sadržaja gospodine potpredsjedniče. No, dakle, ako raspravljamo o izvješću Vlade što je do sada napravila. Prebrojavajući poglavlja i mjerila o zatvorenim, otvorenim i pripremljenim poglavljima imamo 18 puta više mjerila neotvorenih ili pripremljenih poglavlja za pregovore. A što pak se kronologije o ZERP-u tiče što je Vlada dala Saboru na prijedlog kluba SDP-a, želim reći da kronologija u današnjim novinama je pet puta kvalitetnija od ovog što je Vlada proslijedila Hrvatskom saboru. Drugo, Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije i primjene ZERP-a. tko je kriv što o tome ponovno Hrvatski sabor mora raspravljati? Jel' netko zna gdje je premijer Sanader? Hoće li premijer doći u dvoranu i odgovoriti na moje pitanje tko je kriv. Budite ljubazni objasnite meni i kada ću ja to razumjeti shvatiti, ja vas uvjeravam da će svaka budala u Hrvatskoj to razumjeti. Četvrti put, samo se vi smijte. Četvrti puta Hrvatski sabor raspravlja o ZERP-u, o donošenju i odgodi primjena. Uvijek iz drugih razloga, drugih opravdanja i drugim argumentima. Kriv je Bruxelles, Ljubljana, Rim ili Zagreb. Trebao je neki stanoviti Olli Rehn doći u Zagreb da nam veli da nešto sa odlukom nije uredu. Onda je dva dana bila kriva Ljubljana jer one dvije njihove kočarice riba jedan i riba dva su velika opasnost za izlov ribe u Jadranu. Onda je bio Rim jer oni zapravo najviše love u ZERP-u i nikako da dođemo do problema u Zagrebu. 15. prosinca 2006. kolege iz HDZ-a koji tada niste bili u Saboru, klub Hrvatske narodne stranke bio je jedini oporbeni klub koji je podržao prijedlog Vlade da odgodimo primjenu na 1.1.2008. rukovodeći se triju želja i interesa. Da u tom vremenu osposobimo ribarsku flotu, da ustanovimo obalnu stražu, formiramo veletržnicu riba i da onda neće trebati topovnjača ratne mornarice da tjeramo iz ZERP-a talijanske ribare. I tada je premijer za ovom govornicom rekao da će se to ostvariti. U lipnju prošle godine kada se radio rebalans proračuna te četiri točke naših zaključaka su bile provedene u rebalans proračuna, a Zakon o obalnoj s traži je došao tek u rujnu i osim zakona i dvije polovične uredbe Vlade o oživotvorenju i startanju obalne straže nema više ničeg. Vama je to vjerojatno smiješno kao što vam je bilo i smiješno zastupnicima HDZ-a 3. listopada 2007. kada sam govoreći u ime kluba dolje za govornicom rekao i sljedeće: Jedna takva tema, jedna takva situacija je na pomolu, nekome je možda smiješno ali netko će za ovom govornicom možda za četiri mjeseca obrazlagati zašto Hrvatska opet ne smije aktivirati ZERP od 1.1. iduće godine. Netko će morati nekome obrazložiti što sad s odlukom Parlamenta koja mora biti aktivirana, a jučerašnja poruka iz Bruxellesa je no, no polako, usporit ćemo pregovore. 3. listopada 2007. S ove strane dvorane bilo je povika, ne brini se bit' će i ZERP-a i Europske unije. Neće biti ni ZERP-a ni Europske unije ako nastavite ovako se ponašati i prema onima koji su tada i sada sa svojim amandmanima, a tada prijedlozima zaključka pokušavali pomoći Vladi Republike Hrvatske da iz tog trokuta izađe. Vi možete do besvijesti obezvrjeđivati sve napore oporbe u ovom Parlamentu, ali odgovornost će biti na vama ako … [[Ne razumije se.]] do kraja. Nedavno je Vlada Republike Hrvatske u Bruxelles poslala non paper. Što u njemu piše? Kada smo u prosincu 2006. raspravljali o tome da li je itko u ovoj dvorani znao za zapisnik od 4. lipnja 2004. kojega je Hidajet Biščević državni tajnik potpisao u Bruxellesu? Nije znao nitko i premijer i svi ministri su to zatajili pred Parlamentu. Što dakle piše u non paperu? Što je Vlada poslala u Bruxelles i obavezala se, a da danas Hrvatski parlament ne smije, nema pravo znat što je opet tamo napisano. Hoće li se taj dokumenat na web stranicama Ministarstva vanjskih poslova pojavit nakon dvije godine? Kolega Friščić je rekao da su oni za, a onda su protiv, a više ne razumijem i protiv čega i za su? Kolega Čehok je bio decidirano jasan. Spale su mu i gaće i hlače i on je u toplesu i to razumijem. Kolega Friščić nadam se da nije ostao nudist i da prilikom glasanja ćemo vidjeti tko u toplesu a tko je bez toga. Predložili smo amandman na prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a. Ali poštovani kolegice i kolege, ovo je po prvi put u četiri i pol godine što sam ja u ovom Parlamentu da Parlament raspravlja o jednom prijedlogu jednog kluba zastupnika o čemu ne postoji mišljenje Vlade. Koje je mišljenje Vlade o prijedlogu kluba HDZ-a? Nikada dosad se nije dozvolilo da točka dnevnog reda i rasprava u Parlamentu bude o prijedlogu ijednog kluba ako nema mišljenje Vlade. Mi raspravljamo o prijedlogu kluba koji je legitiman, ali mišljenje Vlade o tome ne znamo. I zato vam želim reći, dok god mi ne čujemo gospodine ministre i državni tajniče koje je mišljenje Vlade Republike Hrvatske o prijedlogu odluke kluba HDZ-a i o našem amandmanu na taj prijedlog odluke, nećemo, ja osobno neću podržat nijednu odluku tako dugo dok ne zadovoljite poslovničku formu ovog Sabora da biste stvorili uvjete prije glasanja. Nikada niste dozvolili, ni jedan predsjednik Sabora, ni jedan predsjedavajući da se rasprava otvori, da se glasa a da prije toga nismo dobili pisano očitovanje Vlade o prijedlogu kluba zastupnika. I tražim pisano očitovanje Vlade o našem amandmanu na prijedlog odluke kluba HDZ-a ako želite da sudjelujemo u glasanju. Ako to ne želite ne morate učinit. Ne morate. Jasno da ne morate. To je meni jasno. Ali više nema rasprave o tome tko je nudist, a tko je u toplesu. Hvala.
Uvaženi zastupniče! Vlada će se očitovati o vašem amandmanu za vrijeme glasovanja i to tako stoji u Poslovniku.
Prije glasovanja stoji u Poslovniku. Prije.
Za vrijeme, znači prije nego što će se pristupiti glasovanju …
Prije glasovanja potpredsjedniče, prije.
Ma, dosta dugo si u Saboru da to znaš, to je jedna stvar. A drugu stvar sam vam htio reći, kad čovjek gubi gaće to nije toples.
Nego?
Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Anto Đapić. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Uvaženi zastupnik Davorko Vidović.
Kolegice i kolege! Slušajući večeras večerašnji "Dnevnik" na HTV-u i kratki pregled onoga što se o ZERP-u govorilo proteklih godina imali smo prigode vidjeti da je 14. siječnja 2008. dakle ove godine, vrlo kategorično naš premijer Sanader, premijer naše hrvatske Vlade vrlo kategorično i bez ikakve zadrške jamčio da će se ZERP provesti i točka. No međutim, mnogima od nas bilo je savršeno jasno ne samo tog 14. siječnja 2008. nego i ujesen 2007. da ćemo se vrlo brzo sakupit na jednoj ovakvoj sesiji kao što je ova naša večerašnja i da ćemo svi manje ili više mucajući u prošlost otpraviti jednu hrvatsku političku fikciju, jednu veliku obmanu, jedan mit na kojemu je aktualna vladajuća ekipa eto već godinama stvarala sliku o svojoj zauzetosti za tzv. viši nacionalni interes. A tzv. nacionalni interes nisu kolegice i kolege samo ribe, planktoni i alge u području uz naše teritorijalno more, nacionalni interes prvoga reda po meni je, iako ovdje nema gospodina Hebranga, ponos i dostojanstvo ljudi koje u ovome Visokom domu kako mi to volimo reći predstavljamo. I u ovom našem lamentiranju o ZERP-u ja vidim prije svega da je ugrožen taj nacionalni interes. I kad ovo kažem želim biti potpuno jasan i potpuno određen. Ponos i dostojanstvo naroda o kojemu govorim ne oduzima nam Europa, ne oduzimaju nam niti naši susjedi Slovenci ni Talijani, pa čak ni bjelosvjetski moćnici ili euro činovnici. Ne gospodo, taj nam ponos i dostojanstvo ruši neuvjerljiva i neodgovorna hrvatska politika i to politika onih koji bi da zadobiju ili zadrže svoj komad vlasti i svoje vladavine bez ikakvih skrupula, prvo nameću kao najviši prvorazredni i vrhonaredni nacionalni interes jedno pitanje, koji grade svoj politički uspon na tom nečemu i znaju da to nešto ne mogu i neće osigurati kao što se to znalo i u jesen 2006. A onda mirno, mrtvi, hladni dođu u ovaj Visoki dom i kažu da je to veliko nešto zapravo postalo veliko ništa. I sa jednakim žarom kao što su nas uvjeravali da je to veliko nešto, jednakim žarom nas uvjeravaju da je to veliko ništa. I evo kolegice i kolege, čini mi se da upravo taj ZERP postaje svojevrsna paradigma, obrazac, način upravljanja i vladanja i političkog djelovanja koji će možda i nadživjeti ovu Vladu. Nisam siguran da će se više ikada u hrvatskoj politici moći govoriti o tzv. višim nacionalnim interesima, a da pri tome građani neće pomisliti na ZERP i te velike nacionalne teme na kojima se dižu emocije ljudi. Ako ne zaboravimo ovu priču o ZERP-u onda će to biti jedina korist od ove rasprave koju večeras i danas cijeli dan vodimo. Ako se osvijesti pogubnost laži u politici, se osvijesti i ako prokažemo ZERP-izaciju kao nedopustivu političku manipulaciju najvišim domoljubnim osjećajima ljudi, onda ova naša današnja rasprava neće biti uzaludna. Kolegice i kolege, više je puta danas ovdje istaknuto. Nudi nam se ovdje tobože dilema kao, ili još gore ucjena, kao da je riječ o tome ili EU ili Europska unija ili ZERP. To nije prava dilema i ja mislim da mi danas ne bismo trebali razgovarati o toj lažnoj dilemi. U ovom trenutku je to tek izlika da se skrene pozornost sa istinske dileme o kojoj bi valjalo razgovarati u ovom Saboru, a ona je dilema između ozbiljne i vjerodostojne politike ili političkog i balkanoidnog hoštapleraja. Između toga mi moramo, kolegice i kolege, birati. Ovo prvo po meni znači odgovornost za potpis na međunarodni dokument kojega potpisujemo u ime svoje zemlje i svojom voljom, a ovo drugo znači petljanje, izvlačenje, provlačenje i povlačenje. To je istinska dilema pred kojom se nalazimo i to je istinski izazov za sve odgovorne ljude koji se u ovoj zemlji mogu i smiju baviti politikom. Mi konačno u Hrvatskoj moramo zatražiti odgovornost za vođenje politike, za ono što političari čine ili ne čine. Ta je odgovornost prvi korak ne samo za izvlačenje iz gliba političke prijetvornosti i neodgovornosti, nego i prvi korak izvlačenja iz cinizma u koje je preplavilo čitavo naše društvo, kao pogubna tiha i sveprisutna teza, eto ništa se više neda i ne može napraviti i zapravo o svemu drugome odlučuju, o svemu važnome odlučuju drugi. Istina je kolegice i kolege, da je sasvim nepotrebno megalomanski zanemariti činjenicu da smo zemlja koja čini svega 0,5% teritorija Europe, 0,5% stanovništva Europe, a neusporedivo manje bruto društvenog proizvoda Europe. Ali je isto tako važno nasuprot toj megalomaniji ne podcijeniti vlastiti potencijal i građane ove zemlje. Političko povjerenje, kolegice i kolege, usuprot toga što se misli da se može napraviti i ostvariti PR-om, "spin" doktorima i takav tip ima svoju ograničenu moć. Politika ispražnjena od vrijednosti ideja i ideala ostaje tek puka interesna ljuštura, a ono što ostaje i što ima vrijednost zahtijeva viziju, upornost, dosljednost, maštu i disciplinu. A kakvu poruku šaljemo ovakvim političkim perverzijama kao što su učinjene u slučaju ZERP-a? Svakoga dana svakome djetetu u ovoj zemlji poručujemo da se uspijeva i da se može biti ili da uspijevaju oni, ne oni koji uporno, dosljedno i pošteno rade, nego upravo oni koji obmanjuju i varaju, rekao bih kao oni šibicari iz vlakova i koji ništa pošteno ne urade, a za sve što loše urade okrive druge. To su poruke koje šalje naša ovakva politika našim građanima. Ja znam da se apelima svijet neće mijenjati i ja zato ne apeliram, ali mislim da smo dužni zahtijevati odgovornost svih vas gospodo iz Vlade koji ste se kleli i uvjeravali nas da je najviši nacionalni interes upravo zaštita riba i voda uz naše teritorijalno more, koji ste nas uvjeravali da je to naše legalno pravo na koje nam daje rezolucija Ujedinjenih naroda, da je to ono isto pravo koje su konzumirale i druge zemlje i u isto vrijeme ste znali da ste svojim potpisom definitivno se odrekli toga prava i tog i takvog definiranog najvišeg interesa, a to ste nam gospodo prešutjeli i od te se vrste odgovornosti ne možete osloboditi. I što ćemo sad? I što možemo učiniti sada? Prije svega, od građana ove zemlje predsjednik Vlade Sanader mora zatražiti ispriku, ne zato što se nije uspjelo ostvariti ono što se obećalo, već zato što se s predumišljajem lažno obećavalo, znalo se je i prije 3 mjeseca da od ZERP-a biti ništa neće. Zašto je važna ova odgovornost? Preuzimanje odgovornosti znači priznanje odgovornosti kao vrline, kao vrednote i kao načela postupanja, jer ne preuzmemo li odgovornost za ono što je do sada učinjeno, ništa ubuduće što se obeća neće biti uvjerljivo, pa ni ovo da ulazak u Europsku uniju smatramo prvorazrednim nacionalnim interesom.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dubravka Šuica.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege. Pokušat ću skratiti ovu moju raspravu. Činjenica je da se nalazimo u posebnom trenutku, bez obzira što trenutak ipak nije dramatičan kao što se to danas ovdje pokušava prikazati. Javnost jest senzibilizirana na problem o kojem danas razgovaramo, ali trenutak je i kad naše emocije uzimaju maha i s jedne i s druge strane ma kako se to činilo večeras ili tijekom današnjeg popodneva. Sada kad je ZERP na stolu, opet smo na izvjesnoj kušnji. Kad gospodin Rehn kaže ili Europska unija ili ZERP emocionalni odgovor je ZERP, ali sjetimo se bilo je i težih trenutak i u starijoj i u novijoj hrvatskoj povijesti, a posebice 90-tih, o čemu je jutros govorio i premijer kad smo donosili vrlo teške odluke koje nam se uvijek nisu baš jako sviđale i gdje su sigurno te odluke bile usuprot emocijama koje smo tada gajili. Ali država se stvorila, očuvala, obranila. Danas to možemo usporediti sa Europskom unijom. Danas Hrvatska, moramo to ovdje otvoreno reći, ne može dalje ne odgodi li ZERP, ali isto tako uvaženom kolegi Vidoviću koji je rekao da nismo primijenili. Primijenili smo ga, na snazi je do večeras 72 dana. Znači ZERP je u primjeni ipak, ne možete reći da se nije primijenio, a okolnosti su kakve jesu. Činjenica da to jest nacionalni ponos, i mi se slažemo da je nacionalni ponos, ali je i Europska unija isto tako nacionalni ponos, ali u politici očito, kao što i sami vidite i znate, i da ste na ovoj strani jednako bi reagirali. Treba biti mudar, racionalan, pa ću reći ovdje i poštovati volju predsjedavateljica te unije o kojoj danas smo više puta govorili jer isključivo njihovom voljom se neka poglavlja otvaraju ili zatvaraju. Toga smo isto svjesni i kad smo danas rekli ne a to bi značilo ne Europskoj uniji tada bi rekli možda i ne i NATO-u, poremetili bismo sve ono što smo do sada napravili u vezi s NATO-om. Znate da sve članice moraju potvrditi naš ulazak u NATO i o tome svakako treba voditi računa bez obzira što razumijem da je komfornije možda iz oporbe drugačije govoriti. Ipak, gdje smo pred odlukom ili pred dvojbom. Ubrzavanje pregovora i njihov završetak do kako smo čuli do kraja listopada, do trajanja mandata Europske komisije u 2009. ili ipak odgoda, blokada i neizvjesnost i moramo se odlučiti za nešto od toga. I ne može nas nitko uvjeriti danas ovdje da nam nije zajednički nacionalni interes i ZERP i Europska unija ali moramo odlučiti između dva. I to smo više puta čuli u današnjem popodnevu. U ovom trenutku se mi odlučujemo za veći nacionalni interes a to je Europska unija s čime se i vi slažete i to ste više puta izrekli. ZERP je nažalost postao jedna od glavnih tema ili glavnih razloga zastoja u našim pregovorima ali ne jedini, o tome smo više puta govorili. Zajednički cilj nam je otvoriti sva poglavlja, o tome smo prošli tjedan govorili kad smo usvajali Nacionalni program usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa europskim. I ako ja mogu postaviti jedno pitanje. Hoće li na primjer stanje u pravosuđu ili stanje u nekom bilo kojem poglavlju pokazati se kao novi uzročnik zastoja pregovora. To se ne bi smjelo dogoditi. Znači, na nama je potez i na Saboru i na Vladi, i na svim tijelima državnim da sve reforme onime o kojima smo prošli put govorili a govorili smo o 121 zakonu, govorili smo o 350 podzakonskih akata. Na nama je da te reforme stvarno provedemo, da zakone donesemo, da ih implementiramo jer ukoliko to ne napravimo onda ćemo opet otvoriti ovdje jednu ovakvu raspravu kao što je večeras. Mislimo da se moramo držati dinamike i da moramo ispuniti ovo što je sada pred nama. A što se tiče ribarske problematike, ekološke problematike sigurno da je taj problem pogotovo ribarski i u ostalim državama Mediterana i u tom smjeru se govori i radi u novim pravilima Europske komisije, stvara se novi dokument na kojem komisija još radi a koja će postrožiti dosadašnju neograničenu eksploataciju u svim mediteranskim morima pa tako i u Jadranu. U svakom slučaju, odlučujem se večeras naravno za stav Vlade koji je izrečen ovdje jutros, danas poslije podne za vrijeme izlaganja premijera Sanadera. A što se tiče ovog amandmana, amandman o kojem govori gospodin Lesar iz HNS-a je već bio inkorporiran u uvodnom izlaganju gospodina premijera kad je rekao da ćemo se potruditi i izjednačiti status hrvatskog ribara sa statusom europskih ribara. Naravno, to se ne odnosi na područje ZERP-a nego na područje svih ribara u Europskoj uniji. Evo, u svakom slučaju odustajanje od ZERP-a u svakom slučaju u ovom trenutku je jedino što je prihvatljivo i mislim da treba u europskom duhu kao što i piše u preporuci, kao što piše u obrazloženju ove odluke moramo nastaviti pregovore sa Italijom i Slovenijom i jedino tako možemo izaći iz ove nazovimo krizne situacije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ispravio bih samo jedan navod uvažene kolegice Šuice kada je rekla da je ZERP na stolu. To je netočan navod. ZERP je na koljenima a na stolu su ribe i to najviše na talijanskom stolu.
