Kolegice i kolege dobro jutro. Nastavljamo s radom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog Zakona o državnim potporama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 364; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Potpredsjednik Reiner traži riječ pa mu dajem riječ.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Klub HDZ-a traži stanku od 15 minuta vezanu uz skandal na državnoj maturi koji se dogodio kad je odgođen test ispita iz hrvatskog jezika koji se trebao održati danas jer su tri škole jučer umjesto eseja podijeljeni test ispiti. Smatramo da je to nedopustivo što se dogodilo i želimo o tome progovoriti u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Da li još netko traži riječ? Stanka 10 minuta. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,48 SATI]] Kolegice i kolege isteklo je vrijeme predviđeno za stanku. Prije nego što dam riječ potpredsjedniku Reineru samo jedna obavijest. U ovoj stanci su se klubovi dogovorili da provedemo objedinjenu raspravu i o idućoj točci dnevnog reda. A to će biti - Konačni prijedlog Zakona o transparentnosti tokova javnih sredstava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 371; I tu je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. I tu ste prijedlog akta primili u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. E da, i klubovi su se dogovorili da rasprava po klubovima traje 20 minuta. Pojedinačna rasprava će trajati 10 minuta. A sada dajem riječ potpredsjedniku Reineru. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege kao što sam najavio držimo da je potrebno progovoriti ovdje u Saboru o skandalu vezanom uz državnu maturu koji se jučer dogodio. Naime, držimo da je to što se jučer dogodilo uistinu nedopustivo. Maturanti su, a i njihove obitelji, izrazito ogorčeni. Odgodio im se i poremećen je plan učenja i to u jednom razdoblju velikog iščekivanja, napetosti, trenucima koji su vrlo važni tim mladim ljudima, poremećen im je plan učenja i to je veliki problem ne samo za maturante negoli i za njihove obitelji koje zajedno s njima prolaze to jedno stresno razdoblje mature. Držimo da je to sramota što se dogodilo za cijeli školski sustav. Maturanti se naime mjesecima moraju pripremati za ove ispite o kojima im ovisi budućnost. Oni strepe, iščekuju, brinu se, a onda iz jednog suhoparnog priopćenja dan ranije doznaju da će njihov ispit za koji su se pripremali biti jednog drugog dana. Nemojmo se zavaravati to će sasvim izvjesno utjecati na uspjeh mnogih od njih na maturi. Mi u ovom trenutku ne želimo nikoga prozivati na odgovornost, mi ne želimo tražiti krivca, mi ne želimo politizirati ali držimo da se nedvojbeno radi o grešci sustava jer je naprosto nevjerojatno da se na tri različita mjesta u Hrvatskoj u Splitu, Đakovu i Senju, dakle potpuno geografski daleko jedno od drugoga, dogodi baš ista greška. Mi nećemo prozivati zato ministra kojemu se doduše svakih nekoliko dana dogodi u sustavu obrazovanja, znanosti i športa kojim upravlja neki skandal. Držimo međutim da bi se ministar umjesto da se bavi primjerice Mamićem kojem je poručio da si pljune u lice ili pak vrijeđanjem sudaca Ustavnog suda i komentiranjem presuda Ustavnog suda trebao baviti onim što bi mu trebala biti osnovna zadaća, a to je školstvo i obrazovanje. A očito je da se time ne bavi. Mi, ali i cijela hrvatska javnost, želimo znati što će učiniti da se ta, ponavljam sistemska greška ne slučajni događaj, ispravi i da se nikad više ne dogodi? Žalosno je također da nismo čuli ispriku ni od koga, niti od ministra, niti od bilo koga drugoga osim šturog birokratskog priopćenja Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja. Ozbiljno smo zabrinuti za funkcioniranje školstva u kojem se takvi sustavni propusti događaju. I apsolutno razumijemo strepnju i osjećaj nesigurnosti i bespomoćnosti ne samo maturanata nego ponavljam njihovih roditelja i cijelih obitelji koji tu psihičku traumu proživljavaju zajedno s njima. Skrećem vam pozornost da se tu ne radi samo o 30-ak tisuća učenika, od toga 12 574 učenika gimnazija i 17 234 učenika strukovnih škola, 5 500 kandidata izvan redovnog sustava obrazovanja, dakle preko 35 tisuća mladih ljudi, nego se radi o puno širem krugu ljudi. Jer većina njih ima i oca i majku, mnogi imaju djedove i bake. Dakle, mi govorimo o preko četvrt milijuna hrvatskih građana koje je ovaj događaj itekako pogodio. Koliko strepnje, koliko iščekivanja, koliko razočaranja za preko četvrt milijuna hrvatskih građana. Mislimo da je najmanje što možemo učiniti da ovdje u Saboru progovorimo o tom neodgovornom poigravanju ljudskim sudbinama i još jednom izražavam u ime HDZ-a svoju zabrinutost i nezadovoljstvo sa stanjem u sustavu školstva i obrazovanja. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Pa ja mislim da su svi u Saboru zainteresirani, sve stranke i svi klubovi, da matura prođe u potpunom redu. Ja mislim da je tu još moguće nešto napraviti i u rasporedu polaganja predmeta, da maturanti ne bi bili oštećeni. Troje koordinatora koliko znam koji su krivi za ovo su smijenjeni sa svojih dužnosti, prema tome konzekvence su povučene. Naravno da nikom ne može biti drago što se to dogodilo, ali isto tako to ste vi i sami rekli nemoguće je povezivati sada odgovornost Vlade ili ministra za grešku troje koordinatora. Prelazimo na raspravu. Kolega Šuker, izvolite.
U ime kluba gospodine predsjedavajući, ovo što ste vi napravili je presedan. Vi naprosto nemate pravo sa pozicije na kojoj jeste komentirati ovo što je zastupnik akademik Reiner govorio u ime kluba HDZ-a. mogao se javiti vaš klub i mogao je komentirati. Vi kao predsjedavajuće se morate odviknuti da komentirate nastupe zastupnika. Ja vas lijepo molim.
Ja sam se samo složio što je profesor Reiner potpredsjednik Sabora rekao. Prelazimo na raspravu o objedinjene dvije točke dnevnog reda. Pitam želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Boris Lalovac zamjenik ministra financija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalaze dva zakona Prijedlog zakona o državnim potporama te Prijedlog zakona o transparentnosti tokova javnih sredstva. Obadva zakona su EU zakona znači usklađivanje sa direktivama EU. Ukratko ću o Zakonu o državnim potporama, znači ovaj zakon je izrađen radi prilagodbe novim okolnostima jel kao što znamo od 1.7. smo članica EU. Ono što je bitno u ovome zakonu je da se najvažniji poslovi koje je do sada obavljala Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja ili skraćeno AZTN koja je uglavnom odobravala ove potpore ona to više od 1.7. neće moći činiti nego odobravanjem potpora se prebaciva na nacionalnu razinu odnosno EU komisija je sada direktno nadležna za poslove odobravanja i nadzora državnih potpora. Međutim također funkcija AZTN će ostati u onom njezinom dijelu budući da su najviše imali iskustva i najbolje kadrove u tom dijelu u savjetodavnome dijelu, tako da se ovim zakonom uređuju nove nadležnosti tijela RH znači u sustavu državnih potpora znači AZTN. A također je novost puno jače uključivanje Ministarstva financija. Znači kao što sam rekao AZTN dobiva savjetodavnu funkciju prema davateljima državnih potpora, daje mišljenje, usklađenosti prijedloga državnih potpora s pravnom stečevinom te prijavljuje prijedloge državnih potpora EU komisiji radi odobrenja. Znači AZTN će i dalje komunicirati sa EU komisijom. Davatelji državnih potpora u svakom trenutku mogu tražiti prijavu svojih prijedloga EU komisiji radi ishođenja odobrenja. Ono gdje se uključuje Ministarstvo financija je zbog fiskalnog ograničenja odnosno praćenje fiskalnog učinka državnih potpora kao što do sada nije bilo je Ministarstvo financija će nadležnost vođenja politike državnih potpora koje oblikuje Vlada RH za trogodišnje razdoblje u obliku smjernica gdje će Ministarstvo financija te potpore pratiti u obliku fiskalnih ograničenja. Također davatelji državnih potpora oni će biti dužni prilikom planiranja državnih potpora dobiti mišljenje Ministarstva financija o usklađenosti tih državnih potpora. Kratko bih rekao kako je postojeći sustav državnih potpora u RH koji je od 2006.do 2011.godine ukupno je u tome razdoblju odobreno 57,2 milijarde kuna državnih potpora od čega je 21,2 milijarde kuna odnosilo se na potpore poljoprivredi i ribarstvu. U navedenom razdoblju iako se veliki udio novaca je iz državnog proračuna išlo za državne potpore udio se smanjio, bio je 2,38% u 2006.u BDP-u, a negdje u 2011.je omjer 1,46%. Ono što je bitno reći da je ta struktura dodijeljenih državnih potpora je bila nepovoljna jer uglavnom se donosila na sektorske potpore koje su 2006.bile negdje oko 85%, a smanjene su na 73,9% nekih 74% i uglavnom se te državne potpore su bile dodjeljivane su ili u sektoru metalurgije, željeznice, brodogradnje i prometa. Znači išli su na taj dio sektorski dok se ove horizontalne potpore koje se smatraju da one manje narušavaju tržišno natjecanje iznosile su 2011.godine svega 14,68% i te horizontalne potpore dodjeljivane su u najvećoj mjeri u području malog i srednjeg poduzetništva, istraživanja, razvoja i inovacija, te jednim dijelom usmjerene su i na ciljeve zapošljavanja. Preostali dio potpora negdje oko 11% odnosio se negdje na regionalne potpore i potpore jedinca lokalne i područne samouprave gdje je 8% bilo negdje regionalne a 3% su jedinice lokalne samouprave i to se nadamo da će se u budućnosti promijeniti jel ove regionalne potpore sa nekih 8% bi trebalo ići negdje prema 20% prema nekome standardu EU gdje će se svakako više koristiti ova sredstva EU za strukturne fondove tako da bi tu trebali iskoristiti da su regionalne potpore i za razvoj pojedinih regija trebale bi imati puno veći značaj nego ovako kako su danas sektorske potpore. Kao što ste vidjeli veliki iznos potpora je dan međutim kada pogledate sada strukturu industrije pogotovo u ovim sektorima vidite da i dalje su veliki problemi u tim sektorima i u sektoru prometa i u sektoru brodogradnje i u sektoru metalurgije. Znači značajna sredstva su uložena kroz državne potpore, a efekti takvih potpora pogotovo kada je došla kriza se pokazale da nisu bili dovoljni nego su još uvijek ti sektori pokazuju značajne nedostatke i probleme u njihovom poslovanju. Međutim ono što je svakako bitno naglasiti za državne potpore je da i nadalje se kroz državne potpore bit će moguće dodjeljivati primjerice u okviru usluga od općeg ekonomskog interesa kao što su Hrvatske željeznice, Croatia airlines, Jadrolinija kroz održavanje obalnog i linijskog prijevoza te povezivanje s otocima. I dalje će postojati mogućnost dodjela tih potpora ali te potpore se ne rješavaju ovim zakonom jel ovo je opći krovni zakon o državnim potporama nego se rješava Zakonom o linijskom i obalnom prijevozu ukoliko se radi da bi se zaštitili nacionalni interesi koje se vezano ili za povezivanje otoka i također pokrivanje onih nerentabilnih linija između otoka. Također isto se odnosi i na zračni ili željeznički promet gdje imaju određene nerentabilne linije i dalje će se moći davati u tome dijelu potpore međutim na puno jasniji i transparentni način gdje će se ali to se treba riješiti onim njihovim sektorskim zakonom, a ne ovim krovnim zakonom, Zakonom o državnim potporama. Ono što je vrlo bitno ukazati je da se zapravo ovaj dio Zakona o državnim potporama nadamo se ulaskom u Europsku uniju da će se ta struktura promijeniti i da će se više ići na ove horizontalne potpore kao što je to primjer i u Europskoj uniji i na ove regionalne potpore, a sektorske potpore zapravo će dobivati manji udio. Ali sektorske potpore mi danas rješavamo putem restrukturiranja i sve kompanije koje nalazimo danas u tim područjima i prometa i željeznica, a znači rješavamo Zakonom o predstečajnoj nagodbi gdje je zapravo dobar jedan modalitet rješavanja strukturnih problema sektorski … problema jer do sada se pokazalo da koliko god se novac upumpavao u taj dio sektora i pokazalo se da nije efekt bio u konačnici iako je kažem postojala volja da se zapravo pomogne tim sektorima. Također, ono što je bitno i … učinkovitost tih potpora … do danas ajmo reći nismo još bili uspostavili jedan takav sustav jer je potrebno pratiti koliko novca smo dali određenom sektoru, a kakvi su zapravo benefiti i što se tiče zapošljavanja i što se tiče zapravo cjelokupnog efekta tih potpora tako da sada u sljedećem razdoblju ako se daju određeni novci trebaju se zapravo dati i benefiti i odnosno učinkovitost svih tih potpora. To se nadamo da ćemo riješiti kroz ovu vladinu politiku državnih potpora koji će biti za trogodišnje razdoblje. Vezano za Zakon o transparentnosti tokova javnih sredstava također jedan zakon koji se naslanja na ovaj Zakon o državnim potporama. Također je veza usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije gdje se prenosi Direktiva Komisije 2006/111 EZ od 16. studenog 2006. godine o transparentnosti financijskih odnosa između država članica i javnih poduzeća kao i financijskoj transparentnosti … određenih poduzetnika. Bitno je reći da je ova direktiva i do sada bila implementira, bila je prevedena na hrvatski jezik i objavljena u obliku odluke Vlade Republike Hrvatske o pravilima o potporama u obliku financijskih transfera između javnih poduzeća. Međutim, to je bilo u onome trenutku dok smo još bili u pretpristupnim članica gdje nismo zapravo bili punopravna članica Europske unije. Ulaskom zapravo u Europsku uniju na jedinstveno tržište zapravo u ovome dijelu trebamo nadograditi taj zakon i zbog toga tu odluku, sada je zapravo i predlažemo zakon kako bi zapravo uspostavili te mehanizme, jednostavnije mehanizme transfera novaca iz države prema javnim poduzećima. Također, znači tijela javne vlasti u odnosu na javne poduzetnike, znači poduzetnike u većinskom vlasništvu države te i prema poduzetnicima sa posebnim ovlastima koja su dana takva posebna i isključiva prava obavljanja djelatnosti. Ono što je ovdje bitno za ova poduzeća koja će zapravo gdje bi se trebao kontrolirati taj transfer novaca je da moraju voditi, znači ne da govorimo sada ponovo o nekakvom novom računovodstvu nego govorimo o zasebnim računima koji da bi se na jasan i transparentan način u njihovim poslovnim knjigama moglo vidjeti znači koji novac su dobili, a da kažem na kojim, to se zapravo vrlo jednostavno i šifriranjem … i šifriranjem izvora zapravo utvrđuje gdje se na tim zasebnim računima u obliku poslovnih knjiga da bude vidljiv iznos dotoka javnih sredstava i ta sredstva zapravo na šta su trošena. Ovdje je bitno da se kroz takvu evidenciju znači uvede puno bolja transparentnost korištenja tog dijela novca. Ono što je bitno koji subjekti su isključeni iz obveze primjene zakona i HNB te javne kreditne institucije kada se radi o pologu javnih sredstava tijela javne vlasti po uobičajenim tržišni uvjetima, te oni javni poduzetnici, poduzetnici sa posebnim ovlastima čiji je godišnji poslovni prihod manji od 40 milijuna eura. Znači oni koji imaju manje od 40 milijuna eura neće morati voditi na ovakav način ajmo reći zasebne evidencije gdje bi se zapravo ti transferi novca trebali kontrolirati. Poduzetnici znači koji su primili ta sredstva dužni su Ministarstvu financija dostavljati podatke o tim sredstvima do 31. svibnja tekuće godine za prethodnu poslovnu godinu gdje će se zapravo Ministarstvo financija će takve podatke na zahtjev Europske komisije dostavljati Europskoj komisiji kao što i direktiva predviđa. Ovdje je također bitno reći u konačnici da se provedbom zakona jača i zapravo provedba načela dobrog financijskog upravljanja, a posebno u skladu s načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti sredstava. Znači dva zakona koja su opća i krovna zakona koja u područje odnosa između države i poduzeća gdje se zapravo definiraju novčani tokovi, gdje se uvodi jedan jasniji i transparentniji način i trošenja i dobivanja, da zapravo vrlo brzo možemo i sutra u ovom Visokom domu prezentirati znači koja sredstva su išla prema kojim poduzećima, kako su bila utrošena i mislim da u ovom dijelu transparentnosti trošenja javnih sredstava je korak unaprijed zapravo da možemo raspraviti prave efekte jer to su ipak novci iz proračuna naših poreznih obveznika da se zna zapravo kome se dalo, pod kojim uvjetima, kako je utrošeno, kakva je povratna učinkovitost. Tako da se zapravo mogu u konačnici i ti efekti jasnije mjeriti i možda u budućnosti redefinirati određena poslovanja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniku ministru. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, vi ste rekli da prema Zakonu o transparentnosti tokova javnih sredstava tvrtke će morat vodit poseban račun. Dakle vi prema i hrvatskom zakonu o računovodstvu i prema međunarodnim računovodstvenim standardima analitički svoje računovodstvo možete do najsitnijeg detalja raširiti i na takav način vodit kompletnu evidenciju o kojoj vi govorite. Međutim, ovo kao što ste vi u zakonu naznačili to je ono što mene buni i to bi htio da mi odgovorite u ime rasprave u ime kluba je poseban račun. Prema Zakonu o platnom prometu pravna osoba ne može imat više računa, može imati jedan račun preko kojega posluje, a ovo su sve podračuni. Dakle tu naprosto treba stvari jasno definirati, ako se stvari jasno ne definiraju onda idemo opet u kaos.
Zamjenik ministra odgovara na repliku.
Zahvaljujem. Znači ovdje kada se govori, znači nema nekog ponovo dvojnog ili trojnog ili ne znam kakvog računovodstva. Znači postoje ovo kao što ste vi rekli prema međunarodnim računovodstvenim standardima postoje načini knjiženja tokova novca. Međutim, bitno je samo transparentno znači povezati ga, znači kada ga dobijete sa tržišta ili sa državne ili kad dobijete državne da zapravo imate evidenciju zapravo kada dobijete da možete vrlo jasno razdvojiti na transparentnost. Ovdje cijelo vrijeme se govori na transparentnosti, a zapravo pravilnikom ćemo zapravo definirati i komunicirati sa javnim poduzećima na koji način će se zapravo detaljnije urediti razmjena informacija.
Drugu repliku iznosi poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra vi ste ovdje lijepo krenuli, rekli da nam je cilj da bude sve transparentnije posebno trošenje državnog novca što je vrlo važno i vrlo bitno jer znamo da u Hrvatskoj je vrlo teško pratiti kako se troše javna sredstva. Uvijek moraš imati istražitelja koji bi mogao pronaći kako i na koji način to kola. I mene je to razveselilo da tako nešto čujem, a onda me malo zabrinjava kad kažete odmah nakon toga da ćemo na temelju ovih zakona donositi još neke zakone koji će onda definirati kako će se dijeliti državne potpore javnim poduzećima, pa mi se čini da nekako odmah smo kontradiktorni sami sebi jer donosimo opet zakone koji iniciraju donošenje novih zakona i opet neke vjerojatno onda igre, igrice gdje neće biti nikako moguće običnom građaninu vidjeti kako i na koji način kolaju, troše se državna sredstva. Evo moja je želja i cilj da bude onako kako ste vi rekli, da bude sve javno i transparentno. Ali mislim da bi bilo vrijeme da jedanput donesemo neki zakon koji neće iziskivati donošenje novih zakona.
I na ovu repliku odgovara zamjenik Lalovac.
Zahvaljujem. Možda sam se krivo izrazio. Znači, ti zakoni su već postoje, znači ti zakoni koji definiraju taj dio potpora. Ono što sam zapravo htio reći da kada dajete određeni novac i kada dajete sektoru, pojedinom sektoru i kada gledate njihovu učinkovitost i zato smo rekli ovdje je bitna transparentnost da znate zapravo i sutra Vlada da zna zapravo u kojem smjeru zapravo da li će određeni dio novaca, znači preusmjeravati ovisno na učinkovitost trošenja tih sredstava. Znači, na taj dio sam mislio. Znači, ne nekakvim novim zakonima. Znači, da može lakše upravljati jer ovo može biti jedan menadžerski alat ako ste uložili ne znam 20 milijardi u određeni sektor da znate zapravo sutra ako bi, znači u nekom petogodišnjem razdoblju da znate preraspodjelu raditi sredstava na taj dio sam mislio radi transparentnosti, lakšeg upravljanja javnim novcem a ne nekakvim dodatnim zakonima nego samo da se taj dio novaca lakše i transparentnije preraspoređuje u određene dijelove. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. U tom slučaju otvaramo raspravu. Prvi je na redu poštovani Ivan Šuker koji će govoriti u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Pa pred nama se nalaze dva zakona koja bi trebali napraviti kako veli zamjenik ministra reda ko da je do sad bio nered i ko da se do sad nije znalo o čemu se radi. Međutim, ono što je ključno i što nije rečeno iz jednostavnog razloga da prvi korak u primjeni ovih zakona bude dobar, a to je da mi u proteklim godinama teško možemo govoriti o potporama, možemo više govorit o subvencijama. I naprosto kad vidite ovaj iznos potpora i kad vam netko kaže da je u proteklih godina dana od 30 i toliko milijardi kuna potpora, a ovdje nije poljoprivreda i ribarstvo onda to izgleda strašno puno. Međutim, kad uzmete samo dva segmenta pogledajte koliko vam je od 2004. na ovamo na poziciji Ministarstva mora, prometa i razvitka išlo prema Hrvatskim željeznicama u prosjeku negdje oko 2, 3 milijarde, 2 milijarde 300, 400 pa to pomnožite sa 7 ili 8. Evo vas začas na 18 milijardi kuna i onaj ostatak do 34 milijarde kuna najvećim dijelom vam je išao na brodogradnju. Prema tome, mislim da je vrijeme prije nego što donesemo ove zakone da skinemo famu oko nečega. Međutim, o ovom samom zakonu čovjek bi mogao reći da je on tehnički i korektno napravljeno i nemate tu šta prigovoriti. Direktive EU su vam takve i mi smo svoj zakon prilagodili ovdje i to u tri segmenta. Jasno smo definirali što u buduće treba raditi AZTN. Jasno je definirano što ubuduće treba raditi Ministarstvo financija i jasno je definirano što u budućnosti treba raditi davatelj potpora. Međutim, mi ovdje imamo, a to govorim i iz nekakvog iskustva niz neodgovorenih i neriješenih pitanja a to je prije svega mi smo ovdje jučer imali Izvješće Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Koji tretman u budućnosti će imati ovi projekti i programi koje Vlada financira, zapravo programe Vlade koji se financiraju preko HBOR-a i tu možemo govoriti i o sektorskim i o regionalnim i o horizontalnim, svega i svačega tu ima. Dakle, to je jedno od pitanja na koje nitko nije odgovorio, a zašto? Zato što mi svake godine iz proračuna u temeljni kapital HBOR-a izdvajamo 600 milijuna kuna i još plus toga u svim proteklim godinama Vlada niti jedanputa nije povukla dobit, a s obzirom da je to po zakonu prihod državnog proračuna i to na određen način će vam netko sutra u Bruxellesu reći da je to potpora, da se razumijemo. Dakle, to je ono što ovim zakonom nije rečeno. Druga stvar ono što također treba reći sva sredstva praktički do stupanja ovog zakona na snagu koja su davana iz državnog proračuna su bila praktički sredstva za program restruktuiranja, bar su se za to trebala koristiti. Međutim, od 1.7. sve ovo što zovemo potporama do sada a od 1.7. bi to trebalo stvarno biti a ne zvati se više neće biti potpore za restrukturiranje nego će biti potpora za konkurentnost. I sad se postavlja ključno pitanje da li su u Hrvatskoj primatelji potpora spremni na ovu transformaciju, da li su izvrši restrukturiranje, da sutra ove novce koje će dobiti i iz državnog proračuna i novca koje će dobiti iz europskih fondova koriste kao sredstva za veću konkurentnost hrvatskog gospodarstva. To je jedno veliko pitanje nad kojim se svi moramo zamisliti, jer da smo spremni da ta sredstva koristimo za konkurentnost onda vjerojatno danas ne bi imali ovoliki broj nezaposlenih, ne bi nam se smanjila zaposlenost i ne bi imali pad gospodarskih aktivnosti. To su naprosto činjenice. Jer vi kad pogledate i ovogodišnji proračun nemala sredstva su upućena prema gospodarskom sektoru. Što se tiče samog zakona, dakle on jasno definira tu poziciju AZTN-a i ne bih se složio baš sa predstavnicima Vlade da je AZTN izgubio praktički sve ovo. AZTN ako pogledate malo bolje zakon je ključni faktor u cijeloj priči jer ako AZTN vama ne da zeleno svjetlo vi praktički ne možete i doći do Bruxellesa, ako dođete do Bruxellesa nemate zeleno svjetlo crveno svjetlo ćete dobiti u Bruxellesu. Ministarstvo financija radio ono u principu što bi po Zakonu o proračunu trebali raditi davatelji potpora i temeljem toga izvješćivati Ministarstvo financija. Imate zakon da prilikom donošenja svakog zakona, prilikom davanja bilo kakvih novaca iz državnog proračuna to je nešto što je na snazi već 7 godina imate procjenu fiskalnog učinka. Dakle, svak onaj tko traži na bilo koji način novce temeljem novog zakona ili bilo čega iz državnog proračuna radi onaj famozni obrazac procjene fiskalnog učinka i temeljem te procjene fiskalnog učinka oni su to morali raditi već 7 godina. Dakle, mi ovdje reguliramo što rade dvije institucije koje su u proteklim godinama korektno odrađivale svoj posao. Ali ne definiramo ono što je ključno, oni koji su davali potpore zašto se dosada nije vršilo to jer zakonodavno je postojala podloga. Jer ako vi imate taj famozni PFU obrazac (Procjena fiskalnog učinka) onda je nelogično da netko tko daje tu potporu nije izvijestio koji je efekat te potpore i da se netko i za nekakvu potporu javlja nekoliko godina za redom. Dakle, mi imamo zakonom definirane neke stvari koje nažalost, i to je ono što možda fali ovom zakonu, mi smo davatelje potpora samo pobrojali što oni trebaju napraviti, međutim ovdje je ključna njihova uloga. Ja sam siguran da će Ministarstvo financija i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja u potpunosti odraditi svoj posao. A da je problem upravo u ovome imate kad pogledate redoslijed onda u samom zakonu imate problematično nešto. Vama člankom 9. i 10. se govori o ulozi AZTN-a, a člankom 12. se govori o mišljenju Ministarstva financija. AZTN ne može ništa praktički napraviti dok ne dobije mišljenje Ministarstva financija. Onda bi ako gledate to logično bilo da članak 12. bude članak 9., a da članak 9. i 10. postanu praktički članci 11. i 12. I logična je stvar ako imate davatelja potpore, ako Ministarstvo financija daje svoje mišljenje i onda temeljem svih tih papira te kompletne papirologije da tako kažem AZTN daje konačno svoje mišljenje, onda bi logično bilo da kronološki tako to posložimo i u zakonu. A ne da govorimo o tome što radi AZTN i onda kažemo da AZTN radi temeljem mišljenja Ministarstva financija i onda u članku iza govorimo što Ministarstvo financija treba napraviti. Pa jedan prijedlog predlagatelju zakona da samo to zamijeni i onda onaj tko čita zakon će dobiti u principu redoslijed kojim koracima treba nešto napraviti da bi došao do potpore. Jer ovakav način ako skačete sa članka na članak pa se vraćate natrag stvara određene zabune. Također, evidencija državnih potpora i dostava podataka u Ministarstvo financija u članku 14. Ako ste vidjeli u zakonu se govori da država treba napraviti da tako kažem jednu generalnu strategiju potpora i temeljem toga u principu kad se planira proračun svaki proračunski korisnik traži i ovaj Visoki dom kad usvoji proračun onda u principu i definira kolike i koje potpore imamo. Na kraju krajeva proračun i je najčvršća poluga i najjači alat za vođenje ekonomske politike. Ali se postavlja pitanje, i to je ono što meni nikako nije jasno, kad pogledate članak 16. rokovi izvještavanja nisu usklađeni sa rokovima koji su vezani uz Zakon o proračunu. Jer ako vi u Zakonu o proračunu do tog i tog zakona morate podnijeti izvješće Ministarstvu financija na Vladu, Vlada mora to usvojiti izvješće uz to izvješće mora ići nalaz Državne revizije onda mi je nelogično zašto dva ili tri mjeseca davatelji državnih potpora trebaju slati Izvješća o korištenju državnih potpora ako oni u principu ništa ne mogu promijeniti. Jer ono Izvješće državnog proračuna je konstatiranje činjenica što se događalo u trošenju državnog novca u prošloj godini. I logična stvar bi bila da kao što smo dosada uz Izvješće o izvršenju državnog proračuna i polugodišnje Izvješće o korištenju državnog proračuna imali Izvješće o danim državni jamstvima onda bi logično bilo da uz Izvješće o izvršenju državnog proračuna i u Izvješće o polugodišnjem izvršenju državnog proračuna imamo Izvješće o trošenju državnih potpora. Iz jednostavnog razloga što onda kad raspravljate o izvješću možete temeljem tog Izvješća o potporama možete usporediti da li se te brojke slažu sa pozicijama pojedinih ministarstava, agencija ili ureda, a istovremeno onda temeljem toga možete primijeniti i onu osnovnu odredbu Zakona o proračunu, a to je mjesto, vrijeme i programsko korištenje proračunskih novaca. Onda imate sve na jednom mjestu, ne trebate loviti papire, ne trebate se politički prepucavati nego naprosto imate sve podatke. I to je ona analitička raščlamba o čemu sam govorio kad sam govorio o transparentnosti korištenja javnih sredstava. Ovako mi je nelogično da su termini za Izvješće o potporama u jednoj totalnoj disharmoniji sa terminima o Izvješću korištenja sredstava državnog proračuna. Jer ono što sam već rekao, ponavlja se pitanje što davatelj potpore nakon što se napravi Izvješće o izvršenju državnog proračuna može promijeniti? Ne može promijeniti ništa. On samo pojedini segment koji je definiran zakonom i koji je vrlo bitan praktički pojednostavljuje, stavlja ga na jedan poseban papir da netko vidi koliko je to korištenje i onda na kraju krajeva vjerojatno uz to ide i izvješće o tome koji je efekat tih potpora bio dakle da li je ta potpora potrošena i da li je njena namjena bila takva kakva je. Ono što fali u ovom zakonu kažem koji je korektno tehnički napravljen i tu nema nikakvih prigovora su jedinice lokalne samouprave. koji tretman je potpora koje jedinice lokalne samouprave daju? I možda najveći problem Hrvatske što mi imamo raznorazne potpore na razini općina, gradova i županija i tako je ista priča sa socijalnom politikom. Dakle da se treba objediniti, ako je potpora za nešto onda je isto tak potpora ako netko da nekom svom komunalnom poduzeću nekakva sredstva po kojima on za nekakav posao s tim stječe preduvjet da bude povoljnije na nekom natječaju od nekakve privatne tvrtke. Bez te potpore vjerojatno taj posao ne bi dobio. To znači automatski nije pravedna tržišna utakmica. Dakle toliko što se tiče Zakona o potporama. Nekada nije dobro robovati samo direktivama EU, Hrvatska ima svoje specifičnosti, Hrvatska ima svoje probleme i budite sigurni da mnoge državne tvrtke, a o tome ću govoriti nešto u drugom dijelu će vrlo teško u budućnosti funkcionirati bez ovih subvencija, neću govoriti o potporama. A da priča Hrvatskih željeznica nije od jučer postoji jedan projekt sa Svjetskom bankom iz 2005.godine kada se krenulo u program restrukturiranja Hrvatskih željeznica kada je taj tzv. radni omjer bio 2,85, a to vam je da na svaku zarađenu kunu koju Hrvatske željeznice zarade morale su dobiti iz državnog proračuna 2kune 85 da mogu imati da tako kažem čistu, prostu reprodukciju dakle da mogu plaćati svoje materijalne troškove, plaće i da mogu ulagati nešto u razvoj željezničke infrastrukture. I na kraju krajeva izgradnja infrastrukture je obveza države, a ne samog poduzeća. Prema tome nažalost s tim programom se stalo i ja uopće ne znam koliki je taj radni omjer, ali znam danas da sredstva iz državnog proračuna prema HŽ-u su manja za negdje oko milijardu i pol kuna nego što su bila 2008.ili 2009.godine. Dakle što sa jedinicama lokalne samouprave? nemojmo si dozvoliti da nas netko danas sutra prozove da zakonom nismo definirali ili ako ćemo analogno ovaj zakon primijeniti na njih mislim da na određeni način trebamo vidjeti što s tim napraviti jer ne možete reći da komunalna poduzeća koja rade kod jedinica lokalne samouprave u ovom trenutku praktički su tržišno privilegirana. I nemojmo si dozvoliti da nam to sutra netko kaže i nabije na nos da to ne smijemo raditi. bolje je ako to već moramo raditi da to sami napravimo. A što se tiče ovog famoznog Zakona o transparentnosti tokova javnih sredstava, ja iskreno govoreći uz najbolju namjeru čitajući ovaj zakon nisam našao smisao donošenja ovog zakona. Ovaj zakon ako pogledate donosi se za tri poduzeća. Tri poduzeća, HŽ tj. HŽ Cargo, Jadroliniju i Croatiu airlines i to je ono kada govorimo o toj fami koliko novaca iz države ide prema javnim poduzećima. Samo tri javna poduzeća s obzirom da su brodogradnja sada već praktički u fazi rješavanja dobivaju novce iz državnog proračuna. I nitko u ovoj sabornici nije protiv toga da se jasno vidi koliko novaca dobije i HŽ, zašto ih je utrošio, koliko novaca je dobila Croatia airlines koja u ovom trenutku vrlo atraktivna zbog sindikata i koliko novaca je dobila Jadrolinija i što se u principu sa tim novcima željelo postići jer primjena ovog zakona na sve ostale subjekte u Hrvatskoj je zanemariva i u principu zakon uopće za to ne bi trebao. Međutim ono što sam i molio zamjenika ministra da mi odgovori pa mi nažalost nije odgovorio, a to je kako recimo na koji način će uzmimo sada i Jadroliniju i Croatiu airlines i HŽ jer se radi o istoj priči evidentirati jel imaju neke linije koje su neprofitabilne, koje država financira iz razloga što one same ne mogu opstati jer ako bi to financirale ove tri tvrtke onda bi bile u debelim gubicima. Kako će se što će se dogoditi recimo kada jedan trajekat sa jedne linije koja je neprofitabilna se jedan vikend prebaci na jednu liniju koja je izuzetno profitabilna zbog toga što je velika gužva, kako će se on knjigovodstveno voditi? Gdje će se računati amortizacija i troškovi tog trajekta koji dobiva subvencije pa čak je možda dobio i subvencije prilikom nabave tog trajekta jel vi imate neke brodove koje je Jadrolinija nabavila koje je država subvencionirala iz razloga da oni mogu održavati niz linija koje ne bi mogle održavati od toga. ali to je sve u projektu oživljavanja hrvatskih otoka. To nije projekata koji se sjetio netko ajmo mi sada imat ćemo toliko i toliko. I vi sada kada pogledate recimo najfrekventnije linije prema Hvaru, prama Braču, prema Šolti, Prizna Življen možemo na ljeto govoriti o onoj trajektnoj liniji od Drvenika prema Korčuli, ali vi imate isto tako trajekt koji vozi do Vela Luke i onda dalje ide do Lastova i Mljeta i ako nemate tog trajekta mi za dvije godine možemo zaboraviti na život na Lastovu i Mljetu. Isto tako što će biti sa Visom? Što će biti sa otocima u zadarskom arhipelagu pa sa onim trajektom koji ide u ponoć? Mi smo dovukli te turiste na otoke iz razloga da oni mogu doći na večer u Zadar, uživati u zabavama u Zadru i u 12 sati sa trajektom se vratiti na otok koji su bili. Kako ćete to raščlaniti? To je nešto što je problematično. I kada sam govorio u knjigovodstvu nema posebnog računa nego se govori analitičkom vođenju kako prihoda tako i rashoda. I onda točno za svaku liniju morate odrediti kolika je potpora. To se analitički vodi na prihodovnoj strani, isto se tako vodi na rashodovnoj strani. Ali mi ovdje imamo gospodine zamjeniče ministra jedan veliki problem, što ćete sa plavim dizelom. Plavi dizel je što se tiče poljoprivrede ok jer potpore u poljoprivredi i ribarstvu nisu sporne, ali mi smo od ove godine dali plavi dizel i linijskim prijevoznicima i taj plavi dizel koriste linijski prijevoznici na linijama koje su ekonomski itekako rentabilne. Ali mi moramo bit svjesni da će nas daleko skuplje koštati ako nama koncesije poberu nekakve privatne tvrtke koje će furati da tako kažem na linijama koje su profitabilne, koje donose novce, a država će morat sufinancirat linije koje su neprofitabilne i koje nikad neće bit profitabilne. Ali linije koje doslovno znače život na hrvatskim otocima, linije koje doslovno znače život na hrvatskim otocima. I zato ovaj zakon koliko se god čini jednostavan, koliko se god čini, mi želimo transparentnost jer ja mislim da u Hrvatskoj nitko nije protiv transparentnosti i da nikome ne pada na pamet da se pobuni protiv bilo toga da se jasno vidi kud se troše novci. Međutim, treba vidjeti koja je nakana i koji je krajnji cilj ovih sredstava. Tko će doći u Zagorje i reći da se ukine cug na toj i toj liniji. Ali naprosto ako idete ovom logikom vi ćete u datom momentu morat to ukinuti, više ga neće biti. Croatia Airlines, pa nije Croatia Airlines letjela neke linije zato što su direktori rekli da to treba letjet nego zato što im je netko rekao počevši od nekih linija u regiji do nekih linija unutar Republike Hrvatske, pa čak neke iz političkih razloga. Ali vi imate po zakonu ako vlasnik tvrtke, tu se misli na jedinice lokalne samouprave ili država nekome naredi praktički da donese odluku preko svojih tijela upravnih, a to su skupština i nadzorni odbor, da radi nešto ispod cijene ako se na kraju godine ostvari gubitak, s tog osnova vlasnik je dužan pokrit taj gubitak. To su naprosto činjenice. Prema tome, ovaj zakon može bit vrlo opasan, može bit vrlo štetan i mislim da mi još nismo spremni za njega. Mi se temeljem analitičkog vođenja, gospodine zamjeniče ministra, možemo držat da pratimo korištenje sredstava, ali ponavljam ovaj zakon je donesen samo za tri poduzeća i ovaj zakon može biti opasnost kako za hrvatske otoke tako i za neka mjesta u kontinentalnu Hrvatske gdje se radi o željezničkom prijevozu, a pitajte što će biti i sa određenim aviolinijama prema Dubrovniku jer Dubrovnik je prometno izoliran, ako se ukinu subvencije Croatia Airlinesu. Hvala lijepo.
Vrijeme je za replike. Prvu će iznijeti poštovani Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Šuker, kazali ste da je ovaj zakon tehnički dobro pripremljen, da su dobro pripremljene procedure. Pa svaki zakon treba biti, ali ne samo dobro tehnički pripremljen tako da ovaj jest, ali ono što je u većini koji se odnose na ekonomsku politiku tako i ovaj izostaje zapravo temeljna analiza zašto služe državne potpore, koji su efekti državnih potpora, što se očekuje od toga, nema ni riječi o tome. A zašto nema, zato što su potpore jedan instrument kojim se intervenira u sferu gospodarstva, država intervenira u sferu gospodarstva radi postizanja poželjnih ciljeva, da bi se ostvarili veća proizvodnja, veća zaposlenost, veći neto izvoz. Što se postiglo godinama državnim potporama u Republici Hrvatskoj, ništa od toga. Sektori kojima su potpore davane, u njima je ukupno smanjena proizvodnja 25%, a 50 000 manje zaposlenih danas nego ranije. Je li to smisao potpora? U ekonomskom kategorijalizmu to zovu jalovom ekonomskom politikom. Tako ne sumnjam da će zakon biti tehnički određen, ali neće se postići efekat jer ako potpore koriste i oni koji ostvaruju profit, a ne koriste oni kojima treba da bi ostvarili jednu državnu ulogu onda je to promašena politika. Ako je u potpore dato više subvencija za dizel gorivo, a manje obrađeno poljoprivrednog zemljišta onda je to promašena politika. Izostaje sustavna analiza učinaka državnih potpora. To nikada nitko nije učinio, a dato je na desetke milijarda kuna i to u propast. Nije se zadržalo ni osnovno, a to je zaposlenost u tim sektorima. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić, zato sam i rekao da je ključna stvar u ovom tehnički dobro napravljenom zakonu što onaj koji bi trebao bit najodgovorniji, koji bi trebao pratiti, koji praktički treba bit na mjestu gdje se troše potpore je najmanje obrađen jer mi u zakonodavstvu Republike Hrvatske već imamo 7 ili 8 godina definirano da onaj tko daje potporu mora raditi njegovu procjenu njegovog učinka. Međutim, ključne su tri stvari i to je ono što Vlada mora imat na pameti, to je da mi u prošlosti nismo imali potpore nego subvencije, da su te subvencije trebale ići kao program restrukturiranja tih tvrtki i pripremu za tržišnu utakmicu, a da ove potpore koje nažalost će nam netko sad u budućnosti limitirat ako bude smatrao da ćemo neke stvari napravit što njemu ne pašu, služe za konkurentnost o to je ključna priča. A ovi zakoni se odnose samo na tri poduzeća, oni su bili najveći korisnici toga i postavlja se pitanje da li ćemo sutra moći održati ono što imamo na ovakav način. Zato ovdje i jesu postavljena neka pitanja u ime kluba da nam predlagatelj pokuša odgovorit upravo da se to ne dogodi, jer mi ne možemo naprosto preskočiti preko noći u nešto. Postavlja se pitanje koliko smo kroz pretpristupne fondove, koliko smo kroz sve ove novce iz proračuna pripremili kako tvrtki u državnom vlasništvu tako i privatne tvrtke za tržišnu utakmicu sutra. To je ključna stvar i zato AZTN i Ministarstvo će odraditi svoj dio priče, financija. Postavlja se pitanje koliko su davatelji potpora svjesni što ovaj zakon donosi. To je ključna stvar. Oni su po zakonu još prije 7 godina bili dužni raditi ovo što se sad zakonom govori. Dakle, PFU obrazac prema Zakonu o proračunu u Republici Hrvatskoj postoji već skoro 7 ili 8 godina.
Drugu repliku iznosi poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Šuker ja repliciram na dio gdje ste govorili da nam predlagatelj kroz Prijedlog zakona o transparentnosti financiranja sugerira da se tek sada uvodi transparentnost u financiranje pogotovo javnih poduzeća a vi ste naveli Jadroliniju, HŽ i itd. mi smo to imali i do sada. U tijeku su natječaji za trajektne i brodske linije na čitavom Jadranu i bojim se da upravo ovakvim prijedlogom zakona će ti natječaji doći u pitanje. Zašto? Jer su do sada postojali određeni okviri unutar kojih su se tražili znači na natječajima određena razina potpore da bi uopće se mogla licitirati jedna od bilo kojih linija na Jadranu. Ako mi uvedemo ovakav način posebnih računa po svakoj liniji bojim se da će nam i one linije koje su isplative kao što je recimo Split – Supetar gdje je Republika Hrvatska pomogla Jadroliniji da kroz određene kreditne aranžmane napravi dva trajekta Marjan i Hrvat, da će i ta linija kroz posebni račun postati neprofitabilna ako se na nju kroz posebni račun prevale sve obveze koje idu po tim kreditima za ta dva trajekta kažem. To se do sada nije radilo na takav način, a glavni problem je zapravo u visini potpora ili kako ste vi govorili da smo mi to zvali subvencija brodarima koje je prošle godine bio 390 milijuna kuna. Ove godine je 355 milijuna kuna za sve linije na Jadranu, a to je rezultiralo onime što se dogodilo – katamarani su poskupjeli 50% za sve koji žele doći na otok a nisu otočani, nemaju prebivalište na otocima poskupjeli su preko 100% na određenim trajektnim linijama opet kažem za sve one koji nisu otočani, a samim otočanima koji imaju prebivalište na svim linijama osim onim koje održavaju privatni brodari poskupjele su preko 12% jer negdje se mora nadoknaditi 35 milijuna kuna gubitka. A da Vlada ne zna što radi pokazuje i projekcija proračuna za 2014. gdje opet vraća potporu tim linijama sa 355 ove godine na 385 2014. godine.
