Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Sedamnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 111 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 147 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju Đorđe Komlenski, Jelena Mihailović i Dubravka Kralj. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je ova sednica sazvana u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz utvrđenog dnevnog reda. Dostavljeni su vam zapisnici Šesnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini i sednice Petnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Šesnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, održane 28. i 29. decembra 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 156, za – 153, nije glasalo troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Šesnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Petnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu, održane 11. januara 2022. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 157, za – 155, nije glasalo dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Petnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Sedamnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu, koja je sazvana na zahtev 237 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, sa određenim dnevnom redom sadržanim u tom zahtevu. Za sednicu Sedamnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 10. stav 1. Zakona o interoperabilnosti železničkog sistema; 2. Predlog odluke o prestanku funkcije javnim tužiocima; 3. Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju; 4. Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju;. 5. Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca; 6. Predlog odluke o razrešenju i imenovanju u Republičku izbornu komisiju. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu članova 92. stav 2, 192. stav 3. i 195, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o svim ovim tačkama dnevnog reda. Da li poslanik Aleksandar Martinović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 162, za – 159, nije glasalo troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Želim samo pre početka rasprave da kažem da će danas biti održane dve sednice Narodne skupštine. Posebna sednica posvećena proglašenju promena Ustava i Ustavnog zakona će biti održana u 17.00 časova. Shodno tome, glasanje o ovim današnjim tačkama dnevnog reda i završetak ove sednice će biti u 16.00 časova, a bez uobičajene pauze između 14.00 i 15.00 časova. Saglasno 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Marija Aranđelović Jureša, zamenik predsednika Visokog saveta sudstva, Tanja Vukićević, izborni član Državnog veća tužilaca i Aleksandar Malešević, sekretar državnog veća tužilaca. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile. da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 192. stav 3, članom 195. i 201, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda. Da li predlagač, odnosno predstavnici predlagača žele reč? Prvo ima reč Marija Aranđelović Jureša, zamenik predsednika Visokog saveta sudstva. Izvolite.
Dobar dan. Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, pre svega želela bih da vam se zahvalim što ste izbor sudija stavili danas na dnevni red u zaista kratkom roku, što pretpostavljam da je zahtevalo određeni dodatni napor. Na osnovu člana 47. Zakona o sudijama, Visoki savet sudstva je u „Službenom glasniku Republike Srbije“ br. 53/21 od 28. maja 2021. godine i u dnevnom listu „Politika“ od 1. juna 2021. godine oglasio izbor sudija za Osnovni sud u Vrbasu. Na oglas za izbor sudija za Osnovni sud u Vrbasu prijave je podnelo ukupno 28 kandidata iz reda sudijskih pomoćnika, advokata i ostalih lica. Visoki savet sudstva je na sednici održanoj dana 13. maja 2021. godine doneo Odluku o obrazovanju Komisije Visokog saveta sudstva u postupku izbora sudija za Osnovni sud u Vrbasu. Stručnost, osposobljenost i dostojnost kandidata za Osnovni sud u Vrbasu utvrdio je na osnovu odredaba Zakona o sudijama i Pravilnika o programu i načinu polaganja ispita na kome se ocenjuje stručnost i osposobljenost kandidata za sudiju koji se prvi put bira. Komisija Visokog saveta je izvršila proveru podnetih prijava kandidata za navedene sudove i utvrdila njihovu blagovremenost, dozvoljenost i potpunost. Dana, 27. septembra 2021. godine sproveden je isti za kandidate za sudije koji se prvi put biraju, a koji su podneli prijavu za izbor sudija u Osnovni sud u Vrbasu, kandidatima koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju u Osnovnom sudu, a koji su završili početnu obuku na Pravosudnoj akademiji. Kao merilo stručnosti i osposobljenosti uzima se završna ocena na početnoj obuci, na Pravosudnoj