Ispravak netočnog navoda gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolegica Šuica je rekla, citiram: "Ako bismo danas rekli prijedlogu HDZ-a ne to bi značilo ne Europskoj uniji a možda i NATO-u.". To jednostavno nije istina. To je pokušaj da se ovo pretvori u nekakav referendum za Europsku uniju ili protiv Europske unije. To nema veze sa stvarnošću. Mi govorimo ne i kažemo glasno ne Vladi koja na ovako nekompetentan način dovodi kompletnu Hrvatsku i nas u Saboru u nemoguću situaciju i u lažnu dilemu da li smo za ZERP ili Europsku uniju. Mi smo za jedno i drugo a protiv ovakve politike koja nas je tu dovela.
Hvala. Gospodin Ante Kotromanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolege zastupnice i zastupnici. Ova igrica Europske unije i Republike Hrvatske pomalo me podsjeća na onaj crtani film "Tom & Jerry". Tom u ovom slučaju bila bi svakako Republika Hrvatska a Jerry bi bila naravno Europska unija. Jadni Tom svaki puta kada dođe u situaciju da uhvati Jerrya izmakne mu i ostane kratkih rukava. Tako i mi kada se god približimo Europskoj uniji nešto zapne i tako mi s vremena na vrijeme krenemo od nule, od početka. Danas u uvodu naš premijer je govorio, nekoliko puta spominjao Domovinski rat što me navelo da ja krenem eto tim nekakvim putem i redoslijedom. Za razliku od naše vanjske politike hvala Bogu hrvatska vojska je odgovorno odgovorila na tešku zadaću koju je dobila. Predsjedniče Sabora, dajte malo kucnite sa tim zvonom da probudite malo naše ove zastupnike. Hrvatska vojska oslobodila je zemlju boreći se i gineći nemilosrdno. Nije bilo dvojbe ispred nas "Oluja" ili Europska unija. A da je i bilo te dvojbe ja vjerujem da bi naši zapovjednici znali odgovoriti i da bi mi to sukladno tim zadaćama i riješili. Borili smo se za bolji život, za slobodu, za demokraciju i sve one odlike koje krase Europsku uniju. Borili smo se za Europsku uniju. Da nismo uspjeli izvršiti te zadaće što bi bilo od nas vojnika koji smo bili odgovorni za sprovođenje tih istih zadaća. Vjerojatno bi bili smijenjeni, izopćeni iz društva, postale bi nesposobne bitange i slično. Osobno da nisam uspio i da su mi ljudi izginuli zbog mojih pogrešnih odluka povukao bih se i to bih riješio vojnički jer volim Hrvatsku, jer ne bih mogao živjeti od srama. Što se dešava sa ljudima koji u miru donose odluke a griješe. Ništa nula, navuku novu masku i idu dalje. Mislim na ljude koji su vodili i sprovodili vanjsku politiku. Prvo nas narod silno se uvjeravalo da nema zastoja u pregovoru, teče med i mlijeko naprosto. Kad odjednom sad birajte – ZERP ili Europska unija. Boga mi, mi smo se tukli i za jedno i za drugo i ne želim birati, ne želim doći u poziciju da biram za ono što je i jedno i drugo nacionalni interes. Što su naši dečki radili ovih niz godina. Zašto mi ni jedno novo rješenje nismo ponudili. Dajte zatvorite vrata, izađite van! Zašto nismo predvidjeli ovu današnju situaciju i blokiranje pregovora? Zašto nisu analizirali, procjenjivali, taktizirali? Zašto se čeka zadnji trenutak i improvizira? Ovdje ima tisuću zašto. Pitam se da li imamo sposobne ljude za takvo nešto. Ljut sam na našu diplomaciju koja nije mogla riješiti ovaj problem. Da je Hrvatska vojska ovako rješavala probleme u ratu još bi Knin bio u Republici Srpskoj Krajini i još bi ona funkcionirala, a mi bi ovdje tko zna što pričali. Danas sigurno ne bi pričali o ZERP-u. Ovo mi se ne čini kao taktičko povlačenje, pregrupiranje snaga. Ovo je četiri nula za Europsku uniju kako to slikovito kaže naš premijer Sanader. Kada malo pogledam unatrag upitah se koje su to zadnji uspjesi najvažniji naši vanjsko-politički. Po meni sigurno jedan a to je da je Republika Hrvatska postala nestalna članica Vijeća sigurnosti i apsolutno za taj uspjeh zasluge vuče Vlada, Predsjednik Republike i svi oni koji su radili na tom. Po meni drugi uspjeh, svejedno. Po meni drugi uspjeh to je lociranje Gotovine i njegovo španjolsko uhićenje. Naravno, zasluge za ovo također ima Vlada. Tko će snositi zapovijedi i osobnu odgovornost za ovu očitu blamažu? Tko je kriv? Ja osobno ne želim birati. Ne želim odustati niti od ZERP-a, niti od Europske unije. Zašto diplomacija nije pronašla rješenje. Pa i premijer je osobno više puta isticao nema ucjena, nema zastoja u pregovaranju. Zašto se lagalo? Zašto se laže narod? Ova politika piškit ću, kakit ću nije dobra. Ovdje ne vidim dugoročne vizije, strategije. Svaka ozbiljna država ima plan rada, plan djelovanja, ima uvijek nekoliko pripremljenih varijanti na postojeće probleme. Što mi imamo? Ništa. Ponašamo se kao neodgovorne osobe, kao djeca, ali hinimo ozbiljnost, stručnost, prodajemo maglu u ovim odijelima i kravatama ovdje u Saboru i što sada? Kako objasniti građanima da je ZERP kraće trajao od “Oluje“, operacije “Oluja“. ZERP i Krajina su pale, a mi, ja predlažem predsjedniku Sabora da gore ispod grba stavi jedan transparent ili natpis “svakog dana u svakom pogledu sve se više sramimo“. Još ću nekoliko rečenica reći o ovom materijalu koji sam danas dobio. Tu sam čitao, pročitat ću to. Zaštićeni ekološko-ribolovni pojas Republike Hrvatske privremeno se neće primjenjivati na države članice Europske unije od dana 15. ožujka 2008. I ovo je najvažnije do iznalaženja zajedničkog dogovora u EU duhu. Što je to duh? Kakav je to duh? Da li je to duh uzmi ili ostavi? Da li je to duh “tko jači taj kvači“? Da li je to duh “alkoholom protiv droge“? Ja ne znam na što se to misli ovdje. Također predlažem da to ne bude 15. ožujka. Neka to bude 1. aprila. Kako se ne volim pozivati na veliko hrvatstvo, niti sam često to, nisam to volio slušati dok sam prije pratio Sabor, tako kolegi Matušić kojega nema ovdje, malo prije me zasmetala ona njegova primjedba. Ali ja ga Boga mi nisam vidio na Čukama dole kod Dubrovnika '91., '92. godine, a jedno tisuću Sinjana je bilo. I na kraju, evo jedna rečenica završit ću je sa tipom koga, koji je umro evo tako ću sad reći: “Tuđe nećemo, svoje ne damo!“ Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Matković. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče. Moram, inače nisam mislio govoriti ništa ni odgovarati, ali moram kazati kolegi Kotromanoviću. Mislim ispada da ovdje kažete da netko laže narod. Mislim ispada da Vlada laže narod. Mislim da to nije točno. Istina je da neki od svega ovoga kad od drugih stvari rade političke skandale kako bi im stranci porastao rejting i optužbama bi zapravo htjeli stvoriti ono što nisu uspjeli na drugi način, a to je neodgovorno. Isto tako, neistinito je da se laže jer ne laže se. Mi ZERP nećemo suspendirati. On se ne odgađa na neodređeno vrijeme. On će ostati na snazi, ali se privremeno dok se ne definira i dogovori zajedničko rješenje neće primjenjivati na zemlje članice Europske unije.
Gospodin Arsen Bauk, povreda Poslovnika.
Članak 209. gospodin je rekao neistinito je da se ne laže. To je samo po sebi vrlo nelogično i neistina sama po sebi, a gospodine predsjedniče ja cijenim vašu toleranciju prema onima koji krše Poslovnik. Ali u skladu sa izjavama potpredsjednika Sabora gospodina Šeksa predlažem da ga kreativno tumačite, pa ako procijenite da je netko umjesto ispravka navoda zloupotrijebio za repliku da date priliku kolegama da odgovore na to.