Na repliku odgovara uvaženi Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Borić zato i jesam spomenuo da je ovaj zakon samo za tri tvrtke. Ali što je najgore te tri tvrtke itekako tangiraju najugroženija područja u Republici Hrvatskoj. Dakle, kad se govori o željeznici mnoga najnerazvijenija područja u Republici Hrvatskoj i to je praktički jedini na kontinentalnom dijelu način da dođu do središta, a linijski prijevoz na jadranskoj obali je ono što je sa novim linijama, sa subvencioniranjem i cijene kroz nabavku brodova koji će vršiti taj linijski prijevoz smo doveli do toga da dolazak na te otoke je bio jeftin osobito život otočanima koji su po subvencioniranoj cijeni mogli doći na kopno, obaviti što trebaju, od liječnika preko nekakvih administrativnih stvari i tvrditi da će se riješiti samo tome da se transparentno vidi kud idu novci. Pa svaka linija se vodi analitički knjigovodstveno u svakoj tvrtki. Ako se to ne radi onda je to neozbiljno. Pa mora se znati koliko košta koja trajektna linija sa svim troškovima iz jednostavnog razloga da onaj tko to radi zna na sljedećem natječaju kako i pod kojim uvjetima će se javiti za tu liniju. Ali ponavljam, tu će se otvoriti tržišna utakmica. I ja znam da će kolega iz Ministarstva financija reći da će se to riješiti nekim drugim zakonom. Međutim, taj drugi zakon ne može to riješiti bez novaca. I vi imate linija koje praktički će se morati subvencionirati sa skoro 100%, jer inače ih neće biti, nestat će opet ljudi koji će htjet živjeti na Lastovu i na Mljetu, opet ljudi neće htjet živjet na Visu ili na nekim drugim otocima. Pitanje je što će bit sa turistima u zadarskom arhipelagu ako im ukinete one trajekte u 12 sati. Dakle, to je sve nešto što je u sklopu da tako kažem konkurentnosti hrvatskog turizma i ono vam može bit daleko opasnije od onih sredstava nego da ste ostavili recimo stopu PDV-a veću u ugostiteljstvu, a ta sredstva iskoristili za [[Upadica Stazić: Hvala lijepa.]] Samo još jednu rečenicu. Subvencioniranje linijskog prijevoza kako otočanima, tako i gostima.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani Igor Rađenović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo nekoliko riječi u ime Kluba zastupnika SDP-a o ova dva zakona. Dakle, slušajući dosadašnju raspravu pomalo se vraćamo i zaboravljamo što smo zapravo i preuzeli kao obvezu ulaskom u EU. Dakle, sa 1.7. dužni smo prihvatiti i pravila igre, primarno pravila tržišnog natjecanja koja dakako važe za sve u toj Uniji. I sa te strane velim dolazimo na jedno veliko tržište u kojem se jednostavno moramo ponašati po određenim pravilima, ne možemo neke stvari uzeti, a neke ne preuzeti. Zato i jest i ovaj drugi zakon, dakle o transparentnosti financiranja praktički samo transponiran. Do sada je bio u odluci Vlade, sada je prebačen u zakon. Prema tome, tu nema nekih rješenja, no dobro. O ovoj temi u Saboru se raspravlja svake godine i to kroz Izvješće AZTN-a koje je bilo sastavljeno tako da je pružalo analitički prikaz državnih potpora u Republici Hrvatskoj i svih ovih dakle godina prema metodologiji koja se koristila u EU i svim njenim državama članicama. Sa te strane tema nije novum za nas. U dobrom dijelu je novum, dakle za mnoge korisnike potpora primarno jedinicama lokalne samouprave to se slažem sa mojim prethodnicima da ćemo tu imati dosta problema sad sa prihvaćanjem čvršćim pravila igre. Ali kao što rekoh u uvodnim riječima jednostavno tim putem smo odlučili i tim putem moramo ići. Stoga se ovim zakonom koji je praktički korak dalje i njegovim prihvaćanjem se jasno definiraju nadležnosti tijela RH iz područja državnih potpora … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstva financija i ostanak uloge AZTN-a te se uređuje postupak koji prethodi odobravanju državnih potpora, način vođenja evidencija i dostava Izvješća o potporama. Ključno je dakle odrediti što se to sve smatra državnom potporom, a što ne. Stoga je od iznimne važnosti imati u vidu kako u EU ne postoji jednoznačna definicija potpore već se u svakom konkretnom slučaju mora znati procijeniti da li su sredstva koja se usmjeravaju iz državnog proračuna, proračuna jedinica lokalne samouprave, nekog fonda ili čak poduzetnika u javnom vlasništvu kao pomoć nekom drugom poduzetniku, grupi poduzetnika ili regiji državna potpora da li ona to jest ili ona to nije. Donošenjem ovog zakona očekuje nas znatno čvršća pravila igre od dosadašnjih i toga smo svi svjesni. Od te odgovornosti velim ne možemo pobjeći, a ovlasti odobravanja i revizije potpora prelaze sa AZTN-a na Europsku komisiju te je stoga iznimno važno da se stvarni i potencijalni davatelji jednako kao i korisnici potpora budu na vrijeme upoznati što ih očekuje. Naime, ne smijemo zaboraviti da od prvog dana članstva u EU za područje državnih potpora i u RH počinju vrijediti odredbe članka 107. i 108. Ugovora o financiranju EU i cjelokupna pravna stečevina na tom području što je više od 50-ak raznih propisa Europske komisije i drugih evo institucija. Naravno to podrazumijeva i odluke europskih sudova itd. Najveći dio tih propisa jest objavljen u RH, no međutim nisu svi. Radi se o vrlo zahtjevnom području stoga je potrebno da, zapravo stoga je dobro da se i ovim zakonom dakle je predviđena značajna uloga agencije, to se slažem s mojim prethodnikom Šukerom, uloga Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ostaje u ovom zakonu i važna kao savjetodavno tijelo, kao svojevrstan centar izvrsnosti koji se izgradio u ovih nekoliko godina i stoga je važno da se dakle promiče i znanje i svijest o tome kolika je važnost ovog dijela pravne stečevine za funkcioniranje cjelokupnog tržišta EU pa i na ovom našem manjem, a nama najdražem dijelu. Sve to dakle u cilju unapređenja sustava što veće učinkovitosti potpora, ali i izbjegavanja rizika kako bi i hrvatski davatelji ali i korisnici državnih potpora što rjeđe bili pod istragom eventualnom istragom nadležnih EU tijela i što manje bili izloženi eventualnom povratu potpora. Naime, podaci iz Izvješća o potporama govore da u zadnjih 10-ak godina je Europska komisija naložila otprilike zapravo nešto više od 12 milijardi eura za povrat tih potpora. Iako se radi o povratu u proračun same države članice koja je nezakonito dodijelila potpore ipak ne bi bilo dobro niti za jednog korisnika potpore u našoj zemlji ni danas, a ni sutra kad postanemo članica da zbog nezakonito dodijeljene ili nezakonito korištene potpore postane obveznik povrata potpore jer bi to za mnoge imalo vrlo teške posljedice. Znate za slučaj recimo mađarskog avioprijevoznika i neke druge, znači koji je praktički izazvao trenutačni problem, trenutačni stečaj tih poduzeća. Imajući u vidu dakle današnju strukturu potpora u RH ona se prilično razlikuje od standarda EU i zemalja EU i to ponajbolje govori o zapravo iako davanoj u dobroj namjeri da u dobrom dijelu naše potpore dakle nisu išle u pravom smjeru, nisu vodile restrukturiranju. Dovele su do toga da u mnogim sektorima imamo i slabiju produktivnost i slabiju zaposlenost a novac je negdje otišao u vjetar. Dakle, 30-ak milijardi sa HŽ-om govorili su prethodnici nismo puno toga napravili svih ovih godina, bježali smo od nekih odluka i restrukturiranja koje je zapravo bilo nužno. Dakle, udio potpora u BDP-u u RH znatno je veći, neusporedivo veći 4 do 5 puta veći od zemalja EU, a posebno zabrinjava rekao je to uvodno i predstavnik, zamjenik ministra, dakle da tri četvrtine tih potpora otprilike, iako taj broj pada ali pada relativno slabo, se dodjeljuje sektorski dok se tek jedna četvrtina odnosi na horizontalne namjene. U Europi je dakako obrnuto. Budući da horizontalne namjene, horizontalne potpore daleko manje narušavaju tržišnu utakmicu što je i ta tržišna utakmica dakako jedan od osnovnih postulata i razloga zbog kojih sama EU i postoji. Trend svih novih članica bio je da se dakle sa sektorskih potpora približavaju horizontalnim potporama. To će se dogoditi i nama. Jedan značajan dio ostaje dakle oko ispregovaranih potpora u brodogradnji, ali kao što rekoh narednih godina ćemo se mi zasigurno približiti i strukturi i visini potpora i približiti ih što sličnijim onima koji se nalaze u drugim zemljama EU. Kolegice i kolege što racionalnije i što učinkovitije korištenje javnih sredstava temeljni je cilj svake Vlade. Da li su se bivše vlade u tome iskazale, da li su mnoge odluke činjenja i nečinjenja bile u pravom smjeru vjerojatno posljedice toga osjećamo danas i osjećat ćemo još cijeli niz godina baš u ovim velikim sektorima cestogradnje, željezničkom prometu itd. No, pravila EU koliko god ponekad bila kruta, stroga i birokratska čvrsto vjerujem da nam mogu samo pomoći oko toga da sredstva državnih potpora usmjerimo baš tamo gdje je najpotrebnije i gdje je najučinkovitije dakle na dugoročno poticanje gospodarskog rasta. Govorili su prethodnici prije mene oko, nisam se javljao za replike ali da iskoristim priliku, oko HBOR-a. A i dosada je dakle naša razvojna banka oko koje smo još jučer dosta pohvalili, nažalost nisam osobno mogao biti prisutan ali sam pogledao raspravu kasnije, dakle ni dosada programi HBOR-a nisu bili realizirani barem zadnjih godina bez potpore AZTN-a, bez njihovog mišljenja, a isto će vrijediti i kasnije kada će dakle programe odobravati isključivo Europska komisija. Tu smo na neki način dakle postigli dosta visoke standarde i ne očekujemo tu nekih većih problema. Što se tiče dakle linijskog prijevoza, primarno morskog Jadrolinije i slično, odgovorio je i zamjenik ministra. Dakle, regulirat će se to sektorskim zakonima. Mogao bi se našaliti, HDZ je zadnjih dana dosta agresivno promovirao ovo tunelsko povezivanje otoka i obale itd. Doduše nisam vidio kolege zastupnike na tim predstavljanjima, ali ako imamo tako dobro rješenje onda nam linijski prijevoz možda ni neće trebati oko svega toga. No šalu na stranu, radi se o važnom i ozbiljnom problemu koji će se dakako riješiti sektorskim zakonom. Što se tiče jedinica lokalne samouprave tu je predstavnik kluba gospodin Šuker u ime HDZ-a imao pravo, dakle u cilju da i do sada dobar dio lokalaca praktički izbjegavao regulativu, izbjegavao izvješćivanje oko toga, dosta zbog toga jedinica lokalne samouprave je i došlo u probleme zbog dosta neracionalnog i neučinkovitog upravljanja raspoloživim sredstvima i kroz svoja komunalna poduzeća tako da taj implicitni dug, mogući dug će se vrlo brzo pretvoriti u eksplicitni. Imamo slučajeve i u nekim većim gradovima u Hrvatskoj, a kamoli u nekim drugim jedinicama lokalne samouprave. Stoga u cilju uklanjanja navedenih nedostataka prvenstveni cilj ovog zakona je sustavno oblikovanje politike državnih potpora, jača transparentnost, a riječ je vjerojatno najčešća rečena ovdje danas. Jača uloga i odgovornost Ministarstva financija na temelju čijeg prijedloga će Vlada RH donositi smjernice državnih potpora za tri godine i ta politika će dakako morati slijediti politiku državnih potpora EU ali i smjernice i fiskalne i ekonomske politike te biti bazirana na pravilnom praćenju učinkovitosti dodijeljenih potpora što do sada nažalost nije bio slučaj uvažavajući sve ove tehničke probleme nisam previše stručan na tom području, ali kažem iz raznih razloga primarno kratkoročnog političkog oportunizma sve dosadašnje vlade propustile su dosta puno prilika za restrukturiranje i kao što rekoh dosta problema imamo sa te strane danas. Ono što bi možda bilo dobro da razmislimo evo sada smo malo u klupama razgovarali dakle izvješća dolaze Ministarstva financija obavezno vladi objedinjena izvješća poslati u 10.mjesecu ali samo Vladi, nekako je tu Sabor nekako izbjegnut pa možda gospodine zamjeniče sa suradnikom da razmislimo oko toga, vjerojatno možda amandmanom klubova razgovarali smo unutar vladajuće većine da razmislimo o tome da ipak Sabor ne bude izbjegnut iako kažem to će biti sa pomakom od nekih godinu dana. Stoga i zaključno vjerujem da ćemo temeljem ovog zakona na temelju danih ovlasti Ministarstva financija kao središnjeg tijela ali i vrlo važne uloge Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja kao savjetodavnog tijela Centra izvrsnosti kao što rekoh te na temelju mjera i dužnosti propisanih ovim zakonom otići korak dalje te za davatelje državnih potpora bi trebali vrlo brzo doći do jedinstvenog sustava planiranja i dodjele državnih potpora u cilju njihove maksimalne učinkovitosti. Vjerujem da nam je to svima cilj. Kao što reče kolega Šuker ovaj zakon je tehnički dobar u provedbi vjerujem da ćemo također dati maksimalan doprinos te će Klub zastupnika SDP-a podržati donošenje ova dva zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu repliku poštovanog kolege Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Rađenović vi ste rekli da su lokalne samouprave često puta imale problema i da su dolazile u nezgodne situacije. Ja ću reći da lokalne samouprave i danas imaju problema i posebno imaju problema sada u ovih zadnjih godinu dana jer se sredstva koja su određuje na državnoj razini prema lokalnim samoupravama prema ne znam da li preko komunalnih poduzeća ili neke druge mijenjaju iz dana u dan. Objave se čak i u službenim dokumentima, nakon toga se provedu natječaji na razini lokalnih samouprava, izaberu se izvođači radova na temelju takvih odluka ali onda se jednostranom odlukom mijenjaju znači te odluke smanjuju se sredstva i u principu se dovodi u vrlo nezgodnu situaciju tvrtke na lokalnoj razini. Tako da ne možemo reći da su imale problema. One imaju sada puno više problema nego što su imale prije to je činjenično stanje.
Na repliku odgovara Igor Rađenović.
Da gospodine Hrg slažem se s vama da tvrtke danas imaju problema, ali dobar dio toga je i upravo zato sam o tome i govorio u svojoj raspravi da je vrlo važna edukacija na tom polju. I iz izvještaja koja smo do sada dobijali od Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja upravo je to istaknuto kao problem od ne sjećam se sada točno ali gotovo polovica jedinica lokalne samouprave jednostavno su se oglušile na zahtjev … da ih obavijeste o tome što i kako su dale te potpore i tu će autoritet da tako kažem nešto veći Ministarstva financija vjerojatno u budućnosti pomoći sa jedne strane. A sa druge strane proradit će vjerojatno i ta interna kako bi rekao svojevrsni interni stabilizator jer će ljudi nakon informacija koje dobiju daleko lakše i kvalitetnije donositi odluke. Nažalost na mnogim razinama dosta se olako ušlo u mnge velike investicije na komunalnom polju, kažem nešto znam i o velikim gradovima i o puno malih gradova i oni će doći u ozbiljne probleme upravo zbog donošenja odluka. Da je bilo nešto više komunikacije sa središnjim tijelima i Agencijom za tržišno natjecanje i u tom pogledu vjerojatno se u dobar dio projekata ne bi ušlo. Da ne spominjem vidim da mašete glavom a da ne spominjem i silne ajde ne transparentne odnose u svemu tome da ne spominjem tu čuvenu riječ i korupcije na lokalnom nivou. Hvala lijepa.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a naravno podržavam ovaj zakon ne zato što je on usklađenje sa pravnom stečevinom EU nego zato što je kako je i u dosadašnjim raspravama istaknuto iznimno bitan ne zbog same izmjene postupka provođenja postupka, nadležnosti, dodatne transparentnosti, uvođenja kontrole učinkovitosti po pitanju potpora nego zato što je vezan za neposredne korištenje sredstava kako državnog proračuna tako i jedinica lokalne samouprave. I dosadašnje rasprave i moram se po tom pitanju i nadovezati na te rasprave su jasno ukazale da dosadašnje potpore u nekom segmentu subvencije nisu bile na način na koji se u biti gospodari proračunom odnosno sredstvima građana RH. Ovim zakonom se to na najbolji mogući način u ovom trenutku jer se usklađuje sa najkvalitetnijim ne direktivama nego iskustvima, a onda provedbenim aktima kojima Europska unija usklađuje hrvatsko zakonodavstvo. A uopće cilj toga kad govorimo o potporama treba jasno ponovit je u biti da bude usmjereno za razvoj, za zapošljavanje, za inovacije, kad govorimo o otocima spomenute su linije, uravnoteženom razvoju. Znači sve potpore moraju biti usmjerene na boljitak građana. A kad govorimo o onim sektorskim i horizontalnim sasvim je jasno da po tom pitanju će biti dosta nažalost problema jer dosad se na takav način nije pristupalo i naravno za preokrenuti jedan trend trebat će vremena, a mi se u klubu HNS-a bar nadamo da to osim usklađenja s vremenom, učenje, edukacija, o kojem isto tako raspravljamo s ove govornice, neće i biti plaćena na način da budemo morali vraćat sredstva koja smo dali, potporu, odnosno oni koji su to dali. Sigurno da po pitanju državnih potpora da će biti puno kvalitetnije jer cijeli ovaj niz godina stalno se taj način unapređivao. AZTN apsolutno je do sada dobro odradila taj posao, ona nema više tu ulogu, kao što vidimo ima Europska komisija, međutim njena uloga savjetodavna, edukativna, kao potpora će sigurno biti i dalje bitna i ključna i vjerujem da po tom pitanju što se tiče državnih potpora ne bi trebalo biti problema, osim što zbog samog postupka i nadležnosti vjerojatno će trebat malo više vremena. Ali ako znamo da treba malo više vremena da bi se odobrilo određene potpore da se uđe u određeni projekt onda se imamo po tom pitanju i sami prilagoditi pa kako je i navedeno i u prijedlogu ovoga zakona, a to je da će Vlada dati smjernice, da će dat politiku potpora pa će bit definirana i kroz ekonomsku politiku usklađenu sa europskim politikama što znači da neovisno o dužem trajanju same procedure, odnosno postupka, kvalitetnim planiranjem nitko za koga treba dati potporu po tom pitanju ne bi trebao biti usklađen, ne bi bio uskraćen jer ako se kvalitetno pripremi cijeli postupak potpore, ako se zna točno zbog čega i na koji način nema problema da te potpore zaista dođu tamo gdje trebaju, ponovo ponavljam za inovacije, za zapošljavanje, za onaj regionalni razvoj i održiv razvoj koji je ključan. Treba naglasiti isto tako da vidljivo je i jasno nam je naznačeno da do kraja 2013. godine u Europskoj uniji se mijenjaju i postavljaju nova mjerila, veća mjerila, ona su u biti jača mjerila koja bi trebala biti po pitanju potpora, a u funkciji normalno ponavljam i razvoja i zapošljavanja i znanosti i istraživanja. Prema tome, ovaj zakon koji sada usklađujemo i podižemo na nivo funkcioniranja kad budemo članica Europske unije za mjesec dana, do kraja godine bit će nam sa novim direktivama i predložen novi zakon. Na koji način i šta, vjerujem da će nas Ministarstvo financija, odnosno naši predstavnici u Europskoj uniji informirat jer baš zbog ovog planiranja i smjernica koje Vlada mora dat za tri godine po pitanju potpora je bitno i za one korisnike da možemo što kvalitetnije po tom pitanju se pripremit. Kad govorimo o transparentnosti tokova javnih sredstava bilo je spomenuto da ono jedna od bitnijih stvari, a to je analitičko vođenje i trošenje sredstava, otvaranje zasebnog računa po djelatnostima. Vjerujem da po tom pitanju u ovo, prijedlogu zakona se može otvaranje zasebnog računa iščitavat kao račun na koji će samo sjedat sredstva koja su vezana za određene potpore, odnosno subvencije, kako bi se što jasnije moglo pratit korištenje i potrošnja tih sredstava. A naravno da po tom segmentu je izuzetno bitno i korisno i kvalitetno da se analitički mogu pratiti i po linijama i po svim onim za što se koristi ili daju određene potpore ili subvencije. Točno da se prati tijek novca da bi kvalitetno se znalo, ali sigurno da je i za tvrtkama koje primaju ta sredstva, koje su dobile potporu dobro da mogu imati kvalitetnu analitiku po, kako je kolega Šuker spomenuo, brodovima ili po određenim linijama kako bi se što kvalitetnije i racionalnije ponašali. Dakle i jedan i drugi zakon samo podižu standarde, standarde potrošnje javnih sredstava, standarde na način da se sredstva ne mogu i neće koristiti onako kako se znalo događat jako, jako često, a to znači neučinkovito i na kraju imali smo po tom pitanju popriličnih šteta. Da se kod brodogradnje vodilo računa o učinkovitosti onda bi danas imali sasvim drugu priču, danas bi imali sigurno već efikasniju brodogradnju koja bi opstala vjerojatno i bez privatizacije i možda je to jedan od ključnih primjera, najvećih, što znači učinkovitost sredstava koje daje država. Ovim zakonom sprečavaju se bilo kakve daljnje političke manipulacije sredstvima, a svi oni koji trebaju dobit potporu za inovacije, za zapošljavanje, za razvoj, za održiv razvoj sigurno će ta sredstva dobit posebno jer će Vlada vjerujem pripremiti na adekvatan način i smjernice i sve postupke kako bi to bilo u pravom vremenu i u pravoj realizaciji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Hrvatskih laburista – stranke rada govorit će poštovani kolega Mladen Novak.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče. Ako se ne varam prvi Zakon o državnim potporama donesen je 2003. godine, zatim drugi 2005. godine za koji se u uvodnom dijelu ovog teksta kaže da zadovoljava potrebe predpristupnog razdoblja. Vjerojatno se misli na formalno-pravno zadovoljavanje jer u dosadašnjem periodu najviše potpora se dijelilo Sektoru metalurgije, željeznice, brodogradnje i prometa. U kakvom su sad stanju upravo ti sektori mislim da ne treba nikom objašnjavati da praktički neki su već i ugašeni, a neki i ako nisu na najboljem su putu za to. Zakon očito nije bio svrsishodan. On je možda kao što je predlagatelj rekao, odnosno naveo u svom uvodnom dijelu i bio zadovoljavajući za potrebe predpristupnog razdoblja. Ali to kad gledamo svrsishodnost, odnosno učinak koji je polučio rezultate koji jesu mislim da definitivno nije zakon opravdao svoje postojanje, odnosno njegovi rezultati su nikakvi. U uvodnom dijelu se još spominje da nije kvalitetno vođena evidencija državnih potpora, ali ni učinkovitost. To upravo opravdava, to upravo dokazuje ovo što sam malo prije rekao. Jer da se pratila konstantno učinkovitost ulaganja, odnosno državnih potpora ja vjerujem da bi barem neke od ovih grana koje sam naprijed naveo da bi bile u daleko boljoj situaciji. Vlada donosi ovim prijedlogom zakona Vlada donosi smjernice za trogodišnje razdoblje i ne znam da li je nekim drugim propisom ili negdje drugdje navedeno da o tome ima bilo kakvu obavezu barem obavještavanja Sabora o tome. No međutim, budimo iskreni na takvo ponašanje vladajućih smo već navikli, pa ja se nadam da neće danas sutra kad dođu u poziciju da budu opozicija, da neće govoriti da je ovo nedemokratski zakon jer su ga sami predložili i sami ga izglasali. Pohvalno je u svakom slučaju što se želi uvesti reda u sustav potpora samo bojim se da je za većinu ovih koje smo već naveli da je već itekako kasno. Prvenstveno mislim tu na dijelove HŽ-a, mislim tu na Croatia airlines, mislim tu na aerodrom Brač, mislim tu i na cjelokupnu poljoprivredu odnosno onaj dio koji se, prvenstveno na onaj dio koji se bavi mljekarstvom. Sad mi je palo na pamet jučer kolega Marić je spominjao ovdje i Državno odvjetništvo. I spomenuo je, citirao ako se ne varam članak Ustava u kojem je konstatirao da je obaveza Državnog odvjetništva zaštita državne imovine i državnih interesa. Mislim da sam otprilike pogodio smisao. Sudeći da u ovih od 2005. praktički na ovamo su državne potpore bile praktički bez neke kontrole učinkovitosti. Mislim da je i Državno odvjetništvo trebalo naći za shodno da reagira da barem ako ništa drugo provjeri i zakonitost, ali i stvarne koliko su stvarno štićeni interesi Republike Hrvatske u cijeloj toj priči. Ovako mislim da su državni novci, odnosno potpore, sredstva potpora da su vrlo često išla, bila usmjerena u neke stvari koje nemaju veze sa onim što se u stvari želi postići sa državnim potporama. Danas je spomenuto u nekoliko navrata koji je u stvari stvarni cilj državnih potpora, pa između ostalog zadržavanje radnih mjesta odnosno otvaranje novih radnih mjesta, razvoj određene regije. Žao mi je što nema kolega iz IDS-a tu. Oni su nema dugo organizirali, odnosno bili su prisutni na okruglom stolu koji se odnosio na Hrvatske željeznice, odnosno prestanak prometa HŽ Carga na istarskim prugama, gdje su navodili upravo to da je to gubitak radnih mjesta i u kamenolomima jer kamenolom više neće vozit željeznicom. Ali s obzirom na cijenu prijevoza i na vrijednost te robe neisplativo ga je voziti i kamionima. S druge strane, ako je netko prisiljen upotrijebiti kamione za kamionski prijevoz to je prijevoz lokalnim cestama koje opet uništavaju te ceste. Znači ono što je govorio kolega Šuker ono je ispravan stav. Žao mi je što ga u svom mandatu, odnosno za vrijeme svoje vlasti što ga nije i tada koristio kao takav, jer posljedica svega nije samo ne znam financiranje jedne nerentabilne linije bez obzira sad o kojem prijevozniku govorili, nego je stvar i zadržavanje radnih mjesta u nekoj lokalnoj zajednici. Stvar je u tome ako idete sad sam uzeo za primjer taj kamenolom, ima i u Siraću kamenolom. To mi je već bliže. U pitanju je uništavanje lokalnih cesta. U tom slučaju to su, to je značajna stavka za jedinice lokalne samouprave. To su sve posljedice ovog jednog poteza koji je ponekad, ne znam mislim da je, netko je nema dugo u nekim medijima izjavio da se naše Ministarstvo financija ili konkretno ministar Linić često ponaša kao blagajnik a ne kao makroekonomista. Meni ovo sad isto djeluje tako. Mi ćemo praktički doći u situaciju idemo, sufinancirat ćemo jednu liniju koja je nerentabilna, a ono ostalo što je rentabilno ćemo dati u koncesiju. Pa onda stvaramo ustvari ovu jednu liniju još nerentabilnijom jer onaj prihod koji smo mogli ostvariti, onaj koji je bio rentabilan na onim linijama koje jesu rentabilne taj prihod gubimo, dajemo ga nekome. Ja ne razumijem koja logika nas vodi kad donosimo neke takve odluke. Zar nije cjelokupan interes, zar nije interes da ne znam cijela jedna regija, cijelo okruženje, otoci, da to može živjeti od onoga što ima. Ovako mi ono što stvara dohodak, što stvara dobit to dajemo u koncesiju, to dajemo nekom privatniku, javno-privatnom partnerstvu ili neki drugi oblik, a ono što će donijeti čisti gubitak i što na kraju krajeva za posljedicu može imati i raseljavanje prvenstveno sela i onih dijelova koji su zapostavljeni to kao da nije problem naš, kao da nas se taj dio ne tiče. Danas je rečeno da, netko od govornika, čak mislim da je kolega Šuker rekao da umjesto potpora za restrukturiranje kako se to ustvari sada, dosada bile neke od ovih potpora, da bi to trebale biti potpore za konkurentnost. S obzirom da mi je HŽ kao takav najbliži pa ću onda spomenuti HŽ. Kome to HŽ može biti konkurentan, odnosno javni operateri u HŽ-u kome mogu biti konkurentni kad je sustavno, možemo reći 30 godina, izostalo ulaganje? Sa voznim parkom koji je star u prosjeku 40 godina, sa prugama na kojima je vozno vrijeme putovanja recimo do Rijeke 3 sata, s autom dođete za 1 sat. U čemu, kakvoj konkurentnosti možemo pričati? Ako na masu pruga, ne znam netko je spomenuo zagorske pruge, zagorske cugove, ako je tamo brzina 30, 40 km o kakvoj rentabilnosti, o kakvoj konkurentnosti mi uopće možemo pričati? Treba biti iskren pa reći to je sve skupa sustavno. Ne treba sad utvrditi ok kriva je zadnja HDZ-ova Vlada. Ma nije istina, ona je jedan od krivaca ali 30 godina je taj segment totalno zapostavljen. Ne možemo ga sad preko noći obnoviti. Došao sam do podatka da recimo čak sam ga govorio već s ove govornice da u Njemačkoj se po glavi stanovnika izdvaja 300 eura na godišnjoj razini za sustav željeznica. Ali, za sustav koji je obnovljen, za sustav koji je suvremen. Mi imamo sad situaciju da želimo biti da ne kažem konkurentni tom istom sustavu, a ulažemo ne znam po glavi stanovnika nekih 30%, 30-ak puta manje. Što se tiče ovog drugog zakona, mislim da je isto kolega Šuker rekao da se taj zakon praktički odnosi na samo tri poduzeća Croatia airlines, Jadroliniju i HŽ Cargo. Ja postavljam pitanje, ok mogu reći da ima logike, treba pratiti transparentnost novca to uopće nije mi taj dio sporan. No međutim, budimo iskreni ako recimo jedna od tih firmi donese odluku da kupuje kolosijek od DIOKI-ja zbog navodno isplate plaće radnicima DIOKI-ja, ja koliko sam upoznat i to po nekoj sumanutoj cijeni to je stvarno van svake pameti ako se ne varam 17 milijuna kuna je bilo u pitanju. Kolosijek koji vrijedi jedan, nek je i dva milijuna kuna. Donosi odluku temeljem ma neću reći prisile ali stava politike da to treba kupiti taj kolosijek jer to je eto, to nam je baš neophodno da bi mogli dalje funkcionirati. Sad taj isti HŽ Cargo ide u stečaj. Sad taj isti HŽ Cargo propada. Da li sad postoji odgovornost i da li je to u pitanju javno transparentno trošenje javnog novca? Da li je to to? Da li je recimo nekoj od firmi ovdje spomenutih stručne službe izrade tekst koji se daje Agenciji za regulaciju tržišta, taj tekst po naputku direktora mora biti dostavljen odvjetničkoj kući, odvjetnička kuća samo logo svoj stavi gore i upućuje ga toj agenciji, svoju uslugu stavljanja logo-a, prebacivanja cijelog teksta na vlastiti memorandum naplaćuje 100 do 150 tisuća kuna. To su ljudi koje je postavila ova vlast. Da li je to dio transparentnog trošenja javnog novca? Da li tko postavlja pitanje odgovornosti tih ljudi? Ja baš nisam vidio da je netko postavio to sporno pitanje. Podsjetiti ću i na priču oko Croatia airlines kad je bilo nabavljanje pribora za jelo za višu klasu koja je maltene prazna kad su radnici upućivali, svi zastupnici su dobili to pismo radnika iz te firme, kad su radnici upućivali na taj problem, problem nabavke paprenjaka koje nitko živ niti hoće a tko ih jedanput proba više ih nikad ne želi uzeti. Ali je, dobro to je istina. Da li je recimo Croatia zapala u probleme, da li je i to dio tih problema? To nitko ne postavlja pitanje, a to je isto transparentno trošenje javnog novca. I kada smo već od tog transparentnog trošenja javnog novca ja koristim priliku da podsjetim da smo mi u veljači ako se ne varam prošle godine kao klub zastupnika predložili prijedlog zaključaka o ograničenju korištenja sredstava u pravnim osobama od posebnog interesa za RH i lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu i javnim ustanovama. Tada smo upozoravali na to da se novac između ostalog i javnih poduzeća, troši na donacije, troši na ne znam praktički se pa budimo iskreni poklanjao u svrhu promoviranja pojedinaca koji su bili na čelu tih firmi i tada smo dobili obrazloženje da to nije dobar prijedlog jer to je u interesu tih građana koji opet dobiju na neki način na korištenje te novce i da se koristimo populizmom. S obzirom da smo mi obrazložili što želimo postići s tim prijedlogom zaključaka i sada kada gledate ovo što smo danas dobili na stol odnosno o čemu danas raspravljamo ja bih postavio pitanje onima istima koji su nas onda nazvali populistima, koji je veći oblik populizma od ove dvije stvari? Je gospodine Jelušić vama je upućeno, vi ste rekli prošli puta za taj prijedlog naših zaključaka da je populistički i da je u dnevno političke svrhe. Ali vidim da ste naišli možda ne vi osobno, ali vladajuća koalicija, ministarstvo da je i u populizmu ima nečeg zdravog, dobrog pa da to možda treba iskoristiti. Samo sada su to zdrave i napredne ideje, a kada dolaze s naše strane e onda je to populizam. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Time smo iscrpili sve prijavljene za raspravu po klubovima pa nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Prvi na redu je poštovani Branko Vukšić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnikom. Vjerojatno se barem stari sjećaju one igre koja se zvala "Lanac sreće" koja je bila jedna od najvećih obmana koja ni do dana današnjeg nije sankcionirana ni istražena kao što se ne sankcionira u Hrvatskoj 99% kriminala. Ovdje bi trebalo govoriti o lancu krivnje i odgovornosti kada su u pitanju potpore. Malo prije je ovdje rečeno dda nema analize državnih potpora i to je zapravo ključ čitavog problema, mislim da je kolega Marić o tome govorio jer a zbog čega nema analize državnih potpora? Zbog toga što bi to bila analiza neuspjeha, promašaja, zapravo bila bi to analiza novovjekih hrvatskih obrovaca. Sjećate se Obrovca i Glinice u Obrovcu tvornice Glinice. Ako smo 20% smanjili proizvodnju u sektorima koje smo podupirali, ako smo otpustili izgubili 50 tisuća radnika u tim sektorima, što smo podupirali? Ako smo poduprli od 2004.do 2011.godine poljoprivredu sa 20 i nešto milijardi kuna, a sada proizvodimo daleko manje mlijeka, daleko manje hrane, uvozimo sve više hrane i to loše hrane, sve više gazdinstava naročito onih manjih propada na selu, što smo podupirali? Jesmo li napravili analizu toga što smo podupirali svih ovih godina? S druge strane, jesmo li kada smo odlučili se podupirati i kada govorimo o ove tri djelatnosti, kada govorimo o brodogradnji, kada govorimo o prometu, o željeznicama jesmo li napravili strategiju? Kako možemo nešto podupirati a da nemamo strategiju što želimo sa željeznicom, što ćemo sa željeznicom u Zagorju? Kao što reče gospodin Novak malo prije, kako ćemo podupirati željeznicu i učiniti je konkurentnom kada sa automobilom dolazimo do Rijeke za sat vremena, a vlakom 3, 4 ili 5 ili do Čakovca po 3 sata se vozimo vlakom 100km? Tko će se voziti tim vlakom? Pa neće nitko osim onih koji stvarno nemaju novaca imaju viška vremena. i normalno da bacamo novac u bunar. Sve ovo se svodi opet na jedan datum na jednu samoobmanu, a u ljudskoj prirodi je samoobmanjivanje. Sjetite se uvijek recimo kupili ste stan za švicarce, vidjeli ste da ste nakon 7 godina otplaćivanja, želite vratiti banci stan, banka vam kaže može možete vratiti stan i još 50 tisuća eura morate dati. Vidite da ste pogriješili, pogriješili ste još u 10 stvari, ali 12.mjesec je i bit će Nova godina i veselite se jer će se nešto promijeniti. Neće se ništa, samo će se okrenuti sat, kazaljka, list ćemo jedan istrgnuti. Tako se mi samoobmanjujemo 1.7. Kao 1.7.sada će biti sve pošteno. Do prije nismo radili analize, do prije nismo pitali se u što ulažemo ali sada 1.7., časna riječ sada hoćemo. Što se promijenilo u Bugarskoj i Rumunjskoj? Ma ništa se nije promijenilo. Jel su u EU? Jesu. Čitam neki dan izjave dužnosnika europskih Hrvatska je sve ispunila. Nije. Ovdje upravo leži u tome da nismo to ispunili, nismo prema samim sebi. Znači koji su efekti, glavno pitanje, koji su efekti svih tih potpora koje smo dali? 57 milijardi kuna smo dali potpora od 2004.do 2011.godine to je pola hrvatskoga proračuna, a imamo manje radnih mjesta, imamo ne nazadovanje nego gotovo da kažemo propast brodogradnje, željeznice koja će polako zatvarati prugu po prugu jer ima stari vozni park, jer su pruge neupotrebljive. Jedino što znamo, imamo višak radnika. Kažemo, podupiremo promet prema otocima. Što to znači, to je isto, da me krivo ne shvate otočani pošto i sam godišnje često putujem na otok, to je isto bacanje novaca ako se ne ulaže u otoke, ako na otocima ne gradimo škole, ako ne gradimo ambulante, ako nemaju mladi perspektive, ako ne otvaramo nova radna mjesta. Tada nam otoci služe samo za onih 2-3 mjeseca turizma. Opet govorim o tome da je samo ulaganje u brodske linije prema otocima bez da se vodi itekako velika briga o svemu onome što treba na otocima osigurati da bi otoci živjeli svih 12 mjeseci, isto tako bacanje novca u bunar. Naravno da pomažemo time otočane jer bi i bez tih brodskih linija nemoguće bilo živjeti. Ali nismo napravili strategiju, nismo rekli koliko ćemo za što novca dati i što ćemo zauzvrat dobiti. Pitanje je bilo odgovornosti da li muti netko pri potporama, je li bilo korupcije. Ako netko muti onda mute oni koji daju potpore, ne oni koji primaju. Govorilo se često o tome recimo kad su bili seljački prosvjedi govorilo se o tome koliko su pojedini seljaci dobili potpora. Da li je itko tražio nakon godinu dana od tih seljaka da podnesu izvještaje koliko su proizveli, za što su utrošili potpore, koji je efekat potpora u poljoprivredi, koji je efekat u brodogradnji, što znači za sve one kooperante u brodogradnji. I što smo na kraju dobili, dobili smo na kraju da se borimo za kakav-takav opstanak brodogradnje, ulupali smo silne milijarde kuna, netko bi rekao badava smo krečili ili džaba smo krečili. Ono što nas čeka 1.7. ulaskom u Europsku uniju smo mi sami, mi sami, naše ponašanje, naši karakteri, naša vlast i mi ovdje u Saboru. Ako se nećemo promijeniti bez obzira na datume neće nas Europska unija prisiliti da se mijenjamo mi sami. Kao što rekoh, postoji primjer Rumunjske i Bugarske da se tamo ulaskom u Europsku uniju nije bitno nešto promijenilo. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike kojih ima pet. Prvi na redu je poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Vukšić, spomenuli ste ekonomsku analizu o kojoj sam ja u prethodnoj raspravi govorio. Nekada na Ekonomskom fakultetu je ekonomska analiza bila najvažniji kolegij, danas ga nema niti na jednom fakultetu. Nije to čudo. Bez ekonomske analize i bez jasno postavljenih ciljeva, bez jasno definiranih općih i nacionalnih interesa ne bi se smjela donijeti niti jedna mjera, a kamoli zakon. Što se htjelo sa potporama u hrvatskom gospodarstvu to nitko ne zna, osim da su potpore čak služile i za društveno raslojavanje. Neki su se na potporama i obogatili. Dok je brodogradnja grcala u problemima, kooperanti su najbogatiji u Hrvatskoj, a 2/3 ukupnih prihoda od brodogradnje išlo je kooperantima, a radili su samo 1/3 svih poslova. Maslina se mogla saditi i dobit potpora i u Slavoniji iako tamo ne može uspijevati. Rajčica se može dobit potpora i u Lici ako se sadi. Mi ne znamo koje kulture mi trebamo proizvoditi, koju proizvodnju trebamo stimulirati, mi lutamo. Doći ćemo ponovo kao '50. poslije Drugog svjetskog rata kad su nas natjerali i pamuk uzgajati pa se pokazalo koliko je to bilo pogubno. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Marić, da, ovo što ste spomenuli o ekonomskoj analizi koje nema na Ekonomskom fakultetu. Mislim ja imam podatak koji sam možda već i spominjao ovdje u Hrvatskome saboru, na američkim sveučilištima je dokinuto 60% humanističkih znanosti. Mislite da je to slučajno dokinuto, mislite da ekonomske analize nema slučajno na Ekonomskom fakultetu, da je netko ekonomsku analizu izbacio zbog toga što smatra da je suvišna ili da je nema zapravo, da nema tko analizirati, da danas sutra budemo hromi, da budemo bez alata. Ovo što ste spomenuli, da, ja sam isto govorio o kooperantima, znači o brodogradnji koja je posrnula, koja je na koljenima i kooperantima koji su bogati, točno. Mnogi su se kooperanti obogatili, ali zar sve vrijeme kad dajemo potpore, a potpore su od vajkada u brodogradnji, nismo vidjeli da neki beru masnu lovu, da sve više radnika se otpušta i da brodogradnja posrće. Izgleda da to nikog nije zanimalo. Zato kažem da oni koji su davali potpore oni su trebali raditi te analize, a ne kooperanti da rade analize. Kooperanti su vidli svoju priliku i ugrabili su svoju priliku. I zato ako nećemo krenuti od danas, ne od 1.7. mislim da će i dalje sudbina potpora bez analize stručnih analiza biti zapravo i još jedno, produženje agonije.
Replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, ja se ne slažem sa vašom konstatacijom da je ulaganje u subvencioniranje ili potporu linijskim brodarima bacanje novaca u bunar kako ste rekli jer to nije istina i ova država zaista čini napor da pokuša sačuvati život na tim ruralnim područjima ne samo otocima nego i na PPDS-u pa i na brdsko-planinskim područjima i za to postoje posebni zakoni. U proteklih 10 godina od 2004. do 2012. u taj sustav uloženo je preko 3 milijarde i 300 milijuna kuna od kojih je najveći dio uzela Jadrolinija, a vi morate znati da kao što je ZET u Zagrebu javni prijevoznik koji prevozi stanovnike s jednog kraja na drugi kraj ovog grada da to čine Jadrolinija, mali brodari i privatni brodari na Jadranu, da dnevno prometuje 53 linije što brodske, što brzo brodske, što trajektne i da sve to nešto košta, da ti ljudi na otocima žive teže nego svi ostali na kopnu jer imaju dodatni trošak. I naravno da država to mora subvencionirati, a da je učinila pomak pokazuje i statistika, popis stanovništva gdje smo zadnji puta 2011. godine zabilježili povećanje broja stanovnika na hrvatskim otocima za 7 i pol tisuća i to je za mene veliki rezultat bez obzira što ga se pokušava osporavati jer se kaže pa što na otocima živi 100000 ljudi kome je to uopće bitno. Ali to je itekako važan segment hrvatskog gospodarstva. Imamo preko 300000 ležaja na otocima koji su itekako konkurentni u najznačajnijoj hrvatskoj gospodarskoj grani, a to je turizam. Mi itekako radimo i uplaćujemo jednako kao i svi ostali ono što moramo u državni proračun. Najmanje što se može vratiti je da se pomogne da taj život na otocima opstane, a najlakši put je upravo putem potpora i mi to kroz Zakon o otocima dobivamo. Zbog toga je potpuno promašena vaša rečenica da je to bacanje novaca u bunar.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Boriću vaše je pravo ne slušati suštinu normalno i podmetati, jer prvi dio rečenice ste upamtili, drugi niste upamtili. Rekao sam odmah i nakon ove druge rečenice da su ove potpore pomoć stanovništvu, da ne bi bilo života na otocima da nema tih potpora. Ali da bi te potpore bile puno efikasnije da brinemo o školama, bolnicama. Uzmite si stenogram pa nemojte vrtit glavom. Bolnicama, da otvaramo nova radna mjesta. Da, tada bi taj novac se osjetio zbog čega dajemo taj novac. Daleko više nego što se to osjeća danas. Upravo sam o tome govorio. Izgleda da ste više u Zagrebu, nego na otoku, pa malo porazgovarajte sa otočanima da vidite što ih muči na otoku.
Replika Srđan Gjurković.
Poštovani kolega Vukšić, ovdje ću se u potpunosti složiti sa kolegom Borićem u njegovoj replici, o bacanju novaca u bunar, pa ću ponovit eto da ono što je kolega Borić rekao da ZET-ov autobus ili tramvaj u Zagrebu je ono šta je Jadrolinija ili neki privatni brodar brzo brodski na otocima. To je normalni dio života, sasvim jedan normalan gdje građani i građanke otoka Brača, Šolte idu raditi ili djeca idu u školu u Split. Sasvim kad govorimo o učinkovitosti o kojoj ste se vi usaglasili onda vam moram reći da je puno učinkovitije da idu sa brzo brodskim linijama u Split u školu, nego da se gradi škola i velebne sportske dvorane, onda od te učinkovitosti nema apsolutno ništa jer nema tko ić u te škole, odnosno apsolutno je neučinkovito ih gradit na takav način kako ste vi predvidjeli ulaganje u gospodarstvo, ulaganje u sve, a u biti bez izračuna šta i kako. Gospodarstvo otoka očito baš na način da smo im osigurali i prethodne i ova vlast mogućnost da normalno žive i budu povezani sa kopnom i naravno nikad to nije dovoljno i treba to poboljšavat, ali ukazuje da i gospodarstvo i demografska struktura za razliku od nekih drugih dijelova Hrvatske je pozitivna, ukazuje da po pitanju bacanja novaca u bunaru i samo spominjanje takvog izričaja neovisno o svim ogradama, zagradama i navodnicima je potpuno neprimjereno. Jer po pitanju otoka zaista se radi i radit će se da oni normalno rade, da normalno funkcioniraju i žive. Ali kažem i napominjem svi podaci ukazuju da to rezultati življenju na otoku i dokazuju. Naravno, nikad nije dovoljno i treba i dalje radit na tome. Ali vaše bacanje novaca u bunar apsolutno nije ispravno.
