REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Osma sednica Drugog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 22. novembar 2012. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 11,10 časova. Sednicom predsedava Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 163 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanje broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine, pre prelaska na dalju raspravu, danas imate pravo na postavljanje pitanja, obaveštenja i objašnjenja na osnovu ovog člana. Za reč se prva javila Elvira Kovač.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje će biti upućeno Ministarstvu zdravlja i RZZO, pošto na osnovu statistika upravo ovog fonda znamo da svaki sedmi ili osmi par u Srbiji ima problema sa sterilitetom. U Republici Srbiji od 2006. godine, RZZO finansira postupak vantelesne oplodnje, a od 2010. godine svaka žena u Srbiji ima pravo na dva pokušaja vantelesne oplodnje. Ona se vrši u Srbiji, trenutno u četiri državne klinike, to su KCS, KC Niš, KC Vojvodina i GAK Narodni front u Beogradu. Dakle, na dve klinike u Beogradu, jednoj u Novom Sadu i jednoj u Nišu, a kao što svi znamo, polovinom ove godine, zbog prebukiranosti ovih klinika i stvaranja dosta duge liste čekanja, čekanje traje i od dva do šest meseci, a neki parovi čekaju od letos ili od maja ove godine, ima nekoliko stotina parova i Republički fond se obratio Ministarstvu zdravlja za dobijanje saglasnosti za sprovođenje javne nabavke za uslugu vantelesne oplodnje i u privatnim klinikama. Pre nekoliko dana je u medijima osvanula vest da je propao još jedan tender za uključivanje privatnih klinika u postupak vantelesne oplodnje, a moje pitanje na koje tražim odgovor je zašto se to desilo, pošto je ostalo nejasno, jer smo čuli sa jedne strane, jedno od obrazloženja da su svi ponuđači ponovo dostavili neispravne ponude, a pitanje je da li to zaista moguće i da li je to razlog povodom neuspeha ovog tendera. Sa druge strane, čuli smo obrazloženje da država nema dovoljno para, novca za vantelesnu oplodnju i da je to razlog što poslednji tender nije uspeo. Da li je to tako? Ukoliko je to tako još uvek postoji mogućnost da se za ove svrhe planiraju veća sredstva za narednu godinu. Ono što je ohrabrujuće je da je pre dva dana objavljena vest na javnom servisu, da će se raspisati nova hitna javna nabavka za uključivanje privatnih klinika u proces vantelesne oplodnje o trošku države i da bi ovo trebalo da bude raspisano u ponedeljak i da neće trajati duže od dve nedelje. Moje pitanje je da li to stoji, da li je to tako, da li će se ovom hitnom javnom nabavkom vantelesna oplodnja omogućiti za 450 parova što bi bilo izuzetno značajno. Pošto smo čuli od direktora Fonda, o kaže da postoje sredstva, kako on kaže, žive pare ima RZZO, ako je to tako, zašto je ove godine po nekim procenama propušteno 100 beba, kada znamo kakav nam je natalitet. Zašto mnogi parovi čekaju, zašto nekim ženama ističe vreme, biološki sat otkucava i zaista, kako je moguće da isti taj direktor RZZO za zdravstveno osiguranje kaže, što je dobro, da će država pomoći svim ovim parovima i kako je moguće da on kaže da će papiri koje su sakupili ovi parovi važiti do daljnjeg, kada svi znamo da nalazi briseva važe tri meseca, a nalazi hormona šest meseci. Za svaku je pohvalu i izuzetno je dobro što ovi parovi imaju šanse da besplatno o trošku države imaju dva pokušaja u celoj Srbiji i za svaku je pohvalu je što je direktor izjavio i da će se uraditi sve da se njima pomogne. Ono što je realno na terenu, da ovi parovi moraju mnoge analize da odrade privatno, da sve to plate i ono na šta treba da se obrati pažnja, jeste da je komunikacija između raznih ustanova na niskom nivou. Hvala.
Hvala vama. Za reč sledeća po spisku prijavljenih je narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, kolege narodni poslanici i narodne poslanice, prvo pitanje imam da postavim ministru unutrašnjih poslova, istovremeno premijeru, gospodinu Ivici Dačiću. Pošto sam gospodina Dačića već pitala i postavljala mu pitanje u vezi saobraćajne nesreće koja se dogodila u Boru, a koju je skrivio policijski službenik Perica Arsić, kojom prilikom su nanete teške telesne povrede dvojici maloletnika, pitam gospodina Dačića, kada će mi odgovoriti, da li ću uopšte dobiti odgovor na svoje poslaničko pitanje koje sam postavila pre više od tri nedelje? Takođe, podsećam da se Demohrišćanska stranka, isto kao i SPO zalaže za ostvarivanje potpunih principa demokratije i javnosti u radu ministara. Ukoliko ministar Dačić odbije da da odgovor na postavljena poslanička pitanja, onda time smatramo da je ozbiljno ugrožena demokratija u Srbiji i da je obezvređen rad narodnih poslanika, ali isto tako i narušen rad i ugroženo dostojanstvo same Narodne skupštine. Drugo pitanje imam da postavim ministarki Verici Kalanović. Naime, moje pitanje glasi – koliko je kredita i garancija Fond za razvoj odobrio tokom 2011. i tokom 2012. godine, kao i koliko novca od kredita je vraćeno tokom te dve godine? Treće pitanje postaviću ministru kulture. Naime, šta je Ministarstvo kulture uradilo i šta će uopšte Ministarstvo kulture uraditi u cilju uspostavljanja jednog stvaralačkog sistema vrednosti u Srbiji, a sve radi ukidanja kiča, šunda i rijaliti trendova koji vladaju srpskom kulturnom scenom, kao i da li Ministarstvo kulture uopšte ima ili nema neki stav povodom pitanja i povodom toga koliko Javni servis Srbije ostvaruje program kulturne politike tog ministarstva i da li takav program uopšte postoji? Koji je stav Ministarstva kulture po tom pitanju i da li Ministarstvo kulture uopšte ima neku saradnju sa RTS ili RTS, odnosno nazovi "svoje kulturne programe" sprovodi nezavisno od Ministarstva kulture, kao i kada je zadnji put održan sastanak u tom cilju, upravo između predstavnika ministarstva, odnosno ministra kulture i direktora RTS-a? Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, imao bih pitanje za Ministarstvo pravde, možda i za Ministarstvo finansija, a tiče se potpuno neverovatnog slučaja profesora, gospodina Zorana Pavlovića, koji predaje istoriju u osnovnoj školi "Despot Stefan Lazarević", koji je 21. maja prošle godine vodio đake na nastavu sa Kosova i Metohije u okviru manifestacije "Mala matura, veliko srce", i kome je turistička inspekcija na Kalimegdanu napisala kaznu zato što se protivzakonito bavio poslovima turističkog vodiča. Poslovi turističke inspekcije koji su u domenu čime se bavi, potpuno neverovano, Ministarstvo finansija su nešto našta je državni sekretar u tom ministarstvu već dao odgovor i na neki način smo saznali iz sredstava javnog informisanja da su dotični inspektori ukoreni, jer napravljena je velika greška. Ali ono što je mnogo više, odnosno što mnogo više zabrinjava je to da li je Ministarstvo pravde izvršilo uvid u postupanje Prekršajnog suda, koji je očigledno bez ikakvog analiziranja ovog konkretnog slučaja, uspeo da kazni dotičnog profesora i da mu izrekne opomenu po kazni koju mu je napisala komunalna policija. Ovaj slučaj zabrinjava iz više razloga, a mislim da najviše od toga je činjenica da raznorazne inspekcije koje su republičke, su do te mere otuđene od građana i da tamo očigledno rade ljudi koji ili ne poznaju zakone, ili su došli tu gde su došli na vrlo čudne načine. Ali, najviše zabrinjava postupanje suda koji sudi na osnovu prekršajnih prijava, bez toga da analizira šta je uopšte bila intencija zakonopisca i da li uopšte po takvoj prijavi može nešto da se kazni, izgleda da kažnjava po automatizmu. Tako da, zamolio bih Ministarstvo pravde da mi da odgovor da li neko uopšte vrši nadzor nad prekršajnim sudovima i u ovom konkretnom slučaju, šta je nalaz dotičnog ministarstva? Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slavica Savić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, narodne poslanice i poslanici, Zakon o socijalno-ekonomskom savetu, član 10, citiraću, kaže – Socijalno ekonomski savet razmatra nacrte zakona i predloge drugih propisa od značaja za ekonomski i socijalni položaj zaposlenih i poslodavaca i o njima daje mišljenje. Mišljenje se dostavlja ministarstvu nadležnom za određenu oblast, koja je pripremila zakon, odnosno drugi propis. Ministarstvo je dužno da u roku od 30 dana, od dana dostavljanja mišljenja obavesti Socijalno ekonomski savet o svojim stavovima. Ako ministarstvo ne prihvati mišljenje Socijalno ekonomskog saveta, mišljenje se dostavlja Vladi. Moje pitanje je, obzirom da su članovi Socijalno ekonomskog saveta i predstavnici Vlade, premijer i još pet ministara, pet predstavnika sindikata i pet poslodavaca, zbog čega 16 zakona za koje danas počinjemo raspravu u parlamentu, nisu bili na Socijalno ekonomskom savetu? Smatram da je socijalni dijalog na najnižem nivou i da bar oni članovi Vlade, koji su u Socijalno ekonomskom savetu moraju o tome povesti računa. Ovog puta izuzimam samo ministra prosvete, koji je Socijalno ekonomskom savetu dostavio zahtev za mišljenje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala predsedniče. Koleginice i kolege, moje pitanje je upućeno predsedniku Vlade, Ivici Dačiću, obzirom da Vlada utvrđuje i vodi politiku zemlje, kako unutrašnju tako i spoljnu, ja pitam šta je sa platformom za Kosovo? Prošlo je skoro mesec i po dana od najave da će biti za neki dan, pa za nedelju dana, pa samo što nije. Znate onu dramu u kojoj se pominje "Đekna", ona je trebala da umre, a vaša platforma nikako da se rodi. Za to vreme, predsednik Odbora za Kosovo bavi se Gotovinom i Markačom, Haškim tribunalom, a poslanici neki pre neki dan ovde drže konferenciju za štampu u sali, u zgradi Skupštine, i najavljuju, doduše, pasivan ali i veliki otpor primeni dosad postignutih sporazuma. O čemu se ovde radi? Da li ste vi prihvatili platformu prethodne Vlade, obzirom da je pola Vlade u ovoj Vladi? Vi ste prethodnu Vladu kritikovali da nema platforme, a sada nemate ni vi, ili je imate. Dok je kosovski parlament usvojio svoju platformu, već ima mesec dana, mi imamo zadnji dokument o Kosovu od jula prošle godine, u kome ste velikom većinom izglasali da mi tražimo povratak na stanje od pre 25. jula prošle godine, na Brnjaku i Jarinju. Sada vidimo da gospodin Dačić u pregovoru sa Tačijem dogovara primenu onih sporazuma. Sada do 10. će ponovo ići u Brisel da se vidi treći put sa gospodinom Tačijem i mi ne znamo tu vašu platformu. Gospodin Drecun je samo jednom zakazao sednicu Odbora za Kosovo. Ta sednica je trebala da posluži da se Borko Stefanović stavi na stub srama i da je on odgovoran za sve dosadašnje dogovore, iako je sve što je on potpisivao, odnosno parafirao, usvojila Vlada i potpisao Ivica Dačić kao uredbe Vlade. Znači, sada se sprovode uredbe Vlade, Vlade u kojoj je pola onih koji su bili i u ovoj Vladi. Da li to znači da vam ne treba platforma? Za to vreme predsednik države ide u akademiju, razgovara sa Dobricom Ćosićem i priprema neku platformu koju još nismo videli. Ko ovde vodi politiku, predsednik države ili Vlada? Zato pitam predsednika Vlade. Podsećam gospodina Drecuna da smo na toj sednici usvojili jedan stav da se formira anketni odbor, tj. da Skupštini predložimo formiranje anketnog odbora koji bi ispitao trošenje novca na Kosovu. Nisam primetio da je ovo postala tema, a prošlo je od te sednice skoro mesec dana. Dakle, pitanje je šta je sa platformom, da li ćemo je videti ili ćemo je dobiti tek kada se završe pregovori? Podsećam vas da argument da se sada samo radi i dogovora o sprovođenju do sad postignutih sporazuma ne pije vodu zato što za početak pregovora nama trebaju i drugi dogovori, o energetici itd, da ne ulazim u to. O čemu se ovde radi? Gospodin Drecun treba da se bavi svojim poslom, pa da iskomentariše tvrdnje ili pretnje poslanika koje su se čule pre neki dan, da predsednik Nikolić treba da spreči sprovođenja do sad postignutih sporazuma ili će ta bude veliki pasivan otpor na Kosovu. Kako to predsednik Nikolić može da spreči? Koja su mu to ustavna ovlašćenja? Ko ovde vlada, Vlada ili predsednik Nikolić? Nekoliko puta ste se sastajali u kabinetu predsednika Nikolića i kažete sad su se dogovorili o osnovama platforme, pa onda kaže – nismo, ali Vlada sad nešto popravlja, prvi dokument, drugi dokument. Nikakav dokument nismo videli. Ona sednica Odbora za Kosovo je bila zakazana da dobijemo informaciju o toj platformi. Ništa ne dobismo, sve bude radnja po Borku Stefanoviću. Dakle, jasno i glasno pitanje – da li se ta platforma radi, da li će biti predstavljena poslanicima? Ako mislite da pregovori, razgovori i dijalog s Kosovom treba da se obavlja bez znanja ovog parlamenta, onda je to u redu, većina uvek može da izglasa šta hoće, ali vas podsećam da smo ranije imali prilično veliku aktivnost oko tih deklaracija, rezolucija. Objektivno, sve su bile na pozicijama pogrešne politike. Zato smo ovde i došli. Mi želimo da vidimo tu platformu. Pričali ste najširi konsenzus itd. Ako je najširi konsenzus da platforme nema, onda smo mi tu nemoćni. Tražim odgovor dokle se stiglo u izradi platforme za Kosovo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Petković.
Hvala, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, uznemiravajući događaji potresaju Srbiju poslednjih par dana. Zato je moje pitanje upućeno ministru policije i predsedniku Vlade. Naime, svi znamo da je prošle noći skinuta zastava sa kancelarije "Crvenog krsta" u Novom Pazaru i zatim je spaljena. Kada će biti pronađeni vinovnici tog događaja i kažnjeni u skladu sa zakonom? Takođe, u Preševu je podignut spomenik terorističkoj organizaciji koja sebe naziva oslobodalička vojska Bujanovca i Preševa. Kada će taj spomenik biti uklonjen? Podsećam da još nije uklonjena tabla Aćifu Efendiji? U pitanju je veliki zločinac i saradnik nacističkog okupatora. Kada su postavljali tu tablu rečeno je kako je potrebno odužiti delo Aćifa Efendije. S obzirom da znamo da je njegovo delo bilo etničko čišćenje Srba u Raškoj oblasti, da li to znači da i sada treba nastaviti sa tim delima Aćifa Efendije? Ponavljam, tabla još uvek nije sklonjena. Dakle, krvna slika naše zemlje danas glasi – Srbija je ugrožena. Umesto što predsednik Vlade šalje poruke i pri tom sa izvesnom dozom besa o tome kako će se sve to rešiti, kako spomenici treba da budu uklonjeni, ništa se ne čini. Imamo samo medijski nastup, a akcija izostaje. Zbog toga je važno da policija, u skladu sa zakonom, reaguje i pronađe vinovnike tih događaja. Da podsetim još i to da su predstavnici opština Bujanovac i Preševo prošle godine prisustvovali sastanku, odnosno skupu za prirodnu veliku Albaniju. Dame i gospodo, sve se dobro zna kada je u pitanju jug centralne Srbije i ko urušava ustavni poredak zemlje i ko narušava bezbednost države Srbije. Umesto izjava iz policije kako uvek imamo epilog da je nepoznat počinilac učinio to i to, hajde već jednom da pronađemo odgovorne i kaznimo ih. Tako će se pokazati da je država Srbija jaka. Na žalost, kada je država Srbija slaba, separatizam buja. Zbog toga hoću da podsetim samo na jedan događaj. Bivši predsednik Republike Boris Tadić je, umesto da prisustvuje pomenu srpskih žrtava u Bratuncu, gde inače nikad nije otišao, išao u Novi Pazar da otvara turski kulturni centar. To je jedan pokazatelj kako se urušavaju državni i nacionalni interesi. Kada se tako ponašate prema državi, pa naravno da vam grade spomenik terorističkoj organizaciji na ulazu u opštini Bujanovac. Zbog toga je veoma važno da na pravi i na odlučan način, umesto medijskog spektakla, ministar policije, koji je i predsednik Vlade, reaguje kako bi se već jednom zaustavilo ovo rastakanje države Srbije. Demokratska stranka Srbije to više ne može da gleda i jednostavno nikada i ranije nije mogla da gleda i sada u ovo vreme zbog toga što je Srbija ugrožena mi dižemo svoj glas u odbrani državnih i nacionalnih interesa.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici i poštovani građani Srbije koji gledate ovaj direktan prenos, imam jedno pitanje, odnosno molbu za obaveštenjem od vas, gospodine predsedniče. Evo o čemu se radi. Pre nekoliko dana u srcu EU, u jednom gradu doneta je jedna presuda, kojom je svo javno mnjenje, sve političke stranke, koliko sam pratio, makar one koje su se oglasile, sve nevladine organizacije, čak i one za koje lično nisam očekivao da će se tako izjasniti u jedinstvenim osudama onoga što se desilo u Haškom tribunalu. Čak sam svojim očima i ušima u nedelju veče čuo i jednog predsednika parlamentarne stranke, koji je rekao za Haški tribunal da je to politički sud. Da li treba da podsećam javnost i sve nas da je još pre desetak godina takva izjava od nekog drugog bila osnov za hapšenje? Šta je moje pitanje? Da ne lemantiram nad sudbinom žrtava, Srba, naših građana u Hrvatskoj. Ne želim da pričam o onome što se desilo u Hrvatskoj i kako je to hrvatski narod, ne treba više da se lažemo, prihvatio. Ko je malo pratio istoriju, ima dokumenata i fotografija, ono liči na 10. april 1941. godine. Gospodine predsedniče, mislim da mi kao Narodna skupština moramo da reagujemo. Čuli smo da je zakazana Generalna skupština UN, prvo sam čuo 10. aprila, ne znam kako im to pade na pamet, ali najnovije što smo svi čuli, 9. aprila, gde će se predstavnici svih država članica UN izjasniti, oglasiti o toj presudi u Haškom tribunalu. Dakle, ne govorim kao pravni stručnjak. Govorim kao građanin, možda nekim slučajem i kao narodni poslanik. To je velika nepravda, planetarna nepravda, koja je naneta, neću da kažem Srbima, ljudima koje za mog života nisam pročitao ni čuo. To je ruganje ljudskom rodu. Prema tome, gospodine predsedniče, ako će Generalna skupština da se izjasni o presudi Haškog tribunala, ne vidim zašto ne bi Narodna skupština. Imaćemo vremena posle usvajanja budžeta, nadam se i da Narodna skupština zakaže jednu sednicu po hitnom postupku, da se mi kao narodni predstavnici ovde izjasnimo, pogotovo što verujem da 90% narodnih poslanika, iz bilo koje poslaničke grupe, ili makar oni koji su se do sada oglasili, misle ovako kao ja ili slično. Mislim da je to ono najmanje što dugujemo žrtvama, prognanim ljudima, ubijenim starcima, deci, granatiranim u izbegličkim kolonama, što se posle Drugog svetskog rata u Evropi nije videlo. Dakle, očekujem u najboljem smislu, u najbržem roku, vašu reakciju. Hvala, gospodine predsedniče.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gorica Mojović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, pre nego što postavim svoje pitanje, morala bih da upozorim da postavljanje pitanja nije mesto da se iznose neistine. Malo pre smo čuli jednu notornu neistinu, da Boris Tadić nikada nije posetio Bratunac. Opšte je poznata činjenica da je Boris Tadić bio u Bratuncu i poklonio se srpskim žrtvama. Onaj ko to negira, ili nije dobro obavešten ili namerno ne govori istinu. Da pređem na pitanje, koje nameravam da postavim Ministarstvu kulture i informisanja, a tiče se rekonstrukcije Narodnog muzeja. Javnost je nedavno obaveštena od strane predstavnika ovog ministarstva i nove direktorke Narodnog muzeja da se od temeljne rekonstrukcije odustaje, nema para. Pre nekoliko godina, Ministarstvo kulture je takođe donelo odluku da se od glavnog projekta arhitekte Milana Rakočevića odustaje zato što je projekat skup, zato što nema para, iako su u tom trenutku bile pribavljene sve saglasnosti, građevinska dozvola, i to dva puta. Moje pitanje se tiče sredstava, koja se od tog trenutka troše na ime rekonstrukcije Narodnog muzeja za, npr: angažovanje komisije eksperata, stručnjaka za različite poslove i oko izrade projekte dokumentacije i same rekonstrukcije, za raspisivanje novog arhitektonskog projekta, za novi idejni projekat Vlade "Lojanice", za iznajmljivanje i zakup skele koja već mesecima, ne znam da li je bilo kome jasno, stoji na zgradi Narodnog muzeja, za nadoknadu firmi "Kuls trans" za depoe izgrađene za potrebe Narodnog muzeja i smatram da je neophodno da konačno i javnost sazna koliko je Republika Srbija platila po tužbama koje je ova firma imala protiv Republike Srbije. Nabrojala sam samo neke troškove. Očekujem da Ministarstvo kulture i informisanja detaljno obavesti parlament i javnost o tome koliko je para na ime rekonstrukcije Narodnog muzeja utrošeno od trenutka kad se pristupilo izradi nove projektne dokumentacije do trenutka kada je doneta odluka da se od te rekonstrukcije odustane. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, koalicija Udruženje izbeglica je najoštrije osudila sramnu i skandaloznu presudu Haškog tribunala kojom se vređaju ne samo izbegli i prognani Srbi, porodice žrtava, nego i svi građani Republike Srbije. Postavlja se pitanje – ako Gotovina i Markač nisu krivi, ako "Oluja" nije udruženi zločinački poduhvat, ko je onda proterao pola miliona Srba sa područja severne Dalmacije, Like, Korduna, Banije, zapadne Slavonije, ko je proterao Srbe iz desetina hrvatskih gradova? Postavlja se pitanje – ko je ubijao Srbe na području današnje Hrvatske? Postavlja se pitanje – ko je sprečio da 50 hiljada penzionera ne dobije zaostale penzije, ko je doneo odluku da se sruši 10 hiljada srpskih kuća u terorističkim akcijama van područja ratnih delovanja u hrvatskim gradovima? Postavlja se pitanje – ko je doneo odluku da se ne isplati dinarska devizna štednja oštećenim građanima, radni staž i mnoge druge stvari? Slična je situacija i sa Srbima koji su proterani sa područja bosanske Krajine i drugih delova današnje BiH. Zbog navedenoga, naša koalicija je donela odluku da organizuje protestnu šetnju povodom sramne presude Haškog tribunala, koja će se održati u nedelju, 25. novembra, sa početkom u 12.00 časova ispred Saborne crkve. Kolona će zatim ići Knez Mihajlovom ulicom, Terazijama, Trgom Nikole Pašića i doći će do Narodne skupštine. Cilj protestne šetnje jeste da se osudi presuda Haškog tribunala i da se pokrene inicijativa, odnosno zahtev za sazivanje posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije, na kojoj bi se usvojila rezolucija o poštovanju ljudskih prava izbeglih i prognanih Srba i drugih oštećenih građana iz bivših jugoslovenskih republika. Mi želimo da ovaj predlog rezolucije i zahtev za sazivanje posebne sednice u nedelju predamo gospodinu Nebojši Stefanoviću, predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije i da ga zamolimo da u razumnom roku sazove posebnu sednicu. Cilj te posebne sednice jeste usvajanje pomenute rezolucije, kojom bi se obavezala Vlada Republike Srbije da u svim razgovorima sa Sarajevom, Zagrebom, Parizom, Londonom, Bečom, Vašingtonom i Briselom pokreće pitanje oštećenih građana, masovno kršenje ljudskih prava proteranih Srba i da inicira otvaranje suštinskog dijaloga, da se svi problemi izvade iz ladica fijoka i da se pronađe pravično i trajno rešenje naših problema. U tom smislu, tražim obaveštenje od Vlade da li će poslati nekoliko ministara koji bi došli i zajedno sa nama se prošetali od Saborne crkve do Narodne skupštine Republike Srbije i time izrazili solidarnost sa našom akcijom. Hvala.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Donka Banović, Maja Gojković, Ljubica Milošević, Milorad Stošić, Čedomir Protić, Branko Ružić, Ivica Tončev, Dijana Vukomanović i Aleksandar Antić. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici povodom 1. tačke predloženog dnevnog reda prisustvuju predstavnik predlagača Ištvan Pastor, predsednik Skupštine AP Vojvodine, kao i Milorad Gašić, sekretar Skupštine AP Vojvodine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i predlozima za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 2. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 118, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 58 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o zateznoj kamati, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 120, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 55 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 120, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo56 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 120, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 56 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije o saradnji u oblasti energetike, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 6, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo170od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije , koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 53 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo55 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 55 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – jedan,uzdržanih – nema, nije glasalo53 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo54 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo54 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 54 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 54 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o rokovima izmirenja novčan ih obaveza u komercijalnim transakcijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 53 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o javnim preduzećima, koji je podnela Narodnoj skupštini 20. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 52 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacije Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo Narodnoj skupštini 21. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 52 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije, saglasno članu 45. Poslovnika Narodne skupštine, 16. novembra 2012. godine, podnela je Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Takođe, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije, saglasno članu 45. Poslovnika Narodne skupštine, 20. novembra 2012. godine, podnela je Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Obe poslaničke grupe predložili su da se ovi predlozi odluka donesu po hitnom postupku. Međutim, prema članu 45. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, o prestanku dužnosti člana ili zamenika člana odbora i izboru novog člana ili zamenika odbora, Narodna skupština odlučuje na prvoj narednoj sednici po dostavljanju predloga poslaničke grupe, pa su ovi predlozi odluka po sili Poslovnika uvršćeni u dnevni red ove sednice. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i čl. 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: Zajednički načelni jedinstveni pretres o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2013. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2013. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2013. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2013. godinu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; 2.zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, Predlogu zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, Predlogu zakona o javnim preduzećima, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, Predlogu zakona o zateznoj kamati i Predlogu zakona o izmeni Zakona o osiguranju; 3. zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti i o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju; 4. zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa PUPS, Predlogu odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa URS, Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li narodni poslanik Zoran Babić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 52 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 47 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu, 2. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2013. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2013. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2013. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2013. godinu, 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, 5. Predlog zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, 6. Predlog zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga, 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, 8. Predlog zakona o javnim preduzećima, 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije, 10. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o privatizaciji, 11. Predlog zakona o zateznoj kamati, 12. Predlog zakona o izmeni Zakona o osiguranju, 13. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskom i srodnim pravima, 14. Predlog zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, 15. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, 16. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, 17. Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija 18. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, 19. Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, 20. Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Skupština AP Vojvodine. Primili ste mišljenje Vlade o Predlogu zakona. Molim narodne poslanike za pažnju. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača, gospodin Ištvan Pastor, predsednik Skupštine AP Vojvodine želi reč? (Da.) Izvinjavam se. Narodni poslanik Judita Popović reklamira Poslovnik.
Hvala vam poštovani predsedniče. Prinuđena sam ponovo da reklamiram član Poslovnika 127. i to zbog kartica koje su ostale u elektronskom sistemu, a nema poslanika. Bilo bi dobro da se napokon odluči o tome da li hoćemo da se evidentiramo ili nećemo, da li hoćemo da prisustvujemo ili nećemo. Prema tome, ako uvodimo disciplinu bilo bi dobro da poslanici vladajuće koalicije pre svega vode računa o tome.
Hvala. U potpunosti se slažem sa vama. Mislim službu Narodne skupštine da one kartice poslanika koji nisu prisutni u sali isključi iz elektronskog sistema. Molim narodne poslanike kada napuštaju salu bez obzira koliko to kratko bilo da svoje identifikacione kartice izvlače iz elektronskog sistema i da ih nose sa sobom. Narodni poslanik Borislav Stefanović je odustao. Predstavnik predlagača gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, čini mi zadovoljstvo da danas u ime predlagača Skupštine AP Vojvodine mogu par uvodnih rečenica reći u oči skupštinske rasprave po pitanju našeg predloga. Pre nego što na to pređem, želim da kažem da ne bi ni u kom slučaju želeo da se moja pozicija, moje pojavljivanje ovde doživi kao pozicija Don Kihota, niti kao pozicija Kalimera, niti želim da se vidim u poziciji da pozivam na odgovornost ili da napadam, niti da se moje obraćanje doživi kao ambicija rastakanja. Želim da kažem rečenice koje upućuju na to da imamo jedan problem koji se može različito tumačiti. Može se doživeti i tumačiti kao pitanje decentralizacije. Može se doživeti i tumačiti kao budžetsko pitanje. Može se tumačiti i prihvatiti kao finansijsko pitanje, ali isto tako se može i mora prihvatiti kao ustavno pitanje, kao pitanje vezano za sistem vrednosti. Dame i gospodo, vi ćete sigurno sa pravom moći da kažete – koga briga s kojom sam namerom došao i šta bih voleo da se doživi u odnosu na moje pojavljivanje. Važnije je kako sam ja uopšte dospeo ovde i to uopšte nije pitanje koje se može zanemariti. Dospeo sam tako što sam negde u julu mesecu imao prvi lični susret sa gospodinom Stefanovićem u svojstvu predsednika Skupštine AP Vojvodine i tom prilikom mi je rekao da bi on želeo da bude otvoren prema predlozima koji bi na bazi korišćenja zakonskih ovlašćenja dolazili iz Skupštine AP Vojvodine, da bi želeo da bude otvoren prema amandmanima koji budu dolazili u odnosu na zakone i da bi voleo da učestvujemo u javnoj raspravi po pitanju zakona koji budu na dnevnom redu i da će se obratiti dužna pažnja u odnosu na takve eventualne primedbeiz javne rasprave. Kao rezultat tih rečenica koje se u politici lako izgovaraju, ali nije stvar u politici izgovaranje rečenice nego je pitanje verodostojnosti, a verodostojnost se utvrđuje tako da se proverava da li iz rečenice stoji gest, korak, odluka. Vidim da tu postoji jedna verodostojna rečenica i na toj verodostojnoj rečenici se želim zahvaliti i ovde javno, jer mislim da je ovaj korak korak koji ohrabruje zbog toga što nam upućuje kao potencijalnom ovlašćenom predlagaču da kada definišemo određene ambicije doprinosimo stvaranju pravnog ambijenta za društveno bitisanje. Taj napor nije uzaludan. Ti predlozi mogu da dođu na dnevni red. To ima šansu. Sa tog aspekta, želim da kažem da se želimo i nadalje koristiti ovom mogućnošću, ali isto tako moram da kažem – ne želimo ovu mogućnost ni u kom smislu zloupotrebiti. Dame i gospodo, u proteklih 12 godina iz Skupštine AP Vojvodina upućeno je prema Narodnoj skupštini Republike Srbije 39 inicijativa. Od tih 39 inicijativa na dnevnom redu su se našle tri. Jedna 2002. godine i dve 2003. godine u vreme kada je Vladom Srbije rukovodio gospodin Zoran Đinđić. Od 2003. godine, u proteklih devet godina, ni jedan jedini naš predlog nije došao na dnevni red. Sa tog aspekta, mislim da je ova vaša odluka gospodine predsedniče, vaša odluka poštovani narodni poslanici iskorak. Iskorak, jer nije samo proceduralno pravno pitanje, nego je, po mom dubokom uverenju, pitanje doživljaja poverenja. To što su naši predlozi ostajali ne tretirani sa aspekta procedure ove skupštine, imali su poruku da živimo u društvu u kome vlada deficit poverenja, u kome se misli da jedino u centrali ima dovoljno kapaciteta, dobre namere da se daju rešenja. To je poruka koja govori o tome da je decentralizacija rečenica koja se lako izgovara, a da iza te rečenice više stoji ona poznata izreka nekadašnjeg političara Moša Pijade koji je rekao – mi vlast puštamo, ali je ne ispuštamo. Ova odluka da se ovo danas našlo na dnevnom redu doživljava se, sa moje strane, kao poruka koja upućuje na to da se sa ovom praksom želi napraviti diskontinuitet i da postoji šansa da se javni život sa stranica medija, iz medijske sfere, vrati tamo gde mu je mesto, a to je mesto gde se donose odluke. To je za mene signal da ima šanse da se smanji nivo politikanstva kroz medije, da ima smisla razmišljati o mogućnosti ozbiljne rasprave, sučeljavanja argumenata tamo gde se odluke donose, a to je Skupština. Dame i gospodo, koristeći se ovlašćenjem da Skupština AP Vojvodine može da predloži zakon, mi smo dali predlog zakona u odnosu na dopunu Zakona o budžetskom sistemu. Sa pravom se postavlja pitanje – zašto sada? Dozvolite mi da na to dam bar deo odgovora. Zato što je 28. septembra, ove godine, izmenjen zakon i da izmena nas je nagnala na to da moramo da tražimo iskorak iz situacije koja je stvorena 28. septembra ove godine izmenom tog zakona. Zašto sada? Zato što se za kraće od dva meseca to ne može uraditi. Mi smo nakon usvajanja tog zakona imali raspravu sa predstavnicima Vlade. Pokrenuli smo postupak pred Ustavnim sudom, ali smo mislili da je kafanski red stvari da se koristeći određena rešenja pokuša naći rešenje u parlamentarnoj proceduri. Iz tog razloga smo definisali taj predlog koji se danas nalazi ovde na dnevnom redu. Zašto ne pre? Zato što pre nije bilo razloga. Pre 28. septembra, dame i gospodo, u Zakonu o osnovama budžetskog sistema je postojalo rešenje za koje smo bili ubeđeni i danas smo ubeđeni da je ustavno-pravno korektno. Druga je stvar kako se to primenjivalo, ali je potpuno jasno, barem sa našeg aspekta, da je to rešenje ustavno-pravno korektno i u redu. Iz tih razloga nismo mogli ranije. Predlog smo utvrdi 25. oktobra koji smo uputili Skupštini. Za nepuna dva meseca taj predlog se nalazi ovde na dnevnom redu. Pre nego što, dame i gospodo, pokušam reći par rečenica u odnosu na meritum ovog predloga, dozvolite mi da kažem par rečenica vezanih za one političke floskule koje se permanentno u javnom govoru koriste. Na primer, Vojvodina je lokomotiva Srbije, njen najrazvijeniji deo. To je rečenica koja se svakodnevno izgovara, a ta rečenica je došla danas u kategoriju političkih floskula, to danas više nije istina. Nekada je to tako bilo. Danas to više nije istina. To ne tvrdim samo ja, nego to tvrdi Vlada Republike Srbije koja je, Uredbom o utvrđivanju stepena razvijenosti regiona i lokalnih jedinica, donetoj na svojoj 30. sednici, 8. novembra 2012. godine, znači, sada, pre neki dan, rekla da je Vojvodina nedovoljno razvijeni region u kojem je vrednost bruto društvenog proizvoda ispod vrednosti republičkog proseka. Dame i gospodo, mogao bih nabrajati niz argumenata, niz potvrda zašto se takva rečenica ne može opovrgavati. Ne bih želeo da zloupotrebljavam vreme, ali bih želeo da kažem samo neke od njih. U Vojvodini je svega 18 postrojenja za tretman vode za piće, a od 22 postrojenja za tretman otpadnih voda samo 11 je u funkciji. Kanalizaciju ima svega 30%. U Srednje-banatskom okrugu ni jedan vodovod nije u potpunosti fizičko-hemijski ispravan, a nakon njega sledi Severno-banatski okrug gde je voda neispravna u 92,96% slučajeva. Za protekle dve decenije Vojvodina je izgubila 70% društvenog kapitala, odnosno 16.000 dolara po građaninu. Vojvodina je danas prvi put u istoriji u situaciji da ima niži prosek zarada u odnosu na Republiku Srbiju. Mogao bih nabrajati podatke još dugo, dugo, ali ne želim to da činim. Mislim da ovi podaci potvrđuju da rečenica o lokomotivi danas nije realna. Sledeća floskula, dame i gospodo, koja se danas izgovara, a moram na ovo da ukažem, jeste u odnosu na član 184. Ustava koji kaže: "AP ima izvorne prihode, kojima se finansiraju njene nadležnosti. Vrsta i visina izvornih prihoda AP određuje se zakonom." Problem je u tome da postoji docnja u odnosu na ispunjenje obaveza iz Ustava i zakona koja je skoro stara šest godina. Na ovo se mora ukazati. Ne mislim da je to propust ovog saziva Skupštine, nego je to šestogodišnji propust preko kojeg se ne može preći, o kome se mora govoriti. Dame i gospodo, sigurno se može reći, sigurno se kaže i kada se kaže, onda se to kaže sa pravom, da to što ja izgovaram u odnosu na stanje u Vojvodini ni po čemu se ne razlikuje od onoga što je u Republici Srbiji. Kada se to tako kaže, onda je to istina, ali to ni u kom slučaju ne može da bude opravdanje da kada o ovome govorimo doživljavamo da se upire u nas prstom i da se govori kako želimo destabilizaciju prilika, kako nekoga napadamo, kako od nekoga nešto želimo oduzeti. Mi o ovome govorimo zbog toga što tražimo rešenje. Ovaj predlog koji je danas na dnevnom redu jeste ambicija da se traži rešenje. Za šta treba da tražimo rešenje? Treba da tražimo rešenje za onu poznatu situaciju iz vica, kada pučinom plovi parobrod u dvočlanoj posadi – kapetan i ložač. Dosta se retko viđaju, možda jedanput na dan. Ponekad razgovaraju. Preneću vam jedan razgovor. Vikne kapetan sa palube – koliko je? Ložač kaže – sedam. Kapetan pita – šta sedam? Na to će ložač – a šta koliko je? Dame i gospodo, mi se šest godina od usvajanja Ustava nalazimo u ovoj situaciji da imamo ustavnu garanciju koja je nedorečena. Ustavna garancija se doriče zakonom, sistemskim zakonom. Nažalost, imamo situaciju da je ta ustavna garancija nedovoljno dorečena, odnosno izmenom sistemskog Zakona o budžetskom sistemu ta ustavna garancija je, po našem ubeđenju, rastočena, ublažena, razmazana i iz tog razloga smo imali slobodu da predložimo izmenu zakona. Dozvolite mi da kažem par rečenica u odnosu na meritum ovog predloga. Želim da skrenem vašu cenjenu pažnju na član 184. stav 4. Ustava Republike Srbije, koji kaže da je budžet AP Vojvodine najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Problem je nastao u onom momentu kada je iskoraknuto iz okvira Zakona o budžetskom sistemu, iz okvira koji daje član 2. tačka 23) koji definiše šta je budžet. On kaže – budžet je sveobuhvatan plan prihoda i primanja i plan rashoda i izdataka, organizovan u dva odvojena računa. Račun prihoda i primanja ostvaren je po osnovu prodaje nefinansijske imovine i rashoda i izdataka za nabavku nefinansijske imovine i računa finansiranja. Budžet je osnovni dokument ekonomske politike Vlade. Dame i gospodo, poslednjom izmenom Zakona o budžetskom sistemu, od 28. septembra 2012. godine, izmenjena je osnovica kada se prihodi primanja, rashodi i izdaci, kao i budžet lokalne vlasti utvrđuje relativno kao procenat budžeta ili rashoda budžeta Republike Srbije. Sužena je osnovica i na taj način, ubeđeni smo, izvršen je udar na ustavnu garanciju, izvršena je promena zakonske regulative, zakonskog osnova za utvrđivanje visine osnovice koja je razrada ustavne garancije. Na taj način je rastočena ustavna garancija, uvedena je proizvoljnost i slabljenje mogućnosti provere i poverenja. Rešenje koje je inicirala Pokrajinska skupština, po našem ubeđenju, vraća rešenje u sferu ustavnosti. Mogao bih tu nabrojati više argumenata u tom prilogu, ali bih želeo danas da se koristim samo jednim, a to je da je danas u 9,30 časova Odbor za ustavna pitanja utvrdio da je naš predlog u skladu sa Ustavom. Šta to sada znači, dame i gospodo? Da li to znači da budžet koji ćemo imati kao 2. tačku dnevnog reda nije u skladu a Ustavom? Moramo se oko ovog pitanja razjasniti. Ovo se može doživeti kao budžetsko-finansijsko pitanje. Ako se primeni u odnosu na budžet za 2013. godinu, ovo rešenje iz sistemskog zakona, koji želimo menjati, to će značiti da će 7% biti manji u odnosu na 7% po prethodnom rešenju za devet milijardi, a tri sedmine za 14 milijardi dinara. To je ako pitanje doživljavamo kao budžetsko-finansijsko pitanje. Mislim da se ovo pitanje mora doživeti kao ustavno-pravno pitanje, pitanje vladavine prava, vrednosno pitanje. Dame i gospodo, mislimo da ima stvari oko kojih ne može biti spora. Mislimo da ne može biti spora oko toga da li se Ustav mora poštovati. Mislimo da se mora poštovati. Mislimo da ne može ostati praksa da se negde utvrdi nešto što je preče od poštovanja Ustava, što je bio slučaj ili prilika u proteklom periodu, nego smo ubeđeni u to da se slovo Ustava mora poštovati. Moram ovom prilikom da kažem da je pre nekoliko meseci, sa velikim žaljenjem i nerazumevanjem, prihvaćena odluka Ustavnog suda Republike Srbije u odnosu na Zakon o nadležnostima. Izgovarane su određene rečenice nerazumevanja. Zašto je sada problem da dajemo jednokratnu pomoć porodicama u kojima se rodilo dete? To kaže odluka Ustavnog suda. Bez obzira na to, moram ovde eksplicitno da kažem – poštujemo odluku Ustavnog suda, bez obzira na to da li se sa nekim elementima slažemo ili ne. Mislim da je to jedini put da gradimo društvo koje odgovara po principu sistema vrednosti modernom društvu u državi 21. veka, ovde u sredini Evrope. Mi smo u tome zainteresovani i zato smo bili slobodni da damo ovaj predlog. Dame i gospodo, ne tražimo ništa iznad onoga što je ustavna garancija, ali bi želeli da doprinesemo tome da se obesmisli rečenica koja glasi ovako: "Život je kao prepona, lavovi je preskaču, lukavi se povlače ispod, a samo glupi ostaju da stoje ispred nje". Glupi su oni koji znaju šta je red, poštuju zakon i propise vlastite države. Naša ambicija je vezana za to da ako se svi tako budemo ponašali ne budemo doživljavani kao glupi. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Pastor. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Gospodine predsedniče AP Vojvodine, dame i gospodo, kolege i koleginice narodni poslanici, LSV je stranka koja smatra da svim problemi koje AP Vojvodina u finansiranju nadležnosti ima, potiču od Ustava Republike Srbije. To je nešto što smo govorili tada kada se pojavio predlog Ustava koji je kasnije i usvojen. To je nešto što smo govorili svake godine dva puta godišnje u ovoj skupštini kada je usvajan budžet ili rebalans budžeta. To je nešto što smo govorili svakom prilikom koja se ukazala i to je nešto što govorimo i danas. Svi problemi koje Vojvodina ima u finansiranju svojih nadležnosti potiču od Ustava Republike Srbije i dok se taj Ustav ne bude promenio, Vojvodina i njeni građani neće imati sva ona prava koja bi trebalo da imaju, kao ja se nadam ravnopravni građani ove države. Liga socijaldemokrata Vojvodine je bila protiv Ustava. Bojan Kostreš kao predsednik Skupštine Vojvodine u to vreme, jedini je državni funkcioner koji je pozvao na bojkot ustavnog referenduma i na naše veliko zadovoljstvo građani Vojvodine su ga u tome podržali i ustavni referendum u Vojvodini nije prošao, što naravno ne znači da Ustav Republike Srbije ne važi na teritoriji Vojvodine. Razlozi zbog kojih smo bili protiv Ustava su bili brojni. Među njima, za nas, možda najvažniji je upravo tretman kakav je AP Vojvodine dobila u tom Ustavu. Najpre, bili smo protiv odustajanja od platforme Izvršnog veća Vojvodine o ustavnom položaju Vojvodine koja je zahtevala da Vojvodina ima zakonodavnu, izvršnu, delimičnu sudsku vlast i izvorne prihode i imovinu, jer da Vojvodina danas ima zakonodavnu vlast, verujem da bi mnogi problemi mogli biti rešeni koji muče isključivo građane na teritoriji AP Vojvodine. Među njima, ja mislim možda najinteresantniji, sa subvencijama gde ako bi Vojvodina sama imala mogućnosti da reguliše tu materiju, verujem da ne bi morala, da vojvođanski poljoprivrednici ne bi mogli da imaju iste subvencije kao recimo malinari u Ariljskom kraju. Bili smo protiv toga da Ustavom ne budu jasno definisane nadležnosti Vojvodine, jer sada imamo situaciju da je Ustavni sud odlučio da Vojvodina više ne može da isplaćuje naknade porodiljama koje rađaju prvo dete, koje rađaju blizance ili trojke. Na kraju, bili smo protiv toga da Vojvodina Ustavom dobije samo 7%, jer mi smo smatrali da je to poniženje i za građane Vojvodine i za Vojvodinu koja u republički budžet donosi višestruko više novca. Zbog toga što u zavisnosti od godine u republički budžet se iz Vojvodine slije 35 do 55% svih sredstava u budžetu Republike Srbije. Ukoliko se Vojvodini vraća samo 7% to znači da se tek svaki šesti dinar koji se zaradi na teritoriji Vojvodine vrati u Vojvodinu, a takav tretman nemaju građani drugih delova Srbije i mi smatramo da građani Vojvodine ne zaslužuju takav tretman. Osim same cifre od 7% zabrinjavajuće i ponižavajuće je bilo to što se danas pokazuje kao problem, a to je da nigde ne piše na koji način tih 7% treba bude ostvareno. Pa smo imali od tada razne Vlade koje su na različite načine pokušavale da nas ovde u ovoj skupštini ubede u to da jeste u budžetu, u Ustavu Republike Srbije piše da budžet Vojvodine iznosi 7% budžeta Republike Srbije, međutim nigde ne piše da Republika Srbija u svoj budžetu treba da obezbedi taj novac. Taj argument bi mogao biti tačan samo u teoriji i to u teoriji u kojoj Vojvodina recimo ima izvorne prihode, sopstvene prihode finansiranja, pa da onda sama može da nadoknadi do te sume od 7%. Međutim, u scenariju koji sada imamo, a to je da Vojvodina nema izvore prihoda sopstvene, Republike Srbija je dužna da obezbedi taj novac u svom budžetu. Jer ako nekome ne date način da taj novac sam obezbedi, a vi mu ne date taj novac, onda vi na takav način primoravate jedan deo Srbije koji je veoma lojalan Republici Srbiji da krši Ustav, što nije namera, naravno ni Skupštini Vojvodine, ni Vladi Vojvodine, a odnosom prema AP primoravate legitimno izabrane predstavnike građana Vojvodine da na ovakav način krše Ustav. Nažalost, LSV i LDP su bile usamljene 2006. godine kada su govorile da je Ustav loš za Vojvodinu, kada su govorile da je loš za građane Vojvodine i kada su govorile da građani Vojvodine takav Ustav ne zaslužuju i da takav tretman ne treba da imaju. Zbog toga delimičnu odgovornost za situaciju u kojoj se danas nalazimo snose svi koji su za taj Ustav glasali, snose oni koji su baš tu odredbu od 7% promovisali kao veliki uspeh i u krajnjem snose oni koji su ćutali o tome i nisu upozoravali na opasnosti kako ovakve nejasne odredbe mogu da izazovu. Dok ne bude usvojen zakon o finansiranju nadležnosti AP Vojvodine Republika Srbija je dužna da u svom budžetu obezbedi 7% za budžet AP Vojvodine na način koji će biti u skladu sa Ustavom. Juče smo na Odboru za finansije od gospodina Dinkića čuli da postoji nekakva namera da se napravi radna grupa koja bi se bavila izradom tog zakona. Nažalost, on je rekao da bi on bio na čelu te radne grupe. Ostaje nam samo da se nadamo da to tako neće biti, ali ako se to desi, verujem da AP Vojvodine na pravi način treba isto tako da bude predstavljena u toj radnoj grupi. U međuvremenu, prilikom usvajanja svakog budžeta oni koji su duže u ovoj skupštini imamo istu scenu, istu priču, iste diskusije. Ukoliko danas ovaj zakon ne bude bio odobren od strane poslanika i na kraju u Danu za glasanje usvojen, ne usvajanjem ovog zakona će se doći do cifre od 740 miliona evra koje Republika Srbija duguje AP Vojvodini od momenta usvajanja Ustava pa do danas, ako to bude zaokruženo i usvajanjem budžeta za 2013. godinu. Ne znam da li poslanici, da li građani znaju koliko je 740 miliona evra? To je dovoljno da recimo Vojvodina otkupi i NIS i JAT. Naftna industrija Srbije je prodata za 400 miliona evra, JAT-ova dugovanja se procenjuju na oko 170 miliona evra, a nabavka novih aviona na još 180 miliona dolara, što ukupno čini 350 miliona evra. Zatim, Ruski kredit za železnicu iznosi oko 800 miliona dolara. Ako danas ovaj zakon ne bude prihvaćen od strane narodnih poslanika, ako budžet Republike Srbije bude izglasan onako kako ga je predložila Vlada Republike Srbije bez ovih izmena koje bi mogle biti unete u budžet Republike Srbije, budžet Vojvodine će biti oštećen za 9,6 milijardi dinara. To je recimo slično ceni za izgradnju tunela kroz Frušku Goru koju će po svoj prilici morati opet Vojvodina da finansira i da se zaduži, a za te pare se može izgraditi skoro tri urgentra centra veličine i kapaciteta kao što je novootvoreni urgentni centar KC Vojvodine. Niko nema pravo da građanima Vojvodine oduzima taj novac, niti iko od narodnih poslanika ima pravo da se u ime građana koje predstavlja odriče tih sredstava koji pripadaju građanima AP Vojvodine. Veći deo Vojvodine nema ispravnu vodu za piće. Dakle, 10% vojvođanskih naselja ima kanalizacionu mrežu. Vojvođanske pruge su zarasle u korov, a vojvođanska sela izumiru. Vojvodina ima oko 200.000 nezaposlenih i ona mora sama sebi da pomogne iz zbog toga ima predstavnike svojih građana u ovom domu, da joj u toj svojoj nameri pomognu. Vojvodina nema da pokloni 740 miliona evra zbog toga što se za 740 miliona evra može izgraditi, otvoriti najmanje 148.000, a najviše 370.000 novih radnih mesta u zavisnosti od toga ko koliko računa izgradnju, otvaranje novog radnog mesta. Upravo zbog toga, prethodnih šest godina mi imamo pregovore, razgovore, dogovore, rasprave sa republičkom vladom koju vode kako pojedine stranke, tako i predstavnici vojvođanskih institucija, mi poslanici ovde u Skupštini i svaki put moramo da se ubeđujemo, razgovaramo, dogovaramo, pregovaramo ili kako god ko to želi nazove to što se ovde u ovoj Skupštini dešava. Međutim, dolaskom nove Vlade, usvajanjem Zakona o budžetskom sistemu pre mesec dana u ovoj Skupštini, na te pregovore, dogovore, razgovore, stavljena je tačka. Prvo, republička vlada i nakon toga, ova Skupština su nam jasno rekle da nikada više dok se ovaj zakon ne promeni mi nećemo imati 7% garantovanih sredstava za budžet AP Vojvodine, zbog toga, što je meni jako žao, ali poreski prihodi nisu budžet. Ustav ne kaže 7% poreskih prihoda, Ustav kaže 7% budžeta, a poreski prihodi, na žalost nisu budžet. Obrazloženje Vlade koje smo kao narodni poslanici dobili, mišljenje Vlade da ovaj Predlog zakona ne treba prihvatiti da, ne govori mnogo, zapravo, ne govori ništa i ma koliko sam ga ja pažljivo čitala, mislim na mišljenje Vlade, nisam mogla da uđem u razloge Vlade zbog čega smatra da ovaj Predlog zakona ne treba prihvatiti. Međutim, ono što se vidi iz predloga Vlade, to je odnos prema Vojvodini koji ova Vlada ima, odnos prema vojvođanskim institucijama i kroz odnos prema vojvođanskim institucijama, i odnos prema građanima Vojvodine. Mi imamo ministra finansija koji u ovoj Skupštini, Skupštinu Vojvodine, Vladu Vojvodine tretira kao grupu kockara i narkomana koji će proćerdati pare Vojvodine, jer se neodgovorno zadužuje, da bi se bavila aktivnostima za koje smatra da su potrebne. Mi imamo čitave predstavnike, veliki broj predstavnika Vlade koji daju lažne informacije o tome da će se konsultovati sa Vladom Vojvodine oko zakona koji se u ovoj Skupštini pojavljuju, a koji se tiču Vojvodine, a ja ću samo podsetiti da su predstavnici Ministarstva finansija i čini mi se i ministar lično, govorili da će Vlada Vojvodine biti konsultovana kada bude bio usvajan Zakon o budžetu za 2013. godinu, kada bude bio Zakon o budžetskom sistemu, kada bude bio rebalans, a onda vidimo da od tih konsultacija nema ništa, a koliko juče je jedan predstavnik Ministarstva finansija rekao da je to zbog toga što je vojvođanska administracija svojim ponašanjem sebe diskvalifikovala iz tih dogovora, jer se ne ponaša na način koji bi zadovolji visoke standarde Ministarstva finansija. Imamo budžet o kom ćemo raspravljati sutra koji vrvi od lažnih cifara, prevara, koje su tu samo u funkciji toga da bi budžet AP Vojvodine izgledao veći, da bi se činilo da je dostignuta ta cifra od 7%, a da zapravo to nisu sredstva koja ni po kakvom zakonu niti po bilo kom osnovu treba da pripadaju budžetu Vojvodine, ona u krajnjem i ne pripadaju budžetu Vojvodine, nego se samo budžet Vojvodine tretira kao neka vrsta protočnog bojlera, jer su to sredstva koja jedan dan dođu na račun i sutradan odmah sa njega ode. Imamo predstavnike Vlade koji o Vladi Vojvodine govore kao da se radi o nekakvoj opozicionoj partiji, koji o Skupštini Vojvodine govore kao da se radi o nekom skupu ljudi čija je jedina namera da ruše Republiku Srbiju, a zaboravlja da u toj Skupštini sedi 120 legitimno izabranih predstavnika, dva miliona građana Vojvodine, od kojih 60 izabrano lično na ime i prezime i koji za razliku od narodnih poslanika ovde za svoj rad moraju da odgovaraju i onima koji su ih birali, a ne samo strankama koje su ih na izborne liste postavile. U krajnjem, gospodine predsedniče, vi jeste prvi predsednik Skupštine koji je na ovakav način postavio predlog zakona koji dolazi iz Skupštine Vojvodine na dnevni red, ali ste to uradili na način koji je isto tako prilično ponižava vojvođansku administraciju. Vi ste ovaj predlog zakona stavili na istu sednicu kada i Zakon o budžetu, čime zapravo govorite da vi nemate nikakvu ideju o tome da bi ovaj zakon, predlog, mogao biti usvojen, jer ako bude usvojen, on drastično menja Zakon o budžetu, zbog toga što je Zakon o budžetu napravljen na osnovu starog Zakona o budžetskom sistemu, tako da je i tu problem, jer ukoliko bi se ovaj zakon usvojio, on povlači znatne promene u Zakonu o budžetu, tako da bi to došlo do, a glasaće se u danu za glasanje o oba zakona, pa se meni čini da je ovo više pro forme stavljeno na dnevni red, bez ikakve namere da ovaj zakon zaista povuče za sobom neke posledice. Pohvale idu vama, ponovo to kažem, zbog toga što ste ga uopšte stavili, jer ste za razliku od ostalih predsednika Skupštine pokazali da cenite i zakone koji dolaze iz Skupštine Vojvodine, osim gospođe Ćukić Dejanović, s obzirom da u vreme njenog predsedavanja ovom Skupštinom, na žalost, iz Skupštine Vojvodine nije došao ni jedan predlog zakona. Međutim, osim ovog doma, Vlada Republike Srbije jasno time pokazuje svoj odnos prema Vojvodini, jer u svakom novom zakonu koji dođe u ovu Skupštinu, a da je njegov predlagač Vlada, mi vidimo da i ono malo nadležnosti u prethodne četiri godine koje smo uspeli da obezbedimo za Vojvodinu se poništava, briše i Vojvodina zapravo dolazi na onaj nivo nadležnosti koji je imala u vreme Vlade DSS, što ne treba da čudi. Predlozi koji dolaze iz Vojvodine se tretiraju maltene kao napad na državu, a to Vojvodina nije zaslužila, to Vojvođani nisu zaslužili. Vojvodina je uvek pomagala svakome kome je pomoć bila potrebna, uvek je bila solidarna sa ostalim delovima Republike Srbije i Vojvođani nikada nisu imali problem da pomognu svakome kome je pomoć na teritoriji Republike Srbije potrebna. Dozvolite, to treba da se učini njihovom voljom, a ne time što će im neko uskraćivati sredstva koja su im namenjena i koja im po Ustavu Republike Srbije pripadaju. Pred Ustavnim sudom se već nalazi zahtev za ocenu ustavnosti Zakona o budžetskom sistemu, koji je ovde usvojen pre mesec dana i ukoliko ovaj Predlog zakona ne bude usvojen i ukoliko budžet Republike Srbije bude usvojen prema tom zakonu od pre mesec dana, budite uvereni da će se istog sekunda pred Ustavnim sudom naći i zahtev za ocenu ustavnosti budžeta Republike Srbije za 2013. godinu, mada način na koji Ustavni sud proteklih meseci radi, ne obećava da će se taj slučaj razviti u korist građana Vojvodine. Ono što se tretira kao opozicija da dolazi iz Vojvodine, verujte da svako ko se zalaže za interese građana Vojvodine će biti opozicija ovoj vladi. Imam još samo jedan apel na poslanike koji dolaze iz Vojvodine da stave interes građana koji su ih birali ispred stranačkog interesa i da glasaju za ovaj zakon, zbog toga što ipak treba da se vrate u svoje opštine i da objasne zbog čega su građanima Vojvodine uskratili 100 miliona evra. Hvala.