Kad bi kreativno tumačio Poslovnik onda bi vi dobili opomenu, jer ste nekorektno spomenuli 209. članak. Po sto puta sam to danas ponovio, da to nema nikakve veze sa vašom povredom Poslovnika jer je to pravo da se pozovete na povredu Poslovnika. Ja ne znam zašto se kolege i kolegice ne potrude pročitati članak 209. kako bi više izbjegli pozivanje na taj članak [[Upadica: Ali je ovo 209.]] A kad bih ja kreativno to primjenjivao onda bi mnogi ovdje, onda bi govorili kako se eto primjenjuju opomene i slično, neodmjereno, neumjereno itd. A to što vi stalno i uporno se pozivate nekorektno na pojedini članak Poslovnika to nikomu ništa. Molim vas lijepo! Gospođa Mirjana Ferić Vac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kako nema premijera obraćam se ministrima koji su očito zabavljeni nekim drugim pričama. Ovo sve do sada pomalo mi liči na stare poznate rasprave, uostalom Kartaga mora pasti. Uostalom ZERP je morao doći na red. Odnos prema ZERP-u je toliko doživio kameleonskih promjena i razmjera, a zapravo ga treba sagledati izravno kao što je sadržano u zapisniku trilateralnog sastanka održanog 4. lipnja gdje se kaže pozdravili su suspenziju primjene svih aspekta zaštićenog ekološkog i ribolovnog pojasa na države članice Europske unije. Izrazili su mišljenje da bi se ovo trebalo primjenjivati dok se ne postigne zajednički dogovor u e duhu uzimajući u obzir interese susjednih država. Taj usuglašeni zapisnik je potpisala, gospodo vaša Vlada. Tajnosti građanke i građani Republike Hrvatske o tome baš nisu ništa žalili, a ni ovaj Dom tada. Bila je šutnja. Premijer i Vlada su u svom drugom svitom ministarstava razno-raznih uporno hvale tu fiktivnu tvorevinu ugovora. Nema pratećih timova za pregovore sa susjednim zemljama i Europskom komisijom. Također neodgovornim ponašanjem HDZ je preko Vlade i svojim neodgovornim ponašanjem riskirao Republiku Hrvatsku dovesti do zaustavljanja blokade ili … [[Ne razumije se.]] pregovora sa Europskom unijom. Tako je gospodo vladala vaša Vlada u proteklom mandatu, a ovako neodgovoran odnos prema vitalnim interesima Republike Hrvatske se nastavlja i dalje. Izjava premijera od 2004. na ovamo, graviraju toliko da se zaista moramo pitati u što Vlada ovog premijera sada vjeruje i da li mi trebamo vjerovati onome što ova Vlada danas nama predlaže. ZERP bi tako i tako bio i nastupio snagu onda ili bi prestao važiti onda kada bi Hrvatska ušla u Europsku uniju. Članstvo u Europskoj uniji nije samo gospodo sjediti u Strasbourgu, u Bruxellesu, rukovati se. To je živjeti Europsku uniju tu, u granicama Republike Hrvatske, a to je ona kvaliteta za koju se SDP uvijek zalagao, a takva je praksa i danas. Vidite za razliku od vas SDP nije nikada građankama i građanima Republike Hrvatske čarobirao dobre odnose sa susjedima i političkim liderima zemalja članica Europske unije. Naši odnosi na međunarodnoj razini temelje se na otvorenom, izravnom i nepatvorenom tretiranju svih pitanja o kojima raspravljamo i onih gdje ćemo se složiti, a i onih itekako onih o kojima nam valja još raspravljati da Europska unija je nacionalni interes Republike Hrvatske. Tek takova dosljedna politika u doba koalicijske Vlade SDP-a otvorila je i vrata Europskoj uniji, Hrvatskoj u Europskoj uniji i Europskoj uniji u Hrvatskoj. Nemojmo zaboraviti to je jedan proces koji ima i odlazak i dolazak. Dakle bila je to Vlada Ivice Račana, SDP-a, sadašnjim koalicijskim partnerima. Stoga ne stoje političke babe roge koje tu i tamo puštate gospodo moja draga na vrijeme, s vremena na vrijeme i koje izlaze iz redova vaše stranke tako baš nas eto ta Europska unija neće. Molim vas lijepo, Europska unija se proširila na toliko članica da Europska unija neće nepouzdane partnere kao što se na primjeru ZERP-a pokazuje na žalost da to je nepouzdani partner ova Vlada. Stoga mi u SDP-u smatramo kako treba intenzivno i kvalitetno raditi na pregovorima s Europskom unijom. Također je valjalo kako stoji i u priopćenju gospodo moja draga, citat iz radnog dokumenta komisije za Hrvatsku, Izvješće o napretku za 2007. godinu, jedan zaključak o ribolovnom politici itd., Hrvatska je učinila određen napredak u području ribarstva. Općenito pripreme su započete, ali su još u ranoj fazi. Jaz ostaje u područjima upravljanja flotom, nadzorom i kontrole strukturnih aktivnosti državnih potpora. Hrvatska će morati povećati napore kako bi se prevladali spomenuti jazovi. Gospodo to je 2007. godina tamo u jesen, pa ja znam da ste se vi bavili drugim vrstama ribolova u izbornim jedinicama, umjesto da pregovarate sa susjednim državama koje su uključene u ZERP, bavili ste se i određenim akcijama u drugim izbornim jedinicama, ne zemalja koje su uključene u ZERP. Tada svi događaji vezani uz ZERP ne bi ozbiljno ugrozili naš kredibilitet kao zemlje kandidatkinje za članstvo bili bi ogromna blamaža, samo blamaža recimo. Međutim, bili bi blamaža za stranku HDZ-a i za Vladu premijera i koalicijskih partnera. Ja iskreno žalim jer sam dugo u ovim odnosima međunarodnima, bilo kakvo posponiranje ulaska u Europsku uniju. Žalim ga za šansu građanki i građana Republike Hrvatske i žalim što je došlo do ovakvog načina tretiranja područja nacionalnog interesa koje ova Vlada zaziva. Ja ću se osobno zaista angažirati na umanjenju posljedica tamo gdje SDP znači kredibilitet, a na dobrobit građanki i građana Republike Hrvatske kojima niste govorili točnosti. Danas ovaj prijenos prati čini mi se HRT plus itd. Građanke i građani u svijetu koji prate puno toga, koji žive u zemljama Europske unije, koji žive u zemljama stabilne demokracije i koji na kraju i očekuju i od svoje zemlje iz koje potječu stabilnost i kredibilitet. U tom smislu … [[Ne razumije se.]] je morala pasti, ali ZERP ne smije biti način na koji Republika Hrvatska gubi kredibilitet prema međunarodnoj zajednici na dobrobit samo nekih. Ovdje je pitanje kako ćemo izaći na onaj put koji će nas uvesti u pregovore, u stručnost i kako ćemo to svi zajedno podnijeti. Jer nacionalni interes nije interes jedne stranke. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, pa danas smo ovdje vodili ozbiljne i odgovorne rasprave o ovom važnom pitanju od nacionalnog interesa, ali i teatralne rasprave za javnost. Činjenica je da je danas politika na raskrižju. Na raskrižju budućnosti da li da nastavi putem ubrzanja pregovora i ulaska u Europsku uniju ili putem blokade pregovora i buduće neizvjesnosti, tj. svrstavanja u društvo problematičnih zemalja koje su daleko od Europske unije. Činjenica je i to da danas mi ne bi ovdje raspravljali o ZERP-u da taj vrući krumpir nije prebačen HDZ-ovoj Vladi još 2003. godine kada tadašnja koalicija nije imala hrabrosti primijeniti svoju odluku od 3. listopada 2003. godine, a znademo da je tada, a to je više puta ovdje danas bilo spominjano, da je tadašnji Sabor proglasio gospodarski pojas Hrvatske. Činjenica je i ta da se Talijani bez obzira što su po gospodarskoj snazi osma zemlja svijeta, kriju iza članstva u Europskoj uniji i tako izbjegavaju plaćati Hrvatskoj i onu simboličnu naknadu za ribarenje na našoj strani razgraničenja koju su plaćali od 68. godine po Osimskom sporazumu bivšoj Jugoslaviji. Mislim da je to negdje iznosilo oko 3,5 milijardi lira, iako nam godišnje izlove čuli smo ovdje negdje preko 300 milijuna eura. Vjerujem da smo svi svjesni ovdje i činjenice koja je realna da zemlje one zemlje u koje spada i Hrvatska, koje nisu članice Europske unije nemaju ista prava i privilegije kao zemlje članice Europske unije, a iza toga se maksimalno kriju kao što vidimo i Italija i Slovenija. Zato očekuje se mudrost, mudrost od naše politike. Kada to kažem ne mislim samo na politiku vladajuće stranke, mislim na cijeli politički korpus Hrvatske, no poslije ovih silnih rasprava sve manje imam vjeru u taj politički korpus Hrvatske. Mudra politika sigurno da se mora prilagoditi vremenu i prostoru i ponekad mora učiniti korak natrag da bi mogla učiniti dva naprijed, ali isto tako moramo otvoreno reći da sve ove zlonamjerne priče da smo odustali od ZERP-a znademo da to nisu točne priče i da se nismo odrekli tog dijela teritorija koji je inače izvan naše granice, ali nam pripada prema konvenciji Ujedinjenih nacija iz '82. godine o pravu mora. I kako bi što prije ostvarili naš nacionalni interes i prioritet za ulazak u Europsku uniju, jer ako ne uđemo u Europsku uniju u svojoj lokomotivi tada ćemo morati u vagonu balkanske kompozicije. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin Nenad Stazić. Izvolite. Replika? … [[Upadica se ne čuje.]] Replika, gospodin Nenad Stazić.
Kažete ne bi bilo problema da 2003. godine taj vrući krumpir nije SDP ostavio Sanaderovoj Vladi? Ma taj krumpir je ohlađen bio, vatru pod tim krumpirom je 2000. godine, 2003. ložio upravo HDZ tražeći da se proglasi isključiti gospodarski pojas. Nikakav ZERP. To je malo bilo za HDZ, malo, nedovoljno, isključivi gospodarski pojas. Vatru ste ložili pod tim krumpirom. Danas mi je žao da vas zapravo nismo tada poslušali i proglasili isključivi gospodarski pojas pa vam to ostavili da se s time bakćete, pa da se sramotite još više nego što se sramotite sa ovim ZERP-om, jer ništa drugo niste ni zaslužili.
Molim vas. Gospodine Staziću, vi govorite o sramoćenju nekom ovdje i na tradiciji ste i nastavku vašeg potpredsjednika kluba sa uvredama koje dijelite pojedinicima i kolektivitetima u ovom Saboru. Ako mislite da ćete time isprovocirati nešto ovdje, varate se. Izdržat ćemo mi te vaše kvalifikacije. Izvolite gospodine Kunst, odgovor na repliku.
Poštovani predsjedniče, pa od zastupnika Stazića se nije moglo očekivati nešto konstruktivno. To više može biti ovako teatralno kako on zna nastupati, jer najvjerojatnije netko ga gleda večeras na televiziji pa zbog toga i tako nastupa. Mislim da su imali hrabrosti kao što sam rekao, onda bi oni donijeli i usvojili i primijenili to što je Sabor tada 2003. godine 3. listopada donio kada su proglasili gospodarski pojas Hrvatske, ali nisu imali petlje, nisu imali snage to učiniti i taj vrući kesten su prebacili HDZ-u koji se upravo zbog toga mora dan danas sa time bakćati.
Hvala. Gospodin Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo rasprave po ovoj točki dnevnog reda. Gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, ovo je četvrti put da se u ovoj sabornici vode povijesne rasprave o ZERP-u. Prvi put je bila 2003. godine kad se vodila rasprava o tome hoćemo li imati ZERP ili kako je gospodin Stazić sad podsjetio isključiti gospodarski pojas. Tada su se sa desne strane sabornice čula omalovažavanja i ismijavanja ZERP-a, čule su se poredbe sa mnogim životinjama, spominjao se čudnovati kljunaš, pirke, kanjci, mada bi kad smo već kod životinjskog carstva neke druge životinje opisali kakvi smo svi na kraju ispali što se tiče ZERP-a. Onda smo 2004. godine odgodili primjenu za zemlje Europske unije i o tome obavijestili Komisiju. To je onaj famozni usuglašeni zapisnik na koji se pozivaju svi, svi oni koji nam govore da ne poštujemo preuzete obveze. To je onaj zapisnik koji je već tada 2004. i on je doista korektno sastavljen, ali. Dakle, to je onaj zapisnik koji je već tada pokopao ljude sa izrazima, morskim rječnikom potopio ZERP, odnosno stavio nas pred dilemu ili ZERP ili EU. Da budem precizan nije nas stavio pred dilemu, jer je tada za sve nas, pa i za HSS tu dilemu riješio HDZ. Sad ispada sve što je bilo nakon toga bio je igrokaz jer svima koji se imalo razumiju u diplomaciju bilo jasno da od ZERP-a u onom svom najvažnijem smislu, a to je primjena na Italiju i na talijanske ribare nema ništa, a bilo je jasno to i nekadašnjem zamjeniku ministra vanjskih poslova, dakle bio je u diplomaciji, zna šta to znači, a danas hrvatskom premijeru. Već tada mu je bilo jasno. Zatim smo se ponadali da će se ispuniti ona izreka treća sreća kad je bila treća rasprava o ZERP-u, njegovoj primjeni i za zemlje EU od 31.7.2007. kako je predlagala tadašnja oporba i današnja oporba SDP i tadašnja oporba, današnja vlast koja je sad u toj vlasti čini mi se oporba HSS, odnosno od 1.1.2008. kako je predlagao HDZ što je na kraju usvojeno. Zlobnici bi rekli da je HDZ želio da se o primjeni ZERP-a raspravlja nakon izbora, odnosno evo danas i da je cijela ta predstava bila u predizborne svrhe, međutim to ne bi rekli zlobnici, to bi rekli svi oni koji imalo se razumiju dakle u političku borbu, političku utakmicu. Zato bi trebalo podsjetiti na neke izjave premijera onima koji su izražavali sumnju u primjenu ZERP-a i na članice Europske unije. Dakle, bez emisije "Otvoreno", ona je jedna od boljih emisija u prošlom mandatu kad je bilo mnogo zamuckivanja i sjećamo se te emisije, ima na youTube tko ne zna može pogledati još jednom. Dakle, bez obzira koja Vlada bila, a bit će ista od 1.1.2008. stupa ZERP na snagu, ZERP stupa na snagu za zemlje EU inače je već na snazi i na ovo što je sada rekao premijer možete slobodno nakačiti ono vaše ostvareno. Ali ima jedna bolja. 5.10.2007. odgovarajući na zastupničko pitanje premijer je sljedeće rekao. ZERP ide 1. siječnja, završen citat, a vi ste mu pljeskali. I tu nije lagao. ZERP doista ide, ali zbog poštovanja ove institucije i kućnog odgoja ne mogu vam onako narodski reći gdje ide. I to zbog vas koji ste mu pljeskali, tamo ide. I lakše je onima koji premijeru nisu baš vjerovali, koji su u duši bar malo nadali, nama koji mu nismo vjerovali, ali smo se barem malo nadali zbog boljitka Hrvatske da možda ipak griješimo u procijeni premijera i da će nas ugodno iznenaditi, posebno nama koji smo sada u oporbi. Što s onima koji su mu povjerovali, kojima je jedan od glavnih aduta bit …/Govornik isključen, pa naknadno uključen./… Odakle moram ponoviti? Što s onima koji su mu povjerovali, koji su s njime sklopili koaliciju, potpisali … … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Hvala. Dakle, znam da bi vam bilo teško da niste. Njima je danas zasigurno najteže i ja suosjećam s njima. I oni su svoje žaljenje podijelili s nama. Ali podijelili su ga na taj način da je nemoguće zamisliti da i dalje vode zemlju zajedno s onima koji …/Govornik isključen, pa naknadno uključen./… nacionalne interese. Rekli su da ponos nema cijenu, ali ipak izgleda da ima. Cijena je dva ministarska, nekoliko tajničkih, nekoliko pomoćnićkih, nekoliko direktorskih, a umjesto ZERP-a dobili smo JANAF. Za kraj. Od odgode primjene na zemlje EU, a to je i najveći smisao ZERP-a, … [[Govornik se ne razumije.]] koristi od ove primjene premijer je sve znao. Znao je da ZERP-a ustvari nema i nikad ga više neće biti u onome najosnovnijem smislu, inače prihvaćam da ga ima u onome manjem dijelu, znao je da ga ne može primijeniti i nitko mu to od nas ne bi zamjerio da nije ustrajao na junačenju za domaće predizborne potrebe igrajući se sa sudbinom pregovora i riskirajući njihovu blokadu. Ovako smo bili svjedoci predstava uvjeravanja, jamstava bez pokrića, a kako se sve više spominje ekološka komponenta možda je rješenje sljedeće. Proglasiti zaštitu aktivne jadranske ekološke baze čija bi kratica najbolje opisala vladinu politiku oko ZERP-a. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
ZERP ili Europska unija? Tako se danas ovdje prezentira problem. To premijer Sanader već nekoliko dana u uvodu u ovu temu objašnjava naciji. Dilema je najprije lažna. Sve članice Europske unije osim Grčke imaju proglašen ZERP pa su članice Europske unije. Pa što ne bi i Hrvatska skupa sa ZERP-om članica Europske unije? Dilema dakle nije ZERP ili Europska unija. Dilema je samo jedna, sposobna ili nesposobna Vlada? Može li se imati i ZERP ili Europsku uniju? Pa naravno da se može. Pa premijer Sanader je to i najavljivao. Pa to je i obećavao, imat ćemo i jedno i drugo. Jedino što nije znao izvršiti. Ni on, ni njegova Vlada. Niste znali gospodo. Tvrdili ste da je to moguće i sigurno da je moguće, jer ako je moguće za druge zemlje, pa valjda je moguće i za Hrvatsku. Ali, treba biti sposoban da se zaštite nacionalni interesi i da se to obećanje logično, ostvarivo i ostvari. Zašto je ono za vas neostvarivo? Zašto bi možda za neku drugu Vladu bilo ostvarivo, a baš za vašu nije? Zato što ste kolebali. Već jedanput ste odustali. Pa znate kako oni o vama misle. Pa kad su već tako lijepo već jedanput odustali, odustat će oni još jedanput. Oni će odustajat od svega, jer oni su takva Vlada koji odustaju. Oni nešto obećaju, a kad im malo priprijetimo prstom, malo viknemo na njih oni onda se povuku i odustanu od svega. Da niste odustajali, naime ima premijer za to, za takvo ponašanje, hoćemo snažno, hoćemo ZERP, onda uopće nećemo ZERP, onda opet hoćemo ZERP, pa onda nećemo ZERP, pa hoćemo, pa nećemo, pa hoćemo, pa nećemo. Ima premijer čuvenu svoju uzrečicu, a to je ni piškiti, ni kakiti. Ja ne znam što od ovoga dvoga je radila Vlada i što zapravo radi već pune četiri godine. Ne radi se dakle ovdje ni o kakvoj suspenziji ZERP-a. Ovdje se zapravo radi, mi ovdje danas razgovaramo o suspenziji povjerenja u ovu Vladu. Kakvo povjerenje, kakvu vjerodostojnost može imati ova Vlada koja se četiri godine tako poigrava sa biračkim tijelom, kao mačka s mišem? Pa ga uhvati, pa ga pusti, pa ga uhvati, pa ga pusti, pa obeća, pa porekne, pa opet obeća, pa porekne, pa tvrdi da može, pa tvrdi da ne smije. Kažete od nas se danas traži da odustanemo od ZERP-a. A šta ćete vi ako sutra budu tražili nešto drugo? Što ćete ako budu tražili da oru naše njive kao što sada oru more? Hoćete li i onda odustati? Hoćete li i onda reći, a gledajte, imamo mi preče interese, pa morate nas shvatiti, pa dajte nam podršku za to. Vi na to pitanje ne dajete nikakve odgovore. Vi samo tvrdite mora se, mora se. Zašto se mora? Zašto niste ostvarili to? To ne dajete odgovore na to. Ne radi se ovdje o tome da se od Hrvatske traži da odustane od ZERP-a. Oni od Hrvatske traže da poštuje ono što je potpisala, a potpisali ste jedan međudržavni dokument. I sada normalno traže da taj dokument poštujete, jer je to europsko ponašanje. A da li ste se vi ponašali europski kada ste potpisali taj dokument a zatajili ga i pred ovim Parlamentom i pred građanima i kad ste u predizbornoj kampanji tvrdili nema odustajanja od ZERP-a, a vi ste potpisali dokument po kojem ste odustali? Pa je li to europsko ponašanje? Pa Europa vam nije samo Europska unija. Pa Europa je i civilizirano ponašanje u politici i uvažavanje građana, uvažavanje birača. Pa to vam je isto Europa. Pa kako vi mislite ovu Hrvatsku uvesti u Europu s ovakvim metodama, s ovakvim odnosom prema biračima. Pa neće oni s vama, oni vas ili Hrvatsku s vama u Europu neće primiti nikad ako se vi nastavite ovako ponašati. … [[Upadica se ne čuje.]] Neće ako se nastavite ovako ponašati. Što danas pokušavate? Danas pokušavate podijeliti odgovornost s opozicijom. Dovikuje duhovito Markovinović mi ćemo se popraviti i smije se tome. Ismijavajte se vi s povjerenjem birača koliko god hoćete, to i jest vaša razina, pa ja to i tumačim. Ja upravo vam to i objašnjavam, da je ovo vaše ismijavanje odnos vaš prema biračima. Volio bih da vas kamera snimi ovo vaše lice da vidi kako se smijete građanima koje varate sa ZERP-om četiri godine, jer to je vaš odnos. To je vaš odnos. Što danas pokušavate? Podijeliti odgovornost s opozicijom. Pozivate danas opoziciju da glasa s vama ali zaboravljate da se opozicija ne može ponašati kao vi ili kao Čehok koji jedan dan gorljivo brani jednu stvar onda drugi dan gorljivo napada tu istu stvar, onda će treći dan opet gorljivo braniti tu istu stvar. Znate, u politici ipak moraju postojati nekakvi principi i nekakva dosljednost. I ne možemo se igrati jer nismo djeca da se igramo. Ovdje u parlamentu moramo biti odgovorni i u nastupima u javnosti moramo biti odgovorni. Moramo govoriti odgovorno pa makar bili i premijer, pa makar se borili za glasove birača u predizbornoj utakmici. Prema tome, ova današnja rasprava nije rasprava o Europi i nije rasprava o ZERP-u, ona je rasprava o vama. I ako ju tako shvatite onda možda imate šansu činiti za ovu zemlju nešto da se približi europskim standardima. Hvala.