Hvala. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Pa naravno da nisam na taj način govorio, o tome govorio. Prije svega vidi se iz vaše replike da biste vi da se pojača linija i da što više ljudi ode sa otoka. Ne biste vi gradili škole na otocima, jer Bože moj zašto bi bila škola na otoku, jer treba odlaziti u Split, treba odlaziti u Zadar ali ne treba recimo srednjih škola na onim otocima koji imaju dovoljno kapaciteta da budu recimo loši, da ima srednju školu i ne smeta ta srednja škola u Lošinju. Recite mi koju ste vi izračunali, koju ste računicu napravili, koju ste analizu napravili o otocima, pa prezentirali ovdje u Saboru da govorite tako izričito. Uhvatili ste se bunara. Ja tvrdim, još jedanput tvrdim da bi te potpore bile daleko efikasnije da smo osigurali sve ono što smo trebali na otocima osigurati a što već ne činimo desetljećima.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo kolega Vukšić na neki način kad govorimo o potporama i pomoći uvijek se nekako svi dotaknu poljoprivrede, sela, ruralnog prostora tako ste se i vi u ovom dijelu dotakli iako se moram sa jednim dobrim dijelom vaše rasprave složiti jer mi sad imamo zakone koji se mogu provoditi, i sada se to moglo sve kontrolirati, sad se je točno moglo znati tko je što dobivao, kuda su potpore odlazile samo što to ne provodimo. Ja se nadam da ćemo ovaj budući zakon jedan i drugi koji će biti izglasani možda pod pritiskom EU konačno početi provoditi. To je suština naših problema. I nije dobro kad mi ovdje počnemo generalno govoriti i napadati pojedino područje, pod navodnicima "napadati" kao što je to recimo hrvatsko selo i hrvatska poljoprivreda ili kao što je možda čak i ova teza o otvaranju novih radnih mjesta na otocima, izgradnja škola i svega ostalog. Mislim da u dijelu davanja potpora moramo razmišljati za što su namijenjene i to ste vi govorili. I u jednom dijelu potpore moraju biti namijenjene za očuvanje života. I u tom dijelu je njih lako posložiti. Za brodogradnju su bile davane navodno radi očuvanja radnih mjesta. Na selu su davane ne samo radi povećanja poljoprivredne proizvodnje, ja to gledam drugačije, nego i radi očuvanja života na selu. I u tom dijelu trebamo to gledati i ne trebamo se baš svaki puta prvo zapiknuti u taj dio i uvijek to selo i hrvatskog seljaka staviti na neki stup srama i stup sramote. Pa neka se stvarno već jedanput izbace ti podaci, neka se vidi tko je manipulirao, tko nije manipulirao i koji su efekti bili. Efekti su sigurno bili puno pozitivniji nego što su ovi sada kad nema potpora. Dakle, u zadnjih godinu i pol dana smo samljeli selo kad smo morali povećati potpore za ulazak u EU.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Hrg zapravo slažemo se u suštini o tome. Opet se vraćam na ono što je gospodin Marić govorio da, trebalo bi napraviti analizu. Nitko, barem ne ja, ja ne stavljam na stup srama i nisam se okomio na selo. Ako ste čuli rečenicu koju sam rekao oni koji su davali potpore oni su trebali raditi analize. Na koji način? Trebali su izraditi kriterije kako davati. Danas je manje poljoprivredne proizvodnje, najmanje su za to krivi seljaci. Pogrešan je bio sustav potpora koje ne smiju se ukinuti, koje se trebaju davati. Trebamo ulagati na ono što, dvije stvari koje su najvažnije a to je poljoprivreda i turizam. Pa onda ovo podmetanje da se želi ne znam zlo otocima je sasvim nepotrebno jer uopće o tome nisam govorio. Da, važno je očuvanje života na otocima, važno je očuvanje života na selu jer to je pretpostavka uopće da se netko bavi turizmom, da netko se bavi turizmom na otocima ili da se netko bavi poljoprivrednom proizvodnjom u selima. Jer ako toga nema izgubit ćemo ono malo što imamo. Prema tome, jedna je interesantna rečenica koju ste vi rekli, a koja se sve češće upotrebljava, a to je ono provodit ćemo zakone vjerojatno pod pritiskom EU. To je taj prvi, sedmi magični koji ja govorim samozavaravanje. Nešto ćemo morati, ono što će nas pritiskati EU, to ćemo vjerojatno poštivati ono zato što moramo. A bilo bi puno bolje da poštujemo hrvatske zakone zbog nas samih. Neki dan kad smo o nekom zakonu, više se ne sjećam, ovdje raspravljali rekao sam da je to još jedno mrtvo slovo na papiru jer većinu zakona u Hrvatskoj ne poštuju čak ni oni koji zakone pišu.
I Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa na neki način nastavljam se na svog prethodnika, također oko poljoprivrede. Spomenuli ste da je odgovornost onoga tko daje potpore. Njegova je odgovornost o praćenju potpora i vođenju reda u tom dijelu. Slažem se s tim, ali treba tu još nadodati jedan detalj koji mislim da nije nebitan, a to je svojevrsni medijski linč. Sjetite se bilo kojeg prosvjeda seljaka. Najčešće su komentari bili al pogledajte te traktore koje oni voze. Koja je vrijednost tih traktora? A nitko ne vraća film malo unazad pa da kaže da su to bila kapitalna ulaganja kojima se praktički strane banke su bile uključene u to i strane banke su davale kredite i dobivale kamate i hipotekarne kredite pa sad i zemlja je već upitna bez obzira na ovu odredbu o sedam godina neprodaje poljoprivrednog zemljišta. A plus toga ta sredstva su korištena za kupovinu opet stranih proizvoda. Znači, za čuvanje stranih radnih mjesta. I sad kad pogledate taj sustav potpore koji je vezan u ovom slučaju na poljoprivredu stvarno je bio u svrhu sačuvanja radnih mjesta, doduše ne u Hrvatskoj nego ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] nije iz Hrvatske, FEND nije iz Hrvatske, ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] je isto poznata hrvatska firma. Tako da je sačuvanje radnih mjesta evidentno je bilo u pitanju, doduše ne naših. Cijelo vrijeme ove naše rasprave mislim da nam je jednostavno isplinula metalurgija. Jedan dobar, dobar primjer potpora metalurgiji je Željezara Sisak koje više nažalost nema. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
To je ono u potpunosti s čime se slažem što ste gospodine Novak konstatirali čija su radna mjesta potporama sačuvana. Što smo zapravo podupirali. Strane banke su stimulirale da poljoprivredni proizvođači kupuju traktore koji sasvim sigurno i na njihovim imanjima nisu trebala. Međutim, je li u tom trenutku zakazala država? Je li država trebala biti ta koja je trebala, opet se vraćam, napraviti analizu? Što onaj proizvodni prsten postoji u svim susjednim zemljama pa se kaže da jedan traktor te i te jačine može obraditi toliko i toliko poljoprivredne površine. Jeli tko napravio tu analizu i jeli su savjetodavna tijela bila na usluzi seljacima? Sasvim sigurno da nisu i da smo isto tako u tome zakazali.
Nastavljamo raspravu. Kolega Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Rasprava o državnim potporama vidimo da je vrlo žustra što i ne čudi s obzirom na važnost državnih potpora koje su imale do sada, a koje će imati i u buduće. Kada pogledamo podatke iz prethodnih godina vidimo da su državne potpore ukupne u svim oblicima i svim segmentima i kretale se od 7, 8 pa i 9 milijardi kuna i to je ogroman novac koji išao iz proračuna i dakako sa su bitne. S druge strane ulaskom u EU se postrožuju uvjeti i ako se dobro ne bude radilo postoji opasnost da subjekt koji ih je dobio, a nije smio da ih mora vratiti a onda će doći u još veće probleme nego što bi bio da ih nije ni dobio. Zato je to bitno. Ovaj zakon donosi osim što je usklađenje sa direktivama i praksom EU donosi niz novosti koje su bitno poboljšanje u odnosu na postojeću praksu i postojeći zakon. do sada je npr. izvještaj o državnim potporama podnosila Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, a agencija rekli bi ni luk jela ni luk mirisala niti je određivala koliko će se novaca dati za potpore, kome će se dati, a još manje kako će se i kako su se trošila ta sredstva. Ali eto ona je podnosila izvještaj ne zato što je to bilo tako zakonsko rješenje, nije agencija tu ništa kriva nego je imala takvu zadaću. Logično je da izvještaj podnosi onaj koji daje potpore, koji je odgovoran za politiku davanja potpora i zato je dobro da je u ovom zakonu konačno to stavljeno, dakle da će izvještaj o potporama objedinjavati Ministarstvo financija, podnositi ga Vlada i Vlada Saboru. dakle Vlada će ovdje Saboru podnositi izvještaj o tome kako su se trošila sredstva za potpore kolika su bila i to je dobro. Do sada to nažalost nije bilo tako. I ne samo koliko sredstava nego i kako su se trošila. Dakle do sada nije bilo ni zakonska obveza da se podnosi izvještaj o tome kakva je učinkovitost bila tih potpora nego je naprosto bilo statističko nizanje podataka kome su data i koliko je dano sredstava. To su dvije bitne kvalitetne novine u ovom zakonu i zato je to dobro. Zadnji izvještaj koji smo ovdje imali o državnim potporama bio je za 2011.godinu to je zadnja godina vladavine HDZ-a i njegovih koalicijskih partnera i te su potpore iznosile negdje oko 9 milijardi kuna. Jako puno kada pogledamo sa nekim drugim pokazateljima to je negdje oko 2,7% BDP-a, u EU je to negdje oko 0,6%. To je činilo negdje oko 7, 7,5% rashoda ukupnih rashoda državnog proračuna, dakle govorim to da su to bili ogromni novci i zato je bitno kuda oni idu i kako se troše. S druge strane imali smo jednu apsurdnu situaciju velika su se sredstva izdavala na ovaj ili na onaj način za potpore, a oni koji su dobivali potpore bili su nezadovoljni. Njima je bilo malo, oni su često puta govorili da je to nedovoljno. Imali smo zaista jednu apsurdnu situaciju, s jedne strane smo potpore daleko iznad prosjeka zemalja koje nas okružuju, a s druge strane oni koji su dobivali bunili se da dobivaju malo. I poljoprivreda i brodogradnja i HŽ i ostali svi su imali određene primjedbe. Dakle to je jedna apsurdna situacija. Nama puno ili svima koji to moramo dati a oni koji to primaju njima je to bilo malo. A s druge strane rezultati su bili i to je ono što konačno ovaj će zakon stvoriti pretpostavke da se mijenja da se raspravlja i o efikasnosti dakle o učinkovitosti tih potpora. Do sada su ogromna sredstva davana a rezultati su bili sasvim drugačiji. Niti smo mi imali više brodova nego što smo imali prije par godina niti smo imali više poljoprivredne proizvodnje nego što smo imali prije par godina, dakle ni u jednom segmentu nisu bili rezultati bolji. Dakle potpore da ali one moraju rezultirati prije svega da ta gospodarska grana ili to trgovačko društvo bude konkurentnije ali da rezultira i većom proizvodnje, više robe koje proizvodi a ne kao što je do sada bilo slučaj da to nije bilo tako. Dakle mi smo ispada da smo plaćali ne proizvodnju i rad i rad koji je potreban koji se trebao ugraditi da bi došlo do te povećane proizvodnje nego obrnuto. Dakle rekao sam brodova nismo proizvodili prije tri godine više nego prije 8 godina nego naprotiv manje, poljoprivredna proizvodnja dapače nažalost nije ni ona porasla u odnosu na razdoblje na prije 2004.kada uporedite 2004.i 2011.nema povećanja. Naprotiv kada pogledamo u neke pokazatelje onda vidimo da osim 4 namirnice što se tiče ukupne poljoprivredne proizvodnje mesa, mlijeka i svih mliječnih proizvoda Hrvatska ne proizvodi ničega dovoljno osim pšenice, meda, mandarina i to je otprilike to. svega ostalog nedovoljno. Dakle potpore da, ali potpore u proizvodnji koje će rezultirati većom proizvodnjom koje će rezultirati boljom konkurentnošću onog koji će to raditi, a ne kao što je to nažalost do sada često slučaj bio da se potporama tko zna šta podupiralo i ko zna kuda su svi ti novci završili jer kontrole efikasne kontrole nije bilo. No ova zakonska promjena i ovaj zakon će uvesti u tom smislu očekujemo reda jer će obveza biti da se vidi učinkovitost tih potpora. Potpore se daju od nešto i do sada su morale uvažavati pravila EU, a sada će biti apsolutno kontrolirane. Dakle nema potpore koja neće biti ne može se dati potpora koja nije odobrena od EU komisije od EU i to je dobro. Dakle ne smije se narušiti tržišna utakmica, ne smije se nijedno gospodarskog subjekta na području EU dovesti u povoljniji položaj u odnosu na druge i to je smisao državnih potpora. Potpore našim trgovačkim društvima, našim poduzećima i ljudima će moći biti samo onima kojima će biti dozvoljeno i u Europskoj uniji, dakle stavljaju se u ravnopravan konkurentski položaj. I naravno, u tom slučaju se moramo boriti da te potpore budu što više kako bi naši proizvođači, bez obzira u kom segmentu, poljoprivredi, industriji itd., bili konkurentni i proizvodili bolje, naravno u okviru postojećih pravila koja će vrijediti. Ali to mora rezultirati dakle i većom proizvodnjom, boljom produktivnošću, a naravno onda i oni koji će u tim područjima raditi da i njima bude bolje, dakle i zaposlenima i radnicima, da u tom segmentu bude bolje. Dakle stimulirati proizvodnju i rad, a ne stimulirati neproizvodnju i nerad kao što je nažalost izgleda do sada i često puta bio slučaj. Dakle, ovaj zakon donosi osim što se usklađuje s Europskom unijom i niz kvalitativnih promjena. Prije svega dakle što će biti obveza onih koji daju potpore da ocjenjuju njihovu učinkovitost i da ovdje u ovom Saboru polažu račun o tome. I kad je riječ o polaganju računa ovdje u Saboru, to je doduše malo neprecizno navedeno u zakonu, ali ćemo vjerojatno ići u tom smislu da ga poboljšamo, da to bude obveza Vlade da podnosi izvještaj Saboru o državnim potporama što ima smisla da podnosi upravo Vlada, odnosno da Ministarstvo financija to objedinjuje, a ne kao do sada AZTN. Jer Vlada je ta koja vodi politiku potpora, ona ih daje i logično da i ona pred Saborom ovdje polaže račun o potporama, a ne kao što je to do sada bilo agencija koja kažem je tu tehnički podnosila izvještaj iako niti je davala potpore, a pogotovo nije imala mogućnost kontrolirati njihovu efikasnost i učinkovitost što se s njima događalo. Evo toliko, hvala.
Hvala. Prelazimo na replike. Kolega Đuro Popijač, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa evo zapravo teško je slušati koliko ovdje u ovim raspravama ima naknadne pameti oko svih tema. Kako smo svi pametni danas oko brodogradnje, to je zapravo zapanjujuće. Neki kolege su puno duže u politici nego ja, ja sam evo imao tu privilegiju i sreću da sam sudjelovao u završnom dijelu priče oko brodogradnje. Pa znadete li vi uopće o čemu govorim? Hrvatska brodogradnja 2010., 2011., velikoj brodogradnji, ovoj problematičnoj je isplaćeno nula kuna državnih potpora i direktnih transfera, nula kuna. Prije toga nedozvoljenih potpora naravno 2006. do 2010. godine i zbog toga je i išao proces restrukturiranja i programa restrukturiranja, evo kolega … to dobro zna. 400 milijuna kuna direktnih transfera iz proračuna, 400 milijuna kuna. Znate li vi uopće o čemu govorite? Kada govorite o tome i uostalom prisjetite se vaših reakcija kada su išli u teške te pregovore restrukturiranja što ste radili u saborskim klupama oko te iste brodogradnje da ćemo ju uništit sa tim procesima. Na kraju krajeva naravno, brodogradnja je težak i ozbiljan problem. Znadete li vi, kažete da se manje gradili, pa znadete li da je 2009., 2010. nastupila najveća kriza u narudžbi brodogradnje u čitavom svijetu, da se 70, 80% brodova manje naručivalo nego ikad prije ili godinu dana ranije. Dakle dajte malo ozbiljnosti, a ne samo politizacije. Govorite o poljoprivredi, pa znate da je Hrvatska tek u tih zadnjih 10-tak godina hrvatski seljak konačno počeo ličiti na pravog suvremenog farmera. Znate li koliko je uopće suvremenih mljekarskih farmi izgrađeno koje vi uništavate posljednjih godinu i pol dana? 20 ili 30% manje mlijeka se proizvodi godinu i pol dana nego godinu ranije. To su rezultati. Budite ozbiljni i budite barem odgovorni prema svima onima koji evo možda i gledaju ovaj nesretni prijenos. To su činjenice, to su ozbiljne stvari o kojima govorite. Otkud vas sad svima takva naknadna pamet, evo i kolegama nekim koji su isto tako diskutirali ranije.
Hvala. Vrijeme, kolega Popijač. Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Popijač, naravno da je tema ozbiljna pa ću biti ozbiljna. A što se tiče naknadne pameti, pa naknadnu pamet može imati samo onaj tko je bio na vlasti pa nije to napravio pa sad ima naknadnu pamet. Mi nemamo naknadnu pamet, mi smo došli na vlast i riješili problem brodogradnje. To sad vi kad govorite o brodogradnji može se govorit o naknadnoj pameti, a ne mi koji nismo bili u poziciji da to riješimo, a vi ste bili 8 godina u poziciji da to riješite, niste riješili, mi smo riješili za godinu dana. Toliko o naknadnoj pameti. Što se tiče poljoprivrede isto tako, govorite o modernom hrvatskom seljaku itd. Točno je i cilj je da hrvatski seljak bude što moderniji i da bude konkurentan jer će morati biti za mjesec dana konkurentan proizvođaču iz Europske unije. To nam je cilj. Međutim uz silne potpore, dakle 2011., zadnje godine vaše vladavine potpore su bile u poljoprivredi duplo veće nego 2004., proizvodnja nije bila duplo veća nego naprotiv, u mnogim segmentima manja. Prema tome, nije došlo do povećanja proizvodnje ne u ovih zadnjih godinu i pol dana nego za vrijeme vaše vladavine. Naravno, ljudi ne znaju podatke, vi možete tako govoriti, možete slobodno ovdje i krive podatke iznositi, ali dozvolite da ipak ima nas koji vam to neće dozvoliti.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić, vi ste u svojoj raspravi rekli da od ovog zakona zapravo počinje prava briga o potporama i transparentnost u potrošnji javnih financija. To je klasično za vas s te strane jer vi uvijek doživljavate dolazak vaš na vlast kao početak neke nove države i novog stvaranja. Međutim, to nije istina. Priča o državnim potporama počela je 2003. kroz prvi Zakon o državnim potporama i desetak godina se nadograđuje, svaki godine, kroz određene aktivnosti onih koji su za to zaduženi. I sada reći da tek evo donosimo dva zakona koji su se već i prije usklađivali sa zakonodavstvom Europske unije, da nisu ne bi valjda 1.7. ušli u Europsku uniju. A onda kreće kako ćemo mi ovo, kako ćete vi ono. Koliko ste vi potpora uopće dodijelili kao osoba, ako ste bili uopće u prilici to dodijeliti da biste znali recimo ocijeniti učinkovitost određene potpore, recimo potpore male vrijednosti. Kakva je njezina učinkovitost kad nekome isplatite 500 000 kuna za recimo 100 zaposlenih na otocima. Kako ćemo mu izmjerit učinkovitost, a recimo bavi se turizmom, kampingom ili ne znam čime. Hoćemo li brojiti broj zaposlenih koji se povećao, hoćemo li mu gledat bilancu ili što ćemo mi to raditi da utvrdimo učinkovitost tih 500 000 kuna koje smo mu dali. Zna li to država kako će ona to izmjeriti? Zna, ok. Ispada da do sada nije znala, da su se do sada dodjeljivale potpore recimo mimo AZTN-a. Nije istina, nijedna potpora se nije mogla dodijeliti bez da je agencija dala suglasnost na istu bilo da se radilo o Ministarstvu mora, bilo da se radi o ne znam Ministarstvu gospodarstva, poljoprivrede itd. Tamo se slijevaju svi podaci. Oni imaju podatke o svakoj firmi. Ako možete dobiti milijun i pol kuna potpore male vrijednosti pa skupljaju se svi podaci. Ne možete isplatiti više. Ako je netko dobio potporu recimo na otocima i u Ministarstvu poljoprivrede i u Ministarstvu gospodarstva i prelazi mu taj iznos ne možete mu isplatiti onoliko koliko bi trebao dobiti u Ministarstvu mora. Pa to su jasna pravila. Ona su i do sada postojala. Ovo je samo još hajmo reći malo više definirano tko za što odgovara u cijelom sustavu i naravno uvodi se sustav kontrole iz EU što je sasvim legitimno.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Kolega Borić, rekli ste da mi kako dođemo kao da stvaramo novu državu. Ne, ne stvaramo novu državu. Država je stvorena već evo 23 godine, ali novu politiku da. Novu politiku u toj državi da, to stvaramo i provodimo, jer postojeće politike koje ste vi vodili ovih godina su dovele ovdje di jesmo, a to je da smo doveli, da smo i građani i gospodarstvo na rubu propasti. U koji god segment dirnemo to se vidi. Dakle, novu politiku provodimo u svim segmentima, pa i u ovom segmentu potpora gdje kažemo da od sada izvršna vlast će biti obvezna, da odgovara za potpore koje je dala, da podnosi izvještaj Saboru ne samo koliko je dala, nego kome je dala i kako je to potrošeno i kakvi su efekti toga. Do sada to zakonski nije bilo tako riješeno, nije bila takva obveza, nije Vlada podnosila izvještaj o tome kakvi su efekti državnih potpora. To je naprosto tako. I to je činjenica sviđalo se vama ili ne. Zašto to nije bilo tako vjerojatno ili dva su razloga. Prvo možda se niste toga sjetili da to treba ili druga stvar što vam nije pasalo da podnosite i da bude to apsolutno transparentno jer su vjerojatno dio sredstava završavali i kupovinom određenih potpora, političkih glasova itd. pa onda to nije zgodno ovdje u Saboru reći. Na žalost politika je takva bila da se državni novac davao, trošio se kao Alajbegova slama, a što je s njim događalo i kakve su joj koristi i kakva je učinkovitost to nije se interesiralo. Ja sam naveo konkretne podatke, dakle potpore su se uduplale a proizvodnja nije. Prema tome zašto? Vjerojatno zato što to nije bilo efikasno. Dakle, ponavljam potpore da, ali potpore i još veće ako treba i seljacima i gospodarstvu. One moraju biti, učiniti njih da budu konkurentnije, one moraju biti u skladu sa EU ali moraju rezultirati boljim položajem ljudi koji tamo rade i većom proizvodnjom.
I Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Jelušić, sva sreća pa postoje zapisnici sa saborskih rasprava, pa onda vidimo koliko smo kontradiktorni. Vi da čujete što ste vi i vaše kolege govorili kad je tu izvješće podnosila gospođa Olgica Spevec, dijametralno suprotno od ovoga što sad govorite, a ona je podnosila izvješće o trošenju potpora to što će raditi. A vi čak u ovom zakonu vidi se da čak zakon niste ni pročitali, jer u zakonu čak nit nemate obvezu da Ministarstvo financija podnosi izvješće Hrvatskom saboru. Nemate tu obvezu u zakonu. Znači niste ni pročitali zakon, a držite lekcije. A prije u Zakonu o AZTN-u vam je stajalo da je dužno jedanput godišnje podnosi izvješće. U ovom zakonu toga sad nema. O tome smo razgovarali kolega Lalovac i ja malo prije. Toga u zakonu sad nema. Druga stvar, govorite da je netko nekome davao. Kolega Jelušić, ja bih vas podsjetio kad Vlada zbog programa restrukturiranja hrvatske brodogradnje nije mogla dati jamstvo 3. Maju jer naprosto nismo dobili dozvolu iz Bruxellesa. Tada su vaše stranačke kolege u Rijeci htjele donijeti odluku na gradskom vijeću o jamstvu koja je bila totalno protuzakonita, ali to je bio čisti politički čin da bi se skupili politički poeni prije nekakvih izbora. Ali da bi uopće došlo do ovoga zakona to možete pitati kolege iz Ministarstva financija, ipak su se morali odvit određen procesi. I vi da ste slušali raspravu u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice onda uopće ne bi govorili na ovakav način. Druga stvar, vi i još neki ste totalno promašili temu. Poljoprivreda nije nešto što se regulira ovim zakonom. Poljoprivreda i ribarstvo potpore su negdje sasvim drugo. Međutim, kad ne znamo o čemu ćemo govoriti, kad imamo argumenata onda nabacujemo sve skupa. Ali pogledajte koliko su Hrvatske željeznice dobivale do 2011. iz proračuna, koliko dobivaju danas i koliko je dobila hrvatska brodogradnja. Da bih vas podsjetio za brodogradnju i vaša Vlada koalicijska je 2003. dala 8 milijardi kuna za sanaciju, a brodogradnja je na žalost u takvoj situaciji u kakvoj je. I daj bože da su korisnici potpora nešto naučili u proteklim godinama i da sutra neće doći u situaciju da moraju vraćati nelegalno stečene potpore.
Hvala. Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Vaše je pravo kolega Šuker, dapače i u vašem stilu, da vi kažete da vi napadnete nekog zastupnika pa kažete niste čitali zakon jer uvijek je bolje udariti čovjeka nego argumentirati. Međutim, vi to možete reći da ja zakon nisam pročitao. Ali ja sa sigurnošću mogu reći da vi niste slušali što sam ja govorio, jer da ste slušali onda nit bi to rekli, nit bi pola od toga što ste rekli rekli. Dakle, ja sam rekao kada je riječ o podnošenju izvještaja koje će Vlada podnositi Saboru da to u zakonu nije jasno navedeno i zato ćemo predložiti da se to jasnije precizira da to bude obveza iako se podrazumijevalo iz zakona i iz razgovara koje smo imali sa ministarstvom. Ali ćemo sad ići sa poboljšanjem da to bude i izrijekom navedeno, da ne bude izvrdanja je li obveza ili nije. Dakle, Vlada će biti po novom zakonu obvezna podnositi i ja sam to rekao, samo vi to niste slušali, ali lakše je reći da ja zakon nisam čitao. Dakle, bit će obvezna podnijeti, podnositi izvještaj ovdje. Ali ne samo o sredstvima koja su … [[Govornik se ne razumije.]] nego i o učinkovitosti dodjele toga. Dakle, kako su ta sredstva utrošena i koji su efekti, a do sada to u postojeće zakonsko rješenje nije bila obveza nikoga, pa ni agencije koja je podnosila taj izvještaj. Prema tome, nije podnosila izvještaj o učinkovitosti, nego samo o tome koliko je sredstava utrošeno i tu je velika kvalitativna razlika između ovog zakona koji mi donosimo i prakse i zakona koje ste vi donosili.
Nastavljamo sa raspravom. Na redu je kolega Josip Borić.
Pa evo i ja želim nešto reći o ova dva važna zakona. Mislim da su zaista važni i za budućnost hrvatskih građana, ali i za ukupno funkcioniranje i države tj. državnog proračuna. No prije toga samo ću se osvrnuti na ono što reče kolega Jelušić maloprije, mislim da je to osnovna premisa s kojom su zastupnici SDP-a krenuli u raspravu o ova dva zakona, da su bile velike potpore ali se proizvodnja smanjivala, a danas imamo situaciju da su potpore smanjene, a proizvodnja je nestala. To su velike razlike. I u tome treba činiti razliku. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na jedan dio koji mi je poznat gdje sam se dosta založio da to funkcionira, a radi se o potporama male vrijednosti koje smo uveli otočnim poslodavcima kojih nema mali broj. Njih na otocima ima preko 5 tisuća većih i manjih, nekad bi se i začudili koliko zaista je to gospodarstvo otočno i žilavo ja bih to rekao. Imamo velikih firmi koje zapošljavaju i po nekoliko stotina djelatnika, zaposlenika i u turizmu i u građevinarstvu. Nažalost, jedna otočna firma ovih dana prolazi, ne samo ovih dana zadnjih godinu i pol dana, to je DIOKI sa Omišlja i to je također bila jedna od boljih firmi koja je nosila gospodarstvo čitave jedne općine i jednog dijela otoka. Međutim, danas je u velikim problemima. Kad govorimo o tim malim potporama možda su one i kroz ovaj zakon ne znam da li namjerno da li zbog toga što ih se dovoljno ne uvažava mislim da su vrlo bitne za, pogotovo taj segment hrvatskog gospodarstva male i srednje poduzetnike jer im zaista pomažu i povratne informacije koje smo dobivali sa hrvatskih otoka bile su da im je to možda i najkonkretnija pomoć države u njihovom poslovanju. Mi smo 2006. mijenjali Zakon o otocima da bi mogli unijeti takvu jednu odredbu, da bi temeljem nje napravili uredbu i omogućili smo da svaki otočni poslodavac može za svakog zaposlenog dobiti ako se radi o velikim otocima, razvijenijim otocima pola ili 50% prosječne bruto isplaćene plaće u godinu dana po zaposlenom. Tako da su ti iznosi iznosili ponekad od ne znam nekoliko tisuća pa do 750 tisuća maksimalno u jednoj godini da bi u dvije godine bilo 200 tisuća eura ili milijun i pol kuna. I to je nešto što je funkcioniralo sve do protekle godine. Međutim, protekle godine prvi problem, a ove godine još jedan. Prošle godine na tom razdjelu gdje smo mi u 8 godina trošili negdje oko 12 milijuna kuna za takvu jednu pomoć imamo svega prošle godine 8 milijuna kuna, a ove godine 4 milijuna kuna. To je ta konkretna pomoć otočnom recimo gospodarstvu ove Vlade koja kaže da brine o otočnim gospodarstvenicima, o svim segmentima razvoja tih sredina. Međutim, demantiraju ih činjenice. Da stvar bude još gora natječaj za ovu godinu još nije ni raspisan, a hrvatski otočni poslodavci itekako čekaju to jer kažem omogućava im barem kroz taj iznos koji dobivaju da nadoknade razliku u trošku kojeg imaju u svom poslovanju s obzirom da rade na otocima i da svoje proizvode plasiraju ne samo na otocima nego i dalje šire znači na području čitave Hrvatske, a mnogi i izvoze svoje proizvode. Naravno da im takva pomoć koja se smanjuje nije dobrodošla. Međutim, kako onda kažem pričati priču kako brinemo o svima, kako je evo nekada bilo puno tih potpora ali nije bilo proizvodnje, rezultata pa sad mi to smanjujemo pa će biti onda to bolje i bit će više rezultata. To samo znaju naši kolege sa druge strane ja u to ne vjerujem. Struktura tih potpora na otocima bila je u turizmu 36%, u maloj brodogradnji 17%, poljoprivreda svega 5%, ribarstvo 13%, a ostalo gdje spada najveći dio građevinarstvo iznosio je negdje oko 30%. Naravno da je to bila velika pomoć tim otočnim gospodarstvenicima. Sada ću i o ovom drugom zakonu koji se tiče transparentnosti financiranja. Već smo dosta toga čuli, ja ću se osvrnuti na segment pomorskog prijevoza koji je u proteklih 10-ak godina ponajviše u razdoblju 2004.-2011. kao sustav u potpunosti izgrađen i nadograđen na ono što smo imali. U taj sustav koji ima 53 linije, od toga 27 trajektnih, 10 brzobrodskih i 16 brzobrodskih linija je rastao po nevjerojatnim stopama. To kad govorimo o prijevozu. Mi smo 2004. prevozili 8 milijuna i 140 tisuća putnika, a 2011. 12 milijuna. To je preko 3,5 milijuna više putnika prema hrvatskim otocima. Mi smo prevozili 2004. 2 milijuna i 153 tisuće vozila, danas je to preko 2 milijuna i 800 tisuća vozila. Znači, porast od gotovo 700 tisuća vozila prema hrvatskim otocima. Na brzobrodskim linijama koje su uvedene 2003., 2004. pa nadograđivane i do današnjih dana godišnje se preveze preko milijun i 100 tisuća putnika. Znači, brzim prijevozom. Program Jadrolinije u obnovi koji je težio preko 140 milijuna eura, a to je važno za ovaj zakon jer sam već o tome nešto i replicirao kolegi Šukeru, odnosio se na nabavku i izgradnju novih 12 brodova. U tih 8 godina nastali su novi trajekti i brodovi Jadrolinije – Marijan, Cres, Bol, Sveti Krševan, Zadar, Supetar, Juraj Dalmatinac, Hrvat, Ilovik, Biokovo, Jadran i Korčula. 12 velikih trajekata i brodova koji su svojim kapacitetom danas zajedno sa svim ostalim u stanju grad veličine Šibenika prevesti u jednoj vožnji. To je nešto što je omogućilo konkurentnost Jadrolinije, ali svakako i bolji i jeftiniji život na otocima. I to treba jasno reći. E sad se postavlja pitanje kako ćemo knjižiti 140 milijuna eura za svaku liniju, za svaki izgrađeni trajekt kada ih prebacujemo, pogotovo u sezoni, sa linije na liniju? Tko će to moći iskontrolirati i da li je to tek početak danas ili smo to imali već i dosada u određenom ali drugačijem obliku knjiženja? To je ono na što moramo odgovoriti. A da su brojke neumoljive i govore u korist otoka i otočana i demantiraju priču koju smo čuli od strane laburista da je to bacanje novca prema kada govorimo o ulaganjima u hrvatske otoke da je to bacanje novaca u bunar. Govore i sve ostale statistike, sve ostale. Mi danas na otocima imamo izgrađene i obnovljene sve osnovne i područne škole, sve otočne domove zdravlja, izgrađene nove domove za starije osobe, infrastrukturu koja se izgrađuje i u vodoopskrbi i u odvodnji i nadograđuje na ono što je napravljeno u proteklih 8 godina. Mi smo 8 godina ulagali u 75 luka u koje pristaju trajekti brzobrodske i brodske linije da bi uopće bile u stanju primiti ovoliku količinu putnika. Vi na otocima u ljetnim mjesecima imate porast broja stanovništva od 2 do 5 puta ovisno o destinaciji. To treba moći opslužiti. Mi moramo reći i to da od 1246 otoka, otočića i hridi u Hrvatskoj imamo naseljeno svega njih 56 i da život na tim otocima treba sačuvati, a tu je onda država da to radi kroz potpore i kroz subvencije. Mi subvencioniramo cestovnim prijevoz svim kategorijama stanovništva koji ne rade, na otocima se svi voze besplatno. To nas košta 25 milijuna kuna godišnje za sve hrvatske otoke ali se srednjoškolci, učenici osnovnih škola, umirovljenici voze besplatno bilo gdje na otoku. To je nešto što treba poticati. Brzobrodske linije su ja bih nazvao revolucija u odnosu države prema hrvatskim otočanima. Vi danas za 40 kuna dolazite iz Novalje s Raba u Rijeku. To je bilo nemoguće nekada, ali dolazite za sat vremena, sat i po, sat i 15 minuta. Pa taj katamaran troši 2 tisuće litara ajmo reći nafte ili ne znam koje gorivo koristi. Pa to je već u startu trošak koji ne mogu nadoknaditi ni 300 putnika u njemu kada je krcat. Naravno da država to treba subvencionirati. Ali je pomogla paralelno i autobuseru koji je tu našao svoj problem i njega se na neki način subvencionira. Ali to se radilo i u proteklih 8 godina. Ništa ne počinje sa ova dva zakona. I zbog toga kažem da su potpuno promašene ove priče jer 12 milijardi kuna uloženih u proteklih 8 godina u hrvatske otoke, danas su te otoke učinile i konkurentnijim i privlačnijim u turizmu, danas ti otoci i vraćaju novac u državni proračun što god tko pričao. Svi će sada kroz koji mjesec dana otići na te hrvatske otoke i tamo potražiti neko mjesto gdje će se i odmoriti ali zasigurno vjerujte mi da nije bilo tog napora ove države hrvatski otoci danas ne bi mogli vratiti onoliko koliko vraćaju danas.
Hvala. Repliku ima kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Borić pa očigledno nijedna rasprava ne može bez političkih tonova i postavlja se samo jedno elementarno pitanje da li ova Vlada mogla donijeti ovakav zakon da u proteklim godinama nisu izvršeni određeni koraki kako zakonodavni tako i priprema onih koji koriste ove potpore da se mogu priviknuti na nova pravila igre? Da, možda i neke potpore nisu iskorištene kao što su se trebale iskoristiti, ali s obzirom da ste vi najviše govorili o otocima onda stvarno treba postaviti pitanje svakome tko sumnja da li izgradnja ovih trajekata koja je dovelo do toga da se može kvalitetnije organizirati linijski prostor da li izgradnja desetina luka ili pristaništa na otocima je dovela do toga da mogu pristajati raznorazna plovila koja će dovoziti otočane i goste, da li izgradnja komunalne i društvene infrastrukture dakle i vodovoda i kanalizacije i škola i ambulanata i vrtića tamo gdje je trebalo dovela do toga da se na te otoke vrati život? To je pitanje na koje se može vrlo jednostavno odgovoriti, kada vidimo kakva je situacija na otocima bila prije desetak godina kakva je danas. I bojazan da ovakav zakon koji će na određen način pod krinom transparentnosti dovesti neke projekte u pitanje naprosto o njemu treba javno progovoriti, na njega treba javno upozoriti. Ako netko žmiri na taj problem sutra će mu se taj problem kao problem brodogradnje što se svim vladama možemo reći već dva desetljeća razbija o glavu tako se i ovaj problem može sutra bez obzira koja vlada bila razbiti o glavu, a nažalost najveću cijenu će platiti hrvatski otočani i platit će prije svega ljudi u Dalmatinskoj zagori u Hrvatskom zagorju koji koriste željezničke pruge. I to je nešto na što smo željeli upozoriti bez namjere da politiziramo jer mislim da naša rasprava danas je išla k politiziranu a išla je više tome da upozorimo na određene stvari koje se nažalost mogu dogoditi.
Hvala. Odgovor na repliku Josip Borić.
Pa u pravu ste kažem kolega Šuker zato smo i mi obadvoje s pravom upitali se gdje ćemo knjižiti 12 izgrađenih trajekata u proteklom vremenu 140 milijuna eura. Da li ćemo to knjižiti recimo na profitabilnu liniju? Imamo svega 6 profitabilnih linija na Jadranu, a ja ću navesti jednu Valbiska-Merag koja opslužuje trajekt Ilovik koji je kupljen u Grčkoj. Taj trajekt košto je određenu razinu novca, neću sada reći koliko ali preko desetak milijuna eura i to negdje treba knjižiti. Hoćemo li kroz ove posebne račune i tu liniju onda učiniti neprofitabilnom? Hoćemo li za nju tražiti subvenciju dodatno na natječaju? To je ono što mi postavljamo pitanje. A trenutačno agencija je raspisala sve natječaje za sve brzobrodske i za sve trajektne i brodske linije. I oni su u toku, svakodnevno se otvaraju natječaji. Tamo su već postavljeni uvjeti. Zna se gdje tražimo 15 milijuna kuna subvencije, zna se gdje se traži 7 ili 5. Pa nismo do tih brojki došli bez ikakvih kriterija. Došli smo na temelju onoga što su brodari iskazivali kao trošak određene linije. Kada bih vam rekao da linija Lošinj-Ilovik-Susak-Unije i Lošinj zarađuje godišnje svega 600 tisuća kuna, a trošak je gotovo 15 milijuna. Da li bi to sveli u sferu isplativosti ili ukidanja? Hoćemo li ukinuti hoćemo li otkinuti komunikaciju tih otoka sa svojim centrom u Lošinju zato jer to košta petnaestak milijuna kuna? Da li da na toj razini vodimo priču? Naravno da su nam potrebne potpore i zbog toga država itekako i kroz poseban zakon o Jadroliniji i kroz Zakon o javno-linijskom obalnom prijevozu i kroz ovaj zakon sada o potporama, itekako je imao prava pomoći da to otočno stanovništvo živi kako treba. Ali ne pomaže samo njemu, i turisti su zadovoljni. Prošle godine, reći ću vam primjer otoka Raba, kad smo otvorili novu luku Stinica za otok Rab, smanjeno čekanje sa prethodnih 5,5 sati u tjednu znači kada su vršena opterećenja na svega 45 minuta. Prije je došao turisti iz Munchena u Stinicu nego sa Stinice na Rab, a to su ipak veliki koraci.
Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, ja sam zadivljen zaista onim što je postignuto na našim otocima. To je jedna ja bih rekao, neću reći nova slika o našim otocima o svemu što ste rekli, o besplatnom prijevozu učenika i o linijama brzim koje postoje, Lošinj-Susak-Ilovik i obrnuto nazad. Međutim, moram vas podsjetiti da novci koji su utrošeni da bi se sve to postiglo nisu samo novci iz potpora, a ovdje raspravljamo o potporama, državnim potporama. Dakle novci koji su utrošeni, postoji i Zakon o moru gdje je osigurano preko milijardu kuna za razvoj otoka, Zakon o otocima. Prema tome, nije samo novac iz državnih potpora utrošen za ono što vi govorite. Druga stvar, govorili ste i o demografskom umiranju naših otoka pa ste rekli da i to potpomaže dakle otvaranje linija, povezivanje otoka brodskim linijama itd. Međutim, znate li da je ukinuta pruga Pleternica-Našice u kojoj živi, dakle u tom području živi nekih 20 000 stanovnika. To nije ni dva najveća otoka gotovo da nisu toliko, naša dva najveća otoka nemaju toliko stanovnika i nitko se o tome ne pita, baš u vrijeme ministra Kalmete koji je ukinuo tu prugu Pleternica-Našice bez izgleda da se ona obnovi ili vrati u funkciju kao što je to bilo proteklih 100 godina koliko je ta pruga izgrađena. Znate li da poljoprivredni proizvođači iz Trošinaca, Đurića, Podgajaca i cijele … ne mogu dobiti ni vinjete da bi odvezli svoje poljoprivredne proizvode autocestom do Rijeke nego moraju platit punu cijenu karte za nekakav kamiončić ili kamionet koji bi vozio do Rijeke na pijacu i u Zagreb itd. Dakle krasno je, lijepo slušati i ja sam zadivljen i zadovoljan sam što je na otocima ovakvo stanje ali s druge strane pak nema osjetljivosti za nešto drugo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] repliku, da li je ona pogođena ne znam, ali i ja bih to isto htio. Pitanje je gdje je problem i tko je promašio. Ja vjerujem da pitanje potpora i sami ste rekli možda nije dio toga, ako ste rekli da za otoke nisu samo potpore nego i sve ostalo, u infrastrukturu su se ulagala sredstva iz zajmova i proračuna itd. pa su se omogućili takvi infrastrukturni objekti. Ja vjerujem da se to radi i u Slavoniji, možda ne u istom obimu, možda je problem tamo u nekakvim drugim političkim opcijama koje onda to ne mogu ili ne znaju. Možda nemaju dovoljnu potporu onih koji bi zastupali, razumijete. To je možda problem. Jer mi danas slušamo ovdje različita tumačenja, kako netko kaže možemo mi to tumačiti i ovako i onako. Ja samo tvrdim da smo u razdoblju 8 godina kad smo vodili brigu o otocima, kad smo imali samostalnu upravu koju je ova vlast ukinula pa pretvorila u sektor, brinuli o tom stanovništvu. Sad čujemo da će se ukinuti Zakon o PPDS-u, Zakon o posebnim područjima državne skrbi, da će se ukinuti Zakon o brdsko-planinskim područjima koji su upravo išli u tom segmentu pomoći baš stanovništvu. Ako se to dogodi, a čujemo da hoće, da to ova vlast namjerava i to se nemalo puta izgovorilo ovdje, onda je jasno što nas čeka. Bez tih zakona život na tim područjima bit će samo teži, a onda možemo to opravdavati i fondovima Europske unije i zahtjevima Bruxellesa i svim ostalim političkim instrumentima, ali život će biti teži. A Zakon o otocima se neće ukinuti zato jer stvara itekako dobre uvjete. Tko bi se o tome trebao zabrinuti, pa ja mislim da aktualna vlast jer im nitko ne brani da ostave takav zakon na snazi i da ga nadograde i da bude još bolji u korist stanovništva jer bogatiji ljudi na tom području su automatski i bogatiji Europljani, po novome od 1.7. Naravno da bi to onda trebalo pomoći i sa strane Europske unije.
Hvala. Ana Lovrin, replika.