Hvala. Sledeći prijavljeni za reč, narodni poslanik Milorad Mijatović. Izvolite. Izvinite gospodine Mijatoviću, replika, gospodin Ilić.
Poštovane dame i gospodo...
Gospodine Iliću, samo recite osnov za javljanje za repliku.
Osnov, Mlađan Dinkić nikoga u ovom parlamentu nije nazvao ni narkomanom, ni kockarom i repliciram tim povodom. Mislim da ovaj parlament ne zaslužuje da sluša takve stvari koje su na prvom mestu neistinite, a istine radi želim da kažem, ako već pričamo o tome šta je ko rekao u ovom parlamentu, tada je bilo reči o tome na koji način se zloupotrebljavaju sredstva na nivou AP Vojvodine, konkretno u "Razvojnoj banci Vojvodine", u Fondu za kapitalna ulaganja i da nikada kao parlament nismo dobili izveštaj o tome na šta se taj novac troši, ne samo mi, ne samo Republika, već i građani AP Vojvodine nisu dobili nikada izveštaj o tome. Govorilo se tada i o tome da je Republika Srbija platila pet milijarde dinara za dokapitalizaciju "Razvojne banke Vojvodine", a AP Vojvodina četiri milijarde i danas, odnosno ovih dana još 15 milijarde i niko za to ne odgovara. Nije ovde poenta samo u tome koliko će ko dobiti novca iz budžeta, nego je poenta u tome kako se taj novac troši i da li se nekom odgovara? Ako je Republika ustupila ovlašćenja AP Vojvodine, onda Republika ima pravo da vrši kontrolu i nadzor trošenja tih sredstava. Ta kontrola je onemogućena, nije se desila, mi ne dobijamo izveštaje kako se taj novac troši. Dakle, poenta te diskusije nije bila da se bilo ko uvredi, već da se ukaže na zloupotrebu sredstava koja se dešavaju permanentno i da je apsolutno izostala kontrola, i to nije kritika pokrajinske vlade, nego kritika i ovog parlamenta i Vlade, jer izostaje nadzor i kontrola nad trošenjem sredstava u AP Vojvodini.
Hvala. Javio se narodni poslanik Janko Veselinović. Po kom osnovu, samo mi recite?
Po Poslovniku.
Povreda Poslovnika? Izvolite.
Poštovani predsedniče, povredili ste čl. 105, 106, 107. Poslovnika Narodne skupštine, jer ste neosnovano dali reč prethodnom govorniku koji se nije pozvao ni na jedan član Poslovnika, uz to, nikoga nije pomenuo, uz to, govorio je o temi koja nije na dnevnom redu optužujući dalje neopravdano, neosnovano, bez argumenata one koji nisu u sali, pa vas ja molim, ukoliko želite da ova sednica danas bude vođena u skladu sa Poslovnikom i da se narodni poslanici ne javljaju kako kome padne na pamet za reč, već kako to po Poslovniku sleduje, da upozorite narodne poslanike, ukoliko se jave za reč a posle toga ne daju opravdanje zbog čega su se javili.
Ne smatram da ste u pravu, jer sam ja tumačio javljanje gospodina Ilića kao odgovor na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine, koji kaže da ako se uvredljivi izrazi ili izrazi za koje smatra da nisu primereni, odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku, radi se o predsedniku političke stranke URS-a, u ime poslaničke grupe, pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe, to se u ovom trenutku radi o gospodinu Iliću i tumačim da je gospodin Ilić imao pravo na repliku u ovom smislu. Naravno, ako vi niste zadovoljni, u Danu za glasanje Narodna skupština će se izjasniti da li sam ili nisam povredio taj član Poslovnika i to ćemo lako definisati. Što se tiče dalje prijavljenih za reč, gospodin Dragan Tomić, isto na osnovu Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Hoću da reklamiram član 106, gde govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Mi smo iz diskusije prethodnog govornika, koja je trajala više od 20 minuta, prvih 10-ak minuta imali uglavnom političke ocene i političke stavove koji duboko pokušavaju da stvore jaz i, da kažem, provaliju u komunikaciji u odnosima između dve najvažnije institucije u ovoj državi, a to su ove dve skupštine. To je prva teza. Jako stojim iza toga što je gospodin Pastor rekao, jer je vrlo biranim rečima pristupio ovoj temi, svestan činjenice koliko je ona i složena i komplikovana, ali mislim da smo ostali u tom delu kod jedne teze koja je uopšte prihvatljiva ovde – da treba da se donese nov zakon. Gospodin Dinkić je o njemu govorio vrlo korektno i rečeno je u januaru mesecu, pošto sam ja član Odbora za finansije, da će u januaru mesecu biti već krenuto sa ovom temom, prosto iz razloga zato što se u ovom trenutku ne može stići i ta tema da se obradi. Mislim da ovde nije pitanje o tome da li treba dati novac Vojvodini, naravno da treba dati novac, ali da treba biti precizan oko načina i formirati jednu drugačiju strukturu, strukturu kroz koju prići ovoj temi, jer ja mislim i dalje da je to najrazvijeniji deo Srbije, mislim da je to i dalje motor koji treba da vuče celu Srbiju za sobom i da je razvija u svim njenim segmentima, ali da je evidentno da smo prošli svi kroz jedno vreme koje je, sad se pominje ovde nekih šest godina. Niko iz ove vlasti nije bio u tih šest godina tamo, niko nije ostavio 200 hiljada radnih mesta od nas.
Vreme, gospodine Tomiću.
Hoću da kažem da ne treba nasedati na ovakve provokacije koje izvode ovo iz okvira onoga čime treba da se bavi ova skupština, da se pozabavimo na jedan realan način kako zaista doći do jednog pravog načina.
Hvala vam. Bez obzira na to, smatram da član 106. Poslovnika nije povređen u ovom smislu. Pošto svi narodni poslanici imaju pravo na način na koji će da govore o izloženoj temi, smatram da je i političko izlaganje isto način da se govori o temi kao i svaka druga vrsta izlaganja. Tako da smatram da član 106. nije povređen, ali, naravno, ako vi niste zadovoljni, u Danu za glasanje Narodna skupština o tome može da se izjasni. Sledeći za reč prijavljeni, gospodin Milorad Mijatović. Izvolite, gospodine Mijatoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče Skupštine Republike Srbije, poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, isto se slažem sa ocenama da je dobro da imamo ovaj predlog zakona u današnjoj raspravi. To je znak dobre volje i znak razvoja demokratskih odnosa, ali ja bih ipak želeo da u ovoj raspravi i dođemo do nekih konkretnih rešenja. To znači da ovaj zakon ne stavljamo prof forme, već da o njemu raspravljamo, odnosno da ova Narodna skupština da neka rešenja koja će se možda u nekom kasnijem vremenu realizovati. Postaje prosto degutantno da pred svako donošenje budžeta Republike Srbije počinju priče u Vojvodini – nemamo dovoljno para, Beograd nam uzima pare, to su naše pare. Imam utisak da ovih šest godina političke elite u Vojvodini, a bogami i ovde u Republici Srbiji, egzistiraju upravo na tom sukobu, opravdavajući često svoj nerad i za ono što nije urađeno u prethodnom periodu. Uvek sam se pitao zašto u Ustavu stoji 7%. Zašto ne stoji 17% ili zašto ne stoji 4%? U Ustavu član 144. kaže da treba dati najmanje 7%. Pre svega, Vojvodini se ne daje, Vojvodina je ta sredstva zaradila. Bruto-društveni proizvod Vojvodine je veći, nego što je ostalog dela Srbije. Prema tome, ne vidim razloga zašto kažemo da se Vojvodini nešto daje, nešto što je Vojvodini stvoreno, zarađeno i što treba omogućiti da Vojvodina, takva kakva jeste, može funkcionisati. Slažem se sa ocenom da je uzrok ove krize, koja se stvara, Ustav iz 2006. godine, koji je donet kao plod političkih kompromisa tadašnjih političkih elita, koji je stvorio jednu permanentnu krizu, koja se upravo u ovo vreme, donošenja budžeta, stalno ponavlja i stalno se isto oružje poteže i na kraju se čak zna i rezultat. Postavljam opravdano pitanje zašto je to tako, zašto se to ne promeni, zašto mi ne sednemo i ne razgovaramo, da vidimo kako rešiti ovaj problem? Matematički je vrlo jednostavno – 7% je 7%. Naravno, treba da se zna odakle se uzima. Ustav je rekao – iz budžeta. Ostali zakoni jasno preciziraju šta znači budžet. Molim vas, zašto onda ne poštujemo Ustav i zakone koji su trenutno važeći? Ako njih poštujemo, bićemo u situaciji da više ovu krizu nećemo stvarati. Izgleda da nekom stalno odgovara da se postavlja pitanje šta ti Vojvođani traže, često i u ovim raspravama koje imamo ovde. Moram priznati da sam se osećao kao Slovenci krajem osamdesetih godina. Mi želimo rešenje. Tražimo pravo rešenje, u skladu sa Ustavom, u skladu sa zakonima, koji važe. Mislim da će se politička kriza na taj način razrešiti. Međutim, dešava se nešto drugo. Nekom izgleda odgovara da stvaramo neku novu političku krizu, a da ne nađemo rešenje. Socijaldemokratska partija Srbije insistira i traži da se u okviru ustavnih rešenja, u okviru zakona iznađe rešenje. To mislim da nije teško. Vojvodina ima poverene nadležnosti. Za te poverene nadležnosti trebaju sredstva. Sredstva se ne daju pojedincima da troše kako hoće, sredstva se daju da se određene državne ingerencije provode na području Vojvodine. Zašto država Srbija ne vrši nadzor nad trošenjem tih sredstava? Ta sredstva ne mogu biti vlasništvo ni određene političke elite, ni pojedinaca, niti bilo koje grupe. Ta sredstva moraju biti u Vojvodini na način da se državne ingerencije, države Srbije, provode dosledno i da se vrši kontrola. Kontrola trošenja tih sredstava, ne samo ovih sredstava, već svih onih sredstava koja idu na kapitalne investicije, koja se ulažu u razvoj Vojvodine, jer Vojvodina kao deo Srbije mora da ima i svoje nadležnosti i ova autonomija, koja postoji takva kakva jeste, da se u potpunosti provodi u delo. U Vojvodini se dešavaju čudne stvari. Imate pojedinaca i grupe koje traže ukidanjeautonomije. Svesno se to čini. Lepe se plakati i stalno se nešto govori da Vojvodina želi da se odvaja. Odmah da vam kažem, Vojvodina, ovakva kakva jeste, je deo Srbije, biće deo Srbije, a najmanje pojedinci i ljudi koji žive u njoj misle tako, drugačije nego što se misli. Mi smo protiv političkih trgovina. Kad kažem protiv političkih trgovina, ne želim da se ponovo 2013. godine dogodi da jake ličnosti iz Vojvodine dođu kod jakih ličnosti u Republiici Srbiji i da se dogovore da vide šta će dati Vojvodini da se nešto završi, da li će to biti Fruška Gora, da li će to biti autoput od Rume do Loznice itd. Insistiramo da se poštuju institucijesistema – Ustav i zakoni, da je tu okvir za koji se može naći rešenje ovog problema koji se javio u ovom trenutku u kojem se nalazimo. Ovo naglašavam i zbog toga jer se bojim, a svestan sam činjenice da u ovom trenutku i sa ovim budžetom nećemo naći rešenje problema. To je sasvim jasno danas. Isto tako podržavam da se odmah formira radna grupa, i to od strane Vlade Republike Srbije, da Vlada Republike Srbije, uz puno konsultovanje poslanika iz Vojvodine, koji su spremni da daju svoj puni kapacitet da se nađe rešenje koje će konačno rešiti ovaj problem, da se stalno ne vraćamo na njega. U tu radnu grupu uključiti i sve kapacitete AP Vojvodine i tada ćemo sve probleme koje imamo oko budžeta, oko sredstava konačno skinuti sa dnevnog reda. Ovako ćemo stalno dolaziti u situaciju da se voluntaristički određuje šta je 7%, koliko je to 7% i kako ih razrešiti. Pošto dolazim iz Vojvodine, živim u Vojvodini, smatram da se rešenje može naći. Potrebna je dobra politička volja. Potrebna je volja da se traže rešenja, da se nađe ono što je za sve zadovoljavajuće. Mislim da je to ono što nedostaje. Neko može da kaže – da, Srbija se nalazi u teškoj krizi, treba nam više centralizma. Ne, izlazak iz krize biće tako što više vršimo decentralizaciju, što deo odgovornosti prenosimo ne samo na AP, već i na lokalne zajednice. Kriza jeste duboka, ali njeno rešenje se može naći. Može se naći ukoliko ima dobre volje i dobrih rešenja. U tom smislu SDPS insistira na dogovoru. Insistira da se taj zakon o finansiranju Vojvodine donese u prvoj polovini 2013. godine. Mi ćemo dati pun doprinos da se to pitanje razreši. Budite uvereni da ćemo na taj način veliki deo problema, koji se veštački stvara između Vojvodine i Srbije, biti razrešen. Dalje će sve biti u samom toku, onom što ide. Moram da priznam, bio sam na dosta sednica Skupština AP Vojvodine. Znao sam, video i učestvovao sa željom da se mnogi zakoni, koji se donose i u ovom domu, budu kvalitetniji i bolji, jer to je u interesu građana Srbije i građana koji žive u severnom delu Srbije koji zovemo AP Vojvodina. U tom smislu, SDPS insistira da se krene ovim putem i da ćemo dobiti pravilno rešenje. Hvala.
Hvala. Za reč se javio gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, želeo bih samo par rečenica da kažem u odnosu na ono što se do sada čulo i čemu pretpostavljam da će se neki od elemenata do sada izrečenih, ponavljati. Nisam siguran da ću se svaki put javljati da to opovrgavam. Ono što želim ovom prilikom da kažem jeste da ovo pitanje za nas nije personalno pitanje, niti je rečenica izgovarana u odnosu na bilo koga personalno, nego je rečenica izgovarana u odnosu na problem za koji se mora tražiti rešenje. Isto tako moram da kažem da bi bilo zgodno da se prestane sa procesom satanizacije. Bilo bi zgodno da se prestane sa procesom satanizacije izvršne vlasti u Pokrajini, da se prestane sa satanizacijom Razvojne banke i ostalih institucija. Želim odavde da pozove sve organe vlasti ove države da rade svoj posao. Ako se utvrdi da je bilo ko zgrešio u zakonu, neka se povuče potez i neka to ima za posledice. Mislim da je to jedan jedini put. Što se tiče institucija koje se često spominju, moram da kažem da, npr, u odnosu na Fond za kapitalna ulaganja, danas na dnevnom redu Skupštine AP Vojvodine je izveštaj o njegovom poslovanju u zadnje tri godine. To je materijal od 1600 stranica sa svim detaljima. Raspoloživ je ne samo za skupštinsku raspravu, nego i za proveru od strane svih organa koji normalno, koristeći svoja ovlašćenja,u svakom momentu mogu raditi proveru. Izvolite, koristite se tim mogućnostima, ali mislim da je krajnje problematično, krajnje je opasno izgovarati rečenice koje nemaju podlogu. "Razvojna banka" jeste danas deo bankarskog sistema Republike Srbije. Svaka rečenica koja je paušalno izgovorena u odnosu na "Razvojnu banku" jeste rečenica koja slabi bankarski sistem Republike Srbije. Sa druge strane, ono što moram da kažem je da se situacije koje se pojavljuju iz godine u godinu mogu doživeti kao degutantne. Moram da vam kažem da ni meni nije prijatno, kad god dođe budžet, čovek se štreca. Ali, upravo iz tog razloga se za ovaj problem mora naći rešenje. Rešenje se mora tražiti, ubeđen sam, u ovom prostoru. Ovo je prostor dogovaranja, ovo je prostor, ovo je arena parlamentarne demokratije. Ovo je način kako se oko tih stvari moramo dogovarati i kako se te stvari moraju rešavati. Što se tiče radne grupe, nakon posete gospodina Dinkića, pokrajinska Vlada je formirala radnu grupu. Od tog vremena na ovamo je proteklo mesec i po dana. Valjda bi mesec i po dana trebalo da bude dovoljno da se zaokruži ta radna grupa. Čekamo to. Želimo rešenje. Da to nije tako, ne bi danas ovde bili, ne bi ovako razgovarali i ne bi na ovaj način iznosili argumente. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, gospodine Pastor, dame i gospodo narodni poslanici, prvo želim da vam se zahvalim, gospodine Pastor, zbog toga što ste u prvim minutima svoje diskusije otklonili, ipak bih rekao, jednu nepravdu, jer se u poslednjih nekoliko dana formirao utisak u javnosti kako je samo aktuelna vlast spremna na institucionalno uvažavanje AP Vojvodine. Mi smo od 2001. godine nastojali da promenimo neodrživo položaj u kojem se nalazi Vojvodina, kao i sama Srbija. Tokom tog perioda je bilo nekoliko sednica na kojima je kao predstavnik Vojvodine govorio predsednik parlamenta. To je tada bio Nenad Čanak. Svakako da to nije bilo dovoljno. Vaši podaci slikovito govore zapravo o korenima problema sa kojima se danas suočavamo. Možemo otići i odvesti ovu raspravu u pravcu kandidovanja grotesknih argumenata, ne kažem manje važnih, ali zaista grotesknih, koji opisuju život u Vojvodini. Najkraći životni vek je u Vojvodini, ako govorimo u proseku. Najkraći životni vek žene je u Vojvodini, najkraći životni vek muškarca je u Vojvodini. Vojvodina je nerazvijeno područje itd. Ali, sve to nisu posledice loše vođene ekonomije, nego pre svega podsticaj pogrešne politike. Odgovor koji danas treba da damo jedni drugima, ne kako raspravu koja je unapred osuđena na neuspeh, okončati prihvatanje vojvođanske inicijative, nego na koji način otvoriti, a da to nije kriza, otvoriti tako krupno pitanje kao što je pitanje organizacije života u Srbiji, Vojvodini, Beogradu ili bilo kom drugom kraju danas.Prvo, zaista je ponižavajuće slušati pravdanje onih koji su predstavnici vojvođanskih institucija, koji prate svaku njihovu ambiciju da razgovaraju o problemima Vojvodine. To je vaša obaveza, kao predsednika parlamenta, kao lidera jedne stranke koja deluje na prostoru Vojvodine. To je politička obaveza i vi radite svoj posao. Mi ne smemo pristati na nametnutu tezu koja je unapred osuđuje na neuspeh svaku vojvođansku inicijativu koja je za nas prihvatljiva, ne zato što želimo glasove u Vojvodini, nego što ona prethodno mora dati odgovor na pitanje kako ćemo urediti Srbiju, jer od 1990. godine do danas, svako pominjanje vojvođanskog problema doživljava se kao napad na samu Srbiju. Zbog toga je ova rasprava unapred osuđena na neuspeh. Zašto je Vlada uopšte, i vladajuća koalicija, pristala da stavi ovo na dnevni red, kada čak nema ni nekoga ko će nam ovde objasniti besmislicu koja stoji u obrazloženju? Ustavna institucija, a to je vojvođanski parlament i vojvođanska Vlada, pozivaju se na Ustav i traže od Vlade Republike Srbije da ona taj Ustav poštuje, a Vlada Republike Srbije kaže da Ustav nije bio dovoljno jasan. Bilo bi lepo da onaj ko sme dođe ovde pred nas, kao predsednik Vlade Republike Srbije i kaže nam šta nije jasno u poslednjem stavu člana 184. – budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. Meni nije jasna pamet koja je ovo stavila u Ustav, ali mi je vrlo jasno koliko je, iako besmisleno, vrlo konkretni tih 7% budžeta. Ovo uopšte nije priča o 150 ili 60 milijardi dinara koji su ostavljeni po strani, mimo Vojvodine, koja ima pravo da u određenom procentu participira u njima. Ovo je pitanje pravca u kom ide ova naša zemlja. Da li je moguće da mi probleme shvatamo tek onda kada nam eksplodiraju u lice i kada možemo da pokupimo samo param-parčad onoga u čemu smo do tog trenutka živeli. Pozicija u kojoj se nalazi čitavo društvo je neodrživa, a odnos onih koji se nalaze na vlasti prema toj činjenici je poražavajući. Ako nismo spremni da shvatimo odnos između politike koja je vođena prethodnih godina i cene koja nam se sada ispostavlja, onda ne treba uopšte da tražimo od ljudi da za nas glasaju, jer ljudi glasaju za političare da bi rešavali probleme u kojima se političari nalaze. Veliki problem je činjenica da se Vojvodina dinamično razvijala onda kada je bila uređena u skladu sa drugačijim pravilima. Ne zagovaram vraćanje na Ustav iz 1974. godine, jer je to model uređenja države i društva koji je 40 godina iza nas, ali ne može se zanemariti činjenica da je tokom 15 godina trajanja tog modela uređenja naše države Vojvodina značajno napredovala, uredila sopstveni život, rešila čitav niz problema ljudi koji žive na prostoru Vojvodine, a da je po definisanju nekog novog modela države ona počela da propada. Paralelno sa tim propadanjem, propada i čitava zemlja. Ključno pitanje je političko, a ne ekonomsko. Ono se manifestuje kroz ekonomiju, zato što ekonomija ne može da ignoriše život. Karavani političara iz Beograda odlazili su i odlaziće za Novi Sad i vraćaće se sa nekim obrazloženjem sastanka na kojem su bili, ali ekonomija nemilosrdno pokazuje pravu vrednost našeg života. Ona je danas kritično niska. Nikada problemi koji su se ispoljavali na prostoru Vojvodine nisu svoj koren imali u Vojvodini, nego na nekom drugom mestu. Zato smo mi zabrinuti. Naravno da imamo razumevanja za ovu inicijativu. Bili smo protiv Ustava. Želeli smo da čitavo društvo učestvuje u razgovoru i definisanju vizije ove zemlje kojom se utvrđuju i prava i obaveze svakoga od nas. Nismo dobili priliku na to. Šest godina nakon usvajanja tog Ustava mi od onih koji su po svaku cenu insistirali na tom ustavnom uređenju Srbije danas tražimo da poštuju sami sebe. Da li će tih 7% budžeta koji idu ka Vojvodini rešiti ekonomske probleme u Vojvodini? Neće, ali će tih 7% koje Vlada oduzima Vojvodini presudno definisati karakter vlasti u ovoj zemlji. Da li je to vlast koja poštuje zakone i poredak Srbije ili vlast koja misli da sve počinje i završava sa njom? To je nama presudno važno. Strašan je problem i činjenica je da je jako mala razlika između onoga što radi ova vlast i onoga što je radila prethodna vlast, koja je apsolutno bila u prilici da reši čitav niz problema zbog kojih danas kritikuje Dačića i njegovu vladajuću koaliciju, i 2008, 2009, 2010. i 2011. godine, pa to nije učinjeno. Zbog čega? Pre svega, zbog čvrsto ukorenjene teze i uverenja da je Srbija ugrožena i da se ugrožava ukoliko se menja njeno unutrašnje uređenje u skladu, ne sa interesima onih koji se nalaze na vlasti u Vojvodini, nego sa potrebama ljudi koji u Vojvodini žive. Mi se protiv toga moramo boriti. Zato su nam potrebne institucije i razgovori u okviru institucija. Bilo bi poštenije reći – nama para. Znamo da ih nema. Juče je predat amandman kojim Vlada koriguje budžet za devet milijardi, za 90 miliona evra, amandmanom, korekcija budžeta. Ako nema novca, moramo postaviti pitanje – kako ćemo ga zajedno stvoriti? A da distribucija onog novca koji inače nije dovoljan, nije ni rešenje za Vojvodinu a ni za preostali deo Srbije. Ključno je pitanje političkih reformi. Ono možda nije atraktivno, jer govorimo o reformama koje su suprotne politici balvana, bez obzira da li se oni trpaju na puteve na severu Kosova ili su balvani po Krajini sa početka devedesetih godina, suprotna onoj logici koja je na "jogurt" revoluciji došla na vlast. Gde ćemo se sledeći put sresti i u kakvoj situaciji? Nacionalizam je pogonsko gorivo svakog nesrećnog društva. Naši resursi su potrošeno i zato je bilo bolje da ste, gospodine Stefanoviću, našli nekog ministra koji bi ovde seo i zamolio za razumevanje predstavnike Vojvodine, kroz rečenice – mi smo taj budžet za narednu godinu skrpili kako smo znali i umeli, više novca nema, dajte da vidimo kako ćemo i šta ćemo dalje, nego što samim ponašanjem, praktično, uništavate i minimum mogućnosti da se ovako krupno pitanje reši na normalan način. Insistiramo da se poštuje Ustav, da se poštuju zakoni, da se donesu zakoni koji su potrebni. Jer, ako na takav način ne definišemo međusobne odnose, na koji to drugi način mislimo da uradimo? To smo probali devedesetih godina i evo nas dokle smo stigli. Tada se drugačije razmišljalo i radilo, a pošto je Vojvodina tema, Vojvodina je dobila i "Azotaru", "Petrohemiju", Kombinat u Kikindi, "Hemofarm", "29. novembar", "Sever", "Fidelinku", "Neoplantu", imala je i naftnu industriju, imala je sve, a danas nema ništa. Jeste, i "Fidelinku". I 40.000 ljudi je bez posla u Subotici, je li tako, gospodine Pastore? I "29. novembar", koji je bio institucija, a danas je gomila šuta, i Bosnu, i "Azotaru" u Subotici, i razbijenu zemlju, i veću prosečnu stopu nezaposlenosti od proseka u Srbiji, i manji prosečan društveni proizvod od proseka Srbije, i škole bez vodovoda i bez toaleta, i raspale bolnice. Sve je to cena politike, a ne i tri sedmine nekog budžeta koji treba da ide u kapitalne investicije. Gospodine Pastor, insistiramo na tome da vi kao predstavnik institucije pokrenete krupna politička pitanja, jer ovako dalje ne možemo da funkcionišemo. Ovo je ista ona logika, nemojte to lično da shvatite, kojom se služila DS 2006. godine, kada je u sedminama i procentima tražila spas u nekom vremenu koje će doći sutra, a do kojeg će stići tako što će se provući kroz minsko polje kroz koji se tada kretala. Ne može više tako. Ključno je pitanje, pitanje ustavne reforme zemlje. Preduslov toga je nametanje te teme ovde u samom Beogradu. Ne može se rešiti ni vojvođanski problem, ni bilo koji drugi, pre nego što se potpuno ne demokratizuju odnosi u samoj Srbiji. Biće kasno za godinu dana. Oni koji to danas ne mogu da shvate, neka nađu makar jednu političku činjenicu na kojoj smo odradili svoje stavove, koje je vreme demantovalo i neka nađu jednu činjenicu iza koje je stajala parlamentarna većina ovde u Skupštini koju vreme nije demantovalo – kada govorimo o ekonomiji, o politici, o nacionalnim problemima, o svemu. Ključno je pitanje promene načina na koji je uređena Srbija - davanje prava i srazmerno pravima i obavezama ljudima u Srbiji, lokalnim samoupravama, gradovima, pokrajini i pokrajinskim institucijama u Novom Sadu, sve drugo je karikiranje. Ovo nije tema za Mlađana Dinkića. Naravno da kada živimo od danas do sutra, da je i on u prvom planu. Fundamentalno je pitanje ispraviti grešku u kojoj živimo od 1990. godine, pronaći među nama ljude koji vide dalje od svog nosa i koji razumeju da je suština politike u predviđanju događaja. Ovo je četvrta država u kojoj živi moja generacija. Među nama ima kolega i koleginica koje imaju i veći saldo. Četvrta. Moramo da razmišljamo o onima koji su taoci naše nemoći i naše nesposobnosti, o našoj deci. Oni imaju prava na političari koji ne treba da budu vizionari, na političare koji će biti sposobni da podvuku liniju, da pogledaju epilog politike koja se vodi u kontinuitetu od 20 godina i da kažu da nije toliko teško videti šta je ono što treba da se uradi. Sve suprotno onome što se radilo 20 godina. Pa, ako nema novca, neka sednu pokrajinska Vlada i republička Vlada, neka pretresu te bisage kakve su šuplje i koliko su šuplje i pronađu ono što se može uzeti i potrošiti na racionalan način. Neka se utvrde prava koja će dopustiti svakom u ovoj zemlji da stvara i da bude koristan za sebe i one koji od njega zavise, za one za koje je on odgovoran. Ovo je neizdrživa situacija. I kada ste ovde došli, znali ste da je ovo osuđeno na neuspeh. Uvredljiva je i sama ideja vladajuće koalicije da na dnevni red stavi tačku na kojoj insistira vojvođanski parlament, da ovde nema predstavnika Vlade, iako je razumljivo da ne postoji čovek koji bi mogao da nam objasni šta je to nejasno, u jednom prosto proširenom stavu- budžet Vojvodine je 7% budžeta Republike Srbije. Tačka. Savršeno je jasno da klizimo u režim u kojem će se živeti isključivo po pravilima koja se utvrđuju kratkotrajno, pod pritiskom i sa ambicijom, ne da se rešavaju problemi, nego da se opstane na vlasti. Nije nam bilo potrebno 100 dana da bi to razumeli, bilo je dovoljno videti ko čini tu vladajuću koaliciju, da bi mogao da se zaključi kakav će biti rezultat njene politike. Evo nam toga u novembru mesecu, prvi put na vreme i u skladu sa Ustavom budžet, koji ne poštuje isti taj Ustav na koji se poziva. Svaki ministar vodi svoj privatni rat sa problemima u okviru svog ministarstva, bez strategije i vizije do koje ne možemo doći ako se prethodno ne dogovorimo oko cilja ove zemlje, načina na koji ćemo do njega stići. Podrška institucijama u Vojvodini. Ako nemamo institucije, onda nismo čak ni u 90-oj, jer više nema potencijala koji su bili tada pred nama. Što se tiče samog zahteva on je opravdan, utemeljen na Ustavu i odbijanje Vlade i eventualni pristanak vladajuće koalicije na Vladino obrazloženje, gospodine Stefanoviću, kao predsednik Skupštine ćete pružiti podršku svojoj vladajućoj koaliciji, ali ćete pogaziti Ustav. To je ono što je problem i svako od onih koji budu za ovo glasali. Verujte mi da to nije bez posledica. Prva posledica će biti konstatacija društva da i ona može da živi u skladu sa svojim ličnim pravilima i interesima ako to mogu oni koji se nalaze na vlasti. Šta je još dodatno otežalo situaciju u Vojvodini? Karakter vojvođanske političke scene. Ne govorim samo o strankama. Mislim na karakter javnosti koja je samu sebe udaljila od tzv. velike politike. Pogrešno je uverenje nakon 20 godina, kao što je jasno da se ovako dalje više sa Vojvodinom ne može. Pogrešno je uverenje da Vojvodina može unutar sebe da pronađe odgovore na sve svoje unutrašnje probleme, nezavisno od onoga što se dešava u Beogradu. Ne može, gospodine Pastor. Vi ste bili lojalan koalicioni partner četiri godine Republičkoj vladi. Svaki put ste skretali pažnju na neodrživost Ustava i insistirali na poštovanju ustavnih normi. Ne može se rešiti vojvođansko pitanje ako vojvođanski potencijali nisu u funkciji reformi čitave Srbije i tu je raskorak između LDP i vojvođanske političke scene. Iz Beograda su stvoreni problemi koji su uništili Srbiju i na Kosovu i u Novom Sadu i ovde se moraju dati odgovori na to. Nisu tri sedmine i 7% utvrđeni u Mošinoj vili kraj Novog Sada na Fruškoj Gori, nego ovde. Ako ova rasprava ičemu vredi onda vredi samo zbog toga što odavde treba da odete sa porukom Vojvodini da je Vojvodina potrebna Srbiji. Kada tražimo nešto za Vojvodinu, to je dobro i za Niš. Potrebna je sa svojim potencijalima i Srbiji, jer Srbija te potencijale nema na drugom mestu. To je suština svega. Žao mi je što ćemo biti usamljeni u podršci i ovom zakonu i amandmanima Pokrajinske vlade na budžet na koji su podneti.
Hvala vam. Pre nego što dam gospodinu Pastoru, hteo bih da kažem da ne može biti predstavnika Vlade Srbije zato što sednici Narodne skupštine može da prisustvuje samo predlagač akta, odnosno predstavnik predlagača. Kako je to u ovom slučaju Skupština AP Vojvodine, to može biti gospodin Pastor ili neko koga Skupština AP Vojvodine za to ovlasti i to je razlog zbog čega predstavnik Vlade RS ne može biti na ovoj sednici. Gospodine Pastor, izvolite.
Želim da kažem da ako se sada odmah završi ova sednica i onda je doživljavam kao izuzetno krupan iskorak u odnosu na sve ono sa čime smo zajedno živeli u proteklih devet godina i ni u kom smislu ne doživljavam kao neuspeh, iako znam da je manje-više kodiran ishod rasprave sa aspekta glasanja. U proteklih devet godina nikada nije bila mogućnost, nije postojala mogućnost da se ovakva rasprava na ovakav način vodi i sa tog aspekta ovo za mene nije neuspeh, nego mislim da je to pokretanje krupnog političkog pitanja za koje ste apelovali. Mislim da je pitanje ustavnosti, pitanje poštovanja Ustava, pitanje vladavine prava, pitanje gradnje sistema u kome nema prečeg interesa nego što piše u Ustavu jeste najkrupnije pitanje koje se može pokrenuti i koje se može postaviti. Sa tog aspekta ovaj današnji dan ne doživljavam kao neuspeh. Što se tiče onog pitanja koje se permanentno provlači da je budžet mali, da su mogućnosti republičkog budžeta male, dozvolite mi dame i gospodo da budem slikovit. Razlika između budžeta Republike Srbije da li je ovoliki ili ovoliki je stvar apsolutnih vrednosti. Sedam posto od ovoga je i sedam posto od ovoga nisu apsolutne veličine, ali je to praktično udovoljavanje ustavnog kriterijuma. Ne tražimo 7% od ovoga iako je budžet ovoliki, nego tražimo 7% od budžeta koji je danas naša realnost. O tome danas razgovaramo. Ako ima rezona zbog kojeg je vredelo doći ovde u Skupštinu onda sam bar ove dve čaše danas mogao da podignem.
Gospodin Jovanović, replika.