Hvala. Gospodin Borislav Matković ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege. Netočan je navod kolege Stazića da je Vlada nesposobna. Istina je da je Vlada sposobna što je to bila i prošla a to su pokazali i potvrdili građani na izborima. Isto tako, istina je da to mnogi priznaju osim vas dežurnih skeptika.
Hvala. Replika gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin Stazić je s kojim se u većem dijelu njegovog izlaganja slažem a neke njegove navode bih možda još i jače izrekao je dobro primijetio promjenu ponašanja, te hoću te neću, spominjao je onda i nekakve izjave iz kampanje. A zamislite recimo gospodine Staziću šta bi bilo da je obrnuta situacija, da li bi onda ponovno bila Splitska riva … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] da li bi se ponovno brali kesteni i da li bi se toliko ponovo držalo do nacionalnih interesa pa se onda junačilo u Zagrebu, u Splitu, Kninu a bilo lako manje od makova zrna u Bruxellesu. Jer kao kad su Slovenci proglasili svoj epikontinentalni pojas onda je premijer u Saboru izrekao rečenicu: "Hrvatska ne traži ništa tuđe ali neće dati ni svoje.". Kako je kolega Kotromanović danas citirao osobe iz naše bliske povijesti mislim da je nešto što će obilježiti ovu raspravu bit će ono "Tuđe nećemo, svoje nećemo.".
Hvala. Odgovor na repliku nitko se nije javio. Na redu je gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pa ja ću možda svoju raspravu početi malo drukčije. Počet ću s tim da ću dodati jednu riječ. Žena s obzirom da držim i do podzastupljenog spola kako su se same nazvale, muž koji zaslužuje biti zastupnikom naroda mora poznati želje i težnje svojih izbornika i po njih cijeloga naroda. Već je jedan od otaca domovine u ovoj našoj bližoj prošlosti. Za one koji ne znaju to je bio Ante Starčević. … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, gospodine Jumbo žene sam ja dodao jer držim do njih. Da bih prije ove svoje rasprave samo konstatirao da je ovo prvi put da se ovdje u sabornici vodi rasprava o jednoj temi o kojoj Vlada, dakle hrvatska Vlada kojoj je većina građana, tu se ja slažem s vama, povjerila mandat nema svoje mišljenje. Dakle, ta hrvatska Vlada o ZERP-u nema mišljenje, odnosno možda ga ima ali ga ne smije javno reći ili nije usaglasila svoja razna stajališta. I upravo ovdje se ponavlja jedna lažna dilema da li ZERP ili da li Europska unija. ZERP nema nikakve veze sa Europskom unijom. ZERP je prije svega hrvatski, nacionalni, strateški ali prije svega i politički interes. I odnosi se isključivo na odnose između Hrvatske, Italije i Slovenije. Ne odnosi se na nikakve zemlje Europske unije jer ovdje sigurno neće doći niti Mađari, niti Rumunji sa svojim kočaricama nego će to biti Talijani i Slovenci. S druge strane o tome danas barem je to do sada bio slučaj pod možda i nekim demokratskijim okolnostima čudi me da ovdje na ovim gore balkonima nema niti jednog predstavnika ribara. Da li je njima zabranjen dolazak ovdje u Hrvatski sabor, da li ih ovo pitanje uopće ne zanima ili da li je nešto drugo u pitanju. Ja uopće ne dvojim da se ova stvar rješavala 2002., 2001. ili 2003., da ovdje na Markovom trgu s obzirom da je tada bilo omogućeno okupljanje građana da se ne bi desilo ono što se desilo u Splitu na onoj splitskoj rivi i da ovdje danas ne bi bio neki drugi Čondić sa mrežom kočaricom ili ne znam čime. Europska unija je prioritet, ali prioritet i za koji Hrvatska ne da ne mora nego ne smije skinuti niti cipele, a kamoli gaće. Nego u tu Europsku uniju moramo ući kao i svi drugi narodi koji su je i napravili, uspravno i štiteći svoje nacionalne interese. Jer to od nas očekuje i Hrvatski narod. Ja ću podsjetiti da je jedan od uvjeta za pregovore bio i isporučivanje hrvatskih generala u Haag. Ne samo ove trojice nego i ovoj bližoj budućnosti bilo je i autobusa iz Hercegovine koji su išli itd. Ako ste malo pratili to suđenje tamo se ne sudi toj trojici generala, nego se sudi Hrvatskoj i Domovinskom ratu, a to je bio također jedan od uvjeta za pristupanja pregovorima. Tako je ovdje i sa ZERP-om. Ja ne vidim razloga da danas ovaj Hrvatski sabor izglasa primjenu ZERP-a, odnosno da uopće ne glasa o ovom prijedlogu kluba HDZ-a jer se on protivi nacionalnim interesima Republike Hrvatske. Ovakav prijedlog znači potpuno ukidanje ZERP-a, gubitak, veliki ekonomski gubitak za Republiku Hrvatsku i veliki ekonomski gubitak za hrvatske građane. Vezano za ove brodove koji se navodno prave. Oni su koliko sam vidio i u programu trebali biti napravljeni do 2008. kako bi hrvatski ribari i nadam se samo ne po principu i političkoj podobnosti trebali biti pripremljeni za ulazak u Europsku uniju. Završit ću sa još jednom rečenicom istog tog oca Domovine kako su ga neki nazvali iako je bilo i više u povijesti tih otaca. Neki su čak tim ocima, sada sjede tu u ovim redovima vikali da je Sadam itd. Pa dobro, ali sad su se profilirali. Prava država ne samo da je dobro po čovjeka, nego je ona uvjet svakog dobra. Pa bih vas ja molio da u ime ovoga, a to je rečeno tamo negdje 1856. da u ime ovoga povučete taj svoj prijedlog jer on apsolutno ne štiti interese Republike Hrvatske i njenih građana. Hvala lijepo.
Hvala. Ako mogu jednim citatom doprinijeti da se skrate rasprave barem o jednom pitanju, a problematizirano je u više rasprava. Citirat ću što je jutros ovdje pred svima nama i hrvatskom javnošću u pogledu prijedloga odluke izjavio premijer. Ako mogu skratiti malo to bilo bi dobro da poslušamo. I zato ćemo se pridružiti i podržati prijedlog kluba HDZ o izmjenama i dopunama Odluke o ZERP-u koji ste sada upravo primili na klupe. Ukoliko postoji spremnost i drugih klubova i drugih stranaka da se pridruže, da se možda u jednom kompromisnom rješenju nađe zajednički prijedlog izmjene odluke vrata Hrvatske demokratske zajednice su otvorena. Vlada će to podržati i možemo ići dalje. Tako da nema dileme oko podrške Vlade. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, poštovani zastupnici. Dozvolite da sa nekoliko naznaka se osvrnem na ovo što danas raspravljamo, odnosno što smatram da ne bi trebali napraviti i zašto je to tako. Hrvatska je obalna država. Ona ima svoje more i na osnovu Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz '82. godine ima i određena prava, prava u vezi proširenja jurisdikcije na Jadran do crte sredine. Zaštićeni ekološko-ribolovni pojas je derivat isključivo gospodarskog pojasa i kao takav on se i počeo koristiti, odnosno kao takav se i promovirao. Međutim, obalna država ima suverenitet samo nad teritorijalnim morem. To je 12 nautičkih milja dok je ova proširena jurisdikcija i samo suvereno pravo ali ne i suverenitet. Prava koja obuhvaćaju su iskorištavanje zaštite resursa živih i mineralnih i okoliša, prava nadzora i kontrole, prava postavljena umjetnih brakova. Znači, da bi se zadržali određene vrste i riba u ovom području i prava na znanstvena istraživanja. Hrvatski sabor je proglasio te sadržaje isključivog gospodarskog pojasa i kao takovi oni su uspostavljeni kao zaštićeni ekološko-ribolovni pojas. Postavlja se samo sada pitanje šta mi smo dobili sa tim zaštićenim ekonomskim pojasom, ribolovnim pojasom, a što ćemo izgubiti ako kao takovoga nemamo. Ono što je ovdje prisutno svakako to je pitanje korištenja ribarskih brodova i ribarenja. Ovdje se nalazimo u jednoj situaciji da do 800 talijanskih ribarskih brodova sa svim onim što može izloviti rekli smo danas može koristiti 200 do 300 milijuna eura koristi ima. Nasuprot toga ono što mi imamo to je vrlo malo, stotinjak brodova naše ribolovne flote koje su i mali i stari i ne omogućuju takav rad i plovidbu na otvorenom moru. Upravo zbog toga sa hrvatske strane treba postojati jedan konkretniji zadatak uspostave jedne kvalitetne ribolovne flote. To se na žalost u ove četiri godine nije dešavalo, nije se povećavao taj broj i nije se stvarala takova flota koja bi mogla biti rentabilna, visoko rentabilna u odnosu na talijansku flotu. Međutim prema podacima i uz takvu našu slabu i lošu flotu u 2007. godini mi smo izvezli ribe za 131 milijun dolara, a uvezli smo za 98 dolara. Znači pozitivan od 33 milijuna dolara što je jako dobro za onaj naš rebalans koji imamo vezan u poljoprivredi. Također i prerada od 21,5 milijun dolara je izvezenih riba, ali isto toliko na žalost je i uvezeno. Jednom riječju naša budućnost je Jadran i mi se ne možemo kao narod, kao ovaj Sabor samo tako odricati nečega ili odustajati. Odustajati od ZERP-a to je konkretna stvar. To su ovi pokazatelji, ovi novci koje gubimo, a šta su to brži pregovori. Pa to je jedna imaginacija, pa to je jedna koju smo mi već na žalost imali prilike ovdje je bilo i govora o tome, kada smo nudili naše generale, odnosno da ćemo za to imati brži ulazak u Europu a to se nije dešavalo. Postavlja se pitanje šta trebamo dalje raditi. Pa trebamo svakako pregovarati ne samo jednostrano mi odustajemo od ZERP-a. Zašto mi ne bi odredili količinu dopustivog izlova? Zašto ne bi omogućili susjedima da iskorištavaju viškove ali da nam plate to? Znači da u području ZERP-a da se kočarski ribolov koji se tamo providi, da taj izlov bude ustupljen djelomično susjedima ali uz mogućnost naknade. Druga je stvar o čemu smo govorili, pitanje jednakih uvjeta za naše ribare i talijanske. Oni rade po europskim normativima, mi radimo po hrvatskim. Oni imaju po europskim normativima mogućnost veće snage porivnoga stroja, znači jači brodovima nego naši. U to situaciji također naši ribari lošije prolaze. Pitanje izjednačavanje ove ribarske politike s onom u EU. Kaže kad uđemo imati ćemo svi jednako. Međutim, Talijani su od 1990. do 2000. uz subvencije koje su tada bile omogućene od strane Europske unije, obnovili i modernizirali svoju flotu. Danas to više po novim propisima EU-a modernizacija flote nije moguća naša pod tim uvjetima. Prema tome mi ćemo pod mnogo težim uvjetima obnavljati tu svoju flotu. I na kraju mislim da treba tražiti svakako Vlada neku mogućnost naknade za ove izlove, kompenziranje ovih nedostatak, a s time i izgradnja brža naše flote i da dođemo u iste pozicije. Zbog toga pitanje koncesija, naknada, izlova itd. o tome trebamo raspravljati a ne samo o tome što nam Vlada danas nudi, a to je da ZERP ukinemo a gospodarsko obeštećenje ništa i jedna fikcija bit ćete brže primljeni u Europsku uniju. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Od 1. siječnja ove godine hrvatski građani su povjerovali da će Hrvatska kontrolirati i štititi zaštićeni ekološki ribolovni pojas. Znači 12 milja od crte protezanja teritorijalnog mora Republike Hrvatske. Upravo uvjereni da će oni standardi koji važe u Europskoj uniji, a to znači vitalni i standardni uvjeti prije svega ekologija koja čini okosnicu politike Europske unije, biti zaštićeni, vjerojatno su sa radošću očekivali da će se to zaista i provesti. Međutim, prava istina je da u praksi niti je primjenjiva bila odluka o zaštiti ZERP-a niti je ona primjenjivana. Upravo me gospodin Matušić malo prije kada je rekao da je 21 ribarica ili talijanski brod zaustavljen u ZERP-u ponukao na to da kažem da zapravo toga nije bilo, odnosno jedino šta se zaista događalo a to je da su policajci na našim brodovima trošili novce poreznih obveznika i megafonom upozoravali te iste ribarice koje su ušle u zaštićeni ekološko ribolovni pojas. Ni jednog drugog pravnog instrumenta Vlada Republike Hrvatske nije osigurala da bi se zaista mogao štititi ZERP. Ni hrvatska policija, ni lučke kapetanije, ni obalna straža, jednako tako iz … službe one mogu jedino i isključivo primjenjivati na zakonu zasnovane ovlasti. Neovisno o željama pojedinih političara bilo koje Vlade ili bilo koga drugoga i to zato što ja duboko vjerujem da je Republika Hrvatska pravna država. A šta kaže zakon? Prekršajni zakon u članku 12. kaže da prekršajno pravo Republike Hrvatske primjenjuje se na svakog tko počini prekršaj na njezinom području. Isto tako Kazneni zakon Republike Hrvatske u članku 13. kaže da je kazneno djelo i da kazneno zakonodavstvo RH primjenjuje se na svakoga tko počini kazneno djelo na njenom području. I za to ne treba biti pravni ekspert da bi znali da se pojam područje Republike Hrvatske odnosi na teritorij Republike Hrvatske, tj. na njegov kontinentalni dio i teritorijalno more. Ovo posebno ističem jer je uprava za kazneno pravo Ministarstva pravosuđa 21. siječnja 2008. godine izvijestila sa radošću mogu reći, evo jedinog prisutnog ministra iz Vlade, Ministarstvo pomorstva, prometa i veza da se pod pojmom područje smatra teritorij Republike Hrvatske što podrazumijeva u pogledu granica na moru vanjsku granicu teritorijalnih voda Republike Hrvatske. Jasno je dakle da ZERP nije područje RH u teritorijalnom smislu, ZERP nije teritorij RH u smislu zakona ili da budem precizniji, imamo pravo na ZERP, imamo pravo i na proglašenje gospodarskog pojasa, ali nemamo instrumente da bi štitili taj pojas. Navedeni dokument objavljen je čak i u dnevnim novinama sa komentarom da su državne institucije nemoćne na bilo koji način spriječiti izlov ribe i druge gospodarske aktivnosti talijanskih, slovenskih i sličnih ribarica. Na to je ministrica pravosuđa svjesno obmanula javnost izjavivši da ZERP more štititi primjenom Pomorskog zakonika, iako je laiku jasno da se za prekršaje propisane Pomorskim zakonikom prekršaji moraju voditi prema odredbama Prekršajnog zakona. Za svaki eventualni pokušaj pokretanja prekršajnog postupka Prekršajni sud se samo može proglasiti nenadležnim, a najbolji dokaz svakome je i upravo suprotno onome što je navedeno, a to je da hrvatska policija, lučka kapetanija, obalna straža, inspekcijske službe od primjene ZERP-a nisu niti pokušale, niti pokrenule iti jedan prekršajni ili bilo koji drugi postupak. Navedene službe izvan granica teritorijalnog mora nisu nadležne, ne mogu primjenjivati ovlasti, čak ne mogu utvrditi niti identitet, … [[Govornik se ne razumije.]] plovilo, a kamoli uporabiti silu. Naravno, to znaju i slovenski i talijanski ribari i svakodnevno plove i love u ZERP-u. Više nego ikad smiju se izrečenim upozorenjima koja su ovdje navedena kao brojka, a megafoni koje upotrebljavaju pripadnici hrvatske policije i obalne straže jedini su instrument koji im ostaje na raspolaganju. 