Hvala lijepa. Pa kolega Borić, naravno da Zakon o otocima treba ostati, ali jednako tako trebaju ostati mehanizmi odnosno i uvodit dodatne da bi se on u cijelosti zaista mogao i provesti. Govorili ste o 12 milijardi kuna koje su uložene u otoke u proteklih 8 godina gdje je država zaista pokazala skrb o otocima i nastojanje da se to otočko stanovništvo i zadrži. Govorili ste i o pristaništima, dakle izgrađena su na mnogim otocima ili obnovljena ili izgrađena pristaništa, dakle i često ona koja nisu ni dirnut od Austrougarske, od onoga što je izgrađeno još za Austrougarske, dakle i u svemu se nastojalo povezati otoke s kopnom i komunikaciju. Rekli ste također da sada postoje besplatne učeničke studentske karte, besplatne umirovljeničke i beneficirane karte za otočane. To je dobro i ne bi trebalo i ne bi se smjelo ukidat. Međutim, nešto na što se malo obraća pozornost što želim spomenuti ovdje, a to je da je najnovijim najavama o poskupljenju, drastičnom poskupljenju od dvostruko i više brzobrodskih karata za brzobrodske linije se nije vodilo računa o nečemu, a to su stanovnici, građani Hrvatske koji ne žive na otocima, ali žive u velikim gradovima na koje se ti otoci vežu. To su tzv. vikendaši, dakle njima će drastično se otežat dolazak na otok. A ne zaboravimo, mnogi mali otoci žive od vikendaša i vikendaši ih održavaju na životu jer dolaze svojim starim roditeljima, pomažu im tamo, sade masline, beru. Dakle ti otoci bi bili mrtvi davno iseljeni da nema vikendaša koji redovito dolaze ovim ako se ostvari ovo poskupljenje koje je najavljeno njima će se drastično onemogućit dolazak na otoke i to svakako neće pridonijet njihovom oživljavanju i mislim da smo to potpuno smetnuli s uma.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Kolegice Lovrin ne slažem se u onom dijelu gdje ste rekli da bi otoci bili mrtvi da nema vikendaša. Ne bi bili mrtvi, otoci žive s ljudima koji žive i imaju prebivalište na otocima. Vikendaši su pomoć i mogu pomoći. Ali ja sam o cijenama govorio. Mi smo dobili, s obzirom opet kažem, ova Vlada smanji subvencije sa 385 na 355 milijuna kuna ili sa 390 na 355. Znači, smanji 35 milijuna kuna u državnom proračunu i to prelomi na korisnike linija, Jadrolinije, Rapske plovidbe i ostalih brodara. Njima je karta poskupjela recimo za Novalju je bila 60 sada plaćaju 90 kuna, 55% otprilike. Jer oni to smatraju lošim za hrvatske otoke, tj. turisti bi to trebali platiti. Mi smo vodili politiku na način da nam je jednako važan i otočanin i taj turist. On dolazi tamo po prihvatljivoj cijeni i on tamo troši i ostavlja određeni novac i nije nam najvažniji samo taj segment. I sve smo to uspjeli rješavati sa 380 milijuna kuna, 380 milijuna kuna subvencija. A sada uvodimo red i opet nam, uvijek nam nešto fali i onda prelomimo na krajnjim korisnicima. To je problem, jer se ne žele restrukturirati firme, javne firme koje to trebaju napraviti, ne želi napraviti korist stanovništvu nego se isključivo brine o proračunima tih poduzeća. I naravno da onda imamo ovakve priče. A najskuplje su zapravo poskupila je najveća karta od Splita do Šolte, tj. do Rogača za cijelih 120% i to je nešto što treba biti poruka i Splićanima. … [[Upadica Lovrin, ne čuje se.]] Tako je, jer kažem ti mali otoci su vezani na velike gradove i u njihovom su administrativnom sastavu i naravno da bi im trebalo omogućiti ono što smo i mi omogućavali, a to je bila istina da smo se 2011. godine vozili jeftinije nego 2004. godine sa dvostruko većom gotovo cijenom energenata.
Nastavljamo sa raspravom. Kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Da odmah krenem od kraja, zapravo od još jednog dijela odgovora gospodinu Boriću da područja od posebne državne skrbi o kojima smo govorili zapravo prestaju u tom, dakle obliku važiti 2017. godine i to prema treatyu ili ugovoru sa EU, dakle nakon 2013. još 4 godine za prilagodbu i ukidanje tzv. područja od posebne državne skrbi 2017. godine. To je ugovoreno i dogovoreno sa EU, to je tako. Drugo što sam htio reći je rečenica koja piše ovdje da pristupanjem RH EU Uredba Vijeća europskih zajednica od '99. počinje se izravno primjenjivati i u Republici Hrvatskoj, te za glavne poslove sustava državnih potpora koje trenutno u RH obavlja agencija postaje isključivo nadležna Europska komisija. Dakle, Europska komisija preko, dakle Agencije za državne potpore postaje nadležna za dodjelu, podjelu, raspodjelu državnih potpora i sad je tu sve jasno. Jednostavno ovaj zakonski prijedlog je završni da kažem glanc ili završni sjaj Zakonu o državnim potporama koji je evo ovako definiran ovom rečenicom koju sam izrekao. Nešto posebno novoga u tim državnim potporama i u raspodjeli državnih potpora nema osim što će jasno europska, odnosno agencija, ona obavješćuje i Europsku komisiju biti više da kažem udubljena ili više zauzeta plasmanom tih potpora i učinkovitošću upotrebe tih potpora. Dakle, biti će evidentirano za što se sve utrošila potpora i kakav efekt, kakav učinak je proizvela potpora koja je dana pojedinom korisniku. U Europi, dakle postoje tzv. horizontalne i strukturne potpore kao i kod nas. Horizontalne potpore i odnos, dakle horizontalnih i strukturnih potpora u Europi je 80:20 otprilike. Čak i nešto više u korist horizontalnih potpora. Kod nas u Hrvatskoj je to potpuno obrnuto. Dakle, strukturne potpore su preko 80%, a horizontalne 11, 15. Evo zadnja godina 2011. gdje imamo izvješće 14,68%. Kako to izmijeniti? Može li se to da kažem preko noći ili jednostavno ulaskom Hrvatske 1. srpnja u EU izmijeniti? Vrlo teško ili će to biti zapravo jedan stupnjeviti proces, ali je bitno i to da kada gledamo iznos potpora onda vidimo da je u bruto domaćem proizvodu, dakle udjel državnih potpora u bruto domaćem proizvodu bio 2,38% u 2006. godini, 2,38%. U 2011. godini je samo 1,46%. Dakle, smanjenje za 40%. Dakle, udjel državnih potpora u bruto društvenom proizvodu, smanjen je dakle za 40% za pet godina, za 40%. E sada, kome će se dodijeliti potpore, kako će se one utrošiti, što će proizvesti te potpore, to je dakle stvar ove agencije kojoj se daje za pravo da onda izvijesti koga? Europsku komisiju i Vladu RH. Ja sam ovdje u ovom prijedlogu Zakona o državnim potporama tražio hoće li agencija ili pak Vlada izvijestiti Sabor RH, ali evo kako reče gospodin Šuker ne vidim nigdje u materijalu da će se to dogoditi. Ili je to zaboravljeno da će i Hrvatski sabor imati dakle uvid u dodjelu državnih potpora pa i praćenje učinkovitosti tih državnih potpora? Što se tiče brodogradnje i ovdje rasprava u Saboru u svezi davanja potpora brodogradnji i rečenice koju sam dobro upamtio, gospodina Borića, dakle u vrijeme 8 godina vladavine HDZ-a potpore su bile prema ovome 2,38% relativno velike BDP-a a proizvodnja mala. Sada kada je 40% manje potpora proizvodnje zapravo i nema. E sad, što je gore? Je li gore davati potpore pa imati malu proizvodnju ili smanjiti toliko potpore da nema uopće proizvodnje? Od zla oca i gore matere tako bi se reklo, i jedni i drugi, i HDZ i SDP. Zakon nosi oznaku E., dakle P.Z.E. Rekao sam da je to završni sjaj na konačni prijedlog i potpore koje se daju u obliku novčanih transfera zatim državnih jamstava, otpisa dugova, pretvaranja potraživanja u kapital. To su dakle oblici davanja državnih potpora. U objašnjenjima, odnosno u općim odredbama postoje i pojedinačne državne potpore, zatim male državne potpore koje su također ovdje u objašnjenjima, ali sve u svemu kada govorimo o novcima koji su prema ovome bili dosada preko 36 milijardi kuna u obliku državnih potpora i kada govorimo o utrošku tih novaca u, počeo sam o brodogradnji pa onda i o onih 8 milijarde koje je utrošila Vlada SDP-a u onom razdoblju od 2000. do 2003., 2004., a ovi dvostruko ili trostruko više, ne znam što uopće reći o tome jer brodogradnja vidimo kako je završila, promjene koje su izvršene su i privatizacija, odnosno ovo što je učinjeno zapravo ide k tome da se dobrim dijelom ugasi i što smo napravili? Kraljevica stoji kako stoji, Split evo ovih dana vidimo da se otpuštaju radnici i što je efekt toliko da kažem ulupanih novaca u restrukturiranje brodogradnje? Jučer smo raspravljali o HBOR-u i rekli smo da je dio sredstava koji ta banka plasira vrlo mali u odnosu na novac kojim raspolažu komercijalne banke. I evo jedne prilike, jedne ideje ili prijedloga možda da HPB ne prodajemo. Zašto ne bi HBOR tzv. ajde da skratim i HPB udružili novčana sredstva? Ne mogu? Može, može. Dakle, i djelovali upravo tako kako bi i u ovom segmentu dakle potpora bilo više novaca i kako bi postotak BDP-a, odnosno udio u BDP-u bio ponovno ne 1,46% negoli 2,5%.
Hvala.
U svakom slučaju zakonski prijedlog ćemo prihvatiti s obzirom da evo imamo europsku oznaku i to je to. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Kolega Đurović, izvolite.
Hvala. Pa evo kad ste govorili o tom sustavu državnih potpora vidljivo je da je on bio devijantan, da je on bio loše strukturiran. Nije to samo naslijeđe ove Vlade nego i prethodnih vlada. Primjerice, znamo i da se tv pretplata svrstavala također i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i tv pretplatu stavljala s obzirom da je i to jedan oblik zapravo državne potpore koji se prikuplja od građana preko milijardu kuna. Također je bilo vidljivo i da rad agencije nije bio zadovoljavajući jer agencija zapravo gotovo, vrlo su rijetki slučajevi kad je agencija uopće prepoznala i nakupljanje kapitala nedopušteno i udruživanje nedopušteno i sve ono što je agencija navodila zapravo da se ne smije činiti u Hrvatskoj se događalo. I razni kuponi, i razni bodovi, i razni popusti i vrlo su rijetki slučajevi da je agencija uopće ikada reagirala. Posljednjih godina to su bili praktički iznimke, a ne pravilo, a imali smo cijeli niz oblika nedopuštenog ponašanja suprotno uvjetima koji reguliraju to tržišno natjecanje. I oni su manje-više prolazili. U toj strukturi naravno prvo subvencije brodogradnji, potom preuzeta jamstva brodogradnji, potom Croatia airlines gdje zapravo hrvatski porezni obveznici u konačnici plaćaju vrlo visoku cijenu iz godine u godinu zapravo neuspješnim upravama ne jednom nego nizu neuspješnih uprava, subvencije željeznici gdje plaćamo kašnjenje u tehnološkom procesu, a ono gdje zapravo mi konačno nismo ništa učinili to su upravo horizontalne i regionalne potpore. I to se već godinama tako provlači. Međutim, nijedna Vlada dosada pa ni ova nije pokazala zapravo načina da konačno krene u horizontalno i regionalne potpore i da se podupre realan razvoj, a ne samo da se kroz sektorske potpore pokrivaju veliki minusi koji stvaraju gubitaši u državi.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolega Đuroviću i ne samo to u dodjeli potpori vladao je klijentelizam. Vi to dobro znate tko je sve dobivao potpore i sam gospodin Šuker je rekao da je bilo devijacija jel tako rekao gospodin Šuker koji je bio ministar financija u prijašnjem mandatu. Vrlo često se u tom slučaju ponašalo poput pijanih bogataša kao da novaca ima na pretek, kao da je narod, građani koji izdvajaju iz svojih poreznih obveza ta sredstva jednostavno neiscrpan izvor novaca. Horizontalne i regionalne potpore kako vidimo iz godine u godinu su vrlo, vrlo sporo napredovale. Od 11,5% koliko je pripadalo horizontalnim potporama 2006.sada smo došli na 14,85 za evo 7 godina. Ako bismo išli tim putem za 100 godina ćemo valjda napraviti to da dostignemo europske standarde od 80, 85% horizontalnih potpora, a samo 15% strukturnih potpora. Hvala lijepo.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Grubišić vi ste isto spominjali činjenicu da će kontrolirati potpore znači bit će pod jurisdikcijom EU komisije od 1.7. I ona će kontrolirati pošteno i fer tržišnu utakmicu. Međutim , recite mi molim vas u čemu se mi to možemo natjecati s Britancima, Nijemcima, Francuzima osim u nogometu, vjerojatno u nogometu gdje smo nekad bili vrlo uspješni. Recimo kako se mi možemo s Hrvatskim željeznicama natjecati sa željeznicama u Njemačkoj? Kako to može biti nelojalna konkurencija ako država podupire HŽ kako može biti HŽ nelojalna konkurencija recimo britanskim, njemačkim ili francuskim željeznicama kada vlak između Pariza i Liona čini mi se vozi 250km/h a recimo naši vlakovi voze 40, 50km/h? da bismo mi uhvatili korak sa njima mi bi trebali sasvim sigurno imati neke posebne uvjete za i za potpore a inače za poslovanje. Pa prema tome kada govore da će David i Golijat biti u ravnopravnom položaju sada u EU, to mislim da je to jedna floskula koju ne smijemo ovdje u Saboru ponavljati i ne smijemo zavaravati narod upravo tim tvrdnjama da sada od 1.7. ćemo mi i Britanci biti u istoj ravni.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Da kolega Vukšić, TŽV dakle vlak koji vozi na relaciji Pariz-Marsej a preko Liona i tamo jedino stane samo i Exam-Provence dakle zaista vozi 300km/h otprilike, a mi imamo priliku u našem rekao bih možda jednom romantičnom turističkom raju da ponovno uvedemo pošto već dovozimo ugljen za Plomin C da napravimo ponovo parne lokomotive i da se vratimo u 19.stoljeće i da tako budemo jedna zemlja iz 19.stoljeća. Hvala lijepa.
Nansi Tireli replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa kolega Grubišić najprije bimo sad tek smo zatvorili prugu u Istri ne možemo sa HŽ-om to vezano za TE, ali evo repliciram vam. Rekli ste da će agencija biti više zauzeta analizom učinka dodijeljenih potpora i da će o tome morati izvijestiti Vladu RH. Ja samo napominjem da smo do sada isto tako imali jedan dobar alat kojim je agencija, imali smo jedan pravilnik kojim je agencija htjela prvi puta u 2012.godini od davatelja potpora prikupiti sve podatke o stvarnoj učinkovitosti tih dodijeljeni potpora, a temeljem jednog obrasca. Nažalost, od svih onih koji su dali potpore samo njih 10 se odazvalo na upit agencije i dostavilo tražene podatke, a to su 4 ministarstva, 3 agencije te Hrvatski audiovizualni centar, Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom i HBOR i to u jednom dijelu. Dakle od svih potpora koje su RH dane, a obveznici davanja potpora su bili obvezni agenciji dostaviti određene podatke dostavilo je samo njih 10. I stoga je vjerojatno dobro da danas donosimo ove zakone i da će se o nekim stvarima odlučivati u Europi i nadam se da će to biti onda evo kud i kamo bolje riješeno i vraćamo se opet na onaj početak da dokle god doma ne riješimo stvari sami sa sobom možemo mi donositi zakone i pravilnike koliko god hoćemo ali dokle oni koji ne udovoljavaju zakonskim regulativama ne počinju odgovarati za svoje propuste neće nam pomoći ni Europa.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolegice vi ste kontradiktorni, sada ste rekli da će Europa donijeti nekakav red kada agencija dostavi podatke u Bruxelles. Dakle mi Hrvati kao da bez gradova na B i vladara nad nama evo 22, 23 godine samostalnosti mi ne možemo nikako. Bez dakle Beča, Budimpešte, Beograda i evo Bruxellesa na kraju 4.b dakle ako nam Bruxelles uvodi red u agenciju i ako nam uvodi red u naše državne potpore onda stvarno ne znam čemu to. kako će to sve završiti vidjet ćemo, ali u svakom slučaju ovdje se u ovom konačnom prijedlogu zakona ona glavna rečenica upravo i odnosi na to da EU komisija biva upoznata i sa onim što agencija radi, sa državnim potporama, učinkovitošću potrošnje državnih potpora i sa svima ostalim. Eto to je to, pa od 1.7.uživajmo u Bruxellesu.
Replika, Dujomir Marasović.
Štovana gospođo potpredsjednice. Kolega Grubišić, vi ste rekli od zla oca i gore matere, sad ne znam misleći na HDZ, SDP, vi već ovdje duže vrijeme ponavljate kao da ste pokvareni gramofon, svirate vi istu priču bez ikakvog pokrića a već se promijenila i stih glazbe i način i šta ja znam, nije više ni rock'n'roll, došli su sad novi neki stilovi itd. Ma što vi hoćete reći, HDZ davao potpore, govorimo o poljoprivredi, za kupnju traktora. Meni se čini da ćemo mi ići rapidno u gore stanje u poljoprivredi kad vidim rasprave koje se ovdje danas vode, kad to slušam. Pa normalno da smo dali potpore seljacima da kupe traktore. Vi bi htjeli i ovi ostali koji su to primjenjivali, da naši seljaci oru livade u Slavoniji sa volovima, da mlade nevjeste muzu kravu ujutro u 6 sati rukama. Pa svaka struka i gospodarstvo, prostor, oprema, kadar, to je struka, to je grana gospodarstva. I prostor i štalu treba napravit i opremu treba kupit, opremu za mužnju krava i treba kupit traktor, dakako sa 4 brzine, sa 8 plugova, sa klima uređajem jer su to seljaci u Americi imali prije 50 godina. Neće danas nitko se bavit poljoprivredom na onom malom traktoru gdje ga sunce peče. Vi ne razumite neke stvari da se moralo modernizirat poljoprivredno gospodarstvo u Hrvatskoj. A ako je bilo nepravilnosti, a bilo ih je, onda je to trebala popravit, dat veće poticaje i u poljoprivredi i Jadroliniji da voze na otoke. A nije istina da nije bilo kontrole, tko je sadio kruške bila je inspekcija koja je trebala izmjerit koliko je krušaka posađeno, da li je trava pokošena. Ako to nije ta služba provodila onda je to drugi posao. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Dobro ste vi shvatili kolega Marasović da se radi HDZ=SDP, jako dobro. Dakle dali ste sve za sebe kako ste rekli i to se vidi po onome što je ostalo iza. O poljoprivredi i o poticajima, odnosno potporama poljoprivredi nisam ja ni pričao, ni o traktorima, to ste vi zamijenili malo, nešto vi spavate na ovom Saboru. Dakle radili ste tako da ste davali, nemojte da vam ja kažem kome, predsjedniku županijske organizacije koji ima firmu u Slavonskom Brodu 10 milijuna kuna potpore i firma je sad evo propala. I hoćete da vam kažem još kome, hoćete poimenično da vam kažem kome ste davali potpore, vašim ljudima. I bilo je ti meni, ja sebi, tako ste radili.
I Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić, rekli ste da je donošenje ovog zakona finalizacije EU regulative u ovom području, tako sam zapisao, pretpostavljam da sam dobro čuo. Ja se s tim mogu složiti, ali to je globalna politika, međutim ovo je nacionalni Sabor. Gdje je tu nacionalni interes? Mi se možemo složit s tim da globalna politika Europske unije je takva kakva je i da ili ništa ili vrlo malo možemo utjecat na to, ali zbog čega nam se dešava. Ovo je stvar koja se dešava u Hrvatskoj, da nam recimo propada sve to gdje smo mi ulagali potpore. Sva četiri segmenta koja su tamo nabrojana, sva četiri su na izdisaju, sva četiri su, nećemo reći uludo bačen novac, sigurno da nije uludo, ali efekat je nikakav. Sektorske potpore ste spominjali i to treba preći na način na koji to radi Europa, no međutim mi nismo na razini na kojoj su Europljani. I sad ja bih prije bio skloniji onoj definiciji koju je kolega Šuker rekao da to ustvari i nisu bile potpore, da su to bile subvencije nekim poduzećima za restrukturiranje što međutim sad otvara pitanje na koji način je to restrukturiranje uopće provođeno i na koji način se inače provodi u Hrvatskoj. Svodi se na to da je restrukturiranje svih javnih poduzeća ustvari je otpuštanje, masovno otpuštanje radnika, a pri tome se gubi iz vida da se recimo napušta i neka usluga koja utječe na kvalitetu stanovništva. Ne moramo pričat o Hrvatskim željeznicama, možemo o Hrvatskim poštama. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Hrvatske pošte su posebna priča kolega Novak, jer se masovno zatvaraju uredi Hrvatske pošte. Možda ćemo ukinuti i Hrvatsku poštu, šta će nama uopće Hrvatska pošta. Mi imamo sad City express itd., prema tome što će nam uopće Hrvatska pošta samo pravi troškove bezveze, mislim pod navodnike. No kad ste već govorili o potporama, onda sam vam dužan pročitati ponovo ono što sam rekao gotovo u prvoj rečenici izlaganja: Pristupanjem Republike Hrvatske Europskoj uniji uredba Vijeća europskih zajednica počinje se izravno primjenjivati i u Republici Hrvatskoj te za glavne poslove sustava državnih potpora koje trenutno u Republici Hrvatskoj obavlja agencija postaje isključivo nadležna Europska komisija. Sapientis ad.
Završna riječ predlagatelja, zamjenik ministra financija Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo zastupnici. Evo iako je ovo bio kako bih rekao krovni tehnički Zakon o državnim potporama, kroz raspravu se zapravo uglavnom protezala ajmo reći jedna misao učinkovitosti upotrebe sredstava kroz različite sektore. Ovdje su bili navedeni i pomorstvo, industrija, zapravo svi ovi ajmo reći sektori koji još uvijek nažalost uz značajni dio sredstava koji je bio uložen nije im bio u tome dijelu podrška da ovaj dio krize završe te posao i restrukturiranja trebalo bi se odvojiti posao potpora i restrukturiranja. Ono što je zapravo pred Vladom Republike Hrvatske je svakako da taj dio potpora od restrukturiranja odvoji u ovome dijelu gdje bi taj dio restrukturiranja također trebao biti jasan i transparentan i da ovaj novac koji dolazi od potpora zapravo pokaže svoj pravi učinak. I u tome dijelu smo mi rekli da za transparentnost sredstava šta je, dio odlazi za restrukturiranje, a šta odlazi za dio tih potpora. I ukoliko taj dio i tako i razdvojimo onda ćemo moći prezentirati ovome Visokome domu prave učinke državnih potpora. Ono što je ovdje istina, a to je ja mislim kolegica Tireli rekla vezano za prikupljanje informacija o državnim potporama. Jako loš, hajmo reći imali smo problema u sustavu prikupljanja tih informacija i za jednu kvalitetnu analizu svih tih podataka tako da onda vrlo teško možete donijeti nekakve učinkovite mjere i prezentirati koje su u ovome dijelu bile, koje su bile mjere ispravne. Ono što je vrlo važno, a na žalost gdje imamo problema u statistici je gdje mi nemamo na razini države i razne sektorske analize. To me začudilo da nemamo tzv. input, output tablice i da vidimo koji su zapravo pravi učinci jednog sektora na drugi sektor, gdje bi zapravo onda trebala i onda spojiti sa ovim dijelom državnih potpora gdje bi bila pravi efekt vođenja i industrijske politike, a zapravo i politike državnih potpora. Jer ukoliko ulažete jedan dio u poljoprivredu taj dio bi se trebao vidjeti kroz druge sektore. Znači sektor taj dio i trgovine i maloprodaje i sektor turizma i onda se zapravo vide pravi učinci svega toga. Tako da bi dobili pravi učinak potpore u jednoj industriji u jednoj grani morate imati međusektorske analize. Na žalost, taj dio ja nisam vidio. Možda ako mi netko pomogne da taj dio nađem i u Državnom zavodu za statistiku i kod drugih dijelova nismo zapravo taj dio našli, a zapravo Europa, međusektorske tablice, međusektorske analize jako inzistira i radi na tome i u tome dijelu se zapravo lakše i prate određene u ovome dijelu kada govorimo ne samo o sektorskim nego i u horizontalnim potporama. To je ova jedna nadogradnja koju bi mi trebali definitivno raditi i na statistici, da bi u konačnici mogli dobiti jedan kvalitetan izvještaj da se prezentira u ovom Visokom domu što je restrukturiranje, šta je potpora, kakvi su međusektorski odnosi. I onda lakše je voditi na taj način i neku industrijsku politiku i politiku državnih potpora, odnosno u tome dijelu da se vide zapravo i fiskalni učinci da znate ako se u državnom proračunu izdvajaju određena sredstva da znate s druge strane na koji način se to reflektiralo i kroz zaposlene i kroz određene druge benefite. Mislim da je ovdje i područje statistike izuzetno važno, izuzetno važno i ovo što smo ovdje razgovarali i u analizi i u analitikama da bi mi mogli dobiti jedan kvalitetan izvještaj. Tako da samo dobivanje što će netko napisati na nekom listu papira na što je utrošio itd. to su sve nekakvi upitni da ne kažem, ne možemo dubinski učinak tih potpora biti. Jer kada ulažete u određeni program morate zapravo dobiti brojčano. Na žalost, to je ona dio gdje smo mi i u FINA-i izgubili statistiku tih podataka, gdje se pod tim, domenom liberalizacije tržišta i ne prikupljamo određene podatke kada ulažete, kada investicije i kada govorite i kada imate te neke transfere da dobije zapravo pravu jednu statistiku to je hajmo reći sve nekakvi temelji koji bi u konačnici trebali dati pravi menadžerski alat Vladi da sutra upravlja i kroz ove državne potpore jer one koštaju. One koštaju, one su na žalost vidljive danas kumulirane kroz deficite. Međutim, sigurno je tu bilo efekata. Ali da bi lakše upravljali i sektorski, odnosno horizontalno morate imati jako dobru i kvalitetnu statistiku da bi mi sutra mogli reći da, to se isplatilo u poljoprivredi, da to se isplatilo u turizmu, to se isplatilo u industriji itd. Kad nemate kvalitetnu statistiku mi na žalost ovdje samo možemo nagađati jel' nešto bilo uspješno, nije bilo uspješno, padovi proizvodnje, jel' to utjecaj tih sektora ili jel' to utjecaj puno širi. Tako da bi mi, mi ćemo zatražiti svakako da se uključe i šire institucije koje prikupljaju te podatke i da zapravo u tome dijelu probamo poraditi na kvaliteti podataka. Mislim da je kvaliteta podataka ovdje ključna da bi uopće mogli raspravljati o pravim efektima državnih potpora. Vezano za izvješćivanje Sabora vi znate da smo i Zakonom o koncesijama rekli da ćemo izvještavati u tom dijelu upotrebe državne imovine. Svakako u razgovorima i sa kolegom Jelušićem koji je zapravo primijetio da u ovome dijelu nema i gdje će doći amandman Vlada će ga prihvatiti, vjerojatno. Nadam se da ovaj Visoki dom, da je ovo pravo mjesto da se razgovara o državnim potporama i najbolji način da se razmijene kao što je i danas bilo mišljenja o tome dijelu, o učinkovitosti državnih potpora. Tako da svakako ćemo i kroz taj amandman ugraditi ga u zakon kako bi poboljšali u ovome dijelu da se u ovom Visokom domu raspravlja upravo u ovome dijelu o učinkovitosti. A zato ono što sam vam rekao treba jako dobra statistika. I mislim znači završno kroz sve klubove se znači protezala taj jedan dio učinkovitosti i pitanja što je gospodin Šuker rekao da li su to potpore za konkurentnost, da li su završile proces restrukturiranja. Da, ovdje je pitanje da se to restrukturiranje trebalo raditi u vrijeme krize, znači kada je počimala kriza 2008., 2009. godine i svakako da se počelo sa restrukturiranjem vrlo brzo, kada se zapravo prvi val krize dogodio danas bismo mi mogli govoriti i o nekakvim drugim i o gospodarskom rastu i o problemima, i o izlascima. Međutim, kada na žalost restrukturiranje moramo raditi u 2012. godini i privatnoga sektora i javnih poduzeća svakako da su u tome dijelu i efekti učinaka Vlade koji se danas jako teško vide, vide se u makro ekonomskim pokazateljima se jako teško vide i ne mogu se još vidjeti u makro ekonomskim pokazateljima jer je restrukturiranje počelo 2012. godine. A da se krenulo možda 2009., 2010. godine kada je bio jaki udar krize da bi se u tom dijelu pokazali. Nadamo se da će ovaj dio restrukturiranja završiti ove godine, tako da će prvi efekti svakako bi trebali ono što se gleda i u makro ekonomskim vezama i za gospodarski rast i za restrukturiranje trebali vidjeti sljedeće godine. To su jednostavno procesi koje ne možemo zapravo izbjeći. To su procesi koji traju i koji se zapravo, ali ako znamo na kojim dijelovima kako ćemo ih restrukturirati jasno transparentno prikazati i za što su zapravo ta sredstva uočena mislim da nema nitko, neće nitko imati prigovor. Tako da je ovdje jako bitno zasada ajmo mi, mi ćemo iz Ministarstva financija dati podršku i zato smo preuzeli na sebe za prikupljanje te statistike i komuniciranja sa svim institucijama zapravo da prikupimo kvalitetne podatke. Mislim da ćemo onda ovdje moći puno jednostavnije razgovarati koliko je nešto, koliki je bio pravi učinak. I tu bih se složio sa gospodinom Vukšićem kada je rekao ništa nas nekakav određeni datum ulaska reći da ćemo biti bolji ili ne. Ovo su tehnički zakoni koje moramo prihvatiti, ali svakako da moramo promijeniti i oni koji koriste i davatelji potpora i oni koji koriste svakako način razmišljanja da ulaskom u EU su zapravo na jedinstvenom tržištu smo i da u tom dijelu trebamo tražiti benefite. Ali svakako mijenjajući poslovanje koje vidimo da dosada nije nam bilo uspješno kada gledamo i javni sektor i kada gledamo ovaj dio državnih potpora. Zahvaljujem još jednom na raspravi.
Hvala lijepa. Imamo 5 replika. Prvi, Branko Vukšić.
Poštovani gospodine Lalovac odlično ste i nadahnuto govorili o potrebi analize efekata potpora. Sad samo to treba provesti u djelo. Kaznite one koji se čak ne udostoje dati izvješće o tome na što su potrošili potpore, a kamoli da možemo od njih očekivati neki očekivani rezultat. A drugo, da li uopće znamo što je očekivano ako nismo prije zadali ciljeve? Dali smo potpore, nismo zadali ciljeve kako će oni ljudi koji su dobili potpore ostvariti te ciljeve? Sasvim sigurno da ćemo ostati, to je česta riječ, u banani ako ćemo sve prepustiti Europskoj komisiji i ako ćemo ovaj datum koji ste vi spomenuli 1.07. očekivati od samoga datuma nešto. Ništa se neće 1.07. dogoditi. I u potpunosti se slažem s onima koji su i prije na tom tragu govorili, ne treba tražiti krivca, treba napraviti analizu krivci će se vidjeti ili odgovorni koji su iz te analize. Trebamo pronaći rješenja. Ako pronađemo rješenja onda smo na dobrom putu.
Odgovor na repliku, Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Ma slažem se ovo što ste rekli vezano za rješenja, sada tražiti u tome dijelu gdje se je od 2006.-2011. koliko potrošilo, zašto nije toliko mislim da je sada bespredmetno. Ono što ste vi rekli jako je bitno da mi sada promijenimo način funkcioniranja sustava upravljanja tim tokovima i da one koji trebaju zapravo dostavljati te informacije da ih pratimo. Ali to uvijek kažem, to je zapravo na Vladi da uspostavi jedan sustav, da uspostavi sustav i kontrole podataka i kontrole trošenja tih novaca i da ga jasno i transparentno definira. Znači, ovdje ne govorimo, ali to je definitivno jedan proces koji ovo što ste rekli neće biti 1.07. ali ako ga mi postavimo da do kraja godine već sada postavimo i mjerila i kontrole i mehanizme da će se zapravo efekti vidjeti. A to je ono što ćete kada budete nas kontrolirali za godinu dana, kada budemo dovodili izvješće reći ćemo jesmo li napravili ili nismo i onda možemo razgovarati da li smo u tim mjerama koje smo i postavili uspjeli ili ne. Ali ja vam evo tu govorim sada da znači postavili smo da izvijestimo Sabor i na sljedećem izvješću koje će biti o državnim potporama vidjet ćete u tom dijelu kakav je taj izvještaj o učincima, a svakako da će ga kako bude bolja i statistika da ćemo taj izvještaj da će biti i kvalitetniji.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Vrlo interesantno bi bilo pogledati novi Zakon o odnosu Vlade i Sabora i novi Poslovnik o radu Hrvatskog sabora. Kad sam govorio o sukobu rokova onda pogledajte ovo, članak 15. stavak 1. agencija dostavlja izvješće Europskoj komisiji do 30. lipnja tekuće godine za prethodnu godinu. Članak 16. stavak 4. Ministarstvo financija dostavlja godišnje Izvješće o državnim potporama u radu RH do kraja listopada. Što to izvješće znači Vladi, a sad naravno amandmani i naknadna pamet, Vlada Republike Hrvatske dostavlja Izvješće o državnim potporama Hrvatskom saboru 15. studenog. Mi nakon 30. lipnja ono što neki naši ljudi vole u žargonu reći možemo pjevati borbene. Možemo donijeti u ovom Saboru kakvu god hoćemo odluku, u onom trenutku kad Izvješće o potporama ode u Europsku komisiju to je konačni, on je gotov dokumenat. Jer ako ste gledali ovaj zakon konačnu odluku o potporama u RH donosi Europska komisija, oni donose konačnu odluku. I onda mislim stvarno ne vidim smisao rasprave u ovom Visokom domu kad mi više ništa bili zadovoljni ili ne bili zadovoljni ne možemo promijeniti. I zato sam rekao da bi trebalo ova izvješća domaća uskladiti sa Izvješćem o izvršenju državnog proračuna i kad se sve to skupa raspravi ovdje onda to izvješće ide u Bruxelles jer tamo je konačno. Jer oni će reći koja potpora može ići, koja ne može ići. Mi možemo u Saboru ovdje reći je ta potpora može ići, ali će Bruxelles reći ne može ići i mi ćemo prvo morati provesti odluku Bruxellesa i onaj primatelj potpore će je morati vratiti. A o tome da je netko ili nije radio, meni je već pomalo da kažem pun kufer toga. Dvije godine ste, odnosno godinu i pol dana mogli ste sve živo napraviti, krenuti sa restrukturiranjem nitko vam nije branio. Prema tome, priča da netko nešto nije napravio, a ovo je veliki problem. I kažem pogledajte si kolegice i kolege Zakon o odnosu Hrvatskog sabora i Vlade pa ćete vidjeti da je ovo u kontradiktornosti s tim.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa vezano za ovo dalje da smo godinu i pol, da godinu i pol dana smo na vlasti i radimo, teško radimo restrukturiranje, teško radimo, i privatnog sektora i javnih poduzeća. I teško radimo i to su teške odluke, teške odluke [[Upadica Šuker: I drugi su teško radili.]] Da, da ali ja kažem vam to su teške odluke jer za restrukturiranje privatnog sektora gdje svaki dan primamo poduzeća i razgovaramo na koji način restrukturirati njihove probleme. To jesu otvorena pitanja i možemo slobodno o tome razgovarati. Kada govorite da ova Vlada ništa nije radila i da ova Vlada se zapravo ne brine za restrukturiranje poduzeća, svaki dan ih primamo i razgovaramo i sa bankama jer dosada banke nisu sudjelovale u strukturiranju hrvatske privrede. Nisu, nisu. Ova vlada je prvi puta kroz Zakon o financijskom poslovanju sjela da je rekla da država ne može više snositi teret restrukturiranja cjelokupne privrede nego da to mora raditi bankarski sektor. I to smo donijeli i kroz zakon i taj dio radimo. Imate brojke vidjet ćete vrlo brzo koja su prva poduzeća izlazila. Ja o tome govorim da se trebalo u tom dijelu ne prozivajući vas ni ovoga ni onoga, da se prepoznavajući krizu da se trebao privatni sektor u tom dijelu samostalno restrukturirati 2009.godine kada smo govorili ali da smo preuzeli u tome dijelu pomoć da se taj dio restrukturira. Znači nisam vam rekao jel vam treba ovo ili ono. Znači da smo prepoznali i da taj dio koje su teške odluke … dakle to su odluke koje su puno teže nego 2008.godine jel sada ćete morati otpisivati 70%, da se restrukturiranje radilo 2008. Možda bi trebalo otpisati 30% o tome dijelu restrukturiranja sam govorio. A ja ne bih previše plašio vezano za EU komisiju, znači sve ove potpore koje su i bile do sada prolazile su AZTN i koje su bile usklađene sa pravilima koje je donosila EU komisija gdje je bilo komunikacije. Znači u tome dijelu nemojte se sada plašiti da će sada evo sada ćemo mi nešto poslati u Bruxelles … nešto neće odobriti, a zapravo prije bi mi to da smo mi to odobravali odobravamo. I do sada je postojao taj sustav, govorim jel je to bilo danas rasprave o tome. Postoji uređen sustav AZTN je po pravilima EU komisije donosio takve odluke. Tako da vezano za taj dio da ćemo sada imati neku babarogu u Bruxellesu koja nam sada neće odobravati te potpore … nije istina. I taj dio će se odobravati kao što i do sada.
Dražen Đurović replika.
Hvala. Pa gospodin Lalovac kada ste govorili o tome da se efekti restrukturiranja ne vide u makroekonomskim pokazateljima, stvarno se ne vide ovih mjera koje vi poduzimate, ne vide se ni u mikroekonomskim pokazateljima ali možda da ste recimo jučer bili ili vidjeli raspravu o HBOR-u zamijetili bi iz izvješća predstavnika HBOR-a da poslovne banke ni u 2012.nisu uopće preuzele sudjelovanje u investicijama u RH a da HBOR tu ne može ništa učiniti. Međutim i dalje su ključevi fiskalne politike u vašim rukama, nisu u rukama Hrvatskog sabora pa i monetarne politike preko postavljanja guvernera HNB-a. prema tome ne možete pobjeći od te odgovornosti koju imate bez obzira da li restrukturiranje počelo 2008.ili devete. … restrukturiranja je počelo 2002.ili 2003.bila bi još bolja situacija pa bi sve bilo restrukturirano i do 2008.ili devete dakle ne možemo se stalno vraćati, možemo se vratiti i na '90.-tu godinu ili '91. Dakle možemo se mi ja ne mislim nikoga uopće braniti ni na koji način međutim ovo je trenutno situacija kakva je danas ali ključevi svih mjera su ipak u vašim rukama i naravno ne u rukama Ministarstva financija jel politika koja misli da će rješavati krizu kroz smanjenje likvidnosti i kroz mjere koje poduzima Ministarstvo financija sigurno neće uspjeti jer onog razvojnog zamašnjaka nema i detektirane odgovornosti … detektirali u velikoj mjeri u bankama nismo našli načina da te banke pokrenemo ni ovih godinu i pol dana ni da ih pritisnemo da smanje kamate da investiraju novac i da se taj kotač konačno pomakne.
Odgovor na repliku Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Kada govorimo o ovome dijelu restrukturiranja ja sam govorio da pogotovo u tom dijelu privatnog sektora gdje se od 2008., 2009.godine kada su krenule masovne blokade kada je bila iznos nelikvidnosti u RH 18 milijardi kuna, kada je eksplodirao do 45 milijardi kuna da se nikakvim instrumentima, zakonskim instrumentima nije se reagiralo o tome vam govorim. Znači da se nije reagiralo u tome dijelu kada se trebalo reagirati. Mi smo sada zakonskim dijelovima reagirali i upravljamo u ovom dijelu i sustava nelikvidnosti gdje trebamo odmrznuti veliki dio imovine koji je nažalost otišao u nekretninski biznis. Nekretninski biznis i bankama … u knjigama, kompanija neće da otpiše u svojim knjigama, a stoji zamrznut jedan veliki dio imovine i ljudi ne dobivaju plaću jedan jako zamršen i kompliciran sustav. Slažem se s vama, bankarski sektor iako je krenuo u proces restrukturiranja u ovom dijelu otpisa u dijelu daljnjeg financiranja poticanja investicija nije se pokazao. I ono što smo mi pokušali u razgovorima i sa Svjetskom bankom i sa EBRD-om i sa IFC kao dijelom smo pokušali tražiti na koji način kada imate zamrznuti bankarski sektor gdje jednostavno ne žele preuzeti daljnji rizik financiranja nego se sada u tom dijelu konsolidiraju ne žele dati kapital. Jel vi možete restrukturirati firmu ako ne dobijete dodatni kapital, nećete napraviti, gdje smo pokušali stvoriti jedan … fond gdje bi bila potpora i države kroz HBOR i kroz međunarodne financijske institucije da damo kapital kada se banke povlače. Ali to gledajte, govorimo da smo … [[Govornik se ne razumije, prebrzo govori.]] možemo primorati da banke daju kredite. znate da smo sa HNB-om da je išao jedan dio otpusta rezervi međutim nije bilo pravog punog efekta. Mi pokušavamo sve modele raditi i tražiti pogotovo kroz equity fondove gdje su banke u tom dijelu ne žele dalje preuzeti rizik. I slažem se mi možemo restrukturirati privredu međutim bez daljnjih investicija kredita teško da će biti ovaj dio poluge. I slažem se s vama i monetarna vlast treba dati podršku restrukturiranja privredi. Monetarna vlast također koja se pokazuje i u ovim drugim zemljama kako se to radi.
Mladen Novak replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker mi je ustvari oduzeo veći dio replike jer vezano za ovaj amandman. Stvarno o čemu ćemo raspravljati kada sve bude definirano, prođe sve instance, EU komisija kaže svoje i tek onda ćemo mi konstatirati da je mrtvac umro. Spominjali ste u svom govoru efekte učinka Vlade. Same potpore odnosno ovaj dio potpora koji se ovdje odnosi ne govorim sada o njemu, ali govorili ste i o restrukturiranju privrede, ali imamo sada jedan slučaj koji je iz Siska sam ja i firma je iz Siska pa me to zagolicalo. Firma se javlja na natječaj kod koncesionara za Zračnu luku Zagreb. Pod istim uvjetima prolazi strana firma naša ne prolazi, zar i to nisu efekti učinka Vlade? Zar nije trebalo kod sklapanja ugovora na neki način naći načina da se favorizira neki naš proizvođač, neki naš izvođač? Ovako recimo na natječaju su se javile iste u BiH u Zenici, izgradnja dvorane, javile su se te dvije iste firme, tamo je naša firma ta prošla. Ovdje u Hrvatskoj ne prolazi, znači postoji nešto što i također je posao Vlade pa nije odrađeno. Treba naći načina, zar mislite da u Njemačkoj ne bi se našlo načina da se zaštiti domaćeg izvođača radova ili nekoj drugoj europskoj zemlji. Na kraju ste spomenuli da je upitno tražiti krivca za prethodne periode. Ne bih se ja baš složio, to je kriva poruka, to onda sjećamo se svi one neću reći povijesne, ali svima znane izjave upravo u ovom Saboru tko je jamio, jamio je. Sad ispada da potvrđujemo da je to tako. Ok, možda se ne trebate vi bavit s tim, ali netko bi se morao bavit s tim. Hvala.
I zadnja replika, Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lalovac, govorili ste da ste restrukturirali privatni i javni sektor i da će se efekti makroekonomski vidjeti u idućem razdoblju. Efekti tog restrukturiranja se već vide, pad gospodarski u prošloj godini 2%, povećanje za 35 000 nezaposlenih, pad industrijske proizvodnje. A zašto, zato što ne postoji definicija restrukturiranja. Što vi podrazumijevate pod restrukturiranjem, zar je restrukturiranje privatnog i javnog sektora samo otpuštanje ljudi, zar je to promjena vlasnika, zar je to prodaja državne imovine, zar je to povećanje cijena energenata. Što je od restrukturiranja doživio HEP, što Dioki, što Gredelj, to da preko noći tisuću ljudi završi na birou za zapošljavanje. To je restrukturiranje. Ne, širi pojam je restrukturiranje. Restrukturiranje podrazumijeva i prolongaciju financijskih obveza i refinanciranje i tehnološku modernizaciju, a ne samo ovo u što ste vi pretvorili ekonomsku politiku i restrukturiranje, smanjiti što više nezaposlenih, smanjiti gospodarsku aktivnost, a sve to utječe da biste zbog smanjenja gospodarske aktivnosti morali povećavati poreznu presiju jer nedostaje proizvodnje. Produbljujete porezne stope, a osiromašujete cijelo stanovništvo. To nije restrukturiranje, odnosno definirajte konačno što vi podrazumijevate pod restrukturiranjem. Pretvorili ste ga u najobičnije samo otpuštanje radnika i svi probleme u Hrvatskoj će se riješiti ako nitko ne bude radio i samo budemo uvozili robu iz uvoza. To neće riješiti. Tek problemi nastaju kad je nezaposlenost. Nezaposlenost je zanemario i MMF pa se danas kaje i piše djela pod nazivom mea culpa, mea culpa.