Gospodine Stefanoviću, ne mislim da je to vaš hir, da ste vi nekome zatvorili vrata, ali mislim da je elementarni red da se ovakvo krupno pitanje makar tretira na ozbiljan način, pa da se odgovori ozbiljno, da se pojavi ovde predstavnik Vlade koji može da prisustvuje svakoj sednici parlamenta, od uvek je to moglo, i da obrazloži, pa kada dobije ovako slikovit odgovor, da onda kaže šta o tome misli. Može da je 7% malo. Gde je problem? Problem je u načinu na koji je organizovana Srbija, jer nikada Vojvodina nije imala 7% nadležnosti. Centralizovana država koja isključivo kontroliše društvo distribucijom mora zadržati to ekskluzivno pravo za sebe, zato se penzije isplaćuju iz Beograda, a ne iz Beograda i Novog Sada kao što je nekada bio slučaj, zato se Fond za zdravstvo uspostavlja ovde u Beogradu, a ne u Beogradu i Novom Sadu kao što je nekada bio slučaj, i onda tih 7% više nema. Na kraju, to nije pitanje para, to je ovo o čemu smo se složili, to je krupno političko pitanje – da li ima nekog reda u zemlji ili nema. Koliko god je loš Ustav iz 2006. godine, dajte da kažemo da je ovo način na koji uređujemo svoje odnose, pa pošto nam je loše u ovom formatu onda da pravimo novi. Nemojte da kažemo da nema formata. Mi smo poslanici Skupštine. Naša profesija nas obavezuje da poštujemo tu elementarnu političku etiku. Odnose moramo uređivati u skladu sa zakonima za koje glasamo.
Gospodin Đurić po Poslovniku. Izvolite.
Otvorila se ta rasprava oko toga da li predstavnici Vlade mogu da učestvuju na sednicama kada nisu ovlašćeni predlagači. Vi ste sada izričito rekli da oni to ne mogu i da zbog toga nisu ovde prisutni, da ih niste pozvali i ja mislim da ste time prekršili član 89. stav 1. Poslovnika koji jasno kaže – u radu na sednici Narodne skupštine pored narodnih poslanika učestvuju predsednik i članovi Vlade, ovlašćeni predstavnici drugih predlagača zakona, direktor Republičkog sekretarijata, kao i druga lica koja predsednik Narodne skupštine pozove. Član 89. Poslovnika ne govori o ulozi predsednika Vlade, odnosno članova Vlade na samoj sednici ili učešću u njenom radu na osnovu toga da li su ovlašćeni predlagači ili ne. Poslovnik kaže da premijer i članovi Vlade uvek mogu da prisustvuju sednici Narodne skupštine, pa čak i proširuje taj krug lica kada kaže da mogu prisustvovati i druga lica koje predsednik Narodne skupštine pozove na sednicu. Time Poslovnik pojačava vašu ne samo pravnu nego i političku obavezu da vrlo pažljivo procenjujete šta je korisno za ovu zemlju, šta je korisno za rad Narodne skupštine i da u skladu sa tim eventualno proširite krug lica koji treba da bude širi od kruga predlagača koji je u ovom slučaju prisutan kao predstavnik AP Vojvodine. To je smisao poslovničke odredbe o prisustvu na sednici i učešću u radu sednice. Oni nisu restriktivno postavljene i ova odredba koju sam citirao, a na koju vi očigledno niste obratili pažnju nalazi se u delu Poslovnika, u Opštimodredbama koje govore o otvaranju sednice i učešću na sednici. Kada bi vaša logika bila izvedena do kraja, kada kažete da predstavnici Vlade nemaju prava da prisustvuju sednici parlamenta, onda je besmisleno od Vlade tražiti izjašnjenje o predlogu zakona. Koji je smisao tumačenja da Vlada može da da pisano obrazloženje, a da ne može da učestvuje u radu sednice, da odgovara na neka konkretna pitanja? Zbog toga mislim da niste u pravu ni u ovom, ni u nekim sličnim situacijama kada ste iznosili slično obrazloženje u ranije periodu. Hvala.
Donekle ste u pravu jer član 89. Zaista tako kaže, ali u članu 96. Poslovnika Narodne skupštine kaže se da pravo da govore po sledećem redosledu i vremenskom trajanju imaju predlagač akta, izvestilac nadležnog odbora, predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe i narodni poslanici. On definiše da članovi Vlade mogu da budu prisutni. Prihvatam tumačenje da predsednik Narodne skupštine može da pozove sva ta lica i da im da pravo da govore. Međutim, Poslovnik ne definiše to precizno i to smatram nedorečenošću Poslovnika. Tumačio sam da članovi Vlade, odnosno predstavnici Vlade mogu govoriti onda kada se na dnevnom redu nalazi zakon koji je podnela Vlada. Mogu da prihvatim, iako to ne piše izričito u članu 96. Poslovnika gde se definiše ko ima pravo da govori, ne učešće na sednici. Učesnik na sednici može biti neko ko će sedeti na sednici Narodne skupštine bez prava da govori, kao što postoje lica koja prisustvuju sednici Narodne skupštine, ali ne učestvuju u raspravi. Prihvatam to. Međutim, pošto je Vlada dala svoje mišljenje o Predlogu zakona. Vlada je svojim mišljenjem po ovom predlogu zakona izrazila svoj stav o njemu i nije smatrala da treba dalje da obrazlaže. Takođe, mi ćemo na istoj ovoj sednici imati na dnevnom redu budžet koji svakako dodiruje ovu temu i biće prisutan predstavnik Vlade koji će moći da se izjasni i sa narodnim poslanicima da diskutuje o ovoj temi. Svakako prihvatam mogućnost da se na ovoj sednici mogao naći član Vlade. Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, poštovane kolege i koleginice, građani Srbije, žalosno je što mi već dva meseca slušamo veštačko stvaranje problema o budžetu Vojvodine. U svom obraćanju, koje će biti neobično kratko za ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe, izneću nekoliko činjenica koje jasno dokazuju da je cela ova ujdurma zapravo obmana, a dilema oko budžeta nepostojeća. Prava namera predlagača nije da zaštiti interese građana Vojvodine. Prava namera predlagača je da stvaranjem lažne dileme skrene pažnju sa suštine stvari, a suština je da je stanje u Vojvodini katastrofalno. Tu se slažemo i za to je velikim delom odgovorna pokrajinska Vlada. Počinjene su mnoge zloupotrebe. Pogledajmo, na primer, "Razvojnu banku Vojvodine". Ko je napravio dubiozu od 15 milijardi? Nisu građani Vojvodine skakavci pa da su pojeli te pare. Ukazaću građanima Srbije na par činjenica i nadam se da će se zamisliti. Politički eksperiment koji se zove "Razvojna banka Vojvodine" koštala je građane Srbije devet milijardi dinara. Znači, svaki punoletni građanin ove zemlje dao je po 1.400 dinara za "Razvojnu banku Vojvodine". Naravno, pozdravljam inicijativu Skupštine AP Vojvodina da iskoristi svoje zakonsko pravo i uputi Narodnoj skupštini Republike Srbije Predlog zakona o dopuna Zakona o budžetskom sistemu, kao i mogućnost da danas javno i u okviru institucija razgovaramo na ovu temu. Mislim da je ovo prvi put da na ovaj način, takođe se slažemo, u okviru institucija vodimo dijalog. To je način na koji Srbija treba da rešava svoje probleme. Dopuna zakonskog predloga odnosi se na utvrđivanje osnovice za obračun sredstava koja pripadaju AP Vojvodini. Kao poslanica sa teritorije AP Vojvodine, moram da ukažem zabrinutost što je Vojvodina prošle godine imala niži BDP po glavi stanovnika od republičkog proseka. Pitam se – šta se to dešava u mojoj Vojvodini koja je nekada predstavljala okosnicu razvoja države, a danas nemamo više ni sliku da smo najrazvijeniji region naše države? To je tema o kojoj bih ja vrlo rado vodila dijalog i pokušala da zajednički iznađemo rešenje da Vojvodina krene napred. Naglasila bih da je osnovica za obračun transfera namenjenih Vojvodini u budžetu za 2013. godinu veća za 11% u odnosu na prošlogodišnji budžet, kao i da će joj pripasti veći udeo od prihoda od poreza na profit i nekih drugih poreskih prihoda. Govorim o poreskim prihodima, jer su to sigurni prihodi budžeta. Osnovica za obračun budžeta prema starom Zakonu o budžetskom sistemu, a koju je primenila Vlada premijera Cvetkovića kada je usvojila budžet za 2012. godinu, rekla bih uz podršku AP Vojvodine, pa i nas poslanika iz Vojvodine u Narodnoj skupštini Republike Srbije, bila je 750 milijardi. Osnovica za obračun budžeta Vojvodine prema novom zakonu koji smo dosledno primenili u Predlogu Zakona o budžetu za 2013. godinu je 837,2 milijarde. Znatno više. Minimum od 7% za Vojvodinu po Vladi premijera Cvetkovića bio je 52,5 milijardi. Po novom Zakonu o budžetskom sistemu je 58,6 milijardi. Dakle, šest milijardi više. Složićete se da oni koji govore da Vojvodina gubi devet milijardi nije istinita, već da Vojvodina dobija šest milijardi više. Zaista verujem da je važno doneti zakon o finansiranju Vojvodine kako bi Vojvodina dobila sopstvene izvore prihoda. Sve dok to ne bude urađeno, biće neproduktivnih tenzija. Verujem da taj zakon treba da predstavlja model za druge regione. Mislim da taj zakon treba isto tako da se donese u okviru jednog dijaloga i da se konsultuju svi oni koji su relevantni za to. Ponavljam, da li se sve ovo radi da bi se skrenula pažnja sa dubioze i nepravilnosti koje su napravljene u "Razvojnoj banci Vojvodine"? Da li je ovo model da se politički podigne tenzija, jer bih naglasila da u prethodnih pet – šest godina to nije činjeno? Nije li malo neobično što se ovakva principijelnost od strane predsednika Vlade Vojvodine nije javila dok je DS bila apsolutni gospodar ne samo u Vojvodini, nego i u Srbiji? Još jednom ću naglasiti da se u potpunosti slažem sa gospodinom Pastorom da je situacija u Vojvodini katastrofalna. Verovali ili ne, svake godine sve je veći broj opština koje spadaju u najnerazvijenije. Stopa nezaposlenosti u određenim opštinama prelazi 40%. Isto tako me zabrinjava činjenica da se od svakogpunoletnog građanina Vojvodine uzima iz džepa po 8.000 dinara za još jednu dokapitalizaciju političkog eksperimenta zvanog "Razvojna banka Vojvodine". Nije samo "Razvojna banka Vojvodine" jedini problem o kome bi ovaj dom trebalo da razgovara. Treba razgovarati i o Fondu za kapitalna ulaganja. Poslednji put je ovom parlamentu dostavljen izveštaj o potrošnji sredstava Fonda za kapitalna ulaganja 2009. godine. Podsetila bih sve nas da parlament ima i kontrolnu funkciju i da bi bilo od izuzetnog značaja da narodni poslanici dobiju izveštaj o potrošnji sredstva dobijenih iz budžeta Republike Srbije. Nakon svega sa čim je parlament, a i javnost, upoznat u prethodnim mesecima, jedno je jasno da se neko neodgovorno ponaša prema novcu građana Vojvodine, a i Republike Srbije. Taj neko ne objašnjava ni građanima Vojvodine, ni ovom domu gde idu naši novci. Pošto Vojvodina dobija šest milijardi više, a ne devet milijardi manje, kao što se javnost obmanjuje, poslanička grupa URS je čvrsto na stanovištu da treba uraditi zakon o finansiranju AP Vojvodine. S toga, nećemo biti u mogućnosti da podržimo ovaj predlog Skupštine Vojvodine. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Samo jednu rečenicu. U odnosu na Fond za kapitalna ulaganja postoji obaveza Fonda da podnese izveštaj osnivaču. Osnivač je Skupština AP Vojvodine. Taj izveštaj se podnosi. Danas je na dnevnom redu izveštaj u odnosu na prethodni period. Ne postoji zakonska obaveza podnošenja izveštaja ovoj skupštini, ali svaki organ gonjenja, svaki organ koji proverava način trošenja novca ima pravo da to učini.
Hvala. Saglasno članu 27. i članu 87. stav 1, 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova do završetka načelnog pretresa iz 1. tačke dnevnog reda sednice, zbog potrebe da se predlozi akata iz dnevnog reda ove sednice donesu u što kraćem roku. U ovom trenutku određujem pauzu u trajanju od jednog sata i sa radom nastavljamo u 15,00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom posle pauze. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospođo predsedavajuća, kolege narodni poslanici, gospodine Pastor, dobro došli u Narodnu skupštinu Republike Srbije, Narodnu skupštinu koja je 2006. godine jednoglasno utvrdila Predlog Ustava Republike Srbije, koji je na referendumu potvrđen od većine građana Republike Srbije, takođe 2006. godine. Nažalost, u jednom određenom delu moram da se složim sa pojedinim kolegama da se ovaj Ustav nije poštovao. Nije se poštovao u dobroj meri i od strane ovog parlamenta, ali moram da konstatujem da se u dobroj meri nije poštovao baš kada je u pitanju položaj Vojvodine u skladu sa ovim Ustavom. Nije se poštovao kada je u Narodnoj skupštini Republike Srbije utvrđen Zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine, što je u krajnjoj liniji konstatovao i Ustavni sud. Nije se poštovao kada je u pitanju Statut AP Vojvodine kao niži pravni akt od Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine, što verujem da će Ustavni sud, pošto veliki broj odredaba zakona utvrđen kao neustavan, takođe utvrditi kao neustavan. Danas ste nama rekli u izlaganju, predstavljajući ovaj predlog zakona, da on može da se razmatra sa više aspekata, da je on i finansijsko pitanje, ali ste istakli da je on prvenstveno ustavno pitanje. Mi se slažemo. Demokratska stranka Srbije nema problem sa poštovanjem Ustava, pogotovo nema problem sa tom odredbom Ustava koja se odnosi na 7% sredstava koji pripadaju AP Vojvodini. Da vas podsetim, a o tome su govorili i poslanici vaše partije u Narodnoj skupštini, jedini period kada je ta odredba Ustava poštovana bio je period kada je bila Vlada Vojislava Koštunice i kada je utvrđen budžet Republike Srbije neposredno nakon donošenja Ustava Republike Srbije. Međutim, ono što je sporno za nas, i mi želimo o tome danas da razgovaramo, jeste činjenica da predstavnici pokrajinske administracije, a vi ste jedan od najviših funkcionera pokrajinske administracije, žele da se Ustav poštuje pomalo, tj. da se poštuje kako odgovaraju pojedine odredbe Ustava koje se odnose AP Vojvodinu. Kao što vam je poznato, Ustavni sud Republike Srbije u julu mesecu, na osnovu predloga DSS, je oglasio 22 nadležnosti Zakona o utvrđivanju nadležnosti Vojvodine, koji je utvrđen ovde u Narodnoj skupštini, gde smo mi žestoko kritikovali, ulažući veliki broj amandmana u Narodnoj skupštini, neustavnim. Reakcija koja je stigla od predstavnika AP Vojvodine, koji sada traže poštovanje Ustava u Narodnoj skupštini, a i mi ga tražimo takođe, kao i naša poslanička grupa, jeste bila krajnje neprimerena. Kretala se od toga što je izjavio sam gospodin Bojan Pajtić da je to bruka, da nas ta odluka bruka pred međunarodnom zajednicom, da se Ustavni sud kompromitovao, do toga da je odluka Ustavnog suda anticivilizacijski nasrtaj izolacionista. To je bila kvalifikacija, gospodine Pastor, nakon te odluke, do toga da se pokretalo pitanje promene Ustava, ne poštovanja Ustava, nego promene Ustava. Vi ste se, u krajnjoj liniji, zalagali da se donese ustavni zakon koji bi definisao položaj Vojvodine, jer je ova odluke, kako ste rekli, i u samoj Evropskoj komisiji stvorila napetosti između Beograda i Novog Sada. Ono što karakteriše prethodni period od jula meseca do danas, jeste pokušaj da se ne sprovede ova odluka. Sami ste rekli da Vojvodina neće moći da odustane od 22 nadležnosti koje su osporene zakonom. Takođe ste rekli da će eventualna odluka Ustavnog suda o oglašavanju Statuta neustavnim proizvesti određene negativne posledice i probleme u Vojvodini. Voleo bih da mi to objasnite, obzirom da se danas snažno zalažete za poštovanje Ustava. Koliko sam primetio na zajedničkom sastanku sa premijerom Mađarske, konstatovano je da je Ustav svetinja u EU i da treba da se poštuje. Mi iz DSS vas apsolutno tu podržavamo, ali tražimo da se poštuje u potpunosti i da se te nadležnosti, koje je Ustavni sud oglasio neustavnim, prestanu finansirati i da prestanu postojati. Sada je popularno reći – mi više ne finansiramo, ali da li postoji tzv. Vojvođanska akademija nauka i umetnosti, gospodine Pastor? Da li je Ustavni sud oglasio da je ona neustavna? Da li postoji sekretarijat koji se bavi naukom, iako po toj odluci nauka nije u nadležnosti AP Vojvodine? Da li je Vlada Republike Srbije preuzela Nacionalni park "Fruška Gora", jer to ne može biti nadležnost AP Vojvodine? Jako je važno da mi, kada u Narodnoj skupštini plediramo i borimo se za poštovanje Ustava, insistiramo na tome da ne može Ustav da se poštuje i primenjuje na parče kako nekome odgovara. Vi ste mislili kada ste 2009. godine doneli zakone da će to sve lepo da legne. Svi su u Narodnoj skupštini to prihvatili. Zakon o utvrđivanju nadležnosti je oglašavan kao akt decentralizacija, kao najbolji način da se ispoštuje Ustav, a onda je donet Statut. Međutim, ono što jeste bilo zanimljivo, jeste da je Statut faktički prvi taj koji je bio promovisan, a na osnovu njega je kasnije donet zakon, što je, priznaćete, pravnici u Narodnoj skupštini to znaju, poprilično obrnuto. Statut je niži pravni akt od zakona i nakon odluke Ustavnog suda taj Statut mora biti promenjen. Pitam vas, kao nekog ko predstavlja Skupštinu AP Vojvodine, da li ćete to da uradite? Jer, veliki broj odredaba u Statutu je prepisan iz zakona, a te odredbe su oglašene neustavnim. Nije nam jasno šta je značila poseta i zaključak na sastanku sa Štefanom Fileom i Jelkom Kacinom, da će Evropska komisija zajedno sa pokrajinskom administracijom pratiti posledice u Vojvodini odluka Ustavnog suda. Mi smo suverena i samostalna država, imamo svoj pravni sistem i ovde se borimo da poštujemo taj pravni sistem. Ne mislite da može bilo koja međunarodna institucija da nameće najvišem sudu u Srbiji kako će da razmišlja i odlučuje o aktima koje donosi Narodna skupština. Ispada da su se Evropska komisija i pokrajinska administracija urotile protiv Vlade Republike Srbije i protiv države. Tako ispada iz zaključka koji ste tamo zajedno usvojili. To su neprihvatljive stvari, jer mi želimo da imamo jasan pravni sistem, jasan ustavni poredak, da se on poštuje, da se poštuje i u ovom slučaju, da se sve i dinar od tih 7% koje obezbeđuje Ustav isplati AP Vojvodini, jer DSS je to radila kada je bila na vlasti i sada to insistiram. Ne može, gospodine Pastor, da se o tome pregovara. Ne može se pregovarati kako će se izaći iz problema koji je nastao odlukom Ustavnog suda. Postoji nadležnost Vlade Republike Srbije da sprovodi odluke Ustavnog suda. Nema šta da Vlada Republike Srbije pregovara sa nižim organima vlasti o sprovođenju Ustava. Ne može. Ne može, gospodine Pastor, da se pregovara šta je 7% između pokrajinske administracije i Vlade. Postoji Odbor za ustavna pitanja u Narodnoj skupštini koji treba da utvrdi šta je budžet nakon izmena Zakona o budžetskom sistemu u septembru mesecu. O tome ne može da se pregovara. Ne može se pregovorima tumačiti Ustav. To je apsolutno neprihvatljivo, ako poštujemo institucije, a vi ste došli da ispoštujete jednu instituciju kao što je Narodna skupština Republike Srbije. Danas je, koliko sam razumeo, sporno pitanje šta je 7% budžeta kako je definisano u Ustavu. Odbor za ustavna pitanja taj odgovor mora da da. Ne pregovori, ne koordinaciona tela, kako ste formirali u Vojvodini, nego institucije Republike Srbije. Insistiram na tome da bi se ovi problemi otklonili. Naravno, pozivam Vladu Republike Srbije da vrši vlast. Nema pregovaranja kako će se sprovesti problem koji je nastao ovom odlukom Ustavnog suda. Pozivam Vladu Republike Srbije, DSS na tome insistira od jula meseca, da uputi u Narodnu skupštinu zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine koji bi otklonio sve ove probleme koji su nastali da bi nestale tenzije između Vlade Republike Srbije i pokrajinske administracije. To niko ne želi. Srbiji je potrebna stabilnost, potrebno je poštovanje institucija da bi se razvijala. Mi te stvari očekujemo. Neka Vlada vrši vlast. A zašto pregovara? Ko ne sprovodi Ustav, znaju se sankcije. Nego se ide tamo, tu su delegacije iz Vlade Republike Srbije koje odlaze u Novi Sad, zbog čega? Čega se boje? Šta će reći Štefan File i Kacin? Zaista nemamo razumevanja za to. Moramo da poštujemo institucije Republike Srbije i to je naš zahtev. Kada je u pitanju to šta i na šta su se trošila sredstva, mi smo imali ovde mnogo pitanja, a pretpostavljam da ste pratili raspravu koja je bila o rebalansu budžeta i, recimo, Fond za kapitalna ulaganja koji ste vi danas pomenuli, da podnosi izveštaj, to je dobro. Ali, vi kao predsednik Skupštine, znate da je njegova obaveza jednom godišnje. On ga je podneo jednom u tri godine na 1.600 strana. Priznaćete, gospodine Pastor, da to nije korektno ni prema poslanicima u AP Vojvodini koji danas o tome raspravljaju, a ne o nama koji treba da vidimo tih tri sedmine budžeta gde idu, jer su to namenska sredstva iz budžeta, koja se opredeljuju iz budžeta Republike Srbije, a po Ustavu Republike Srbije. Nama je jako stalo da znamo koje su to bile kapitalne investicije koje su urađene u prethodnom periodu kada su ta sredstva opredeljivana iz budžeta Republike Srbije. Koja je to kapitalna investicija u Vojvodini, gospodine Pastor, van Novog Sada i kliničkog centra koji se uvek ističe kao kapitalna investicija, i sa tim se slažem, koja je to kapitalna investicija još urađena? Vi ste danas pomenuli realne probleme koji postoje kod građana. Ja sam građanin iz Vojvodine, poslanik sam Narodne skupštine Republike Srbije sa teritorije AP Vojvodine, iz Bačke Palanke, a ima ovde mnogo poslanika i svi imaju probleme i svi se sa tim slažu ko je za to odgovoran. Ko je za to odgovoran? Iste partije 12 godina vrše vlast u Vojvodini i ko je za to odgovoran? To je suštinsko pitanje – zašto su građani Vojvodine u takvom položaju u kakvom jesu. Nemojte nam samo reći da je to zbog Beograda. Toga smo se naslušali. Taj ko vrši vlast, koji je dobio 7% budžeta, koji je dobio tri sedmine sredstava za kapitalna ulaganja, taj je odgovoran. Tako bi bar trebalo normalno tumačiti, osim ako nećemo politički da se opet raspravljamo i otvaramo političku krizu koju niko ne želi. Svi želimo da građani Srbije žive dobro. Ja kao građanin sa teritorije AP Vojvodine želim da moji građani u svakoj opštini žive dobro. To se valjda svi slažemo, ali moramo uvesti neki red. Moramo uvesti neki red i to je jako važno. Prema tome, ovo pitanje o kome će moje kolege u daljoj raspravi govoriti, uložili smo jedan amandman, pokušavajući da rešimo šta su to prihodi i rashodi u Vojvodini i pokušali smo. Međutim, želim da vas upozorim, ovde ima nekoliko kolega pravnika, na način na koji ste vi formulisali ovaj predlog zakona. Pročitaću neka pravnici to shvate, a verujem da će razumeti koliko je to pogrešno urađeno, kaže se, taj član 5. stav 4 – Ukoliko se pojedini prihodi i primanja, rashodi i izdaci, kao i budžet lokalne vlasti utvrđuje relativno kao proces budžeta i rashoda budžeta Republike Srbije, njihov iznos odnosno visina utvrdiće se primenjujući kao osnovicu rashode koji se finansiraju iz poreskih prihoda. To je sadašnji tekst Zakona. Ono što vi sledeće dodajete, vi izuzetno u slučaju budžeta AP Vojvodine, tumačeći pravo, vi izuzimate Vojvodinu iz ovoga - Njegov iznos odnosno visina utvrđivaće se primenjujući kao osnovicu prihode i primanja od prodaje nefinansijske imovine. Znate šta, to je šest puta manje nego što je dao zakon, ako ovo jezički tumačimo. Izuzetno od svega ovoga na Vojvodinu će se primeniti samo osnovica koja se utvrđuje na osnovu prihoda i primanja od prodaje finansijske imovine. Prosto, moralo se pogledati jer ovo ko želi da tumači, može da tumači da se ovim umanjuju sredstva za AP Vojvodinu. Prema tome, gospodine Pastor, svaki napor za poštovanje Ustava DSS će poštovati. Insistiramo da se poštuje i u ovom slučaju. Od budžeta Republike Srbije 7% AP Vojvodine mora da da. Ako je sporno šta je to budžet, a spor je nastao nakon izmena Zakona o budžetskom sistemu, molim Odbor za ustavna pitanja da tu stvar raspravi umesto koordinacionih tela, razgovora u četiri oka i sve drugo što su ovde predlagali, što očigledno nije dovelo do rešenja nego je stvorilo samo dodatne tenzije i dodatne probleme. Hvala.
Hvala. Izvolite, gospodine Pastor.
Ni u kom slučaju ne bih želeo da reagujem na sve navode koji su malo pre izrečeni, ali na neke svakako. Pre svega, želim da se zahvalim na vašoj diskusiji i da kažem da se slažem sa vama da postoji niz pitanja oko kojih ne postoji saglasnost. To se može tumačiti na različite načine. Može se kvalifikovati na različite načine ali da je potrebno neka pitanja razjasniti oko toga mislim da ne postoji spor. Ono oko čega za mene ne postoji spor, to je da se može činiti samo ako se razgovara. Iz tog razloga ne mogu prihvatiti vaš doživljaj politike koji se ispoljava u tome da se sedne pa da se razgovara. Jer, jedino kroz takve razgovore se može dolaziti do rešenja. Tu se razgovori ne vode oko toga da li treba Ustav poštovati ili ne, nego se razgovori moraju voditi oko toga kako iz određene situacije možemo da izađemo i ti razgovori koji su vođeni upravo su imali taj cilj i danas imaju taj cilj. U potpunosti se slažem sa vama da je odluka Ustavnog suda akt koji možemo da komentarišemo ovako ili onako, ali ne može da bude predmet rasprave da li ćemo to poštovati ili ne. Moram ponovo da kažem, mi poštujemo odluku Ustavnog suda, bez obzira na to da li se slažemo sa nekim elementima te odluke ili ne, da li smatramo da je to u redu ili ne, da li je u redu to što, recimo, za prvorođeno dete u porodice mi ne možemo da isplatimo naknadu. Bez obzira na to, ponovo kažem – poštujemo ono što piše u Ustavu, u odluci Ustavnog suda. Što se tiče kapitalnih investicija, vi ste u pravu kada kažete da je red da svake godine to bude na dnevnom redu. Činjenica je da se sada raspravlja izveštaj za zadnje tri godine. Šta je kapitalno ulaganje? To je mnogo relativna stvar. Kapitalno ulaganje je, recimo, u određenom selu za meštane tog sela da imaju normalno pitku vodu ili da se skrati put od jednog mesta do drugog mesta za 40 km. To je za njih kapitalno ulaganje. Nije samo most preko Dunava kod Beške kapitalno ulaganje, nego po mom dubokom ubeđenju sve ono što popravlja kvalitet života. Vi ste u pravu kada kažete da bi mi trebali da budemo odgovorni za to što se dešava u Vojvodini, jer smo dobili 7%, ali moram da vam kažem – nismo dobili 7%. Upravo smo danas ovde da razgovaramo o tome, da govorimo o tome i mislim da je ovo mesto u kome se ti razgovori moraju voditi. Hvala vam lepo.
Hvala. Gospodine Palaliću, pravo na repliku.
Očigledno polemišemo o tome šta je efekat ovih bilateralnih razgovora, gospodine Pastor? Vi ste razgovarali sa ministrom Dinkićem i šta je rezultat? Spor, zato što ste razgovarali van institucija koje treba da utvrde šta je budžet Republike Srbije. Znači, to je suštinska stvar. Ako postoji Narodna skupština koja je donela Ustav, ona treba da utvrdi to, a ne razgovor između dva predstavnika Vlade Republike Srbije i pokrajinske administracije. Ne može se o tome razgovarati na takav način, mora se kroz institucije koje su nadležne da utvrde, da daju tumačenje stvari koje su sporne, da li je to Odbor za ustavna pitanja, da li je to Ustavni sud, to je suštinska stvar. Što se tiče kapitalnih ulaganja, sami ste rekli da u velikom broju gradova u Vojvodini, nema vode, nema struje, nema puteva i gde su onda ti novci o kojima ste govorili? Vi ste konstatovali da je Vojvodina u katastrofalnom stanju i da kapitalna ulaganja nisu banatska magistrala, tunel kroz Frušku Goru. Gde su onda ti putevi, voda, struja, o čemu ste govorili da ne postoji u pojedinim gradovima i selima u Vojvodini, gde su ta sredstva otišla? Možemo na taj način da razgovaramo. Treća stvar, slažem se sa vama, ali ima jedno pitanje za koje bih voleo lično da mi odgovorite, četiri prethodne godine, prethodna VRS krši Ustav po pitanju 7% sredstava koja se odvajaju, da li je to tačno, vaši poslanici su u Narodnoj skupštini to govorili. Zašto pokrajinska administracija nije pokrenula istu ovu inicijativu prethodne četiri godine, izmene zakona, amandmane, sve ostalo, zašto, nego tek sada? Ko je bio odgovoran prethodne četiri godine? Vaši koalicioni partneri, gospodine Pastor, i tada se nije ovakva gužva digla kao sada, a to je ono pitanje, kako da se nepoštovanje i izjave koje su date na osnovu odluke Ustavnog suda gurnu u drugi plan i kažu, ne, mi nismo ti koji kršimo Ustav, krši ustav Vlada Republike Srbije ili Narodna skupština. To je bila ta stvar, potpuno bismo bili uvereni, da ste to pokrenuli ranije.
Izvolite gospodine Pastor.
Samo dve rečenice da kažem, što se tiče razgovora u okviru institucija, po mom doživljaju stvari, institucija i Ministarstvo finansija, institucija i Pokrajinska vlada, predstavnici tih institucija su ministar finansija, predsednik Vlade. Ako oni sednu i razgovaraju, to nije privatni razgovor, to je razgovor u okvirima institucije sistema, a sve to ima smisla raditi, da bi se tražila i nalazila rešenja. Druga stvar, kada kažete gde su otišli ti novci? Moram da vam kažem da na to ne znam dati odgovor, zbog toga što novci nisu stigli, jer oni nigde nisu otišli, jer nisu stigli. Upravo sada razgovaramo o tome, o tom pitanju. Što se tiče ovog pitanja koje ste postavili, mi se javljamo sa ovom inicijativom zbog toga što želimo menjati zakon koji je u septembru mesecu ovde usvojen. Rekao sam u uvodnom obrazloženju, nismo mogli ranije, zbog toga što je krajem septembra taj zakon ovde usvojen .Krajem septembra je napravljena jedna druga situacija u odnosu na tumačenje i li doživljaj člana 184. stav 4. i iz tog razloga se javljamo sada.
Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, SPS smatra da status Vojvodine treba da odrazi njene istorijsko-političke i ekonomsko-socijalne specifičnosti i potrebe u cilju poboljšanja i stvaranja optimalnog okvira za privredni, socijalni, kulturni razvoj AP Vojvodine, ali i stvaranja optimalnih uslova za razvoj celokupne Republike Srbije i svih njenih građana. Upravo iz ovog stava,želim da kažem da mi jasno i čvrsto podržavamo i stav Vlade Republike Srbije, kada je u pitanju autonomija Vojvodine i odnos Vlade Republike Srbije prema AP Vojvodini, koji je i sam premijer izneo u ekspozeu, a on ukratko glasi da će – Vlada Republike Srbije podržavati dostignuti nivo autonomije u Vojvodini, što u prethodnih tri ili četiri meseca od konstituisanja Vlade i čini, jer je i po samom uverenju predsednika Vlade premijera Dačića, autonomija u Srbiji, a ne protiv Srbije i da će se politika Vlade kretati u okvirima isključivo protivljenju i ukidanju autonomije Vojvodine, ali i pretnji bilo kakvom internacionalizacijom ili politizacijom pitanja autonomije Vojvodine. Upravo zbog toga jesmo protiv svih radikalnih stavova desnice, u smislu ukidanja autonomije Vojvodine, koju vidimo i ovih dana kao neki signal ili pokret moguć u Vojvodini, jer to ne bi bio civilizacijski čin i ne bi na najbolji mogući način se mogle oslikati sve specifičnosti Vojvodine, kada su pitanju istorijska i kulturna nasleđa, višenacionalni sastav Vojvodine i zbog toga smo protiv takvih pokreta i takve politike. Sa druge strane, svedoci smo i da u celoj priči, problem autonomije se ponekad pokušava i podvesti u dnevno političke teme, pozivima za nekom vrstom internacionalizacije, i u svemu tome određene političke stranke žele da se predstave kao ekskluzivni borci za tumačenja autonomije ili zaštita autonomija Vojvodine ili nečemu tome slično. Mi smatramo da i takve teze, i takvi stavovi i takvi nastupi ne doprinose stabilnosti u Republici Srbiji, pogotovu u trenutku kada je Srbiji potrebna svakakva vrsta stabilnosti, pa i makro-ekonomska stabilnostu u uslovima velikih izazova, kada je u pitanju finansijska konsolidacija, borba protiv korupcije i kriminala, rešenje statusa KiM, pa i ako hoćete, evropske integracije. Zbog toga i takav n ačin opšetnja, takvi stavovi, po mom i po dubokom ubeđenju SPS, debelo kompromituju ideju autonomije i samu suštinu autonomije Vojvodine. SPS želi, a i svojim delovanjem u prethodnom periodu je zaista i dokazala da zna i da je aktivno radila na poboljšanju i negovanju autonomije Vojvodine i dobro je poznato da smo u prethodnom periodu podržali sve zakonske predloge koji su išli u pravcu konstituisanja autonomije Vojvodine i Zakon o javnoj svojini, pa čak i Statut Vojvodine. Želim da kažem da ovog puta, SPS ne participira u Pokrajinskoj vladi, nema većinu, ne čini je i mi cenimo stav i odluku Skuptšine AP Vojvodine, ali takođe želim da podelim iskustvo svojih kolega iz Pokrajinske skupštine, da mislim da je bilo potrebno da više vremena se utroši u konsultacije prilikom usvajanja predloga zakona, odnosno o dopuni o Zakonu o budžetskom sistemu, jer koliko sam čuo od kolega, zvanične izjave idu u pravcu da su bukvalno sat vremena pre početka, saznalo se za dnevni red, i nekakva vrsta konsultacija, što meni i svima nama govori u tom smislu da nije na najbolji mogući način iskazana prava mera i mi ne možemo znati koji je konačni cilj i namera i Vlade i Skupštine AP Vojvodine, kada je u pitanju ovaj predlog o dopuni Zakona o budžetskom sistemu. Ono što mi želimo da kažemo i što je stav SPS, želimo da se svi problemi, pa i pitanje autonomije i zakona rešavaju u institucijama Republike Srbije i mi smatramo da je zaista razumno i korak koji bi išao u smirivanju političkih tehzija i strasti, bio pre svega, usvajanje i donošenje zakona o finansiranju nadležnosti AP Vojvodine. U tom smislu podržavamo sve najave, sve dogovore, razgovore, inicijativu u tom smislu, jer na taj način će se zaista finansiranje AP Vojvodine rešiti na najbolji mogući način i biti u prilici da se ostvari zaista suštinska autonomija i autonomija koja bi se u potpunosti uvela u institucije Republike Srbije. Naravno, u tom smislu cenimo da je i ova rasprava danas i zahtev za ocenu ustavnosti, legitimni koraci, i mi smo stranka koja će svakako poštovani sve odluke institucija Republike Srbije, pa i Ustavnog suda i naravno pozivamo, u svakom slučaju, svi poštuju te odluke, jer one važe za sve. Podržavamo ovu raspravu i danas i visoko cenim i stav uvaženog predsednika Skupštine AP Vojvodine, da je ovo jedan iskorak i napredak, jer i mi smo imali, s tim u vezi, priliku da danas čujemo i određene probleme koji su trenutno u AP Vojvodini. Podatke koje je izneo sam predsednik zaista treba da upute sve nas na jednu vrstu mobilnosti, u tom smislu se zahvaljujem na iznetim podacima, mada, kao poslanik iz Vojvodine i sam imam određena saznanja o problemima koji tište građane AP Vojvodine, ali želim da kažem ovom prilikom da su to teme o kojima zaista trebamo raspravljati, kada su u pitanju i škole, vodosnabdevanja, kanalizaciona mreža, ali i razvoj privrede Vojvodine. Želim da vam kažem predsedniče da ćete u SPS u svakom trenutku imati konstruktivnog saradnika. U tom smislu, iako opoziciona stranka, za razliku od nekog prethodnog mandata u pokrajinskoj Skupštini, želimo da damo pun konstruktivan doprinos da se novci u Vojvodini i efikasnije i efektnije troše, a ubeđen sam da i kroz usvajanje zakona o finansiranju u nadležnosti AP Vojvodine da će ti rezultati biti vidljivi za sve građane AP Vojvodine. Na kraju, što se tiče samog Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu, koji ima svega jedan ili dva člana, kroz raspravu su ovde gotovo svi istakli stav, pa čak i opozicione stranke i stranke koje su, da kažem, naslonjene na birače iz Vojvodine, da Ustavom zaista nije dovoljno precizno definisana osnovica za obračun 7% budžeta AP Vojvodine. Ona je izmenama iz septembra precizno definisana, jasno određena, u smislu da su to rashodi koji se finansiraju iz poreskih prihoda. Ono što takođe jeste nedvosmisleno jasna činjenica, jeste da se na ovaj način obezbeđuju, na jedan način, veći prihodi u odnosu na prethodni budžet. Ali, ono što je najvažnije, ovom odredbom se eliminiše ta osnovna zamerka nepreciznosti definisanja osnovice, i ona je sada u ovom trenutku vrlo jasna. S druge strane, radi se o poreskim prihodima koji su predvidljivi, koji su vrlo izdašni, uvažavajući u ovom trenutku fiskalnu konsolidaciju i makroekonomsko usklađivanje RS i vezane su i uopšte za kretanje privrednih tokova u Republici Srbiji i na taj način možemo reći da postoji određena solidarnost budžeta Republike Srbije, odnosno svih građana da dele u ovom smislu sudbinu budžeta Republike Srbije i građana Republike Srbije. Što se tiče stava poslaničkog kluba SPS, moram reći da mi u ovom trenutku zaista nemamo dovoljno uverljivih, niti novih argumenata, niti novih stavova, koji bi nas na nedvosmislen način ubedili da promenimo svoj stav koji smo imali krajem septembra ove godine. Zbog toga mi u svakom slučaju podržavamo stav Vlade Republike Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Pre nego što nastavimo, molim narodne poslanike da budemo tiši i da omogućimo govornicima da govore. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Lučić.
Hvala gospođo predsedavajuća. Kolege poslanici, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, poslaničku klub Demokratske stranke će danas u raspravi, kao i u danu za glasanje podržati Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu, koji je republičkom parlamentu uputila Skupština AP Vojvodine. Kao što je već rečeno, Zakon o budžetskom sistemu je menjan 28. septembra ove godine i tom prilikom rebalans budžeta za 2012, i to tako kada se radi AP Vojvodini, što je prekršen član 184. Ustava Republike Srbije kojim se eksplicitno navodi da budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Nasuprot ovako jasno definisanoj imperativnoj ustavnoj odredbi, Vlada je tada usvojila rešenje i ovaj parlament, po kojem je osnovica za utvrđivanje obima budžeta Vojvodine predstavljena kao samo rashodi koji se finansiraju iz poreskih prihoda. Dakle, sužena je osnovica za utvrđivanje vojvođanskog budžeta i na potpuno voluntaristički način utvrđen obim budžeta za Vojvodinu. Ovo zakonsko rešenje je proizvelo ne samo neustavno smanjenje obima budžeta Vojvodine, već i niz drugih problema, jer je, naime, nemoguće utvrditi iz kojih izvora i vrsta prihoda i primanja će se pojedini rashodi i izdaci finansirati, budući da se iz poreskih prihoda, kao što se zna, mogu finansirati ne samo rashodi, nego i izdaci, a oni kao što vidimo ne bi ulazili u obračun za osnovicu budžeta. Pokušaj poslanika tada, u vreme septembarske rasprave, poslanika DS, ali i drugih stranaka, da amandmanima ispravimo ovakvo rešenje, nije uspelo, i zato je sasvim za nas iz DS logično što je Skupština AP Vojvodine uputila ovaj zakonski predlog u republički parlament, ali i kao što znamo povela postupak za preispitivanje ustavnosti pred Ustavnim sudom Republike Srbije. Vlada je međutim odbila predlog vojvođanske Skupštine, navodeći kako Ustav Republike Srbije nije precizno definisao osnovicu na koju se primenjuje procenat. Smatramo da je to proizvoljno tumačenje Ustava, jer se tačno zna šta je budžet. Naime, sam zakon o budžetskom sistemu, budžet vrlo precizno definiše kao sveobuhvatan plan prihoda i primanja i plana rashoda i izdataka, organizovan u dva odvojena računa kao a) račun prihoda i primanja ostvarenih po osnovu nefinansijske imovine i rashoda i izdataka za nabavku nefinansijske imovine i b) račun finansiranja. Dakle, nemamo nikakav problem da ne znamo šta je budžet ili da on u nekom zakonskom aktu nije precizno definisan. Čak iako bismo uvažili, na primer, argument da treba utvrditi neku precizniju osnovicu, zašto se menjala osnovica, to je pitanje iz prethodnog Zakona o budžetskom sistemu, mislim na zakonska rešenja koja su važila pre septembarskih izmena. Mogu se složiti čak i sa tezama koje su ovde iznete i daprethodno rešenje nije baš odgovaralo u punom smislu rešenju iz Ustava, ali je ono bilo povoljnije nego što ga imamo sada izmenama Zakona o finansijskom sistemu, koji je u septembru aktuelna Vlada ovde izdejstvovala. Da bi to nepovoljno rešenje nekako pravdala, Vlada u mišljenju kojim odbija ovaj zakon vojvođanske Skupštine, navodi floskulu da postojeće rešenje obezbeđuje efikasno finansijsko planiranje i upravljanje javnim finansijama. Navodi se da se za osnovicu uzimaju samo poreski prihodi koji su redovni, tekući prihodi koji su predvidivi za duži vremenski period i sa stabilnom dinamikom procentualnog učešća u BDP. Kaže se još da pouzdanost procenjivanja poreskih prihoda u srednjoročnom periodu omogućava realnije planiranje, kako republičkih, tako i pokrajinskih politika i projekata. Iz ovakvog stava u mišljenju bi se zaključilo da republička Vlada više brine o interesima Vojvodine i Vojvođana, nego vojvođanska Skupština. Maltene da je vojvođanska Skupština u ovom predlogu zakonu ponudila neko lošije rešenje. Maltene se odriče načina finansiranja iz poreskih prihoda. Naravno, to nije tačno. Po običaju, aktuelna Vlada voli da polemiše oko nečega što nije sporno ili što niko nije doveo u pitanje. Upravo ovaj deo objašnjenja tako izgleda. Dakle, ponoviću još jednom, vojvođanska Skupština predlaže da se kao osnovica za vojvođanski budžet uzmu prihodi, ali i primanja od nefinansijske imovine, što uključuje poreske prihode za koje se zalaže republička Vlada. Međutim, u mišljenju Vlada opet odgovara na predlog koji niko nije dao kada komentariše predlog vojvođanske Skupštine, da u osnovicu uđu i primanja od nefinansijske imovine. Naime, Vlada govori o neporeskim prihodima, o prihodima iz sudskih taksi i prihodima indirektnih korisnika i podučava kako su to prihodi namenskog karaktera, te da su to često prihodi jednokratne i diskrecione prirode, da je njihova procena vrlo nepouzdana, kao da je neko tražio ovim predlogom zakona koji je pred nama da to uđe u osnovicu za vojvođanski budžet. Stvarno je čudan manir Vlade, da daje odgovore na pitanja koja niko ne postavlja i odbacuje predloge koji joj nisu dostavljeni. Da li se radi o aroganciji? Da li to znači da se ne čitaju predloženi zakoni ili se na neozbiljan način odnosi Vlada prema predlagačima zakonskih inicijativa? Stvarno je teško odlučiti. Svako neka tumači kako mu je zgodno. U svakom slučaju, mislim da će se ovaj manir Vlade njoj samoj vratiti kao bumerang. S druge strane, brine i što je svaki novi predlog Vlade lošije rešenje od već postojećih zakonskih rešenja koje smo imali. Parlament se ovih dana kritikuje da malo radi, ali bih rekla, ako će da proizvodi sve lošija zakonska rešenja, da možda to i nije velika šteta što se ne radi u mandatu nove Vlade, kao što se to radilo u prethodnih četiri godine. Želim da ponovim da pre zakona u budžetskom sistemu u septembru ove godine, kao osnovica za utvrđivanje obima budžeta Vojvodine uzeti su prihodi, ali i primanja od prodaje nefinansijske imovine. Nakon septembarskih izmena je dalje smanjen obim finansiranja Vojvodine i sveden samo na poreske prihode. Poslanici DS se protive ovakvim rešenjima, jer ona, ne samo da su neustavna, već izazivaju ozbiljne ekonomske i političke posledice i u Vojvodini, ali i u Srbiji i deo su, rekla bih, barem ovo što pratimo od kada imamo nov saziv parlamenta i novu Vladu, kontinuiranog ekonomskog slabljenja Pokrajine od strane aktuelne Vlade. Smatramo da deklarativno podržavanje dostignute autonomije Vojvodine, s jedne strane, malopre je jedan kolega citirao da su ovakvi stavovi bili prisutni u ekspozeu premijera, a s druge strane imamo donošenje zakonskih rešenja koja objektivno ugrožavaju ekonomski položaj Vojvodine, nužno proizvodi političke implikacije. Takođe moram da primetim i da na ovom primeru vidimo da je ministar finansija potpuno napustio svoju omiljenu političku mantru o decentralizaciji Srbije, dovodeći do apsurda celu tu ideju neviđenom fiskalnom centralizacijom. Nadamo se da Vlada i ministar finansija nisu pribegli ovim rešenjima zbog činjenice da pokrajinsku vlast čine stranke koje ne učestvuju u republičkoj Vladi i da se na ovaj način ne kažnjavaju građani Vojvodine koji se drugačije politički opredeljuju. Da bismo izbegli takva tumačenja, ovako loših po Vojvodinu i građane Vojvodine, mi u poslaničkom klubu DS smatramo da je dobro rešenje da se sistemski uredi finansiranje Vojvodine, odnosno da se usvoji zakon o finansiranju i da se tako izbegne svaka politizacija i, ono što je još gore, politikanstvo. Tu se slažem sa gospodinom Pastorom, nama su potrebne rasprave, institucionalna rešenja, jer predstavljamo građane koji su nam dali poverenje da vodimo Vojvodinu i unapređujemo život njenih građana. Neki iz ovog parlamenta nemaju te obaveze. Vojvođani im nisu dali ni glasa, nemaju nijedan mandat u Vojvodini i možda se oni zato ovako neodgovorno odnose i prema Vojvodini i prema interesima građana Vojvodine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Jelena Travar-Miljević, po Poslovniku. Izvolite.