86 brodova, 6 letjelica itd. koje je spominjao danas ministar da nadziru ZERP. Ja tvrdim da je to točno. Oni zaista samo mogu nadzirati ZERP, ali je šteta što se troše proračunski novci poreznih obveznika kad već ne mogu ništa napraviti osim upozoravati da smo u tom dijelu prisutni kao policija ili da naše institucije možda jednog dana budu mogle nešto napraviti. Ono šta želim reći za to je, mislim da nema nikakve potrebe za bilo kakvim glumljenjem. Niti smo postupali, niti smo pokretali postupke, niti smo štitili ZERP. Ono što je najbitnije, pridružujem se svim onim zastupnicima koji su prije govorili, da se ne bih ponavljao u ovaj kasni sat da je jasno da je ZERP zapravo bio samo opravdanje za sve ono šta Hrvatska u pristupu Europskoj uniji nije, a trebala je napraviti. I za kraj, danas nas je premijer obavijestio o velikom uspjehu po pitanju Prevlake, da će ono biti riješeno međunarodnom arbitražom i od ovoga današnje rasprave oko ZERP-a mi nismo ni primijetili da se možda dogodio novi potpis s … [[Loša snimka, govornik se ne razumije.]] Zar nismo mogli biti u puno boljoj poziciji da kao članice Europske unije razgovaramo sa svojim susjedima, pa da bar jedanput nešto naučimo iz lekcije kako se nacionalni interesi brane kod naših susjeda, konkretno Slovenaca. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo u ovoj sad prilično dugačkoj raspravi puno smo toga čuli, raspravljamo o dvije povezane time, dakle razgovaramo o pregovorima sa Europskom unijom i o zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu. Nekako se najveći dio koncentrirao na ovaj drugi dio, stoga da evo iskoristimo racionalno vrijeme, ja ću se više skoncentrirati na onaj drugi dio koji mi se čini da nekako većina govori ono što je, ali ponekad čini se malo nedostaje pravih informacija o tome. Zašto smo uopće dobili ta dva pitanja na stol? Netko je rekao nemaju nikakve veze jedan s drugim. Pa u nekom drugom, drugoj situaciji možda ne bi imali veze, možda da su okolnosti bile takve da se to moglo proglasiti u neka druga vremena bili bi svi sretni ovdje i ne bi razgovarali o ta dva pitanja, ali su se ispreplela i činjenica je da je primjena ZERP-a na države članice koji smo uveli od 1.1.2008. usporila tijek pregovora. Englezi imaju jednu izreku koja kaže first things first, prvo o najvažnijim stvarima, pa ću ja evo ovdje govoriti o onome što mi se u kontekstu dugoročnog hrvatskog interesa čini važnijom stvari, govorit ću o onome što je i to je već danas rečeno, ali čini mi se da treba još jednom ponoviti da su euroatlantske integracije za Hrvatsku u temeljima njezine državnosti, dakle o tome su sve hrvatske Vlade do sada imale isto mišljenje ili vrlo slično mišljenje i mislim da i mi trebamo nastaviti sad kad smo dobili tu povijesnu priliku da zapravo u godinama ili godini koja je pred nama završimo ovaj drugi posao koji se tiče dakle ulaska u Europsku uniju, da ga i dovršimo. NATO nam je praktički pred vratima, mi vrijeme do pozivnice možemo sad već brojati u danima, ali ostaje ovaj drugi ja bih se usudila reći, jer sam malo više na tome radila i veći posao. Danas se dalo čuti i jedna dilema koja za mene zapravo i nije dilema. Pitanje je se postavljalo sa raznih strana, pa možemo li mi i ako danas dakle ovu prepreku premostimo, možemo li zapravo završiti te pregovore u ljeto sljedeće godine kako bi to bilo iznimno korisno za Hrvatsku iz niza razloga. Jedan od njih je što se, ali možda, sigurno ne najvažniji i što se tada bira novi Parlament europski, što se bira nova Komisija i onda iz, ako ne političkih, iz tehničkih razloga se stvar odlaže na duže vrijeme. Zašto možemo? Zašto mislim da to možemo napraviti? Pa možemo zato što mislim da imamo izvrsne ljude koji to znaju raditi, koji na tome rade i koji će uvjerena sam na čelu sa Vladom koja vodi taj proces to sigurno i napraviti, ali mislim da je važnije reći zašto to trebamo. A trebamo ranije spominjana jedna studija, evo koju sam ja isto računajući da će biti možda korisno ju ponovo spomenuti, dr. Hebrang je u raspravi u ime kluba govorio o njoj, dakle što su očekivani ekonomski učinci od pristupanja Hrvatske Europskoj uniji. Ona u nizu poglavlja, a jedno od njih je i ribarstvo govori o tome što Hrvatskoj to donosi. Ja bih samo željela reći, evo imam tu i neku prezentaciju koju su stručnjaci iz ekonomskog instituta radili kada su predstavljali studiju. Samo ću vam pročitati nekoliko podataka. Kaže, financijski učinci pristupanja. U prve 3 godine članstva Hrvatska bi mogla očekivati nešto oko 2 milijarde eura transfera, a ti transferi bi u odnosu na ono što danas Hrvatska ima, dakle danas ima 30 eura po glavi stanovnika otprilike te pomoći, oni bi mogli ići višestruko veći u vremenu kad Hrvatska uđe u Europsku uniju. Dakle, oni govore u prvoj godini 115 eura, u sljedećoj 153 i to bi raslo, jer se na takav način zapravo kada se dogovori ulazak u Europsku uniju, to je tzv. faising in, dakle, postupno se povećava količina novca koje zemlja može i prihvatiti. Međutim, što bi to značilo za turiste? Mi govorimo o Jadranu, govorimo o predjelu na koji i ovaj ZERP ima utjecaja za turiste, je njihova studija pokazala za turistički segment koji, koliko mi je poznato čini sa izravnim i neizravnim svim stvarima koje djeluju na tu industriju negdje oko 30% našeg bruto nacionalnog dohotka, kažu po ovoj studiji da bi to povećalo 10% dolazak turista u Hrvatsku itd. Ja ću samo jedan od zaključaka navesti. Oni kažu koristi bi bile brojne i dugotrajne. I zapravo tu negdje bih ja željela i završiti ovaj dio koji se tiče studije. Dakle, koristi za Hrvatsku bi bile brojne i dugotrajne. A ako nam se ne dogodi da ovo članstvo ostvarimo u tom roku sljedeće godine, onda se bojim da nam se može dogoditi da onda će jedan … [[Govornik se ne razumije.]] recimo tako, jedan duži niz godina ta vrata biti zatvorena, ne zato što Hrvatska ne bi bila spremna za to, već jednostavno što cijelo okružje o proširenju u Europskoj uniji postaje hladnije i hladnije. I mislim da ne bi bilo dobro da dođemo u tu fazu, sad smo dovoljno duboko ušli da sa jednim dodatnim naporom u ovoj i sljedećoj godini možemo završiti taj proces. Što znači ako Hrvatska to ipak ne bi napravila? Dakle, to je onaj negativni scenarij. E pa, to bi značilo osim ovih učinaka koje sam citirala iz ove studije i činjenicu da Hrvatska sljedeće godine ne bi mogla sudjelovati u reviziji tzv. financijske perspektive. Neki stručnjaci iz Europske unije su opet izračunali da bi dakle, gubitak što Hrvatska u sljedećoj godini ne bi ušla u te pregovore o ostatku financijske perspektive, da bi za par godina odnosno za četiri godine mogla iznositi do 4 milijarde eura. Ja nisam to vidjela nigdje napisano, to su neki računali po nekim svojim teorijama. Ali vjerujem da negdje gubitak bi bio značajan i da ova brojka nije tek iz rukava, nego da ima neko uporište. Međutim ono što je još važnije, što još nemate ni u ovoj studiji, što nema pa ja bih se usudila reći gotovo ni u jednoj studiji, jer se teško još može i procijeniti, jer se tek razgovara o tome, a to je pitanje kako će se Hrvatska moći pozicionirati za onu financijsku perspektivu od 2014. godine u kojoj će, a ovdje ću spomenuti još jedan važan segment o kojem ćemo sigurno raspravljati u tijeku pregovora ovdje u Saboru, a to je poljoprivreda. Dakle, ukoliko mi ne uđemo u ovim našim planovima u Europsku uniju politika, posebno što se tiče transfera u poljoprivredi koji iznose otprilike skoro pa polovicu ukupnog proračuna Europske unije će se mijenjati na mnogim, još se ne zna točno kako, ali će se sigurno je mijenjati na način da oni koji ne budu unutra 2014. godine i ne budu u poziciji pregovarati o tome, da će krenuti od jedne prilično prazne nule, dok će ove druge zemlje koje su ranije bile unutra i koje će krenut od svojih zatečenih kvota i prava imati sasvim drugu poziciju. Kažem, to se ne može još izračunati šta bi to moglo značiti. Ali ja se bojim da bi za Hrvatsku i za našu poljoprivredu moglo itekako puno značiti. Evo i da zaključim. Mislim da su ovi financijski, ali ne samo financijski, mislim da je bilo govora i o drugim učincima koje pristupanje Europskoj uniji ima, a neki od njih su i završiti proces tranzicije brže, završiti reforme koje je potrebno brže itd. Dakle, sve ono što će pridonijet blagostanju i boljitku naših građana je dovoljno dobar razlog da mi danas donesemo jednu odluku koja će biti odgovorna i koja će gledati zaista dugoročni interes Republike Hrvatske. Hvala lijepo [[Upadica: Bravo.]]
Hvala. Jedna replika gospodin Luka Denona. Izvolite!
Uvaženi gospodine predsjedniče, dame i gospodo! Gospođo Marija Pejčinović Burić, vas je meni barem uvijek ugodno slušati i čuti. I ako vidite još uvijek nosim onu zvjezdicu pa nisam nikakav euroskeptik. No nažalost kada ste govorili o potrebi da ovog ljeta 2009. godine otvorimo pregovore i da počnemo ozbiljno razgovarati onda ste gledali amo, u ovu stranu. Međutim, u krivu stranu ste gledali. Tamo ste trebali gledati, jer tamo su oni koji to trebaju napraviti. Možda je to bio lapsus, a kako ja vas izuzetno cijenim i znam da dobro govorite, ja vam nažalost, ne vama nego vašem premijeru ne vjerujem da ćemo tada ući i da ćemo tada to ostvariti. Zašto? Jer danas je negdje 14.3., a 24.3.2007. godine u intervjuu u "Vjesniku" povodom 50. godišnjice Europske unije, premijer Sanader je rekao citiram: "Imamo sjajan pregovarački tim, dobru nadstranačku suradnju u Nacionalnom odboru, ministarstva dobro rade, svi resorni ministri i njihovi suradnici su apsolutno angažirani i do kraja privrženi toj zadaći. Siguran sam da možemo završiti pregovore do kraja 2008." Ja, sad smo negdje to stavili u ljeto 2009. Ili je premijer Sanader u ovim kad smo pregovarali ili sa Olli Rehnom kada je razgovarao, neki njihov Hido Bišćević potpisao da će to biti tada, pa mi to još ne znamo, kao što je naš Hido Bišćević potpisao da ZERP-a ustvari nemamo, a da smo živjeli u uvjerenju da ga imamo.
Hvala. Odgovor gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo, ja ću svoju repliku ograničiti na to da sam gledala na drugu stranu prvo jer tako sam pozicionirana. A drugo znam da kolege iz Vlade s kojima sam donedavno vrlo blisko surađivala na mnogim pitanjima, vrlo dobro znaju što im je za činiti, tako da uopće ne sumnjam da trebam i gledati da oni imaju svoj plan što će napraviti. A evo, ja nekako vjerujem da u Hrvatskoj su izbori prošli. Vlast je formirana. I da znamo tko nam je premijer. On je jednako moj premijer kao i vaš, tako da evo, ja ne bih sumnjala u to što naš premijer i kako radi i kako radi ova Vlada. Hvala lijepo [[Upadica: Bravo.]]
Hvala. Gospođa Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Večeras smo zapravo čuli i politiku korak naprijed, dva koraka nazad, čuli smo i kameleonsku politiku, čuli smo i politiku pokušaja i pogrešaka. Međutim, ovakva politika vraća nas zapravo u lipanja 2004. godine, jer je tada Vlada HDZ-a ovlastila državnog tajnika da potpiše zapisnik i u tom zapisniku stoji kao što znamo da je Hrvatska obavijestila ostale strane o odluci Sabora kojom se primjena ZERP-a neće odnositi na zemlje članice Europske unije do zaključenja partnerskog sporazuma o ribarstvu. Naravno, na taj način su mogli slobodno loviti u području našeg ZERP-a bez mogućnosti nadzora od strane hrvatskih inspekcija odnosno bez obveze poštivanja hrvatskih propisa o vremenskim sezonskim ograničenjima, o veličini odnosno količini ribe koja se može loviti, o snazi i veličini brodova koji mogu loviti. A uz to zapravo postoji još jedan paradoks a to je da naši ribari su potpuno diskriminirani jer za njih u ZERP-u vrijede svi propisi u ribarstvu. Kad je ovakav sporazum odnosno zapisnik koji mnogi nazivaju sporazum prošle godine spomenuo u Zagrebu gospodin Rehn tada je naš premijer rekao, izjavio da savjetnici ga loše obavještavaju te da je stoga izjavio da Hrvatska ne smije jednostavno proglasiti zaštićeni ekološko ribolovni pojas u Jadranu. Međutim, Europska komisija očekuje da Hrvatska kao vjerodostojna zemlja kandidat stoji pri svojim potpisanim obećanjima i obvezama i ne poduzima nikakve jednostavne mjere glede ZERP-a. Interesantno je također pratiti sve ono što je premijer Ivo Sanader govorio o ZERP-u, od toga da nije prepreka Hrvatskoj na putu prema Europskoj uniji, da je ZERP bilateralan problem, da o njegovoj odgodi nema govora i da Hrvatska oko tog pitanja neće popustiti Europskoj uniji. Preko toga da je gospodin Sanader objavio da je napokon pronašao spasonosno rješenje, zatim da nikada neće doći do toga odnosno do sada da Hrvatska mora birati ZERP ili Europsku uniju. Zahvaljujući takvoj dvoličnoj politici našli smo tamo gdje smo bili prvo u siječnju ove godine kad je ZERP stupio na snagu odnosno mnogo dalje tamo gdje smo bili još u lipnju 2004. godine. Pitanje je je li to kršenje obećanja ili gaženje riječi koja svuda u civiliziranom svijetu a poglavito u diplomatskim krugovima ipak nešto znači. Kakvu mi to politiku vodimo? Pa nisu oni u Europi, neka mi se ne uvrijede oni koji će se prepoznati slični biračima HDZ-a kojima se može štošta i svašta obećati a ništa od toga ispuniti i oni će preko toga prijeći kao da ništa nije bilo. E pa u Europskoj uniji ipak tako to ne može. Oni jako dobro prate što se kod nas događa i već su naučili na mnogobrojne političke neistine koje kod nas prolaze ali zato te neistine ne mogu proći u Europskoj uniji. I zato smo u ovakvoj situaciji u kojoj jesmo. Kratko bih još spomenula što su izjavili 2003. godine kad smo zapravo donijeli odluku o proglašenju ZERP-a. Gospodin Ivo Sanader je rekao da je to, da naš običan čovjek bi rekao dobili smo nekakav bućkuriš tipični proizvod starog poznatog hrvatskog nagodbenjaštva, a gospodin Vladimir Šeks je rekao da neće glasati za ovakvog čudnovatog kljunaša. Da bi u listopadu 2006. godine HDZ ponovno mijenjao stav o ZERP-u i tada tražio politički konsenzus svih stranaka za aktiviranje ZERP-a i za članice Europske unije. Dakle, premijer je izgubio vjerodostojnost u pitanjima ZERP-a, međutim to da stalno mijenja mišljenje i nije nekakva novost. Na kraju bih rekla to je lice i naličje naše politike danas obećavamo, sutra kažemo nema smisla. Pitam se na kraju tko je sada u ovoj cijeloj priči čudnovati kljunaš. Hvala lijepo.