Hvala. Odgovor na repliku, Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Evo ja bih volio da jednom dođete u Ministarstvo financija i onda da vidite što znači restrukturiranje, šta znači razgovori sa poduzetnicima, šta znači prolongiranje obveza, šta znači razgovor sa bankama da moraju otpisati 40% glavnice, da moraju dati, prolongirati period na 20 godina, njihov kredit, šta znači restrukturiranje, razgovor sa investicijskim fondovima za …, ulaženje, šta znači potpora Vlade kroz FGS-ove u državnom proračunu na 360 milijuna kuna da bi ušli u …, šta znači restrukturiranje, šta znači restrukturiranje povećanje kapitala HBOR-a koji pet puta više daje novac nego što daju poslovne banke. A vezano za zaposlene, također vezano za ova poduzeća koja ste govorili, ja bih isto volio da vidimo koji su bili elementi vašeg restrukturiranja u 8 godina, zbog čega su se ti dugovi nagomilali i koji su bili efekti. Tako da vrlo rado vas pozivam da dođete i da vidite razgovore gdje su prvi put zajedno za stolom i dobavljači i banke i država, da nije samo na teret otpis države gdje svakodnevno razgovaramo i da će se efekti toga vidjeti. Ovu politiku što ste vi govorili da je to samo otpuštanje radnika i da je to porezna presija, to je doslovno demagogija u koje ja zapravo ne želim ulaziti u te rasprave. Ukoliko želite vidjet jedno pravo restrukturiranje firme Dalekovod dođite u Ministarstvo financija, onda ćete vidjeti šta znači razgovarat sa tisuće dobavljača, šta znači razgovarat sa 15 banaka. Dođite pa ćete vidjeti kakvu jednu veliku kompaniju koja je … u velike probleme, koja je bila blokirana, koja je imala izvoz vani na tržištu, šta znači pravo veliko restrukturiranje. I sad nas isto čeka i za druge kompanije tipa Nexia i ovih drugih kompanija. Tako da ne možemo govorit o tome dijelu šta zbrajate jednostavno matematiku odbacivanja određenih ljudi jer je Ministarstvo financija reklo da će otpisati sve dio dugova gdje se može spasiti jedno radno mjesto. I onda ćete vi meni govoriti da je politika ove Vlade otpuštanje ljudi. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Zaključujem raspravu. … /Buka u dvorani./… Molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo naknadno. Kolegice i kolege, prije nego odredim stanku dogovorit ćemo se za popodnevnu… … [[Upadica se ne razumije.]] Prekasno je digao pločicu. Pa ne može meni dignuti povredu Poslovnika jer ja govorim o tome kako ćemo radit poslijepodne. Odradit točku Prijedlog zakona o posebnom porezu na kavu i bezalkoholna pića, zatim Zakon o carinskoj službi, a s obzirom da odbori nisu odradili neke točke, a matični su odbori, preći ćemo na točku 18, to je Prijedlog godišnje provedbe plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2013. godinu i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici i eventualno još točku 22, Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji. Izvolite kolega Šuker.
Gospođo potpredsjednice, bili ste dužni sukladno Poslovniku Hrvatskog sabora upozorit zamjenika ministra. On nema pravo reći zastupniku možete vi govoriti ovako saborski zastupnici koriste sabornicu za rasprave. Predstavnici Vlade su ovdje gosti i oni ako hoće biti dobro došli gosti se moraju ponašati sukladno pravilima kuće u koju su došli. Prema tome, ja mogu razumjeti kolegu Lalovca da je on nervozan, jer stalno nešto priča da se radi, a rezultata nema. I pričat o tome da netko nešto nije radio je drugi par cipela. Međutim, kolega Marić kao saborski zastupnik može iznest svoje mišljenje ali vi nemate pravo kao predstavnik Vlade njemu reći vi možete ili ne smijete pričati. To naprosto nemate pravo.
Kolega Šuker i vi ste zloupotrijebili sada povredu Poslovnika jer ste se obraćali ministru, a ne meni, a onda ste komentirali njegovo izlaganje. Prema tome, ocijenila sam da nije došlo do povrede Poslovnika. Mi i inače vodimo ovdje i temperamentne rasprave i svi koji vodimo sjednicu imamo određeni prag tolerancije. Hvala lijepa. Nastavak u 15,00 sati.
Konačni prijedlog zakona o državnim potporama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 364. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru SDP-a i HNS-a. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog zamjenika ministra Borisa Lalovca da se izjasni. Amandman broj jedan Odbora za zakonodavstvo?
Prihvaća se.
Hvala lijepo. Postaje sastavni dio. Idemo na amandman Kluba zastupnika SDP-a i HNS-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 107 glasova za donesen Zakon o državnim potporama u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Sa - Konačnim prijedlogom Zakona o posebnom porezu na kavu i bezalkoholna pića, drugo čitanje. P.Z. br. 342; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je u ime predlagatelja zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Zamjeniče izvolite uvodno.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Važeći Zakon o posebnom porezu na kavu i Zakon o posebnom porezu na bezalkoholna pića su neusklađeni s temeljnim načelima Ugovora o funkcioniranju EU gdje se definira zabrana diskriminacije i ukidanje svih prekograničnih formalnosti i ne uvažavaju okolnosti funkcioniranja na jedinstvenom tržištu. Za razliku od dosadašnjeg modela po kojem je oporezivanje uređeno u dva zakona predlaže se uvođenje jednog zakona kao racionalno logično rješenje budući da je većina odredbi iz predmeta oporezivanja i visine poreza istovjetna. Zakonom se zadržavaju postojeće razine oporezivanja te se planira ostvarivanje okvirno jednakih prihoda kao i prethodnih godina. To znači da u 2013. godini je predviđeno uprihodovat u državni proračun 103,7 milijuna kuna s naslova posebnog poreza na kavu te 110,1 milijun kuna s naslova posebnog poreza na bezalkoholna pića, odnosno ukupno oko 213,9 milijuna kuna. Vezano za bezalkoholna pića bitno je napomenuti da se od oporezivanja tim posebnim porezom su izuzeti jednako kao i u postojećem zakonu proizvodi koji se smatraju hranom za posebne prehrambene potrebe i dodaci prehrani. Također se neoporezuju prirodni voćni sokovi, sokovi od povrća, voda bez dodatnog šećera, voćni sokovi i voćni nektar te voćni sirupi. Predmet oporezivanja u dijelu koji se odnosi na bezalkoholna pića se proširuje na vode s dodatnim šećerom ili drugim sladilima i aromatizirane vode te bezalkoholno pivo koje je bilo predmet oporezivanja do 1.01.2010. godine. Zakonom se napušta pozitivna također diskriminacija jednog dijela domaćih proizvođača tzv. "nevoćnih sirupa". Vezano za kavu predmet oporezivanja u dijelu koji se odnosi na kavu ostaje gotovo isti s time da se predlaže da se ukine oporezivanje nepržene kave i kavene ljuske i opne budući da se ne radi o proizvodima namijenjenima za krajnju potrošnju te kao takvi ne podliježu sustavu trošarinskog oporezivanja. Smanjuje se visina posebnog poreza na kavu sadržanog u gotovom proizvodu sa 60 kn za kg neto mase i kave sadržane u gotovom proizvodu na 6 kuna, znači za 10 puta. Ako se radi o udjelu pržene kave u gotovom proizvodu na 20 kuna neto. Ovo je potrebno radi osiguravanja potpune konzistentnosti i ujednačenosti u pristupanju propisivanja visine posebnog poreza i po uzoru na druge države u kojim se visina posebnog poreza … [[Govornik se ne razumije.]] ovisno o sadržaju pojedine vrste kave. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniku ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ukoliko ne otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, cijenjeni kolegice i kolege. Porezna politika je jedan od najvažnijih i najosjetljivijih instrumenata fiskalne politike, a fiskalna politika je najvažniji instrument uz monetarnu politiku ukupne ekonomske politike. O takvoj politici i kakvu politiku vodimo takvi će nam biti i rezultati. Svi makroekonomski pokazatelji su uvijek odraz ekonomske politike. Je li ona uspješna ili nije, je li porezna politika uspješna ili ne, je li odgovarajuća ili ne na to ne daje odgovor politika nego daju makroekonomski pokazatelji. I sva porezna politika mora biti usmjerena, porezni okvir se mora kreirati i stvarati ka što boljim makroekonomskim pokazateljima. Ostvarenju onih osnovnih, temeljnih ciljeva. Svaka mjera, a posebice porezna politika, svaka porezna izmjena mora biti usmjerena ka ostvarenju glavnih makroekonomskih ciljeva. Povećanju proizvodnje, stabilnosti cijena, što povoljnijem saldu vanjskotrgovinske razmjene, održanju stabilnosti cijena i što većoj zaposlenosti. Koliko će i ovaj porez na kavu koji se predlaže pozitivno utjecati na makroekonomske ciljeve postavljene to će najbolje pokazati i dosadašnja praksa i kontradiktorne odluke u okviru porezne politike. Kako protumačiti i objasniti razloge zašto se najprije donosi odluka o smanjenju PDV-a na ugostiteljsku djelatnost na 10% gdje je izravno valjda se očekivalo smanjenje cijena. Jedino je to sad i trebalo očekivati, ali to nije polučilo smanjenje cijena, i zapravo jedino su trgovci profitirali sa najmanje jednom kunom po jednoj kavi. A sada još umjesto smanjenja PDV-a imamo i dodatni porez i na kavu i na bezalkoholna pića. Tu se radi dosta o kontradiktornim rješenjima. Kako objasniti potrebu uvođenja zakona i uvođenja poreza na dividendu koju je sa … primjenom koju je Ustavni sud ukinuo. Sve to pokazuje da nema sustavnog pristupa poreznoj politici, da nema odgovarajućeg modela koji bi bio poticajan jer da je poticajan onda nam ne bi bili rezultati ekonomske i makroekonomske politike ovakvi kakvi jesu, a to su u godinu dana pada proizvodnje 2%. U godinu dana evo točan podatak 31 tisuća 876 više nezaposlenih nego ih je bilo krajem travnja prošle godine, 21 tisuća 746 nezaposlenih sa fakultetom i akademijom. Viša stopa inflacije skoro dvostruko viša stopa inflacije, smanjene prihoda državnog proračuna uz sve veće porezno opterećenje čak i uključujući inflacijski porez. Očito da porezna politika nije odgovarajuća, da porezna politika nije poticajna nego da je ona zapravo prepreka postala, prepreka razvoju hrvatskog gospodarstva i društva. Veću petu godinu imamo krizu, imamo recesiju. I u krizi i u recesiji umjesto da smanjujemo porezno opterećenje i proširujemo osnovu, mi uporno radimo produbljujemo porezne stope, a sužavamo poreznu osnovicu. Ona se i automatski sužava. Što je veći pritisak porezni to je manja aktivnost, a da je tako pokazuju i rezultati. Što se želi postići bilo kojom ekonomskom mjerom? Što se želi postići bilo kojom poreznom mjerom? Nema rijedak je slučaj da se to objašnjava u bilo kojem prijedlogu zakona. Što se želi postići da se dodatno oporezuje kava i bezalkoholna pića, da se dodatno oporezuje mineralna voda? A što se želi postići da se smanji što se smanjio PDV na ugostiteljsku djelatnost? Što se želi postići poreznom politikom da PDV ima 10% ugostiteljska djelatnost ako se piza jede u piceriji, a ako se donese doma onda je 25% PDV? Što se time želi postići? Hoće li se ijedan ostvariti makroekonomski cilj? Neće. Doći će vrijeme za par dana pa ćemo to isto mijenjati i onda ćemo ispravljati jer što ketering nije ugostiteljska djelatnost? Zašto se u krizi ne primjenjuje progresivno oporezivanje? niti jedna mjera progresivnog oporezivanja nije izvršena. Zašto uvijek porezima nastradaju najsiromašniji? Zašto uvijek samo konačni korisnik plaća sve i propuste i loše odluke nositelja ekonomske politike? Nema ni selektivnog pristupa poreznoj politici niti progresivnog, a on je nužan u uvjetima krize. Samo preraspodjelom novom možemo učiniti da porezni okvir bude poticaj. Pa čime će hrvatsko gospodarstvo konkurirati? Hoće li veličinom tržišta? Neće. Hoće li novim tehnologijama? Neće. Jedino što može konkurirati je to znanjem i može mu konkurentska prednost biti porezni sustav. I umjesto da iskoristimo da nam porezni sustav bude konkurentska prednost nama porezni sustav najviše onemogućuje razvoj domaće proizvodnje. Iako se uvijek pokušava vratiti unatrag pa neka se i vraća, ali ajmo jedanput napraviti novi iskorak gdje će nešto biti poticajno za domaću proizvodnju, gdje nam se neće više vanjskotrgovinska razmjena mjeriti u negativnom saldu između 6 i 7 milijardi eura. Prosječno godišnje zadnjih 6 godina uvozimo 7 milijardi eura više nego izvozimo. Porezna politika ne to ne reagira. Nije rješenje reći pa niste ni vi reagirali, rješenje je donositi nove modele, poticajne modele koji će pozitivno djelovati i na rast proizvodnje i na porast zaposlenosti i na povećanje izvoza. Koja to mjera ekonomska potiče izvoz? Niti jedna ja odgovorno tvrdim. Pa u socijalizmu se izvoz poticao, a danas ga ne potičemo. Pa sudbina hrvatskog gospodarstva uvelike ovisi o izvoznim proizvodima. I umjesto progresivnog oporezivanja umjesto selektivnog pristupa poticanja poželjnih pojava, a porezima suzbijanja negativnih pojava mi smo uveli proces porezne amnestije i mislimo da će to riješiti problem, ako oprostimo svima onima koji su protuzakonito ne plaćali porez i ako smo preko noći ne potražujmo više 50 milijardi nego potražujemo 20 milijardi kuna. Naravno da je složen postupak, neću govoriti koje tvrtke, koja ima vjerovnike u iznosu 2 milijarde kuna u predstečajnoj nagodbi, ali kako je moguće da je 2 milijarde kuna isparilo? Gdje je taj kapital? Mnogi kapital je u inozemstvu. Milijarde eura su i u inozemstvu i izbjegle su plaćanje poreza u Hrvatskoj. Nije rješenje samo amnestirati. Takva rješenja su se donosila, ali ne u području poreza nego u nekim drugim područjima. Takva rješenja negativno djeluju na pošteni dio hrvatskog poduzetništva, takva rješenja snižavaju razinu poslovnog i poreznog morala. Najbolje platiše u Hrvatskoj su najsiromašniji. Poreznu evaziju, čak i poreznu amnestiju doživjeli su oni koji spadaju među bogataše. Čak se u predstečajnu nagodbu prijavljuju i oni koji sebe neprirodnim putem dovode u situaciju nelikvidnosti jer će iskoristiti ovaj model porezne amnestije, pa su preko noći postali nelikvidni, a imovinu su pretvarali iz novčanog oblika u neke druge oblike, a i neki ih zadržavali u novčanom obliku, ali ne na teritoriju Hrvatske. Porezna politika na puno toga gleda nijemo i zato nam i jesu pokazatelji negativni. U prošloj godini statistički nije zabilježeno ulaganje investicije u dugotrajnu imovinu. Porezna politika je utjecala na što veće povećanje socijalne distance. Došlo je do raslojavanja društva. Socijalna distanca se povećala i najveći generator toga je upravo postala porezna politika i porezna politika bi trebala smanjivati u uvjetima krize socijalne razlike, a ne ih produbljivati. Zašto nikada nije još ostvaren željeni rezultat neke mjere. Smanjivao se PDV još na neke proizvode očekujući da će smanjit se cijena krajnjem korisniku. Nije se smanjila cijena, naprotiv, u nekoliko slučajeva se i povećavala cijena. Zašto uporno se u Hrvatskoj zanemaruje pokazatelj nezaposlenosti i to nije samo sad problem i porezne politike nego je dublji problem što 21 476 ljudi sa završenim fakultetom nema posla. Očito je da ni sustav obrazovanja nije odgovarajući. Ali stanje u društvu, standard društva, razina razvijenosti društva isključivo izravno ponajviše ovisi o fiskalnoj politici, a u okviru fiskalne politike o poreznoj politici. Porezna politika mora uzimati u obzir snagu poreznog obveznika. U pravilu je to zanemarivala i u pravilu to i danas zanemaruje. Snaga poreznog obveznika čini jedno od najvažnijih poreznih načela koje se uključuje u načelo pravednosti. U uvjetima krize bogati moraju plaćati više, a siromašni manje. Moraju, trebaju, ako želimo razvijati hrvatsko društvo ravnomjerno. Porezna politika općenito pa tako i ovim zakonom pristupa isto svima, a nemaju istu svi poziciju u Hrvatskoj. Nezaposlenost je odraz stanja u gospodarstvu kao što je temperatura odraz zdravlja u organizmu ljudskom. Ako je visoka temperatura nije zdrav organizam, ako je visoka stopa nezaposlenosti bez obzira i na gospodarski rast, stanje u gospodarstvu je loše. Tako ne smije se zanemarivati nezaposlenost i nije samo rast BDP mjera po kojoj trebamo mjeriti uspješnost ili neuspješnost određene politike, nego je to puno složenije, a najviše se mora uzimati u obzir stopa nezaposlenosti koja je u Hrvatskoj prešla čak 21,9% što je pogubno za budućnost hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Prvi se javio Ivo Jelušić. Izvolite kolega.
Kolega Marić, puno ste toga rekli naravno, trebalo bi najmanje isto vremena da se na sve vaše što ste izrekli može reagirati jer naprosto imam dvije minute, teško ću to moći. Puno ste toga rekli u korist po vašim navodima loše porezne politike ove vlasti. Niste naveli nijedan dobar, pozitivnu odluku, zakon ili mjeru vaše vlasti koju ste vi dobro, a mi ukinuli. Dakle očito da su i vaše bile sve loše i da niste imali dobrih rješenja. Mi smo neka ponudili i mi mislimo dobra. Vi mislite loša. No dobro, o tom se može razgovarati. Podigli smo istina Bog PDV, ali i vi ste ga podigli. Mi smo ga podigli da bi za isti iznos smanjili porezni doprinos i u kasu državnu se slilo isto, a vi ste ga podigli a ništa niste smanjili. Govorite da ova politika ne potiče gospodarstvo. Pa kako ne, naime smanjenog zdravstvenog doprinosa koji smo izravno ostavili gospodarstvu, ostavili smo preko 2 milijarde kuna. Sami ste ovdje spominjali porez PDV na neke usluge u turizmu pa ismijavali ovdje problem sa pizzom koji je naravno riješen, koji ne stoji, naravno ni ona koja se konzumira ni ona koja nosi jednako je tretirana. Međutim, pri tome zaboravljate namjerno da je po toj osnovi preko 900 milijuna procjene su, a vjerojatno će biti oko milijardu kuna će ostati gospodarstvu, turističkoj privredi na ime smanjenog PDV-a sa 25 na 10% na one usluge koje do sada nije bilo. Milijardu kuna tu, tamo 2 milijarde na ime smanjenog poreznog doprinosa, 3 milijarde ostale gospodarstvu. Pa zar to nije stimulativno gospodarstvu? Što se vi toga niste sjetili, do jučer ste bili na vlasti. Naravno da je to itekako gospodarski stimulativno ali vama ne paše da vi to kažete. Ja vas razumijem, vi ste dobar stručnjak i jedva i teško natežete te teze kako bi ukazali kako ova porezna politika ne valja. Zaista vas ja razumijem teško vam je to raditi.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Nisam kolega Jelušić ismijavao nikoga i ništa, to mi nije u prirodi niti ću ikada činiti. Ovo je preozbiljna tema i najozbiljnija tema koja može postojati u jednoj državi pogotovo u uvjetima recesije. Jer porezna politika je ta koja usmjerava budućnost svih nas. Porezna politika je ili poticajna ili nepoticajna, a je li ili nije takva. O tome kažem govore pokazatelji. Je li neka Vlada bila uspješnija ili neuspješnija o tome isto pokazuju pokazatelji. Zašto mi nismo uvodili, ne bih, vi ste svjedoci ovdje kad nisam nekada baš nekada ni podržavao nešto što se dolazilo iz redova. Ali isto sam govorio i onda i danas. Međutim, iz nekih fonograma sam snimio da pojedinci iz vaših redova drukčije su govorili onda a drukčije danas na istu temu, na temu povećanja PDV-a ili ostalog. Onda je to bio harač, onda je to bila prorecesijska mjera, a kad je sa 23 na 25% onda je to anti recesijska mjera. Svako povećanje poreznih stopa u uvjetima krize je pro recesijska mjera. I nema drugog odgovora. To je odgovor. Je li u 2011. BDP je bio ravan nuli. U dva kvartala je bio rast, u dva kvartala je bio pad i to nije politiziranje. To je stvar statistike. U 2012. sva četiri kvartala su bila negativna i ukupni pad je bio 2%. Na temelju svega što se činilo gospodarstvu, na temelju toga što ste ga rasterećivali, na temelju toga što ste porezno poticali gospodarstvo. Efekat toga je bio pad gospodarski, efekat toga je bio porast nezaposlenosti. A kažem vama ako je i gospodarski rast, a porast nezaposlenosti to nije uspješna porezna politika i pogrešna je.
Hvala. Sljedeća replika Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Mariću, govorimo drugim riječima ali o istom ili o sličnom. Važno je rekli ste u svom izlaganju što se želi postići pojedinom poreznom mjerom. Pitate i u svezi ovoga zakona što se želi postići ovim zakonom, ovom novom dadžbinom. Vjerojatno ako nema ono o čemu smo malo prije govorili u prošloj točki dnevnog reda, ako nema analize onda znači želi se privremeno popuniti prazna blagajna. Jedna od bitnih stvari koje ste govorili u svom izlaganju je vaše pitanje zašto nema progresivnog oporezivanja naročito u vrijeme krize, u vrijeme recesije. Laburisti su predlagali progresivno oporezivanje međutim dobili smo odbijenicu i to sa podsmjehom. Rekli su kad se zalažemo za progresivno oporezivanje da smo populisti, jer to je populistička mjera. Ova mjera koja donosi preveliki broj nezaposlenih, onoliko nezaposlenih koji više ne može čak ni ovaj državni aparat ne može opstati uz taj broj nezaposlenih to nije populizam. Rekli ste još nešto o populizmu, zapravo populističku jednu ideju, a to je preraspodjela bogatstva. To vam je čisti populizam za Socijaldemokrate. Jer kad želite uzeti bogatima, a dati siromašnima to je populizam, a kad želite kao Super Hik uzeti siromašnima, a dati bogatima onda je to politika ove Vlade.
Zahvaljujem. Imamo odgovor, kolega Marić. Izvolite.
Kolega Vukšić, kad ste govorili o progresivnim oporezivanjima i progresivnim stopama one su nužne jer jedino tako se utječe na promjenu u strukturi. Ako je ova struktura poželjna hajmo onda to javno reći u uvodu ova je strukturna poželjna i ne želimo je mijenjati. Što je to što hrvatsko društvo želi sa svojom ekonomskom politikom? Da samo slušamo iz jedne institucije koja je druga poluga kako ova ništa ne radi i da će dat ostavku ako bude nestabilan sektor za koji on odgovara, a što je nestabilan sav realni sektor to nikome nitko ne odgovara. Imati iste porezni pristup, iste porezne stope na vodu i luksuzne proizvode to je nedopustivo u bilo kojem demokratskom sustavu. Mi smo ukinuli trošarine na luksuzne proizvode, a uveli normalno sve poreze na vodu, a voda je fiziološka potreba. Po Masovljevoj teoriji ljudskih potreba voda ulazi u najosnovnije, bez vode nema života organizma. Ako ne ostvari taj prohtjev, nema drugih potreba, ne može zadovoljiti ni jednu drugu životnu potrebu. I sad ćemo oporezivati najprije zagadit vodu, pa oporezivati vodu i rasteretiti sva bogatstva na kojima se stječu. Jahta jedna i voda iste porezne stope, isti porezni sustav, isti porezni pristup. To nije dobro napose u uvjetima krize, napose jer kriza je izvanredno stanje. Recesija je pokazatelj da u ekonomskoj politici nešto ne štima, ne odgovara, rezultati njeni nisu pozitivni. Mijenjajmo nešto da bude pozitivno. Što smo rasteretili doprinosima zdravstvenog osiguranja pa zato su se pojavili i zato trebamo sad sanirati sve bolnice za boga miloga. Šta se dobilo time? Nema matematike, nema izračuna, nema povezanih varijabli.
Hvala. Sljedeća replika Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Mariću, rekli ste u svojoj raspravi da Hrvatska ne može biti konkurentna ni tržištem ni tehnologijom, ali da bi mogla biti konkurentna poreznim sustavom. Naravno pritom ste rekli da ova Vlada dakako s ovim poreznim sustavom, ovom poreznom politikom nije konkurentna. E pa takva porezna politika kakvu vodi ova Vlada je dakako politička odgovornost Vlade, a građani će reći što misle o njoj. Dakle, činjenica jest da jesmo povećali PDV, to je tipični potrošni porez. Dakle, oni koji više kupuju, koji više troše više ga plaćaju. S tim da smo na određene namirnice koje su od egzistencijalne važnosti za najsiromašnije građane dakle oporezovali najnižom mogućom stopom, isto tako i potrošnju vode. Dakle, jesmo povećali PDV vodeći računa o najranjivijim skupinama naših građana ali smo istovremeno smanjili doprinos za zdravstveno osiguranje s 15 na 13% upravo da bismo smanjili cijenu rada za hrvatske poduzetnike i upravo da bismo ih učinili konkurentnijima na svjetskom tržištu. A kad govorite o nezaposlenosti navest ću vam jedan aktualan primjer. Dakle, grad Čakovec u Međimurskoj županiji prije kratkog je vremena raspisao natječaj za javne radove, nije se javio nitko. Brojkom i slovom nitko. A i inače u sličnim situacijama raspisivanja javnih radova javljali su se isključivo pripadnici romske populacije i to ne svi, da nam bude jasno, isključivo mladi muškarci bez djece. Pa razmislimo malo o tome.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Marić izvolite.
Hvala. Kolegice Jelaš kazao sam da porezni sustav može biti komparativna prednost, da ono što hrvatsko gospodarstvo može imati u komparativnoj prednosti to je znanje ljudi i porezni sustav. I da nismo iskoristili tu komparativnu prednost, a da nam jedino to ostaje šansa. Zašto? Jer nismo diferencirane stope porezne uvodili. Mi jednako porezno opterećujemo proizvodnju i kapital. Mi ne oporezujemo financijske transakcije. Porezna dobit je jednaka u investicijskim fondovima i u proizvodnji. Ako želimo više proizvoditi onda moramo smanjivati porezno opterećenje proizvodnje. Ako želimo izvoz poticati moramo donositi mjere koje će potaknuti izvoz, a ne koje će ga opteretiti. Izostaje selektivan pristup, a selektivan pristup je nužan baš zato da bismo stimulirali ono što želimo a destimulirali ono što ne želimo. Ali očito da je nama svejedno kakva je proizvodnja u Hrvatskoj i hoće li je biti ili neće biti, hoće je biti manje ili će je biti više. Ali proizvodnja opada. A ne kupuje se zato što se nema zašto više kupovati. Ljudi što su bez posla, smanjen raspoloživi dohodak, smanjenje plaće, ostali bez posla pa kako će kupovati? Nemaju kupovnu moć, nemaju raspoloživi dohodak, smanjuje im se raspoloživi dohodak. A time se automatski utječe i na smanjenje proizvodnje. Pa to su međusobne varijable. O tome trebaju studije se raditi, a ne donositi naprečac. Nama fali na ovom kontu malo poreza, ajmo povećati poreze. Pa poreznim ugrizom se ne rješavaju gospodarski problemi. A hrvatsko gospodarstvo je doživjelo porezni ugriz.
Hvala. I zadnja replika Srđan Gjurković. Izvolite kolega.
Poštovani kolega meni se čini u ovoj raspravi o prijedlogu Zakona o posebnom porezu na kavu i bezalkoholna pića vi ste ipak najviše raspravljali o Općem poreznom zakonu i o poreznoj politici jel'. Istodobno čini mi se da ste zaboravili da ste vi bili dio vlasti koju je ova koalicija naslijedila i da postoje neke činjenice bez kojih se nije moglo ići. Predstečajnu nagodbu koju ste dosta spominjali i poreznu amneziju izglasao je i klub HDZ-a svjestan i u dobroj namjeri da je ostalo četvrtina obrtnika u blokadi više od godinu dana, trećina poduzetnika ukupnih u blokadi više od godinu dana sa ukupno nekih 70 tisuća zaposlenih i da su potrebne bile hitne i radikalne mjere spašavanja tog dijela gospodarstva posebno onog kojeg nakon što ih se oslobodi dijela poreza od države osigurava prostor da svojim nastavkom rada i zapošljavanja taj porez dugoročno nadoknadi. I to su bitne stavke predstečajne nagodbe i amnezija porezna sigurno nije onima koji više neće biti vlasnici, a putem OIB-a kojeg kolega Šuker ispravno često navodi, Porezna uprava i nadležne institucije će adekvatno provjeriti da li je došlo do određenih radnji koje nisu dopustive kako nitko u biti neće biti amnestiran od toga načina da je novac ne uplaćujući državi stavio u svoj džep. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Marić izvolite.
Kolega Gjurković nisam govorio o poreznoj amneziji nego o procesu porezne amnestije. To su različiti pojmovi iako slažem se da postoji i mogao bi se i koristiti i amnezija. Ali sam ja govorio o poreznoj amnestiji. Zakon o financijskoj fiskalnoj odgovornosti, financijskoj odgovornosti i predstečajnoj nagodbi sam po sebi u prirodi naziva kontradiktoran je. Kakve veze ima fiskalna odgovornost i predstečajna nagodba? Ako se treba rješavati nešto što se tiče stečaja onda neka to bude dio stečajnog zakona, a ne u istom zakonu imamo ono gdje govorimo i određujemo fiskalnu odgovornost, financijsko poslovanje, način i istodobno predviđamo predstečajnu nagodbu. To je neprirodno da to je u istom zakonu sadržano. A zašto sam šire govorio? Zato što ovaj porez, posebni porez na kavu i bezalkoholna pića nije primjeren jer imamo posebni porez na vodu i na bezalkoholno piće sok koji proizvodimo u Hrvatskoj, a nemamo posebni porez na najveći luksuz. To je nešto što je kontraproduktivno i što kao ekonomist i profesor ne mogu podržati bez obzira o politici. Ovo nije politika ovo je ekonomija, a vi uporno se vraćate samo na političku platformu. Hvala.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o posebnom porezu na kavu i bezalkoholna pića, drugo čitanje, P.Z.E. br. 342. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, 28 protiv i jednim suzdržanim glasom donesen Zakon o posebnom porezu na kavu i bezalkoholna pića u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Nastavljamo sa - Konačni prijedlog Zakona o carinskoj službi, drugo čitanje, P.Z. br. 340 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Zakonom o carinskoj službi uređuju se pitanja koja se odnose na nadležnost i poslove carinske službe i organizaciju i ovlasti posebnosti u pravima, obvezama i odgovornosti carinskih službenika. Ulaskom RH u članstvo zemalja EU carinska uprava je u obvezi preuzeti ulogu fiskalne i sigurnosne zaštite cjelokupne EU te osigurati slobodno kretanje roba između zemalja članica EU i trećih zemalja. RH postaje 1.srpnja 2013.dio jedinstvenog carinskog prostora EU što podrazumijeva ukidanje graničnih carinskih ispostava prema zemljama prema zemljama EU i to u Italiji, Sloveniji i Mađarskoj. Od ukupne robne razmjene RH s inozemstvom ostvaruje 61% sa EU. Navedeno ima za posljedicu reorganizaciju, izmjenu ustroja i načinu rada sadašnjih carinskih ispostava za robno carinjenje unutar zemlje. Ono što je bitno reći da se ono što se mijenja je organizacija u svrhu učinkovitog ostvarivanja planiranih ciljeva, predlaže se ustrojavanje carinske službe na tri temeljne razine kao središnji ured kao što je i sada jedan, područni carinski uredi znači 4 carinska ureda regionalni Zagreb, Split, Rijeka i Osijek te carinski uredi i granični carinski uredi 18+10, vezano je za granične prijelaze. Djelokrug poslova središnjeg ureda je pretežito ostao isti, područni carinski uredi su novi organizacijski oblici koji su po sadržaju i opsegu posla veći i značajniji od dosadašnjih carinarnica. Carinski uredi se ustrojavaju u unutrašnjosti područja RH osim carinjenja i jačanja poslova u vezi trošarina i posebnih poreza. Primarna je djelatnost vezana uz poslove nadzora, dok se granični carinski uredi formiraju na samog graničnoj crti i u njima se obavljaju tzv. robno granični poslovi. … ovi poslovi nadležnost i rezultat su višegodišnjeg promatranja dobre prakse koji se primjenjuje u carinskim službama zemalja EU. Ono što je također novost u ovome zakonu je proširenje nadležnosti i poslova carinske službe sa svojim administrativnim i tehničkim kapacitetima, želi se pridružiti kao ravnopravna služba ostalim nadležnim službama i agencijama u pomoći i poslovanju učinkovitog suzbijanja tzv. sive ekonomije na cjelokupnom teritoriju RH. U okviru novih nadležnosti poslovi su usmjereni na nadzorne aktivnosti primjerice u području sprečavanja obavljanja neregistrirane djelatnosti u gospodarenju otpadom u području opće sigurnosti proizvoda u području morskog slatkovodnog ribarstva. Također ustrojem carinskih ureda se postiže teritorijalna nadležnost što je od iznimne važnosti za buduće nadzorne aktivnosti. Carinski službenici će obavljati nadzorne poslove na svim otvorenim i zatvorenim prostorima. Također imenovanje na osnovu javnog natječaja ravnatelja, zamjenika ravnatelja i pomoćnika ravnatelja i pročelnika područnog carinskog ureda ono što bitno reći da je u primjeni nakon idućih parlamentarnih izbora tek ide novi ustroj u tom dijelu izbora i imenovanja ravnatelja. Znači carinska služba se ustrojava kao moderna, profesionalna karijerna služba. Uvođenjem carinskih zvanja što će omogućiti hijerarhijsku prepoznatljivost i karijernu strukturu koja omogućuje sustav napredovanja u odnosu na postignute razine rezultata znanja, vještina i radno iskustvo. Ono što je bitno reći da smo vrlo slično prilagodili postojećem sustavu kao što je i prije nekoliko godina i policija imala jedan novi ustroj, znači vrlo sličan u tome dijelu je preusmjerena i reorganizirana i carinska uprava. Ovdje bih samo nekoliko podataka budući da ne kažem višak određenih radnih mjesta, ukidanjem određenih ispostava vodili smo brigu o tome upravo u ovom dijelu jednim dijelom što smo rekli da ćemo proširiti određeno poslovanje carine pogotovo u području sive ekonomije koje imaju fiskalni učinak gdje ćemo kolege iz carine dati i osigurati kroz te nove poslove da mogu ostati svakako u službi. Ukratko bih vam rekao od 1.7.2012.godine broj ljudi do danas koji su negdje planirani znači prošle godine od 1.7.2012.bilo oko 3091 zaposlenik stvarno zaposleni u carini. Danas je 2997 tu je negdje 94 službenika manje s tim da je veći dio također ili prešao već u toj prvoj fazi ili su tražili po raznim drugim službama smo pokušali organizirati njihov posao. Također ukupno sada je 238 djelatnika carine. U tijeku je realizacija premještaja pa ću vam reći u Ministarstvu unutarnjih poslova je 44, u Ministarstvu financija uži dio 11, jako veliki dio ide u Poreznu upravu oko 103.također u Državni inspektorat, Ministarstvo pravosuđa 66, Ministarstvo prometa 10 te u ostale službe. Znači vodimo računa da se svi djelatnici koji su na tim poslovima pokušavali pogotovo jel je bilo teško kada ste radili na tim graničnim prijelazima sada da ih se prebaciva na druge granične prelaze nego smo im pokušali na mjestu gdje žive da na tom mjestu gdje su živjeli i radili da na tom mjestu unutar drugih organizacijskih službi naći nove aktivnosti. Također je bitno reći da će još do kraja godine oko 29 službenika odlazi u mirovinu. U ovom periodu je 39 otišlo u mirovinu tako da je negdje oko 2700 djelatnika carine negdje predviđeno ovom prvom i drugom fazom reorganizacije. Ali smatramo da će ovim novim …, pogotovo u području sive ekonomije, u području kvalitete proizvoda i opće sigurnosti proizvoda gdje bi kolege iz carine koje imaju jako dobra svoja znanja, koji su radili na svojim poslovima da će zapravo zamijeniti također u poslovima koje će imati značajan također i fiskalni učinak. Znači Vlada se vodila socijalnim kriterijem da ipak ajmo reći i ova organizacija koja se događa zbog ulaska u Europsku uniju da veći dio ne izgubi posao nego da se nađe po drugim službama, a unutar onih koji nisu mogli naći da ih se zapravo preraspodjeli na ove poslove koje će carina zapravo obnašati u budućnosti. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Za repliku se javio Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Gospodine Lalovac, ne postoji u hrvatskom društvu segment koji ne zahtijeva racionalizaciju. Nema tog mjesta državnog troška gdje nije moguće provesti racionalizaciju i dobro je da ste pristupili racionalizaciji i u carinskoj službi jer ulaskom u Europsku uniju se štošta mijenja, i opseg posla što ste vi već intervenirali pa ste i ukinuli neke ispostave carinske. Sami ste rekli da radite novi ustroj Carinske službe. Istinska racionalizacija bi se napravila kad bi Carinska služba i uprava carinska bila u sustavu Porezne uprave. Nema nikakvog razloga ako je do sada bilo zbog opsega posla, zbog broja zaposlenih, zbog organizacije, da trenutno od danas Carinska služba nije u sustavu Porezne uprave i da je ravnatelj Porezne uprave nadležan Carinskoj službi jer je carina jedna vrsta poreza. U mnogim zemljama je to već tako i tu bi se najviše učinilo i učinkovitosti Carinske službe jer je do sada bio često slučaj da zbog neinformatizacije čak nisu bile povezane ni carinske ispostave, da je špediter koji je dugovao na Carinskoj ispostavi Rijeka išao zbog duga carinit u Šibenik jer Šibenik ne zna da Rijeci duguje. A onda u Ministarstvu se vodi porezni dužnik pa mora sa tri, četiri strane se prikupljati informacija po kojim osnovama duguje. Istinska racionalizacija bi bila ta i kad-tad će se to trebati napraviti radi potpune učinkovitosti cijelog Ministarstva financija, a sve drugo samo se može obrazlagati potrebom da netko ima višu razinu rukovođenja ili nekakvog statusa u državi što je nepotrebno.
Hvala. Da li u ime radnih tijela netko želi uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, gospodine pomoćniče. Kolega Mariću, u ovom zakonu se ne radi o nikakvoj racionalizaciji i ovo što je gospodin Lalovac govorio je naprosto posljedica toga što nestaje stotine km granice prema Europskoj uniji, a postojeća granica praktički koja je prema Bosni postoji. Prema tome, isključivo smanjenje broja ljudi je posljedica toga, ali to je i jedan od glavnih stvari o kojima treba raspravljat u ovom zakonu jer ovaj zakon ako ga gledaju pravnici oni će možda naći nešto da bi moglo biti ovako ili onako. Ako ga gledaju ljudi koji su stručnjaci za radno pravo isto će tako, ako gledaju sindikati, dakle svatko može naći nekakav zarez da mu se nešto sviđa. Međutim ono što je kod ovog zakona, a to sam rekao i zadnji puta, on u osnovi je napravljen tako da hrvatska carina bude organizirana kao što su organizirane i većine carinskih službi u Europskoj uniji i na kraju krajeva od 1.7. kad uđemo u Europsku uniju, onda poslije toga kad se potpišu određeni protokoli, sve, na kraju Hrvatska će i biti negdje preko tisuću km kopnene granice, praktički granica Europske unije i hrvatski carinici će obavljat posao za Europsku uniju. Međutim, ono što želim svakako opet ponovit u raspravi, iskreno govoreći nije mi jasan ovaj zadnji pasus da tako kažem, u obrazloženju ovog zakona gdje predlagatelj kaže da u odnosu na primjedbe i prijedloge koje su tijekom sjednice Hrvatskog sabora na Prijedlog zakona o Carinskoj službi iznijeli zastupnici, sad je pobrojano nas nekoliko oporbenih zastupnika, predlagatelj navodi da nakon što je sve primjedbe, prijedloge i mišljenja pomno razmotrio isti nije prihvatio iz razloga što su primjedbe općenite i ne odnose se na tekst prijedloga zakona. Dakle ja ne smatram da primjedba da tražimo podatak i drago mi je da je gospodin Lalovac iznio neke podatke koje mi nažalost kao saborski zastupnici nismo mogli dobit, bez obzira na opetovano traženje na Odboru za financije, da dobijemo točan podatak koliko ima zaposlenih u carini. Sad gospodin Lalovac barata sa cifrom 2997, a u ovom materijalu govori se o 3051, međutim to je nebitno, na 3000 zaposlenih da li je 50 i više ili manje. Zašto je ovo vrlo bitno, jer kad pogledate kvalifikacionu strukturu onda ćete vidjeti da 60% zaposlenih ima srednju stručnu spremu i nižu stručnu spremu i kad samo pogledate što je govorio zamjenik ministra, dakle neću govorit ja nego ću se naprosto pozvat na ono što je rekao on, dakle ovih 1000 i još nešto ljudi, 200, koji imaju visoku i višu stručnu spremu ne mogu odgovoriti sami tim zadacima. Dakle problem je kvalifikacione strukture od 1750 srednje stručne spreme i 34 niže stručne spreme, dakle a uz puno poštovanje prema tim ljudima koji su radili onaj carinski posao pošteno, korektno, ali oni ne mogu naprosto odgovoriti nekim zahtjevima i kasnije ću se pozvat na jedan članak za koji smatram da je vrlo bitan i ovlastima koje dobivaju. Jer gledajte, ako i u Poreznoj upravi, ako u Državnom inspektoratu, ako bilo kojim drugim da tako kažem represivnim službama u državi se traži da inspektori, samostalni inspektori imaju visoku ili u najmanju ruku višu stručnu spremu, ali onda moraju imati određenih godina radnog staža, da dobiju posebne ovlasti. Jer imati inspektorsku značku to su posebne ovlasti. Prema tome, dakle zašto sam zadnji put govorio puno o tome i upravo zbog toga znajući što carinu očekuje u narednom razdoblju. Iskreno, nikako se ne mogu složiti da se carine i Porezna uprava stave u isti koš jer to je naprosto nešto što ne ide u isti koš. Jer toliko je različito da naprosto ne mogu ići u isti koš, bar ne kod nas još oho ho godina. Dakle, očekivao sam da ćemo dobit podatak s obzirom na to da nestaju svi granični prijelazi prema Mađarskoj, Sloveniji, Italiji i onaj morski dio, da nam se kaže koliko ljudi je temeljem ovog zakona, dakle ne temeljem toga što netko želi nego temeljem ovog zakona, temeljem novog ustrojstva o kojem je govorio zamjenik ministra, dakle koliko ljudi da bi se to pokrilo treba. Iz jednostavnog razloga što onda će se reći da od ovih 3000 da li 50 ili 2997 nije bitno je viška 500, 600, 300, 400, uopće nije bitno koliko ljudi ali ih je viška. Druga stvar, s obzirom da o tome je isto govorio nešto zamjenik ministra, s obzirom da nestaju ovi carinski prijelazi na sjeveru Hrvatske, ti ljudi koji će ostati raditi u carini će se morati pomaknuti južnije i pitanje da li će se svaki dan moći vraćati u mjesto svog stalnog boravka. Ako će se i vraćati hoće i poskupiti i troškove prijevoza, svega. Druga stvar, mi na žalost nemamo te tzv. kadrovske stanove iako bi bilo dobro da ove inspektorske službe i nadzorne službe nakon toliko i toliko godina se rotiraju da se naprosto maknu s jednog područja i stave na drugo područje. Vjerojatno bi bilo daleko manje nekakvih priča i vjerojatno bi bio i efikasniji rad, ali na žalost mi u ovom trenutku nismo materijalno u takvoj situaciji da to napravimo. Dakle, moraju se dogoditi određene stvari. A s obzirom da se radi o ljudskim sudbinama i s obzirom da ćemo mi dignuti ruku za ovaj zakon ili bit protiv njeg kako tko, smatram da smo to kao saborski zastupnici trebali dobiti taj podatak. Ne vidim razloga ovo što je pročitao zamjenik ministra da nije mogao dobit svaki zastupnik na klupe. Ja naprosto ne vidim razloga zašto, tim više što je to bio zahtjev na Odboru za financije. Dakle, nije bilo nešto što nije zahtijevano. Ali kažem, tako je kao što je, pa mislim da itekako treba vodit o tim ljudima brigu, da treba voditi brigu o njihovoj egzistenciji, da treba vodit brigu o njihovom doškolovanju osobito onih koji će se baviti sa trošarinskim robama. Mi smo, imamo veliku granicu prema Bosni i Hercegovini. Vidjet ćete sad nakon sljedećeg povećanja trošarina koje će trošarine za cigarete biti u Hrvatskoj, a koje trošarine za cigarete će biti u Bosni i Hercegovini. Čim imate veliku razliku u porezima tzv. visoko tarifnih roba, a te visoko tarifne robe su robe koje imaju trošarine i onda su one itekako plodno područje za šverc. Jer ako je vama razlika na šteki cigareta 50, 60 ili 100 kuna onda sigurno da je to vrlo interesantno prenest preko granice i prodati i na takav način, ali to je nešto što se događa dugi niz godina i to je problem uvijek kad u susjedstvu imate nekoga tko ima puno, puno niže trošarine nego vi. Također drugačiji načini obračun trošarina i što se tiče naftinih derivata, dakle trošarinska skladišta alkohola, sve skupa. Dakle, nešto drugačije nego što je bilo prije. I zato je bilo vrlo interesantno za vidjeti od ovih postojećih 1200 ljudi sa visokom i višom stručnom spremom kako će oni bit raspoređeni, koliko ljudi će ostati u carinarnici u Jankomiru, u Novom Zagrebu, negdje drugdje. Što će biti sa carinarnicom u Krapini ili Goričani, dakle tamo gdje su bile veće carinarnice i kud će ti ljudi otići i kamo će otići. Dakle, to je nešto što ja smatram da nije nebitno što se tiče ovog zakona. A sada ono što smatram da ovdje svakako u ovom Saboru trebamo raspraviti jer da nam se ne bi sutra dogodilo da nam Odbor za pritužbe pa i zaštitu ljudskih prava bude obasut razno raznim primjedbama. Dakle, radi se o članku 49. gdje se kaže u stavku 1. da ovlašteni carinski službenik radi provođenja nadzora može ući i pregledati, pretražiti poslovne prostorije, prostore, zemljište i objekte. To danas ne može niti policija, niti inspektor, niti nitko bez nekakvog naloga ili nečega. Dakle, ovom odredbom ako mi izglasamo ovo carinski službenik dobiva praktički neograničenu moć da radi što hoće. Ili u članku 3. zapravo stavku 3. istog članka se kaže ovlašteni carinski službenik će prije ulaska i pregleda iz stavka 1. ovog članka izvijestiti odgovornu osobu i zatražiti da prisustvuje pregledu. Iznimno ako to nalažu posebne okolnosti ovlašteni carinski službenik obavijest može dati i nakon ulaska i od počinjanja pregleda. Razlog ulaska od počinjanja pregleda bez prethodnog obavještavanja odgovorne osobe posebno će se obrazložiti u zapisniku iz stavka 5. ovog članka. Dakle, dajemo ovlasti. Ja ne znam da li itko i jedna represivna služba u Hrvatskoj ima ovakve ovlasti, i jedna represivna služba. Znam da porezni inspektori nemaju ovakve ovlasti. Dakle, porezni inspektor ako dođe točno se zna, isto tako i policija. Policija ne može izvršiti pretres bez nekakvog posebnog naloga. Dakle, ovo je nešto što otvara mogućnost maltretiranja, mogućnost samovolje, mogućnost bilo čega. Dakle, ja govorim onu krajnju negativnost koja nam se može dogoditi. Jer kad je idealno, onda je idealno, onda nema problema. Međutim, s obzirom da se radi o ljudima koji su, dakle počinili nekakvo kazneno djelo šverc ili nešto, logična stvar da će oni na sve načine pokušati spriječiti da se dođe do dokaza. Ako vi ovo otvorite, ako nemate osposobljene ljude, pa na kraju imate poslije toga i uporabu oružja i svega ostaloga onda možete misliti što se može dogoditi. Dakle, ja samo molim predlagatelje da vide kako su ovakve stvari riješene u drugim zemljama, da li se to može baš tako ući nekome u stan. Jer vi kad dođete nekom u stan on ako, ima vam tu točno, tu vam točno ima pregled i predaja, imate točno kod stana ako vam se kaže da je na stanu adresa, da on može ući u stan i pregledati. Vi nemate točno definirano koji dio stana se odnosi na poslovni prostor. … [[Upadica se ne razumije.]] Znam ja što piše, sve sam ja to dobro pročitao. Ali vi nemate definirano koji dio stana vam je poslovni prostor. To može biti i dnevna soba. Dakle, ja vam samo govorim da je ovo vrlo, vrlo opasno i da o ovome treba razmisliti. A vi sad kako god hoćete. I vraćam se na članak 64. i dalje smatram da je ove odredbe što mora ispunjavati ravnatelj su naprosto smiješne. Ja mislim da izuzev ravnateljica dječjeg vrtića koje su si jasno uspjele u zakon ugraditi da ravnatelj dječjeg vrtića može biti jedino odgajatelj, a ne može biti profesor, ne može biti učitelj, oni ne mogu oni se ne bave s djecom tako smo i mi u Carinski zakon pokušavamo ugraditi da ravnatelj Carinske uprave može biti veli najmanje 15 godina radnog iskustva na poslovima iz djelokruga carinske i porezne službe, unutarnjih poslova i drugih sigurnosnih inspekcijskih nadzornih službi. Pa nije funkcija ravnatelja Carinske uprave da ide u inspekcijske nalaze, vrši kontrolu i sve nego funkcija ravnatelja Carinske službe je da organizira službu da ona funkcionira. Dakle, ja mislim da ovdje daleko važnije bi bilo i bolje da ravnatelj Carinske uprave ima organizacijske sposobnosti da je bio negdje nekakav direktor, predsjednik uprave ili nešto da naprosto zna postaviti sustav da funkcionira, a ne da zna izvršiti kontrolu. Dakle, to je jedan totalni promašaj. Dakle, da li mi na čelu Carinske uprave želimo čovjeka koji će organizirati sustav da funkcionira ili želimo čovjeka koji će hodati okolo i vršiti inspekcijski nadzor? A po ovim odredbama ovdje je upravo to. Jer sad ćete reći recimo da se član nekakve velike korporacije u Hrvatskoj javi za ravnatelja Porezne uprave on ne može imati nikako uvjete da postane ravnatelj Carinske uprave jer ne može imati 15 godina radnog iskustva iz djelokruga carinske, porezne, unutarnje i drugih sigurnosnih inspekcijskih i nadzornih službi. Pa ja mislim da bi ovdje daleko bilo bitnije da ima recimo 15 godina rada u financijama ili nekakvim pravnim poslovima nego u ovome. Dakle, onda sljedeći nonsens u toj odredbi, najmanje 10 godina na radnom mjestu rukovodećeg državnog službenika. Dakle, opet smo zabetonirali da na čelo Carine ne može doći nitko izvan državne službe. Deset godina rukovodećeg državnog službenika. Pa vama i rukovodeći državni službenik šef iz pisarnice negdje na određen način. Jer u sudu je pisarnica velika i on je isto rukovodeći državni službenik. I znači on može doći na Carinu, ima uvjete, ali recimo predstojnik uprave nekakve velike kompanije ne može doći jer on nema 10 godina iskustva u državnoj službi. I članak 65. ovo je posebno interesantno. Ravnatelj se može razriješiti prije isteka roka na koji je imenovan pod uvjetima na osobni zahtjev, radi trajne nesposobnosti za rad i obnašanje funkcije, ako je izvršnim rješenjem utvrđen odgovornim za tešku povredu službene dužnosti ili prestankom službe po sili zakona. Dakle, jedino ga možete smijeniti ako ga ubijete, mislim karikiram. Ispričavam se možda na grubom izrazu ali drugog načina da smijenite ravnatelja uprave unutar 5 godina koliko njemu traje mandat nemate. Jer njemu traje mandat 5 godina, dakle ako nije počinio kazneno djelo ne možete mu ništa napraviti, ako se nije razbolio pa ne može funkcionirati kao takav i vi ga drugačije ne možete smijeniti.