Izvinjavam se, samo jedna mala replika na koleginicinu diskusiju. Kada govorimo o decentralizaciji, podsetila bih da je ovaj parlament usvojio Zakon o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalnih samouprava i da time lokalne samouprave dobijaju više sredstava. Isto tako bih podsetila da je jedna od glavnih zamerki MMF i Fiskalnog saveta …
Gospođo Miljević, moram da vas prekinem. Nisam čula da vas je gospođa Lučić pomenula uopšte, niti vašu poslaničku grupu. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da u Srbiji možemo sve da prihvatimo i da se dogovorimo, ali kada je u pitanju novac, to nekako teže ide ovde kod nas. Koliko sam mogao, slušao sam diskusije svojih prethodnika, ovlašćenog predstavnika, predlagača i mislim da neke stvari moraju da se po malo raščiste. Šta je u suštini budžet? Iz kog dela se sastoji? Budžet se sastoji od prihodne i od rashodne strane. Prihodna strana se sastoji od budžetskih prihoda, onih prihoda koji su realni i sastoji se od budžetskog deficita, koji se na sledeći način definiše. Definiše se prodajom nefinansijske imovine, definiše se kreditima i definiše se prodajom imovine Republike Srbije. To je prihodna strana budžeta. Razumem predlagača u jednom delu, da bi finansirao svoje izvorne nadležnosti AP traži da mu pripadne jedan deo, kako ste definisali, jer nefinansijska imovina su samo državne obveznice, odnosno hartije od vrednosti. Ne znam kako bi se tumačilo, da li je kredit finansijski ili nefinansijski, ali je prihodna strana budžeta. Postavlja se pitanje kako bi se finansirala Republika u današnjem trenutku sa ovakvim deficitom koji imamo? Iz budžeta Republike Srbije, osim finansiranja nadležnosti AP Vojvodine, imamo transferna sredstva i za finansiranje jedinica lokalnih samouprava. Čak i kada bi ova Vlada prihvatila ovaj predlog zakona, čak i kada bi ova skupština izglasala ovaj predlog zakona ovakav kakav jeste, sutradan mogu isto pitanje da postave jedinice lokalnih samouprava, jer i one postoje i imaju određenu autonomiju. Onda bismo ušli u jednu priču koja nema kraja i ne bismo nikako mogli da odmaknemo od toga šta i kako definisati budžetom Republike Srbije. Šta se još iz budžeta Republike Srbije finansira? Osim kapitalnih izdataka, finansira se i Fond zdravstvene zaštite u iznosu od 320 milijardi dinara, finansira se penzioni fond u iznosu od 280 milijardi dinara, finansira se vojska, finansira se policija, finansira se zdravstvena zaštita, finansira se prosveta. Kada pogledate šta se sve finansira, dovodi se u pitanje da li je to samo na teritoriji Republike Srbije, bez pokrajine, ili sve zajedno. Mislim da, po sadašnjem Zakonu o budžetu i Predlogu zakona o budžetu, finansira se celokupna teritorija Republike Srbije. To jeste stvar o kojoj treba da se razgovara. Posao AP Vojvodine jeste da finansije svoje izvorne nadležnosti i nadležnosti koje su prenete i poverene od strane Republike Srbije. Potpuno se slažem da Republika Srbija ima obavezu da za ostvarivanje tih nadležnosti mora da obezbedi sredstva, ali isto tako i Republika Srbija mora, bez obzira na versku, nacionalnu ili bilo koju drugu pripadnost, da brine o svim građanima koji žive na teritoriji Republike Srbije i da finansira uslove pod kojima treba da se razvijaju i opštine i gradovi van teritorije glavnog grada, koji ima poseban zakon, i teritorije AP Vojvodine. Mi sada ulazimo u tu jednu priču. Ako se pogleda naš budžet za ovu godinu, on je u iznosu od 220 ili 240 milijardi dinara u deficitu. Ako se pogleda budžet za narednu godinu, odnosno Predlog zakona o budžetu, on treba da bude u nekom deficitu od 122 milijarde dinara. Sada se postavlja pitanje – ako prihvatimo ove izmene i dopune Zakona, ako država ne emituje hartije od vrednosti, nego podiže kredite, hoće li taj deficit da uđe u prihodnu stranu budžeta Republike Srbije i da deo tih sredstava bude preusmeren na AP Vojvodinu. U tome je problem. Ako ste već hteli da se ograničite na nefinansijsku imovinu, zašto nije napisano u Predlogu zakona – nefinansijska imovina i krediti koje podiže Republika Srbija? Onda ne bismo imali dilemu, a ovako imamo. Ovako možemo da dođemo u jednu situaciju da damo devet milijardi dinara više, pričam hipotetički, da iduće godine obezbedimo devet milijardi i 630 miliona dinara za novo zaduživanje Republike Srbije, da bismo opet sa prihodne strane budžeta finansirali AP. Baš zbog svih ovih nedorečenosti, nekih realnih, što mogu da kažem da pripada svim građanima Republike Srbije, jer se ta prihodna strana budžeta iz realnih izvora finansiranja, a realni izvori finansiranja su poreska davanja. To je odraz naše ekonomske snage, naše ekonomske moći, našeg stanja u državi i samo na taj način to može da bude osnovica za finansiranje poverenih i prenetih nadležnosti, kako jedinicama lokalnih samouprava, tako i AP Vojvodini. Da ostavimo, verovatno, ono što je po meni već prilično ružno, jer evo već danas predsednik pokrajinske Vlade najavljuje ocenu ustavnosti Zakona o budžetu. To nije klima u kojoj može da se razgovara, pogotovo što ni ovaj zakon, o njemu se Skupština Srbije još nije izjašnjavala, a zakon o budžetu za 2013. godinu tek sada se nalazi u proceduri. Koliko sam razumeo ovlašćenog predstavnika predlagača, mene interesuje da li je 52 milijarde dinara, koje su predviđene Zakonom o budžetu za 2012. godinu, prosleđene AP Vojvodini? Ako do sad niste u protekle četiri godine dobijali taj novac, onda se dovodi u pitanje zašto smo mi donosili Zakon o budžetu za 2012. godinu ako vam taj novac nije prosleđen, barem srazmerno onom delu u kom trenutku se nalazi, u vremenskom okviru. Znači, po nekom vremenskom okviru do sada je trebalo da vam bude isporučeno, odnosno prebačeno oko 47 milijardi. Koliko je meni poznato, to je bio Zakon o budžetu gospodina Mirka Cvetkovića, a koliko je meni poznato, Predlogom zakona o budžetu AP Vojvodina za 2013. godinu treba da dobije 58 milijardi dinara, što svakako, morate se složiti, nije malo. Možda nije dovoljno. Danas u Srbiji, ovakvoj kakva jeste, nikome novca nije dovoljno, ali je to naša realnost i mogućnost u kojoj se nalazimo. Zbog svih ovih nedorečenosti i jedne prilično loše atmosfere prilikom donošenja ovog zakona i pitanja zašto do sada AP Vojvodina, a moram da se složimo da je vladajuća struktura u AP Vojvodini vrlo slična onoj vladajućoj strukturi koja je bila pre četiri godine, nije uputila Skupštini koja je izglasala Mirka Cvetkovića za premijera jedan isti ovakav predlog zakona, nego sada kada se nalazimo na dva različita nivoa vlasti, u dve različite političke opcije, sada imam utisak da predstavnici Vlade AP Vojvodine žele da stvore sliku da Srbija Vojvodini nije majka, nego je maćeha, što nikako ne može da bude tačno i da je, čini mi se, veći cilj obezbediti političku popularnost u Vojvodini, pri tom ne mislim na vas, mislim na predstavnike Vlade, na predsednika Vlade AP Vojvodine, stvoriti određene političke poene sa jednom takvom pričom, pogotovo što se vidi iz medija da se najavljuje već i ocena ustavnosti i Zakona o budžetskom sistemu i Zakona o budžetu Republike Srbije. Najviše zbog situacije u kojoj se dana Srbija nalazi, zbog ranije prakse koju nismo mi ustanovili, nego je ustanovila prethodna Vlada, SNS u Danu za glasanje neće podržati ovaj Predlog izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu.
Hvala. Gospodine Pastor, izvolite.
Dame i gospodo, ni u kom slučaju se ne osećam pozvanim da komentarišem vaš doprinos teoriji, ali ono što moram da kažem da je osnovni problem u tome što je zakon koji želimo menjati problematičan zbog toga što nije koherentan. Ono na šta mi želimo ukazati jeste da se ta koherentnost mora uspostaviti. Mogao se promeniti ovaj član u odnosu na definisanje šta se podrazumeva pod budžetom, ali bi onda trebalo promeniti i ono što piše u članu 2. tačka 23) istog tog zakona. Pošto član 2. tačka 23) definiše šta se podrazumeva pod budžetom, onda se proizvoljno to ne može promeniti jednim dodatnim članom ili jednim sledećim članom istog tog zakona, jer je praktično to onda znak za to da je zakon sa svojim rešenjima sam sa sobom u koliziji. Na to ukazuje ovo rešenje i ovo rešenje ima ambiciju da to ispravi. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Laslo Varga.
Gospođo potpredsednice, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički gledano ova današnja sednica je jedna potpuno redovna sednica, ali mislim da ima nekoliko okolnosti koje ipak ukazuju na to da je u neku ruku i posebna. Izdvojio bih dva razloga zbog kojih to tvrdim. Sa jedne strane, posle 2005. godine, dakle posle sedam godina, ovo će biti prva sednica na kojoj će se naći Predlog zakona o budžetu u terminu koji omogućuje usvajanje tog predloga zakona na vreme, dakle do 15. decembra. Mislim da to zaslužuje pohvalu. Sa druge strane, posle devet godina, dakle posle 2003. godine, ovo jeste prva prilika da se jedan predlog koji je utvrđen od strane Skupštine AP Vojvodine dospeva na dnevni red Narodne skupštine. Pre nekoliko nedelja, kada je na dnevnom redu bio Zakon o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci, izrazio sam nadu da će se to desiti. Mnogi su se tu u sali smejali, a evo danas raspravljamo o predlogu zakona koji je podnela Skupština AP Vojvodine. Mislim da ove činjenice ipak ukazuju na to da postoji od strane vladajuće većine i predsedništva Narodne skupštine jedna želja za povećanjem demokratičnosti ovoj instituciji i to, bez obzira što pripadam jednoj opozicionoj stranci, mislim da je red da se kaže. S druge strane, biće ova današnja sednica, odnosno jeste već interesantna i malo čudna iz jednog drugog razloga. Taj razlog se odnosi na jednu pojavu koja se ogleda u jednoj brzoj promeni mišljenja nekih narodnih poslanika, pa čak i poslaničkih grupa. Naime, do pre nekoliko meseci, doduše, za vreme prethodne vladajuće, na dnevnom redu ovog parlamenta su se nalazili brojni zakoni, zakoni o budžetu, Zakon o javnoj svojini itd, koji su bili odlična prilika da se poslanici, pre svega, iz Vojvodine bore za interese autonomne pokrajine. Ono što će mnogi danas učiniti, naravno da je za svaku pohvalu, ali mislim da je kredibilitet u ovom slučaju malo pod znakom pitanja. Naime, kredibilitet se može graditi mnogo efektivnije kada ste na vlasti, odnosno kada ste član vladajuće koalicije. U svim onim prilikama, kada je za to bilo prilike, bilo je malo poslanika u ovoj sali koji su pokušali do kraja da odbrane ovu ustavnu garanciju koja se odnosi na 7%, odnosno na tri sedmine u odnosu na budžet AP Vojvodine. Nemamo iluziju da će ovaj predlog zakona danas biti prihvaćen. Vlada je imala negativno mišljenje i to će se na kraju, u Danu za glasanje, pretvoriti u negativno izjašnjavanje o ovom predlogu zakona, ali svakako je postojala jedna značajna potreba da do ove rasprave, odnosno do ove tačke dnevnog reda na današnjoj sednici dođe. Ukoliko posmatramo poslednjih šest, sedam godina, pre svega poslednjih šest godina od donošenja novog Ustava, mislim da nedvosmisleno možemo uočiti jednu tendenciju, jedan jasan trend, jedan jasna proces koji je, kada je krajem septembra izmenjen Zakon o budžetskom sistemu, praktično, stigao do kraja. Pokušaću sada da objasnim o čemu se radi. Dakle, ustavna garancija, o tome smo puno govorili, član 184. Ustava Republike Srbije se sastoji od dva dela. Prvi deo se odnosi na visinu budžeta AP Vojvodine, to je tih tzv. 7%. Drugi deo te ustavne garancije se odnosi na strukturu budžeta AP Vojvodine. U tom delu se kaže da se najmanje tri sedmine pokrajinskog budžeta moraju upotrebiti za kapitalna ulaganja. Od 2007. godine su prisutna dva trenda, dve jasne tendencije. Prvi trend ili prva tendencija se odnosi na jedan deo ustavne garancije, na deo koji reguliše te tzv. tri sedmine, dakle, strukturu AP Vojvodine. Od početka, od 2006, 2007. godine smo bili svedoci raznih trikova na osnovu kojih je taj udeo koji je slobodan, da tako kažem, u budžetu AP Vojvodine, slobodan u smislu slobodnog raspolaganja od strane pokrajinske administracije, se sve više smanjivao. Krenulo se sa uključivanjem u budžet Vojvodine plata prosvetnih radnika, pa se nastavilo sa uključivanjem Nacionalnog investicionog plana, a kasnije i sa transferima lokalnim samoupravama itd. U jednom trenutku smo došli u situaciju da je već svima bilo jasno i da se,u suštinskom smislu, taj deo ustavne garancije ne primenjuje. Na papiru jeste, a i u zakonima o budžetu je puno puta na papiru taj princip ispoštovan, naravno, na kraju godine i u praksi je potpuno bila drugačija situacija. Drugi deo ustavne garancije, garancije koja se odnosi na visinu budžeta AP Vojvodine se isto tako polako relativizovao. Izmenama Zakona o budžetskom sistemu smo, u tom procesu, stigli do kraja. Dakle, do jedne faze nakon koje potpuno gubi smisao ta ustavna odredba o finansijskim garancijama za budžet AP Vojvodine. Mislim da su to ta dva ključna razloga zašto je trebalo ovaj predlog zakona staviti na dnevni red, raspravljati o njemu i na taj način iskazati naše, što se nas tiče, neslaganje sa onim što se u proteklih šest – sedam godina dešavalo. Bilo je reči o tome da je budžet Vojvodine, odnosno da su građani Vojvodine oštećeni za 740 miliona evra. Za toliko je budžet AP Vojvodine zakinut u poslednjih šest-sedam godina, i to je tačno. S druge strane, želim još jednom podvući, u prilikama kada smo imali mogućnost da stanemo na put ovoj pojavi, tu u Narodnoj skupštini, onda su mnogi poslanici koji danas govore o ovome, veoma glasno ćutali. To je jedna činjenica koju treba nekoliko puta podvući. S druge strane, može se lamentirati nad sadržajem Ustava, ali Ustav je takav kakav je i neće se u neko dogledno vreme menjati, tako da nam ostaje jedina mogućnost da tražimo da se on poštuje. Pokušaj da se stvori neki privid diskontinuiteta između sadašnjeg perioda, perioda od formiranja nove Vlade i između period koji je prethodio formiranju nove Vlade, recimo, između perioda formiranja prošle Vlade, mislim da ni u kom slučaju ne stoji. Naime, ovo o čemu sam govorio je jedan trend koji je počeo 2006-2007. godine i koji traje do danas. Jedino što je možda jedna razlika je što smo danas u najdrastičnijoj mogućoj situaciji. Želim da navedem jedan primer, koji sigurno ovo o čemu sam govorio dokazuje. U svim prethodnim budžetima, odnosno u svim budžetima za prethodne godine su postajala sredstva koja su bila transferna sredstva, tekući transferi za kapitalna ulaganja u AP Vojvodini. U nekim godinama je to iznosilo tri milijarde dinara, u nekim godinama četiri, ove godine je 3,7 milijardi dinara. Privi budžet koji taj transfer neće sadržati je budžet za 2013. godinu, sačinjen na osnovu Zakona o budžetskom sistemu, o čijim izmenama danas raspravljamo. Oni koji vas pokušavaju ubediti u to da će Vojvodina dobijati više sredstava, duboko greše. Vojvodina će dobijati manje sredstava i posebno će dobijati manje onih sredstava koja su slobodna, koja se mogu upotrebiti za vodovod, za kanalizaciju, za škole itd. Bilo je mnogo reči o tome u ovih nekoliko sati u današnjoj raspravi. Na kraju želim da kažem i to, da je bilo puno reči i o "Razvojnoj banci Vojvodine", o Fondu za kapitalna ulaganja i sve su to, u svakom slučaju, legitimna pitanja. Ali, svi oni koji pokreću ta legitimna pitanja, prvo moraju sebi da postave pitanje – kako je moguće da od 2001. godine ovaj parlament nije raspravljao o završnom računu Republike? Dakle, ni za vreme Vlade od 2004-2007. godine, pa ni kasnije. Nešto ranije se to dva puta desilo. Dakle, svi oni koji govore o potrebi kontrolisanja pokrajinskih institucija i koji su narodni poslanici, mislim da prvo sebi treba da postave pitanje – zašto ne kontrolišu one institucije koje se nalaze pod ingerencijom ovog parlamenta? Na kraju želim da ponovi apel svim poslanicima iz Vojvodine da podrže ovaj predlog zakona, da se ne nađemo ponovo za nekoliko meseci u situaciji kada će se, ako ne javno, onda u sebi sigurno stideti onoga kako su glasali danas ili u Danu za glasanje. S druge strane, apel se posebno odnosi prema narodnim poslanicima kojima je važan proces decentralizacije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, poštovani gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, poštovane kolege narodni poslanici i svi građani Srbije koji gledate prenos, u ime poslaničkog kluba Nove Srbije ću biti veoma kratak. Zato što sam u većini diskusija koje sam čuo iritiran. Zašto to kažem? Zato što ovde, ne znam kako da upotrebim neku blagu reč, a da nikog ne povredim, igramo se mačke i miša. Ovlašćeni predlagač, a to je Skupština AP Vojvodina je podnošenjem ovog predloga izmene i dopune zakon, je znao da neće biti usvojen, kao što svi ovde znamo da neće biti usvojen. Kao što će i kolege iz najveće opozicione stranke, makar po broju mandata, glasati za ovaj zakon, a znaju da neće biti usvojen. Zato su rekli da će glasati. Inače bi u nedelju na Skupštini letelo perje. Tako sam shvatio, budžet i pravljenje amandmana na budžet, da bi se nekom nešto dalo mora nekom da se uzme. Kome bi se uzelo u ovom slučaju? Da li od siromašnih opština na jugu Srbije, na zapadu Srbije, Beogradu? Gospodine predsedniče, znam, danas sam saznao taj podatak, nažalost, da od pet najsiromašnijih opština u našoj državi su tri iz Vojvodine. Putujući Vojvodinom, u stranačkom radu, iznenađen sam bio i šokiran da toliko ima, narodski da kažem, sirotinje kakve nisam ni video u drugim delovima Srbije. Ne radi se o tome. Postavljam pitanje, ako svi znamo da ovo neće biti usvojeno, zašto je ovo danas na dnevnom redu? Zašto mi trošimo milion dinara danas? Nisam našao drugo opravdanje i drugu reč, drugo obrazloženje, osim što je gospodin predsednik Skupštine Vojvodine ovde rekao iskreno. Zaista to mislim. To je ta reč, poverenje. Ako trebamo, koji smo narodni predstavnici, i vi u Vojvodini, i mi u Srbiji, i svi zajedno, da stičemo poverenje u javnim prenosima i na sednicama, onda neka bude tako. Onda da insistiramo na tom poverenju. Danas ste rekli, gospodine predsedniče, da je ovo budžetsko finansijsko pitanje. Čini mi se, da se ne lažemo, da nije samo budžetsko finansijsko pitanje. Ovde ima i politike. Rekli ste, na pitanje jednog kolege narodnog poslanika, da sredstva, verujte mi, ne znam kako drugačije da kažem, koja vi dobijate, ne znam zašto bi rekli da vi dobijate, verovatno ste vi ta sredstva zaradili. Rekli ste da u zakonu ne postoji odredba kojom bi država Srbija kontrolisala taj novac. Evo, vi ćete da steknete poverenje ako danas u javnom prenosu kažete da ćete vi lično, kao vodeći čovek u administraciji Vojvodine, jer sam ja oduvek tako smatrao ovu Skupštinu, insistirati u toj radnoj grupi da se unese član zakona da država Srbija ima pravo da kontroliše taj novac. Ko daje novac tamo gde nema pravo da ga kontroliše? Steći ćete poverenje, gospodine predsedniče. Ovo govorim iskreno, a vi me shvatite kako god hoćete. Ko me poznaje zna da govorim iskreno. Ako vas pitamo mi građani, mi Srbijanci koji imamo neke sumnje šta se to dešava u Vojvodini oko Razvojne banke, a svi ćute, onda kod građana koji nisu dovoljno obavešteni, pa čak i kod mene koji sam možda nešto obavešteniji od običnih građana, izaziva neku sumnju. Onda građani pitaju – kako je moguće da mi kao država Srbija dajemo garancije za pet milijardi, pa za 15 milijardi za dokapitalizaciju te "Metals" banke koja je poslovala sa nekim ljudima koje ova država i ceo svet juri po svetu, a nema odgovora? Moramo da pitamo – da li imaju pravo građani Leskovca, građani Čačka, Užica, Lučana da pitaju gde su naši novci i da se oni ne osećaju, kao što reče jedan kolega iz vladajuće koalicije da se on oseća kao Slovenac. Ne želimo mi da se osećamo kao neko ko živi na tuđ račun. Dakle, šta je potrebno? Vi ste to dobro rekli. Poverenje. Neka ta radna grupa sedne i neka dogovori nešto da ljudski, ako je to moguće u opštoj politici, idem tom linijom, možda grešim, teška su vremena, da taj kolač koji imamo kao država Srbija raspodelimo pravedno, pošteno i poštujući Ustav. Kolega iz vladajuće koalicije je rekao sedam, a ne znam što je 17. Isto i ja mogu da kažem, kao Čačanin, zašto uopšte postoji to u Ustavu za Vojvodinu? Niko nije dao neko obrazloženje, nego sada ispada, da bi ovi ćutali, koji u Vojvodini imaju dosta glasova, da ne talasaju sa državom Srbijom koja se nalazi u situaciji u kakvoj se nalazi, hajde da nešto i njima damo. Tako to ne gledam. Možemo li da se dogovorimo ili ne možemo? Da li je za Vojvodinu, gospodine predsedniče, znam koga to pitam, rešenje referendum? Da se ne lažemo, da vi u znak poverenja prema meni, Srbijancu, kažete šta ste dogovorili u Briselu pre neki dan. Da ne dozvolimo medijima ono što vi kažete da politizuju stvari tamo gde ne treba. Ponavljam, to govorim sa dubokim uverenjem da ste vi ovde nastupili kao iskren čovek. Takav sam i trudim se da budem takav. Da li to znači da će Lajoš ili Mitar neki iz Vojvodine bolje živeti, ako vi ovde izboksujete, kako narod kaže, 17%? Nisam uveren. Možda ćete nam reći, kao znak poverenja, koliku platu poslanici u vašoj Skupštini, kojoj vi predsedavate, imaju i koliko sednica imaju godišnje? Onda će Lajoš, Miroslav ili Petar iz Subotice da vide da li im uzima Beograd, a sada treba i Novi Sad da im uzima. Koliko košta ta administracija? Šta vi mislite, ako običan čovek i običan građanin posluju, šta ja imam od vas ovde? Ako treba Beograd da mi da 7% nešto što sam ja zaradio, zašto ćete onda da vi postojite u Novom Sadu? Zašto Vlada Vojvodine? Znate li kako običan čovek razmišlja? Verujem, bez obzira kojoj veri ili naciji pripada. Pre neki dan sede dva premijera i nešto pregovaraju i razgovaraju, a pola Srbije gladuje i na ivici je egzistencije. Dakle, molim vas da ovo shvatite kao moj apel, kao autentičnog Srbijanca koji po neki put posumnja šta se tu radi, kao da trebam da budem naučnik, gospodine Pastor, pa da ne znam da je sedište NIS u Čačku, gde bi bile akcize. Nije NIS, "Jugopetrol" i ove azotare nisu napravljeni tek tako, to je bila politička odluka da budu u Vojvodini. Sada se traži, kako čujem, 47% od naplaćenih akciza na teritoriji Vojvodine. Mogao je NIS da bude u Čačku, pa bi cela Srbija plaćala u Čačku akcize, kao što sada plaća Novom Sadu. Nije "Srbijagas" vojvođanska firma. "Srbijagas" je srpska firma, državna firma. Hteo sam da vam kažem da ćete steći veće poverenje ne osuđujući samo one koji se zalažu ili propagiraju ukidanje autonomije. Ja sam za autonomiju. Ja sam lokal patriota, kao Čačanin. Razumem vas, ali morate i vi nas da razumete. Osudite još žešće, gospodine Pastor, koji se zalažu za Republiku, za Vojvodinu Republiku. Tada će vam verovati ljudi iz Leskovca, Čačka. Vi prvi podržite izgradnju auto-puta od Beograda,imaćete ga uskoro u punom profilu. Vi prvi, a ne da neki vaši pripadnici pitaju gde je Požega. Ne iz vaše stranke, nego da kažemo autonomaš, a živela je u Čačku 15 godina, izrodila je dva sina i na 20 km od Čačka pita gde je Požega. Mi iz Srbije ne znamo šta je auto-put. Da li mislite da ne znamo da ne znamo šta su naplatne rampe? Znamo. Tako će da se stekne poverenje. Ne želim, kao što i ovaj kolega ne želi da se oseća kao Slovenac, misleći na 1988, 1989. ili 1990. godinu, da se oseća kao građanin Srbije, koji živi u jednom delu Srbije, koji nekome nešto otima i uzima. To nije istina. To što je moralo 7%, lepo kolega pita, zašto nije bilo 17%? Svi dobro znamo, da bi se glasalo za Ustav. To je bila cena stranke koja je na vlasti u Vojvodini i ima najveću podršku. Na žalost, to je tačno, ali ne samo zbog svog rada ili nerada, nego i zbog izbornog sistema. Da je ceo izborni sistem, gospodine Pastor, bio u Srbiji, koalicija Pokrenimo Srbiju bi imala 150 poslanika, pa bismo drugačije ovde razgovarali. Prema tome, molim vas da shvatite, najiskrenije da svi spuste, kako to narod kaže, loptu. Ovo danas ovde je divno. To sam tako shvatio. Treba da se razgovara. Ako treba još neka sednica, narod će plaćati sednice, ali da se ljudi dogovore da običan građanin ima neke koristi i u Vojvodini i u Srbiji. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine Markićeviću, hvala vam lepo na diskusiji. Nisam imao namere da vas iziritiram, ali vidim da vas je ovo pitanje u popriličnoj meri pogodilo. Ne osećam se u tom smislu ni u kom slučaju krivim. Kažete – zašto iniciramo pitanje kada unapred znamo da je osuđeno na propast? Naprosto zbog toga što ne znamo da je osuđeno na propast. Parlamentarna demokratija jeste predlaganje odgovarajućih rešenja od strane onih koji su zakonom za to ovlašćeni. Parlamentarna procedura je pojavljivanje u onoj areni koja se zove Skupština. Parlamentarna procedura je iznošenje argumenata i ubeđivanje, sučeljavanje i nakon toga ispitivanje gde je većina. Ne znam gde će biti većina. Moram da vam kažem da danas ovde nisam čuo nijedan ozbiljan argument koji je doveo u pitanje ono što smo mi od početka tvrdili. Ako je to tako, a tako je, niti takvog argumenta ima u obrazloženju republičke Vlade kojom odbija ovaj predlog, onda mislim da još uvek imamo šansu da vas ubedimo da glasate za rešenje koje otklanja jedan flagrantan problem sukoba kolizije zakona samim sobom. To je razlog koji je mene doveo, to je razlog koji će me ovde zadržati da u svakom momentu kada je to racionalno, uz dužno poštovanje, iskažem stavove i doprinosim diskusiji. Kada sam rekao da je ovo budžetsko-finansijsko pitanje, jeste, ali sam rekao isto tako da je ovo i ustavno-pravno pitanje i pitanje sistema vrednosti. Kako god želite, možete ga doživeti. Da je političko pitanje, jeste. Pitam vas – zar ovaj dom ovde nije dom u kome se vodi i utvrđuje politika? Jeste. Ako jeste, onda zašto je problem ako mi jedno političko pitanje kandidujemo i želimo oko toga da vodimo civilizovanu raspravu i da vidimo da li ta ideja ima većinu? To je jedina ambicija kojom se mi rukovodimo, nikakva drugačija. Što se tiče dogovora oko kontrole, nema oko kontrole, gospodine, šta da se dogovaramo. Zna se koje su institucije, zna se koji su osnivači institucija, zna se koja institucija kome polaže račune, ali se isto tako zna ko su ti koji imaju mogućnost da kontrolišu sa aspekta poštovanja zakona kao elementi državnog sistema sile. Nema nijedne vojvođanske institucije, uključujući i "Razvojnu banku" i Fond za kapitalna ulaganja i koju god hoćete instituciju u koju ne može da uđe bilo koji organ Republike Srbije da proveri poslovanje. Ono na čemu sam insistirao i danas u raspravi, jeste da se ne izgovaraju paušalne ocene, nego da se koristi ovlašćenjem taj kome je to posao, da ako misli da ima šta da proveri, neka izvoli proveriti, pa ako će naići na nešto što je problematično, neka onda primeni one instrumente sa kojima raspolaže. Inače, mislim da se ne možemo dogovarati oko toga gde je NIS, kao što se ne možemo, nažalost, dogovarati ni oko toga gde je Las Vegas. Da se možemo dogovarati, možda bi se zalagali za to da bude ovde, ali se radi praktično o faktima, o činjenicama. NIS je tamo gde je i to ne možemo premeštati, pa makar koliko mi to hteli. Hvala lepo.
Hvala. Gospodin Markićević se javio za repliku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, kada sam rekao da sam iziritiran, uopšte nisam mislio na vas. To je možda treći put da vam ponovim. Rekao sam da sam iritiran diskusijama nekih mojih kolega, jer stavljaju glave kao nojevi u pesak. Ne znam o čemu se radi. Kada ste pomenuli NIS, rekao sam da je to isto tako sedište NIS bila politička odluka pre ne znam koliko godina. Nije sedište NIS bilo u Vojvodini što je Vojvodina kao Abu Dabi bogata naftom. Moglo je da bude i u Čačku sedište NIS. O tome sam vam govorio. Ako vi kažete da je Vojvodina uskraćena, to neka utvrdi ta komisija, neka se donese zakon o finansiranju i videćete onda kako će reagovati poslanici Nove Srbije. Hajdemo i mi da budemo lokal patriote, i mi dolazimo iz različitih sredina, ništa nije sporno. Istovremeno se trudi da se kaže da je tamo sada nezaposlenost, da su plate niže nego na nivou proseka Srbije. Onda vama ništa nije ni uzeto, onda vi zaista dobijate, sa takvim diskusijama ispada da dobijate 7% na poklon. Ja ne mislim tako, samo mislim da ti mehanizmi, mislim, nadam se i verujem kao verovatno i većina kolega ovde, da će iduće ili sledeće godine biti nešto bolje, pa da će biti i više novca. Znam da, kao u svakoj porodici, Srbija je jedna porodica, kada nema novca onda počinje i politika i sve. Nadam se da je samo to, odnosno verujem, sudeći po vašoj diskusiji. Shvatio sam ovu današnju sednicu i diskusiju, sa jednom rečju sam je tumačio – poverenje. Poverenje biste najviše stekli kad biste kao drugi najvažniji predsednik Skupštine u ovoj državi osudili ono što je u Hagu doneto. Vi Vojvođani ste mnogo pomogli tim ljudima, oni žive sa vama tamo. Zbog njih ste to morali, ne zbog mene. Hvala.
Hvala. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče Skupštine Vojvodine, pažljivo sam pratio dosadašnje diskusije i vrlo interesantno teče tok iste. Kada god se počne raspravljati o budžetu ili o nekim finansijskim pitanjima, odmah se otvori tema da li Vojvodina uopšte treba da ima autonomiju ili ne treba, što je po meni više nego kuriozitet u političkom životu Srbije. Apsolutno je bizarno da danas raspravljamo o tome da li Vojvodina uopšte treba da ima svoje institucije i budžet i da centralna vlast, odnosno aktuelni režim, odnosno vladajuća većina ima manje sluha za to da Vojvodina ima određene specifičnosti, ekonomske, socijalne, demografske, u odnosu na Austrougarsku monarhiju 1848. godine. Mislim da je to potpuno poražavajuće, da danas, 2012. godine, mi raspravljamo da li Vojvodina uopšte treba da ima svoju skupštinu i da li odluke te skupštine treba da se uvažavaju ili ne treba da se uvažavaju. Kada smo imali rebalans, ne samo sada sa ovom vladom, već i sa ranijim vladama, uvek se kada se dođe do pitanja autonomije Vojvodine vratimo na to da predstavnici pokrajinskih organa moraju da maltene prose ovde po Beogradu, da mole ministre, da se potpuno proizvoljno tumači i Ustav Republike Srbije koji, ponovo ću podsetiti, u Vojvodini nije dobio većinu. Možda neki danas misle da građani Vojvodine nisu glasali za taj Ustav zato što su mislili da je tih 7% previše, pa zbog toga nisu glasali, pa to treba danas da bude manje od 7%. Po meni je čak i poštenije, evo, kolege iz DSS kažu da Vojvodina uopšte ne treba da ima autonomiju i to je potpuno legitimno. Po meni je izuzetno časno da to otvoreno i kažu. Možda smatraju da tamo ne postoji institucionalni kapacitet da se odlučuje o nekim problemima, da je mnogo bolje kada se radi iz Beograda, iz Moskve ili ne znam odakle. Ali, predstavnici stranaka koji otvoreno tvrde da vojvođanska autonomija nije ugrožena i to stalno ponavljaju u sredstvima javnog informisanja, a onda kada dođemo do toga da treba da se samo poštuje ono što vrlo jasno piše u Ustavu, a to je da vojvođanski budžet treba da iznosi 7% ne od poreskih prihoda, nego minimalno 7% budžeta Republike Srbije. Sada, što kaže kolega pre mene, glasno ćute. Naravno da je vojvođansko pitanje, odnosno ovo o čemu mi ovde danas raspravljamo, par ekselans političko pitanjei dobro je da je gospodin Pastor konačno dobio šansu da ovde dođe i da ispred institucije koja se zove Skupština Vojvodine to obrazloži, pošto je do sada to bila praksa da je svaki platan na Bulevaru u Beogradu imao veću medijsku pažnju od Skupštine Vojvodine. Sve i da smo hteli nismo mogli da obrazložimo predloge koje smo imali u više navrata u proteklih 23 godine. Kažem, to je političko pitanje, pitanje Vojvodine, zato što bi trebali da se u jednom trenutku opredelimo da li želimo da živimo u državi koja je uređena na način da se problemi rešavaju na lokalnom nivou, pa neki problemi na pokrajinskom, pa određene stvari naravno i na centralnom nivou. Ili želimo uređenje države koje je srednjevekovno, gde ćemo imati centralnu vlast koja raspolaže silom, koja ubira porez i koja odlučuje o životu i smrti i apsolutno ne uvažava ničiji interes osim onih za koje misli da su prioriteti. To je pitanje koje je mnogo ozbiljnije od toga da li Vojvodina danas ima 7% ili nema 7%, ali se nadam da će vrlo uskoro doći na dnevni red. U smislu samog budžeta Vojvodina je zakinuta za proteklih šest godina 740 miliona eura koje kada bi recimo računali da dajemo 5.000 eura po radnom mestu kao što se to danas čini kada se pojavi neki strani investitor, uspeli bi da obezbedimo 148.000 radnih mesta. Mislim stvarno da je to od izuzetnog značaja zato što nezaposlenost u Vojvodini je veća čak i od proseka Republike Srbije i od toga da smo nekad bili na nivou razvijenosti Slovenije. U svakom slučaju ovo je velika šansa za vladajuću većinu da demantuje ono što mi pričamo već 20 godina da Vojvodina treba da dobije ono što i sama stvara, i mislim da bi to bio mali korak za aktuelni režim, a veliki korak za razvoj parlamentarne demokratije u Srbiji. Mislim da je predlog koji je iznela Skupština Vojvodine više nego dobar, tako da mi kao LSV naravno ćemo ga i podržati. Zahvaljujem. PREDSEDAVAJUĆA: Gospodine Palaliću imate pravo na repliku. Izvolite.
Gospodin Stojšić je izneo jednu neistinu. Demokratska stranka Srbije je podržala Ustav Republike Srbije i naše programsko opredeljenje jeste da je Vojvodina AP u okviru Republike Srbije. Smatramo da su rešenja koja su podržana od strane građana 2006. godine koja se tiču nadležnosti i finansiranje AP Vojvodine ona mera autonomije koja je dovoljna. Ali, za razliku od vas koji ste četiri godine glasali u Narodnoj skupštini za sve budžete koji su uskraćivali AP Vojvodini pravo na 7% DSS i kada je bila na vlasti podržala je budžet koji je predložila Vlada Vojislava Koštunice i glasala protiv svih budžeta kojima se ta prava uskraćuju Vojvodini, a za koji ste vi glasali. Prema tome, vi koji vladate 12 godina u Vojvodini, nama da spočitavate o tome kako da se poštuje Ustav i da li DSS poštuje Ustav i pogotovo pitanje autonomije Vojvodine. I te kako ga poštujemo i insistiramo i ovom prilikom da se taj Ustav ispoštuje. Ali, gospodo vi objasnite zašto ste četiri godine podržavali Vladu na budžetima kojima se to pravo uskraćivalo građanima Vojvodine. To je suštinsko pitanje, ako hoćemo da pričamo otvoreno, a verujem da je ovo mesto gde možemo o tome da govorimo. Ruku na srce, pored nas koji smo glasali iz opozicije protiv, jedino je SVM tada glasao i insistirao da se ta stvar raspravi. Vi ste to glasali i vi objasnite koji vladate 12 godina šta je razlog tome.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine predsedniče AP Vojvodine, poštovane kolege poslanici i poštovani građani Srbije, mi smo danas ponovo pred jednom temom koja uvek raspiruje mnogo strasti, a kao narodni poslanik koji dolazi iz Sombora, grada u Vojvodini, grada koji kulturna matrica ne samo u Srbiji, nego i u Evropi, grada koji je mnogo toga ustanovio u organizaciji i načinu organizovanja svih društvenih oblika života, imam potrebu da podsetim sve nas, pošto smo se dodirnuli već nekih istorijskih momenata, kako je u opšte došlo do tog problema da se mi po ovom pitanju delimo i da nije ova podela samo još jedna, biću toliko metaforična, Brozova podvala. Znate, svojevremeno su dve autonomne pokrajine stvorene kada je bila ona Jugoslavija koju još uvek ja pamtim, u kojoj sam rođena i vi mnogi, mnogi od vas, dakle, gde je bila deviza da Srbija treba da bude slaba i da se naprave dve pokrajine i tako će Jugoslavija biti jaka. To je bila ista ona logika kojom bi neko ko pravi kuću rekao da će kuća biti jača ako pretesterišete noseću gredu. Posledice toga mi baštinimo i danas. Zato imamo danas ovu i ovakvu ostrašćenu raspravu koja je samo rasprava, a konkretnog neće biti mnogo iza toga. Mi imamo deficit poverenja kako je rekao predsednik i sa njim se slažem. Ali, mi pre svega imamo gospodo deficit novca. To je pitanje koje treba da nas zabrine, zašto mi imamo deficit novca, jer znamo kada se u jednoj kući svađaju ukućani, to je kada nema para. Prebacuje se krivica na ovu ili na onu stranu. Političke elite su zagovarale ovo ili ono, svi su za građani koji žive u Vojvodini. Gospodo, dolazim iz Vojvodine, dolazim iz Sombora, dakle u Vojvodini uglavnom ne radi ništa. Poljoprivrednike koji su resursu kome se svi zaklinju, ako ne opljačkaju nakupci, opljačka suša, ili neka druga elementarna nepogoda. Dakle, u Vojvodini stižu jedine sigurne plate, to su one koje stižu iz budžeta Republike Srbije, to su plate prosvetnih radnika, plate zdravstva, plate policije i one se tu u Vojvodini troše. Ne zaboravite taj deo kolača. Dakle, mi smo došli do toga da kažemo da je Vojvodina nedovoljno razvijena. To je tačno, sve je nedovoljno razvijeno, zar su neki drugi krajevi dovoljno razvijeni u Srbiji. Mi želimo da Vojvodina bude ekstremno razvijena, i ja to želim. Želim da moj grad koji je primer lepote i nadalje, uspeli smo to velikom ljubavlju svih nas, pozicije i opozicije svih ovih godina živeći i radeći u njemu, velikim naporom da sačuvamo taj imidž, dakle želim da bude i dalje na onoj ideji da bude evropski Holivud. Ali, činjenica je da bez privrede ni Srbije ni Vojvodine neće biti u budućnosti, u onoj meri i na onaj način na koji mi želimo. Dakle mi smo došli u jednu fazu da svi žele da rade na budžetu i nemojte mi reći, kolege, jer to je istina, da vas ne zovu svakodnevno prijatelji, poznanici, nepoznati, članovi stranaka, njihovi poznanici, da im zaposlite nekoga u nekom javnom preduzeću i u nekoj instituciji. Svako želi svoje dete da tamo zaposli. Zašto? To je sigurna plata. Gospodo, ne moramo biti ekonomisti da znamo da ne može budžet biti najveći poslodavac, poslodavac mora biti privreda da bi budžet bio bogat. Mi danas imamo problem oko 7% koji pripadaju ili ne pripadaju Vojvodini, oko te ustavne kategorije, nemam dilemu sa Ustavom, apsolutno sam za to da Ustav poštuje i apsolutno se slažem sa onim što je malopre rekao kolega iz DSS, kako to, kada je gospodin predsednik Skupštine AP Vojvodine rekao da i ranije nije bilo novca i da je Vojvodini u prethodna četiri budžeta zakinuto, da sada najviše, upravo u ovoj raspravi napadaju oni koji su glasali za te budžete. To je nešto što je zanimljivo i to je nešto što će građani da ocene na svoj način. Dakle, ne treba ovo da nam bude samo politička platforma, mada smo mi ovde svi politički i mi smi ovde govorimo politički, nije to finansijsko pitanje, jeste ovo političko pitanje, da se ne lažemo, mi smo tu zarad politike, zarad rešavanja političkih pitanja. Dakle, ono što jeste problem i što mi moramo sagledati, da li se mi ovde rvemo, da bismo opslužili i izfinansirali još jednu paralelnu administraciju koju imamo u Vojvodini, setite se, imali smo i na Kosovu, imamo sada problem koji imamo, a svi ćutimo, tu ga i tamo pominjemo, paralelni sistem košta administraciju u Vojvodini i košta građane Vojvodine i mi to u Somboru znamo. Mi znamo i sve jedno nam je ko će da nam uzme, upravo kako su neki rekli. Mi želimo da imamo u svom gradu i želimo da živimo od svoje privrede, a nemamo je, nestalo je, tu i tamo dođe neki strani robovlasnik, zaposli žene za manje od 200 evra, koje onda zovu nas, ako nas znaju, da ih prebacimo kako znamo i umemo za spremačicu, čistačicu, za kafe kuvaricu u neko javno preduzeće itd. i to je priča bez kraja i konca. Dakle, ono što jeste interes svih nas koji sedimo u ovom visokom domu, to je jaka i stabilna država, i bogata država, a mi to u ovom trenutku nismo. Moramo svoju snagu i stabilnost da nađemo na nekom drugom mestu, moramo da se oslonimo na neke druge resurse, ali moramo da se stabilizujemo. Nećemo nigde otići deleći se, jer ja nikada nisam želela da se delimo, jer kao neko ko ima paorski mentalitet, ponosno to kažem, znam da od usitnjavanja imanja nema dobrobiti, nego od uvećanja. Mislim da je svima drugima dalje od nas u interesu da budemo što sitniji, jer ćemo tako biti i jeftiniji, normalno. Nama je u interesu da budemo što veći, što jači, što sigurniji u sebe. Budžet je toliki koliki je, ono što je gospodin predsednik Skupštine AP rekao, znači, toliko ima, kada je uporedio one dve čaše i to možemo deliti. Iz prazne šubare, kažu, moji salašari, niko ništa podelio nije, pa nećemo ni mi. Dakle, mi moramo ovde naći kompromis, dogovor, naći onaj deficit poštovanja i solidarnosti koji smo možda negde izgubili, njega moramo pronaći, a za pare, za novac moramo da se dogovorimo i da se odgovara za sve ono što je nenamenski ili na neki drugi način potrošeno i u Vojvodini, u Srbiji. Uvek sam to govorila, kada god je rasprava o budžetu, nije vlasništvo ni jedne vlade, ni one u Novom Sadu, ni ove u Beogradu. Budžetska sredstva su vlasništvo građana Srbije i oni imaju pravo u svakom momentu da vide način na koji se ona troše i da li se troše u njihovo ime ili njihov interes. Dakle, to je ono što smo mi dužni da položimo kao račun pred građane Srbije u ovom trenutku. Očekujem da posle ove rasprave svi izađemo svesniji, da samo jaka Srbija, a neki dan smo se suočili sa našim rejtingom u svetu, ima šansu da bude budućnost. Dakle, u jednom parlamentu u Poljskoj, narod koji zaboravi svoju prošlost, ne zaslužuje budućnost, moramo se sećati svakog momenta šta i zašto nam se desilo u prošlosti, koje posledice imamo sada, da bismo mogli da imamo sigurnu budućnost i to samo zajedno, Vojvodina sigurno u Srbiji. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Poštovani gospodine Pastor, poštovana predsedavajuća, pristojnost mi nalaže da kao prvog pozdravim gosta, predsednika Skupštine Pokrajine Vojvodine i zaista mi je drago što danas raspravljamo o jednom Predlogu zakona koji je stigao iz Vojvodine i što ste vi imali priliku gospodine Pastor da branite taj Predlog zakona, da iznesete stav pokrajinske Skupštine. Ovo je zaista jako bitno, s obzirom da, kada se razgovaralo o Statutu Vojvodine u ovom istom parlamentu, nažalost predlagača u ovom parlamentu, nije bilo, zato što nije bilo političke volje da se da reč predlagaču da pored toga što će samo da prisustvuje parlamentu, ujedno i obrazloži taj predlog zašto pokrajinska Skupština smatra da taj statut Vojvodine treba da se usvoji. Dakle, to je prvi deo mog razgovora sa vama i toliko o pohvalama, samo što bih tu dodala još jednu pohvalu i predsedniku parlamenta koji se izborio da ovaj predloga zakona bude na dnevnom redu sednice parlamenta ove skupštine. Međutim, ja bih se zapitala da li poslanici koalicije na vlasti imaju neki problem oko podrške ovog zakona, Predloga zakona, o promenama Zakona o budžetskom sistemu, jer predsednik Republike je pre neki dan u Budimpešti jasno se izjasnio oko toga da Vojvodina treba da se finansira, u skladu sa Ustavom, da Ustav mora da se poštuje i onih 7% koji su označeni u članu 184. stav 4. Ustava, jednostavno mora Vojvodini da se da. Dakle, ukoliko budete glasali o ovom zakonu, podsetila bih vas kolege poslanici iz koalicije na vlasti, s obzirom da ste vi većina, da vodite računa o tome da li ćete svojim glasanjem, podrškom ili uskraćivanjem te podrške u stvari da rušite integritet zbog predsednika koji u jednoj stranoj državi, obećao je neke stvari. Znate šta, mi smo u toku današnje rasprave izgubili suštinu ove rasprave, a suština jeste to da taj odnos Republike i Pokrajine jednostavno predstavlja jednu paradigmu svega onoga što u Srbiji predstavlja određene kočnice u njenom razvoju. Zašto to govorim? Kao prvo, navela bih Ustav i poštovanje Ustava što se na primeru ovog Predloga zakona koji se odnosi na jedan zakon koji je donet pre mesec i po dana, kojim se direktno krši odredba Ustava, da li se ovaj parlament time što se ograđuje, time što ne želi da podrži ovaj predlog zakona iz Pokrajine, ujedno izjašnjava da ne želi da se drži Ustava. Drugo, veliki je problem u Srbiji selektivna primena Ustava, eto vam ta odluka Ustavnog suda, letošnja, koja u toj meri ocenjuje ustavnost, odnosno neustavnost određenih članova zakona o utvrđivanju nadležnosti Pokrajine Vojvodine da je jednostavno Pokrajini Vojvodini onemogućeno i da odlučuje o nekim socijalnim davanjima. Toliko se vodi računa o tome, da slučajno Pokrajina Vojvodina, odnosno, zakoni koji se odnose na nju, ne povrede odredbu Zakona. Šta se onda dešava? Kada razgovaramo o Predlogu zakona koji dolazi iz Pokrajinske skupštine, koji upućuje na to da mi kao država, ukoliko mislimo da budemo ozbiljna država, moramo da poštujemo rođeni Ustav. Podsetiću vas, to je prosto nadrealno da mi LDP vas sve koji ste itekako podržavali donošenje tog Ustava, mi vas upućujemo na to da treba da ga cenite i poštujete i da ga se držite, a ne na ovakav selektivni način da ga primenjujete. Ustav je donet tako što se dovodi u pitanje validnost referenduma, kojim se u stvari taj Ustav preporučio Parlamentu Srbije, da o njemu uopšte glasa. Prema tome, ako se dovodi u pitanje referendum, onda se dovodi u pitanje i Ustav. Ali da ostavimo to po strani, nećemo da pričamo o bilo kakvoj krađi na referendumu i slično, nego ćemo samo govoriti o tome da imamo Ustav takav kakav je, i sve dok ga imamo, moramo da ga poštujemo, jer u koliko se Ustav ne poštuje, u tom slučaju mi ne živimo u pravnoj državi, u tom slučaju možemo očekivati anarhiju i haos. Kao treće, što je jako bitno za ovaj Predlog zakona, to je institucionalizacija odnosa Pokrajine i Republike. Dakle, nije dovoljno to da odnos ta dva entiteta zavisi od toga da li je neki pojedinac za ili protiv određenih zakona, odluka ili bilo šta što se odnosi na Vojvodinu. Nije dovoljno to da i neka politička opcija za to, niti je dovoljno to da jedna skupštinska većina odlučuje o jednom predlogu zakona iz Parlamenta Vojvodine, nego to mora da se dovede u institucije. Poštujem vas gospodine predsedniče Parlamenta Srbije, što ste vi otišli u Pokrajinski Parlament i što ste razgovarali tamo sa predsednikom Pokrajinske skupštine. To je zaista jedan lep gest. Ali to je gest, gest kao što je bio i vaš kada ste otišli pred zgradu Skupštine Grada Beograda i tamo demonstrirali. Dakle, tu nema neke ozbiljnosti koja bi iole nešto promenila sadržinski u tom odnosu Pokrajine i Republike. Jeste dobro što mi danas raspravljamo o ovom Predlogu zakona, ali to je samo jedan korak i to je nedovoljno. Sve dotle dok je ovaj Ustav na snazi, neće biti neki bitnijih i značajnijih promena u odnosu Republike i Pokrajine, niti će ova Autonomija koja je sada itekako dovedena u pitanje u Vojvodini, da se bitnije promeni na bolje. Šta više, možemo očekivati jednu drugu vrstu kretanja što se tiče autonomije, jer već se priča o tome naveliko da se dovodi u pitanje i Statut. Dakle, mi smo krenuli putem da se u potpunosti derogira autonomija Vojvodine, i to je fakat. Dakle, govorim o činjenicama. Imamo Ustav sa prevelikom glavom i premalim telom, koji je zamrzao Srbiju u prostoru i u vremenu. Evo nam prilike gospodo iz vladajuće koalicije, hajde odlučite se, neka to bude vaša politička volja da krenemo ka ustavnim reformama. Vi u opoziciji imate dovoljno snage koja će podržati tu Ustavnu reformu. Evo nama dve trećine podrške, da bi se zaista promenio Ustav, i u tom slučaju, moći ćemo da promenimo i sve one odredbe Ustava koje trenutno Srbiju koče, koje trenutno ne dozvoljavaju Srbiji da se modernizuje, da se reformiše i da se promeni, u tom smislu da dođe i do nekog ekonomskog napretka. Kada govorimo o Vojvodini, u smislu njenog daljeg razvoja, ja ne znam zaista kako vi mislite da se uopšte Vojvodina održi, a kamoli razvija, ako nema svoju imovinu – a nema je, ako nema izvorne prihode – a nema uglavnom, a nema pri tom ni mogućnosti da se izbori za svoja ustavna prava u smislu finansiranja iz člana 184. stav 4. Ustava Srbije. Dakle, sa ovakvim kapacitetima koji se Vojvodini omogućavaju, nema ekonomskog razvoja, nema ekonomskog napretka. Dakle, ne može se očekivati od Vojvodine da značajnije promeni ekonomsku situaciju u Vojvodini. Dakle, evo nama prilike, ukoliko se zaista ozbiljno misli oko toga, da se Srbija evropeizuje, hajde onda da promenimo Ustav. To ostaje kao otvoreno pitanje, otvorena mogućnost, a zavisi samo od ozbiljne političke volje činilaca političke scene Srbije.