Hvala. Jedna replika, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolegice, dobro ste upozorili da je premijer izvijestio 8.2. kako je pronašao spasonosno rješenje i doslovno je rekao tada za media servis mi prijedlog da otklonimo razloge njihovog nezadovoljstva imamo uz puno zadržavanje i implementaciju ZERP-a. A nešto ranije s mjesec dana je čak ustvrdio siguran sam da uz malo dobre volje možemo riješiti problem ZERP-a uz njegovo zadržavanje i punu primjenu. Tako se zborilo onda, samo prije mjesec dana. A evo danas u Hrvatskom saboru nam se želi reći a mi bi primijenili taj ZERP da nam te vražje prilike i okolnosti dozvoljavaju. Ali su takve, ne dozvoljavaju nam. A i danas nam se želi predočiti ovdje kakva ćemo silna sredstva mi dobiti. A koliko smo ih propustili jer smo bili nesposobni da se ona privuku i da se ta sredstva iskoriste. Pa sada dakle umjesto te bizantinske politike da imamo jedno i drugo što danas imamo. Nemamo ni Europu, nemamo ni ZERP. Pa to je zaista politički apsurd.
Hvala. Nema premijera da odgovori na repliku, pa izvolite vi tko je. Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Zdenko Franić.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Dok negdje tamo između Jabuke, Palagruže i Sveca od ZERP-a iza horizonta ne nazire se nikakav drugi režim kojim će se regulirati i ekologija i zaštita okoliša odnosno i ribarstvo na tom dijelu Jadrana. Dakle, nastaje neka vrsta vakuma Divljeg zapada gdje može svatko loviti koliko hoće jer nikakve kvote ne vrijede, nema niti zajedničke europske ribarske politike. Podsjetio bih na jednu zanimljivu statistiku, da Slovenija, to su podaci sa web stranica Europske unije koje su posvećene zajedničkoj ribarskoj politici. Dakle, Slovenija ima 200 brodova i to na svega 46 kilometara obale a Italija ima 12 tisuća brodova i to na ukupno 8 tisuća kilometara obale što statistički iznosi u Sloveniji na svakih 250 metara obale po jedan brod a u slučaju Italije na svakih 550 metara također po jedan brod.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Počet ću s tim, zapravo pa tko lovi u ZERP-u, odnosno kakvo je sada stanje. Love Talijani i love Slovenci i onda sada odgoda ZERP-a znači odgoda osim za članice Europske unije, to znači da će oni i dalje moći loviti jel' i de facto odgoda će biti dok Hrvatska ne uđe u Europsku uniju, a kada Hrvatska uđe u Europsku uniju budući da su oni članovi Europske unije, to znači da de facto od ZERP-a neće ništa ni biti. No, međutim, postavlja se pitanje kad se to znalo. O.k. jel' se to znalo 2004.? Ja vjerujem da je. No međutim krenimo naivno da Vlada to nije znala 2004. jednom je odgodila to. Naivno, nije znala ni drugi put. I drugi put je odgodila. Pa treći put, pa četvrti put. Koji je rezultat iza toga, nakon četiri godine u ribolovnom smislu. Koji je rezultat? Hrvatska ima jedan otkupni ribni centar koji ne funkcionira, on je u Rijeci ili funkcionira jako loše. Police u hrvatskim lancima, tj. u stranim lancima riba koja dolazi je riba iz Italije. Hrvatski ribari prodaju ribu talijanskim ribarima. Hrvatska uvozna bilanca ribe, tj. izvozna je negativna. Znači mi puno više ribe uvozimo nego što izvozimo. A znate koji je interesantan podatak? Da najveći uvoz u Hrvatsku ribe ima Republika koja se zove Bosna i Hercegovina, što zbog riječne ribe što zbog dijelom posredovanja. To je rezultat u protekle četiri godine. Ja sam tu i kod čitanja proračuna predložio da se subvencije ribarima za jačanje ribarske flote koji su u odnosu na prošlu godinu, prošle godine su bile 23,5 milijuna kuna, za ovu godinu su predviđene za 2 milijuna kuna, stale barem na istu razinu kao i prošle godine. To nije prošlo. Znači nema vizije u jačanju ribarske flote. U četiri godine se ona nije ojačala unatoč ZERP-u, unatoč odgodi ZERP-a, unatoč svemu to što se znalo. Sada ja vas pitam tko je kriv za to stanje i tko će biti kriv za četiri godine.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi ministre, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Danas smo imali priliku čuti obilje rasprava i zaključak može biti da svatko ima svoju istinu i na taj način i raspravlja. Ono što je važno za istaknuti da je Jadransko more poznato kao jedan od naših najvrednijih ekoloških resursa, ali isto tako i gospodarskih resursa i zbog toga Hrvatska ima posebnu odgovornost u zaštiti Jadrana obzirom da gospodarstvo ostalih zemalja u okruženju ne ovisi toliko o ekološkoj kvaliteti Jadrana kao što ovisi naše gospodarstvo. Moram istaknuti da za samo 50 godina od 1945. godine do 1999. godine riblji fond gospodarski značajnih vrsta u području koje zovemo ZERP se smanjio na polovicu dok je unutar teritorijalnog mora pao na jednu trećinu. To je posljedica neograničenog i nekontroliranog izlova ribe u dijelu koji se smatra otvorenim morem, tj. ZERP-om. Stoga smatram da potpuno provođenje ZERP-a može biti jedna od najučinkovitijih mjera za sprečavanje krajnjeg iscrpljenja bio zaliha Jadranskog mora. Tim više moram izraziti žaljenje zbog ucjenjivačkog ponašanja dužnosnika Europske unije koji u službi posebnih, kratkoročnih i kratkovidnih interesa Italije i Slovenije i ocjenjujem ga kao nemoralnu ponudu. Ono je protivno proklamiranim načelima politike Europske unije među kojima je i maksimalna zaštita okoliša, ali posebno zaštita morskih eko sustava. Jadransko more je ovih dana sukobljeno sa ekološkom krizom kojoj doprinosi izlov ribe, kojoj doprinosi promet, ali i klimatske promjene. Od 438 poznatih vrsta riba u Jadranu čak 123 se nalaze u crvenoj knjizi ugroženih vrsta koja je u izradi. Republika Hrvatska se ne može i ne smije odreći prirodnih bogatstava, mora, jadranske obale, tim više što na našoj polovici Jadranskog mora stranci svojim moćnim kočaricama love naš riblji fond zarađujući milijune eura ili nekontroliranom plovidbom tankera predstavljaju opasnost za ljepote i potencijale hrvatskog turizma. ZERP nam osigurava nadzor i korištenje 25 tisuća četvornih kilometara jadranskih voda na koje imamo pravo i to pravo su iskoristile i druge zemlje temeljem međunarodne konvencije Ujedinjenih naroda iz 1982. godine. Zbog toga se stalno i pitamo zašto bi Hrvatska bila jedina u svijetu koja bi ustuknula pred nepravednim zahtjevima Europske unije kada njene članice primjerice mala Malta slobodno raspolažu sličnim ribolovnim pojasom a da to apsolutno nikog ne smeta. HSS je i do sada pokazao da se svesrdno zalaže za ulazak Hrvatske u Europsku uniju ali ne želi da Hrvatska izgubi svoja suverena prava na Jadranu. HSS ne želi da Hrvatska poklanja ribu našim bogatim susjedima, a na štetu hrvatskih ribara i seljaka. HSS se zalaže za hrvatski stol bogat proizvodima našeg mora za vlastitu zdravu hranu svim našim građanima. HSS je inicirao a Hrvatski sabor to i podržao 2003. godine, da se proglasi ZERP s time da je tada također utvrđeno da se primjena pomiče za godinu dana kasnije. Odgoda primjene dogodila se još dva puta i ZERP je konačno stupio 1.1.2008. godine na snagu. Skoro sve obalne i otočne države svijeta, uključujući i sve članice Europske unije osim Grčke proglasile su svoje gospodarske i ekološko ribolovne pojaseve i to je suvereno pravo svake države pri čemu ne mora tražiti suglasnost druge države. 113 država proglasilo je gospodarske pojaseve, 14 država ribolovne, a još njih 9 su potegnule svoja teritorijalna mora do velikih udaljenosti od obala. Italija participira sa svojim ulovom s preko 90% od ukupne vrijednosti ulovljene ribe godišnje u Jadranskom moru od čega dvije trećine ostvaruje u našem ZERP-u. Nas su upozoravali da naš ZERP proglašavamo jednostrano i da to nije u europskom duhu. Pitamo se koga je Italija konzultirala kada je nedavno proglasila svoj ekološki pojas, a isto je učinila i Slovenija. Italija i Slovenija proglasile su svoj ekološki pojas što pojačava pritisak na hrvatski dio Jadrana. Riblji fond je ugrožen i nekoliko godina odgode primjene ZERP-a moglo bi dovesti do kolapsa nakon kojeg se desetljećima neće oporaviti. Intenzivna eksploatacija Jadrana dovela je do značajnog pada biomase i to prvenstveno vrsta koje su izuzetno osjetljive na eksploataciju i njihove populacije su prepolovljene. S druge pak strane komercijalno nevažne vrste dobro se nose sa eksploatacijom i njihova je populacija stabilna. Najveći pad biomase i najnegativnije promjene zabilježene su upravo u ZERP-u, a razlog tome je pretjerani izlov talijanske flote, ali i nepostojanje mjera regulacije ribolova i zaštite jer do same primjene ZERP-a koji je stupio 1.1. na snagu nije bilo moguće regulirati ribolov u tom pojasu. Talijanski ulov u Jadranu veći je od 150 tisuća tona, a hrvatski svega 35 tisuća tona na godinu. Italija svoju ekološku zonu primjenjuje na hrvatske brodove, dok istovremeno Republika Hrvatska to ne čini istom dinamikom kada je riječ o talijanskim brodovima. Situacija sa Slovenijom je još delikatnija, obzirom da je Slovenija proširila svoje ovlasti i na zapadnu obalu Istre, tj. na prostoru koji je Republika Hrvatska definirala kao vlastiti ZERP. Teoretski se može dogoditi da Slovenija primijeni svoju vlast nad hrvatskim brodovima u hrvatskom ZERP-u što mislim da bi bilo izuzetno loše. To bi se također moglo odraziti na eventualno utvrđivanje morske granice između Republike Hrvatske i Slovenije pred pravosudnim međunarodnim tijelom. Ekološki dio gospodarskog pojasa, odnosno ZERP-a ipak nije stvar europske stečevine i nije dio pregovora s Europskom unijom, pa se može proglasiti i aktivirati jednostrano kao što su to učinile već spomenute Italija, Slovenija, ali i Finska. Provedba ZERP-a ujedno znači provedbu europskih propisa u ribarstvu jer se protivimo divljem ribarstvu i neeuropskom ponašanju stranih ribara u ZERP-u. Talijanski interes je besplatan ulov ribe, a slovenski posezanje za teritorijem, kočarenjem, odnosno oranjem morskog dna uništavaju se staništa svih organizama, a nakon intenzivna kočarenja potrebno je 20 godina da se ta staništa obnove. Operativna onečišćenja u Jadranu događaju se svaki drugi dan u prosjeku, a moguće ih je smanjiti uspostavom sustava za otkrivanje, onečišćenje i nadzor brodskog prometa. Znanstveni institut Europske Komisije izradio je statistički pregled mogućih onečišćenja dobivenih analizom satelitskih snimaka od '99. do 2004. godine kako bi kvantificirao uljno onečišćenje u sredozemlju i pokazalo se da otkad se proglasio ZERP u Hrvatskoj i otkad se primjenjuje ta onečišćenja su smanjena za 70%, a u prilog tome govore i iskustva francuskog ekološkog pojasa. Tvrdnja da je ZERP kočnica u pregovorima za članstvo u Europskoj uniji tek je zamjena teza jer pregovore ne otežava primjena međunarodnog prava, nego nasuprot tome nelegitimni interesi koji tu primjenu žele onemogućiti. Dvojba, Europska unija ili ZERP lažno je, jer je posrijedi otimanje novca Hrvatskoj, tj. najmanje 300 milijuna eura na godinu, a uz to se čini nepopravljiva šteta našem ekološkom sustavu. Sigurno je da budućnost Hrvatske jest u Europskoj uniji, ali ona to neće osigurati odustajanjem od primjene svojih prava na moru. Hrvatski narod je opredijeljen za Europu, ali i za primjenu hrvatskih prava na Jadranu. Nema velike dvojbe o tome da bi plebiscitarnom izjašnjavanju velika većina hrvatskih građana dala svoju potporu nastavku pregovora sa Europskom unijom, ali i punom provođenju ZERP-a u skladu sa danas važećom odlukom Hrvatskog sabora. Takvo opredjeljenje hrvatskog naroda sadrži mandat za odgovorno i promišljeno, štoviše strateško vođenje i proeuropske i jadranske politike, uvijek na temelju međunarodnog prava i načela jednakopravnosti, onako kako to proklamira i sama Europska unija čijom bi punopravnom članicom Hrvatska jednog dana trebala postati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo, uvaženi zastupnik Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam navod gospođice koja je rekla da svaki ovdje danas ima svoju istinu o ovoj temi. Naime, ja smatram da postoji samo jedna relevantna istina za ovu raspravu i ovu temu, a ona glasi da vladajuća koalicija nema jedinstveni stav da bi mogli odlučivati u Parlamentu. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Antičević.
Netočno ste kolegice Petir ustvrdili da nas Europska unija ucjenjuje. To je apsolutno netočno, jer trebate znati da je hrvatska Vlada kojoj ste vi pristupili, učinila obvezu prema toj istoj Europi koju sad optužujete da nas eto ona ucjenjuje, da se neće primjenjivati ZERP za zemlje članice EU. Prema tome, to svoje žaljenje koje ste ovdje pogrešno usmjerili možete onda sačuvati za evo ovu koaliciju koja eto će sada ukinuti ZERP za kojim vi sada žalite.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Franić.
Štovana kolegica Petir je zorno prikazala, opisala učinke prekomjernog ribarenja na riblji fond, a toga je svjesna i Europska unija i to ne samo za Jadran, nego i za sva mora pod jurisdikcijom Europske unije. Međutim, kažu da bi bilo dobro smanjiti ribarske kapacitete glede obnove ribarskog fonda, međutim u svojim vlastitim dokumentima kažu da je to vrlo teško provedivo jer bi to dovelo do teških posljedica za ribarsku industriju razvijenih zemalja, a takva razvijena zemlja jest Italija i zanimljivo je da Italija u posljednjih 7, 8 godina svoje kapacitete ribarske apsolutno nije smanjila jer se ove preporuke Europske Komisije eto ne odnose uopće na otvoreno more Jadranskog mora koje mi nazivamo ZERP-om.