Hvala kolega Šuker, vrijeme je isteklo.
Evo samo još jednu rečenicu. Ista priča je za radna mjesta rukovodećih carinskih službenika. Dakle, o tome sam govorio i zadnji puta i stvarno mi je žao što predlagatelj zakona smatra da su to nebitne primjedbe na zakon jer ja smatram da su ovo itekako bitne jer se radi o onima koji će provoditi ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje, Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Šuker nisam kazao da će ovaj Zakon o Carini pridonijeti racionalizaciji nego sam govorio kako svaki segment ima prostora za racionalizaciju i što bi bila istinska racionalizacija u Carinskoj službi. Ali, činjenica da će i ova pod navodnicima "racionalizacija" dovesti donekle i zbog objektivnih okolnosti do novo nezaposlenih ljudi, negdje oko 1000. Očekuje se i prekvalifikacija, a spominje se i da će se većina usmjeriti u suzbijanju sive ekonomije. Taj pojam suzbijanja sive ekonomije je prilično rastezljiv i nejasno definiran. A što se tiče prekvalifikacije ne znam u što bi se mogli ljudi u Hrvatskoj danas prekvalificirati da bi mogli dobiti posao, što je to za čim žudi hrvatsko gospodarstvo, a kamoli prekvalificirati ljude koji su u poznijoj životnoj dobi jer to je jednostavno proces često skoro pa neizvediv. Što se tiče ovih uvjeta oko ravnatelja Carinske uprave to su neodrživi uvjeti, to ne može logika ni razum podržati takve uvjete. Zamislite da za ravnatelja parka prirode se traži da može biti samo onaj tko je 15 godina rukovodio parkom prirode. Ili da ravnatelj bolnice može biti samo onaj tko je vodio bolnicu najmanje 15 godina. To je tipičan primjer diskriminacije kad već govorimo u zadnje vrijeme često o diskriminaciji u Hrvatskoj. A što se tiče vašeg mišljenja o odnosu Porezne uprave i Carinske uprave pa logično da su različita mišljenja i ona su dobrodošla. Jer samo treba argumente za jedno i za drugo i doći do pravog rješenja jer ako isto svi mislimo onda nismo ni počeli misliti. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor kolega Šuker izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić zašto sam rekao racionalizacija? Zato što ste vi to govorili a nešto u kontekstu onoga što je govorio zamjenik. Međutim ono na čemu ja inzistiram od početka i u ime kluba, a i na odboru je da nam se predoči kako je stanje sa zaposlenima iz jednostavnog razloga što se radi o sudbini nekoliko stotina ljudi. Druga stvar, nije svejedno raditi i subotu i nedjelju i ponoći kako su radili carinici na carinskim prijelazima i sada će otići u nekakvu državnu službu gdje će im biti plaća o ho ho manja. Ne koeficijent početni nego u odnosu što su zarađivali. Druga stvar, većina tih ljudi koja je radila na carini na graničnom prijelazu je u svojoj profesionalnoj karijeri već imala jednu prekvalifikaciju, vrlo malo njih je bilo izučeno i obrazovano da rade na carinskim prijelazima već su došli iz nekakvih drugih poslova osobito '90.-tih godina i prekvalificirali se. Dakle to je nešto o čemu se mora raspravljati. Ja dobro znam kada smo počeli pregovore da je tada bilo rečeno da će Hrvatskoj što se tiče šengena faliti nekoliko tisuća policajaca i da Carinska uprava i Ministarstvo policije tj. MUP tj. ravnateljstvo policije trebaju razgovarati kako da međusobno riješe taj problem viška ljudi. A što se tiče carinske i porezne normalna stvar svako ima svoje razmišljanje svega međutim mislim da je ključna stvar da se Carinska uprava u ovakvom obliku uhoda da se uspostavi, a onda oko naplate određenih dažbina na granici o tome se može razgovarati kasnije jer ponavljam tu je ključno trošarinske robe i šteta je što Financijska policija i ljudi koji su radili u Financijskoj policiji nisu premješteni većim dijelom u Carinsku upravu da preuzmu posao što se tiče trošarinskih roba jer ponavljam nas sa BiH dijeli preko tisuću km granica, a velika je razlika u trošarinama prije svega na alkohol i cigarete. Hvala.
Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime Hrvatskih laburista Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima. Evo pročitat ću posljednji odlomak, čini mi se da je samo jedna rečenica obrazloženja ovoga zakona, ovako stoji "U odnosu na primjedbe i prijedloge koje su tijekom sjednice Hrvatskog sabora na prijedlog Zakona o carinskog službi iznijeli zastupnici Ivan Šuker, Mladen Novak, Branko Vukšić, Ana Lovrin, Stjepan MIlinković i Zlatko Tušak predlagatelj navodi da nakon što je primjedbe, prijedloge i mišljenja pomno razmotrio iste nije prihvatio iz razloga što su primjedbe općenite i ne odnose na tekst prijedloga zakona". Čista laž jer gospodin Šuker je upravo sada govorio, govorili smo o istoj stvari. Govorio je o uvjetima za natječaj za šefove carina. Istu stvar sam govori i ja i mislim da su i moje kolege govorile o tome na koji način tko sve može biti šef carine. Ono što je rekao kolega Marić neki su ljudi diskriminirani upravo u ovom zakonu. Ako hoćete konkretnije što treba konkretnije napraviti? Mijenjati zareze, uskličnike pa da nam usvojite. Prema tome, ovo je netočna i zapravo podcjenjuju se svi ovi koji su ovdje navedeni imenom i prezimenom, podcjenjuju se njihove rasprave i podcjenjuje se na taj način opozicija u Hrvatskom saboru, međutim nije to prvi puta ni zadnji put vjerojatno. Dakle, natječaj koji se ovdje spominju sasvim sigurno da se čak mogu rušiti i na sudu jer su oni diskriminirajući u odnosu na sve one sposobne ljude koji mogu obavljati daleko prije nego oni koji su predviđeni ovim zakonom. Šteta što još nije napisano tko su ti ljudi koji mogu biti šefovi. Znači točno je daje se ljudima koji već rade u carini prednost bez obzira kakva je njihova stručnost. Jedan od najvećih problema ovoga zakona teksta zakona koji isto tako smo upozorili u prvome čitanju jest članak 49.i članak 59. 49.članak dopušta carinicima da ima veće ovlasti od policije, zapravo carinici po ovom zakonu kako predviđa ovaj zakon imaju ovlasti suda i policije zajedno. Članak 59.propisuje pročitajte ga, što carinik mora govoriti kada ulazi zato što je sam sebi dopustio bez sudskog naloga, znači on je sam sebi prvo rekao e sada ću ući unutra bez sudskog naloga jer ja sam i sudac i ja sam taj koji će, oprostite hapsiti. Pa onda viče stoj, stoj, pucat ću itd. Znači ovime su narušena ozbiljno građanska prava. Ovime smo dobili nadslužbu. Pa zbog toga, zbog ovoga članka 49., 59.i uvjeta odnosno propisa na koji način se biraju šefovi carinskih uprava ovaj tekst ne može dobiti prolaznu ocjenu. U ostalim dijelovima može biti najkorektniji, ali ako zakon gazi građanska prava, ako ugrožava sigurnost građana Republike bez da o tome odlučuje sud u svim drugim primjerima, sud mora donijeti odluku da se upada u nečji stan, poslovni prostor jer mislim da je rekao gospodin Šuker, ja kada sam imao tvrtku moj poslovni prostor je bio u dnevnoj sobi jer sam imao u svom vlastitom stanu sam imao poslovni prostor. Znači može doći carinik sa pištoljem i vikati stoj pucat ću. Pucat ću i ja. Tu su stvari koje nas trebaju zabrinuti, da se na ovakav način, da se uopće pretpostavi Carinska služba građanskim slobodama, mislim da nije časno za ovaj Sabor. Valjda je to u uvodnom obrazloženju, zapravo završnom ovaj puta se svodi pod proširenje nadležnosti Carinske službe. Da, to jest proširenje nadležnosti Carinske službe jer uzima prerogative i policije i suda. Slažem se u potpunosti s onima koji su govorili suzbijanje sive ekonomije novim carinskim ustrojem koji će biti prilagođen ustroju carinskih službi Europske unije, poglavito onih carinskih službi koje graniče, koje su granica Europske unije. Pitanje je što to znači, na koji će se način ta siva ekonomija suzbijati. Da li je to jedna floskula jer mi se sa sivom ekonomijom borimo još od onih ako se sjećate Titovih petoljetki pa nikad se nismo s tom sivom ekonomijom. Isto je bilo u vrijeme komunizma floskula u sivoj ekonomiji, tako je danas floskula u sivoj ekonomiji. Jedna od bitnih stvari je upravo i što su kolege prije govorile, struktura kadrova koji su zaposleni u carinskoj službi. 60% zaposlenih sa SSS ne znači da mora ostati tih 60% sa SSS, postoji doškolovanje. Znači to čitavo vrijeme govorimo ovdje za saborskom govornicom, govorimo o cjeloživotnom obrazovanju. To jest zadaća da ti carinici ne dobiju otkaze, da ti carinici ne budu poslani na cestu nego da im se omogući školovanje i da kroz određeno vrijeme koje će biti propisano steknu uvjete, steknu diplomu koja će im omogućiti ostanak u Carinskoj službi. Još jedanput napominjem, za Hrvatske laburiste je neprihvatljiv zakon već zbog ovih odredbi članka 49. i članka 59. te načina na koji će se raspisivati natječaji za šefove carine. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo repliku Ivana Šukera na vaše izlaganje. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ono što nisam stigao reći u svojoj raspravi, a to je ovaj dio od članka 59. Kolegice i kolege, mislim da je krajnje neprihvatljivo da stoji da način nošenja i uporabe vatrenog oružja pravilnikom propisuje ministar financija. Upotrebu i nošenje vatrenog oružja valjda jedino može propisati ministar unutarnjih poslova. I opet ponavljam, sve je dobro dok je dobro, sve je dobro dok stvari ne odu nekakvu krajnost. Vi pogledajte koje kolege iz MUP-a imaju problema i koliko je zakonom definirano, nekakvim njihovim unutarnjim pravilnicima upotreba službenog oružja i koliko ne daj Bože kad ga policajac mora upotrijebiti, koliko obrazloženja i svega mora pisati oko opravdanosti upotrebe toga oružja. A mi ovdje ovako lakonski donosimo, gledajte, mi na ovakav način u jednu užasno tešku situaciju stavljamo carinike. Možda da je u ovom zakonu stajalo da pravila i način za korištenje, nošenje i uporabu oružja su ista kao i kod policajaca, pa bar bi ljudi znali što im je to. Jer ministar financija ne može nešto propisati što je u suprotnosti sa odredbama koje propisuje ministar unutarnjih poslova. To je ista priča da o nekom zakonu Ministarstva unutarnjih poslova stoji da će neke porezne zakone propisati ministar unutarnjih poslova. To naprosto nije u njegovoj nadležnosti. I zato sam rekao, ovo kad pogledate, imenovanje ravnatelja, to su četiri članka kad više dalje kopate onda bi još našli neke stvari, a ovo su samo stvari koje naprosto nisu dobre i bilo bi možda dobro da ovaj zakon s obzirom da ne ovisi još o ničemu da ili ide u treće čitanje ili da se odgodi glasovanje o njemu, da se … konzultacije sa kolegama iz Ministarstva unutarnjih poslova. Ja da vam iskreno kažem s obzirom da sam bio 7 godina u Vladi Republike Hrvatske ja se zgražam da ovakve stvari mogu proći kroz Ured za zakonodavstvo i da recimo kolege i baš me zanima kolega Lalovac, kolega Grabar, da li su na ove odredbe kolege iz Ministarstva unutarnjih poslova dale nekakve primjedbe. Da li su oni vama dali pozitivno mišljenje na ovaj zakon? Ja bih stvarno volio vidjet, ne daj Bože da se dogodi da jedan kolega carinik poslije 1.7. izvadi pištolj i recimo iz upozorenja zapuca u zrak, kakva bi bila procedura koju bi on morao obrazložit. Mislim vi s ovim dovodite ljude u jednu užasno tešku situaciju koji će radit taj posao.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Vukšić.
Uvaženi kolega Šuker, da, predviđeno je ovim zakonom da ministar financija propisuje uvjete za nošenje oružja, ali nigdje ne piše da svi nositelji oružja moraju proći psihofizičke pripreme. Znači ne piše ovdje, valjda se podrazumijeva da moraju proći psihofizičke pripreme. Međutim, članak 49. i 59. kad se pomno pročitaju i kad se vidi što oni zapravo omogućuju, u SAD-u su mnoge građanske slobode narušene 11.rujna privremeno, nakon 11.rujna te građanske slobode nikad nisu vraćene građanima SAD-a. Kod nas se nije dogodio 11.rujna, kod nas će se samo 1.srpnja dogodit i mi ćemo ukidati građanske slobode tako što će nam upadati u stanove carinici sa pištoljima i vikati stoj, pucat ću. To izgleda smiješno, ali ovo je tragično. I da nitko, nikome to čak iz vladajuće koalicije ne smeta. Nema veze, pa zašto ne bi carinici dolazili pištoljima u stanove. To je stvarno žalosno.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Lalovac sa suradnicima, kolegice i kolege. Niti klub HDSSB-a neće prihvatiti Konačni prijedlog zakona o carinskoj službi. Naime, ovim člankom 59. izgleda da će se Hrvatska pretvoriti u divlji zapad. Ako barem i malo od onog što je karikirano pomalo u Vukšićevoj raspravi, ali toga će biti i u stvarnosti, dakle se ostvari. Uza sve to pokriće za ovakvo ponašanje, dakle stoj carina, stoj pucat ću, pištolj u ruci pomalo podsjeća stvarno na divlji zapad. A uza sve to u stavku 10. članka 59. piše da vrstu vatrenog naoružanja i streljiva koje koriste ovlašteni carinski službenici iz članka 54. stavak 1. ovog zakona uredbom propisuje glavni, ne pardon, Vlada RH. Ako to može ličiti na divlji zapad, pa možemo reći glavni šerif Republike Hrvatske. Što to postaje carina? Paravojna postrojba koja će upadati u stanove ljudima koji gledaju televizor, uživaju popodne itd. ili pak upadati u stanove ljudima kojih nema kod kuće, pa će onaj kad dođe vidjeti oho, evo ga, sjedi sa isukanim pištoljem i čeka ga da se vrati od nekuda. Zamislimo samo situacije koje se sve mogu, koje sve situacije mogu dogoditi ovakvim usvajanjem zakonskog propisa. Uz ovaj članak 59. koji zapravo daje više ovlasti carini negoli policiji i koji nije predvidio uopće, dakle mogućnost da policija sudjeluje zajedno sa carinikom, dakle u odori policajac. Dakle, nije predviđena nikakva osim carinika nikakva druga, dakle službena osoba prilikom ulaska ili u stan bilo uz odobrenje onog čiji je stan ili kuća, bilo bez odobrenja kako je to ovdje navedeno da se u iznimnim slučajevima, odnosno u slučajevima kada to zahtijeva taj carinski posao, kada postoji valjda dojava kako bi se reklo da uđe u stan bez da je uopće nazočan onaj tko je vlasnik stana. I ne samo da carinski službenik može tako ući sa naoružanjem vikati stoj, stoj, carina on ima pravo upotrijebiti i sprej, piše to ovdje u jednom od članaka to sam vidio. Dakle, i druge mjere fizičke mjere, dakle savladavanja onoga kome je određen da izvrši carinski nadzor. U onim člancima o kojima je govorio gospodin Šuker, dakle da evo dakle ulazak u, ovlašteni carinski službenik da može poput suda i policije zajedno ući u prostorije ili prostore koje uz prisustvo ili nazočnost onoga čiji je, tko je vlasnik toga stana ili je pak u stanarskom pravu ili pak da kažem uđe i bez njega u taj prostor to je zaista kažem upravo pomalo slično rekao bih evo baš smo raspravljali malo gore ovako neslužbeno poput paravojnih postrojbi, poput komandosa koji upadaju i pregledavaju. E sada, Hrvatska će ući u tzv. Schengenski režim pitanje kada. Drugo što prestaju granice između Slovenije, Mađarske i Hrvatske, jer je Slovenija i Mađarska postaju članice EU pa će onda ovaj dio carinskih službi s granice sa Mađarskom i sa Slovenijom, dakle bit će pomak da kažem prema jugu na 1000 kilometara granice sa Bosnom i Hercegovinom i na nekih 150, 200 kilometara dunavske granice sa Srbijom. Da li, odnosno hoće li doći do viška službenika u carinskoj službi? Da li će 1000 ljudi morati biti otpušteno? Kako će oni biti zbrinuti? Možda bi bilo puno potrebnije reći i konkretnije odrediti kamo s njima, na koji način će biti oni zbrinuti. Borba protiv sive ekonomije. Što to znači borba protiv sive ekonomije? Tako nedefiniran pojam. Pitam se tko se to bori protiv sive ekonomije i gdje će oni biti zbrinuti i je li onaj upad kako bih rekao gospodina Marića u početku da bi oni trebali, dakle Carinska uprava trebala biti pod nadzorom ili skupa sa poreznom službom o tom bi se također dalo raspravljati. Carina, porez, trošarina sve su to pojmovi koji su za Ministarstvo financija, a i za Poreznu upravu dakle neću reći jedinstveni, odnosno oni su u upotrebi i oni su ti koji zapravo su da kažem vrlo bliski. A Porezna uprava evo vidim da sad kažem, pardon Ministarstvo financija ponovno uspostavlja rekao bih ono iz područja ili iz vremena stare Jugoslavije, one prastare Jugoslavije zapravo funkciju financa koji su pratili švercere duhana i ne znam ti ni ja što i s njima vodili čak i evo oružane bitke poput kažem paravojnih postrojbi ili divljega zapada u koje će se pretvoriti što granični prijelazi, a što, recimo kada upadne carinski službenik negdje u Grgureviće ili Čelikoviće ili Brčino i Ravan u Brodsko-posavskoj županiji tražeći kotao za rakiju. I to je posao Carinske uprave jer je odredba da imate pravo proizvesti samo 50 litara rakije za osobnu upotrebu. A kotao se naplaćuje po veličini 200 kn godišnje. I to Carini u Carinskoj upravi RH. I već se sad događa da upravo carinici upravo na taj način obilaze naša sela i traže pečenjare rakije. I sad se to događa. No doduše mi u Slavoniji smo mnogi, odnosno mnogi su prijavili, ja nemam pa nisam ni prijavio takav kotao pa evo sve je manje takvih prekršaja u smislu da netko ne prijavi kotao za rakiju. Sve u svemu s obzirom na ove da kažem vrlo opake i opasne članke zakona, odnosno iz kojih mogu proisteći raznorazni slučajevi kažem poglavito iz članka 59. i ovih stavaka koji su ovdje navedeni te članka 55. evo u kojem kaže da ovlašteni carinski službenik iz članka 54. ovog zakona može uporabiti sredstva prisile, ako je ima, ako ima prisile i ako je uvježban. Dakle, pod uvjetima predviđenim ovim zakonom. Sredstva prisile u smislu ovog zakona su tjelesna snaga, raspršivač s nadražujućom tvari, sredstva za vezivanje čak, pazite ovo sredstva za vezivanje i vatreno oružje. Dakle, carinski službenik ima pravo ukoliko savlada jasno prekršitelja, uvjetno rečeno, i svezati i privesti dakle poput Policije ili poput evo Doc Holidaya iz filmova na divljem zapadu jel' prekršitelja carinske norme. Mislim da ovaj zakon treba doraditi i bilo bi dobro ukoliko bi bio povučen pa upućen na ponovno čitanje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Kolega Grubišić rekli ste da sam dao karikiran opis u upadu carinika u stan, odnosno postupanju carinika. Međutim, onaj bečki soboslikar a sjećate ga se dobro je u početku bio jako karikaturalna spodoba. Neuspjeli slikar je na kraju krajeva počeo crtati sa potocima krvi. 11. rujna bi svi Amerikanci potpisali ono što se dogodilo što je američka Vlada učinila, a to je uskratila mnoga građanska prava. Međutim, danas se kaju što su dopustili nešto takvoga jer nikad ta prava nisu vraćena jer i dan danas mogu upadati u stanove pod sumnjom da ste terorist. Ne trebaju nalog, samo vas trebaju osumnjičiti da ste terorist. Dok vi dokažete da niste prošlo 10 godina zatvora. Ovdje kod nas trebaju samo posumnjati da tuđe cigarete pušite ili da nemate markicu na cigaretama i upadnu vam u stan. Ovo je početak. Zato trebamo kriknuti na početak i reći će netko pa nije to strašno. To je prestrašno!
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić. Izvolite.
Kolega Vukšić dobro je da ne ulazimo u Europu 4. srpnja ili po nekim rječnikom jula jel' to bi bio Dan borca, onda bi se ovaj zakon uklapao potpuno u sve ove.
Sljedeća replika, Igor Rađenović. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Članak 20. – "Ovlašteni carinski službenici iz članka 18. stavka 2. ovog zakona imaju pravo nositi vatreno oružje i streljivo na cjelokupnom carinskom području RH." Stavak 2. "Ovlašteni carinski službenici iz članka 2. imaju pravo nositi vatreno oružje i streljivo dok poslove obavljaju u službenoj carinskoj odori, a iznimno i civilnoj odjeći po nalogu nadređene osobe ukoliko za to postoji opravdani razlozi." Stavak 3. "Način nošenja i uporabe vatrenog oružja prepisuje Pravilnikom ministar financija." Opaki, opasni članci, Doc Holiday itd. Znate što vam čitam? Postojeći Zakon o Carinskoj službi donesen u ovom Saboru. Meni je prvi mandat, gospodinu Vukšiću isto, ovo je zakon donesen u ovoj sabornici. Pročitat ću vam i službeni list iz 2010. Pravilnik o načinu postupanja i uporabe sredstava prisile ovlaštenih carinskih službenika Ministarstva financija i Carinske uprave. Pravilnik ima 12, ako se ne varam, članaka, tako je 12. Članak 10. kaže: "Ovlašteni carinski službenik nosi i upotrebljava kratko vatreno oružje i streljivo na cjelokupnom carinskom području RH kada obavlja poslove carinskog nadzora i carinske provjere sukladno posebnim propisima." Potpisnik pravilnika potpredsjednik [[Upadica: Potpredsjednik.]] Bravo, potpredsjednik Vlade RH ministar financija Ivan Šuker, vlastoručno. Nema gospodina ovdje, ali čisto da znamo o čemu govorimo. Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Imamo odgovor kolega Grubišić izvolite.
Hvala lijepo. Kolega dobro da ste pročitali. Naime i protiv tog sam zakona kojega ste pročitali i tog bivšeg zakona. Prema tome ipak kada gledate sadržaj i tekst toga zakona čini mi se ako sam vas dobro razumio s obzirom da smo poprilično daleko i ovako i politički, dakle čini mi se da su bile formulacije blaže. Morate to priznati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Davorin Mlakar. Izvolite kolega Mlakar.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Grubišić, pa ono što ste govorili na to sam želio replicirati. Govorili ste o članku 59.i 58.zakona koji govori o ovom naoružavanju carine koja evo bez obzira što je bilo predviđeno ranijim zakonima nije učinjeno. A mi imamo drugu i drugačiju vlast koja bolje razumije potrebe pa i civilizirano ponašanje i sada smo došli do toga da opasan čovjek koji sam sebe naziva opasnim u borbi za svoje vlastite principe prema članku 59.način nošenja i uporabe vatrenog oružja pravilnikom propisuje taj ministar financija koji se nesumnjivo dobro razumije u oružje. To je sam neki dan izjavio u svojim opasnim namjerama. Međutim, replicirao sam zato što hrvatski Ustav kaže da je stan nepovrediv, a prema rješenjima ovog zakona sada naoružani carinski službenici i to bez obzira nosili li uniformu ili bili u civilnoj odjeći imaju pravo zaustavljat vas na cijelom teritoriju RH pa i upadati u stan kada vrše carinski nadzor. To pravo nije čak pridržano ni pripadnicima policije i oni su sudskim aktima ograničeni od toga da li vam mogu ili ne upasti u stan i jedino u slučaju da gone počinitelja kaznenog djela i to težih kaznenih djela mogu vam neovlašteno bez valjanog sudskog naloga upasti u stan. Zbog toga mislim da je ovo preopasna odredba u ovom zakonu bez obzira na naoružavanje koje samo po sebi govori o sasvim krivim namjerama Vlade da predlaže ovaj zakon ili da nije izbrisala nešto što je našla u ranijim zakonima. Činjenica i mogućnost da vam carinski službenici upadaju u stan je nešto što se ne smije dopustiti i što se kosi sa odredbama hrvatskog Ustava.
Zahvaljujem. Imamo odgovor kolega Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mlakar ustavna odredba da je stan nepovrediv evo ovim zakonskim rješenjem u kojemu je zaista reklo bi se prilično date velike ovlasti carinskim službenicima koji pogotovo ajde da kažem neki mlađi neiskusniji koliko dobro prouči ovaj zakonski akt i ovaj materijal i bukvalno shvati svoju funkciju pa onda bude tako nadobudan carinik mladi može zaista proizvesti konflikt i jedan eksces koji može dovesti do vrlo ružnih stvari i rješenja u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o Carinskoj službi, drugo čitanje, P.Z. br. 340. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim poštovanog Borisa Lalovca, zamjenika ministra financija, da se očituje.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i obavještavam da je za donošenje ovog zakona potrebna većina svih zastupnika u skladu sa člankom 226. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Tko je za konačni prijedlog zakona? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, 23 glasa protiv i 7 suzdržanih glasova donesen Zakon o Carinskoj službi u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Nakon popodnevne kave koja je očito razbudila duhove nastavljamo sa - Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike HRvatske 2013.godine Predlagatelj godišnjeg plana je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog dokumenta primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješće ste primili na sjednici. S nama je predstavnica predlagatelja pomoćnica ministra Ankica Nježić. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ukoliko ne otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a Melita Mulić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Hrvatski sabor prošli tjedan usvojio je i Strategiju razvitka statistike za desetogodišnje razdoblje, usvojili smo četverogodišnji plan programa aktivnosti, a pred nama je i godišnji provedbeni plan statističkih aktivnosti RH 2013.godine. Program koji se temelji na usvojenom planu potrebama korisnika ali i zahtjevima EU zbog potrebe integriranja u europski statistički sustav klub SDP-a će podržati. Kolika je važnost dostupnosti kvalitetnih objektivnih i pravodobnih dostavljenih statističkih podataka zorno je pokazala jutrošnja rasprava o državnim potporama. Da bismo formulirali javne politike sve, a posebno one koji građani osjete na svom svakodnevnom životu odnosno ekonomsku ili industrijsku ili mjerili njihove učinke preduvjet da imamo kvalitetne statističke podatke koje možemo obrađivati, analizirati i interpretirati. Da bismo kreirali učinkovitu i socijalnu te demografsku ili migracijsku politiku nužno je imati kompletne podatke iz popisa stanovništva provedenog 2011.godine. iako je dio podataka već objavljen plan predviđa objavu konačnih podataka popisa prema pojedinim obilježjima. Plan predviđa i godišnju obradu podataka unutarnje i vanjske migracije stanovništva. Kolika je važnost migracijskih podataka govore neki strahovi ili predviđanja o odlasku hrvatskih radnika ili odljevu mozgova o kojima se govori u posljednje vrijeme. Ako se držimo golih podataka DZS-a za 2011.godine iz Hrvatske se iselilo skoro 13 tisuća osoba od čega je golema većina u države članice EU i Njemačku, Italiju, Austriju, Francusku, Sloveniju od koje su neke najavile i prijelazna razdoblja odnosno ograničenje vezana za mobilnost hrvatske radne snage. Ako gledamo unazad zadnjih 5 godina primijetit ćemo da je od početka krize broj emigranata opadao ali je nakon 2008.počeo rasti. Od početka krize dakle do kraja 2011.godine iz Hrvatske se iselilo više od pet tisuća ljudi. S druge strane, tijekom prošle godine u Hrvatskoj je zaprimljeno oko 3000 zahtjeva za stjecanje hrvatskog državljanstva. Osim ovih podataka nama treba i broj i struktura doseljenih iz inozemstva i ocijenjenih u inozemstvu prema dobi i spolu, podaci o azilu, nezakonitim migracijama i dozvolama boravka. Ovaj plan predviđa sve to, ali i podatke o preseljenju osoba unutar Hrvatske, odnosno statistiku unutarnje migracije stanovništva. Planom se predviđa dostava podataka za proteklu godinu, ali i za prvih šest mjeseci ove godine. Podaci koji su iznimno važni za kreiranje regionalne razvojne politike su broj i teritorijalni razmještaj stanovništva prema demografskim, obrazovnim, ekonomskim, migracijskim i drugim obilježjima te podaci o kućanstvima i obiteljima. Sve ćemo to dobiti konačnim podacima, odnosno obradom provedenog popisa stanovništva. Kad su u pitanju druge društvene statistike, plan predviđa obradu podataka iz ankete o dohotku stanovništva, odnosno pokazatelje o dohotku, socijalnoj uključenosti, životnim uvjetima privatnih kućanstava, provedbu ankete o radnoj snazi te razredu upitnika o obrazovanju i podatke o financiranju obrazovanja. Podaci o umrlima, rođenima, sklopljenim ili razvedenim brakovima bit će dostupni na mjesečnoj bazi. Kad su u pitanju makroekonomske statistike, a uzimajući u obzir i da na ovom dnevnom redu sjednice imamo Prijedlog strategije upravljanja i raspolaganja imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske dobro je da godišnji plan predviđa godišnji izvještaj o investicijama u imovinu pravnih osoba, … vrijednosti dugotrajne imovine Republike Hrvatske, izračun svih pokazatelja i vrijednosti stambenog fonda i vrijednosti zemljišta ispod stambenih zgrada za potrebe izračuna stambene rente. U kontekstu ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju i onoga što nas čeka da bude spremno u primjeni već od 1.srpnja ove godine, plan sadržava objavu i obradu svih relevantnih pokazatelja za robnu razmjenu kako s državama članicama, tako i sa trećim državama, ali i sve one podatke koji su nam potrebni da bismo odredili koliki će nam biti doprinosi iz vlastitih sredstava, odnosno kako ćemo puniti proračun Europske unije. Također, na mjesečnoj bazi bit će nam dostupni svi podaci za uočavanje trendova kao što je kompilacija podataka za izračun statistike javnih financija, statistike javnog duga i deficite te objavu indeksa potrošačkih cijena, odnosno mjerenje inflacije. Zaključno, osim svih važnih statistika iz područja poljoprivrede, šumarstva i ribarstva, plan predviđa i izradu standarda, a kako bi se pratila energetska učinkovitost i sastavila energetska bilanca Hrvatske što je iznimno važno područje ne samo za ovu godinu već i za sve sljedeće. Zbog svega navedenog klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog plana za 2013. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Ja ću biti vrlo kratak. Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske. I sinoć smo gledali Dnevnik, ne znam na kojoj televiziji i ponovo se aktualizirao popis stanovništva iz 2011. godine kojega je proveo Državni zavod za statistiku uz pomoć brojnih angažiranih ljudi prilikom toga popisa. Još uvijek nemamo niti 5 ili 10% podataka iz toga popisa. Kako ćemo uopće provoditi prijedlog bilo kakvog plana, pogotovo godišnjeg plana kada nemamo tih podataka. Što mislite koliko bi trebao prema ovom tempu kojega ima naš Državni zavod za statistiku, Kini da podatke koje su prikupili prilikom popisa obradi? Koliko? Tri mjeseca kaže kolega ili 300 godina prema ovom tempu kojega evo ima naš Državni zavod za statistiku, u vrijeme interneta, u vrijeme elektronike, u suvremeno vrijeme u kojem su mogućnosti uvezivanja svih podataka iz svih ministarstava i svega onoga što je prikupljeno dakle vrlo lako moguće i dostupno. Ja znam da je posao Državnog zavoda za statistiku i obrada podataka, pogotovo ako se ide što kažu pješice, kako to mi volimo reći u medicini ponekad kad radimo znanstveni rad, vrlo teški. Ali evo prošlo je dvije godine točno, dakle u svibnju čini mi se ili travnju 2011. godine, dakle u travnju je prošlo dvije godine, evo sad će lipanj 2013., mi još uvijek nemamo 95% podataka. I sad evo ovdje imamo da kažem … kako će to biti složeno i kako ćemo dobiti izvješća o svim segmentima, o demografskim kretanjima, o svemu ostalom. A još uvijek nemamo iz 2011. izvješće. Podaci o iseljavanju, useljavanju itd., podaci o poljoprivrednoj proizvodnji, podaci o šumskoj proizvodnji, kako će oni to uopće raditi ako su još uvijek zatrpani poslom od sređivanja podataka popisa stanovništva iz 2011. godine. Ili pak da produžimo popis stanovništva na svakih 20 godina pa da uspijemo stići onda i ove godišnje planove i pokazatelje svrstati i prikazati građanstvu i Saboru Republike Hrvatske. Ne znam što bih vam rekao, da li prihvatiti ovaj Prijedlog godišnjeg provedbenog, pazite provedbenog plana ili ne prihvatiti. Mislim da je tako svejedno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba HDZ-a Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, cijenjeni kolegice i kolege. Kolega Grubišiću, nije svejedno, ne bi trebalo biti svejedno hoćemo li prihvatiti Prijedlog provedbenog plana statističkih aktivnosti Statističkog zavoda ili ne. Trebali bismo prihvatiti, a i upozoriti na sve ono što eventualno možemo s ove pozicije pridonijeti da bi se poboljšala situacija. I doista je prekrasno sve napisano u pregledu predviđenih aktivnosti, ali evo upravo ću iskoristiti prigodu pa ću kazati nekoliko i opaski da bismo pridonijeli kvalitetnijem radu Statističkog zavoda i ukazao zapravo na važnost Statističkog zavoda. Inače u Hrvatskoj statistika kao da samo postoji sama za sebe. Statistika se objavljuje i skoro da se ne koristi, kao da nikome ne treba služiti, kao da je ona sama sebi svrha. Bez statistike nema analize, bez analize nema mjera odgovarajućih. Toliko važnih podataka statističkih za svaki segment društva i ovdje se navodi od demografskih do gospodarskih je važan, toliko se može međuovisnih varijabli uspoređivati o utjecaju varijabli na varijablu, o rezultatima utjecaja, o mijenjanju politike. Pa statistika je temelj razvoja društva. Zanemariti statistiku znači zanemariti društvo, zanemariti sve nas. I upravo je ovdje i prigoda kazati da je Statistički zavod zanemarivan godinama. Čak se u pojedinim godinama odnosilo prema Statističkom zavodu kao prema neželjenom djetetu, a toliko posla naprave, toliko odrade i istina da bi morali biti ažurniji da su podaci potrebniji, jer posebice uvijek naglašavam u uvjetima krize, u uvjetima recesije pa ću malo samo potencirati na makro ekonomske pokazatelje, na gospodarske pokazatelje koji su nužni brži. Ali nije uvijek kriv i najmanje je odgovoran tu Statistički zavod. Oni imaju iznimno sposobne ljude, odgovorne ljude ali treba i uložiti u Statistički zavod, treba uložiti u sve. Investicija u Statistički zavod je investicija u hrvatsku budućnost. Informatizacija daljnja Statističkog zavoda je nužna i ovo nije nikome kritika. Ovo je samo konstatacija. To je nužno. Mi smo jedna od rijetkih zemalja koja objavljuje kvartalne pokazatelje o kretanju bruto domaćeg proizvoda 2 mjeseca nakon završetka perioda. Najkasnije bi to trebalo biti mjesec dana. Znači, do kraja travnja za prvi kvartal da se može dalje razmišljati što činiti i u kojem smjeru idemo. Govorili ste vi kolega Grubišiću o popisu stanovništva. Naravno da ima uvijek i subjektivnih poteškoća i razloga, ali ovdje su najčešće objektivni razlozi. I zato apeliram, a usput ću i kazati da je nelogično i dopuštam uvijek različitosti mišljenja. Ali po mom mišljenju nelogično je da je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta nadležno Statističkom zavodu. Ako treba netko biti nadležan toj instituciji onda to treba Ministarstvo financija, ali čak mislim da bi valjalo razmisliti o tomu da Statistički zavod zbog svoje važnosti, zbog svoje uloge treba biti jedna neovisna, u budućnosti jedna neovisna institucija koja će biti javni servis. Mi danas da bismo dobili poslovnu informaciju morate se u uvjetima nelikvidnosti i krize morate se prijavljivati i plaćati članarinu da biste dobili poslovnu informaciju. Upravo je tu vidi i mogućnosti FINA-e, Hrvatske gospodarske komore, Zavoda za zapošljavanje, Zavoda za mirovinsko osiguranje i Statističkog zavoda da budu javni servis o tomu da nam bude što više dostupnih informacija i poduzetnicima i svima onima koji se, te informacije odnose na njihov sektor. Ali ne samo dobivati informacije. Netko mora raditi i analizu, netko mora problematizirati kretanje svih važnih varijabli od onih u gospodarstvu do onih društvenih, usporedivih. Nedavno sam pitao da mi se dostave podaci za BDP u nekim godinama od osamostaljenja Hrvatske, odgovoreno mi je da nemaju te podatke. Nedopustiva situacija, ali ne smatram odgovornim nikoga za to. Jednostavno ne funkcionira sustav. Vi danas nemate na jednom mjestu od devedesete godine do danas najrelevantnije ekonomske pokazatelje, kamoli da je izvršena analiza tih pokazatelja. I zato mislim da trebamo svi dati političku potporu Statističkom zavodu, njihovim naporima da se što više osposobe, informatiziraju, da mogu pratiti sva događanja ali da budu i na dobrobit i da od njih ima cijelo društvo veću korist. Međutim, trebaju imati i osposobljene ljude. Netko im treba dati i zadaću što treba napraviti. Mora se Statističkom zavodu ponuditi što je to što hrvatsko društvo treba, kakvu analizu treba, kakva izvješća treba. Ne, rade se izvješća Zavoda za zapošljavanje kako oni misle i Statistički zavod kako oni misle da je najbolje i dobra su izvješća. Ali pitanje je što treba od toga kojem segmentu i kojem društvo. Mi smo tu da isto kažemo što treba ovom društvu i kako prilagoditi i aktivnosti i samo funkcioniranje Statističkog zavoda da bude još korisnije ovom društvu, a to je toliko informacijsko bogatstvo koje je zakopano, koje se ne koristi. Naša je zadaća to koristiti jer ne smijemo dopustiti donositi odluke, donositi mjere, rješenja bez sustavne analize. Ali ako je išta u Hrvatskoj prisutno onda je to prisutan izostanak sustava. Tako je izostao i sustavan pristup ovom problemu i ja se nadam da ubuduće ćemo otklanjati te probleme i da će Statistički zavod doista postati jedna moderna institucija, a bio bih najsretniji kad bi to bila neovisna institucija u RH koja će sa svojim informacijskim bogatstvom služiti svim sektorima hrvatskog društva kako od politike, od demografa, turističkog sektora, poljoprivrednog sektora i svih ekonomskih i poslovnih potreba. Zato i klub HDZ-a podržava prijedlog Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Statističkog zavoda ali ćemo nastojati i pripomoći da Statistički zavod dobije ono što mu treba da postane moderan Statistički zavod, moderna statistička institucija jer je ona nužna hrvatskom društvu, nužna je za hrvatski prosperitet i za hrvatsku budućnost. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Boro Grubišić, izvolite kolega.