Hvala. Izvinjavam se što moram sa ovog mesta da vam odgovorim pošto nemam potpredsednika, koji bi me zamenio u ovom trenutku, postoji donekle jedna razlika u nastupu tokom moje posete Parlamentu Vojvodine, jer sam ja tamo išao kao predsednik Skupštine Srbije, koji je predstavljao Narodnu skupštinu i govorio o temama koje su od interesa, da kažem, za čitavu Skupštinu. Ispred Skupštine Grada Beograda, predstavljao sam svoju stranku, jer ja sam narodni poslanik, jedan od jednakih, i potpredsednik svoje stranke, predsednik njenog gradskog Odbora, koji je pred Skupštinom Grada Beograda izneo legitimne političke stavove svoje stranke i mišljenje zašto smatramo da beogradska vlast nije dovoljno dobra. U tom smislu postoji razlika u nastupanju pred predsednika Skupštine i predstavnika političke. Međutim, što se tiče gesta, gestovi su gestovi, a stavljanje ovog zakona dnevni red, svakako je jedan od proizvoda moga razgovora sa gospodinom Pastorom, čiji su me argumenti ubedili da je, između ostalog, jedan od normalnih načina funkcionisana da ovaj zakon dođe na dnevni red. Ko će glasati za njega na ovakav ili onakav način, to je stvar volje narodnih poslanika i to svaki narodni poslanik u ovoj skupštini ima svoju volju i slobodan je da u skladu sa svojim uverenjima o tome glasa. Samo sam hteo da ovo pojasnim, jer ne smatram da isti nastup predsednika Narodne skupštine i predstavnika političke stranke, a mislim da i predsednik Narodne skupštine ima pravo da zastupa političku stranku kojoj pripada, jer predsednik Narodne skupštine se bira iz redova narodnih poslanika, koji su članovi određenih poslaničkih grupa. Reč ima gospođa Popović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedniče na pojašnjenju vašeg nastupa u formi predsednika Skupštine Republike Srbije i u formi člana jedne političke stranke, ja to mogu da razumem. Ali poenta je u tome da nije dovoljno da bilo ko od funkcionera iz Republike, odnosno iz republičke vlasti, ode do bilo kog Pokrajinskog organa, do bilo koje Pokrajinske institucije. To nije dovoljno. Mnogo ozbiljnije treba da se uredi taj odnos centralne vlasti prema Pokrajinskoj vlasti, zato sam ja govorili o jednoj institucionalizaciji, koja jednostavno ne može trenutno da se primenjuje iz tog razloga, jer ovaj Ustav, još jednom ću ponoviti, koji je već u svom nastanku bio itekako kontroverzan, to onemogućava. Dakle, jeste dobro to što vi stavljate na dnevni red ovaj zakon, ali neki od poslanika su već govorili o tome da se unapred zna da se zakon neće izglasati. Mi imamo mišljenje Vlade, dakle i Vlada predstavlja vladajuću koaliciju, koja jeste dala negativno mišljenje, a sve suprotno stavu iznetom u inostranstvu, gospodina predsednika Republike, Tomislava Nikolića. Dakle, tu dolazimo u neku vrstu privida, iluzija. Nemam ni ja iluzija o tome da ćete zaista, vladajuća koalicija, izglasati ovaj zakon. Nemam iluzija zato što je jasno da još uvek stoji taj neki problem između centralne i pokrajinske vlasti. Znate, taj politički koncept visoko centralizacije države je pokazao svoju pogubnost i pokazao je koliko je neodrživ. Evo nam prilike da promenimo to. Evo prilike da decentralizaciju dignemo na viši nivo, sa deklarativnog na jedan sadržinski nivo.
Hvala. Ta reč je sledeći prijavljeni gospodin Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, predsedniče Skupštine, uvaženi gospodine Pastor, prihvatiću sugestiju gospodina Varge, da svi Vojvođani treba da se izjasne o ovom pitanju, kao i svi ostali poslanici. Jedan sam od onih autohtonih Vojvođana, čiji su preci uspeli svoje sudbine i u izgradnju srpskog vojvodstva u okviru Austrije, gde su se Srbi tokom pobune 1848. i 1849. godine borili za svoja prava u okviru austrijske monarhije i koji su se kasnije borili da se Vojvodina prisjedini Srbiji, što je učinjeno konačno 1918. godine i učestvovali u balkanskim ratovima i u svim drugim ratovima, u kojima smo se borili da se Vojvodina prisjedini Srbiji kao svojoj državi. Isto tako se zalažem da, u skladu sa Ustavom Srbije, Vojvodina ima svoju autonomiju. To je nešto što je najprirodnije i, kako je definisano ovim Ustavom, to je obim koji mi iz DSS podržavamo. Podržavamo da Vojvodina, u skladu s tim, ima autonomiju, ali ne podržavamo da Vojvodina ima svoju kancelariju u Briselu i svoju akademiju nauka i niz drugih nadležnosti koje pripadaju Republici Srbiji. Ono što mogu da kažem to je da ovde nije problem Ustava. Ustav definiše ono što Vojvodina treba da dobije, a to je tih 7%, koje je Vojvodina i dobijala za vreme vlasti DSS i predsednika Vojislava Koštunice. To je jedini period kada je 7% stizalo iz budžeta Republike Srbije u Vojvodinu i kada se Ustav poštovao do poslednje zapete, do poslednje tačke. Problem je nastao kada se taj Ustav nije poštovao. Ovde nije problem Ustava. Ustav Republike Srbije je prošao i dobio saglasnost i dobio potvrdu i od Venecijanske komisije, od Evropske komisije. Njega niko živ ne osporava, osim pojedinaca i marginalaca, koji kroz osporavanje Ustava pokušavaju da grade svoju politiku. Ustav Republike Srbije je jedan moderan Ustav, koji na najmoderniji način u Evropi definiše prava nacionalnih manjina, kakvih nemaju drugi ustavi u Evropi. On kao takav jeste garant prava i sloboda nacionalnih manjina, institucija i same autonomije koju Vojvodina sada ima. Drago mi je što je pokrajinska Skupština pokrenula temu ovog zakona, što za nas iz DSS, da pomenem još jednom, ovih 7% nije problem, kao ni ostala prava Autonomne Pokrajine koja proističu iz Ustava. Tema poštovanja Ustava i zakona je nešto što je za nas jako važno i što smatramo da je unutrašnja stvar Srbije ili možda za neke druge pitanje poštovanja Ustava i odluka Ustavnog suda nije unutrašnja stvar Srbije. Gospodine Pastor, u ovu Skupštinu ste došli da insistirate na poštovanje Ustava. To jepotpuno legitimno, vi ste predsednik Skupštine Vojvodine i treba da se zalažete da se sva prava, koja Skupština Vojvodine ima po Ustavu, ostvare. To potpuno za nas nije sporno. Šta se dešava sa drugim obavezama koje vama kao predsedniku Skupštine Vojvodine pripadaju? Kada ćete realizovati odluke Ustavnog suda Srbije o poništavanju 22 odredbe Statuta i zakona? Kada ćete to realizovati? Kada će to doći na dnevni red Skupštine Vojvodine? To je onošto nas zanima, kao i to kada će to biti na dnevnom redu Skupštine Srbije? Vi idete u Brisel da tamo tužakate o odluci Ustavnog suda. Samim tim u Srbiji, ne sprovođenjem ove odluke, proizvodite svojevrsnu ustavnu krizu. Rekli ste da ne znate da li ste u ovu skupštinu došli kao Don Kihot, Kalimero ili kako već drugo. Ne znam da li ste vi u Briselu bili isto kao Don Kihot, Kalimero, možda Dart Vejd ili Rambo, ali svakako ste pokušali da otvorite međunarodnu raspravu oko nečega što je unutrašnje pitanje Srbije i da tražite podršku da se ne primenjuje odluka Ustavnog suda Srbije, koja se odnosi na poništavanje 22 odredbe Statuta Vojvodine i Zakona o nadležnostima. Kažete da se Ustav mora poštovati uvek. S tim se slažem. Ili ćete, umesto toga, u ovom drugom delu, kada vam ne odgovara, umesto Moše Pijade da nam citirate drugog velikana te kumrovačke misli, samog druga Tita, koji je rekao da ne moramo uvek da se držimo zakona kao pijan plota, već u nekim situacijama možemo da se ponašamo u skladu sa zakonom, a kada nam to ne odgovara, da se ne držimo toga. Kao DSS tražimo da se utvrdi šta je tačno nadležnost i šta je obaveza Republike Srbije prema Vojvodini i prema budžetu Republike Srbije. To je 7%. Suštinski problem je nastao izmenom Zakona o budžetskom sistemu, gde je promenjena ta osnovica. Odbor za ustavna pitanja treba da da odgovor na to šta je osnovica za obračunavanje 7%, da li su to poreski prihodi ili ukupni prihodi. To je materija kojom treba da se bavi Odbor za ustavna pitanja Skupštine Srbije, a ne da se to radi u četiri oka između ministra Dinkića, vas, sekretara za finansije pokrajinskog Izvršnog veća ili nekih drugih. To pitanje treba da se reši ovde u Skupštini. Ustavni sud je rekao šta su ostale nadležnosti i šta može iz tih 7% da se finansira i šta ne može. Jedva čekam da vidim budžet Vojvodine, da vidim da li ćete nastaviti sa finansiranjem raznih nadležnosti koje je Ustavni sud poništio i kakav će tretman tih nadležnosti biti sada u pokrajinskom budžetu i kakav će tretman biti u okviru Srbije, da li će Nacionalni park Fruška gora preći pod nadležnost Republike Srbije, da li će Vlada Republike Srbije pokrenuti postupak za izbor direktora, postaviti upravni odbor i odrediti finansiranje Nacionalnog parka Fruška gora. Tu je odgovornost i na Vladi, ne samo na vama. Vlada je, zajedno sa vama, saučesnik u ne sprovođenju odluka Ustavnog suda. Niko u ovom trenutku ne može da amnestira Vladu od svog dela odgovornosti za sprovođenje odluka Ustavnog suda i samu Skupštinu. Sama Skupština je za to odgovorna. Skupštinska većina je odgovorna da se odluke Ustavnog suda realizuju, jer se te odluke sprovode po sili zakona. Ne postoji nikakav drugi mehanizam za njihovo sprovođenje, već se po sili zakona te odluke sprovode i mi moramo te odluke da primenimo odmah, bez odlaganja. Prava prilika je budžet Republike Srbije za 2013. godinu i budžet AP Vojvodine za 2013. godinu. Rekli ste ovde da Vojvodina više nije lokomotiva Srbije, kao što se nekad pričalo, da se Vojvodina ne razvija ravnomerno, regionalno, da pet najsiromašnijih opština u Srbiji su većinom iz Vojvodine, da putevi i infrastruktura u Vojvodini nije jednako razvijena, da mnogo vojvođanskih sela se prazni iz godine u godinu, da je primetan odlazak iz seoskih sredina ka gradovima, što ka Novom Sadu, što ka Beogradu, što ka drugim centrima Vojvodine. Čija je to odgovornost? Da li je to odgovornost Beograda ili je to možda odgovornost pokrajinske vlasti, pokrajinskog Izvršnog veća, koje 12 godina nije menjalo svoj sastav? Sa manjim varijacijama to je isti sastav potpuno. Čija je to odgovornost, naročito kada ste preko novog Ustava dobili tih 7% koji su isplaćivani i koji su legali na račun budžeta Vojvodine? Kako se razvijala Vojvodina i da li je Vojvodina unutar sebe ravnomerno regionalno razvijala sve delove Vojvodine? Nije. Mi smo dolazili u situaciju da imamo gradove u Vojvodini koji svetle kao Pariz, London ili drugi i da nam pojedina sela nemaju uličnu rasvetu. To je situacija u Vojvodini. Čija je to odgovornost? Da li za to treba da odgovara neko u Beogradu ili neko iz Kragujevca, iz Čačka da bude odgovoran? Ne, to je odgovornost pokrajinskog Izvršnog veća i pokrajinske vlasti i sredstava i finansija koje su oni dobijali i koji su se trošili. Da li Republika Srbija ima neki uvid kako se raspolaže sa tih 7%? Nema nikakav uvid. Da li imamo uvid kako se raspolaže sa tri sedmine od tih 7%, što ide u budžet za kapitalne investicije, u Fond za kapitalne investicije Vojvodine? Nemamo nikakav. Ali, to su sve budžetska sredstva. I u ovom budžetu Republike Srbije za sledeću godine za svaku godinu imate izveštaje – obrazloženje finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje. Znači, mi ovde usvajamo i planove Penzijskog fonda, Zdravstvenog fonda, svih drugih fondova, ali o tome kako se troše pare iz Fonda za kapitalne investicije Vojvodine niko živi ne zna, ne zna čak ni pokrajinska Skupština. Tek se sada posle tri godine podnosi izveštaj pokrajinskoj Skupštini na 1.600 strana, tek posle tri godine. Niko živi ne zna kako se te pare troše, da li putem tendera, da li putem skraćenog postupka. Samo za ovu godinu taj budžet je preko 100 miliona evra, preko 10, 11 milijardi dinara. Ranijih godina je bilo to i više, što u dinarima, što u evrima. To su ogromna sredstva, ogroman broj kilometara puta. Mogao je da se čisti kanal Dunav-Tisa-Dunav, da se pripremi za odvodnjavanje i navodnjavanje, da nas suše ne iznenade. Moglo je puno toga da se uradi sa tim sredstvima, ali je neko odlučio da se pare iz Vojvodine daju u "Metals banku", odnosno "Razvojnu banku Vojvodine", da se ona dokapitalizuje sa 150 miliona evra. Onda se ovde kaže da nema dovoljno sredstva. Naravno da nema sredstava. Kada neko ne vodi računa o tome kako troši sredstva, onda će sam sebe na kraju meseca da pita – gdi su naši novci, pa kad sredstva potrošite tako što ćete da finansirate banku koja ima 75% nepokrivenih plasmana, onda ćete se sa razlogom na kraju meseca zapitati – gdi su naši novci. Ako ćete sa 150 miliona evra da pokrijete dubiozu te banke, koliko ste kilometara puta, koliko ste rasvete mogli da uradite? Koliko ste mogli da pomognete da se neko selo ne iseli zato što nema put, nema kanalizaciju, nema rasvetu, da pomognete nekim subvencijama da ti seljaci ostanu da rade tu zemlju, da mogu da kupe novi traktor, jeftinije seme, da dobiju možda deset krava da bi ostali na tom selu? Ne, neko je pokrio dubioze "Razvojne banke Vojvodine". Izveštaj o Fondu za kapitalne investicije ne biste napisali da DRI nije ušla da proverava rad Fonda za kapitalne investicije i to ove godine od kad je došla nova Vlada. Onda ste se brže bolje setili da stavite da se raspravlja o radu Fonda za kapitalne investicije. Ako se već pitamo gde su pare, vi treba među sobom da vidite gde su pare, jer i te pare o kojima pričate da se duguje sad Vojvodini, da nije isplaćivano po budžetu, pa to je radila Vlada sa kojom vi sedite u koaliciji u Vojvodini već koliko godina. To nije radila Vlada Vojislava Koštunice. To su radile neke druge vlade posle nje. To treba vi u okviru porodice, kada svi sednete zajednički za nedeljni ručak, što bi se reklo, da se dogovorite šta ćete sa tim parama, a ne da optužujete neke druge da su krivi za to zato što se manje para isplaćuje od onih 7%. Kada govorimo o Fondu za kapitalne investicije Vojvodine i o tome da se nisu regionalno ravnomerno finansirale kapitalne investicije u Vojvodini. Navešću primer Pančeva. Za prošlu godinu Pančevo je trebalo da dobije 328 miliona iz Fonda za kapitalne investicije za radove na teritoriji grada Pančeva. Potpisan je ugovor, sproveden je tender i dobili su poslove. Poslovi su izvršeni. Na kraju godine, pokrajinski fond je rekao – mi nemamo para za finansiranje ovih poslova. Neka grad sam preuzme to da finansira. Grad Pančevo je naravno morao da finansira radove i da plati radove koji su izvršeni i koji su trebali da budu plaćeni iz Fonda za kapitalne investicije pokrajinske vlasti. Na taj način se odnosila pokrajinska vlast prema nekim gradovima. Neki svetle kao London ili Pariz, a drugi nemaju uličnu rasvetu. To je slika utroška sredstava i to je samo zato što nema nikakve kontrole i nema nikakve evidencije kako se troše te pare i što se izveštaji podnose posle četiri godine. Demokratska stranka Srbije će uvek biti za poštovanje Ustava i za poštovanje tih 7% i da se taj problem reši ovde u ovoj skupštini i da se ne generiše politička kriza time što će se ići u Brisel da se internacionalizuje pitanje 7% i odluka Ustavnog suda, da se te odluke Ustavnog suda ne relativizuju, već da se sprovedu i da se konačno u ovoj državi poštuje Ustav Republike Srbije. Demokratska stranka Srbije je uvek za odgovornu raspravu i za poštovanje Ustava, ali oni koji potežu pitanje Ustava treba da budu spremni da ga poštuju i kada to njihovoj političkoj opciji ne odgovara. Hvala.
Hvala. Za reč se javio gospodin Pastor. Izvolite.
Gospodine Mihajlov, oko jednog značajnog dela vašeg izlaganja u potpunosti se slažem. Ono o čemu danas ovde razgovaramo, to nije pitanje Ustava, ali je zato ustavno-pravno pitanje ili ustavno pitanje. Radi se o tome da ono što piše u Ustavu, to ne može biti sporno, ali ono što je danas sporno, kako se to poštuje, odnosno što se to ne poštuje. Ono o čemu danas razgovaramo jeste naša odlučna ambicija da ubedimo ovaj cenjeni dom da u skladu sa onim što mi predlažemo upodobi rešenje iz Zakona o budžetskom sistemu sa onim što piše u članu 184. stav 4. Ustava Republike Srbije. To je jedina naša ambicija. Što se tiče drugog dela našeg izlaganja, ponovo moram da kažem. Bez obzira na to kako smo mi doživljavali odluku Ustavnog suda, kakve smo komentare u odnosu na tu odluku izgovarali, danas u potpunosti poštujemo odluku Ustavnog suda. Isto tako, moram da kažem da je prejudiciranje, izgovaranje rečenica u odnosu na ishod postupka pred Ustavnim sudom u odnosu na statut, može se pretpostaviti, ali je to još uvek stvar prejudiciranja. Sledeća stvar koju hoću da kažem je da se slažem sa vama kada kažete da je pitanje o kojem danas u suštini razgovaramo pitanje oko kojeg bi se trebao izjasniti Odbor za ustavna pitanja Skupštine Republike Srbije. Moram da vam kažem da je Odbor to jutros učinio. Iz tog razloga danas ne znam o čemu još treba da razgovaramo sa tog aspekta. Na posletku, želim da kažem da, što se tiče izveštaja, vi ste u pravu kada govorite o tome da je proteklo tri godine od razmatranja zadnjeg izveštaja Fonda za kapitalna ulaganja, ali ne govorite ono što je isto tako činjenica, da se svaka pokrajinska institucija svake godine u roku pojavljuje sa svojim izveštajem. Kao predsednik Skupštine znam da je ove godine više od deset institucija podnelo svoje izveštaje o radu za prošlu godinu. To što nije bilo izveštaja, to ne znači da se radilo nevidljivo, ali to su stvari oko kojih mislim da treba razgovarati tamo gde je mesto, a to je Skupština AP Vojvodine, Skupština osnivač tih institucija. Ponovo moram da kažem, svi organi Republike Srbije u svakom momentu, koristeći se svojim zakonskim ovlašćenjima, mogu se pojaviti u bilo kojoj instituciji, pa i u pokrajinskoj instituciji, da provere poslovanje. To sam danas više puta rekao. Mislim da je to aksioma koju ne treba ponavljati, a to što sistem funkcioniše tako da recimo lokalne samouprave i institucije koje su osnovane od strane lokalnih samouprava podnose izveštaje i račune skupštini lokalne samouprave, a ne ovoj skupštini, bez obzira što odavde dobijaju novac, to je način funkcionisanja sistema.
Hvala. Replika, gospodin Mihajlov.
Drago mi je što se slažete da treba poštovati Ustav. Očekujem da ćete u narednom periodu sprovesti odluke Ustavnog suda po pitanju statuta i predložiti izmene Zakona o nadležnostima AP Vojvodine. Očekujem taj predlog zakona u ovoj skupštini i da ćete to onda podržati. Druga stvar, Odbor za ustavna pitanja je raspravljao danas o Predlogu zakona, nije razmatrao sporno pitanje koje se otvorilo u javnosti, a to je na koji iznos će se računati 7%, da li od poreskih prihoda ili ukupnih prihoda. Promenom Zakona o budžetskom sistemu svi prihodi koje ostvaruje Republika Srbija i od kazni za prekršaje i sve ostalo, slivaju se kao prihod u budžet Republike Srbije. Samo treba Odbor za ustavna pitanja da definiše koji je to prihod na koji se računa tih 7%. Mi ćemo se, kao i svi ostali u ovoj skupštini, kao poslanici, držati tog mišljenja koje donese Odbor za ustavna pitanja. Kako što smo primenjivali 7% kada je predsednik Koštunica bio predsednik Vlade, tako ćemo i ovih drugih 7%da primenjujemo i niko neće to uopšte dovoditi u pitanje. Činjenica je da je pokrajinski Fond za kapitalne investicije osnovan od strane pokrajinsko Izvršnog veća pokrajinske Skupštine jer tamo podnosi izveštaj, ali on čak ni tamo nije podnosio izveštaje. Naša poslanička grupa u pokrajinskoj Skupštini ima tek sada priliku, u jednom kratkom vremenskom roku, da sagleda 1600 strana tog izveštaja u poslednje tri godine i da da odgovor. Tačnije, naši poslanici koji će to sagledati i raspravljati danas. Upravo se danas o tome raspravlja u AP Vojvodini i to je ono što je za nas sporno, jer su to pare koje preko budžeta Republike Srbije idu Vojvodini. To nisu male pare. Ove godine je oko 100 miliona evra taj budžet, a ranijih godina je to bilo više. Prosto, treba javnost u pokrajini preko pokrajinske Skupštine da ima informaciju kako se te pare troše. Hvala.
Hvala vam, gospodine Mihajlov. Pre nego što dam reč sledećem govorniku, samo ću vam pročitati obaveštenje koje sam dobio od RTS-a da od 17,45 časova neće biti u mogućnosti da nastavi direktan prenos Skupštine Srbije na drugom programu zbog ranije ugovorenih obaveza, pa će se nastavak naše rasprave, od tog trenutka, u odloženom prenosu emitovati, odmah nakon tog sportskog takmičenja. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Nije mi drago što se rasprava o ovako važnom zakonu neće direktno videti, odnosno neće moći direktno videti građani Srbije. Poštovani predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, danas je ovde otvorena rasprava o Ustavu Republike Srbije. To nije bila tačka dnevnog reda, već je tačka dnevnog reda bio Predlog zakona koji je trebao da izmeni postojeći Zakon o budžetskom sistemu. Otvorena je rasprava o Ustavu Republike Srbije, u najširem smislu, da li on treba da se primenjuje, da li su njegove odredbe dobre, da li Vojvodina ima široku ili preusku autonomiju? Opet se vraćam na odgovor da to nije tema današnje rasprave i da, u suštini, osnov današnje rasprave jeste – da li Ustav Republike Srbije, ovakav kakav jeste, se primenjuje ili se ne primenjuje? Na bazi zakonske inicijative od strane Skupštine AP Vojvodine, jasno je da se Ustav Republike Srbije ne primenjuje, da vladajuća koalicija u Skupštini Republike Srbije ne primenjuje Ustav. To je bilo jasno prilikom donošenja Zakona o budžetskom sistemu u septembru mesecu ove godine. Današnja rasprava je posledica te činjenice i u tom smislu bih hteo da kažem da jeste da je predsednik Skupštine zakazao raspravu i u tom slučaju zaslužuje pohvale, međutim, sam povod do koga je doveo on kao predsednik Skupštine i poslanici vladajuće koalicije nepoštovanjem Ustava, na bilo koji način ne zavređuje pohvalu, odnosno vi ste na neki način na čelu koalicije, predsedavate ovim visokim domom, koji je prekršio Ustav, prvi put od 2000. godine i za to ćete biti odgovorni. Kada sam govorio o amandmanima na Zakon o budžetskom sistemu, rekao sam u septembru mesecu da takav predlog zakona ima političke, ustavno-pravne i ekonomske aspekte. Međutim, osvrnuću se pre toga na činjenicu da su pojedini poslanici, kako vladajuće koalicije tako i iz poslaničke grupe DSS, vrlo oštro, mimo dnevnog reda, kritikovali rad pokrajinske Vlade, odnosno pokrajinskog Izvršnog veća u prethodnom periodu, pa ću, samo radi informacije, izneti nekoliko činjenica. Vojvodina je lider u privlačenju stranih investicija. Od svih stranih investicija koje su ušle u ovu zemlju u proteklih šest godina, recimo, 45% investicija je u AP Vojvodini. Ukupno je uloženo 6,5 milijardi evra. Kada je u pitanju broj stranih investitora, on je preko 260 i pretežno se radi o proizvodnim delatnostima. Samo u Novom Sadu u protekle četiri godine su sagrađene tri škole, otvoreno je 11.000 kvadratnih metara prostora, obdanišnog prostora i u njih smešteno preko 4.000 dece. Kada je koleginica Đerić pominjala Sombor i njenu želju da on izgleda kao drugi Holivud, tamo je u proteklih godinu dana otvoreno 1.000 radnih mesta. Da vas samo podsetim da je samo 1993. godine, za devet meseci vlasti, koja je praktično preslikana u sadašnju vlast, bez radnog mesta je ostalo 10.000 ljudi. Za 10 meseci je ostalo bez posla 10.000 ljudi u Somboru. Vlast koju su činili SRS, sada u liku SNS, SPS itd. Vraćam se na političku dimenziju problema koji se tiče ovog zakona koji je donet i amandmana, odnosno Predloga zakona koji se odnosi na taj amandman. Naime, Zakonom o budžetskom sistemu je ugrožena ekonomska stabilnost AP Vojvodine, ali je na taj način ugrožena i politička stabilnost ne samo AP Vojvodine, već i politička stabilnost Republike Srbije. Možda se pitate zbog čega? Šta je cilj i zbog čega vladajuća koalicija ima cilj da ima nestabilno političko stanje? Upravo da bi skrenula pažnju sa gorućih tema, sa tema nezaposlenosti, ubrzanog rasta inflacije posle dolaska na vlast, pada životnog standarda i brojnih drugih stvari i afera koje prate ovu vladu. Kada je u pitanju ustavno-pravni položaj AP Vojvodine, činjenica je da je Zakonom o budžetskom sistemu ona ugrožena. To govori član 184. Ustava Republike Srbije, u koje se kaže da budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koriste za finansiranje kapitalnih rashoda. U tom smislu je Ustav Republike Srbije jasan. On je jasan i ovoj opoziciji, koliko sam razumeo, jasan je i DSS bio i prethodni put na raspravi o budžetskom sistemu i danas kada raspravljamo o predlogu za izmenu budžetskog sistema. Radi se samo o tome da li želimo da primenimo Ustav ili ne želimo da primenimo Ustav, i ko uopšte ima prava da donese odluku da ne primenjuje Ustav? Odbor za ustavna pitanja je danas rekao da je predlog Vlade Vojvodine, odnosno Skupštine AP Vojvodine, što znači da je Zakon o budžetskom sistemu neustavan. To govori i član Ustava koji sam pročitao. Dakle, radi se o tome, ukoliko Vlada, odnosno Skupština Republike Srbije ne prihvati ovaj predlog Skupštine AP Vojvodine, znači da ćemo nastaviti da kršimo Ustav Republike Srbije, znači da će AP Vojvodina i Republika Srbija na neki način biti pred Ustavnim sudom po ovom pitanju i da će to dodatno stvarati političku stabilnost, koja mislim da nije nikom cilj ni ovoj poziciji, a ni opoziciji. Kada je u pitanju ekonomski aspekt Zakona o budžetskom sistemu i predloga za njegovu izmenu, radi se o ozbiljnim ekonomskim elementima, radi se o novcu za koji će budžet AP Vojvodine biti oštećen. Naime, prema budžetu Republike Srbije, u 2012. godini prihodovna strana budžeta je bila 829.596.000.000 dinara. Predlog za 2013. godinu je 965.700.000.000 dinara. Razlika je 15%. Dakle, prihodovna strana budžeta će biti veća za 15%. Kada je u pitanju budžet AP Vojvodine, on je 2012. godine bio 62 milijarde dinara, a naredne godine, po ovoj projekciji, biće 58 milijardi. To je za 7% manje. Dakle, budžet Republike Srbije će biti za 13% veći, a budžet AP će biti za 7% manji. To je oko 12 milijardi dinara manje ili nešto više. Obzirom da će ove godine budžet AP Vojvodine biti oštećen za 10 milijardi. Tu su u pitanju i nova radna mesta, novi putevi, briga o drugom i trećem detetu, briga o socijalno ugroženima. Da podsetim, AP Vojvodina ima ustavnu obavezu da brine i o nacionalnim manjinama. U AP Vojvodini živi najveći procenat nacionalnih manjina. AP učestvuje sa 20 do 30% u finansiranju svih programa nacionalnih manjina. Ovakvim budžetom će biti ugroženo funkcionisanje tih manjinskih institucija. Na kraju da završim, AP u okviru svojih ovlašćenja i mimo tih ovlašćenja, naterane nuždom, brine o preko 150.000 izbeglica koje žive na području AP Vojvodine. U prethodnih šest godina AP Vojvodina je zbrinula 5.000 lica. Da li će u narednom periodu AP Vojvodina moći da nastavi brigu o njima i da li će ovim budžetom biti ugrožena njihova prava? Naravno, biće ugrožena prava. To je briga ovog parlamenta o ljudima koji su morali da napuste svoja ognjišta posle "Oluje". Na kraju, DS će podržati predlog Skupštine AP Vojvodine. Pozivam sve poslaničke grupe da podrže ovaj predlog, a naročito pozivam poslanike sa teritorije AP Vojvodine da podrže ovaj predlog. Moram reći da su me neke diskusije poslanika iz Vojvodine, iz pojedinih pozicionih stranaka, u najmanju ruku, iznenadile. Njihova briga o njihovim sugrađanima i njihovim glasačima je na vrlo niskom nivou. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, javljam se po osnovu replike, kao zamenik šefa poslaničke grupe, na neistinite tvrdnje koje su izrečene u izlaganju prethodnog govornika. Srpska napredna stranka nema kontinuitet i nije nastavak SRS. SRS je na izborima u maju prošla kako je prošla, ali je zato SNS poželjan partner DS u velikom broju lokalnih samouprava, kao i u prethodnoj gradskoj upravi grada Beograda. Što se tiče SNS, podsetiću vas da je SNS stranka koja je na izborima 6. i 20. maja pobedila Borisa Tadića i DS i molim vas da se probudite i da tu činjenicu prihvatite kao istinitu. SNS je stranka koja je donela promene u Srbiju. SNS je stranka koja ima najveće poverenje među građanima Republike Srbije i nema kontinuitet ni sa kakvim retrogradnim snagama koje su na izborima prošle kao što su prošle. Što se tiče odgovornosti za gubljenje radnih mesta, mislim da su kolege iz DS poslednji koji bi o tome trebalo da govore zato što je u mandatu Borisa Tadića Srbija došla na istorijski maksimum po broju nezaposlenih od 26% sa nasleđenih 11% kada ste došli na vlast. Tu odgovornost SNS nema. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Gospodina Babića sam upoznao u ovoj Skupštini kao predstavnika SRS. Toliko o kontinuitetu. Kada je u pitanju njihova briga o građanima Srbije, ona se pokazala u prethodnom periodu. Građani su na prethodnim izborima rekli svoju reč. Naravno, moramo imati u vidu i uslove u kojima su se odvijali predsednički izbori. Ne zaboravimo priču o pokradenim glasovima za koje je utvrđeno da nije bilo. Ne zaboravimo 4.500 glasova koje je predstavnik SNS dobio u kazneno popravnim institucijama. Ne zaboravimo činjenicu da su posle te iste ljude, koji ovih dana masovno izlaze iz tih ustanova, amnestirali i abolirali. U tom smislu, ne bih želeo da današnju raspravu o poštovanju Ustava, o činjenici da se poštuje elementarno pravo Ustava koje su doneli svi poslanici koji su tada sedeli u Skupštini izuzimajući, mislim, LDP. Mislim da je bolje da se ne vraćamo u prošlost, već da govorimo o budućnosti i želji, da ne stvaramo političke tenzije koje nam nisu neophodne. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 107. Dužni ste da se obraćate uvažavajući dostojanstvo poslanika. Rekli ste da poslanici DS spavaju i da bi trebalo da se probude. Mi ne spavamo. Pred nama je uskoro budžet, pred nama su vrlo važni zakoni koji govore o iskrenosti vas kao nove vladajuće koalicije. Možda bi neko drugi u ovoj sali mogao da se probudi i da odgovori na neka pitanja koja su dominirala u vreme predizborne kampanje, kao što su Egejski kanal. Imali smo posetu predsednika Makedoniji i Grčkoj i ne znamo kako se završilo sa tom investicijom. Takođe, zamenik premijera, odnosno prvi potpredsednik Vlade zadužen za svašta u ovoj Vladi, je u "Utisku nedelje", u predizbornoj kampanji, rekao da će Tomislav Nikolić obezbediti 10 milijardi evra godišnje investicije u Srbiju. U budžetu čitamo, nigde podlogu za 10 milijardi evra nisam video. Nisam video ni da niču nova radna mesta, ni da dolazi do boljeg života. Prema tome, to da li će se DS probuditi, to je naša stvar. Ono što je problem je problem što Srbija spava čekajući da je vi probudite ostvarenjem vaših obećanja. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja se ne stidim što sam bio u SRS. Ta stranka je dok ju je vodio gospodin Tomislav Nikolić bila ozbiljan problem samovlašću Borisa Tadića i DS. Takođe, dok bi neki trebalo da se prisete, kada pričamo o predizbornim obećanjima, 200.000 novih radnih mesta, a za vreme vlasti Borisa Tadića 200.000 ljudi je izgubilo radna mesta. Isto tako, kolega bi trebao da zna da strane investicije ne mogu nikako da se nađu u budžetu Republike Srbije. Što se tiče predizbornih krađa i predizborne kampanje, samo mi recite koliko ste para potrošili da pravite one spotove i emitujete preko državne televizije o Tomislavu Nikoliću i kakvu ste negativnu kampanju vodili? Zašto je RRA menjala pravila igra svako veče da ne bismo mogli da odgovorimo vašem kandidatu Borisu Tadiću? To je vaša stvar, neću o tome da pričam. Interesuje me ko je sve platio te spotove i da li se nalaze u finansijskom izveštaju koji je predat Agenciji za borbu protiv korupcije? Ako je već to predato, veoma me interesuje da li su možda neki državni organi ili neke banke, a setite se "Agrobanke" i 350 miliona evra štete koju ste naneli državi samo za godinu dana, tako ovoj vladi nije teško da bude bolja od vas. Dovoljno je da ništa ne radi i biće deset puta bolja.
Po replici reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Samo jednu rečenicu, gospodine predsedniče. I ja sam gospodina Janka Veselinovića upoznao kao narodnog poslanika DS, ali nisam siguran posle nedelje i demokratskih izbora u DS da će tamo i ostati. Hvala.
Po kom osnovu se javljate, gospodine Šajn? Govorite o povredi Poslovnika? Izvinjavam se, onda sam vama pravo trebao da dam reč. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Radi se o tome što je kolega rekao da se u Vojvodini štite i prava nacionalnih manjina i mislim da je tu malo zaobišao neku stvar. (Predsednik: Izvinite, zbog zapisnika ponovite još jednom član Poslovnika na koji se pozivate.) Javljam se po članu 107. – poštovanje dostojanstva Skupštine, tu bi trebali ipak da govorimo na pravi način, zato što sam predstavnik manjina u ovom poslaničkom klubu i osećam se prozvanim. O čemu hoću da govorim? Nije baš da se poštuju prava manjina u Vojvodini zato što su manjine. Ako romska nacionalna zajednica, koja je brojnija od nekih drugih nacionalnih zajednica u Vojvodini, nema zavod za razvoj kulture, nema list na romskom jeziku, a druge neke manjine imaju, pa onda isti ti predstavnici te manjine nisu zastupljeni u parlamentu iz prostog razloga jer se ne poštuje ustavna obaveza da se stvori takav izborni sistem koji će obezbediti zastupanje predstavnika manjine. Odmah da se izvinim SVM u tom smislu što je jedan njihov vrlo istaknut stručnjak rekao da ako se on lično pita, on bi promenio taj zakon i dao bi mogućnost manjinama da uđu sa polovinom sada postavljenog cenzusa za manjine, a ne da smo u situaciji da za Skupštinu Vojvodine manjinski poslanici treba da dobiju više glasova nego što im treba za republički parlament. Dakle, to je jedan vrlo ozbiljan problem. Zašto je u Kovačici građen bazen, a nisu stvarana nova radna mesta? Zašto se u Srpskoj Crnji desilo da se kupuje nezavisan poslanik time što mu se daju bazeni ili je to urađeno u Opovu, a manjine nemaju sva prava koja bi trebala? Onda se postavlja vrlo otvoreno pitanje – da li govorimo o manjinama ili govorimo o nekim interesnim grupama?
Hvala. Gospodine Stefanoviću, da li se javljate po Poslovniku? Odustali ste? Hvala. Reč ima gospodin Janko Veselinović.
Pošto mi je ime pomenuto, ako je gospodin Babić u dilemi da li ću biti u DS od nedelje, ja uopšte nisam u dilemi. Biću član DS koja kao svaka demokratska stranka na svetu ima svoje izbore, bira predsednika između više kandidata, organe stranke između više kandidata da bi najbolji vodili stranku, o čemu njegova stranka može samo da sanja. Hvala.