Sljedeći za raspravu uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege! Ja mogu vrlo racionalno o ovoj temi razgovarati zato jer smo mi u Podravini naše more isušili dovoljno rano. Imamo plodnu ravnicu, pa sada možemo dakle vrlo racionalno o ovoj temi razgovarati. Ova današnja rasprava bi se mogla svesti na jednu tezu, a ona bi mogla glasiti otprilike od lažne dileme do nove iluzije. Lažna dilema je potpuno dakle ova koja nam se nameće a to je Europska unija ili ZERP. Tu je već puno govora o tome zašto je to lažna dilema? Naprosto pitanje je jedno ključno. Da li je ZERP taj čarobni štapić kojim ćemo riješiti sve one poteškoće i probleme koji se nalaze na putu pregovora za Europsku uniju, kao što je to objasnio ovdje danas premijer u ulozi predstavnika kluba HDZ-a, jer nije govorio u ime Vlade, kada i ako ukinem o ZERP sve će biti riješeno. Mi ne samo da ćemo završiti pregovore do 2009. nego ta brzina koja će nastati sutra u Bruxellesu kada se cijela bruxellska administracija ustrči. Ja sam uvjeren da smo mi možda do kraja godine gotovi sa pregovorima i da ćemo riješiti te sve svoje brige koje imamo sa Bruxellesom. Moguće da su čak ovi u Bruxellesu iz administracije otišli malo ranije danas spavati da sutra čim premijer sleti sa pismom da je ZERP ukinut, da se sve odmah započinje. Klub SDP-a je tražio nešto sasvim drugo. Klub SDP-a je tražio da se danas, da danas Vlada podnese izvješće o stanju pregovora sa, stanju pretpristupnih pregovora i ZERP-u. A mi smo onda dobili ponovno sve izokrenuto, pa smo dobili izmjenu odluke o ZERP-u. I cijelo vrijeme se ustvari raspravlja samo o ZERP-u. I sve će biti riješeno sa ZERP-om. Sve ćemo lijepo prebrisati. Međutim vidite, da je bilo sluha, da je premijer imao potrebu obratiti se zastupnicima i hrvatskoj javnosti u duhu onoga što je klub SDP-a tražio, a to je da napokon nam se iskreno kaže kako stojimo sa tim pregovorima, što sve trebamo učiniti i kakvi su izgledi da doista to u nekom realnom roku završimo, onda bismo raspravu imali vjerojatno potpuno drugačiju danas. Jer osim što je Olli Rehn bio u Zagrebu ovdje prije par dana i osim što je razgovarao sa premijerom i osim što premijer nama kaže što je on s njim razgovarao, nemamo čak niti zaštićenih svjedoka sa tih razgovora. Dakle, mi ne znamo što je tamo razgovarano. Ostaje nam da vjerujemo premijeru koji prije mjesec dana kaže da nema te dileme nego imamo ZERP i EU, a sada imamo ili/ili. Dakle, osim tog razgovora prije nego što je Olli Rehn došao u Zagreb poslao je jedno pismo ministru vanjskih poslova. I bilo je fer da danas ovdje u Saboru zastupnici dobiju to pismo koje je dobio ministar vanjskih poslova, jer mi smo upravo to tražili. Mi smo tražili da nas Vlada izvijesti kakvo je stanje pregovora. A u tom pismu na nekoliko stranica piše koji su vrlo ozbiljni problemi u ovoj fazi pregovora sa Europskom unijom. Na nekoliko stranica se vrlo ozbiljno upozorava što smo sve trebali napraviti a nismo napravili. I gle čuda! Nigdje, ni na koji način se ne spominje ZERP. Ali se kaže, ako do lipnja nećete napraviti ono što ste trebali napraviti u …/Govornik isključen, pa naknadno uključen./… dakle, u javnoj nabavi, u brodogradnji, u pravosuđu i nekim drugim segmentima nećete zatvoriti ta poglavlja u onom roku u kojem mislite da ćete zatvoriti. Olli Rehn izražava zabrinutost sa našim apsorpcijskim kapacitetom za pretpristupne fondove. Izražava izrazitu zabrinutost da li ćemo uspjeti dobiti akreditaciju za agenciju da možemo povlačiti sredstva iz IPA-e. O tome danas ovdje niti riječi. Nego nas se, stvara se prvo ta lažna dilema, a sada ponovno iluzija. ZERP će sve riješiti. Samo ćemo mahnuti ZERP-u, a Europska unija će raširiti ruke i reći će, dođite, sve je riješeno i sve vam je oprošteno. Olli Rehn nas upozorava i na sljedeće. Da nije dovoljno ovo što nam je premijer podastro, popis poglavlja …/Govornik isključen, pa naknadno uključen./… pa netko se stvarno igra. Uvijek kad vi predsjedate …
Molim vas da završimo tu raspravu. Izvolite!
Ne znam, ali uvijek kad vi predsjedate potpredsjedniče problem je s mikrofonom mojim.
Meni badava namigivaš. Idemo dalje.
Dakle, ozbiljno nas upozorava na te činjenice. I to se sve dogodilo prije nego što je Olli Rehn došao u Zagreb. I onda gle čuda. Kad je došao u Zagreb, uopće nije razgovarao s nikim iz Vlade Republike Hrvatske, s premijerom, ni s nikim o tim problemima o kojima se vrlo zorno piše u tom pismu, nego mu je odjedanput rekao, pao na pamet ZERP i rekao ajmo sad riješiti taj ZERP. I kad to riješite sve ćemo vam drugo oprostiti. Vjerojatno ni ne trebate rješavati brodogradnju niti pravosuđe niti javnu upravu niti korupciju niti bilo što drugo. I mi smo se upecali na tu priču znate o jednom razgovoru za koji nitko ne zna što je stvarno na tome bilo. Meni se to čini kao da smo srljali kao guske u maglu i zapleli se u mrežu ZERP-a. Samo ne znam da li smo srljali u ZERP ili sada srljamo iz ZERP-a. Ne znam koji je smjer guski u tom srljanju prema ili van. I mi moramo doista, ovdje danas će vjerojatno biti donesena odluka kako će biti. Ali time ni na koji način neće biti riješeni problemi. I mislim da ostaje obaveza premijera i Vlade da Hrvatski sabor i građani Republike Hrvatske izvijeste o stanju pregovora. Oni moraju znati što ih još sve čeka u Europskoj uniji. Oni ne mogu ponovno biti suočeni sa dilemom sir i vrhnje. Mi smo počeli o Europskoj uniji u Hrvatskoj razgovarati s nivoa sir i vrhnje, pa je sada došao ZERP …/Govornik isključen, pa naknadno uključen./… A stvarno se netko igra. Dva produžetka tražim po sedam minuta. I ta iskrenost u odnošenju prema ili ophođenju sa zastupnicima, sa građanima je izuzetno bitna kako će građani željeti sudjelovati u procesu pridruživanja Europskoj uniji jer od njihovog sudjelovanja ovisi koliko ćemo i moći i biti sposobnosti provesti te reforme. Ovakva neiskrenost i ovakvo ignoriranje Sabora od strane premijera kao što danas ima ovdje priliku vidjeti neće rezultirati željenom dinamikom pristupanja bez obzira što ćete vi sutra ili što će premijer evo sutra odnijeti spasonosno pismo u Bruxelles da ZERP-a više za Europsku uniju nema. Ali možda bi bilo dobro reći da EU nije babaroga. Znate mi nažalost našim građanima stalno govorimo da EU nam nameće kriterije, mjerila, pravila, reforme, obaveze, odricanja, uskraćivanja, drugačiji način ponašanja. Treba reći da EU je naprosto jedan skup vrijednosti, da postoje europske vrijednosti koje mi želimo ili ne želimo živjeti i kojima želimo ili ne želimo doprinijeti. Evo, ja sam primjerice bio prije jedno mjesec dana u Bruxellesu i grad Koprivnica je dobio europsku nagradu i proglašen je primjerom najbolje prakse u održivom transportu u Europskoj uniji u konkurenciji 2 tisuće i 16 gradova što znači da i mi iz Hrvatske imamo što ponuditi Europskoj uniji i da možemo tamo dobiti zaslužena priznanja. Mi iz Koprivnice već jesmo u Bruxellesu u Europskoj uniji, pričekat ćemo i da vi ostali dođete za koju godinu.
Zahvaljujem. Uvaženi predsjednik doma Luka Bebić.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Uvjeren sam da svi sudionici današnje rasprave žele sve najbolje Hrvatskoj. To je moje uvjerenje, svatko sa svog stajališta žele dobro Hrvatskoj i hrvatskim državnim interesima. Mi smo političari jer smo izabrani u Hrvatski sabor od hrvatskog naroda i građana Hrvatske i mi smo ljudi koji smo zbog toga što smo izabrani u Hrvatski sabor preuzeli stanovite odgovornosti pred hrvatskim narodom. Međutim, rekao bih da bit političar pa i visoko rangirani političar ne znači uvijek biti državnik. Za razliku od političara i visokih političara državnici preuzimaju odgovornost pred svojim narodom i svojom državom i kad to nije sasvim popularno i kad to nema dovoljne rezonance i potpore u javnosti. Tada državnici preuzimaju odgovornost. Ako kažemo da nije, da nema ZERP-a onda ne znam zbog čega mi danas čitav dan govorimo kako odgoditi primjenu ZERP-a. Što ćemo odgađati ako ga nema? Nikada neće biti poništena ili pravno ignorirana činjenica da je ZERP koji je proglasila Republika Hrvatska bio na snazi dva i pol mjeseca ili će biti na snazi dva i pol mjeseca. To je činjenica i pravna i politička, činjenica o kojoj svi oni koji su mislili da će ovakvim ili onakvim rješenjem naglašavajući i prenaglašavajući važnost ZERP-a postići neke svoje male sitne ciljeve a takvih u Europskoj uniji ima. Zbog čega se ne prisjetimo da je decenijama hrvatsko more stihijski i bez nadzora bilo eksploatirano na stihijski i neorganizirani način, gotovo što bi se reklo pustopašice. Decenijama je to bilo izloženo Jadransko more. Pri tom ne dijelim ni na ZERP ni na teritorijalno more, govorim o Jadranskom moru kao cjelini. I ako ne budemo govorili o Jadranskom moru kao cjelini onda ćemo se naći u situaciji da će svak nešto svoje čuvati a ništa neće biti sačuvano. Spominjala se jabučna kotlina oko otoka Jabuka kao mrjestilište, kao jedan biološki obnoviteljski potencijal za faunu i floru mora, za biološku ravnotežu u Jadranskom moru. Međutim, treba naglasiti da je dvanaest nautičkih milja kod Jabuke hrvatski državni teritorij, to nije ZERP. ZERP je ono što je iza dvanaest nautičkih milja od otoka Jabuke. A što mi želimo postići? Želimo postići to da se biološka ravnoteža i biološki potencijal Jadranskog mora maksimalno sačuva. Mi smo bili dužni razgovarati s našim parnterima oko toga kako ograničiti to besprimjerno izlovljavanje kao da od nekoga nešto krademo. Jadransko more nije samo more hrvatsko, talijansko, slovensko, bosansko i hercegovačko, crnogorsko, albansko ili sjeverne Grčke nego Jadransko more je daleko više od toga. Jadransko more je more Europe, Europa koja dolazi na tisuće i desetine tisuća i stotine tisuća i Austrijanaca, i Čeha, i Slovaka, i Šveđana, i Danaca, i Nijemaca itd. na Jadransko more. Kada sam razgovarao sa gospodinom Svobodom koji je izvjestitelj u Europskom parlamentu za Hrvatsku onda sam mu rekao upravo tada je bilo gašenje požara onoga koji je bio na području ZERP-a proglašenog, a što ne daj Bože da neki tanker od 200 000 tona koji ide za Trst, Kopar ili Rijeku ili ne znam koju našu luku dođe do toga da se on iz ovog ili onog razloga do ekološke katastrofe. Onda bi mi govorili o nekoliko tona hoće li netko izloviti ribe ili upropaštavanja ili dovođenja u pitanje uopće ravnoteže biološke u Jadranskom moru i možda na duži rok jedno uništavanje ako ne cijelog, a onda sigurno velikog dijela ribljeg fonda i ostalih bioloških organizama koji žive u Jadranskom moru. Dakle, mogli smo proglasiti ZERP '83., '84., '85., '88., '90. Za vrijeme Jugoslavije osam godina smo imali da proglasimo ZERP ili gospodarski pojas. Nismo! Zašto nismo? Mogli smo i '91. i '93. i '97. i '99. A mogli smo i 2000. i 2001. Nismo, nego 2003. 50 dana pred izbore. Sad slušamo prodike kako se to, to proglašenje koristi u političke svrhe. Da je treći desetoga, izbori su bili 23.11. proglašen ZERP bez ograničenja mi danas ne bi imali o čemu pričati. Zašto nisu preuzeli odgovornost? Zašto '99. nismo preuzeli odgovornost? Ili '95. zašto nismo preuzeli odgovornost? To su pitanja koja danas možda ne možemo dati puni odgovor, ali se vraća na onu moju konstataciju da svaki političar pa i visokog ranga ne mora biti državnik. Državnici trebaju donositi odluke koje će biti dugog trajanja i koji će osiguravati nacionalne interese ne sa stajališta dnevne politike i sa stajalište tri godine ili pet godina, nego bi trebalo biti daleko trajati duže. I koja bi bila svrha ove formulacije koja je donešena 3. lipnja 2004. godine. Dakle, za vrijeme ove Vlade prošle gdje se kaže: “Za zemlje članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa Republike Hrvatske započet će nakon sklapanja Ugovora o partnerstvu u ribolovu između Europske zajednice i Republike Hrvatske.“ Ugovor o partnerstvu u ribarstvu s EU zajedno nije potpisan. Zašto? Ne radi se o nedostatku naše volje i spremnosti već na drugoj strani nije bilo volje za ugovor o partnerstvu za ribolov. To je činjenica. Pokušani su pregovori, nisu urodili plodom. A prije toga 3. listopada 2003. godine kažemo kolegica je to citirala: “Razdoblje do početka primjene režima poslužit će za pripremu provedbenih mehanizama, to je jedno ali teza moguće sklapanje sporazuma i aranžmana za interesiranim državama i Europskom zajednicom koja se je tako zvala“. Dakle, ideja je bila i tada i kasnije da se pokuša naći rješenje u pregovorima sa Europskom unijom, odnosno ranije Europskom zajednicom i da se nađe neko rješenje da bi onda došla 2006. određivanja 1.1.2008. kad je stupio na snagu i mi sada pokušavamo odgoditi primjenu za zemlje Europske unije. Ali sve ostale sadržaje ZERP-a ostaju na snazi bez obzira koliko se kolege neke trudile da kažu kako je to suspenzija ZERP-a. To nije suspenzija ZERP-a nego pokušaj da s Italijom, Slovenijom, ali i sa drugim jadranskim zemljama nađemo trajna rješenja za održavanje biološkog potencijala Jadranskog mora i da Jadran bude naš sviju i da bude na duži rok ili dugi rok zaštićen. To je cilj i u tom cilju će Vlada i svi oni koji pregovaraju ići za takvim rješenjem koji će onda značiti i čuvanje onog što jest bitno, a biološki potencijal i biološka ravnoteža u Jadranskom moru je najbitnija činjenica, daleko bitnija od bilo koje druge, pa i u pogledu tko će uloviti više ili manje ribe u jednoj ili dvije godine. A to što je 60 godina se lovilo to nikome ništa i da nitko nije to kontrolirao. Moramo biti odgovorni i moramo donijeti odgovornu odluku. Tko želi biti odgovoran on će tako i postupiti. Tko neće njegova stvar. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Bez dobacivanja iz klupe uvaženi zastupnici! Replika. Imamo tri replike. Prvi je uvaženi zastupnik Zoran Vinković.
Predsjedniče i gospodine predsjedniče ne radi se ovdje o 60 godina iskorištavanja Jadrana. Radi se to više stoljeća iskorištavanja Jadrana. Međutim, ne želeći se vraćati tako daleko u prošlost do Mlečana itd. do stare, nove Jugoslavije. Mi se ipak ovdje nalazimo u 21. stoljeću. Nalazimo se na pragu ulaska u Europsku uniju koja je prioritet, prioritet ali ZERP nije uvjet. I činjenica je da je ZERP proglašen 3. listopada 2003. godine. Međutim, ja ću podsjetiti da je 15. prosinca …/Govornik se isključio i ponovno uključio./… pa isključili su me. Dakle, od 1.1.2008. godine. No, ja predlažem da se onda ne samo o ZERP-u na ovakav način Hrvatski sabor raspravlja o svim temama. Dakle, bez mišljenja hrvatske Vlade. Mi se nalazimo danas pred činjenicom da hrvatska Vlada koja vodi ovu državu, koja ja se nadam vodi Hrvatsku i prema Europskoj uniji nema svoje mišljenje. Na stranu i fonogrami, na stranu i sve ali nema pisanog dokumenta i stajališta hrvatske Vlade. Pa ja postavljam pitanje da li će taj sutra taj uvjet biti i Hrvatska, odnosno slavonska zemlja. Da li će to biti nešto drugo koje će se staviti kao uvjet hrvatskog pristupanja Europskoj uniji. Hvala.
Uvaženi zastupniče, ovo što ste sad ustvrdili je iz ovog stola jasno rečeno i pročitano da je mišljenje Vlade ovdje dato, a Poslovnik ne propisuje da li to mora pismeno ili usmeno. Hvala lijepa. Idemo dalje. Sljedeća replika Ante Đapić.