Da, kolega Marić i ja sam bio iznenađen kada je neki dan bilo riječi o Strategiji statistike u RH za 10 godina ili kako je već bilo, da je bio nazočan ovdje kao referent da kažem ministar Jovanović, ministar prosvjete i športa. Tako da sam bio iznenađen da je uopće dakle Državni zavod za statistiku zapravo da kažem upravo da je nadležno Ministarstvo prosvjete i športa. Kao drugo, suglasan sam s vama da ojačamo Državni zavod za statistiku da postane javni servis, da postane dakle informacijsko odnosno da iz njega proizlazi informacijsko bogatstvo kako ste sami rekli i da dobivamo podatke za raščlambu iz kojih onda proizlaze i mjere i odluke i rješenja i ove Vlade i svih onih koji su zainteresirani za statističke podatke koje podastire Državni zavod za statistiku. Tako da sam evo zahvalan da ste se javili i repliku meni, ali i na vašem ovom izlaganju i da zapravo bi Državni zavod za statistiku trebao biti neovisna institucija koja bi onda osnažena kako svi želimo zapravo radila svoj posao na korist svima nama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, kolega Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić pa evo sami ste kazali koliko je bilo neprirodno vidjeti ministra Jovanovića kad se govori o pregledu aktivnosti i planu aktivnosti Statističkog zavoda. Ne samo što se radi o dotičnom ministru. Trebali bismo nadići vremena kad se razmišlja koja institucija potpast pod koje ministarstvo samo radi utjecaja za imenovanje ravnatelja takvih institucija. A mislim da je to bilo vrlo često vodilja ne samo u ovom slučaju nego u mnogim drugim slučajevima. Postoji neprirodni položaj institucija u hrvatskom društvu i to je tipičan primjer Statističkog zavoda. Smisao postojanja Statističkog zavoda treba mijenjati. Jer to se radi o neizmjernom bogatstvu. I bez njega ne znam kako se može bilo kakva ozbiljnija odluka donijeti, bez analize. Zato treba Statistički zavod još više informatizirati, još više profesionalizirati i omogućiti školovanje da postane to vrhunsko stručno osposobljena institucija i neovisna institucija u svakom slučaju. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo repliku Melite Mulić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem se. Ja bih se složila s kolegom Marićem da Državni zavod za statistiku treba biti ali on i jeste neovisno i nepristrano tijelo, ali ću podsjetiti i kolegu Marića i neke druge kolege da je ministar Jovanović ne samo ministar prosvjete i športa nego i ministar znanosti, a ovdje se radi o čitavom nizu statističkih podataka. Dakle, ne samo makroekonomskih već općih, socijalnih, društvenih, migracijskih dakle koji su nam potrebni za kreiranje različitih politika. Jednako tako podsjetiti ću da zapravo Državni zavod za statistiku nije jedini nositelj statističkih aktivnosti već su tu i brojne druge institucije kao što su i HNB, Zavod za mirovinsko osiguranje, Zavodu za zapošljavanje, Hrvatski zavod za javno zdravstvo. Dakle, moglo bi se i tako protezati njegova subordiniranost mnogim različitim ministarstvima i mislim da je zapravo Ministarstvo znanosti sasvim prikladno ministarstvo. Jednako tako podsjetit ću da Državni zavod za statistiku kako je predviđeno strategijom, a vi nažalost niste tada još bili tu pa niste mogli sudjelovati u raspravi, preuzima dio obrade podataka od Ministarstva financija i tim više mislim da je logično da bude u ingerenciji Ministarstva znanosti. Hvala.
Hvala i vama. Imamo odgovor, kolega Marić. Izvolite.
Kolegice Mulić sami ste naglasili da postoji više mjesta statističkih podataka. Pa i to ukazuje na nesustavan pristup. Čemu iste podatke u 10 različitih biltena čitati u Hrvatskoj? To znači da nitko se još nije ozbiljno pozabavio, zašto će bilten HNB-a, Ministarstva financija, Statističkog zavoda i Zavoda za zapošljavanje sadržavati iste? Što vi nemate strpljenja saslušati? Tako mladi, a gubite živce. Mislim nema razloga. A drugo, pitanje nadležnosti je ako treba biti netko nadležan tko najviše koristi podatke te koje ima određena institucija? Najmanje koristi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, a najviše koristi i najviše bi trebalo koristiti i Ministarstvo financija i neka druga ministarstva. Ali do sada je najmanje koristilo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, ali ne može se sad umanjiti uloga statističkog zavoda zato što neke te iste podatke objavljuju i neki drugi. To samo znači da država trošak ima na različitim mjestima bespotrebno, da bi mogla racionalizirati. Jer podatke o gospodarskom rastu, podatke o nezaposlenosti, podatke o obrazovanju, zašto imati na deset mjesta i zašto raditi to sa deset stručnih službi. A i ne znam zašto ne možete to prihvatiti pa tako vrlo nervozno reagirate. Stvarno mi nije jasno.
Hvala. Sljedeća replika, Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolega Marić, ja se evo slažem s vama da zaista priča o statistici i samom ugledu treba možda svesti na jedno mjesto. A dokaz tome je i nedavni forum kojeg su održali hrvatski izvoznici gdje je gospodin Bago ja mislim, Darinko Bago, predsjednik uprave Končara kaže mi izvoznici u rukama držimo podatke Ureda za statistiku i oni su točni. Ali držimo i podatke FINA-e koji su također točni, ali se razlikuju jedni od drugih. To je činjenica kojoj svjedočimo i naravno da u tom slučaju ni mi u cijeloj državi ni građani ne znaju koji su zaista podaci vjerodostojni. Svjedočimo mi i ovdje u ovom domu da se ti podaci tumače od slučaja do slučaja. Imali smo nedavno Zakon o brdsko-planinskim područjima gdje jedan grad traži da temeljem statistike i popisa stanovništva prijeđe u brdsko-planinsko područje. Vlada kaže i sama omalovaži popis iz 2011. i kaže taj popis je napravljen, taj popis je i točan, ali je metodologija bila drugačija i pitanje je da li s obzirom na tu metodologiju taj grad ispunjava kriterije da bi postao recimo dio brdsko-planinskog područja. To su činjenice, znači da se podaci s vremena na vrijeme koriste onako kako politici paše. Međutim, brojke su egzaktne i one govore točno koliko nas ima. Evo kolega Grubišić je spomenuo Kinu, oni imaju milijardu i 340 milijuna stanovnika, popisali su to u 6 mjeseci, u 6 mjeseci su i objavili sve statistike. Kod njih je popis koštao koliko sam negdje pročitao 540 milijuna kuna, kod nas 175 za 4 milijuna stanovnika. I oni su to sve uredno riješili i naravno da idu sasvim drugačijim smjerom. Mi još uvijek ne znamo ništa od onih važnih podataka što je popis rekao i kažu nam da će to bit 2014., možda 2015. obrađeno.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Marić, izvolite.
Kolega Borić, dobro su izvoznici primijetili, pa upravo je to na tragu onoga što sam i govorio da je potrebno napraviti sustav, da je i potrebno standardizirati statističke podatke, prikupljanje statističkih podataka. Istina je da iz različitih statističkih izvješća različitih institucija možete vidjeti različite podatke. Tako primjerice čak ni rast BDP-a nije vam u 2009. godini naveden isti u svim statističkim izvješćima. Broj zaposlenih nikako da odgovara u svim izvješćima. Dug države se ne vodi u izvješćima sve isti. To su nestandardizirano prikupljanje i zato naglašavam potrebu, a kolika je onda mogućnost pogreške u odlučivanju ako se odlučuje na temelju nestandardiziranih podataka. Istina je da statistika nekada poslužuje nekome za hvalospjeve, a nekome za kritiku, ali statistika je nemilosrdna, treba je uvažavati bez obzira išla ona u politički prilog ili bila politički hendikep jer statistika pokazuje što se dogodilo u prošlom razdoblju, na koji način se dogodilo u prošlom razdoblju i što tjera društvo što treba činiti da se dobiju poželjne statističke veličine. Što je poželjno za hrvatsko stanovništvo, jel to i dalje smanjenje? Tko reagira na to što je u Hrvatskoj po statističkim podacima 200 000 recimo ljudi manje danas nego '90. godine? Što reagira ako se kaže da je gospodarski pad 2% u prošloj godini i da će u ovoj godini iako je planirano 0,5% rasta bit opet gospodarski pad, da se javi opet netko tko kaže je, nije se ostvarilo ono što smo mislili. Zato što se misli, a ne analizira. Jer ako se samo misli da se sve zna onda stvarno sve se zna, ali onda u tom slučaju ništa ne funkcionira, a to je pogubno za sve nas.
Hvala. I zadnja replika, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega, slažem se s vama, s vašom konstatacijom da nam treba sustavna analiza, ali s tim da nemamo niti sustava niti imamo analize. Upravo i ova rasprava je pokazala da imamo i različite pristupe o ovome što raspravljamo različito tumačimo zato što mnoge stvari nisu jasne. Pitanje nadležnosti je meni najmanje važno u ovom trenutku, je li to Ministarstvo obrazovanja, je li to Ministarstvo kulture. Bio bih puno zadovoljniji da Državni zavod za statistiku ima sve one podatke koji trebaju svim privrednicima, svim građanima Republike Hrvatske, svim srednjoškolcima, svim studentima, svim znanstvenicima, da je sve to skupljeno na jednom mjestu. Sasvim sigurno da podatke HNB-a neće prikupljati netko treći i neće prikupljati Državni zavod za statistiku, djelomično može, već će HNB slati u Državni ured za statistiku. Kada bi to bilo nezavisno tijelo tada sasvim sigurno ne bi o tome govorio gospodin Jovanović nego bi govorio upravitelj tog nezavisnog tijela. Znači ne radi se o nezavisnom tijelu. Na nama je da pokušamo predložiti kako da Državni zavod za statistiku stvarno bude mjesto na kojem imate sve podatke koji su potrebni o državi, o aktivnostima, o prošlosti na jednom mjestu i kako da se na najlakši način tipkom, jednom tipkom na računalu građani Republike Hrvatske s time služe.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Marić. Izvolite.
Pa naravno da Hrvatskoj nedostaju sustavi. Kako nešto zvati sustav ako ne funkcionira? Jer sustav po svojoj prirodi je nešto što funkcionira savršeno. I sad primjerice i mi imamo mirovinski sustav, a ne funkcionira. Imamo 15 milijardi kuna godišnje manjka u mirovinskom sustavu. Pa nije sustav. Što se čini da se dobije taj sustav? Što se tiče podataka rekli ste Narodna banka objavljuje podatke koje objavljuje Statistički zavod. Hrvatska narodna banka treba objavljivati podatke koje ona prikuplja, a onda to objedinjivati u Statističkom zavodu. Ali na žalost sve institucije se bave tuđim podacima, većinom. Tako Hrvatska narodna banka objavljuje podatke Ministarstva financija i Statističkog zavoda, a najmanje objavljuje ono što nas interesira što oni rade kakva je struktura međunarodnih pričuva, koliko je prinos na međunarodnim pričuvama, kakva je struktura banaka. Ali vi da sada tražite koliko štediša je diglo kredit u švicarskim francima sa klauzulom švicarskih franaka nitko to ne može znati, zato što nema evidencije i statistike o tom. Zato što oni sami odlučuju što treba ovom društvu. Ne, netko treba reći što od državnih institucija treba društvu i naložiti što treba i kakve treba podatke prikupljati i gdje te podatke objedinjavati. A slažem se da je manje važno tko je nadležan, pa baš zato što je malo važno tko je nadređen. Zato i mislim da bi trebali biti jedna neovisna institucija i gdje ravnatelja imenuje recimo ovaj Parlament. Hvala.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2013.godinu. rasprava o prijedlogu je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti. Ispričavam se. Tko je za molim? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 105 glasova za donesen godišnji provedbeni plan statističkih aktivnosti RH za 2013.godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Time smo iscrpili sve priređeno za glasovanje.
Nastavljamo sa - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 365. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je u ime predlagatelja zamjenik ministra Evelin Tonković. Zamjeniče ministra uvodno izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Predloženim izmjenama Zakona o osobnoj iskaznici realizira se u ovom trenutku prva faza projekta izrade nove elektroničke osobne iskaznice. Svrha uvođenja ove elektroničke nove osobne iskaznice je poticanje i praćenje razvoja informacijskog društva, te razvoj informacijskog sustava državne uprave i pružanje korisnički orijentiranih javnih usluga. U ovoj prvoj fazi uvodi se nova redizajnirana kartica osobne iskaznice sa unaprijeđenim elementima zaštite. U drugoj fazi izdavat će se iskaznice sa ugrađenim elektroničkim nosačem podataka koji će omogućavati elektronski potpis nositelja iskaznice. U odnosu na trenutni sadržaj podataka na osobnoj iskaznici jedina novost u ovoj prvoj fazi je uvođenje, odnosno dodavanje podataka o osobnom identifikacijskom broju. Obzirom da će se državljani Republike Hrvatske od 1.7.2013. godine kao državljani Unije moći kretati unutar teritorija država članica sa važećom putovnicom ili osobnom iskaznicom ovim izmjenama zakona pravo na osobnu iskaznicu daje se i maloljetnim osobama s prebivalištem u Republici Hrvatskoj bez obzira na godine života. Kako je cijena osobne iskaznice niža od cijene putovnice propisivanje ovog prava na osobnu iskaznicu maloljetnim osobama bez obzira na godine života daje se mogućnost njihovim roditeljima da uz manje izdatke putuju sa svojom djecom unutar teritorija država članica EU, ali i drugih država izvan EU koje dozvoljavaju prelazak državne granice s važećom osobnom iskaznicom. Djeci mlađoj od 12 godina neće se uzimati otisci papilarnih linija prstiju kod podnošenja zahtjeva. Dobna granica od koje se osobna iskaznica izdaje sa rokom važenja od 10 godina spuštena je sa 27 godina na 21 godinu. Nakon 21 godine života izgled osobne iskaznice se ne mijenja toliko brzo da bi osobnu iskaznicu trebalo mijenjati svakih 5 godina. Pobliže se i propisuju koje promjene osobnih podataka uvjetuju potrebu podnošenja zahtjeva za izdavanje nove osobne iskaznice, promjena podataka u osobnom imenu, OIB-u, spolu, datumu rođenja, prebivalištu. Također dodaje se odredba kojom se propisuje da se osoba ne smije služiti osobnom iskaznicom kojoj je istekao rok važenja. Dorađene su i odredbe koje se odnose na fotografiju koja se prilaže uz zahtjev za izdavanje osobne iskaznice tako da podnositelj zahtjeva koji zbog vjerskih ili medicinskih razloga nosi pokrivalo za glavu može iznimno priložiti fotografiju na kojoj je fotografiran sa pokrivalom, ali uz uvjet da pokrivalo ne pokriva obraz, bradu i čelo. Uz navedeno zakon je usklađen sa odredbama Kaznenog zakona, brisane su odredbe koje su identične sa odredbama Kaznenog zakona i odredbama Zakona o osobnom imenu. Za provedbu ovog zakona u državnom proračunu nije potrebno osiguravati dodatna sredstva. Novi obrazac omogućuje prebacivanje kompletne proizvodnje osobne iskaznice u Republiku Hrvatsku. Postojeći obrazac proizvodi se za sada u inozemstvu, a personilizira u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a kolega Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Pa evo nekoliko riječi u ime kluba SDP-a obzirom da stvarno nema potrebe previše govoriti o ovom zakonu jer on je ono što bi se reklo i jasan i kratak. Klub SDP-a podržat će donošenje ovog zakona. Zapravo negdje je sada prošlo nešto više od 10, 10,5 godina otkada smo u Hrvatskoj uveli sada važeće osobne iskaznice i one su u to vrijeme da tako kažem bili tehničko, tehnološko usudio bih se kazati top. Postojale su možda još neke varijacije na temu, ali tadašnja politika se odlučila za tu varijantu. Normalno, u 10 godina standardi sigurnosti se mijenjaju pa se onda mijenjaju i standardi zaštite osobnih i drugih podataka. Isto tako u 10 godina tehnologija i tehnološki skok je toliki da ga se zapravo teško jako može pratiti i mislim da je jako dobro što se sada ide u ove izmjene. Prije svega jer osobna iskaznica više neće imati prvenstveno da ne kažem isključivo identifikacijsku važnost već će biti na određeni način i putna isprava. Jer de facto od 1.07. sa osobnom iskaznicom putujemo i u EU, odnosno u sve zemlje članice EU. I to će nam zapravo biti dokument koji nam zamjenjuje putovnicu u svim mjestima i recimo ne znam hotelima ili već gdje se ide. Ono što mi se čini možda da bi trebalo razmotriti koliko sam razumio dakle novo dizajnirane osobne iskaznice bit će predviđene da se na njih može ugraditi elektronička podloga, odnosno elektronički čip. Bilo bi dobro da barem imamo naznake u kom periodu i za koje vrijeme se može očekivati ugradnja tog elektroničkog čipa jer ono što vjerujem da bi svi ovdje u ovom Saboru željeli a i šire da jednostavno e-uprava profunkcionira i da nam je dovoljno s jednim dokumentom obavljati niz poslova i rješavanja niza odnosa sa da tako kažem sa državnim i javnim sektorom. Zapravo o čemu se radi? Nama još uvijek za recimo kad vadite vozačku dozvolu ili ne znam oružani ili lovački list potrebna nam je masa dokumenata. Kad bi došli u situaciju da imamo informatiziranu cijelu upravu i da imamo elektronsku osobnu iskaznicu mi bi zapravo s tim jednim dokumentom mogli rješavati sve druge dokumente. Zamislite koliko bi se podigla efikasnost uprave u toj situaciji. Ja znam da još nismo blizu toga, ali vjerujem da vam to svima skupa treba biti cilj. A da ne govorim o papirologiji koja bi se smanjila. Dakle, ono što je dobro a to je da ovaj zakon, odnosno uvođenje nove iskaznice neće opteretiti obiteljske budžete, odnosno budžete porodica jer važeće iskaznice vrijede do isteka. Prema tome, kad se ide u obnovu nove iskaznice, recimo kad sad idete u obnovu stare iskaznice obično morate mijenjati fotografiju i dodatne papire. Dakle, to će biti kad idete i vaditi novu. Dakle, shodno tome mislim da je dobro i da djeca definitivno mogu dobiti te osobne iskaznice tim prije kao što je predlagatelj rekao, a to je da ovaj da je ona zapravo i putna isprava i da je dobro da djeca zapravo roditelji moraju garantirati za svoju djecu. Samo je pitanje granice godina, kada roditelj treba, da li je to 16 godina, da li manje bi trebalo biti ili bi više trebalo biti kad roditelji zajedno sa svojim djetetom dolaze po osobnu iskaznicu. Mislim da je po važećem zakonu to bilo negdje 15 godina da bi se dobila iskaznica, ali u tom slučaju je bila potrebna suglasnost roditelja. Dakle, i na kraju još jedan prijedlog za razmišljanje, a to je obzirom da se jedan veliki broj nekoliko udruga civilnog društva javilo s prijedlogom da se razmotri mogućnost da se na osobnoj iskaznici ne upisuje spol. Prije svega što to bitno ne determinira identifikaciju, a onda i sigurnosne elemente. Dakle, izbjegavanje opisivanja spola u osobnoj iskaznici na određen način bi olakšao poziciju transrodnih i drugih osoba da sad ne idem u detalje tim prije što neke europske zemlje recimo poput Njemačke nemaju spol na osobnoj iskaznici. Evo možda uz ove dvije primjedbe o kojima bi trebali možda i popričati malo to je vremenski rok uvođenja elektroničke podloge i ovog prijedloga koji je došao iz nevladinog sektora još jednom naglašavam da će klub SDP-a prihvatiti ovaj zakon. Hvala lijepo.
Repliku ima Mladen Novak.
Hvala lijepo. Kolega Lučin rekli ste da je pohvalno što se vodilo računa o financijskom opterećenju roditelja. Jest, mogu se dijelom složiti s tim i mislim da je to pohvalno. Međutim, trebalo bi voditi računa i o vremenu u kojem živimo. I o ovih 300 i nešto tisuća nezaposlenih pa mislim da možda i uzimajući u obzir da je ovo jedini dokumenat koji je stvarno obavezan i vozačka dozvola i putovnica nisu obavezni ovo je obavezan dokumenat da li je možda trebalo naći načina da prvo izdavanje tog dokumenta da bude besplatno, odnosno do isteka njegove valjanosti? Ako je u pitanju krađa, gubitak onda se normalno mora platiti realan trošak. Ali u ovom slučaju bi ispalo da se vodi stvarno o materijalnoj situaciji naših građana tek kad bi se uzelo u obzir i to pa da se ti dokumenti jer dokumenat je obavezan, da se izdaju besplatno. Hvala.
Odgovor na repliku, Šime Lučin.
Pa to bi mislim bilo krasno da je to moguće. Ali sami ste rekli da živimo u teškim vremenima, dakle nisu samo građani u teškim vremenima i država je u teškim vremenima. Pazite, to nisu mali novci, uzmite 4,5 milijuna u nekoj perspektivi osobnih iskaznica pa ćete doći do sume novaca koje to treba. Mislim, i ja sad kad bi htio se dodvorit biračima bi rekao da ste vi u pravu, ali vidite šta se dešava. Dešava se jednostavno to da možda vjerojatno Ministarstvo unutarnjih poslova ima nekakav raspored kako ističe koja osobna iskaznica. Može se desit da osim tih nekoliko sada ne znam koliko ih ima koje će trebat odmah promijenit, zapravo će to ići sukcesivno u narednih možda 10-tak godina, 12. Prema tome, mislim da moramo bit ozbiljni jer kao što ste rekli nije teško samo za građane. Svi znamo da nema novaca u proračunu, odakle naći novce? … [[Upadica se ne razumije.]] Netko bi rekao da je to diskriminacija, pozivam se na onu prije točku. Šalim se. Ne znam da li bi to bilo moguće izvesti.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra unutarnjih poslova. U ime kluba SDSS-a ja ću prokomentirati ovaj Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici i odmah uvodno reći da će naš klub prihvatiti ove izmjene. Ovo jeste u nekom dijelu i tehnički propis, međutim taj tehnički propis uređuje osnovni, kao što je ovdje rečeno osnovni i jedan od najvažnijih dokumenata, a to je osobna iskaznica. Osobna iskaznica je dosad bila dokaz prije svega identiteta građana, ona je bila i dokaz o prebivalištu građanina koji posjeduje tu osobnu iskaznicu, a sada ovim zakonskim izmjenama dobiva i novu kvalitetu, ono prije svega dobiva karakter putne isprave, a u jednom dijelu s obzirom na OIB dobiva čak i karakter određene poreske identifikacije. Motivi za predlagatelja za ovakve izmjene zakona po onom kako smo ga mi shvatili jesu činjenica da uglavnom 2013. većini građana istječe postojeća osobna iskaznica. To je u svakom slučaju usklađivanje sa dokumentima Europske unije iako je ovdje rečeno da je svrha projekta uvođenje elektroničke osobne iskaznice, poticanje i praćenje razvoja informatičkog sustava, pružanje korisnički orijentiranih i elektroničkih javnih usluga itd., itd. Dakle ta formulacija može biti i drugačija, ali mislim da je motiv usklađivanje sa dokumentima asocijacije u koju ulazimo. I jasno, provođenje cijelog ovog postupka u dvije faze, u prvoj fazi dakle trebalo bi se vratiti kako sam ja to shvatio izrada tog osobnog dokumenta na domaći teren. Dosad je to radila nekakva inozemna tvrtka, a sad to treba raditi domaća tvrtka i da onda i agencija u vlasništvu države vrši i personalizira ju. Mislim da je to dobra stvar i nadam se da smo se i kao društvo, odnosno da smo se ekipirali i da smo stvorili pretpostavke da ovakvu vrstu identifikacijskih dokumenata možemo raditi i na domaćem terenu sa domaćim tvrtkama. Pored svih ovih razloga izmjena identifikacijskog dokumenta mislim da su najvažnije stvari uvođenje OIB-a jer upisivanjem OIB-a se ne samo dokazuje identitet nego se stvaraju jednostavnije pretpostavke za komuniciranje. Vi danas kad idete račun na benzinskoj pumpi za gorivo traži vam se OIB, prema tome ako ga ne znate napamet morate nositi nekakve svoje napisane šalabahtere ili nešto slično. Uglavnom, kroz taj osobni dokument je to sve vrlo vidljivo, sve vrlo praktično i ekspeditivno. Mislimo da je vrlo bitna i činjenica da sa tim dokumentom, dakle sa novim dokumentom tko se odluči da ga prije isteka starog dokumenta uzme novi, da će moći onda putovati i bez putovnica. To je ustvari ona najatraktivnija stvar i bila kad smo razgovarali o ulasku u Europsku uniju da slobodno putujemo, slobodni protok i roba, ali i ljudi. Dakle pretpostavka je jednostavniji protok sa jednostavnijim dokumentima, a ja to doživljavam da je to upravo ova nova osobna iskaznica dokument sa kojim ćemo mi jednostavnije moći putovati Europskom unijom. Pohvalno je i smanjenje dobne granice kao pretpostavke za dobivanje dokumenta na 10 godina, dakle 21 godina. Nisu male godine, sa 21 godinom su to već ozbiljni ljudi i nema razloga, dakle sasma je dobro što je 21 godina života granica za izdavanje osobne iskaznice na 10 godina. Bitna je i činjenica da postojeće osobne iskaznice važe do njihovog isteka, dakle ne postoji a priori obaveza da sad svi odjedanput nekakvim rokom priđemo zamjeni tih osobnih iskaznica. Ljudi koji se ne odluče na zamjenu imaju dovoljno prostora da do isteka važećih koriste te postojeće, međutim ne mogu, treba ljudima reći da onda ne mogu konzumirati na isti način ovo što mogu konzumirati ljudi koji zamijene za novu osobnu iskaznicu. Dakle, pored ovih sad postojećih kartica koje već svi manje-više imamo, imamo sad još jednu karticu elektroničku koja se zove osobna iskaznica i ostaje nam onda u principu po meni da još uredimo vozačku dozvolu na isti način kao što se to radi u nekim zemljama zapada i praktično ćemo onda sve te dokumente moći poput kartica poslagati i imati u nekakvim svojim novčanicima na vrlo jednostavan i praktičan način. Prema tome, to je nešto što mi iz racionalnosti podržavamo. Ono što bih ja hteo radi javnosti reći su dvije stvari, evo o kojima se ovdje nije govorilo. Dakle, kad se radi o osobnim iskaznicama pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo posjedovati dvojezičnu osobnu iskaznicu. To je zagarantirano člankom 9. stavkom 2. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i ta stvar je do sad funkcionirala u nekakvom formalno-pravnom smislu dobro. Dakle, nije postojala zvanično nekakva prepreka niti smo evidentirali neke incidentne situacije u smislu da je netko došao tražiti dvojezičnu osobnu iskaznicu, a nadležna služba u Ministarstvu unutarnjih poslova je to onemogućila. Dakle, ne. Nije bilo takvih slučajeva ili su bili minorni u samom početku. Međutim, sada je stvar ušla u fazu da imamo dozvoljeno pravo, dozvoljenu mogućnost ali ih ne konzumiramo jer sve je manji interes za takvu stvar. Pa prema tome ja ću reći samo par činjenica. Recimo u Policijskoj upravi Virovitičko-podravske županije svega su dvije osobne iskaznice izdane i to na mađarskom jeziku. U Policijskoj upravi Osječko-baranjskoj unutar 5 godina izdata je 227 osobnih iskaznica za pripadnike nacionalnih manjina, dakle dvojezične od čega su 76 na srpskom i 149 na mađarskom jeziku, te po jednu na talijanskom i slovačkom jeziku. U Policijskoj postaji Pakrac izdano je 17 uglavnom na srpskom i talijanskom jeziku, nešto malo više u Policijskoj upravi Vukovarsko-srijemskoj gdje je izdano ukupno 187 iskaznica dvojezičnih i to 178 na srpskom, 5 na rusinskom i 4 na mađarskom jeziku. Dakle, to je nešto što je dakle pravo koje je omogućeno. Ali očito da ne postoji veliki interes za konzumiranje ovog manjinskoga prava. Dakle, to pravo se može ostvariti na teritoriju cijele Republike Hrvatske i nije ograničeno na područje jedinica lokalne samouprave u kojima je statutima uz službenu upotrebu hrvatskog jezika propisana i službena upotreba jezika i pisma nacionalnih manjina. Dakle, te dvije stvari nisu vezane. Dakako onda očekujemo da će ova mogućnost biti predviđena i izdavanjem nove elektroničke iskaznice da bude na zahtjev nekog pripadnika nacionalne manjine izdana i na njegovom materinjem jeziku. I kao druga stvar koju bih ja rekao ovdje, dakle pretpostavka za kvalitetno ostvarivanje, konzumiranje dobijanja osobnih iskaznica je zakon koji smo mi donijeli, a to je zakon koji smo donijeli nedavno Zakon o prebivalištu. Mi smo u tom Zakonu o prebivalištu rekli da moramo do kraja ove godine urediti činjenicu prebivališta, pa tako ljudi koji imaju prebivalište u Hrvatskoj ali su, nalaze se izvan Hrvatske zbog liječenja, obrazovanja, dakle duži jedan period ili iz nekih drugih razloga oni su obavezni do 29.12. ove godine o tom obavijestiti policijsku upravu ili nadležno konzularno predstavništvo i obrazložiti razloge zašto su odsutni duži period. U protivnom oni, njihova ukoliko to ne urade provodi se postupak, policijska uprava provodi postupak i u provedenom postupku koji se provodi po službenoj dužnosti im prestaje važiti, ukida im se prebivalište, automatski im prestaje važiti osobna iskaznica. To se isto odnosi i na osobe koje se nalaze ovog trenutka izvan Hrvatske, a u statusu su povratnika. Oni moraju isto do 29.12. ove godine regulirati taj svoj status prebivališta kako ne bi izgubili pravo na osobnu iskaznicu i kako bi, dakle mogli konzumirati onda i ovu novu stvar koju mi danas trebamo urediti sa ovim zakonom. Mislimo i na kraju da u svakom slučaju kod ovog cijelog postupka treba voditi računa i o ekonomskom aspektu cijena. Novo zatražene osobne iskaznice ne bi trebala biti preko cijene izdavanja dosadašnje osobne iskaznice. Ona u svakom slučaju mora biti niža od izdavanja putovnice kako bi to bilo stimulirajuće za ljude da pristupe izmjeni ovih dokumenata i prije njihovih redovnih važećih rokova. Prema tome, ovaj zakon mislimo da je dobro došao. Da li je on trebao ići po hitnom postupku, da li su razlozi troškovi, eventualni troškovi, razlozi za hitni postupak ne znam da li je to pravi razlog. U svakom slučaju ga treba donijeti prije ulaska u EU kao glavni razlog i mi u tom smislu i podržavamo ove izmjene zakona.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Marijan Škvarić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici s konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku prije svega klub Hrvatske narodne stranke Liberalni demokrati će podržati. Naime, osobne iskaznice hrvatskim državljanima izdaju se na temelju Zakona o osobnoj iskaznici i također Pravilnika o obrascima i evidenciji osobnih iskaznica. Osobne iskaznice su na temelju tih zakona počele se izdavati 1. siječnja 2003. godine, tako da najveći broj osobnih iskaznica koje su hrvatskim državljanima izdane s rokom važenja od 10 godina će isteći tijekom 2013. godine, jer to je onaj odgovor na način da zaista se vodilo o tome računa ne samo za izmjenom osobnih iskaznica i potrebe ulaskom Hrvatske u EU, nego i zaista iz jednih praktičnih razloga da zaista će u ovom dijelu ljudi koji će pristupiti izmjeni osobnih iskaznica odmah moći i koristiti i nove. Također ono što je bitno istaknuti je da, također da protekom vremena od 2003. godine do danas svi ovi dokumenti naročito u pogledu zaštite sredstava i vizualnog identiteta više ne odgovaraju u potpunosti najnovijim standardima zaštite. S obzirom na značajne tehnološke promjene koje im omogućavaju krivotvorenje određenih elemenata postojeće kartice, osobne iskaznice također ne omogućuju naknadnu ugradnju elektroničkog nosača podataka koji bi se uređivao prilikom prelaska na elektroničku osobnu iskaznicu. Svrha uvođenja elektroničke osobne iskaznice je u skladu također i sa praćenjem razvoja informacijskog društva i sustava državne uprave koje smo naravno u obvezi i tijekom iduće godine uvesti u cijelom tom dijelu. Ono što bih zaista spomenuo da u pogledu zaštitnih sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] naročito naglasak na zaštitnim svojstvima da smo zaista bili na neki način evo čimbenici da su mnogi dokumenti, naročito putovnice naše hrvatske bile zloupotrebljavane i to je nanijelo i velike štete prije svega i Hrvatskoj, a i u tom dijelu itekako se treba voditi računa da se sad u tom dijelu posebno brine o zaštiti. Naravno posljedice koje će donošenjem zakona proisteći su one koje bi posebno htio napomenuti da se zaista jedan dokumenat koji će imati u sebi osobni identifikacijski broj. Dosad smo zaista imali problema da na osobnoj iskaznici toga nije bilo, morali smo nositi mnoge potvrde, naročito jedina dokumentacija to je bila zdravstvena iskaznica koja je u sebi imala obuhvaćen i OIB. Ono što bi isto htjeli bitno istaknuti kao dobru stvar da maloljetnim osobama sa prebivalištem u RH se mogla izdati osobna iskaznica bez obzira na godine života. Obrazloženje da će nakon pristupanja EU državljani RH moći slobodno se kretati područjem drugih država članica na temelju valjane osobne iskaznice, odnosno putne isprave te tako će troškovi izrade osobne iskaznice biti manji u odnosu na troškove izrade putne isprave. I te se predlaže ukinuti dobne granice za izradu osobne iskaznice kako bi se olakšalo putovanje maloljetnih hrvatskih državljana na području cijele Unije. Ono što je isto jako dobro da se predlaže da se dobna granica od koje se osobna iskaznica izdaje s rokom važenja od 10 godina spušta s 27 na 21 godinu života. Dosad je to bilo da je rok važenja bila 5 godina. Mislim jasno da zaista ljudi se od 21 do 27 godine ne mijenjaju toliko da bi ih nakon 5 godina trebali mijenjati nego ipak smatramo da je to također 10 godina ispravno. I ostalim izmjenama i dopunama zakona pojednostavljuje se postupak podnošenja zahtjeva za izdavanje osobne iskaznice. Odredbe koje su definirane ovim zakonom ne bih ponavljao ali bih ipak istaknuo sljedeće, prije svega članak koji propisuje da zahtjev za izdavanje osobne iskaznice osoba podnosi osobno na način da maloljetna osoba koja je starija od 16 godina koja podnosi zahtjev za izdavanje osobne iskaznice ne posjeduje javnu ispravu kojom se može provjeriti njezin identitet, prilikom podnošenja zahtjeva mora biti prisutan roditelj ili skrbnik koji će potvrditi identitet maloljetne osobe. Zahtjev za izdavanje osobne iskaznice osobi mlađoj od 16 godina podnosi roditelj ili skrbnik. Ako roditelj ne živi u obiteljskoj zajednici zahtjev podnosi roditelj s kojim ta osoba živi na temelju odluke nadležnog tijela. Mislim da je to jako dobro regulirano na način da zaista i maloljetne osobe mogu uzeti osobne dokumente koje smo već izdali, ali uz jednu kvalitetnu kontrolu prije svega roditelja. Ono što bi također htjeli posebno istaknuti odrednicu da prilikom podnošenja zahtjeva za izdavanje osobne iskaznice prilaže se jedna fotografija, dosad je to bilo dvije, propisane veličine koja vjerno prikazuje osobu koja podnosi zahtjev bez pokrivala za glavu te se daje na uvid ranije izdana osobna iskaznica ili druga javna isprava kojom se može provjeriti identitet podnositelja zahtjeva. Ono što opet napominjemo i naglašavamo iznimno od podnositelja zahtjeva za izdavanje osobne iskaznice može se uzeti fotografija na kojoj je fotografiran sa pokrivalom za glavu ako pokrivalo nosi radi vjerskih ili medicinskih razloga pod uvjetom da pokrivalo ne prikriva obraze, bradu i čelo. Mislim da je to ono zaista što je i u Europi bilo puno diskusija, ali mislim da je to itekako jedna potvrda pozitivne pravne demokratske stečevine ne samo u okvirima EU nego i šire. A naročito time itekako uvažavamo vjerske navode koji su itekako bili bitni. Tu bi spomenuli da i ovaj zakon se usklađuje sa mnogim zakonima koji su u međuvremenu doneseni. To prije svega bih spomenuo Zakon o prebivalištu. Također i mnoge prekršajne odredbe su usuglašene u okviru donesenog Kaznenog zakona. Ono što je bitno isto izreći da osobne iskaznice izdane prije stupanja na snagu ovog zakona ostaju u uporabi u skladu sa rokovima za koje su izdane. Znači bez brige, nemamo dodatnih troškova. Zaista se vodi računa i o tom dijelu. Naravno postupci rješavanja zahtjeva za izdavanje osobnih iskaznica započeti prije stupanja na snagu ovog zakona dovršit će se prema odredbama i važećeg zakona. Provedbom ove prve faze proizvodnje novih obrazaca osobne iskaznice u potpunosti bi se prenijela u RH. Pa tu onda opet gledamo ne samo korist za naše građane, smanjenje troškova u tom dijelu, nego i možda jedan gospodarski dio i za cijelu državu. Nadamo se da ćemo i oko tog dijela moći otvoriti neka nova radna mjesta ako cijeli taj dio postupka oko odobravanja i izrade iskaznica se radi u Hrvatskoj. Prije svega bi tu htjeli napomenuti da nošenje iskaznice je obavezno i tu oko izmjena tih iskaznica najčešće se dogodilo to da su ljudi mijenjali iskaznice ne zato što im je istekao rok nego zato što su se iskaznice i uništile. Pa zato bih isto molio da prilikom same te izrade da se vodi računa o kvaliteti tih iskaznica jer stalnim nošenjem naročito kad će to biti identifikacijska isprava koja će se moći koristiti u mnogim stvarima da ne dolazi do njezinog oštećenja koje bi onda opet iziskivalo neke nove troškove. U svakom slučaju dobivamo nove iskaznice, stare odlaze u povijest. A isto kako mnoge stvari odlaze u povijest ulaskom u EU moramo se pridržavati. Tako da osim osobne iskaznice i vozačke dozvole ukidaju se knjižice vozila, a i radne knjižice. One prije svega neće više biti u starom obliku nego prelazi u elektronski oblik. Evo, još jedanput napominjem u vezi sveg tog dijela klub Hrvatske narodne stranke Liberalni demokrati podržavaju prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine zamjeniče ministra. Pa evo ja moram reći u ime kluba HDZ-a da se u Hrvatskom saboru sustavno ponavlja nešto da predlagatelj protivno Poslovniku Hrvatskog sabora predlaže zakone u hitnoj proceduri i kada za to nema poslovničkog temelja, a saborska većina uporno to odobrava i prosljeđuje i na kraju izglasa. Evo ovaj zakon koji je pred nama u hitnoj proceduri nije europski zakon, ne nosi oznaku P.Z.E. ali se obrazlaže hitnost procedure time člankom 159. stavkom 1. Poslovnika Hrvatskog sabora jer se kaže da je razlog za donošenje jer je to nužno radi sprečavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Ja bih zaista molila predlagatelja da nam kaže koji će to poremećaji u gospodarstvu nastati ukoliko mi u hitnoj proceduri ne izglasamo izmjene i dopune Zakona o osobnoj iskaznici. Nadalje u tom obrazloženju čitamo da je koordinacija za provedbu projekta E-osobne iskaznice u prosincu bila zadužena za nešto u roku od tri mjeseca započne, sada je kraj 5.mjeseca i evo iznjedrio se u 5 mjeseci prijedlog toga zakona koji mi moramo hitno donijeti. A vjerojatno se ovo poremećaji u gospodarskom poslovanju odnosi na to da kada se počne s prvom fazom proizvodnje novih obrazaca osobne iskaznice, onda će se ta proizvodnja obrazaca prenijeti u Hrvatsku, a sada se to tiska negdje u inozemstvu, a personalizira se u Agenciji za komercijalnu djelatnost u Zagrebu. Bilo bi zanimljivo čuti koliki su to troškovi i koliko će te enormne uštede biti da će one spriječiti poremećaj u gospodarskom poslovanju, to je prvo. A drugo, pitam predlagatelja kako on zna da će se to tiskati u Hrvatskoj? Hoće li biti neki javni natječaj raspisan? Hoće li se davati ponuda za ovaj posao i kako onda znamo tko će baš dobiti posao tiskanja tih novih obrazaca, to meni zaista iz ovog obrazloženja nije sasvim jasno. Ali bi bilo zanimljivo koje se to predviđaju tako enormne uštede evo da hvala Bogu ćemo spriječiti poremećaje gospodarstvu u Hrvatskoj donošenjem ovog zakona. Drugo je pitanje koje nam se postavlja, dakle svakako bilo bi bolje da je zakon u dva čitanja jer bi ove primjedbe koje ćemo sada iskazati, a koje je opet ponavljam teško amandmanski oblikovati, a vjerojatno ne biste ni prihvatili te amandmane, ali bi dobro došlo da se donese jedan kvalitetan zakonski tekst. Drugo pitanje se postavlja čemu uopće ova priča, jest točno, kada uđemo u EU onda ćemo unutar država članica EU moći će se prolaziti sa osobnom iskaznicom, ali nisam vidjela odnosno nije nam rečeno, a ja mislim da tako i nije, da bi bilo neke zapreke da to radimo sa postojećom iskaznicom. Prema tome postavlja se još jedno postavlja, zašto bismo išli sada uopće u neku prvu fazu pa bi poslije u drugoj fazi onda dobivali taj elektronski čip ili nešto da bi to bilo u potpunosti elektronska iskaznica i zašto se ne može pričekat da se to sve obavi odjedanput jer će sada netko dobiti najprije prvu fazu osobne iskaznice pa onda nekad, a ne zna se kad i u kojem obliku će dobiti tu drugu fazu osobne iskaznice. Jedino obrazloženje su ovo prebacivanje u RH ili nekoga tko će to u Hrvatskoj tiskati, ali pitam kako se to unaprijed zna tko će to biti. Sada osim ove proceduralne neposlovničkog načina donošenja, dakle ali to je već uobičajeno u Hrvatskom saboru za vrijeme ove saborske većine, ja ću kazati na nekoliko odredaba koje mislim da bi trebalo svakako popraviti, razraditi. Evo prvo da krenem od ovoga prava na osobnu iskaznicu za osobe mlađe od 16 godina gdje se uvodi mogućnost da i djeca u najranijoj dobi dobiju osobnu iskaznicu. Međutim povezujući nju sa sljedećim člankom u kojem se govori o roku na koji se izdaje osobna iskaznica pa se onda kaže da je do sada bilo nakon 27.godine, a sada se to smanjuje na 21 što mislim da je uredu jer se izgled već onda duže ne mijenja. Dakle izdaje se na rok trajanja od 10 godina radi izmjene izgleda. Međutim pitam šta će biti sa osobnim iskaznicama djece? Dakle znamo da dijete i 5 godina, da dijete u 5 godina itekako promijeni izgled i šta će biti ako je izdana osobna iskaznica djetetu od 6 mjeseci jeli tu šta rekla pravobraniteljica za zaštitu djece? Dakle šta ako ja identificiram sa osobnom iskaznicom djeteta neko dijete nakon tri godine, a koje se slikalo sa 6 mjeseci? Sada ćete me možda uputiti na onu odredbu da se ne smiju upotrebljavati iskaznica koja ne odgovara izgledu itd., ali ja mislim da bi za malu djecu, a tek nakon 12.godine se papilarni otisak uzima djeci i mora biti osobno nazočno dijete kod izdavanja odnosno podnošenja zahtjeva za osobnu iskaznicu, dakle svakako bi trebalo skratiti taj rok. Meni se čini ako se dobro sjećam da se putovnice djeci izdaju na 2 godine. možda se varam, ali na neki kraći rok i o tome svakako treba razmisliti jer ćete imati ne samo smiješnih situacija da dijete neće odgovarati, izgled djeteta i slika već će to biti moguće mnoge zloporabe pogrešne identifikacije. Ono na što bih još upozorila kao važno, a to je da ovaj zakon ne korespondira sa Zakonom o osobnom imenu, o tome smo itekako upozoravali kada se donosio Zakon o osobnom imenu koji je omogućio građanima da imaju neograničeni broj riječi u imenu i prezimenu. Upozoravali smo na problem s dokumentima gdje obrasci neće moći sadržavati toliko. E ovaj zakon misli da je izašao iz tog problema na način da je rekao ako osobi čije se ime i prezime sastoji od više riječi, koji zbog broja slova koja sadrže ne mogu ispisati u prostor za upis imena i prezimena, onda se upisuje ime koje je osoba pred matičarom odredila za uporabu u pravnom prometu. Upozoravam da u Zakonu o osobnom imenu nema ograničenja broja riječi u imenu i prezimenu za uporabu u pravnom prometu. Dakle osoba može reći ja ću u pravnom prometu upotrebljavat to i to ime, ono može sadržavat i da sad karikiram po deset riječi u imenu i deset riječi u prezimenu jer Zakon o osobnom imenu to ne ograničava, a na to smo upozoravali. Dakle vi ćete možda napisat neki pravilnik ili nešto građane onemogućavat u tome, ali to neće bit sukladno zakonu. Također, uvodi se novi pojam da osoba se neće smjeti služit osobnom iskaznicom između inih odredaba iako je promijenila prebivalište i zato ovdje sad napominjem i nešto o čemu smo govorili, o čemu je i kolega govorio da bi bilo dobro razmislit o tome i to ćemo predložit da izdavanje osobne iskaznice se ne naplaćuje zato što je osobna iskaznica obvezni dokument koji građanin mora imat. Dakle to nije dokument koji može i ne mora poput vozačke, putovnice itd., on je obvezan ga imati i budući da s njim ne ostvaruje nikakav probitak niti je on lukrativan bilo bi dobro da država iznađe mogućnosti da on bude besplatan, a poglavito evo recimo kod promjene prebivališta kada vam katastar na jednoj te istoj zgradi jedno pet puta u tijeku vašeg života promijeni broj kuće ili kad vam lokalna jedinica promijeni ime ulice, e onda vi morate ići po novu osobnu iskaznicu ni krivi ni dužni, a s te se adrese maknuli niste. Još bih upozorila na jednu stvar, dakle jednako tako pitanje se postavlja da li je važnost osobne iskaznice temelj za biračko pravo. Mi imamo jednu situaciju u kojoj je Ministarstvo uprave iz onoga što se nekad zvalo Popis birača, a sada se po novom zakonu zove Registar birača pa je iz tog Registra birača sastavljajući popis ispustila 200 000 osoba koji nisu imali važeću osobnu iskaznicu i 400 000 građana Hrvata, hrvatskih državljana izvan Republike Hrvatske. Pa im je na taj način onda kada su oni ipak na dan izbora došli glasovati onda ih je poslala u Ured državne uprave da uzmu potvrdu da ipak mogu glasat premda im nije obnovila osobne iskaznice, što znači da su ti građani glasali sa nevažećom osobnom iskaznicom ali su išli po potvrdu koja je izvučena iz starog popisa ili sada se to zove registar, dakle ništa se suštinski nije dogodilo. Najprije su onemogućili građanima pa su ih onda rekli po potvrdu pa pod istim tim uvjetima ako imaš potvrdu možeš glasat. Dakle iz toga se sad jasno vidi da se zapravo obeshrabrivalo građane na sve moguće načine da zapravo ne pristupe izborima i ovim i onim prije, poglavito građane sa prebivalištem izvan Republike Hrvatske iz razloga što su se oni, najprije je bila odredba da se moraju registrirat ali onda se dosjetilo Ministarstvo uprave pa je reklo prije izbora pa onda je reklo pa može i na sam dan izbora ako ste baš jako uporni i baš jako hoćete glasat, ajde nek vam bude onda se možete i na dan izbora registrirat. Jednako kao i ove osobe sa nevažećom iskaznicom koje nisu upisane u popis birača, ali ako su bile jako uporne pa su odhodale do ureda državne uprave onda su ipak mogle glasovat. Dakle ne vidimo tu nikakvih razloga osim toga da se građanima što je moguće više zakomplicira njihov izlazak na izbore. Evo to su neke od odredaba za koje mislimo da ovim zakonom nisu do kraja i nisu dobro stipulirane, poglavito ove odredbe u odnosu na djecu i ove odredbe u odnosu na osobno ime i prezime koja odredba ne korespondira sa Zakonom o osobnom imenu i stoga kao i više puta ponavljamo da je ovaj zakon u dva čitanja da se donosi onda bi predlagatelj mogao čut ako bi htio čuti ili pročitat iz fonograma naknadno primjedbe koje zastupnici iznose u Hrvatskom saboru pa ih možda onda ugraditi i u konačni tekst. Ovako osim što smo dobili obrazloženje da će bit teško poremećeno gospodarstvo u Republici Hrvatskoj ako hitno i žurno sutra ne izglasamo ovaj zakon, a to se obrazlaže time da ćemo mi te obrasce temeljem ovoga zakona moći onda tiskat u Republici Hrvatskoj. Pa ja pitam predlagatelja ako me čuje što pitam, zašto gospodine predlagatelje ja bih upitala nešto predstavnika predlagatelja pa bih upitala, možda dobijemo i sad odmah odgovor. Dakle zašto nam treba ovaj zakon da bismo počeli tiskat obrasce u Republici Hrvatskoj da se gospodarstvo znatno ne poremeti i zašto to ne možemo već sada učiniti temeljem, dakle zašto nam treba novi obrazac da bismo to mogli raditi u Hrvatskoj, a ne u inozemstvu i zašto ne bi i sadašnje obrasce tiskali u Hrvatskoj, a ne u inozemstvu, pa pitam da li je to, znači da je bio proveden neki javni natječaj po kojem je to neka firma iz inozemstva dovela i hoće li sada biti provođen javni natječaj ili kako to Ministarstvo unutarnjih poslova već zna tko će to i po kojoj cijeni tiskat u Republici Hrvatskoj. Jer mora već sad znat koja će to bit cijena i koje uštede obzirom na obrazloženje poslovničkog razloga zašto se to donosi u skraćenom postupku i u hitnoj proceduri. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kolega Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče ministra. Pa evo ja sad dvojim treba li sutra glasati za ovaj zakon po hitnom postupku, jer pošto su sad neporemećeni gospodarski odnosi, a dizanjem moje ruke se poremete bit ću odgovoran za situaciju u gospodarstvu u Republici Hrvatskoj. Na početku mislim da je prvi u ime kluba SDP-a govorio gospodin Šime Lučin ili nije važno je li prvi ili nije. On je rekao da je sve jasno, kratko, čitko. Međutim, ovdje je sve jasno ali se ništa ne zna. Recimo ne zna se kolika je cijena osobne iskaznice za građane, još nije utvrđeno. Ne zna se tko će raditi te osobne iskaznice. Zna se da će se raditi u Hrvatskoj, možda se i zna tko će raditi, ali se neće raditi tko će raditi te osobne iskaznice. Ne zna se koliko košta državu to što će raditi osobne iskaznice, što će se raditi u Hrvatskoj. I to je nepoznanica. A mi danas govorimo o tome i bilo bi pristojno da to piše unutra i da znamo koji su to poremećaji u gospodarstvu. Mislim da je i ova hitna procedura silovanje demokracije koju smo doživjeli ovdje bezbroj puta. Ali mi govorimo o tome, međutim većina radi po svome jer je kao što reče premijer Zoran Milanović preuzela odgovornost na svoja leđa. Kako ta odgovornost izgleda govori upravo i ovaj zakon. Mene sad, ovo sve što je napisano u ovome zakonu o tome kako će izgledati osobna iskaznica, šta će biti na osobnoj iskaznici samo je jedan novi element nutra. To je OIB. Ali isto se pitam zbog čega ova međufaza, zbog čega ne uvodimo odmah elektroničku osobnu iskaznicu. Da li je tehnologija u svijetu toliko još u zaostatku pitanje isto predstavniku predlagača. Postoji li elektronička osobna iskaznica u svijetu? Ako postoji, zašto je mi ne uvodimo. Ili taj koji će raditi u Hrvatskoj na to nije spreman pa se prilagođavamo onima koji će raditi osobnu iskaznicu koji će dobiti posao. Znači, nelogičnim se čini da radimo nešto što nismo dovoljno dobro pripremili. Drugo je pitanje koje bi bilo uputno dati odgovore na to pitanje, jer zbog čega kada kupujemo stan, kada iznajmljujemo stan, kada vadimo bilo koje rješenje trebamo nešto od države dobiti trebamo svaki puta dati osobnu iskaznicu, a osobna iskaznica se dobija na temelju domovnice i na temelju rodnoga lista. Ali morate dati i rodni list i domovnicu uz osobnu iskaznicu. Znači, ta osobna iskaznica je bezvrijedni dokument. Druga stvar, zbog čega trebamo, znači gušimo se nepotrebno u papirologiji. Odavno smo rekli da ćemo napraviti HITROREZ, nije bitno koja je to Vlada rekla, da ćemo sve ono što je suvišno izbaciti kako građani, kako bi država bila na usluzi građanima. Međutim, mi od građanina prvo ga šaljemo od šaltera do šaltera. Ne može doći na jedan šalter i reći ja hoću uzeti, izvaditi građevinsku dozvolu i doći ću za 7 dana. Treba 150 papira izvaditi, potvrda, domovnica, rodnih listova i čekati mjesecima ili godinama. Zbog čega nemamo, zašto ne idemo k tome da imamo jedan dokument na koji će biti i vozačka i osobna i zdravstvena. Zbog čega? Jel' je to nemoguće, jel' to druge države nemaju. Zbog čega opet moramo imati ono debeli novčanik da bismo spremali unutra neke dokumente. Ili će se netko sjetiti nakon godinu, dvije dana pa će reći e hajmo sad spojiti osobnu i vozačku, hajmo samo jedan dokument. Ako imamo elektroničku osobnu iskaznicu, na toj elektroničkoj osobnoj iskaznici može biti sve ako želimo. Ali onda bi možda trebali neke reforme napraviti u državnoj upravi. Druga stvar. Zbog čega moramo plaćati danak tuđih prohtjeva i tuđih pogrešaka? To je ono što je kolegica Lovrin malo prije govorila o tome, ako netko promijeni ulicu ja moram izvaditi novu iskaznicu, jer ako je ne izvadim jer stanujem na krivoj adresi, krivo mi piše na osobnoj iskaznici ja sam u prekršaju. Zbog čega moramo plaćati a da ne znamo zapravo, uvodimo iskaznicu a da ne znamo koliko će koštati osobna iskaznica za dijete. Odredba da dijete može isto tako imati osobnu iskaznicu staru pet godina je nevjerojatna. Sad zamislite ono što je isto gospođa Lovrin rekla dijete od 3 mjeseca i dijete od 5 godina. Pa tko će prepoznati koje dijete? To ne da će dolaziti do komičnih situacija, nego može do velikih, velikih zlouporaba i to je pogrešno. A mi donosimo zakon po hitnom postupku i imamo na savjesti sprječavanje i otklanjanje većih poremećaja u gospodarstvu. I sad mi moramo dići ruku za nešto što stvarno je vrlo teško logično razjasniti. Ja se nadam da će predstavnik predlagača pojasniti neka od pitanja. Sve ostalo je već rečeno u raspravi pa misli da ne treba duljiti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa dozvolite nekoliko riječi o zapravo motivima donošenja ovoga zakona po hitnom postupku i što stoji iza toga. Naprosto tu su navedeni neki razlozi koji su nerazumljivi i neshvatljivi. S jedne strane vidite da predlagač u prijedlogu zakona stoji da bi taj zakon trebao imati primjenu od 1. lipnja. Znači, za tri dana. Obrazloženje za to već smo par puta čuli danas jeste da se novi obrasci mogu tiskati u Hrvatskoj. To je pretpostavljam i u onom gospodarskom razlogu. Nije jasno zašto se taj poslovni ugovor ne bi mogao napraviti i bez izmjene zakona. Drugo obrazloženje koje ide i za time koje je isto tako nejasno ili problematično jeste da je ovo prva faza, a da će se u drugoj fazi ugraditi elektronički nosač podataka. Kad smo pitali predlagatelje zakona iz Ministarstva unutarnjih poslova na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost kada će početi druga faza, koliko košta, koliko će to trajati odgovora nismo dobili jer oni to ne znaju. Jer je to pitanje nadležnosti nekoga drugoga, odnosno nekoga tko se bavi e-upravom. A s treće strane se argumentira da ovo ništa neće koštati u proračunu. Mislim to kako to može netko znati ili tvrditi, a ne zna da li će ova faza biti druga za mjesec dana ili za godinu dana ili kad? Tako da zapravo sa ovakvim ponašanjem ono što mi možemo odavde naslutiti iz saborskih klupa je da je netko u Vladi napravio ministarstvima nekakav hodogram pa treba netko odraditi do nekih rokova određene poslove. Ali de facto poruka Saboru jeste vi ćete sada to odraditi, a onda ćete za mjesec, dva, tri, šest ili ne znam koliko opet izglasavati ono što po tim nekakvim hodogramima nama nepoznatim će se stvari odvijati ili raditi. Ono što, ja ne bih ponavljao ono što su drugi prethodnici već rekli sve ove primjedbe već bi samo upozorio na jednu stvar vi ste na klupe pretpostavljam već dobili prijedlog amandmana što smo ga predložili kolegica Lovrin i ja da se izdavanje osobne iskaznice ne naplaćuje. Odgovor koji smo već čuli jer to su i drugi već rekli, odnosno u diskusiji spomenuli, da bi to bio dodatni trošak za proračun opet je u koliziji sa onim što je rečeno da ne treba osobne iskaznice vaditi odmah nego se to može kroz niz godina s obzirom da ove vrijede. Pardon, još jedan razlog zašto se ovaj zakon donosi a u kontradikciji jeste nitko nije rekao da ove postojeće iskaznice ne vrijede za putovanje u inozemstvo nakon 1.07. Ovdje čini mi se prvo bi mogli naći niz razloga koji bi išli po logici ekonomske računice pa reći da ljudi koji su nezaposleni, koji imaju malu djecu, umirovljenici sa teškim ugroženim standardom da bi im trebalo omogućiti ovo što je već rečeno kod promjena adresa za koje nisu odgovorni pojedinci nego je to stjecaj drugih okolnosti. Međutim, po mom mišljenju postoji jedan daleko važniji razlog koji je jači od svih ovih razloga, a to je da je osobna iskaznica jednako kao Domovnica dokument sa kojim se ne stiču nikakvi materijalni probici nego je to pitanje identiteta i drugim riječima to je pitanje dostojanstva čovjeka. Da li ja imam pravo na svoj vlastiti identitet, na svoje legitimiranje sa tim identitetom i da to ne moram za to nekome platiti? Prema tome, ja mislim da je uvijek i da bi bilo normalno da počnemo afirmirati ili reafirmirati dostojanstvo čovjeka kao jedno od temeljnih vrijednosti i da jedan od tih prvih poteza bude ovo da i osobna iskaznica i kasnije Domovnica kad dođe, ako dođe taj zakon na dnevni red, da se ne naplaćuju. Jer to je nešto što je već postala praksa dijela zemalja u EU jer se ta dva osnovna dokumenta ne naplaćuju. I mislim da bi to trebalo ovaj amandman prihvatiti i ugraditi u ovaj zakon. Evo, toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi prof. Tuđman već je i prije kolega Novak govorio o tome da bi trebalo razmisliti o tome, čak je on rekao da se ne zaposlenima daju iskaznice besplatno međutim slažem se s vama trebalo bi svim građanima RH dati iskaznice besplatno jer jest pitanje dokazivanja identiteta, pitanje ljudskoga dostojanstva. Međutim, mi smo u Hrvatskoj ljudsko dostojanstvo srozali do krajnjih mjera. I to je isto tako činjenica. S tim više bi moglo biti besplatno i danas bismo mogli raspravljati o tome kada bismo znali koliko košta izrada te iskaznice. Znači ako će država izrađivati tu iskaznicu ili netko u ime države ne smije država na tome ostvarivati profit nego samo treba izračunati koliko cijena izrade te iskaznice košta. I prije svega moramo znati koliko cijena iskaznica takvih košta u Europi u Njemačkoj, Francuskoj, Italiji bilo kojoj drugoj državi, da se ne bi ispostavilo da cijena iskaznice u Hrvatskoj košta pet puta više nego u Velikoj Britaniji. Može koštati samo toliko više što oni više iskaznica izrađuju pa je jeftinije i to se može izračunati. Međutim mi ovdje kada govorimo u Hrvatskome saboru nikada ne govorimo sa punim parametrima. Mi donosimo sada jedan zakon koji onako izgleda, pa šta sada će mala djeca moći putovati po Europi pa da roditelji ne troše za putovnicu pa ćemo izdavati maloj djeci osobne iskaznice. I evo građanima smo napravili veliku uslugu oni će proći jeftinije, a to jeftinije je uvijek skuplje od onog najskupljega. Znači u vrijeme recesije svaki dodatni trošak za građanina je i dodatni trošak za državu.
Odgovor na repliku Miroslav Tuđman.
Hvala. Što se tiče ovih suglasan sam što se tiče ovih parametara, nije samo kod ovog zakona nego mi naprosto nemamo faktografiju kada donosimo najveći broj zakona, rijetko kada je neki prijedlog zakona imao obrazloženje i faktografiju da o tome možemo razgovarati. Mene je čak začudilo, rekao sam već da predlagatelj nema pojma o drugoj fazi kada će ona doći, koji će biti troškovi i kada će se realizirati. S druge strane ovdje bismo trebali imati podatke naprosto o broju tih osobnih iskaznica, kada one ističu u kojem vremenskom periodu, a svakako da je ovo što ste rekli pitanje cijene jer svi možemo biti sretni i zadovoljni da se ona počne proizvoditi u Hrvatskoj ali ako će biti ne znam koliko puta skuplje onda je pitanje što smo tu uštedili i što smo dobili. Međutim, ja mislim nisam od onih koji misli da je ekonomski faktor prvi uzrok krize. Ja mislim da je ekonomija naprosto posljedica nečega. Prema tome, ako idemo jačati određene vrijednosti, a u ovom slučaju govorimo o dostojanstvu čovjeka onda one bez obzira koliko će to koštati proračun pridonosit će stabilizaciji i gospodarstva i odnosa u hrvatskom društvu. Tako da mislim da te dvije vrijednosti, cijenu u proračunu i ovo što ćemo s time dobiti sa poštivanjem ljudi i svih nas međusobno naprosto nisu usporedive veličine.
Ana Lovrin replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Tuđman dobro ste upozorili na ovu odredbu zadnjeg članka 15.o stupanju na snagu ovoga zakona. Ja se nadam da će predlagatelj ići nekim svojim amandmanom da odgodi to stupanje na snagu. Vidim da Odbor za zakonodavstvo nije dalo nikakvu primjedbu, međutim naglašavam da će ovaj zakon u najboljem slučaju ga saborska većina može izglasati sutra to je 29.svibnja, dok ode u objavu ne može otići prije 31., a naš Ustav kaže da zakon stupa na snagu najranije 8.dan od dana njegove objave, dakle to je opće pravilo, osim ako nije zbog osobito opravdanih razloga zakonom drugačije određeno. Nemojte nas na neki način podcjenjivati i sada reći da je ovaj zakon tako jako važan da mora stupiti na snagu prije 8.dana od objave kao općeg pravila upoznavanja građana sa izglasanim i donesenim zakonom. Pa onda ja očekujem da će predlagatelj možda sam ići sa nekim amandmanom jer mislim da bi ovo zaista bilo previše.
Odgovor na repliku Miroslav Tuđman.
Hvala. Pa čini mi se ono što sam već očito je da je predlagatelj sam pod određenom presijom da se ti rokovi moraju ispoštivati odnosno želio je da to tako bude riješeno, a da zapravo nismo doznali pravi motiv ili pravi razlog zašto je tome tako. Kao što je već rečeno da ne ponavljam ono nije poznato zašto bi ovo moralo ići po hitnom postupku zbog svih onih razloga koji su već ovdje rečeni, ali način kako se to donosi naprosto znači ne poštivati ovaj Hrvatski sabor u najmanju ruku sa time što se ne izlazi sa argumentima i činjenicama zašto se predlažu takvi rokovi, nego se uzimaju razlozi koje sam malo prije komentirao koji naprosto što bi narod rekao ne drže vodu.
Mladen Novak replika.
Pa koristim ovu priliku da vam se ispričam stvarno nisam vidio prije da ste podnesli ovaj amandman, ispada kao da sam vam ukrao ideju. Ali doduše moja je bila sasvim drugačija. Ja sam tražio da se omogući nezaposlenima i zato sam ih i u tom kontekstu sam ih i spominjao preko 300 tisuća nezaposlenih. Onima kojima ističe osobna karta, oni su u prekršaju. Znači moraju, on je prisiljen vaditi novu osobnu kartu, dajte barem njima i njihovoj djeci za koje postoji obaveza da vade osobnu kartu da se njima omogući da dobivaju besplatne osobne karte. I mislim da to nije nikakav populizam bez obzira što mi je odmah nabačeno da je populizam. A za ovaj detalj koji ste vi sada spomenuli malo prije da to u Europi postoji kao praksa moram priznati da nisam ni znao. Međutim ima još jedan koji vjerujem da je i vama promaknuo, u članku 3.ovog teksta stoji da se promjena podataka koji se između ostalog i datum rođenja. Daj mi recite kako može doći do promjene datuma rođenja? Može doći do krivo upisanog datuma, ali ne može doći do promjene datuma rođenja. Hvala.
Odgovor na repliku, Miroslav Tuđman.
To sam ja na odboru isto pitao za taj datum rođenja, ali kaže da se događa jel iz nekih razloga, ali … ili krivotvorina ili neki drugi razlog, ali dobro. Što se ovog prvog dijela tiče nema razloga uopće za ispriku zato jer ovdje nismo zbog nekakvog takmičenja nego zbog zajedničke dobrobiti. Prema tome mislim da možemo zajedno pristupiti, zagovarati ovakvo rješenje, a recimo ovaj zakon o besplatnoj osobnoj karti i domovnici ima Francuska, a Francuska nije baš tako mala zemlja.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Sljedeće, konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 365. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu sa člankom 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za raspravu? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da smo većinom glasova, 107 za i 1 protiv glasom prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika predlagateljice Vlade RH poštovanog Evelina Tonkovića, zamjenika ministra unutrašnjih poslova, da obrazloži amandmane. Amandman Vlade RH br. 1.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice zastupnice i zastupnici. Vlada je podnijela amandman na članak 15. konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici na način da se članak 15. mijenja i glasi: "Ovaj zakon stupa na snagu prvog dana od dana objave u Narodnim novinama." Naime, obzirom da iz objektivnih razloga tijekom sjednice Sabora u 5. mjesecu se nije moglo donijeti konačni prijedlog zakona predlaže se izmijeniti njegovu završnu odredbu o stupanju na snagu.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Poštovana zastupnica Ana Lovrin u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ja ću pročitat odredbu članka 90. stavka 3. Ustava koji kaže da zakon stupa na snagu najranije 8 dan od dana njegove objave osim ako nije zbog osobito opravdanih razloga zakonom drugačije određeno. Jedan ignorantski stav predstavnika predlagateljice kako kažete tijekom rasprave o ovom zakonu kada nije bilo niti osnove da se ovaj zakon po Poslovniku Hrvatskog sabora donosi po hitnom postupku, a kao razlog je bilo navedeno da se time sprječavaju poremećaji, znatni poremećaji, u gospodarskom poslovanju države. Na naš upit da nam se kaže koliko su predmnijevane uštede, a radi se o tiskanju obrazaca što je jedini razlog, što će se time uštedjeti da bi bilo spriječeno gospodarski poremećaj u Hrvatskoj nismo dobili apsolutno nikakav odgovor na egzaktne upite, nekoliko egzaktnih pitanja, nismo dobili odgovor. Upozorili smo na problem stupanja na snagu. Sada se predlaže amandman da će stupiti na snagu odmah po objavi. Dakle, preskače se redovita ustavna procedura da se ostavi 8 dana roka građanima RH da se upoznaju sa zakonom koji ih se itekako tiče jer građane se ne tiče gdje će se tiskati iskaznica, građane se tiče kako se na njih odnosi izmjena zakona. A osim toga smo postavili i pitanje kako se zna kojim postupkom će netko dobiti posao tiskanja obrazaca u RH, kako se zna da će to biti baš u Hrvatskoj, hoće li biti proveden javni natječaj ili se unaprijed zna tko je to tko će dobiti taj posao? Niti jedan odgovor nismo dobili osim jednog pa rekla bih nasilnog amandmana Vlade gdje se onda pribjegava ustavnoj iznimci koja zaista vrijedi za izrazito hitne slučajeve kada o tome zaista ovisi opstojnost države što u ovom slučaju svakako nije. Naglašavamo da će građani vidjeti zakon koji se na njih itekako odnosi i on će odmah stupiti na snagu.
Hvala lijepa. Drugih zainteresiranih za raspravu nema. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat glasovanja. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za i 26 glasova protiv prihvaćen amandman Vlade RH i time postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Prelazimo na amandman poštovane zastupnice Ane Lovrin i poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana. Molim predstavnika predlagateljice poštovanog zamjenika ministra da se očituje.
Poštovani predsjedniče. Amandman Vlada ne prihvaća.
Obrazloženje.
Naime, za sada nema dovoljno pokazatelja koliko bi izdavanje osobnih iskaznica bez naplaćivanja naknada za njihovo izdavanje opteretilo državni proračun, a ovo pitanje svakako bi zavrijedilo jednu širu raspravu prije donošenja bilo koje odluke.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine predsjedniče. Ovdje se ne radi o novcima, ovdje se radi o temeljnim ljudskim pravima. Osobna iskaznica je nešto gdje se identificira osoba. Prema tome pretpostavka da ostvari bilo koja druga ljudska prava i niz zemalja u EU već je usvojilo ovu praksu da osobna iskaznica odnosno domovnica je dokument koji se ne naplaćuje zato što se s tim dokumentom ne ostvaruju nikakva materijalna prava nego kao što sam rekao identificira se i čovjek stječe pravo da funkcionira u društvu kao ravnopravni subjekt među drugima. Prema tome, odgovor ovaj da to nema izračuna koliko to košta naprosto ne može biti opravdanje za ovakvu jednu odluku pogotovo što nismo čuli niti ove druge, niti odgovor na ovaj drugi amandman odnosno pitanje koje je postavljeno što se dobiva odnosno koje su materijalne ugroze ako se ovaj amandman ne usvoji po hitnom postupku. Prema tome, mislim da ovo nije prihvatljivo i zato molim izjašnjavanje.
Hvala lijepa. Tražite glasovanje? [[Upadica: Da.]] Molim da se izjasnimo o amandmanu poštovane zastupnice Ane Lovrin i poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman poštovanog zastupnika Šime Lučina, amandmane, i Mirela Holy vidim. Hvala lijepa. Zastupnica Mirela Holy, dva zastupnika. Izvolite poštovani zamjeniče. Amandman broj 1.
Hvala predsjedniče. Amandman broj 1 Vlada ne prihvaća.
Obrazloženje.
Zajedno sa ovim obrazloženjem, ako mi dozvolite.
Pa dajete oko prvog pa ćemo u drugom reći … [[Govornik se ne razumije.]]
Isto je obrazloženje. Naime podatak o spolu, on se ispisuje u većini ostalih identifikacijskih dokumenta koji se izdaju u RH, a i u većini zemalja EU. Taj podatak je upisan u Matici rođenih, a upisivanjem u osobnu iskaznicu kao osnovnu identifikacijsku ispravu olakšava se provođenje identifikacije u svim spornim slučajevima koji se mogu u operativnom smislu naći na terenu.
Hvala lijepa. Molim očitovanje Mirele Holy.
Povlačimo amandman.
Hvala lijepa. Dakle jedan i drugi amandman. Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o Konačnom prijedlogu zakona. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, 23 glasa protiv i 2 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici u tekstu kako ga je predložila predlagateljica bez prihvaćenih amandmana.
I još ćemo raspraviti - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 360 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolegice Lovrin, molim vas. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj uvodno obrazložiti? Da. Zamjenik ministra unutarnjih poslova gospodin Evelin Tonković. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, saborske zastupnice i zastupnici. Između Republike Hrvatske i Republike Makedonije sklopljen niz dvostranih ugovora kojima je polazeći od zajedničkih i posebnih interesa pravno uređen niz područja suradnji od interesa za obje ugovorne stranke. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji potpisan je u Skopju dana 28.5.2012. godine, uspostavljen je suvremeni pravni okvir između dviju država u području policijske suradnje sukladno važećim europskim standardima. Njegovim stupanjem na snagu prestaje važiti ugovor o suradnji između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije u borbi protiv međunarodne protuzakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima, međunarodnog terorizma i organiziranog kriminala koji je stupio na snagu dana 16.5.1997. godine. Predmetnim sporazumom na prikladni način se uređuju pitanja iz područja policijske suradnje, konkretno suradnje u području sprečavanja prijetnji javnom redu i sigurnosni, međusobna suradnja u području sprečavanja otkrivanja i istrage kaznenih djela, definiraju se nadležna tijela i područje suradnje stranaka, utvrđuju se posebni oblici suradnje kao što su suradnja u području obrazovanja i osposobljavanja te se propisuju i definiraju postupanja vezana uz zaštitu informacija i osobnih podataka koje stranke razmjenjuju. Sporazum ujedno predstavlja i element daljnjeg promicanja i produbljavanja međusobnih odnosa i suradnje Republike Hrvatske i Republike Makedonije. Zakonom se potvrđuje navedeni sporazum kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra gospodine Tonković. Prije nego što kažem komentar HDZ-a na prijedlog ovoga zakona o potvrđivanju čini mi se da bi jedna dobra parlamentarna praksa i korektan odnos predstavnika Vlade prema zastupnicima u Hrvatskom saboru nalagao da na postavljena pitanja, a na temu koja je na dnevnom redu Hrvatskoga sabora kao što je bila prethodna točka dnevnog reda da kao predstavnik Vlade date odgovor pa bi cijenio u ime i kolega koji su ostali uskraćeni za vaš stav o nizu pitanja koja se odnose na novi Zakon o osobnoj iskaznici, da to u vašim budućim nastupima ipak bude jedna praksa uvažavanja onih koji su od hrvatskih birača dobili mandat da budu u Hrvatskom saboru. Kad je riječ o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji činjenica jest da je riječ o jednoj novoj razini bilateralnih odnosa u domeni suradnje Ministarstva unutarnjih poslova i Ravnateljstva policije između Hrvatske i Makedonije. Trenutak zavređuje da se kaže nekoliko riječi o međunarodnom položaju Makedonije, dakle zemlje koja je na putu međunarodne afirmacije nakon raspada bivše SFRJ naišla na jednu veliku poteškoću, a to je prepreka u nazivu imena države koji silno opterećuje njen međunarodni put i njeno pozicioniranje u Međunarodnoj zajednici koje je na neki način i razlog što Makedonija nije postala članica Sjeverno-atlantskog saveza kada i Republika Hrvatska 2009. godine, a isto tako ta činjenica sprečava početak pregovora o pristupanju Makedonije Europskoj uniji već petu godinu za redom unatoč vrlo jasnim preporukama Europske komisije, a nažalost blokirana je zbog nedostatka konsenzusa na razini Vijeća. Ta činjenica naravno utječe i na unutarnja zbivanja u Makedoniji, pa i na niz demokratskih procesa. Bili smo svjedoci napuštanja parlamenta od strane opozicije prije nekoliko mjeseci, to je zabilježila i Europska komisija, to je zabilježio i izvjestitelj za Makedoniju gospodin Hovit u vrlo nedavno usvojenom izvješću u Europskom parlamentu gdje se konstatira jedan trend političke nesigurnosti koji prije svega proizlazi i iz ja bih rekao neizvjesne europske perspektive, a to se odnosi onda i na funkcioniranje, ispunjavanje kriterija prije svega političkih, pa i pravnih a i na samu gospodarsku situaciju u Makedoniji. Ono što je za Hrvatsku naravno bitno da u svojim bilateralnim odnosima sa zemljama jugoistoka Europe nastoji razvijati kvalitetnu suradnju. Sa Makedonijom imamo do sada u proteklih 20-tak godina skoro 50 bilateralnih sporazuma koji uređuju odnose u nizu područja. Jedne od tih područja je i suradnja u kontekstu suradnje Ministarstva unutarnjih poslova i smatramo da je ovaj ugovor koji je u biti potpisan ako se ja ne varam točno prije godinu dana zajedno sa protokolom o suradnji u vrijeme turističke sezone jedan bitan novum, kvalitativni pomak u suradnji nadležnih institucija kada je riječ o područjima suradnje osobito glede dijela terorizma, financiranja terorizma, organiziranog kriminala, nezakonite trgovine drogom, nezakonitih migracija, niza kaznenih djela, te općenito suradnje između policija dvaju zemalja. Smatramo također da je upravo ovakva tješnja suradnja između Makedonije i Hrvatske bitna i sa aspekta ilegalnih migracija. Naime, u 2011. u Hrvatskoj je zabilježilo 3800 ilegalnih migracija dok se taj podatak za 2012. popeo na 6800. I bilo bi dobro kada bi nam predstavnik ministarstva dao jednu analizu kako ovakvi bilateralni ugovori utječu na suradnju graničnih policija, prije svega i na koji način oni postaju instrument sprječavanja broja ilegalnih migracija u Republiku Hrvatsku, a znamo da je upravo ta ruta preko jugoistoka Europe i iz pravca srednje Azije i iz pravca nekih sredozemnih država vrlo propustan dio ja bih rekao europskog kontinenta na koji nam s posebnom pozornošću i partneri unutar EU ukazuju budući da će se vrednovanje sposobnosti Hrvatske da uđe u Schengenski prostor prije svega voditi ocjenom koliko je buduća vanjska granica EU, a to je granica Republike Hrvatske sa Crnom Gorom, Bosnom i Hercegovinom i Srbijom propusna, odnosno nepropusna, odnosno da li su svi aspekti ustrojavanja Schengenske granice na istočnim granicama Republike Hrvatske dovoljno učinkoviti i kada je riječ o svemu onome što treba osigurati MUP, svemu onome što treba osigurati carina, svemu onome što trebaju osigurati različiti fitosanitarni aspekti granične kontrole, a naravno tu su i tehničke mjere kontrole granice te vjerujem da ministarstvo vodi računa kako da na učinkovit način iskoristi financijska sredstva koja su nam na raspolaganju u okviru financijske omotnice dogovorene u pristupnim pregovorima. Također, bilo bi zanimljivo čuti stav predstavnika Vlade o jednom drugom pravnom okviru koji se odnosi na suradnju policija između država jugoistočne Europe. Naime, upravo je prije nekoliko dana u Sloveniji pod predsjedanjem Albanije održan još jedan sastanak ministara unutarnjih poslova zemalja jugoistočne Europe u suradnji sa Švicarskom kroz DIKAV koji ima svoje sjedište u Sloveniji gdje Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja jugoistoka Europe koja nije stranka te Konvencije o policijskoj suradnji na jugoistoku Europe kao jednoga multilateralnoga instrumenta za olakšavanje komunikacije i suradnje policija država na ovom prostoru. Pa me zanima da li je formiran politički stav ministarstva pa i Vlade o mogućem pristupanju tom multilateralnom ugovoru koji je naravno jedan doprinos kvalitetnoj suradnji policija na onim temama koje se čine zaista prioritetnima za Republiku Hrvatsku kao buduću članicu EU. Hrvatska demokratska zajednica smatra da je ovaj ugovor kvalitetan, da će on nadomjestiti postojeći ugovor koji pokriva samo dio opsega suradnje koja je u njemu navedena a koja je na snazi od 1996. te se nadamo da će se od ugovarajuće procedure za stupanje na snagu, a to je razmjena nota kada se završi procedura u Hrvatskom saboru što prije dovršiti te da će on stupiti na snagu i mi ćemo prigodom glasovanja biti za prijedlog zakona o ratifikaciji ovog ugovora o policijskoj suradnji dviju država. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Repliku ima Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Plenković na početku samom ste sugerirali i s tom sugestijom se u potpunosti vašom slažem da bi se predstavnici Vlade trebali sa štovanjem odnositi prema zastupnicima koje je u ovaj Visoki dom izabrao Hrvatski narod, ali je isto tako čini mi se da bi hrvatski zastupnici, zapravo zastupnici koje je izabrao narod trebali se sa poštovanjem odnositi prema ovom Domu i prema ovom poslu koji obavljaju. U ovom trenutku u sabornici sjedi samo jedna predstavnica, evo druga ulazi saborske većine i ovo mi izgleda kao hide park sad kad ste govorili kao hide park u kojem možete govoriti, nitko vas ne sluša, jedino ne smijete protiv kraljice govoriti. Ovdje možete govoriti šta god hoćete, protiv koga god hoćete. To je ta naša demokracija i mislim da ovo doista nema smisla. Sad će mi potpredsjednica Sabora reći da ja ne mogu iz svoje kože, na sreću ne mogu.
Odgovor na repliku Andrej Plenković.
Vi ste ukazali kolega Vukšić na situaciju koja nije neuobičajena za Hrvatski sabor, ali možda je dobro da se to otvoreno kaže nije neuobičajena ni za druge parlamente. Ja sam malo stjecajem okolnosti što sam radio u hrvatskoj diplomaciji gledao kako funkcioniraju i drugi parlamenti razvijeni sa puno više godina iskustva demokracijama nego što je naša pa evo gledam godinu dana i Europski parlament. Ako usporedimo broj zastupnika koji trenutno sjedi ovdje sa onim koji sjedi recimo u predstavničkom domu koji ima 754 zastupnika o pojedinim temama, situacija vam je otprilike ista. U Američkom kongresu najčešće kongresmeni gledaju na televiziji raspravu i kada dođe na njih red dođu, rijetko je na pojedinim temama više od par zastupnika u dvorani u kojoj se odvija plenarna sjednica. Nije to neobično, po meni puno je bitniji sadržaj nego broj ljudi koji su u dvorani po pojedinoj temi. Mislim da je stvar pojašnjavanja i komunikacije da nije nužno da na svaku temu bude baš ovdje 151 zastupnik, mislim da praksa to pokazuje i naša i drugih zemalja. I možda je vrijeme da se to također komunicira hrvatskoj javnosti jer tako funkcioniraju parlamentarne demokracije i sami parlamenti. To nažalost, kako god se to možda činilo delikatnim ja ne mislim da je riječ o Hyde parku, mislim da je riječ o ozbiljnoj temi koja zavrjeđuje ozbiljnu raspravu, a stvar je političkoga izbora klubova zastupnika koliko će se i tko na koju temu angažirati i govoriti. Ali, jednostavno tako funkcionira i Hrvatski sabor i mislim da je dobro da se javnost privikne na to jer to je u biti normalno. I zato fokusirajmo se radije na sadržaj, možda na uvažavanje pojedinih amandmana na odgovore zastupnicima na njihova pitanja, na dijalog onih koji su tu, onih kojih nema sigurno je da imaju neki za njih valjani razlog koji ih opravdava da nisu u ovom trenutku u sabornici. Hvala.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava. Prvi na redu i jedini zasada prijavljeni kolega Miroslav Tuđman. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa da možda prvo nastavim o ovim okolnostima, da budem malo, ne smijem reći replika jer ću onda biti prozivan. Točno je ovo što je rekao gospodin Plenković, međutim to je ono što je vidljivo. Naime, vidljivo je da ni u drugim parlamentima nema veliki broj zastupnika. Međutim, ono što je nevidljivo, a što je nazočno tamo, zna se raspored sjednica, koje dane se održavaju po kojem dnevnom redu, kada tko dolazi na dnevni red što naprosto kod nas nije slučaj. Mi ne znamo kada počinje jedna sjednica, kada završava, koje dane u tjednu traje. Dnevni red koji se usvoji ujutro ne vrijedi popodne. Pa prema tome sve ove druge pripreme naprosto ne funkcioniraju. I nadalje, ono što je vidljivo mi nemamo stručnu potporu za rad zastupnika. Vi u njemačkom Parlamentu na 700, nešto manje od 600 zastupnika imate 2600 ono što mi zovemo savjetnika koji rade na pripremi zakona i oni se raspravljaju ne u plenarnoj sjednici temeljito nego na odborima. Da se vratim na ovu temu ovoga zakona koji je danas ovdje na raspravi. Jasna stvar da se moraju urediti odnosi između policija zemalja da bi mogli surađivati. Prema tome i u ovom smislu i ovo je jedan od zakona, jedan od onih tipskih zakona i rješava na neki način na najbolji način ono što se dosada o tome moglo reći. Međutim, ja bih ovdje upozorio na nekoliko stvari koje iz ovoga, na probleme koji mogu uslijediti a koje zasada nemamo načina ili nismo predvidjeli kako da se suočimo sa njima u bližoj budućnosti. S jedne strane u ovom zakonu isto tako se predviđa u članku 4. stavak 2. da uz uzajamni pristanak stranke mogu ove oblike suradnje koji su prije nabrojani proširiti i drugim oblicima suradnje u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvima. I to nije samo po sebi sporno. Međutim, pitanje je tko će biti informiran i tko će raspraviti o tim novim oblicima suradnje koji je proširen ovim zakonom? Mi naprosto nemamo praksu niti obvezu da Ministarstvo unutarnjih poslova izvješćuje o ovim suradnjama kad se radi o razmjeni klasificiranih podataka i osobnih podataka koje razmjenjuje sa drugim zemljama. To nije, čak mi nemamo na neki način imamo praksu ali nemamo obvezu, ne stoji u Poslovniku Hrvatskog sabora da je nadzor nad Ministarstvom unutarnjih poslova u nadležnosti Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. To ne postoji u Poslovniku. Mi imamo neku praksu, ali ako bi ministarstvo reklo da neće onda bi se moglo pozvati na ovaj dio. S druge strane tu imate i u ovome prijedlogu kao i u ostalima jednu dosta tanku i nejasnu granicu što je obavještajni podatak, a što je policijsko kazneni podatak iz evidencije pa se i po ovome, odnosno kako ta granica nije uvijek jasna uz najbolju volju. Ne mora biti neke loše namjere u tome, ali ako ćete vi recimo izvijestiti da neki huligani putuju na nekakvu utakmicu ili mogući huligani ili netko tko planira nešto, a nije to učinio ili netko tko je konzumirao marihuanu pa je to u jednom trenutku kazneno djelo u drugom nije, te evidencije se razmjenjuju, a kako će završiti i kako će nakon nekog vremena nakon 2, 3, 5 ili 15 godina nekom izvući taj podatak toga iskustva nema. Naime, nemamo obrazaca analize da bismo mogli reći što onda treba dodatno ugraditi u ove zakone. I to je ono što mislim, ja nemam prijedloga jasna stvar jer to je pitanje prijedloga što bi trebalo ovdje ugraditi ali ono što bih želio to je da se uvede jedna obveza, jedna praksa da se radi analiza razmjene tih podataka, količine, sadržaja, problema i naprosto slika ta praksa da bismo znali ubuduće ono što ste i vi u onom drugom zakonu rekli, imali realne podloge da možemo ovakve stvari procjenjivati. I to je čini mi se nešto o čemu trebamo voditi računa da bi ove stvari bile precizno definirane. U tom smislu nije primjedba na ovaj prijedlog zakona nego na moguće posljedice o kojima bi trebali znati tko će to raspraviti u kojim intervalima, na koji način, pod kojim uvjetima jel o tome bi Hrvatski sabor ili nadležni odbor itekako trebao voditi računa jel se radi ne samo o klasificiranim podacima nego i o osobnim podacima koji će sve više biti problem spoticanja što više idemo u nekakvo društvo kojem težimo da tako kažem. Hvala.
Replika Branko Vukšić.
Profesore Tuđman slažem se s vama. Vi ste govorili o tome osvrnuli na ono što je gospodin Plenković govorio. Postoji slična praksa u Europi. Znamo imamo promatrača u europarlamentu i znamo kako izgleda iz njegovih priča, ali znamo nešto iz medija kako izgleda situacija u europarlamentu. Međutim europarlament bih usporedio sa Hrvatskim saborom i u značaju. A druga stvar je ja bih bio sretan da Hrvatski sabor ima utjecaj kao što ima Britanski parlament ili neki drugi europski parlamenti i da nas je toliko malo u Parlamentu koliko je njih. Zbog čega? Zato što smatram i više puta sam govorio da je Sabor fikus Vlade i to dokazuje hrvatska praksa u tome. Prije je bilo rečeno da je u Europi praksa da ljudi rade svoj posao u svojim uredima, pripremaju se za rasprave i gledaju rasprave na ekranima. Ja vas lijepo molim pogledajte koliko saborskih zastupnika u ovom trenutku promatra ovu raspravu i koliko ih uopće zanima, možda prati samo jedan čovjek i to ovaj Laburist naš koji prati jer smo mi ovdje i sjedimo u sabornici ili ne sjedimo, prema tome vrlo malo. Ja govorim o odgovornosti ovoga Sabora ne samo zbog toga što sada je malo pozicije nego i o utjecaju i dignitetu Sabora i kada sam govorio kada su me novinari krivo prenijeli da sam govorio štiteći naše plaće ovdje. Totalno netočno, nego upravo o dignitetu Sabora. A dignitet Sabora sami mi saborski zastupnici narušavamo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Miroslav Tuđman.
Hvala najljepša. Gledajte jedan primjer da nije Europski parlament. Kao odbor bili smo i u njemačkom i u mađarskom i u slovačkom svugdje smo svako nam je pokazao zastupnik kalendar za tekuću godinu. U Njemačkom parlamentu ponedjeljak su klubovi, utorak i srijedu su odbori, četvrtak do ponoći ako treba i petak do podne je plenarna sjednica. 22 tjedna u godini. Znači manje od pola godine, 22 tjedna u godini. Ali rasprave se najžešće, rasprave se vode na odborima i tamo se rješavaju stvari. Ne može se dogoditi kao što se kod nas dogodilo, mislimo da smo se prije 2, 3 tjedna svi ovdje smijali na amandmane koje je ministar poljoprivrede davao na zakon koji je sam donio jel su od nomotehničkih do nekakvih drugih bilo nepripremljen jer moraju stajati iza prijedloga ljudi, stručnjaci koji će sve to pročešljati do zadnjega zareza. Kod nas naprosto toga nema, a nema ni rasprave u Saboru da se kaže čujte dobro danas imamo ovakvu situaciju ali trebamo povećati broj stručnih ljudi, osoblja u Saboru pa ćemo ne znam svake godine za određen broj ljudi povećavati dok ne dođemo do te razine. I to je ono što ovaj Sabor čini u očima javnosti što ga diskvalificira na određeni način, a ne da li mi ovdje sjedimo kod izglasavanja ili ne. A usput u Njemačkoj ako ste opravdano ispričani kod glasovanja plaćate 30 ili 40 eura što niste došli. Zašto? Zato što godinu dana unaprijed znate kada će biti ta sjednica.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. A sutra u 9,30 raspravit ćemo Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Hvala lijepa i doviđenja.
Idemo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 360. Rasprava o konačnom tekstu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 104 glasa za donesen Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Vlade Republike Makedonije o policijskoj suradnji u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, Nastavljamo sa plenarnom sjednicom Hrvatskog sabora. Na redu je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 363 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske, a prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ovih radnih tijela primili ste. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra unutrašnjih poslova poštovani Evelin Tonković.