Hvala. Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Miroslav Petković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Pastor, vidite kako kod nas u parlamentu može da bude interesantno kada nema direktnog prenosa u Skupštini, skoro isto kao derbi između Partizana i Nefčia. Složiću se sa vama da je ovo političko pitanje, da je ovo finansijsko pitanje i, naravno, da je ustavno-pravno pitanje, ali pažljivim čitanjem Predloga zakona koji je došao iz Skupštine Vojvodine, zaista se plašim da je ovaj predlog zakona protivustavan, jer ako se doslovno pročita ono što je napisano, on predviđa da Vojvodina dobije šest puta manje sredstava nego što je to predviđeno Ustavom Republike Srbije. Vratiću se nešto kasnije na to. Poznato je da je 13. jula Ustavni sud Republike Srbije proglasio 22 nadležnosti, koje su Zakonom o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine predviđene, kao neustavne. Nakon tri godine od zahteva DSS kada smo tražili ocenu ustavnosti tog zakona, Ustavni sud je doneo određenu odluku, proglasio ih neustavnim i, nažalost, nakon toga ništa se nije promenilo, barem u ovoj skupštini gde je trebalo o tome da se razgovara. Ovaj protivustavni pravni hibrid je predvideo neke institucije koje ne smeju da egzistiraju u Vojvodini, predvideo je nadležnosti za Vojvodinu koje njoj ne pripadaju i, nažalost, otvorio mnoge probleme između odnosa državnih organa vlasti i pokrajinskih organa vlasti. To nikome od nas iz DSS ne može da bude drago. Nakon ove odluke, o tome ste nešto i sami govorili, a i mnogi narodni poslanici danas, usledile su mnoge, po meni, nećete mi zameriti, neprimerene reakcije da se tom odlukom osporava autonomija Vojvodine, da je to politička odluka i čak su neki funkcioneri AP Vojvodine govorili da sudije Ustavnog suda nemaju dovoljno pravničkog znanja kada su doneli takvu odluku. Vi ste rekli da se ne možete odreći nadležnosti koje imate na osnovu zakona, iako su one protivustavne. Bilo je pokušaja da se pitanje Vojvodine internacionalizuje. Bilo je pokušaja i ideja da se donese poseban ustavni zakon koji će regulisati pitanje statusa Vojvodine. Bilo je čak i inicijativa da se zbog toga promeni Ustav Republike Srbije. Demokratska stranka Srbije je pre tri godine u skupštinsku proceduru predala Predlog zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine. Tri godine čekamo da dođe na dnevni red taj zakon, za razliku od vašeg predloga koji je po hitnom postupku uvršćen na današnju raspravu. Nemam ništa protiv, treba da razgovaramo o tome, ali i kao inicijalni i polazni akt svakako treba razgovarati o našem predlogu, kad već Vlada nije našla za shodno da u međuvremenu predloži zakon o utvrđivanju nadležnosti Vojvodine. Ovim predlogom zakona vi na osnovu Ustava tražite da Vojvodini budu prebačena određena sredstva. Danas sam čuo od vas, i drago mi je, da ta sredstva neće biti korišćena za finansiranje nadležnosti koje je Ustavni sud proglasio protivustavnim. Verovatno u određenom strahu da ove nadležnosti ne budu uklonjene, predstavnici pokrajinske administracije su iznosili čak i optužbe na račun Vlade, da im se uskraćuju prava i da se krši autonomija. Umesto da Vlada u skladu sa Ustavom predloži zakon, mi smo stekli utisak da je došlo do pregovora između republičkih i pokrajinskih organa. Vi ste nam danas objasnili da su to bili razgovori i konsultacije u cilju da se pronađe najbolje rešenje. Gledao sam predsednika Vlade, gospodina Ivicu Dačića, koji je u razgovoru sa gospodinom Pajtićem pokazivao neku fasciklu u kojoj se, kako je rekao, nalazi Ustav i Statut AP Vojvodine, a ja imam fasciklu u kojoj se nalazi odluka Ustavnog suda i samo tražim da se to u ovoj skupštini i u Skupštini Vojvodine ispoštuje. Da se podsetimo, zahvaljujući jednoj naopakoj proceduri, ovaj zakon o nadležnostima Vojvodine je proistekao iz Statuta Vojvodine, umesto da bude obratno. Statut Vojvodine je u direktnoj suprotnosti sa zakonima države Srbije kada je reč o finansiranju Vojvodine. Statut Vojvodine predviđa da će AP Vojvodina sama utvrditi stopu prihoda, samostalno. Statut Vojvodine daje mogućnostzaduživanja protivno Zakonu o javnom dugu Republike Srbije koji ne predviđa takvu mogućnost. Tu se čak pominju i određeni dopunski transferi, to je plan koji ne postoji u pravnom sistemu Republike Srbije. Istakli smo danas u raspravi da oko poštovanja Ustava nema pregovora, nema dogovora. Može da se razgovara kako da se izađe iz određenog problema. Mi smo čak predložili amandman na ovaj predlog zakona bez obzira da li će on biti usvojen u Skupštini ili ne, da se tačno odredi i utvrde koliki su prihodi i koliki su rashodi autonomnih pokrajina u Republici Srbiji. Onda se tačno zna – Vojvodina je dobila toliko sredstava po svim osnovama koje joj pripadaju i da li je to 7% budžeta ili nije. Mi zahtevamo zaista da se obustavi hitno finansiranje određenih nadležnosti koje je Ustavni sud osporio i zahtevamo da se prekine ta kampanja stvaranja napetosti, izazivanja nekog neprirodnog rivaliteta između Novog Sada i Beograda, između Vojvodine i, da kažemo, centralne Srbije. Čemu internacionalizovati tzv. vojvođansko pitanje? Neću da verujem da je razlog za to što lakše učimo strani jezik nego što možemo da pronađemo zajednički jezik. Možemo da ga pronađemo i u ovom parlamentu ukoliko zato postoji dobra volja. Vi ste pozvali predstavnike EU da pojačaju pritisak na Srbiju da vrše nadzor nad radom Ustavnog suda Srbije i kontrolu sprovođenja Ustavnog suda Srbije. Po meni, ne znam da li ste toga svesni, to je opasan nasrtaj na suverenitet Republike Srbije. Štefan File i sveprisutni Jelko Kacin sada će se baviti nadziranjem kako se primenjuje Ustav Srbije. Da li to znači da EU treba da tretira Srbiju kao protektorat? Gospodine Pastor, podsećam vas, nadgledanje rada sudova u Srbiji bila je tema 1914. godine, kada je Austrougarska ultimatumom tražila da se poštuju neki njeni zahtevi i mislim da je sramota da neko vek nakon toga to traži od EU. Govorili smo o kontroli "Razvojne banke Vojvodine", o kontroli trošenja novca iz Fonda za kapitalne investicije. Vi ste rekli da državni organi mogu da uđu. Da li ste pozvali kao predsednik Skupštine nekad državne organe da intervenišu i da izvrše proveru? Zašto niste raspravljali tri godine o izveštaju o finansijskom poslovanju Fonda za kapitalne investicije? Za razliku od toga, pokrajinska administracija je treći put dokapitalizovala "Razvojnu banku Vojvodine" sa 15 milijardi dinara odnosno 150 miliona evra. Čitao sam danas amandmane koje je podnela pokrajinska skupština na budžet. Tu se, između ostalog, traži i 43% od akciza ubranih na teritoriji Vojvodine. To nije pitanje u ovom trenutku za nas, to je pitanje za ministra finansija, gospodina Dinkića, da li će on da kaže da to može ili ne može, jer nama nije jasno šta je 7% budžeta i na šta se to odnosi na osnovu Zakona o budžetskom sistemu. Mi smo bili protiv Zakona o budžetskom sistemu u ovoj skupštini pre mesec i po dana, jer smo pretpostavili do kakvih problema može da dođe kada je nefinansijska imovina uključena u budžet. Demokratska stranka Srbije se zalaže do poslednjeg atoma ako treba u ovoj Skupštini da 7%, kako predviđa Ustav, sredstava bude prebačeno AP Vojvodini do poslednjeg dinara. Naravno da se svaki taj dinar troši samo u skladu sa Ustavom i zakonima ove zemlje. Govorili smo o tome danas, a to ste i vi potvrdili, poslanici iz Vojvodine, da je poslednji put 7% Vojvodina dobila za vreme Vlade Vojislava Koštunice i vi ste rekli da je to ustavno-pravno korektno rešenje. Nije vam 7% prebacivala Vlada koju ste vi podržavali u prethodnom periodu i nemojte mi reći ako niste dobili 7% da niste dobili 4% ili da za 12 godina nije ništa stiglo, pa da zbog toga Vojvodina nije, recimo, lokomotiva razvoja, nego je neka dresina. Postoji mnogo problema ispod Save i Dunava koje nećemo rešiti tako što ćemo jedni druge optuživati, već hajde da se poštuje ono što se i u ovom domu dogovori. Kada sam rekao malo pre da je ovaj zakon protivustavan, ja znam vašu nameru, vi ste tražili 7% od ukupnih prihoda i primanja, a prema Zakonu o budžetskom sistemu, to se odnosi na poreske prihode. Ali, ovako kako ste predložili da izuzetno u slučaju Vojvodine se to odnosi samo na neporeske prihode, to je onda iznos od 136 milijardi i 400 miliona dinara. Tu je ta razlika od devet milijardi. Niste uključili i jedan i drugi deo. Ako bi ovaj zakon bio primenjen ovako kako ste ga predložili, vi bi dobili devet milijardi a ne 60 i nešto, kako to tražite ovim predlogom. Dame i gospodo, zbog vremena zaista želim na kraju da kažem da nijedna, ali slovima, ali nijedna protivustavna nadležnost ne sme da opstane u našem pravnom sistemu. Zahtevamo od Skupštine Vojvodine da promeni Statut Vojvodine, da ga upodobi, da mi ovde raspravljamo o Zakonu o nadležnostima AP Vojvodine i da konačno skinemo sa dnevnog reda određene sukobe, nesuglasice i sve ostalo. Pitanje Vojvodine, Srema, Banata i Bačke rešeno je još 1918. godine i to se neće promeniti. Hvala vam najlepše.
Gospodin Ištvan Pastor. Izvolite.
Gospodine Petkoviću, nisam ovde došao da optužujem, niti sam optuživao. Ali, vi ste zato sada u vašoj diskusiji to učinili u odnosu na mene. Želim ovom prilikom da kažem da ja nisam bio Briselu da bih zamolio bilo koga da počne vršiti pritisak na Srbiju. Želim da vam kažem, bez obzira što ćete se možda iznenaditi, ja ovu zemlju doživljavam kao svoju domovinu. Isto tako, želim da vam kažem da nisam tražio uopšte da se izvrši jačanje nadzora. I ako ste vi to negde pročitali, onda mislim da je sve to pogrešno preneto. Ono što s druge strane moram da kažem, da je zahtev moj bio uperen na to da tražimo da prilikom sačinjavanja izveštaja Evropska komisija, Evropski parlament, vodi računa o tome kako se realizuje ono što piše u Ustavu u odnosu na autonomiju Vojvodine. Prema tome, ništa ja nisam tražio sem onoga što danas piše u Ustavu. Ne vidim u tome problem. Ja u tome ne vidim manjak patriotizma. Ja u tome ne vidim navlačenje bilo kakvog zla. Vi kažete da je to unutrašnje političko pitanje i ja se slažem, ali ako se to posmatra sa aspekta principa supsidijarnosti, ako se to posmatra sa aspekta principa vladavine prava, onda je to samo delimično unutrašnje političko pitanje, a sa druge strane je to vrednosno pitanje i u takvoj diskusiji mislim da ima mesta da se na to upućuje.
Hvala. Gospodine Petkoviću, izvolite.
Gospodine Pastor, ako ste razumeli da vas optužujem za manjak patriotizma, mogu da vam kažem odmah da ste pogrešno razumeli. Samo kažem da je mesto za rešavanje problema, svih problema u Republici Srbiji, pa i pitanje Vojvodine, upravo ovaj dom i Narodna skupština Republike Srbije. Da vladajuća većina u prošlom sazivu nije usvojila Zakon o prenosu nadležnosti AP Vojvodine kako je bio predložen, već da je poslušala i prihvatila naše amandmane, ne bi došlo do ovog problema, ne bi se ovim bavili danas. Zbog toga smo podneli inicijativu Ustavnom sudu, zbog toga je ta inicijativa dobila potvrdu da smo bili upravu, zbog toga smo podneli novi predlog zakona i to samo treba da se primeni ovde i da se usvoji ovde. Zbog toga tražimo od gospodina Dinkića da nam kaže koji je to iznos u budžetu na koji se odnosi 7%. Ni vi, ni ja, nećemo se baviti time. Postoji nadležni odbor koji time treba da se bavi, da li su to ukupni prihodi i rashodi, da li su to samo poreski prihodi? Za vreme naše vlade imali ste 7% od ukupnih poreskih prihoda kako je to bilo predviđeno Zakonom o budžetskom sistemu. Mi se nismo igrali i uključivali nefinansijsku imovinu ili neke druge prihode u budžet i to je iznosilo 7% i insistiramo, tu se slažemo potpuno, da taj iznos bude prebačen AP. Kada to budemo znali, odnosno čuli od predsednika Vlade i nadležnog ministra, koji je to iznos, kažem u obrazloženju Vlade je to prilično zavijeno, onako napisano, da ispada da je protivustavno, da nefinansijska imovina ne može da se proceni tačno, ne može da se proceninjena visina i njen iznos, to ne može da bude argument. Ali, to ćemo pitati gospodina Dinkića koliko sutra, prilikom rasprave o budžetu. Hvala vam najlepše.
Hvala. Narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo, debate sa poznatim ishodom su uobičajene, pogotovo u plenarnim sednicama i najčešće je poznat ishod - to da će se naći većina stavljanjem na dnevni red koja će prihvatiti predlog zakona. O amandmanskim većinama, naravno, postoje različiti amandmani i različita razmišljanja, pa tako se dešava da se u toku rasprave neki amandman i prihvati. Pošto se ovde spominjalo da vodimo debatu sa poznatim ishodom, smatram pristojnošću da se setimo predsednika Skupštine Dragana Maršićanina iz prolećnog zasedanja 2001. godine koji je započeo proceduru stavljanja na dnevni red predloga zakona opozicionih poslanika, pa smo isto tako razgovarali o dva zakona, jedan koji je podneo narodni poslanik SRS Lazar Marjanski o zaštiti od divljeg sirka i proglašavanje divljim sirkom nepogodom, a drugi, zakon o mladima koji je podneo narodni poslanik Branislav Ivković, tada iz SPS. Tada smo svi znali ishod, ali se o tome ipak raspravljalo. Želim da delim ubeđenje gospodina Pastora da je ova debata ipak sa nepoznatim ishodom. Zašto bih volela da delim to uverenje? Zato što, sabirajući sve diskusije, sva izlaganja koja smo do sada imali prilike da čujemo, a srećom sva će biti u stenogramima, neka će biti sramotna, ali zato stenografi i postoje, su manje – više takva, tako da je predlog super. To što je Skupština Vojvodine predložila je odličan predlog, u skladu je sa Ustavom, rekao je Odbor za ustavna pitanja, a ovde se niko nije izjasnio da je suština člana tog jednog koji se vraća u Ustav, Zakon o budžetskom sistemu, koji je izmenjen 28. septembra i time praktično postao neustavan, osim što ima unutrašnji konflikt, nedovoljno izmenjenih članova, jer ovde se niko ne spori, da je predlog dobar, ali nećemo glasati za njega,neki mi, a neki mi hoćemo. To je stvarno potrebno da se zabeleži u ovoj raspravi kao nešto što daje seme sumnje da se ipak ne zna ishod. Bilo bi jako dobro po ovaj dom i verovali, bilo bi jako dobro po vladajuću koaliciju, da se predlog koji je podnela Skupština AP Vojvodine, prihvati. Od toga nikakvih političkih poena nema ni Skupština Vojvodine, ni opozicija, a ima korist vladajuća većina. Da li ćemo ostati na priči o divljem sirku ili ćemo zaista ozbiljno shvatiti da ozbiljni ljudi kada hoće da naprave dobro za budućnost društvom kojim upravljaju, onda postupaju upravo ovako kako je postupio predsednik Skupštine AP Vojvodine i srećom, predsednik Skupštine Srbije, a Dragana Maršićanina spominjem prosto, zato što smatram da je potrebno da se spomene da je stavio ta dva zakona opozicionih poslanika na dnevni red, koliko god znali ishod, a bilo ih je još. Zanimljivost ove debate, osim što je jako dobro što će biti deo stenograma, nadam se, čitanih je i to što se pokazuje kako, kada je Vojvodina tema, vrlo lako skrenemo od onoga što je tačno tema kada je Vojvodina u pitanju, a u ovom slučaju je zahtev za primenu Ustava, zahtev za poštovanjem jednog člana Ustava, zahtev za 7%, od prihoda od budžeta i zahtev za uklanjanje neustavnih odredbi i Zakon o budžetskom sistemu. Međutim, retko je to u našim diskusijama bila zaista tema mnogih od nas, bivajući često i učesnicom i svedokom razgovora o Vojvodini, zaprepašćuje još uvek lakoća sa kojom mnogi i ne razumevajući i ne shvatajući, uvrede građane Vojvodine, neshvatljiva lakoća kojom se izrekne kvalifikacija, diskvalifikacija, stav o tome da si nešto što je nekakva pretnja, teritorijalnom integritetu ili već kakvim idejama u Srbiji, samo zato što živiš u Vojvodini i što misliš da treba da bude reka, misliš da je red dobar, a mi iz Vojvodine kad smo sami, sami stanemo u red, zato što smatramo da je red dobar, a Vojvodina je demokratsko pitanje. Vojvodina nije manjinsko pitanje, nije teritorijalno pitanje, Vojvodina je demokratsko pitanje, a tema naše rasprave je ustavno-pravna tematika. Mogu samo da se nadam da nismo zaboravili i da je Odbor za budžet i finansije jutros usvojio amandman Vlade o dodatnim novcima, pri čemu nije menjao iznos po ovom zakonu o budžetskom sistemu, ili eventualno sa poznatim ishodom ako budemo glasali po novom. Kako to može da se uklopi, da se doda devet milijardi? Amandmanom Vlade, a da se ne doda ništa na ono što je ustavna obaveza Vlade. Molim vladajuću koaliciju, svih nas radi, ali prvenstveno radi vas, prihvatite zakon koji je gospodin Pastor sa uspehom branio u ovom domu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović. Izvolte.
Poštovani predsedavajući, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, dobro došli u Dom Narodne skupštine, poštovani sekretaru Skupštine AP Vojvodine, kolege i kolenici narodni poslanici, pred nama je Zakon o dopuni Zakona o budžetskom sistemu. Vojvodina kao regija ima posebne specifičnosti koje sa razlikuju od drugih delova Srbije. Poslanik sam koji dolazi iz istočne Srbije i gde se takođe živi u višenacionalnoj zajednici i podržavam ovakav jedan zakon i mislim da je nešto ovako potrebno i drugim regijama u Srbiji. Ne možemo se deklarativno zalagati za regionalizaciju Srbije, tamo gde smo pobedili na izborima, ili gde imamo naše gradonačelnike, već taj princip treba posmatrati demokratski i treba Srbiju decentralizovati na pravi način, kako su to uradile mnoge evropske zemlje. AP Vojvodina se prostire na 21.500 kvadratnih kilometara. Pored Srba, ovde živi 25 nacionalnih zajednice koje čine oko 35% vojvođansko stanovništvo, a koje je podeljeno u 45 opština i sedam okruga. Obradivo zemljište zahvata 84% njene površine. U Vojvodini postoji snažna bazična industrija koja proizvodi mašine za obradu metala, električnih uređaja, kablova, naftnih derivata, prehrambene industrije. U Vojvodini je veoma razvijen školski sistem, pored predškolskih ustanova ima 539 osnovnih škola, 110 srednjih škola, novosadski Univerzitet sa 13 fakulteta. Vojvodina ima preko dva miliona stanovnika, jednu četvrtinu stanovnika Republike Srbije. Ovaj zakon koji je predložila Skupština AP Vojvodine bazira se na odlukama Ustava Republike Srbije, tačnije na članu 184. Ustava gde je utvrđeno da budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Da li je tih 7% malo ili mnogo, precizirano je Ustavom Republike Srbije. To je potrebno građanima Vojvodine i to je primer kako treba raditi i u drugim regionima i okruzima u Srbiji. Ovaj jedan član zakona koji se menja, član 5. Zakona o budžetskom sistemu u stavu 4. posle tačke, u naslovu se dodaje rečenica – izuzetno u slučaju budžeta AP Vojvodine, njegov iznos utvrdiće se primenivši kao osnovicu prihode i primanja od prodaje nefinansijske imovine. Mislim da Republika Srbija preko svojih organa, preko DRI ima pravo da kontroliše institucije AP Vojvodine, ali nema pravo da građanima Vojvodine uzima ono što je propisao Ustav Republike Srbije i što njima to sleduje. Koristim ovu priliku da pozovem sve poslanike da podrže ovaj zakon, zato što je to dalji napredak demokratizacije Srbije, zato što je to još jedan iskorak u procesu evropskih integracija i to je nešto što je potrebno državi Srbiji. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Prvo želim da, kao i mnogi pre mene, poželim najtopliju dobrodošlicu gospodinu Pastoru, predsedniku Skupštine Vojvodine i naravno, da pohvalim ovaj potez i da pohvalim početak, nadam se, jednog novog vremena u saradnji između države Srbije i njenih struktura na pokrajinskom nivou koje će doneti dobrobit svim građanima koji žive u AP Vojvodini. Međutim, sam razlog zašto smo se danas sakupili ovde je, sa jedne strane vlast, uradila ovo najbrzometnije moguće, uglavila je ovu tačku dnevnog reda na mestu gde joj nije mesto. Sa treće strane, ako hoćete, mi imamo već čini mi se, nažalost, jasnu situaciju da ovaj predlog Skupštine Vojvodine neće proći i da mi sa te strane imamo, čini mi se, vrlo negativan razvoj situacije koji stoji pred nama. Mnoge moje prethodne kolege su govorile o značaju AP Vojvodine, o tome šta je sve urađeno od 2000. godine do danas, koliko je građanstvo u našoj severnoj Pokrajini osetilo dobrobiti od razvoja njene autonomije, od njenih ingerencija. Ja tu ne bi imao šta da dodam, u ostalom građani na izborima donose svoj sud. Neke stranke koje sada čine sve da Vojvodini oduzmu i otmu 9,6 milijardi dinara, ne mogu da prođu test građana Vojvodine, i bojim se da će tako i ostati što se tiče Vojvodine, kao neodvojivog dela Republike Srbije. Moram da kažem da je ovde lansirano nekoliko besmislenih, rekao bih lažnih, teza koje pokušavaju da objasne potrebu koja se ukazuje ovim predlogom zakona. Nekome odgovara da stvara političku krizu. Kako je rečeno, prava namera je da se štiti Pokrajinska Vlada, "Razvojna banka Vojvodine", itd. Moram da kažem da je ovo pitanje mnogo ozbiljnije od svih naših stranačkih, političkih razlika. Zamolio bih predsedavajućeg da ako može, molim vas da intervenišete. Mislim da je to nekorektno, da se u ovom visokom domu pitanje vojvođanske autonomije dovodi pod znak pitanja, ako mogu tako da kažem, da se ova rasprava koristi za tako nešto, da se Ustav Republike Srbije stavlja pod znak pitanja, da se odbijanjem odvajanja 7% budžeta Republike Srbije krši republički Ustav, to smo već čuli od mnogih mojih prethodnika. Ali, ono što nismo čuli je, kako je moguće da u ovoj državi kada se poziva na najčistiji mogući oblik, najjasniji oblik čitanja Ustava za koji smo svi glasali, i kada se kroz to čitanje apeluje na sve poslanike da podrže ovaj predlog i da Vojvodina dobije ono što joj je Ustav opredelio, da se to odjednom pretvara u pokrivanje Pokrajinske Vlade, da se to pretvara u stvari koje Pokrajinska Vlada navodno želi da izazove političku krizu. Političku krizu izaziva Republička Vlada, koja odbija na Ustavu zasnovan zahtev Pokrajine, da joj se odobre sredstva, ona je stvorila ovu krizu u velikoj meri iz političkih, stranačkih razloga, zbog toga što žele da kazne Pokrajinsko rukovodstvo, i to je istina. Ono što će se desiti zbog toga, je ono što se nama nikako ne dopada i mi želimo te stvari, koje je nažalost Republika Srbija prečesto činila u svojoj prošlosti, da izbegnemo. Zbog toga je jako važno da građani Vojvodine koji će ovo gledati znaju koje su stranke, koji su poslanici sa teritorije Pokrajine Vojvodine glasali protiv na Ustavu zasnovano zahteva AP Vojvodine, njene Skupštine, i da znaju ko su ljudi, koje su njihove komšije i stranke koje funkcionišu u Pokrajini Vojvodini, imaju svoje pokrajinske odbore, a neke se zalažu za ukidanje te iste autonomije a imaju pokrajinske odbore. Da znaju u buduće da im nikada ni na kom mestu ne daju svoju podršku, kao što je manje – više i sad slučaj, ne iz stranačkih razloga, već to znači da ti ljudi nisu u kontaktu sa realnošću koja postoji u Vojvodini. Pitanje autonomije Pokrajine Vojvodine, nije nikakav Titov poklon, i neće niko ovde da objašnjava vojvođansku autonomiju koja je trajala 15 ili 18 godina. Moji preci između ostalog, na šta sam jako ponosan su se izborili za tu autonomiju u okviru Ugarske, a ne Austrije, kako je neko ovde reka. Zašto smo se izborili? Iz nekih drugih razloga, ali je ta pobeda koja je trajala vrlo kratko, 12 godina da budem precizan, pokazala ljudima kako se vode lokalni poslovi u interesu lokalnih zajednica. To nasleđe je pomoglo da bolje razumemo državu u kojoj živimo i koju volimo, a to je država Srbija. E, o tome razmislite. Stranke koje se zalažu za regionalizaciju navodno, ovim pokazuju da AP Vojvodinu vide isto kao bilo koji region budući u Republici Srbiji. To pokazuje da nikada nisu ni razumeli tu Vojvodinu, pa samim tim znači da je i normalno da nemaju ni jednog poslanika u Pokrajinskoj skupštini, to nije nikakvo čudo. Nemojte posle da se pitate što tako prolazite. Građani Vojvodine po svim istraživanjima, preko 70% pre svega živi srpsko stanovništvo, nikakva secesija ne dolazi u obzir, niti će doći u obzir, ali više od 70% građana Vojvodine želi autonomiju Vojvodine. Prema tome, o tome treba isto da razmisli te drage kolege, da ovo nije pitanje stranaka, ovo nije pitanje političkih razlika, ovo je pitanje pod jedan – Ustava i pod dva – interesa građana Vojvodine, koji i vi zastupate, zahvaljujući našem nakaradno proporcionalnom izbornom sistemu. Prema tome, ja moram to da podvučem, da mi imamo pred sobom vrlo čistu situaciju, mnogo čistiju nego budžet koji nam sutra dolazi. Ovo je samo pitanje da li hoćete ili nećete da primenite Ustav? Da li hoćete ili nećete? Meni je jasno da SNS verovatno, možda i ne razume šta se sa ovim dešava i šta će biti posledice. Meni je žao što se ponovo jedno važno državno i ustavno pitanje prenosi na stranačku ravan. Meni je žao što ne vidite da građani Vojvodine itekako vide šta ovim pokušavate da uradite. Meni je žao i to što ja moram sa ove govornice da vam kažem da je DS, koja je izgubila izbore, kako kažete, na lokalu dobila 240 hiljada glasova više od vas. Ne usvajanje ovog predloga vojvođanske Skupštine, budite sigurni, još više će utvrditi te trendove, ne zato što o tome odlučuju stranke, već građani kojima direktno 9,6 milijarde dinara izbijate iz mogućnosti za njihova razvoj, i nemate ni jedna argument za to. Što se tiče dubioze pokrajinske Vlade, kako je neko rekao, i pitanje "Razvojne banke", kako je ponovo uvaženi poslanik rekao, to su stvari koji su vrlo jasno predočeno i javnosti i nadležnim državnim organima i ako hoćete istražnim organima, i ponovo se tendenciozno menjaju teze pitanja "Metals banke" i "Razvojne banke Vojvodine". Ali, ono što je najgore, vi nikako ne možete, poštovane kolege, da shvatite da ne može ni ministar finansija, niti bilo ko drugi, sa dužnim poštovanjem, da u ovoj zemlji rangira banke, da u ovoj zemlji on priča o tome koja je dobra, koja nije dobra, koja je propala, koja ima dubiozu, itd. To nisu njihovi poslovi. Oni stvaraju, zaista, dubinsku finansijsku nestabilnost u ovoj državi. Meni je žao što kada ovde razgovaramo o nečemu ovako čistom i jasnom, u vama se i dalje budi stranačka strast. Vi i dalje morate da vičete sa vašeg mesta kada vam neko nešto ovako priča. To se stalno ponavlja u našoj komunikaciji. Pokušajte da se čujemo gospodo.
Molim vas, gospodine Stefanoviću, nemoj te se obraćati narodnim poslanicima.
Izvinjavam se. Ja se izvinim kada pogrešim, za razliku od njih. Ono što je činjenica, time završavam, pred nama je jedan, čini mi se, vrlo jasan, lagodan korak vladajuće većine, kojim će, s jedne strane, pokazati brigu prema svim delovima Republike Srbije i prema njenoj severnoj pokrajini, kojim će pokazati brigu prema Ustavu Republike Srbije, kojim će pokazati brigu prema svakom građaninu AP, koji živi u AP Vojvodini, bez obzira na rasnu, nacionalnu i stranačku pripadnost i izbor da sve to obore time što će glasati protiv ovog predloga, jer se republička Vlada već izjasnila protiv, ali onda budite sigurni i snosite političke posledice, gospodo, što će se i mnogi drugi, koje će ovo vrlo negativno da dodirne, biti protiv onoga što ste do sada radili, a mi ćemo ih vrlo efikasno posle 25. još efikasnije na topodsetiti. Hvala vam.
Hvala vama. (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uz svo uvažavanje prethodnog govornika, kojeg izuzetno cenim kao kolegu, nešto moram da kažem. Znate ono mi smo osvojili više glasova na lokalu, ali nekako mi liči kao kada neko izgubi utakmicu, pa kaže, znate, imali smo više šansi, više smo držali loptu u nogama, ali na vašu žalost, na našu sreću, na sreću građana Srbije, pamti se konačan spor, pamti se konačan rezultat, a taj konačan rezultat je pokazan 20. maja. Što se tiče političke odgovornosti, slažem se. Apsolutno smo svesni poteza i svega toga zbog čega nećemo glasati o ovom predlogu zakona. Jedan od razloga reći ću sada, a govoriću i kasnije detaljnije, a to je što zaista ne postoje garancije da će tih 9,6 milijardi dinara završiti tamo gde treba, tamo gde smo videli u novinama da nedostaju – za 40 i nešto domova kulture, za 20-ak škola, za 1.500 kilometara vodovodne i ne znam koliko kanalizacione mreže, da li će završiti tu, gde je potrebno, kod građana Srbije koji žive u Vojvodini ili će ponovo završiti za bajpasiranje "Razvojne banke Vojvodine".
Hvala. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Prvo, utakmica se igra na više terena. Spominjao sam samo jedan u kontekstu posledica po interes građana, pre svega, ali ako hoćete, posledice i po one koji ovu odluku lako donose. Ne znam gde ste videli naš žal za bilo čime? Ja sam i vašem predsedniku stranke više puta ovde odgovarao da vi kod nas nikakav žal nećete videti. Svesni smo onoga što nije bilo dobro. To smo javno priznali i rekli ovde u Skupštini. Budite sigurni da neka nova vremena dolaze u tom smislu i sigurno će biti bilje i po građane i po ovu skupštinu, ali i po samu stranku koju predstavljam u ovom trenutku dog govorim. Što se tiče ove druge teze, gospodine Babiću, uvaženi kolega, ili vi smatrate da je Skupština Pokrajine Vojvodine skup maloletnih lica, koji nemaju poslovnu sposobnost ili smatrate da ne treba dati sredstva onima kojima je Ustav i zakon to dozvolio sve dok ti isti nisu iz vaše stranke. Ili, da dodam još jednu tezu, možda vi sumnjate da bi pokrajinska administracija potrošila sredstva za domove zdravlja, što je legitimno, a onda mogu da kažem za čega će onda biti potrošena sredstva kada biste vi to radili? Možda za kupovinu novih odbornika, za novo prekomponovanje nove većine na novoj opštini? Hoću da kažem da je prizemno, neadekvatno je, ne opisuje realnu situaciju. Moj primer je pokazao kako možemo daleko otići, ali to nas neće dovesti nigde u suštini u ovoj raspravi, nego suština je u tome da imamo Ustavom opredeljene obaveze. One su opredeljene na taj način, jer su to ustavotvorci, a ustavobranitelji iz DSS nas uvek na to podsećaju. Znači, imamo vrlo čistu, jasnu situaciju – ili podržite ono što je Ustav rekao ili nemojte, a onda recite zašto nećete, da građani to vide, da čuju, naročito oni koji žive u Vojvodini. Hvala.
Hvala vama. (Jovan Palalić, s mesta: Replika.) Ne vidim osnov. (Jovan Palalić, s mesta: Pomenuta je stranka.) Izvolite.
Replika, prozvao je DSS. Tačno je da smo mi ustavobranitelji i tačno je da insistiramo da se Ustav poštuje, pa i u ovom slučaju koji se odnosi na obavezu da se iz budžeta Republike Srbije obezbedi AP Vojvodini 7%. To nikad nije bilo sporno kada je u pitanju DSS. Međutim, ovde se sada razvila priča o tome da je Ustav svetinja od onih koji su Ustav kontinuirano kršili prethodnih godina. Znači, kada mi nismo na vlasti, onda su svi krivi što se ne obezbeđuje 7%, a dok smo mi bili na vlasti, nismo tih 7% obezbeđivali? Gospodo, budite dosledni u stavu da se treba poštovati Ustav. Da ne ponavljam sada priču oko odluke Ustavnog suda i kakve su kvalifikacije bile na to što je Ustavni sud primenjivao Ustav na osnovu inicijative DSS. Prema tome, rekli ste to vrlo pežorativno, ali mi smo ponosni na to što u svakoj prilici, pa i u ovoj, insistiramo na poštovanju Ustava Republike Srbije, kao što smo insistirali kada je u pitanju bio zakon i neustavni Statut AP Vojvodine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović. Izvolite.
Hvala lepo. Poštovani potpredsedniče, uvažene kolege narodni poslanici, moram na početku da podelim zadovoljstvo što danas imamo prilike da razmatramo jedan predlog zakona, odnosno predlog za izmenu i dopunu zakona koji dolazi iz Skupštine Vojvodine. Samo jačanjem institucija i radom kroz institucije u našoj državi možemo stvarno da dođemo do pravne države. Ovo je pravi način i u svakom slučaju ovakav način komunikacije treba pozdraviti. Ono što je evidentno iz današnje rasprave jeste da je Predlog izmena Zakona o budžetskom sistemu, koji je došao iz Skupštine AP Vojvodine, kao prvo, i legitiman i u skladu sa Ustavom. To uopšte nije sporno. Ono što je danas pred nama jeste gest pokrajinske skupštine u interesu građana Vojvodine, a ni u čemu ne ide na štetu ostalih građana u Republici Srbiji. Konkretno bih rekla nekoliko stvari i podsetila bih da sam, kada su u septembru bile na dnevnom redu izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, imala amandman upravo na sporni član na koji nam je danas stigao predlog iz Skupštine AP Vojvodine da se promeni. Jasno je i tada bilo većini narodnih poslanika, bez obzira na ishod glasanja, da se u ovom slučaju direktno, izmenom Zakona u budžetskom sistemu na prošloj sednici pre dva meseca, kršila ustavna odredba kojom AP Vojvodini pripada 7% od budžeta Republike Srbije. Pitanje da li je sporno šta je budžet Republike Srbije uopšte se ne postavlja, s obzirom da isti Zakon o budžetskom sistemu konkretno u svom članu 2. definiše šta je zapravo budžet, tako da mi tu dilemu više nemamo. Ono gde se pojavljuje dilema jeste činjenica da li ono što je Ustavom određeno i što je istim zakonom rečeno da je budžet, hoćemo da primenimo dosledno ili ćemo praviti razlike prema određenim institucijama i nivoima vlasti. Ovde je više volja da se umanji osnovica, nego što zapravo ima osnov u Ustavu i u zakonu. Sva obrazloženja da je promenom koju je Vlada predložila Zakona o budžetskom sistemu jasnije i preciznije određena osnovica za ostvarivanje prihoda za AP Vojvodinu je u stvari netačna. Prosto, ne govori se istina kada se u Skupštini kaže da je osnovica poreski prihod, jer osnovica nije bila postavljena kao poreski prihod, nego kao rashodi koji se čine iz poreskih prihoda. Ako znamo da u budžetu imamo i rashode i izdatke, a da rashodi i izdaci u budžetu su složeni u nizu jedan iza drugog, bez da se označe iz kojih vrsta prihoda se ti rashodi finansiraju, onda možemo jasno da vidimo da mi zapravo samo možemo da verujemo na reč Ministarstvu finansija kolika je zapravo osnovica za utvrđivanje budžeta AP Vojvodine. Ono što je veoma bitno jeste da se pitanje AP Vojvodine reši na najadekvatniji način, a to jeste i da se donese zakon o finansiranju AP Vojvodine. Njega očekujemo u najskorijem vremenu. Ako je AP odredila, po onome što nas je predsednik Skupštine gospodin Pastor obavestio, svoj deo radne grupe, jer je dogovor bio takav, onda očekujemo što pre, to ne zahteva veliko vreme i nije pitanje prioriteta, jer onda stvarno građani Vojvodine mogu da postave pitanje – zar su toliko oni van svakog prioriteta u ovoj vladi, ako nema vremena da odredi nekoliko članova radne grupe koji bi mogli kompetentno da rade na zakonu koji treba da reši finansiranje AP Vojvodine. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, građani i građanke Srbije, u rukama imam ekspoze mandatara za sastav Vlade, Ivice Dačića, u kome on na 14. strani kaže da Vlada Srbije nema razloga za drugačiju politiku prema Vojvodini zato što je autonomija Vojvodine u Srbiji, a ne protiv Srbije i da se ne treba očekivati ugroženost autonomije AP Vojvodine. Autonomija predstavlja nadležnosti poverene Ustavom i zakonom AP Vojvodine, koje ona može da sprovodi samo ako za nju ima novac. Taj novac i odluku o tom novcu danas, prihvatanjem ili odbijanjem ovog zakona, donosimo mi narodni poslanici. Ovo ovde nije samo budžetsko pitanje i nije pitanje koje se tiče građanki i građana AP Vojvodine. Ovo pitanje tiče se i građana Užica, Šapca, Sokobanje i Leskovca, Prokuplja i Beograda, zato što predstavlja finiš, rekao bih, jedinog uspešnog procesa koji je ova vlada počela, a to je upodobljavanje lokalnih vlasti svuda u Srbiji interesima moćnika koji sede u ovoj vladi. Oduzimanjem novca AP Vojvodini imate za cilj da obesmislite pojam autonomije Vojvodine, jer Pokrajina koja nema novca da servisira potrebe građana koji su glasali za njene institucije, se dovodi u pitanje. U Vojvodini je nemoguće da uradite ono što radite širom Srbije, da pretite, da pritiskate, da ljude potkupljujete i zbog izbornog sistema i zbog toga što već 12 godina građanke i građani Vojvodine kažu "ne" vašim politikama. Za novac koji Republika, ovih 9,6 milijardi dinara, treba da prebaci AP Vojvodine mogu se izgraditi desetine škola, 1.600 kilometara vodovoda, 800 kilometara kanalizacione mreže. Vojvodina je evropska inicijativa Srbije, bila je to i u 19. veku kada su se u mom Vršcu Nemci i Srbi dogovorili oko toga da naprave zajedničku opštinu i dobiju status slobodnog grada, trguju i zajedno se razvijaju. Ona je to i danas zato što ima šest službenih jezika po čemu je jedinstvena u Evropi. Ona je evropska inicijativa Srbije zato što je prva počela da se bavi rodnom ravnopravnošću još 2001. godine. Ona je evropska inicijativa Srbije zato što je imala prva u Srbiji instituciju Ombudsmana, Zaštitnika građana. Ona je prva i po korišćenju IPA fondova EU. Vojvodina oduzimanjem ovih para, ovih 9,6 milijardi, neće imati nikakve koristi, a te koristi nećete imati ni vi. Ako danas ne glasamo za ovu odluku, odnosno ako poslanici vladajuće većine ne glasaju za ovu odluku, pokazaće da podržavaju Vladu koja ne poštuje Ustav, Vladu koja ne poštuje demokratsku volju građana, jer tu demokratsku volju građana želi da suspenduje silom. Kao kolega narodni poslanik vas pozivam da ispoštujete vaš glas koji ste dali kada se ova vlada formirala, glasajući za ekspoze mandatara u kome se on obavezao da se autonomija Vojvodine i njenim Ustavom garantovana prava neće smanjivati i da neće biti ugrožena. Postoji nešto više od dnevno političkih interesa. To su i naše biografije i ono što ovde radimo ostaje zapisano. Postoji vaša reč. Kroz vaš glas možda premijer može da izgovori neistinu kada je u pitanju autonomija Vojvodine. Možda gospodin Dinkić može da se ljuti na Vojvodinu koja ne može da pređe cenzus. Možda vi možete da se ljutite na Vojvodinu, pa i tamo gde ste bili treći uzimate mesta gradonačelnika, kao u Novom Sadu. Ali, građanke i građani Vojvodine svih nacionalnosti, svih uzrasta, svih političkih opredeljenja imaju pravo da se nastave svi oni projekti zbog kojih i DS i SVM i LSV i svi drugi koji čine pokrajinsku Vladu toliko dugo tu pokrajinsku vladu sastavljaju. Nikome od nas nećete nauditi, naudićete sebi. Reče jedan kolega iz SNS da se mi probudimo. Meni se čini da ste vi zaspali u jednom snu političkog medenog meseca. Srbija čeka sve ono što ste obraćali. Vi to ne radite. Vi samo sprečavate one koji su na izborima širom Srbije pobeđivali da obećanja za koja su dobili podršku sprovode. To će vam se kad god budu bili izbori obiti o glavu. Hvala.
Jelena Travar Miljević, po kom osnovu? (Jelena Travar Miljević: Replika.) Izvolite.
Kolege, izgleda moram da ponovim neke stvari od danas. Žalosno je što … (Poslanici Demokratske stranke dobacuju u glas: Po kom osnovu?) Izvinjavam se. Da li biste mogli da umirite kolege?
Molim vas, ne obraćajte se koleginici. Izvolite.
Želela bih samo da spomenem neke stvari koje sam danas već rekla. Godine 2011. je prvi put Vojvodina imala niži BDP po glavi stanovnika od republičkog proseka. Na čelu Vojvodine, odnosno Vlade Vojvodine, su određeni ljudi već osam godina. Ne verujem da je ovo krivica samo sadašnje Vlade i nikako nije krivica samo Vlade koja je sada. Sa druge strane, ne znam zašto danas stalno pričamo o nepoštovanju Ustava, a par puta su ljudi koji su javno rekli da će podržati ovaj predlog ukazali da je Vojvodina u prethodnom periodu i prethodnim godinama bila oštećena za 740 miliona evra. Postavljam pitanje i sve ovo počinje da mi deluje pomalo licemerno od strane nekih mojih kolega kada na ovaj način diskutuju. Bez želje da dalje razgovaramo na ovaj način, molim vas da budemo odgovorni. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Srđan Miković. Samo da vam kažem da je raspoloživo vreme vaše stranke osam minuta. Izvolite.
Javio bih se prvo po pitanju povrede Poslovnika. Imam prava na dva minuta i mislim da mi to vreme ne računate u vreme poslaničke grupe. U vezi je člana 104. – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku, koji nije član iste poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime i funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi, ima prava na repliku. Stav 2. – ako se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe, pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe, ne ovlašćeno lice, ne ovlašćeni predstavnik, nego predsednik poslaničke grupe. Tako bar piše u Poslovniku. Ako ćemo da tumačimo na drugi način, i to je u redu, ali onda da se ovde dogovorimo konsenzusom na plenumu. U tom smislu, smatram da postoji povreda Poslovnika, time što ste dali pravo na repliku nekom ko nije predsednik poslaničke grupe.
Možemo tumačiti kako god hoćemo, ali je praksa bila da ovlašćeni predstavnik ima sva prava šefa poslaničke grupe, stranke, kluba. Prema tome, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Izvolite, ako hoćete, redovnu diskusiju.