Hvala lijepa gospodine dopredsjedniče. Predsjednik Hrvatskoga sabora je rekao kako političar ne znači uvijek biti državnik s čime se ja slažem. Međutim, državnički nije ni ponašanje u kojem već desetljećima hrvatski državnici ne koriste ona prava koja su im na raspolaganju u zaštiti hrvatskih nacionalnih interesa. To što nitko prije nije proglašavao gospodarski pojas ili njegovu inačicu ZERP, to govori o činjenici da ponekad je hrvatska politika robovala nekim klišejima, odnosno da je vanjska politika godinama određivala unutarnju politiku. Smatram da je trebalo biti u nekim situacijama obrnuto. Da unutarnje potrebe, unutarnji naši interesi određuju ponekad i neke vanjskopolitičke ciljeve. U ovom slučaju činjenica da je nezakonit pritisak na Hrvatsku i od Italije i od Slovenije, od Europske unije, jer je primjena Konvencije o pravu mora obligacijsko pravo a ne dispositivno pravo. Dakle mi smo obavezni kao potpisnica Konvencije o pravu mora štititi Jadransko more jer je on svjetska prirodna baština ne Hrvatska samo nego svjetska prirodna baština i činjenica da je Italija devastirala Jadransko more, već je odavno morala nagnat hrvatsku vanjsku politiku da i podnese tužbe prema Italiji i prema Sloveniji koju su a propos svega proglašavali svoje ekološke zone za koje nisu imali konzekvence, a Hrvatska nađe u poziciji u kojoj se nalazi. To je odgovornost i naše politike koja nije tome znala stati na kraj ili se nekako drugačije suprotstaviti.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi predsjednik Doma Luka Bebić.
Ja nisam toliko ni vidovit, ni prorok da bi mogao predvidjeti kod koga će stanove povijesne distanca ocijeniti ovako ili onako. Dakle treba proći stanovito vrijeme da se vidi tko je tko i tko je što zastupao i da li se to potvrdilo u praksi to što je tvrdio i što je radio. Ono što se ja s vama slažem to jeste, upravo je to bio temelj moje rasprave, da Jadransko more svjetsko more, da Jadransko more sa takvim osobinama da je rijetko takvih mora uopće ima i po čistoći i po ekološkim pokazateljima svim da tako kažem koji se mogu i komparirati i da je to naša briga sviju i neće samo Hrvatska brinuti i da uvede i da u potpunosti uvede pojas, dakle ZERP o kojem govore, ako svi drugi to ne budu radili isto i ako ne proširimo tu recimo kotlinu oko otoka Jabuke i šire u područje ZERP-a. Jer Hrvatska može izlovljavat oko Jabuke i u svojih 12 milja koliko hoće, to je njeno teritorijalno more. Ali se postavlja pitanje kakav to kasnije ili uopće ima odraza na druge biološke situacije u drugim dijelovima Jadranskoga mora. Dakle bez suradnje sa Italijom, sa Slovenijom, sa Bosnom i Hercegovinom, sa Crnom Gorom, sa Albanijom, sa Grčkom, nema spasa za Jadran. Ako svi ne budemo brinuli i o tankerima i o mogućim havarijama koje se mogu dogoditi i tome slično. Znači govoriti o ZERP-u kao nečemu što je izolirano, što nema nikakve veze s drugim je iluzorno jer je to jedan organizam koji diše i koji utječe i na druga područja Jadranskog mora jer tu nema, tu su struje, tu su valovi, znamo kakvo je more. Prema tome o tomu sam govorio.
Zahvaljujem. I još jedna replika, uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine predsjedniče citirali ste točno onaj dio odluke iz 2003. godine koji objašnjava zbog čega, jer kad je donošena odluka se tada odlučilo da bude godinu dana odgode u njenoj primjeni. Međutim meni još uvijek ustvari niti nakon cijele večerašnje rasprave nije jasno zbog čega je ustvari tada HDZ-ova Vlada praktički nakon nekoliko mjeseci od kada ste preuzeli vlast, negdje mi se čini u prvom mjesecu, dakle početkom 2004. ste preuzeli vlast, a već u 6. mjesecu dolazi do promjene u odluci. Praktički ste nakon nekoliko mjeseci odustali da tako kažem, od toga da se ova odluka odnosi i na članice Unije. I drugo što sam htjela reći. Bilo je zgodno ustvari slušati od vas raspravu o odgovornosti političara i o tome kada je političar ujedno i državnik. Ali ja moram kazati da za mene nije bilo ni malo državnički niti od premijera, niti od članova Vlade, a niti od članova HDZ-a to što praktički nekoliko godina se nije uspjelo u pregovorima i kada je u pitanju ZERP a u isto vrijeme se sve nas uvjeravalo da ne da je sve u redu, da sve ide kako treba i da ćemo normalno moći primjenjivati ZERP. A najmanje državnički je to da praktički nas se držalo nas i građane do zadnjeg časa u uvjerenju da je sve u redu, a još nam se i danas pokušava reći da je ustvari to na neki način ucjena i da mi ovdje moramo birati između ZERP-a i Europske unije, a ustvari radi se o vašim preuzetim obvezama.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi predsjednik Doma Luka Bebić.
Pitali ste zašto … [[Ne razumije se.]] zašto nije bio 2003.? Zašto nije 1999.? Zašto nije 1986.? Zbog čega nije? Neka mi netko odgovori ovdje kvalificirano i odlučno i argumentirano zbog čega to nije bilo proglašeno kada je po međunarodnoj konvenciji iz 1982. godine to bilo moguće. Zašto? Zato što ovdje piše da je moguće sklopiti sporazum i aranžman sa zainteresiranim državama i Europskom zajednicom 3. listopada potpisao Zlatko Tomčić. Zato … … [[Upadica se ne čuje.]] Nije. Zato je bila potrebna 2004., zato smo u pregovorima, nitko nije kazao da pregovori ako su pregovori uvijek moraju ići glatko i da idemo stalno jednom pravolinijskom trasom. Cijela politika i cijeli život je sačinjen od kombinacija, okuka i zaokuka. Prema tome ovo što vi meni postavljate, ja vama postavljam. Zašto ste 50 dana pred izbore proglasili ZERP, a odgodili godinu dana primjenu? Zašto niste preuzeli odgovornost postavljam pitanje zašto predsjednik Tuđman nije preuzeo odgovornost, a postavljam pitanje i zašto vodstvo Hrvatske i Jugoslavije 83. nije preuzelo odgovornost. Ako ćemo tako govoriti onda možemo ići do besvijesti. Zašto 50 godina izlovljavanja na Jadranu bez ikakve kontrole? Zašto? Zbog koga? Tko je za to kriv? Molim vas budimo odgovorni i govorimo kompleksno, a ne samo po svojoj liniji i po svojemu. Vi govorite o 2004., a ja o 2003.
Zahvaljujem. I na kraju, u ime kluba uvaženi zastupnik Branimir Glavaš, 5 minuta.
Poštovani gospodine predsjedniče. Mislio sam govoriti o ovome o čemu ste govorili, pa ću ukratko iznijeti nekoliko samo svojih razmišljanja u ime kluba. Želio bih reći da ova rasprava o ZERP-u koja se odvija u proteklih 5 godina nije ništa drugo nego zabava za javnost. Od listopada 2003. godine kada je prvi puta Sabor donio odluku o tome činjenica je da je ta odluka donešena 50 dana prije izbora, a sjetit ćemo se svi skupa koji su bili u pretprošlom sazivu Sabora da je gospodin Tonči Tadić mjesecima, pa i više od godinu dana dao prijedlog svoju zakonsku inicijativu u ovaj Visoki dom i da tada vladajuća koalicija jednostavno nije željela staviti raspravu o tom zakonskom prijedlogu, o tom aktu koji je Sabor usvojio sve do uoči izbora, ali uz suglasnost i u dogovor sa tadašnjom oporbom današnjom vladajućom strankom. Dakle, i lijeva strana i desna strana se odlučila i dogovorila 50 dana prije izbora 2003. godine da otvori to pitanje od interesa za veliki broj hrvatskih ribara, od interesa za područje Dalmacije, odnosno hrvatskog primorja i tada da bi prikupili jeftine političke poene, jedni i drugi donijeli su odluku i usvojili akt odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru 3. listopada 2003. godine i odmah se u tom aktu ogradili da se primjena pravnog režima odgađa, prolongira za 12 mjeseci. Nakon toga, nakon odrađenih izbora, odlaska vladajuće koalicije sa vlasti i dolaska nove vladajuće garniture Hrvatske demokratske zajednice u studenom 2003. godine, nova vladajuća garnitura našla se u problemima, kako primijeniti nešto što im nije bilo ni na kraj pameti da će primijeniti i da se može primijeniti, jer nisu se okolnosti promijenile ni 2003. godine, ni 2008. godine, a iste takve okolnosti vladale su i za vrijeme predsjednika Tuđmana ili za druga Tita u bivšoj Jugoslaviji. 2004. godine taj vrući krompir nova vladajuća garnitura Hrvatska demokratska zajednica je preuzela u ruke i pronašla formulu i model kako da prolongira, odnosno da nikada ne realizira ono što je Hrvatski sabor usvojio. To je potvrdio i 2006. godine. 2006. godine odigran je treći čin ove predstave i sada smo u situaciji da danas zaključimo četvrti čin ove predstave i jednostavno da se to skine sa dnevnog reda za sva vremena. S ovog mjesta poručujem hrvatskim građanima da od ZERP-a nema ništa i da se ZERP nikada neće primjenjivati i današnja rasprava je konačna i zaključna rasprava o ZERP-u, a sve ostalo je bilo plasirano i simulirano u ovome Domu radi prikupljanja jeftinih političkih poena, i lijevih i desnih. I zbog toga klub Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje dići će ruku za ovaj Prijedlog odluke, o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru iz jednostavnog razloga da se to skine sa dnevnoga reda, da se nastave pregovori bez opterećenja i bez pritisaka kojim je Hrvatska izložena i da se po mogućnosti skrati taj put ulaska u Europsku uniju iako sam siguran da se predpristupni pregovori neće završiti 2009. godine kako se ovdje večeras često spominjalo da je to razlog i da će se ti pregovori završiti i okončati. Oni se neće okončati, oni će trajati puno duže nego što sadašnja vladajuća politička garnitura najavljuje, ali bez obzira na to mislim da strpljivo treba pregovarati. Uvjeren sam da će doći i dan i godina, da će se uspješno okončati i realizirati ti pregovori i da će Hrvatska u Europsku uniju ući, ali ZERP se nikada neće primjenjivati. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak, gospodin Anto Đapić. Izvolite.
Hvala lijepa. Zastupnik Glavaš je rekao da su i jedni i drugi, ne precizirajući na koga je mislio, … [[Govornik se ne razumije.]] član u HDZ-u, dakle 50 dana prije izbora donijeli prijedlog odluke, usvojili odluku o proglašenju ZERP-a. Hrvatska stranka prava nije tada podržala tu odluku, jer … [[Govornik se ne razumije.]] imali svoj prijedlog odluke o proglašenju isključivo gospodarskog pojasa, a inicijativu smo kao stranka pokrenuli u Hrvatskom saboru 2001. godine, dakle daleko, daleko je bilo još do izbora. Samo preciznosti radi. Hvala.
Hvala lijepa. Iscrpili smo sve prijavljene za raspravu. Zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje sljedeći zaključak. … [[Upadica se ne čuje.]] U vezi čega? Zaključena je rasprava.
U ime kluba Hrvatske narodne stranke.
Za šta?
A prije pristupanja glasovanju o ovoj točci. S obzirom da nisu ispunjeni poslovnički uvjeti, jer nema mišljenja Vlade ni o prijedlogu odluke, ni očitovanje o podnijetim amandmanima tražim stanku od pola sata za … [[Govornik se ne razumije.]] Vi se smirite. Budite strpljivi i sjednite. Hvala lijepa.
Gospodine zastupniče! Još uvijek ja vodim ovaj Sabor. Kad vi ovdje budete sjedili, onda ćete vi predlagati i odgovarati. A ja ću vam pročitati što je izjavio predsjednik Vlade ove države jutros pred svim zastupnicima po drugi put. … [[Upadica se ne čuje.]] Nikakve pismene, dosad smo se mi … … [[Upadica se ne čuje.]] Izjašnjavanje prema stavku 1. ovog članka je u pravilu usmeno. O amandmanima se izjašnjava predlagatelj i Vlada neovisno je li predlagatelj zakona ili ne. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas! Nakon što pročitam mišljenje Vlade … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa gospodine Lesar, što vi želite? Dame i gospodo zastupnici! Ne znam što se želi ovim postići, ali evo još gospođa Milanka Opačić traži riječ. Izvolite!
Pa ja vas jednako tako molim u ime kluba SDP-a stanku možda nešto kraću, manju od pola sata, ali u svakom slučaju tražim stanku u skladu sa Poslovnikom za klub.
Određujem stanku od 10 minuta. Nastavljamo u 23 sata odnosno u 00 i 30 minuta. Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, predlagatelj je Klub zastupnika HDZ-a. Raspravu o prijedlogu odluke je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDSS-a, Klub zastupnika HNS-a. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasne o podnesenim amandmanima, s time da članak 168. Poslovnika kaže: "O amandmanima izjašnjava se predlagatelj i Vlada neovisno je li predlagatelj zakona ili ne. Izjašnjavanje prema stavku 1. ovog članka je u pravilu usmeno.". Izvolite, predlagač predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a gospodin Andrija Hebrang. Izvolite. Amandman na Klub zastupnika SDSS-a.
Amandman SDSS-a u sadržajnom dijelu se prihvaća, s time da predlažemo predlagatelju amandmana da se riječ: "minimum" pretvori u "maksimum" i da umjesto u obliku amandmana podnese kao drugi zaključak današnje rasprave. U tom obliku bi mogli prihvatiti ako se slaže predlagatelj.
Suglasan.
U redu. I imamo amandman Kluba zastupnika HNS-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Molim predstavnika Vlade da se očituje o amandmanima odnosno o prihvaćanju kluba SDSS-a.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Dakle, isto kao što je i gospodin predsjednik kluba HDZ-a kazao Vlada također prihvaća ovaj prijedlog ali u formi zaključka a ne amandmana.
… [[Govornik je isključen, ne čuje se.]]
Suglasni.
Što se tiče amandmana koji je podnio Klub zastupnika HNS-a Vlada prihvaća taj amandman.
Dajem na glasovanje prijedlog odluka skupa sa prihvaćenim amandmanom HNS-a. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Odluka je prihvaćena sa 77 glasova za, 5 protiv i 56 suzdržanih. Dakle, prihvaćena je Odluka o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru u tekstu kako je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Sada dajem Prijedlog zaključka koji je podnio Klub zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke u tekstu kako ste ga primili uz onu korekciju umjesto "minimum" "maksimum", dakle u tom tekstu gdje će ova riječ: "minimum" biti zamijenjena riječju: "maksimum". Tko je za ovaj zaključak? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Zaključak je prihvaćen sa 84 glasa za i 53 glasa suzdržana. Dame i gospodo zastupnici, s ovim smo završili danas ovaj dio našeg dnevnog reda. Sutra nastavljamo sjednicu Sabora u 10,30 sati. Danas u 10,30 sati po dnevnom redu kako je, po onom starom redoslijedu kojeg nismo još dopunili ali idemo po onom starom redoslijedu, a sutra ćete dobiti na klupe dopunjeni dnevni red i sve ostalo. Hvala vam lijepa i laku noć. SJEDNICA JE PREKINUTA U 00,45 SATI. Dame i gospodo i gospođe zastupnici, svima želim dobro jutro. Nadam se da se da ste se opustili i odmorili bili noćas, što neki već pričaju da nisu ni uspjeli, ali evo nadamo se da ćemo danas imati malo mirniji dan i ležernije rasprave pa predlažem da prijeđemo na dnevni red, s time što 1. točka dnevnog reda negdje Agencije za elektroničke medije zapeo u prometu pa predlažem da prijeđemo privremeno, odnosno da prijeđemo na 2. pa ćemo se vratiti na 1. točku dnevnog reda kada se pojavi predstavnik Agencije. Prelazimo na - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima za obvezna osiguranja, predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje P.Z. br. 8 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika SDP-a. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednice. Vlada je dostavila mišljenje. U međuvremenu sam obaviješten da je Odbor za zakonodavstvo također raspravio o ovom prijedlogu zakona. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. U ime kluba SDP-a … … [[Upadica se ne čuje.]] Niste naveli da ćete vi govoriti u ime kluba.