Hoću da diskutujem i da iznesem par činjenica koje treba da nam budu praktično odlučivanje o samom Predlogu zakona. Činjenica je da je Skupština AP Vojvodine predložila zakon koji treba da doprinese striktnom poštovanju Ustava Republike Srbije. Ustav Republike Srbije u članu 184. stav 4. kaže izričito – budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Šta je budžet? Kada gledamo prihodnu stranu, u redu. Kada gledamo rashodno stranu, uredu. Može biti smisla da gledamo ili jedno ili drugo, ali ne možemo da gledamo budžet manje, bilo od prihodne, bilo od rashodne strane. U tom smislu, Skupština AP Vojvodine je dala Predlog zakona da se kod budžeta AP Vojvodine njegov iznos, odnosno visina utvrđuje, primenjujući kao osnovicu prihode i primanja od prodaje nefinansijske imovine. Mogao sam do danas pre podne da budem u dilemi da li je ovo u skladu ili nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, međutim, kada su, pre svega, kada je Vlada Republike Srbije dala svoje izjašnjenje, neosporavajući ustavnost samog Predloga zakona, jasno je da je i Vlada dala za pravo, praktično, da je to u skladu sa Ustavom. Istina, Vlada moli poslanike i predlaže Narodnoj skupštini, da ne prihvati Predlog zakona u načelu, ali nije osporena ustavnost Predloga zakona. Znači, Skupština Vojvodine pravilno tumači član 184. Ustava Republike Srbije. Posebno sam srećan što su i moje kolege narodni poslanici, u okviru Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, jednoglasno podržali da je Predlog zakona koji je predložila Skupština AP Vojvodine apsolutno u saglasnosti sa Ustavom. Nema dileme. Znači, samo u Danu za glasanje da glasamo za Predlog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Siniša Lazić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovane kolege, ipak bih želeo da se osvrnem na posledice ovakvog jednog zakonskog predloga i šta to konkretno znači za lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine. Ne možemo vraćati stvari unazad. Naprosto, neki procesi po pitanju finansiranja projekata u okviru AP Vojvodine su započeti i ti procesi traju. Ukoliko mi ovakvom jednom odlukom smanjujemo taj budžet, dolazimo u situaciju da ne možemo dovesti neke projekte do kraja i da će se bukvalno ta dugovanja koja postoje kod izvođača preliti na budžete lokalnih samouprava, a procesima finansijske decentralizacije onoga što se dešavalo u prethodnom periodu, doći ćemo u situaciju da ugrozimo funkcionisanje lokalnih samouprava i one će morati, u razno raznim sudskim procesima, da nadomire dugovanja izvođačima koji su te radove uradili. Smatram da moramo ići u susret odlukama koje život diktira, a ne odlukama koje su posledica naših političkih prepucavanja ovde ili potkusurivanja. Jednostavno, imate procese, gde su lokalne samouprave kroz Fond za kapitalna ulaganja realizovala određene projekte koji se tiču izgradnje toplana, puteva, vrtića, obnove razno raznih ustanova kulture, domova zdravlja itd. I ti procesi se nalaze u nekom nivou. Ukoliko uskratimo taj novac u budžetu Fonda za kapitalna ulaganja, dolazimo u situaciju da se to ne može platiti, izvođači radova tuže lokalne samouprave i tada dolazimo u situaciju, ili da izvođače uvodimo u blokade, diskvalifikujemo ih da mogu da učestvuju u nekim narednim projektima gde oni upošljavaju određeni broj radnika, a s druge strane, opet onemogućavamo lokalnim samoupravama da vrše svoje zakonom poverene poslove. Ovo je jedan problem koji treba da bude sagledan sa više aspekata. Ovo nije samo politička odluka o kojoj se opredeljujemo za to da smanjujemo deo sredstava koji je namenjen AP Vojvodini. Isto tako, morate biti svesni da u procesima koji su bili u prethodnom periodu po pitanju održavanja putne infrastrukture, imate obrnute procese na teritoriji uže Srbije, na teritoriji AP Vojvodine. Taj proces je to, da otprilike imate oko 70% putne mreže proglašene za putnu mrežu od državnog značaja i finansira se iz budžeta Republike Srbije, a u Vojvodini je taj proces obrnut. Otprilike imate 70% putne mreže koja se održava iz lokalnih budžeta. Dolazimo u situaciju da nećemo biti u mogućnosti da se takvi procesi realizuju i da imamo bezbedne puteve u kojima učestvujemo svi u njihovoj eksploataciji. Ovakav jedan zakon zaslužuje, pre svega, jednu egzaktnu analizu podataka, definisanja prioriteta, pravljenje jednog preseka i onda na osnovu toga možemo da se upuštamo u meritum pravno-formalnih razloga. Naprosto, ovo su životne odluke i mislim da to nije samo pitanje proceduralnog poštovanja ustavnih normi i kategorija, nego je to proces koji se ne može konzervirati, jer građevinska sezona i budžetska godina traje godinu dana, i niti se odjednom završavaju investicije, niti od jedom počinju. Smatram da bi ovakvu jednu proceduru zaista trebalo uvažiti, možda staviti neke stvari van snage, napraviti jednu analizu, naći sredstva da se ti procesi mogu dovesti do kraja. Ako postoji neka sumnja da su neka sredstva zloupotrebljena, postoji DRI, sve je podložno kontroli, svako može da odgovara za one stvari koje je, eventualno, uradio nečasno nema razloga da postavljamo stvari prema političkoj eliti koja vrši neku funkciju, nego sa aspekta institucije koje postoje u ovoj državi. Mislim da je to jedan razuman predlog i da svako ko se odgovorno odnosi prema svom stanovništvu i prema svim delovima teritorije Srbije podjednako, treba ovakve argumente da uvaži. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Elmir Elfić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, kao što je određen broj narodnih poslanika učinio u toku današnjeg plenuma, takođe ću izraziti svoje zadovoljstvo što je uopšte i došlo, kroz inicijativu predsednika Skupštine Republike Srbije i predsednika Skupštine AP Vojvodine, da se na današnjem dnevnom redu može naći Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu. Uvaženi gospodin Pastor je krenuo sa tezom da se ovo pitanje može posmatrati kao ustavno-pravno pitanje, kao pitanje decentralizacije ili kao budžetsko-finansijsko pitanje, i tada je izostavio da ovo jeste političko pitanje i da jeste politički problem. Iz ovog političkog pitanja, bukvalno, dolazimo ovde u situaciju da nam se javlja ustavno-pravni problem i validnost. Takođe, urušava se pitanje suštinske decentralizacije, kao i budžetsko-finansijski problemi koji će se javiti u AP Vojvodini, u narednoj godini, ukoliko ovaj predlog zakona ne bude usvojen. Ono što jeste suštinska stvar, a to je da građani Vojvodine dobiju svoje pravo koje im Ustavom i članom 184. pripada. Ne bih se složio sa gospodinom Pastorom da danas iz ove skupštine može da ode zadovoljan, zato što se o ovom pitanju razgovaralo, jer jedina stvar koja može izazvati zadovoljstvo jeste poštovanje Ustava i dobijanje onih sredstava koja se vraćaju u AP Vojvodinu od priliva koji stižu u Beograd. Neko je govorio o tome da se treba uspostaviti jača kontrola i nadzor nad trošenjem sredstava u AP Vojvodini kako bi se izbegao problem centralizacije u okvirima decentralizacije, što jeste jedan od najvećih problema decentralizacije, kako bi se u mikroregionima inputiralo dovoljno sredstava i obezbedio ravnomerni regionalni razvoj. Pogotovo tamo gde žive nacionalne zajednice u Vojvodini. Mnogo podataka i razloga smo čuli zašto ovaj zakon treba podržati. Međutim, promakao nam je jedan važan detalj u kome je vojvođanski sekretar za finansije rekao da će rupa od oko deset milijardi dinara u budžetu bukvalno stvoriti nedostatak za kapitalna ulaganja prema sadašnjem predlogu budžeta za narednu godinu. On je takođe rekao da će 66% transfernih sredstava iz republičkog budžeta namenjenih za finansiranje plata u obrazovanju i zdravstvu ići od pokrajinskog budžeta. To znači da ukoliko ne budemo izglasali ovaj predlog zakona, ukoliko Skupština ne bude ispoštovala Ustav, uvući će AP Vojvodinu i njenu vladu u neustavnu delatnost, a to je tri sedmine finansiranja kapitalnih rashoda. Ne mogu da prihvatim poigravanje sa definisanjem šta je to budžet i šta taj budžet podrazumeva. Ako je neko želeo da se igra sa pojmovima, mislim da bi lakše bilo da se igraju sa pojmom najmanje 7% od budžeta, pa da ovo "naj", u smislu superlativa, i ovo manje, tumačimo da Vojvodina treba dobiti što manje od 7%. Nekako bi mi to bilo prihvatljivije, nego da budžet podrazumeva ukupna sredstva koja se slivaju u kasu Republike Srbije. Na kraju, želim da kažem, podržaću ovaj zakon. Mislim da je ovo stvar demokratskog principa, stvar moralnog principa, ali i principijelnog poštovanja ustavne odredbe koja je u ovom slučaju jasno definisana. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predstavnici pokrajinske Skupštine, drago mi je da se o pitanjima koja su vezana za Vojvodinu raspravlja u institucijama, mada mislim da je o tome trebalo govoriti mnogo ranije. Po prvi put, odnosno donošenjem zakona o budžetskom sistemu tačno se zna šta pripada Vojvodini. Cenimo to što se predsednik Vlade Vojvodine osmelio da posle šest godina progovori, ali se pitamo – zašto takvu hrabrost nije ispoljio prethodnih šest godina kada je DS bila apsolutni gospodar ne samo u Vojvodini, nego i u čitavoj Srbiji. Predsednik Vlade Vojvodine je sedeo, ćutao i uzimao novca koliko mu je Republika davala. Zašto nije bio ovako principijelan prema bivšem predsedniku Vlade i ministru finansija? Zašto se tada nije borio za novac Vojvodine, već je pričao kako je u Vojvodini sve super i kako je sve lepo? Dolazim iz Vojvodine i reći ću vam kakva je realna situacija. Veliki broj vojvođanskih opština je nerazvijen i spada u treću ili četvrtu grupu po razvijenosti opština. Realnost je i to da Vojvodina po prvi put posle dugog niza godina ima BDP ispod republičkog proseka. Realnost je i to da Vojvodina ne koristi novac ni za razvoj infrastrukture, ni za razvoj agrara, koja je naša velika šansa. Realnost je i da već dugo vremena Vojvodinom upravljaju isti ljudi i da oni odgovornost prebacuju na Beograd. Realnost je i da je Vojvodina unutar sebe same centralizovana. U Vojvodini, sa jedne strane, imamo sjajni i blistav Novi Sad, a sa druge strane, čuli smo to i danas, imamo gradove i sela, pogotovo sela, koja nemaju vodovod, koja nemaju kanalizaciju, koja nemaju asfaltirane puteve i koja nemaju kvalitetnu vodu za piće. Dolazim iz opštine Kovin. Tu imate selo Bavanište koje ima sedam hiljada stanovnika. To selo nema ni vodovod, ni kanalizaciju. Mogla bih da vam nabrojim još nekoliko sela u kovinskoj opštini koja nemaju kanalizaciju. Sela koja nemaju kvalitetnu vodu za piće, jer nemaju novca za prečistače. Sramota je da u Vojvodini, 2012. godine, u opštini Kovin do dva sela nema asfaltnog puta. Pogledala sam na sajtu Fonda za kapitalna ulaganja tzv. top 20 projekata. Od tih 20, pet se nalazi u Novom Sadu. Da vam kažem, ne znam koliko je kvalitetan projekat rekonstrukcija ulice ili javne rasvete u nekom gradu. Bez obzira na to, pet projekata se realizuje u Novom Sadu. Kada saberete ove cifre videćete da je to ulaganje od oko nekih deset milijardi dinara. Pet i po milijardi je odvojeno za projekte u Novom Sadu. Na primer, tri, dve milijarde je odvojeno za izgradnju i opremanje urgentnog centra Kliničkog centra Vojvodine. Slažem se da je to potrebno i slažem se da u Novom Sadu treba da postoji takva jedna institucija. Međutim, ako dođete u pančevačku bolnicu, tamo ćete da naiđete na zidove sa kojih otpada malter, na stari, prastari nameštaj, dušeke koji se raspadaju, naići ćete na vlagu. Zar građanin južnog Banata ne trebaju da imaju iste uslove lečenja kao i oni u Novom Sadu? U toj bolnici leči se većina građana južnog Banata. Smatram da svi treba da imaju jednaku dostupnost zdravstvenoj zaštiti. Na putu za Novi Sad sam vrlo često nailazila na bilborde na kojima je bila reklama za Klinički centar Vojvodine. On izgleda sjajno, fantastično. Pitala sam se koliko ti bilbordi koštaju? Da li za te pare treba da se reklamira, recimo, vojvođanska Vlada ili za te pare moglo nešto da se sredi u toj bolnici u Pančevu ili da se za neki dom zdravlja u nekom malom mestu u Vojvodini kupi neki nedostajući aparat za lečenje? U šta će Vojvodina da ulaže pare, to je njena stvar. Vojvodina ima svoje legitimne organe, svoju Skupštinu, Vladu koji odlučuju o tome. Postavlja se opravdano pitanje – da li je taj novac trošen na dobrobit svih građana Vojvodine? Nema adekvatne kontrole gde su utrošena sredstva ni od strane onih koji ova sredstva Vojvodini prebacuju, ni od strane građana. Realnost je, nažalost, da novac koji pripada Vojvodini je korišćen za igrarije poput "Razvojne banke Vojvodine". Svedoci smo da je u dokapitalizaciju "Razvojne banke Vojvodine" do sada utrošeno 300 miliona evra. Zaista se pitam, kao i mnogi građani Vojvodine, šta je za ove pare moglo da se uradi? Koliko kilometara kanalizacije, koliko kilometara vodovoda, puteva? Gde je ta banatska magistrala? Gde je tunel kroz Frušku goru? Koliko je industrijskih zona moglo da bude izgrađeno za ovih 300 miliona evra? Građani Kovina se pitaju zašto u Kovin ne dođe nijedan investitor? Znate zašto ne dođe? Nema gde da dođe, jer i oni koji se pojave naiđu na običnu ledinu. (Predsedavajući: Gospođo Novković, molim vas da se vratite na zakon.) To je tema. Zaista se pitam te pare koje su u Vojvodinu ušle, gde su potrošene? Postaviću i pitanje plate u pokrajinskoj administraciji. (Predsedavajući: Molim vas, ipak ćete morati da me saslušate. Ako sam vas zamolio i procenio da se ne držite dnevnog reda, iako su pitanja o kojima vi govorite veoma interesantna i značajna, to uopšte ne osporavam, ali vas molim da se ipak vratite zakonu koji rešava problem finansiranja Pokrajine. Izvolite.) Pitanje je da li će Vojvodina dobiti adekvatna sredstva i na šta će ta sredstva potrošiti? Do sada, ako pogledate pokrajinsku administraciju, možete da se pitate za koliko je ta administracija povećana? Možete i da se pitate kolika je plata jednog pokrajinskog sekretara u pokrajinskoj Vladi? Kada pogledate, videćete da je ona, čini mi se, čak 50% veća nego republičkog ministra. U prethodne četiri godine sam bila poslanica u Skupštini Vojvodine. Za te četiri godine samo jednom smo na dnevnom redu imali izveštaj o radu Fonda za kapitalna ulaganja za period od 2006. do 2009. godine. Prosto, znamo da se Fond za kapitalna ulaganja finansira baš iz ovih sredstava o kojima zakon govori. Zaista me zanima kakva je sada tamo finansijska situacija, kako su određivani prioriteti i kako je trošen novac? Moram da iznesem još jedan primer koji me je jako pogodio. Godine 2011, kada je donet Zakon o finansiranju lokalnih samouprava, opštine su za poslednja tri meseca dobile znatne prihode. Šta se onda dogodilo? Predsednik pokrajinske Vlade je pozvao predsednike opština i rekao im je da moraju da plate od tih para projekte koji su upravo realizovani iz Fonda za kapitalna ulaganja. Predsednici opština su morali da potpišu protokol, zatim su se vratili u svoje opštine, ubedili odbornike da to uđe u rebalans budžeta i tako su siromašne opštine bez vode, kanalizacije i puteva plaćale račune Fonda za kapitalna ulaganja. Opština Kovin je dala 40 miliona dinara. Grad Pančevo je, recimo, dao 320 miliona dinara i zbog toga je danas budžet Pančeva u deficitu. Znate li koje obrazloženje je bilo - pa, moramo i mi nešto da damo, da bismo od njih ponovo dobili novac. Šta se desilo posle toga? Pred izbore je bio predsednik Vlade i rekao je da je Kovin dobio odluku o 300 miliona dinara da će se izgraditi industrijska zona, taj čuveni vodovod u Bavaništu i kanalizacija u jednoj ulici. Znate li šta je od toga ostalo? Ništa, samo slikanje i obećanja. Kovin nije dobio dinara iz Fonda za kapitalna ulaganja, i dalje nema industrijsku zonu i nema šansu za razvoj. Pitanje finansiranja Vojvodine treba rešiti. Po nama, treba doneti zakon o finansiranju Vojvodine, ali na ovome treba da radimo svi zajedno, jer samo dogovorom i zajedničkim radom možemo da dođemo do dobrih rešenja. U materijalu sam koji dobijam dobila pismo gospodina Pastora, predsednika Skupštine, gde poslanike iz Vojvodine poziva da podrže ovaj zakon. Volela bih da sam ovakvo pismo dobila mnogo ranije, da smo konsultovani kad se zakon pravio i volela bih da dobijem ovakvo pismo od pokrajinske Skupštine kada budemo pravili zakon o finansiranju Vojvodine, a ne na kraju, kada je sve gotovo samo da podržimo. U pismu nas pozivaju da podržimo da se sredstva Pokrajine koriste na način koji će omogućiti pokretanje nove proizvodnje, boljeg upošljavanja, izgradnju objekata za boravak dece i njihovo obrazovanje, ali i za humaniju starost, čime doprinosimo ravnomernijem razvoju cele Srbije. Apsolutno sam za ovo, ali toga neće biti ako nemamo i adekvatne kontrole trošenja para. U tom slučaju, danas će ovo biti samo jedno marketinško prebacivanje odgovornosti na Beograd. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Ljuban Panić. Izvolite.
Javljam se po članu 106. Poslovnika, stav 1. Gospođa Novković i ja smo bili kolege četiri godine u pokrajinskoj Skupštini. Za svaki predlog pokrajinske Vlade, čiji je potpredsednik bio gospodin Pastor, vi ste glasali. Dok smo mi tamo spavali, kako vi kažete, ne znam šta ste vi radili? Dok smo mi u tom snu, vi ste možda uživali u tim visokim platama na koje sada imate prigovor.
Gospodine Paniću, vi zloupotrebljavate Poslovnik i ako tako nastavite, izreći ću vam opomenu. Po kom osnovu se javljate, gospođice Aleksandra? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po članu 104.) Reč ima Aleksandra Jerkov, po povredi Poslovnika.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Prethodni govornik je sa nepoštovanjem govorila o odlukama Skupštine Vojvodine koje je moja stranka podržala. Gospođa je nazvala odluke Skupštine AP Vojvodine igrarijama oko Narodne banke. Ovo nije prvi put da se na takav način govori o Skupštini AP Vojvodine, a pri tom to dolazi od stranke koja ulaže u politički avanturizam, čiji predsednik 2012. godine pravi novi JAT, koja obećava hiljade evra besplatnih akcija i koja ulaže stotine hiljada evra subvencionisanja nekakvih budućih radnih mesta. Ako dozvolite, ne mogu da shvatim kako bilo ko čiji predsednik obuhvata takve finansijske rizike može govoriti o igrarijama, da su igrarije odluka koje donosi Skupština AP Vojvodine, a posebno neću da komentarišem uludo utrošen novac na bilborde i političke kampanje, s obzirom na to da su URS poznati po tome da su štedljivi kada su u pitanju političke kampanje i da će njihove predizborne kampanje ući u anale političkog marketinga u Srbiji kao izuzetno jeftine i izuzetno štedljive i da se ti novci zaista nisu mogli u Srbiji ni u šta drugo preusmeriti, nego u predizbornu kampanju URS. Hvala.
Moram da kažem da ste i vi zloupotrebili Poslovnik. Zahvaljujući samo tome što ste dama, nisam vas opomenuo. Reč ima gospodin Borislav Stefanović po povredi Poslovnika.
Javljam se po članu 107. Dakle, povređen je Poslovnik u članu 107. zato što je dostojanstvo povređeno na način da se govori o funkcioneru, tj. osobi, tj. licu koje nije prisutno. Naime, spomenut je predsednik Vlade Vojvodine u vrlo negativnom kontekstu, da je to čovek koji se, citiram: "probudio posle šest godina nečinjenja po određenom pitanju", u ovom slučaju 7% koji pripadaju po Ustavu. Moram da kažem u tom smislu da to nije korektno, pod jedan, govoriti o osobi koja nije prisutna, pa ne može da se brani, to mi se čini kao poslaniku, a pod dva, ako poslanica već iznosi takav stav, što je legitiman politički stav, onda treba da obrazloži da je to možda zbog toga što smo u prethodnom periodu potrošili sva moguća sredstva praveći deficit koji je gospodin Dinkić prouzrokovao. Ako već iznosite takve stvari, žao mi je što to moram da…
Gospodine Stefanoviću molim vas da i vi ne zloupotrebljavate Poslovnik.
Samo da završim rečenicu. Nisam se uvredljivo ni o kome izražavao, dakle samo hoću da završim rečenicu. Da ako se već iznose ovakve stvari i uvažena poslanica govori kako u Bavaništu treba da se izradi vodovod ili kanalizacija i trebaju sve te stvari koje je ona divno nabrojala da se u Vojvodini naprave, a onda kaže nemojte glasati za ovaj zakon da se Vojvodini daju sredstva. Molim vas, dogovorite se sa sobom nešto i nemojte samo praviti te vaše raspevane pekare na tim bilbordima koje spominjete.
Hvala. Ana Novković, replika.
Pošto sam pomenuta, ja sam u radu u pokrajinskoj Skupštini zaista aktivno učestvovala. Nisam glasala za sve odluke, na primer nisam glasala za budžet za 2011. godinu jer sam smatrala da nije dobar, to je jedno. Zatim, nisam rekla da je odluka pokrajinske Skupštine ili Vlade igrarija. Igrarija jeste to kako se potrošilo 300 miliona evra na dokapitalizaciju "Razvojne banke Vojvodine" mesto da se uložilo u nedostajuću infrastrukturu u Vojvodini, što je zaista žalosno. Znači, govorim o jednoj osobi koja nije prisutna, a druge kolege danas ceo dan govore o Mlađanu Dinkiću koji takođe nije prisutan i nije on odgovoran za deficit, jer kao što znate, Mlađan Dinkić u 2006. godini nije bio ministar finansija i ako proverite stenografske beleške videćete da nisam rekla da ovaj zakon ne treba podržati. Da ću se boriti za građane Vojvodine, to svakako hoću i uvek ću se boriti za to da se 300 miliona evra neda za dokapitalizaciju "Razvojne banke Vojvodine" ili bilo koje druge propale banke, već za to da od tog novca svi građani imaju koristi, jer je sramota da u ovo vreme u 21. veku imamo sela bez vodovoda, kanalizacije i asfaltnog puta. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jasmina Obradović. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani predsedniče pokrajinske Vlade, želim zarad građana Srbije, a pre svega građana AP Vojvodine da se uključim u ovu raspravu. Da li će moja diskusija naći svoje mesto u stenogramu ili sramogramu kako to danas neko reče, neka odluče građani koji ovo budu slušali. Dakle, 7% jeste onaj deo prihodne strane iz realnog budžeta koji pripada AP Vojvodini i tu nema dileme. U krajnjem slučaju to je definisano članom 184. Ustava Republike Srbije, a ovaj član Ustava čak određuje da su 3% od ovih 7% predviđena za kapitalne rashode. Dakle, 7% iz realnog budžeta. Sada u ovim uslovima u kojima se vrši raspodela nameće se pitanje šta je realno. Šta je sa deficitom u budžetu? On nije nastao sam od sebe, on je proizvod ukupnih zaduženja Republike Srbije, pa i Pokrajine Vojvodine. Nakon svih ovih diskusija danas stvara se utisak ili neko pokušava da stvori utisak da su građani Vojvodine oštećeni zato što im neko uskraćuje pravo, pravo Ustavom zagarantovano, odnosno uzima njihovo i ono što im pripada. Svakako i jedno i drugo nije dobro. Bojim se da se samo pokušava pokriti sve loše u Vojvodini, a urađeno u protekloj deceniji. Svoje izlaganje nastavljam i pitanjem koje bi građani Vojvodine trebalo svakodnevno da postavljaju i to pokrajinskoj Vladi, a pitanje nije gde su naši novci, već ko u Vojvodini raspolaže našim novcem, na koji način to radi, sa kim dogovara i kome za to polaže račun. Mislim da je danas bilo dosta teatralnosti i igre rečima, ali bojim se da bi to mogla biti igra sudbine građana Vojvodine kao i sudbinom svih građana Srbije. Danas smo čuli šta bi sve moglo da se uradi kada bi Republika Srbija dala Vojvodini novac koji joj pripada, pa se prostom matematičkom metodom dođe do cifre koja zaista lepo zvuči, a koliko je to u ovim uslovima realno bilo bi pravo pitanje. Još nešto što je danas provejavalo u diskusijama mnogih poslanika, a to je da ja i moje kolege poslanici koji dolazimo iz Vojvodine jesmo predstavnici građana Vojvodine jer smo tamo birani, ali mi smo i članovi najvišeg Doma, poslanici smo republičke Skupštine i u obavezi smo da zastupamo interese svih građana Srbije, a ne da sa ispraznim obećanjima dodvoravamo glasačima. Zato upozorenja koja idu prema nama, a čuli smo ih više puta, u najmanju ruku zvuče neozbiljno. Brine me i to što se danas od strane nekih poslanika demonstrira poznata retorika, prožeta čudnom patetikom, a sa kojim ciljem ne želim ni da nagađam. Na kraju, hoću da verujem da svi mi želimo, ali zaista želimo da građani Vojvodine kao i svi građani Republike Srbije žive dobro, a dok se to ne desi, dajmo da se o stvarima od interesa za sve ozbiljno razgovara, dogovara i odlučuje ali pre svega u skladu sa mogućim. Hvala lepo.
Koliko vidim, Vladimir Ilić nije tu. Reč ima narodni poslanik Oto Kišmarton.
Hvala. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovano predsedništvo, poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, posle ove duge rasprave o amandmanu AP Vojvodine na Predlog zakona o budžetskom sistemu i Predlog zakona o budžetu Republike Srbije mnogo toga smo čuli i mislim da sada i poslanicima i građanima je mnogo toga jasno. Naime, svi poslanici bez obzira da li su iz Vojvodine, da li su iz opozicije, da li su iz vlasti ili nisu, složili su se oko toga da se Ustav mora poštovati i da 7% republičkog budžeta pripada AP Vojvodini. Složili smo se da građani Vojvodine danas žive mnogo gore nego pre više godina i da su opštine velikim delom u Vojvodini nerazvijene, nema razvoja, nema gradnje, nema posla u Vojvodini. Oni koji žive u Vojvodini najbolje znaju situaciju. Mnogi još uvek iz drugog dela Srbije misle da se u Vojvodini veoma dobro živi i da je to lak život, međutim to nije tačno. Čuli smo i to da gro ulaganja u Vojvodinu što je bilo, bilo je uglavnom u Novom Sadu, a nije cela Vojvodina Novi Sad. Ja Novi Sad volim, tu sam studirao, tu i deca studiraju i želim da se i dalje ulaže i da Novi Sad bude i najlepši grad u Srbiji, ali mnogi gradovi i manja naselja u Vojvodini su zapostavljeni i neravnomerno se razvijaju. Srpska napredna stranka je ozbiljna stranka i mi svakako insistiramo na poštovanju Ustava, odnosno da Vojvodini pripada 7% budžeta i to tako mora da bude. Autonomna Pokrajina Vojvodina je regija u Srbiji koja ima sve uslove da postane najrazvijenija regija Srbije, razvijena i ekonomski jaka regija koja treba celu Srbiju da povede u EU. Da bi Vojvodina krenula napred potrebne su velike investicije u poljoprivredu, infrastrukturu, energetiku, industriju jer su to oblasti koje pokreću privredu, doprinose rastu zapošljavanja. Veliki problem u Srbiji, pa tako i u Vojvodini jeste ne zaposlenost, a ako se reši taj problem visoke nezaposlenosti, rešili smo i mnoge druge probleme. Danas je AP Vojvodina daleko od razvijene regije, privreda je uništena, stanovništvo je sve siromašnije i sve teže se živi u malim naseljima i gradićima, koja danas nemaju nikakvu perspektivu. Mladi napuštaju svoje roditelje, odlaze u Beograd, Novi Sad, a u selima ostaju staračka domaćinstva. Potpuno se slažem sa gospodinom Pastorom da je severni Banat danas najnerazvijeniji deo Vojvodine, kao i veliki deo srednjeg Banata, Srpska crnja, Žitište, Novi Bečej itd. Kikinda pije najgoru vodu u Vojvodini. Imamo veoma loše puteve. Već dugo godina unazad, veliki je broj nezaposlenih, a ono što nam fali, što nemamo, to su kapitalna ulaganja kojima bi se povećao broj zaposlenih. Postavlja se pitanje, ko je kriv za ovakvo stanje u Vojvodini? Naravno, kriv je onaj ko je mogao da spreči pljačkašku privatizaciju, korupciju i propadanje Vojvodine, a to su zadnjih 12 godina, bivši režim u Republici, a pre svega u AP Vojvodini. Pokrajinska Vlada se pokazala kao jedan loš domaćin, veoma loš domaćin. Prema nekim opštinama, pokrajinska Vlada se ponašala kao majka, a prema nekima kao maćeha. Vršeno je selektivno i neravnomerno ulaganje u pojedinim opštinama Vojvodine. Vojvodina, kao što sam rekao, nije samo Novi Sad gde se ulagalo, Vojvodina su Kikinda, Čoka, Senta, Crnja, Novi Bečej, koje se ne mogu pohvaliti sa investicijama koje bi dovele do zapošljavanja. Da li je prethodni režim poštovao tih 7% republičkog budžeta? Nije. Sada oni drže lekciju kako je potrebno poštovati i jeste, jer je Ustavom to predviđeno. Iste stranke su činile, znači, zadnjih 12 godina i republičku i pokrajinsku vlast i to je pitanje za bivši režim, zbog čega nije poštovano 7% republičkog budžeta koji pripadaju Vojvodini. Da li će sadašnja Vlada da ispoštuje Ustav, to nije pitanje da li hoće ili ne, to je obaveza Vlade i mi ćemo nastojati da se to i ostvari. Naš cilj je da se privreda u Vojvodini ponovo pokrene i da Vojvodina postane motor razvoja cele Srbije, a to će se desiti kada opštine u pokrajini i pokrajinska Vlada budu se ponašale kao domaćini. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Predrag Marković.
Gospodine potpredsedniče, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, veliko je zadovoljstvo da konačno, ali moram da kažem zahvaljujući vama lično, gospodine Pastor, možemo danas da razgovaramo ovde o jednom zakonskom predlogu koji dolazi od Skupštine Vojvodine. Shvatićete, da je ovo sa jedne strane kompliment vama lično, a sa druge strane, naravno, kritika, jer kao što znate, još ja sam 2004. godine sve zakonske predloge koje su došli, bili su zatečeni iz AP Vojvodine, prosledio Skupštini Vojvodine sa molbom, da se Skupština izjasni koji zakonski predlozi ostaju u proceduri, a koji ne. U toku saziva te Skupštine, Skupština Vojvodine se nije izjasnila i nije bila u mogućnosti da se ijedan zakonski predlog nađe na sednici Narodne skupštine. U narednom periodu, danas sam to čuo, u sledeća dva saziva i stvarno sam šokiran, dogodila se uvreda i građana Vojvodine i njihove Skupštine, da kada je Statut AP Vojvodine razmatran u Narodnoj skupštini, uopšte kao predlagač, to sam danas saznao, nije pozvan predsednik Skupštine AP Vojvodine. Zašto ovo govorim? Zato što u pozadini svih diskusija koja su danas išle, ja se vama izvinjavam, ali pretpostavljam da je i u Skupštini Vojvodine slično, prevrtljivost je politička kategorija, tako da ljudi danas zastupaju jedno, sutra drugo, tvrde, busaju se u grudi da će glasati za nešto što su četiri godine osporavali, ali dobro, to je sastavni deo, važnije je nešto drugo. Važnije je da smo u svim diskusijama govorili o Ustavu, i vi ste videli da su se ovde zalagali za poštovanje Ustava, čak i oni poslanici koji su pre toga, pre donošenja Ustava uspevali da se založe, da Ustav bude donet sa 126 glasova narodnih poslanika, čak bez referenduma. Oni su se danas hvalili da za Ustav nisu glasali, a da su slučajno glasali, vaša stranka je glasala i to poštujem, da su slučajno glasali, oni ne bi dozvoli, kažu, da ovakva odrednica uđe u Ustav a da se ne poštuje. Kao što znate, prethodnih godina nije poštovana, ali sam dužan jedno obaveštenje i vama lično. Vaša stranka, sticajem okolnosti, nije bila parlamentarna stranka u sazivu o kome ja govorim. Kao što znate, na početku tog saziva, deo narodnih poslanika, nikakva Vlada je predložio zakon, taj Zakon je izglasan i na osnovu tog Zakona nikada se više neće dogoditi da SVM ne bude predstavljen u ovoj skupštini, kao što se to neće dogoditi ni sa jednom strankom iole velike, glasovima Nacionalne manjine u Srbiji. To je ispravljeno. Prilikom donošenja Ustava, zato kažem, dajem vam obaveštenje jer sticajem okolnosti vaša stranka nije bila tada parlamentarna, a vi znate da ja nisam glasao za Predlog Ustava, jedan od autora teksta dva člana, nijedan se ne odnosi na ovo pitanje, su za mene, u toj dodatnoj diskusiji koja je vođena u okviru Vlade i predstavnika različitih političkih interesnih grupa, su za mene bila sporna, a jedna nije bio jasan. Taj jedan je član o kome mi danas diskutujemo. Meni nije bilo jasno zbog čega se ne navodi 7%, što je jedna rečenica koja nije tipična za ustave, nego se dodatno u tom istom stavu definiše koliko sedmina tih 7% će našta ići i upravo, kada sam postavio to pitanje, bilo mi je rečeno da je postojalo od strane, tada novog predsednika Vlade, tada se to zvalo Izvršno veće AP, sumnja da će se u Vojvodini olako trošiti novac, kao što se to dešava i u lokalnim samoupravama, videli smo sada kada su bili transferi, da naprosto kada se ne definiše, da se često, olako troši novac na plate i administraciju, umesto na kapitalna ulaganja, pa je onda unet član koji definiše i koliko delova onoga što ide u budžet. Velika je nejasnoća u narednim godinama u tome i bila, vaša stranka i poslanici vaše stranke i danas koji su bili u prethodnom sazivu, sede ovde, oni su se svih ovih godina dosledno zalagali da se ovaj član ispoštuje, ali se nije postavljalo pitanje da li prihoda ili ukupnog budžeta. Moram da vam kažem zašto, pošto vidim da vam to niko nije rekao. Kada su izvršena usaglašavanja konačnog teksta Ustava, na jednom primerku se na stranici na kojoj se nalazi ovaj član, nalazi ispod ispisana računica koliko je to sredstava u toj godini i pored te računice su dva parafa. Jedan je paraf tadašnjeg predsednika Vlade, to je gospodin Pajtić, izvinjavam se što govori o njemu što je odsutan, ali ja o njemu govorim pozitivno i kao predstavnik opozicije i kao predstavniku pozicije, takvo je moje iskustvo, znači, njegov paraf i paraf čoveka koji je u tom trenutku bio ministar finansija. Taj čovek, takođe, nije uticao, kao što znate, na finansije narednih šest godina, sada je ponovo ministar finansija. Zašto je ovo važno? Prilikom štampe Predloga ustava, neko je u štampariji Narodne skupštine, u zgradi u Kralja Milana, kopirao tu stranicu, pa sam ja zaustavio štampu, jer se na toj kopiji vidi i računica konkretnog budžeta, koliko iznosi tih 7%, i istovremeno se vide i parafi ove dvojice ljudi. Naravno da je to što je pogrešno odštampano uništeno, ali ne brinite, taj primerak se nalazi u mojoj privatnoj arhivi. Ako bude zatrebao nekada Ustavnom sudu ili ma kome ko je zainteresovan, ja ću ga staviti na uvid. Zašto je ovo važno? Pa to je godina u kojoj je budžet imao suficit, pa su naravno oni koji su stavljali paraf bili zainteresovani, pre svega, naravno, potpuno legitimni predstavnici Vojvodine, da se što više novca odvoji, što više od prihodne strane, pošto, kažem, bio je suficit, a ne slučajno od rashodne strane. Naravno da sada kada imamo ponovo istog ministra finansija, znamo koji su bili dogovori, ali ovo nije presudno za razlog koji je vas rukovodio, pretpostavljam i Skupštinu Vojvodine, da jedan ovakav zakon predloži. Zašto? Zato što ste pretpostavljam i vi, a Skupština Vojvodine je najviši organ vlasti Vojvodine, i nesporazumi su i do sada proisticali iz toga, pa i prilikom donošenja Ustava. Ja sam jedini koji je zvao i predsednika Skupštine Vojvodine, gospodina Kostreša i predsednika Vlade, tadašnje, gospodina Pajtića, na razgovor. Svi ostali koji su vodili razgovore, smatrali su da predsednika Skupštine Vojvodine uopšte ne treba zvati, pa gospodina Kostreša više niko nije ni zvao. Red je, da se upravo sa stanovišta Skupštine, kao najvišeg organa vlasti, postavi pitanje. Ono će biti postavljeno na sledeći način i vi to dobro znate, tako što će se prvo predložiti zakon o finansiranju, koji će jasno definisati sve ono što izaziva nesuglasice. Drugo, što će pretpostavljam, već sada, posle odluka Ustavnog suda, nadam se da nam više nikakve odluke Ustavnog suda neće trebati, a da to ne bi bio marketing, oni koji žele da Ustavni sud brzo reaguje, treba da podnesu ustavnu žalbu, onda će u roku od 24 sata, pre nego što se izglasa neki zakon, Ustavni sud morati da donese neku odluku. Dakle, biće neophodno izmeniti Statut i to je idealna prilika da se reši ne samo ovo pitanje, već čitav niz propusta koji postoji. Molim vas, ovde ja ni na jedan način ne želim da se mešam, ja nisam stanovnik Vojvodine, ali kada sam dobio tri dana pre izglasavanja Predlog statuta, koji je tada bio u radnoj verziji, ja sam prijateljima iz Lige socijaldemokrata, koji su mi poslali na pitanje – da li nešto može da se ispravi, jasno rekao ne može, jer je veliki deo Statuta pisan nepravničkim jezikom. Zbog toga, danas u Statutu ne postoji osnov da je moguće rasporediti budžet i nadležnosti prema lokalnoj samoupravi, prema opštinama, pa čak i prema celinama, kao što su Bačka, kao što je Srem, kao što je Banat, a veliki deo problema u identifikaciji građana prema trošenju budžeta, čuli smo to i danas u diskusiji,počiva upravo na tome kako se ta sredstva troše. Završavam jednim malim obaveštenjem za one koji su danas postavili to pitanje gospodinu Pastoru, a on je ovde prisutan, što je moje veliko zadovoljstvo, u međuvremenu je izveštaj o troškovima, trogodišnji izveštaj Fonda za kapitalna ulaganja je razmatran, kao što znate, i on se sada nalazi na Skupštini Vojvodine, pa i oni koji budu imali primedbe tog tipa će to moći da provere. Hvala vama još jednom što ste ovde, veliko je zadovoljstvo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Skupštine AP Vojvodine, sami vidite koje vas društvo brani, izuzev SVM, pogledajte ove prazne klupe i videćete, odmah ćete videti sa kakvom hipokrizijom imate posla. Dakle, ni jednog od ovih dušebrižnika nema da nas ovde ubeđuju u validnost ovog predloga zakona. Moram da vam kažem, s obzirom da i ja živim u Vojvodini i da smo mi sređena sredina, ne zato što smo mi to sredili, već zato što su nam naši preci ostavili tako sređenu Vojvodinu, koju mi upropaštavamo, mi koji živimo u Vojvodini, a niko drugi nego samo mi. Moram da budem razočaran tekstom ovog zakona. Dakle, mi koji dolazimo iz jedne sređene, pismene sredine, mi koji smo imali školu klavira i školu gusala, ne zaslužujemo ovakav predlog zakona, reći ću vam i zašto. Ovde doslovce piše – u članu 5. Zakona o budžetskom sistemu, "Službeni glasnik Republike Srbije", broj taj i taj, u stavu 4. posle tačke, u nastavku dodaje se rečenica koja glasi: "izuzetno u slučaju budžeta AP Vojvodine, njegov iznos odnosno visina utvrdiće se primenjujući, kao osnovicu, prihode i primanja od prodaje nefinansijske imovine." Ponavljam: "Prihodi i primanja od prodaje nefinansijske imovine". Da sam bio u prilici, onome ko je vama pisao ovaj predlog, a vi ga svakako niste pisali, ja bih napisao – prihode u budžetu i primanja od prodaje nefinansijske imovine, tako da bi bilo jasno na koju se osnovicu misli ovako kako piše. Mogli bi da primenimo znatno manju osnovicu, nego što se ona danas primenjuje. Sa druge strane, mislim da sam potpuno kvalifikovan da govorim i o nekoj drugoj vrsti problema, koju pojedini poslanici vide i da je moja stranka bez obzira što je "minorna", kako su je zvali ovi koji su otišli, bila jedna od retkih koja je 1990. godine tražila prihode za Vojvodinu i koja je uvažavala svojim programom autonomiju Vojvodine i ubeđivala druge da vredi ispoštovati to istorijsko nasleđe na teritoriji Vojvodine. Takođe, da vas podsetim, da je pre devet godina bio jedan zakon koji smo mi nazvali "omnibus", koji je bio pred poslanicima Skupštine Srbije i da od tada nije bilo ni jednog predloga koji je donela Skupština Vojvodine, a da se našao u ovoj Skupštini, odnosno u ovoj zgradi i onoj gde su se nekad održavale sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Taj "omnibus" je prošao za jedan glas, ja sam glasao za taj "omnibus", mada mnogi nisu, a moram da vas podsetim da je čak član DS tada Pal Šandor, pokojni, pobegao sa te sednice, ne želeći da glasa za povećanje nadležnosti, tada tadašnje AP Vojvodine. Stoga ja ističem svoju kvalifikovanost, da razgovaram i o pitanju Vojvodine i o pitanju ovog zakona, i da pokušamo da razjasnimo stvari o čemu se tu u stvari radi. Vojvodina je nekad bila pod Srbijom, Vojvodina više nije pod Srbijom, ali ne može biti ni izvan Srbije. Takođe je ovde spomenuto srpsko vojvodstvo. Mi smo ga kao stranka proslavili pre 150 godina u Sremskim Karlovcima, gospodine Pastor, niko od ovih koji su tako strasno govorili, nije bio prisutan na obeležavanju tih 150 godina prve autonomije Vojvodine, onog srpskog vojvodstva ili vojvodovine Srbije, oba naziva su bila u opticaju. Naravno da sam bio tamo i naravno da se uveliko dvoumim da glasam za ovaj predlog. Tu ima jedan problem. Stara poslovica kaže – biraj društvo, nemoj da društvo bira tebe. Gospodine Pastor, nemam ništa protiv vas ni vaše partije, ali očigledno da društvo u kome se krećete, barem po meni, nije ono društvo u kome bi vi trebali danas da budete. Sami ste rekli, da autonomija Vojvodine, oštećena u proteklih pet ili šest godina, za 700 i nešto miliona evra, dakle, nismo mi uskratili ta sredstva, ja nisam bio u ovoj Skupštini, ali očigledno da oni koji danas podržavaju deklarativno vaš zakon, odnosno zakon koji vi zastupate ovde, zakon Skupštine AP Vojvodine, očigledno da oni danas imaju sasvim druge motive i očigledno da vam baš i nisu preporučljivi koalicioni partneri na nivou Vojvodine. Složićemo se da treba Vojvodina da dobije tih 7%. Jedini je problem osnovica koju treba utvrditi. Već sam rekao, na način na koji čitam ovaj predlog zakona nije jasno koju osnovicu predlaže AP, odnosno Skupština AP Vojvodine. Dakle, rekli ste da bi to trebala da bude rashodna strana. Ovde neki misle da je to prihodna strana. Bliži sam da se složim sa onim drugim, da je 7% prihodne strane u ovom slučaju primereno s obzirom na veliku zaduženost zemlje, koja se pokriva prodajom obveznica, odnosno hartija od vrednosti. Hoću da kažem da u ovom trenutku mi nije jasno da li Vojvodini treba dati 7% svih prihoda u budžetu i da li na to treba dodati i 7% budžetskog deficita koji je nastao tako što smo ga potrošili u celini, na celoj teritoriji Srbije, pa i na teritoriji Vojvodine, da sad ne potenciram most na Beški, Koridor 10, koji se radi u Vojvodini. Dakle, jedina razlika između nas i vas, a složili smo se da Skupština posle dugo vremena raspravlja o ovome, posle devet godina, dakle u proteklih pet, šest godina ovi koji su pobegli nisu našli za shodno ni da razgovaraju o problemu nedostatka sredstava, odnosno nedovoljnog priliva Ustavom zagarantovanih priliva u AP Vojvodinu. Takođe, moram da vam kažem, gospodine Pastor, da imate problem i sa plasmanima. Zbog tih plasmana Vlada Vojvodine, koja želi sebe da poistoveti sa Vojvodinom, je na neki način oštetila nas koji živimo u Vojvodini. Dakle, mislim da su najviše našim interesima naškodili oni koji su veoma loše plasirali novac koji je pristizao Vojvodini. Bez obzira što su vas ovi oštetili za 700 miliona evra, mislim da je priliv tih sredstava u Vojvodini bio preko milijardu evra. Plasman tih sredstava je veoma problematičan. Stoga je ovde bilo dosta reči, a ja ću pokušati to da razjasnim. Vi ste u pravu. Vojvodina imaproblem i kanalizacije i vode. Kako su ovi koji su pobegli rešavali to, pokazaću vam vizuelno. Ovo je Bački Gračac. Ovde je trebala da bude kanalizacija i prečistač za otpadne vode. Ovo je finansirao Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine. Ovo je kućica tri sa tri. Imam veću kućicu za psa. Ovo je Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine platio oko 300.000 evra. Složićete se da ovo ne može da košta ni 3.000 evra. Dakle, nije čak ni malterisano. Nema ni vrata ni prozore. Možete posle i da vidite. Nemam ništa protiv da Vojvodina dobije 7%. I 10% treba da dobije. Ali, tone može da se koristi u političke svrhe, posebno ne može u kanalizacione političke svrhe. Ovde držim drugi dokument od 10. maja 2012. godine. Piše- radovi na kanalizaciji u Beški. To je u Inđiji, tamo gde ja živim. To je posle prvog kruga, između prvog i drugog kruga. Piše ovako: "Radove su danas obišli predsednik opštine Inđija, Goran Ješić", to vam je sada potpredsednik vojvođanske Vlade, "predsednik Vlade AP Vojvodine, Bojan Pajtić, direktor Fonda za kapitalna ulaganja AP Vojvodine, Nebojša Malenković i kandidatza većinskog poslanika u Skupštini AP Vojvodine, dr Danilo Višnjevac". Kaže sledeće – tom prilikom je vaš sadašnji potpredsednik Vlade izjavio: "Od izuzetne je važnosti da građani i građanke izađu na drugi krug izbora za većinske kandidate u Skupštini AP Vojvodine, da se opredele za onog kandidata za koga misle da će moći da nastavi dobru komunikaciju sa predsednikom Pajtićem i DS". Hoćete da kažete da ovo nije korišćeno u stranačke svrhe? Sva kapitalna ulaganja nije fond DS. Trebalo je da posluži celoj Vojvodini. Ne mogu se građani i građanke, kako to kaže gospođa Čomić, deliti na podobne i nepodobne. Znate, oni koji ostvare komunikaciju sa DS pred drugi krug su jako dobri. Naravno, tu je bio prisutan i govorio kandidat Danilo Višnjevac. Dakle, on je na osnovu ovoga izabran. Pitam se da li Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine, tu ne mislim na vas, vaši koalicioni partneri koriste ne u svrhu da građanima Vojvodine bude bolje, već da oni kao stranka obnove vlast. Slažem se sa vama i po pitanju vodovoda. Vojvodina ima veoma loše vode. Čini mi se da Inđija i Stara Pazova u tome prednjače. Imaju veoma lošu vodu. Ako vam kažem da su sredstva iz kapitalnog fonda Vojvodine ulagana da se na vodozahvatu Inđija izgradi fabrika za reciklažu olovnih akumulatora i olovnih otpadaka na reli bunarima, na parceli za koju je dobijena ekološka saglasnost na falsifikatu, koji je čak i Oliver Dulić poništio, ali nekim čudom, prenosom nadležnosti na Vojvodinu, ta fabrika za reciklažu olovnih otpadaka je napravljena na vodozahvatu Inđija na reli bunarima. Mi sada imamo problem vode daleko veći nego što smo imali. Imamo problem i zagađenja olova. Olovni sulfati se na toj parceli, koja je komunalno opremljena sredstvima iz kapitalnog fonda Vojvodine, idu u upojni kanal iznad reli bunara, tako da se naš problem umnožava. Rekli ste da Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine služi i za to da se napravi od jednog mesta do drugog. Reći ću vam još jedan podatak. Da li znate da u Inđiji sredstvima kapitalnog fonda Vojvodine nije napravljen put od mesta do mesta, već je napravljen put od Inđije do privatne zone Gorana Ješića i njegovih koalicionih partnera, koji su društveno zemljište i zadružno zemljište izvukli i privatizovali na svoja imena, komunalno opremili o trošku Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine, uložili milijardu dinara? Sada privatno imaju i poseduju oko …
Gospodine Rističeviću, vaša diskusija se pretočila u kritiku rada Vlade. Ta pitanja su veoma interesantna i značajna, ali cenim da ste odstupili od teme dnevnog reda i težište prebacili na kritiku i slabosti Vlade Pokrajine Vojvodine, pa vas molim da se vratite na temu.
Gospodine predsedavajući, pokušaću da razgovaram od one tri sedmine koje je predsednik Skupštine Vojvodine ovde obrazlagao da su namenjena za kapitalna ulaganja Vojvodine. O tome govorim. Dakle, i te kako sam u temi dnevnog reda i nimalo nisam odstupio. Čak pokušavam da razjasnim detalje iz nastupa ovlašćenog predlagača koji je govorio o tome da je rađena infrastruktura od mesta do mesta. Tvrdim da nije građena samo od mesta do mesta, već da je komunalno opremana i industrijska zona, koja je sada u privatnim rukama, gde je jedna određena vrhunska iz DS, zajedno sa svojim koalicionim partnerima, grubo zloupotrebila te tri sedmine koje Vojvodina dobija iz Republičkog budžeta i sebi pribavila privatnu industrijsku zonu komunalno opremajući tim sredstvima od milion i 700.000 kvadratnih metara i koje ovih dana preprodaju po ceni od 30 evra za kvadratni metar. Time su protivpravno, a na štetu Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine, mogu da zarade 51 milion evra. Ako to nije tema, ako Fond za kapitalna ulaganja i tri sedmine iz budžeta koji se određuje za Vojvodinu nije tema, onda sam je promašio onoliko koliko su je promašili i drugi govornici. Ako dozvolite, hoću da kažem da se veliki deo tih sredstava prelio u privatne džepove tih pojedinaca, koji je prerastao u fizičku imovinu. Možete slobodno da pitate vašeg prvog potpredsednika Vlade da li je tačno to što govorim. Da li ova kuća na Tatarskom brdu pripada njemu? Da li je vredna 500.000 evra? Odakle to jednom nesvršenom vremešnom studentu, koji je na funkciju došao na trećoj godini Poljoprivrednog fakulteta? Dakle, sa obe ruke bih glasao da Vojvodina dobije ne 7%, već da dobije 10%, ali Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine i sredstva koja Vojvodina treba da dobija iz budžeta Republike Srbije grubo su zloupotrebljeni i ne idu u korist građana i građanki Vojvodine, kako stanovnike Vojvodine nazivaju pripadnici ove stranke koji su pobegli. Na samom kraju, potpuno stojeći iza svojih reči kojima sam dokazivao zloupotrebe i mahinacije koje su se desile, hoću da kažem, ovi što su pobegli, nisu vam dobar partner. Oni od Pokrajine Vojvodine prave rezervni rok svoje stranke. Oni ne rade u korist građana Vojvodine, oni ne rade u korist građana Srbije. Oni su podjednako opljačkali i građane Vojvodine i građane Srbije svojom politikom. Četiri godine vam nisu uplatili sredstva, a danas govore kao da je to postala neka novina i kao da smo mi prvi koji nisu u Vojvodini uplatili ta sredstva, a verujem da će ove godine Vojvodina dobiti daleko više nego što je bilo ranije. Vi ste rekli da novci nisu stigli u Vojvodinu. Gospodine Pastor, novci su stigli, ali su ih mangupi iz vas iz DS digli. Ja ću da glasam vrlo rado za ovaj predlog, ali kad? Vi niste zaduženi da hapsite. Nismo zaduženi ni mi. Dovoljno je samo da malo pročešljate sve papire o Vojvodini, da vidite da je za vinograd dati milion i 600 hiljada evra, a da vinograda nema. Dovoljno je samo da prijavite, da pročešljate te papire, sami, i da prijavite sve mangupe u redovima oko vas. Gospodine Pastor, glasaću za ovo, ali znate kad? Kad Ješića stavite pored kase. Hvala.
Reč ima gospodin Ištvan Pastor. Izvolite.
Gospodine Risitičeviću, želim da kažem da u odnosu na niz vaših navoda ne mogu da se izjasnim, jer mislim da ne poznajem detalje o kojima vi govorite, niti iz ove daljine mogu da vidim fotografije, niti je moje da se upuštam u to šta je na tim fotografijama. Nemojte mi dodavati ili možete. Ponovo vam kažem, ako mislite da je zloupotrebljen javni novac, onda se zna kako se postupa. Nisam ja taj koji može da češlja papire, kao što nije predsednik Narodne skupštine Republike Srbije taj koji može da prečešlja papire o poslovanju bilo koje republičke institucije. Zna se ko to može da uradi. Nemam ništa protiv. Danas već možda sedmi, osmi put kažem – ako neko misli da je došlo do zloupotreba, treba da se proveri i ako se ustanovi da je to stvarno tako, onda treba da se povuče potez. Ono što moram da kažem je da je Skupština AP Vojvodine svake godine, podvlačim svake godine, razmatrala i usvajala izveštaj o izvršenju budžeta i završni račun AP Vojvodine. Budući da je Fond za kapitalna ulaganja indirektni budžetski korisnik, izveštaj tog fonda je svake godine bio deo izveštaja o trošenju budžetskih sredstava. Svake godine je bio na klupama poslanika. Oni su se izjašnjavali, oni su raspravljali o tome. Danas imamo sumarni izveštaj od 1.600 strana u odnosu na sve detalje i to isto tako na dnevnom redu. Isto tako, moram da vam kažem da je od strane DRI izvršena kontrola trošenja javnog novca. Ta kontrola je rađena više od godinu dana. Imali smo zapisnike. Te zapisnike smo proučili. Bilo je primedbi. Po tim pitanjima su pokrenuti postupci u prekršajnom procesu. Ali, mislim da ako se razgovaralo o jednoj temi, a to je pitanje poštovanja člana 184. stav 4, ako o tome treba razgovarati, onda nakon toga što nema više argumenata ne može se reći – onaj koji je nastupio u ime predlagača ima klempave uši. Mislim da se moramo držati teme i unutar te teme razgovarati, a sve ovo ostalo, mislim da ima načina. Vi znate načine kako se to može potvrditi. Hvala.
Gospodine Rističeviću, mislim da nemate osnova za repliku. (Marijan Rističević, s mesta: Svi su imali, samo ja nemam.) Mislim da je gospodin Pastor bio potpuno jasan. Gospodin Pastor je bio decidan. Stvarno ne vidim osnov za repliku na njegovo izlaganje. (Marijan Rističević, s mesta: Biću i ja decidan.) Izvolite.
Gospodine Pastor, izuzeo sam vas od svih ovih dešavanja o kojima sam pričao. Dakle, da li će nadležni državni organi voditi istragu ili ne, to ću ostaviti nadležnim državnim organima. Ali, kao javnom delatniku, kako to u Vojvodini vole da kažem, moja dužnost i obaveza je da problem koji građini i građanke Vojvodine imaju iznesem u domu, u Skupštini u kojoj sam izabran kao poslanik sa teritorije AP Vojvodine. Već sam rekao da sam među prvima aplicirao za Autonomnu Pokrajinu Vojvodinu, još 1990. godine, kada je to bilo izuzetno opasno. Vaš potpredsednik Vlade je tad nosio majicu – bio sam na Ravnoj Gori, a danas traži internacionalizaciju vojvođanskog pitanja. Ni to mi ne smeta. Mislim, smeta mi, ali ne smeta mi od njega. Pitanje Ustava je takođe dvosmerno pitanje. Sa jedne strane hoćemo da poštujemo Ustav Srbije, kada je u pitanju novac koji treba da dobijemo, a sa druge strane, kada Ustavni sud donese neke odluke, taj vaš vrli potpredsednik Vlade, o kome sam govorio, preti internacionalizacijom Vojvodine, iako se jasno vidi da je njemu novac u prvom planu, stoga što sam vam već objasnio. Čovek nosio majicu i ja je nisam nosio. Kaže – bio sam na Ravnoj Gori. Sada je neki vrli veliki zagovornik nezavisne Vojvodine, odnosno traži internacionalizaciju. Jasno sam vas izuzeo iz ovoga i rekao da mislim da vi sa ovim nemate ništa i da je to pre svega proizvod onog lošeg društva koje je danas ovde pokušavalo samodeklarativno da podrži, a posle utekao i pobegao sa ove sednice. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedničke Skupštine Vojvodine, kao Vojvođanin, a prvenstveno kao građanin Srbije, hoću odmah na početku diskusije da kažem da niko ne može da krši Ustav. Svi moramo da poštujemo Ustav. Sve ovo što budem kasnije rekao ne želim da se protumači kao moj stav i Romske partije da smo protiv toga da Vojvodina dobije 7% od budžeta. Dakle, tu su stvari vrlo jasne. Ono što mislim da je dobro, da se otpočeo jasan dijalog između pokrajinskih i republičkih vlasti, da taj dijalog treba da negujemo, da bez obzira na odluku koju Skupština bude donela ovih dana po ovom pitanju, da moramo da budemo istrajni i da u narednom periodu zaista ustrojimo državu onako kako treba, a jedno od ključnih pitanja jeste i pitanje finansiranja AP Vojvodine. Dobro je što ste vi danas ovde, jer vi stvarate jednu pozitivnu atmosferu. Ne bi bilo dobro da je kan nekakve nesreće ovde recimo neka osoba koja je šef nekakvog poslaničkog kluba, koja je bila u stanju da 2008. godine, kada smo takođe tvrdili da treba da bude 7%, volšebno izbrisao sa liste kada smo bili sa njima u koaliciji. To je odgovor kolegama koji su, nažalost, otišli i koji upoređuju stalno – ova strana pripada nekoj ideologiji, ova drugoj ideologiji, a šteta što nema njih ovde, pa ne mogu malo da pogledaju prošlost i ideologiju nekih svojih članova, ali to danas nije tema. Međutim, onda je na volšeban način to precrtano i taj pojedinac u Skupštini Vojvodine je rekao da, Romi iako imaju koalicioni ugovor, ne treba da budu u Skupštini, ne treba da odlučuju o tih 7%. Da li je to korektna nacionalna politika? Da li se to graniči sa fašizmom? Tada smo procenili da treba da prekinemo saradnju sa tom političkom strankom. Za razliku od te ... (Predsedavajući: Gospodin Šajn, molim vas, ne može vam gospodin Pastor odgovoriti na to pitanje.) Samo dozvolite, upravo govorim o tih 7%. Samo dozvolite, nisam postavio pitanje ...
Gospodine Šajn, morate me saslušati, molim vas. Niste vi postavili direktno pitanje, ali se po sebi nameće zaključak da vam treba odgovor. (Srđan Šajn, s mesta: Nisam postavio pitanje, to je samo konstatacija. Govorim o činjenicama. Samo mi dopustite da govorim.) Molim vas, saslušajte me. Molim vas da vodite računa, slušam vas dobro. Postavili ste veoma osetljivo pitanje i molim vas da sa mnom ne vodite raspravu. Pustiću vas da govorite, ali ne mogu da dozvolim da iskačete iz teme. Zato vas molim, vratite se na temu i nemojte dovoditi gospodina Pastora u neugodnu situaciju. Izvolite.
Ako je onemogućeno političkom subjektu datog trenutka da govori o 7% finansiranja, u periodu od 2008. godine i to je jedan od razloga zašto mi nismo govorili, jer da smo onda sakupili političke subjekte koji su o tome želeli da govore o tome sigurno ne bismo danas posle toliko godina govorili ovde i konstatovali, i svima nama bilo jasno koliko se SVM iskreno borio za tih 7% i bili smo svedoci svih rasprava prilikom usvajanja budžeta, a sada nam neko govori, i tu sada vidite da jesam u temi, jer su onda trebali da prekinu ove kolege i onda nam neko govori – znate šta, vi ako danas nešto ne glasate, vi ste protiv Vojvodine. To nije tačno. Tačno je da se unazad nekoliko godina, ne bih govorio ovo da gospodin Pastor, a pomoći ćete mi, gospodine Pastor, da li sam dobro čuo dve stvari o kojima ste govorili. Jedna stvar je bila da Vojvodina nije dobila novac. Svima nama je jasno ko je upravljao Vladom i novcima unazad četiri ili pet godina i zašto je Vojvodina osiromašena. Druga stvar o kojoj ste govorili, gospodine Pastor, jeste onaj ko ne ostvaruje svoja ustavna i zakonom garantovana prava, da je najverovatnije glup. Tu se sa vama slažem. Mi da ne bi bili glupi, pre dve godine smo napravili ovo o čemu ste govorilii moram da se nadovežem na gospodina Marijana Rističevića, krivičnu prijavu protiv sekretara za informisanje, jer je iz tih 7%, iz budžeta Vojvodine za koji postoji odluka Skupštine Vojvodine, da mora da se finansira novinsko izdavačka ustanova "Tem", i to, u najmanjem iznosu, kako je bilo prve godine, sećate se vi kako smo obezbedili tada stalno finansiranje ustanovama, ali 7% se ne realizuje za te svrhe. To je ključ pitanja. Ne realizuje se 7% za te svrhe, i u tom listu izlazi članak koji kritikuje sekretara izvršnog veća za informisanje, i odmah se sledeće nedelje prekida informisanje. Ključno pitanje koje danas želim da postavim, i ovo jeste pitanje, i ako budete ocenili gospodine predsedavajući kao pitanje, onda se tu slažem. Imamo dve mogućnosti. Jedna mogućnost jeste da, ukoliko mislimo da je neko uradio grešku ili kriminal, onda to treba da procesuiramo a ne da mu uskraćujemo sredstva. Tu se sa vama slažem. Ali, onda ne mogu da razumem i očekujem reakciju od vas, da u Skupštini Vojvodine napravite prvi potez, da posle toga Skupštine Republike Srbije napravi sledeći potez. Moje pitanje je – da li je realno da od tih 7%, bez jasne sudske odluke, bez jasnog sudskog rešenja, bez jasno podignutih krivičnih prijava, mi smo napravili prijavu, se ukine finansiranje jednoj ustanovi, a da nije ukinuta odluka Skupštine Vojvodine koja garantuje to finansiranje? Da li je to realno? Da li je to održivo? Da li je to ustavno? Da li su to dva različita pristupa povodom iste stvari, onako kako nam datog trenutka odgovara? Poslednju stvar koju želim da kažem, a ima veze sa 7% korišćenja budžeta je – da li je opština Kovačica od tih 7% trebala da pravi bazen ili da zapošljava radnike? Da li je Opovu trebalo da se kupi, predsedniku opštine koji nije bio u jednoj stranci, pa je odatle dobio finansiranje da bi prešao u tu stranku? Da li u Srpskoj Crnji, gde isto nije bio predsednik opštine, pa je bio tu, pa je morao da dobije sredstva da bi prešao tamo? Dakle, postavljaju se vrlo ozbiljna pitanja, za koja vi lično niste krivi i meni je žao što to moram vama danas da kažem. To govorim najiskrenije. To najiskrenije govorim kao čovek, jer čoveka je ovde vaša partija postavila u Izvršno veće Vojvodine, koga cenim kao jednog od najvećeg stručnjaka za Upravu, ne samo u Srbiji nego i na evropskim prostorima, vrlo jasno je rekao da, ukoliko njega pitam kao stručnjaka, on bi afirmativne mere u izvornom zakonu Vojvodine da mogu manjine da glasaju tih 7%, postavio sasvim drugačije. Jesam za tih 7%, ali iz ove diskusije još uvek nisam dobio jasne argumente da mogu da opredelim svoje mišljenje, kao i mnoge moje kolege. Mislim da, bez obzira na odluku, iz svega ovoga treba da se iskoristi dobra volja predsednika Skupštine Srbije i predsednika Skupštine Vojvodine, da se nastavi taj dijalog, da u narednom periodu to pitanje rešimo na jedan ozbiljan i konstruktivan način, da ga ne politizujemo na taj način da danas ako ne glasamo za to, mi smo protiv Vojvodine, ili je neko separatista a neko je ne znam šta. Mislim da je ova sednica povukla crtu, u tom smislu da smo govorili o nekim stvarima šta se dešavalo i da trebamo da nastavimo taj dijalog, i da jedino dijalog i dogovor mogu da nas izvedu iz ove situacije. Od vas danas očekujem pitanje, ili ću doći u Novi Sad po to pitanje da dobijem, ne morate danas da mi ga kažete, ali mislim da je to vrlo važno pitanje za kredibilitet Skupštine Vojvodine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Pavle Markov.
Poštovani predsedniče Skupštine AP Vojvodine, drage kolege, u prvom redu moram istaći da amandman na Predlog zakona o budžetu ima svoj legitimitet i potpuno je normalno da se jedna vlast, konkretno, ovde vojvođanska, bori da dobije što više sredstava, kao što svaka vlast radi. Međutim, uvek moramo da postavimo pitanje šta se krije i šta je pozadina određenih zakona? Znajući ko čini izvršnu vlast u Vojvodini, a to se prvenstveno odnosi na DS i LSV i njihovu jasnu politiku dvostrukih aršina i prvenstveni interes pokrivanja svojih stranaka. Dolazimo do zaključka, što bi Banaćani rekli – ne laje kera sebe radi, već sela radi. Pomenuta koalicijaje skoro dve decenije na vlasti u Pokrajini i lokalnim samoupravama po Vojvodini. Silan novac se u istom periodu izdvaja za našu pokrajinu, međutim, građani Vojvodine veoma malo ili skoro ništa ne osećaju od ciljnih medijskih nastupa, samoreklamiranja i pozivanja na uspešne rezultate, i sada već čuvenu deklarativnu borbu za boljitak građana Vojvodine. Stanje u Vojvodini, kao očigledan produkt pokrajinske vlasti, u prethodnih 15 godina je očajno i to najbolje možemo da vam kažemo mi koji živimo tamo.Kao neko ko predstavlja severni Banat, reći ću vam da nekada gradovi, a sada nakon ovih silnih godina pokrajinske demokratske vlasti, opština kao što su Kikinda, Novi Kneževac, Čoka, Komšijska Senta, Ada, Mol, Kanjiža skoro pa nestaju sa mapa Vojvodine i Srbije. To je najbolji dokaz da novac koji dolazi u pokrajinsku kasu odlazi ogromnim delom na tzv. stranačke kombinacije, preliva se na stranačke funkcionere uvezane biznismene čiji je jedini zadatak održati DS i samoproklamovanog pokrajinskog ktitora sa sve potpisanim tablama. Odakle žute kese i silni kamioni puni robe koji se dele pred svake izbore? Odakle punktovi na kojima se za 2.000 dinara vrši otkup glasova? Iz koje kase to ide? Ovim primerima, želim vam usmeriti zaključak današnjeg glavnog problema u zahtevu pokrajinske vlasti putem ovog amandmana, a to je legitimitet i autoritet onih koji danas traže dodatni novac iz centralnog budžeta. Naravno, osim vas, gospodine Pastor, kako da verujemo u opravdanost zahteva i tvrdnje o ispravnosti zahteva kojim se traže budžetska sredstva kada pokrajinska vlast sve vreme radi netransparentno i mimo svih kontrola. Cela Vojvodina bruji o dugogodišnjim nezakonitostima rada pokrajinskog Fonda za kapitalna ulaganja, kao najvećeg investicionog korisnika budžetskih sredstava. Da li građani Vojvodine i Srbije znaju da je u proteklih sedam godina rada pokrajinskog Fonda i ogromnih novčanih sredstava koji su prošli kroz isti fond postoji samo jedan ozbiljan izveštaj o trošenju istih? Da li znaju da je tokom svih ovih godina i zakonske obaveze sprovođenja javnih nabavki samo nekoliko nabavki sprovedeno u otvorenom postupku? Sve ostalo u restriktivnom i pregovaračkom postupku. Gde su i kako potrošena silna sredstva za javna ulaganja, svima nama ostaje samo da maštamo. Građani severnog Banata su u proteklih sedam godina videli samo par pokrajinskih investicija i to nikako pod nazivom kapitalne. Od tih par investicija, navešću samo jednu kao primer - Sportska hala od 1.600 kvadratnih metara u selu Mokrinu kraj Kikinde, koja je pre pet godina, kada je započeta, procenjena na 47 miliona dinara, što i jeste njena realna vrednost. Posle toliko godina hala i dan-danas stoji nezavršena. Cena je dostigla iznos od 120 miliona dinara, a ona nema status sportske hale, već školske sale. Skoro pa bi za isti novac mogli izgraditi Medison skver garden usred Banata. Kako u amandmanu o dodeli dodatnih sredstava Pokrajini stoje politički interesi, navodim vam činjenicu da je pokrajinski ktitor Bojan Pajtić zvanično otvorio ovaj objekat pred izbore, iako i dan-danas nema upotrebnu dozvolu, nema grejanja i sama sala gubi svoju svrhu i pretvara se u još jedan spomenik ljudske gluposti. Ostale dve investicije u severnom Banatu, možete samo da pretpostavite, asfaltirani prilazni putevi ka mostu kod Ade koji su godinu dana nakon završetka postali nalik bojnom polju ili asfaltiranje kaldrme u ulici Đure Jakšića u već pomenutom Mokrinu i to 1.800 metara za iznos od 54 miliona dinara. Sledećeg primera i nema i zato pitamo pokrajinsku vlast – gde su naši novci? Ovaj zahtev koji je usmeren prvenstveno od strane pokrajinske DS i LSV ima osim karaktera dvostrukog aršina i licemerni karakter. Naime, pokrajinska vlast se sada zdušno bori za poštovanje Ustava Republike Srbije, a nedavno su taj isti Ustav flagrantno pogazili donošenjem odredbi Statuta Vojvodine suprotno Ustavu, što je kasnije zakonom potvrđeno, a pre par meseci odlukom Ustavnog suda dokazano kao neustavno ponašanje. Na sve to, čuli smo stav pokrajinske vlasti o nepoštovanju Ustava, a danas ti isti se pozivaju na Ustav. Ne zaboravimo da pitamo i podsetimo pokrajinsku vlast – zašto se ovako zdušno nije borila za ovakvo tumačenje 7% budžetskih sredstava u vreme Vlade Mirka Cvetkovića? Zašto se oglasila tek na kraju četvrte godine mandata prethodne vlasti? Posle svega, jasno je da je za njih ovo političko pitanje, pokušaj napada na novu republičku vlast bez ikakvog osnova i bez ikakvih namera borbe za interes građana Vojvodine. Jasno je da SNS i ja kao poslanik iz severnog Banata ne samo da nećemo podržati predložene amandmane na Predlog zakona o budžetu RS za 2013. godinu, već ovim putem javno tražimo da se ubrza ispitivanje svih sredstava koja su do sada dodeljivana pokrajinskoj Vladi, a posebno na rashodnoj strani i da se time otklone sve sumnje u potrošnju istih. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, generale, Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Pastor, predsedniče Skupštine AP Vojvodine, uvažene koleginice i kolege poslanici, poštovani građani Srbije, stavljanje na dnevni red Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu ili bolje rečeno o finansiranju Vojvodine je odraz demokratizacije i vođenja ove skupštine. Mislim da je to sasvim u redu. Sam podatak koji je danas ovde iznesen da je u zadnjih 10 godina došlo 39 inicijativa iz Vojvodine i da je samo tri bilo na dnevnom redu govori o karakteru bivše vlasti, bivšeg režima oličenog u DS. Meni je žao što ću ja večeras pomenuti neka imena, nema ih večeras ovde i molim kamermane da prikažu da se vidi da iz DS nema nikoga ovde. Međutim, danas smo čuli o poštovanju Ustava i nepoštovanju Ustava, o budžetskim sredstvima za AP Vojvodinu određene Ustavom od 7%. Pridružujem se onim poslanicima koji tvrde da ovo nije samo problem finansijski, već da se zamagljuju neke stvari, a to je kada je u pitanju "Razvojna banka Vojvodine" ili investicioni fond, a osim toga i neke druge stvari. Biću slobodan da kažem, a to je nepoštovanje Ustava i rastakanje države Srbije Poštovani predsedavajući, Ustavni sud Srbije je 10. 07. 2012. godine doneo odluku kojom je proglasio neustavnim čak 22 odredbe Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine. Taj zakon je bio tema razmatranja i kritičkog osporavanja srpskih stručnjaka, kao i članova Svetog sinoda SPC, iz različitih uglova. Uglavnom, naši stručnjaci su objašnjavali zašto je taj zakon o nadležnosti AP Vojvodine, a i sam Statut, zašto su neustavni. Međutim, način sa ovim pravnim aktima, moram da kažem da se narušava jedinstvo pravnog sistema i ugrožavanja temelja državnosti Republike Srbije. O tome se radi. To je ta zakulisna igra koju mi danas želimo da razobličimo. Ustavni sud Srbije je sve ovo što je godinama u vezi sa ovim pitanjima i problemima, a što su tvrdili naši ugledni pravni i drugi stručnjaci, pretvorio u jednu odluku. Između ostalog, a to je da severna srpska Pokrajina ne može da ima glavni grad, predstavništva u drugim državama, da ne može da ima nadležnosti u mnogim oblastima društvenog života, kao na primer energetike, prostornog planiranja, zaštite životne sredine, poljoprivrede, vodoprivrede, šumarstva, socijalne zaštite, ravnopravnosti polova, zaštite majke i deteta, nadzora nad lokalnom samoupravom, kao i to da je vojvođanska Akademija nauka i umetnosti protivustavna institucija. Veoma je važno, gospodine predsedavajući, što je Ustavni sud Srbije doneo odluku kojom se poništava veliki broj protivustavnih nadležnosti Vojvodine. To je u pravnom smislu, rekao bih, istorijska odluka kojom se zaustavlja dalje rastakanje države Srbije. To je problem. Reč je o pobedi državotvorne politike i politike zaštite suštinskih nacionalnih interesa. U stvari, Ustavni sud Srbije je vratio veru da borba za poštovanje prava i ustavnosti ima smisla i da pravo u Srbiji ipak može da pobedi nasilje. Od ogromnog je značaja da je Ustavni sud Srbije odbranio Ustav Srbije i da se suprotstavio svakoj vrsti bezakonja. Tom presudom Ustavni sud Srbije je odbranio ustavni poredak zemlje i odbranio je prava i separatizmom, što govori da Srbija ima budućnost ako se razvija kao pravno utvrđena država.
Gospodine Atlagiću, odluke Ustavnog suda nisu tema danas. Vi to govorite i sve je to u radu, ali to je ipak jedno drugo veoma značajno pitanje, koje će verovatno doći na dnevni red.
Gospodine predsedavajući, znam da je kasno i znam da je nekima teško izdržati, ali mi smo čitav dan danas govorili o …
Uopšte nije kasno, nije mi ni dosadno, naprotiv, mnogo mi je drago da slušam mnoga pitanja koja vi pokrećete, ali se trudim i nastojim da budemo u toku dnevnog reda. Uz sva vaša uvažavanja, uz sva mnoga vaša pitanja koja vi stvarno pokrećete i nemam ništa protiv, ali sam u prilici da ipak čujem i ocenim da li ste u toku dnevnog reda ili niste. Zato vas molim da ostavite sada Ustavni sud i da se vratite na Predlog izmene Zakona o budžetu. Izvolite.
Hvala vam. Videćete da sam u dnevnom redu i na kraju ću predložiti predlog. Na stranu ovo što sam govorio, moram da kažem da se pojedini političari iz Vojvodine, poput Nenada Čanka, Bojana Pajtića, pa čak i Čedomira Jovanovića, dr Žarka Koraća, ponašaju sasvim suprotno i da nisu poštovali odluke Ustavnog suda Srbije. Gospodine predsedavajući, oni su čak svojim izjavama narušavali jedinstvo ustavnog poretka i Ustava Republike Srbije. Direktno ću citirati. Nenad Čanak je rekao, citiram - da su odluke Ustavnog suda Srbije anticivilizacijski nasrtaj izolacionističkih snaga na sve ono što je postignuto proteklih godina u Vojvodini, završen citat, 20. jula 2012. godine. Doktor Žarko Korać, koji je potpredsednik naše Skupštine i poslanik LDP, povodom odluke Ustavnog suda izjavio je, citiram - vlast u Srbiji se igra vatrom u Vojvodini, ide u tešku političku krizu i ta igra vatrom recidiv je teškog centralizma i gadnog opakog antivojvođanskog …
Molim vas, ipak ćete morati da ispoštujete volju predsedavajućeg. Ukazujem na to da ste odstupili od teme. Još jedanput ponavljam, tema je interesantna, ali nije predmet današnje rasprave i u tom smislu vas molim da se vratite na zakon i da dovršite svoje izlaganje, ali vezano za dnevni red. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, za ove ustavne nadležnosti, o kojima govorim, dobijaju se pare iz budžeta Srbije, a ustavne nadležnosti oni koji treba da ih sprovode ih ruše i razbijaju ustavni poredak Srbije. Mislim da sam u temi. To neka ocene i narodni poslanici.
Niste u temi. Žao mi je, ali ako ne možete nastaviti po dnevnom redu, onda je najbolje da odustanete.
Da odustanem? Izvinite, ali nemam nameru. Zašto bih odustajao? Radi se o ustavnim načelima AP Vojvodine i finansiranju ustavnih odredbi i nadležnosti. Dozvolite da kažem da je predsednik Izvršnog veća AP Vojvodine, gospodin Pajtić, izjavio da ne mari za odluke Ustavnog suda. Zamislite, on u Vojvodini kaže – Nikolić nije dobio izbore, završen citat, izjava data 20. jula 2012. godine. Da li sam u temi ili nisam u temi, gospodine predsedavajući?
Ne, niste u temi.
Hvala vam velika. Odustajem, neka vam je na čast.
Hvala. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević.
Gospodine potpredsedniče, javljam se po Poslovniku, po članu 106. – dostojanstvo Skupštine. Iako ste nekoliko puta prekinuli prethodnog govornika, zaista želim i na ovaj način da reklamiram povredu Poslovnika. Ne može niko u Skupštini Srbije šefa jedne poslaničke grupe, gospodina Jovanovića i potpredsednika Skupštine Srbije, gospodina Žarka Koraća, da naziva ljudima koji krše Ustav Republike Srbije. Celokupna diskusija naše poslaničke grupe danas ovde u Skupštini Srbije je išla u tom pravcu da se poštuje Ustav Republike Srbije, da se ono što je predviđeno Ustavom za finansiranje AP Vojvodine ispoštuje. Čak smo navodili i izjave predsednika Nikolića pre deset dana, koji je rekao da će se poštovati Ustav Republike Srbije što se tiče nadležnosti AP Vojvodine i svako slovo tog Ustava. Gospodine predsedavajući, molim vas, nemojte da dozvolite da bilo ko poslanike, u ovom slučaju LDP, targetira kao nekoga ko ne poštuje Ustav, jer je to opasno za politički sistem, opasno za društvo, jer dolazimo ponovo u situaciju za koju smo mislili da je postojala 90-ih godina, da postoje patriote i izdajnici. Hvala [[Marko Atlagić, s mesta: Javljam se za repliku.]]
Nemate pravo na repliku. (Marko Atlagić, s mesta: Imam, prozvao me je da sam laži izneo. Molim vas, samo dve rečenice.) Zašto prvo ne saslušate? Na ukazivanje o povredi Poslovnika nemate pravo na repliku i ne mogu vam je dati, a ja ću sada odgovoriti narodnom poslaniku. Smatram da sam pravovremeno upozorio prethodnog govornika, da sam pokušao da ga uvedem u tokove. Na kraju je on i odustao, tako da smatram da sam ispoštovao Poslovnik. No, ako vi niste zadovoljni, možemo u Danu za glasanje odlučivati da li je povređen Poslovnik. (Marko Atlagić, s mesta: Koristiću vreme poslaničke grupe.) Atlagiću, molim vas, vi niste ovlašćeni predstavnik. Kroz ukazivanje o povredi Poslovnika ne možete govoriti, a niste ni ovlašćeni predstavnik i po tom osnovu vam ne mogu dati reč, prekršio bih Poslovnik. Ima pravo gospodin Veroljub Arsić, jer je on ovlašćeni predstavnik. Izvolite, gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 104. Poslovnika o radu Narodne skupštine, kojim se reguliše pravo na repliku. Nigde u članu 104. ne postoji diskreciono pravo predsedavajućeg da li pravo na repliku narodni poslanik može da ostvari u običnoj diskusiji, u replici ili prilikom povrede Poslovnika. U Poslovniku lepo piše – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iz te poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik ima pravo na repliku. Molim vas da se toga pridržavate. Takođe, reklamiram član 108. koji je takođe prekršen kada je prekidan poslanik Marko Atlagić u onom delu kada je hteo da napravi uporedno pravo, odnosno praksu, jer ako predsednik Vlade Vojvodine ne poštuje odluke Ustavnog suda, a po Ustavu Republike Srbije i Zakonu Ustavnog suda odluke Ustavnog suda su konačne, izvršne i opšte obavezujuće, i ako to javno kaže u medijima i mediji to prenesu tako kako jeste, postavlja se pitanje – kako će da poštuje ostalo zakonodavstvo Republike Srbije, kako će uopšte da poštuje i odluke koje donosi AP Vojvodina? Tako da, takođe smatram da je i tada prekršeno pravo narodnog poslanika i da je bez razloga prekinut.
Mislim da član 104. koji govori o pravu postoji i sledeći stav koji kaže – o korišćenju prava iz stava 1. ovog člana odlučujem predsednik Narodne skupštine. Moje je pravo da odlučim da li neko ima pravo na repliku ili ne. Može neko da bude pogođen sa tim, to ne isključujem, ima pravo da reaguje, ali smatram da ovog puta, s obzirom da se radilo o povredi Poslovnika, narodni poslanik nije imao pravo na repliku. Ali bez obzira na to izvolite gospodine Atlagiću.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Da je tačno ono što ja govorim, a da nije tačno što prethodni poslanik LDP govori, dozvolite da citiram. Čedomir Jovanović je izjavio, citiram – republička vlast je tretirala i još uvek tretira Vojvodinu na pokvaren način, te zbog toga Vojvodinu treba dati puni suverenitet i priznati je kao zemlju. Završen citat, 26.10.2012. godine. Molim vas da li ima šta nejasno? Da li sam ja lagao ili prethodnik to neka prosude građani Srbije i narodni poslanici. Želeo sam gospodine predsedavajući da ukažem na još nekoliko političara, na ovo što je vezano za Vojvodinu, da se kroz Vojvodinu u stvari prikriveno kroz ovaj problem razbija ustavni poredak i državno jedinstvo države Srbije, a vi mi to niste dozvolili u redovnom mom javljanju da to iznesem. Hvala vam u svakom slučaju.
Hvala lepo. Reč ima gospodin Hajdarević.
Gospodine predsedavajući, zaista se divim vašoj toleranciji da slušate da narodni poslanici iznose neistinu. Poslovnik član 106. dostojanstvo Narodne skupštine, naravno da može isti član zato što je upravo ovog časa moj prethodnik povredio dostojanstvo Narodne skupštine. Kada govorite neistine o bilo kom narodnom poslaniku vi krišite dostojanstvo ove skupštine. Čedomir Jovanović, LDP apsolutno imaju jasan stav što se tiče autonomije Vojvodine. Taj prvi deo, tu možemo da se složimo i drago mi je, ali ni Čedomir Jovanović, ni LDP apsolutno nikada nisu rekli ništa slično. Nemoj te da podmećete. Ova vladajuća većina, ova Vlada Srbije urušava autonomiju Vojvodine i to čini ovim ponašanjem, to čini predlogom zakona o budžetskom sistemu koji je donesen u septembru mesecu, to će da učini ako bude usvojen Predlog budžeta. Ali, budite sigurni da će LDP uvek zastupati interese građana i Vojvodine, ali i građane Srbije. nemoj te molim vas ni jednoga časa da neke neistine, poluinformacije stavljate u usta bilo koga od poslanika ne samo skupštine, nama je važno poslanika LDP jer na taj način stavljate metu na svakoga od nas. Mislim da su ta vremena devedesetih godina izdajnika i patriota davno iza nas. Hvala.
Želim ovo da demantujem. Samo da kažem da je izvor "Pečat" od 23.06.2012. godine. izvolite pogledati, pa da vidi te šta je Čedomir Jovanović izjavio i da li ja lažem ili prethodni poslanik koji je govorio.
Hvala. Pošto na listi poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Zoran Babić. Izvoli te.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče Skupštine AP Vojvodine. Poštujem vaše zapažanje da je stavljanjem na dnevni red Skupštine Republike Srbije Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu kao inicijative Skupštine AP Vojvodine načinjen jedan kvalitetan i dobar iskorak. Na taj način SNS kao najveći i najodgovorniji partner u Vladi Srbije pokazuje da ne postoje tabu teme, da ne postoje teme koje trebaju da se guraju pod tepih, ma koliko štetili koristi one nama donosile. Da sve i svaka tema treba da bude transparentna i pred očima i pred sudom srpske javnosti. Političku i ekonomsku sliku AP Vojvodine ne možemo da posmatramo odvojeno od ostatka Srbije, ta slika na žalost nimalo nije sjajna. Naše građane koji žive u Vojvodine ali i one koji žive u Beogradu, u Šumadiji ili u južnoj Srbiji muče isti problemi. Zajednički imenitelj svih tih problema jeste beda, pustoš i bezperspekitvnost koju je za sobom ostavila prethodna politika garnitura. Mislim da tu leži odgovor na vaše postavljeno pitanje na početku rasprave jutros koje ste postavili, a to je pitanje – Zašto Vojvodina više nije lokomotiva razvoja Srbije. Ko je odgovoran za to što 30% stanovnika Vojvodine nema kanalizacionu mrežu. Ko je odgovoran što nema neispravnu pijaću vodu, odnosno zašto ima neispravnu pijaću vodu. Ko je odgovoran zašto je Vojvodina izgubila 70% društvenog kapitala u proteklih 20 godina. Da li je za to odgovorna Vlada Srbije koja je preuzela odgovornost pre nešto više od 3 meseca? Naravno, da nije. Odgovornost je na pokrajinskoj vlasti koja je zbog nepostojanja ozbiljnog i operativnog plana kojim bi se poboljšao životni standard građana AP Vojvodine, oživele umiruća vojvođanska sela ili pokrenula sistematski uništavana vojvođanska poljoprivreda. Da bi se prikrila ta nesposobnost pokrajinska, izvršna vlast pribegava licemerju i optužbama, tipa gde su naši novci. Na taj način nastoje da predstave Srbiju građanima koji žive u Vojvodini kao neku tobožnju zlu maćehu koja navodno, neprestano i bezprizorno, ekonomski eksploatiše i zloupotrebljava nezaštićeno i neuhranjeno čedo. Gospodine Pastor, ovo pitanje nije upućeno vama zato što kao predsednik Skupštine AP Vojvodine ta ovlašćenja nemate. Odgovor na ovo pitanje bi trebalo da daju predstavnici izvršne vlasti AP Vojvodine. Razumem vašu želju i pažljivo sam čitao vaše izjave juče i danas i mislim da su krajnje iskrene, krajnje dobronamerne kada kažete da za tih 9,5 milijardi dinara mogu da se naprave 45 škola, 20 zatvorenih bazena ili vodovodna mreža u dužini od 1.620 kilometara. Kao što sam malopre u replici sa jednim kolegom i rekao, koje su garancije da će se to zaista uraditi? Koje su garancije da će taj novac biti iskorišćen za izradu takvih projekata, a ne na dodatne dokapitalizacije "Razvojne banke Vojvodine"? Ono što mora da se zna je da je funkcionisanje pokrajinskih institucija ugroženo ne zbog maćehinskog odnosa Beograda, odnosno republičkog nivoa vlasti, već je stvar u tome što su pokrajinske vlasti uložile veliki novac u spašavanje trule "Razvojne banke Vojvodine" verovatno iz straha da se "Razvojna banka Vojvodine", ali i pokrajinski razvojni fondovi ne pretvore u neke "Nove Agrobanke". Zbog toga je novac poreskih obveznika umesto u izgrađenim novim školama, vrtićima, komunalnoj infrastrukturi, bolnicama, završavao u sumnjivim transakcijama "Razvojne banke Vojvodine", koja je samo u prvom polugođu ove godine ostvarila gubitak od blizu sedam milijardi dinara, što na aktivu od 40 milijardi dinara pokazuje da ta banka nema perspektivu, bar ne ovakvom poslovnom politikom. Danas su ovde izrečene i neke kontraverzne rečenice a koje ja ne mogu da razumem i ne želim da ih razumem. Znam da je Srbija prezadužena zemlja, znam da je naš javni dug 60% BDP, znam da smo dužni međunarodnim finansijskim institucijama, Svetskoj banci, MMF, čak i komercijalnim bankama, ali da je Srbija dužna AP Vojvodini 740 miliona evra, to ne mogu da prihvatim, naročito ne mogu da prihvatim od predstavnika one političke partije koje su podržavale sve dosadašnje vlade koje su taj dug navodno i napravile. Za SNS je nejasno pitanje kako Vojvodina stiče prihode, ali je još zamagljenije i puno zloupotreba kako ih ona troši. Zbog toga, SNS u danu za glasanje neće podržati ovaj zakonski predlog, ali jesmo za komunikaciju, za dijalog i za iznalaženje što kvalitetnijeg rešenja za sve građane Srbije, živeli oni u Vojvodini, u Šumadiji, bilo gde u našoj Srbiji.
Reč ima gospodin Ištvan Pastor.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, želim da vam se zahvalim od srca na današnjem danu, jeste bio dugačak, jeste da je bio iscrpljujući, ali mislim da je bilo korisno potrošeno vreme zbog toga što se dokazalo da možemo misliti o stvarima različito, ali da možemo o tim stvarima razgovarati i da možemo u jednoj normalnoj diskusiji iznositi argumente. Ono što je potpuno jasno, niti sam ja imao namera, niti je to moguće da se kaže da za stanje koje danas zatičemo u Vojvodini, odgovorna ona parlamentarna većina koja je danas ovde na delu. Ja to nisam govorio, rekao sam kakva je činjenica. Isto tako, ne može se staviti znak pitanja iznad tvrdnje ili iza tvrdnje, da je za donošenje zakona o izmenama Zakona o budžetskom sistemu, od septembra meseca odgovorna ova parlamentarna većina, jer je ona izglasala taj zakon. Ono što ja doživljavam kao nešto oko čega smo se danas složili, da ima stvari oko kojih ne treba i ne možemo da se dogovaramo, a to je poštovanje Ustava, uključujući i poštovanje odluke Ustavnog suda, jer on sa aspekta posledica ima istu snagu kao Ustav. Ponovo moram da kažem, ne znam koji put, ali polazeći od rečenice da je "repeticio mater studiorum", da pokrajinska Vlada, pokrajinska vlast, poštuje odluku Ustavnog suda. Prejudiciranje kakva će biti odluka Ustavnog suda u odnosu na Statut, mislim da prevazilazi granice normalne diskusije. O tome možemo da se dogovaramo, da nagađamo, ali to je jedna druga sfera. Zašto se sada javljamo sa ovom inicijativom? Javljamo se, dame i gospodo, zbog toga, ponovo moram da kažem, jer je Zakon o izmenama Zakona o budžetskom sistemu donet u septembru mesecu, ranije se nismo mogli javiti. Kada kažem ili kada ovde kažu da je Vojvodina zakinuta za 700 miliona evra, onda moram da kažem da je u proteklih šest godina budžet sastavljen tako da je odgovarao ustavnom minimumu, ali da ta odluka koju je sadržao Zakon o budžetu za dotičnu godinu, nije poštovana, jer novci nisu doznačavali. Problem sa ovim zakonom je danas u tome da se relativizuje ta ustavna kategorija i ono što, od čega strepimo, jeste da od sada ni na papiru nećemo imati 7%. Iz tog razloga pokrećemo inicijativu da se izvrši izmena ovog zakona. Ponovo moram da kažem da ja u ovoj diskusiji koja je trajala od 12 časova pa do sada, nisam čuo utemeljene argumente koji stavljaju znak pitanja iznad one naše tvrdnje vezane za relativizaciju ustavne garancije, čak to nisam video ni u obrazloženju stava Vlade kojim je odbijen ovaj predlog. Iz tog razloga, mislim i na dalje postoji potreba i mogućnost da se o ovim stvarima razgovara i razmišlja i mislim da bi bilo dobro otkloniti ovaj postojeći problem i rasteretiti ga malo. Što se tiče komunikacije, moram da vam kažem, da u devet dana koji će se završiti sada u subotu, u Novom Sadu na moj poziv bio je predsednik Republičke skupštine, premijer, ministar pravosuđa i državne uprave, a u subotu će biti predsednik države. Mislim da je to pokušaj da se uspostavi saradnja, komunikacija i da kroz to tražimo rešenja. Zahvaljujem se još jednom na ovom današnjem danu i želim da kažem da verujem da još uvek ima šanse da se ovaj naš predlog usvoji, jer ono što mi danas predlažemo, jeste bilo prihvaćeno i SPS i G17 onda kada je usvajan zakon koji je u septembru mesecu promenjen. Hvala vam lepo.
Zaključujem načelni pretres. Obaveštavam narodne poslanike da nastavljamo sa radom sutra 23. novembra u 10 časova. Hvala vam.