akademiji u smislu člana 45 a) stav 3. Zakona o sudijama. Komisija Visokog saveta sudstva je 9. decembra 2021. godine obavila i razgovor sa kandidatima za sudije koji se prvi put biraju i utvrdila je listu kandidata za Osnovni sud u Vrbasu, koja je objavljena na internet stranici Visokog saveta sudstva. Kompletan materijal sa ispita Komisija Visokog saveta sudstva je dostavila Visokom savetu. U skladu sa odredbom člana 49. Zakona o sudijama, Visoki savet sudstva je pribavio podatke i mišljenja o stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata. Podaci i mišljenja pribavljani su od organa i organizacija u kojima je kandidat radio u pravnoj struci, a za kandidate koji dolaze iz sudova pribavljeno je mišljenje sednice svih sudija suda iz koga potiče kandidat kao i mišljenje sednice svih sudija neposredno Višeg suda. U skladu sa odredbom člana 50. stav 2. Zakona o sudijama, za kandidate koji dolaze iz reda sudijskih pomoćnika, pribavljena je ocena rada na osnovu člana 13. alineja 3. Zakona o Visokom savetu sudstva, a u vezi sa članom 51. stav 1. Zakona o sudijama, Visoki savet sudstva na sednici održanoj dana 23. decembra 2021. godine utvrdio je Predlog odluke za izbor sudija i predlaže Narodnoj skupštini Republike Srbije izbor tri kandidata za Osnovni sud u Vrbasu. Visoki savet sudstva predlaže kandidata Danijelu Rackov, sudijskog pomoćnika u Osnovnom sudu u Vrbasu, Danila Ostojića, sudijskog pomoćnika u Višem sudu u Novom Sadu i Milanu Petrović, korisnika početne obuke na Pravosudnoj akademiji. Ova tri kandidata Visoki savet sudstva predlaže Narodnoj skupštini za izbor sudije za Osnovni sud u Vrbasu. Biografije ovih kandidata dobili ste u materijalu i ako ste saglasni ne bih čitala, mislim da nema potrebe da vas zadržavam, već sam vas zadržala dovoljno. Takođe, ako nije problem, prešla bih i na sledeću tačku dnevnog reda, to su konkursi koji su objavljeni u „Službenom glasniku RS“ broj 53/21 od 28. maja 2021. godine i u dnevnom listu „Politika“ od 1. juna 2021. godine kada je VSS na osnovu člana 47.na osnovu člana 47. Zakona o sudijama u vezi sa Odlukom o broju sudija u sudovima oglasio izbor sudija za Osnovni sud u Mladenovcu. Takođe, VSS je u „Službenom glasniku Republike Srbije“ broj 93/21 od 24. septembra 2021. godine i u dnevnom listu „Politika“ od 28. septembra 2021. godine oglasio izbor sudija za Prvi osnovni sud u Beogradu i Drugi osnovni sud u Beogradu. Nakon sprovedene procedure oglašavanja, VSS je na sednici održanoj dana 13. maja 2021. godine doneo odluku o obrazovanju Komisije VSS u postupku izbora sudija za Osnovni sud u Mladenovcu, a na sednici održanoj dana 15. septembra 2021. godine doneo je Odluku o obrazovanju Komisije VSS u postupku izbora sudija za Prvi osnovni sud u Beogradu i Drugi osnovni sud u Beogradu. Stručnost, osposobljenost i dostojnost kandidata za Osnovni sud u Mladenovcu, kao i Prvi osnovni sud u Beogradu i Drugi osnovni sud u Beogradu, VSS utvrdio je na osnovu odredaba Zakona o sudijama i pravilnika o programu i načinu polaganja ispita na kome se ocenjuje stručnost i osposobljenost kandidata za sudiju koji se prvi put bira. Komisija VSS je izvršila proveru podnetih prijava kandidata za navedene sudove i utvrdila njihovu blagovremenost, dozvoljenost i potpunost. Na oglas za izbor sudija za Osnovni sud u Mladenovcu, prijave je podnelo ukupno 60 kandidata iz reda sudijskih pomoćnika, advokata i ostalih lica. Na oglas za izbor sudija za Prvi osnovni sud u Beogradu, prijave je podnelo ukupno 207 kandidata iz reda sudijskih pomoćnika, advokata i ostalih lica. Na oglas za izbor sudija za Drugi osnovni sud u Beogradu, prijave je podnelo ukupno 186 kandidata iz reda sudijskih pomoćnika, advokata i ostalih lica. Dakle, radi se o vrlo velikom broju kandidata. Dana, 27. septembra 2021. godine sproveden je ispit za kandidate za sudije koji se prvi put biraju, koji su podneli prijavu za izbor sudija u Osnovni sud u Mladenovcu, a dana 30. novembra 2021. godine sproveden je ispit za kandidate za sudije koji se prvi put biraju, koji su podneli prijave za izbor sudija u Prvom osnovnom sudu u Beogradu i Drugom osnovnom sudu u Beogradu. Kandidatima koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju u osnovnom sudu, a koji su završili početnu obuku na Pravosudnoj akademiji, kao merilo stručnosti i osposobljenosti, imali smo završnu ocenu na početnoj obuci na Pravosudnoj akademiji u smislu člana 45. a) stav 3. Zakona o sudijama. Komisija Visokog Saveta sudstva je obavila i razgovor sa ovim izuzetno velikim brojem kandidata za sudije koji se prvi put biraju i utvrdila je listu kandidata za svaki sud, koja je objavljena na internet stranici Visokog Saveta sudstva. Kompletan materijal sa ispita Komisija VSS je dostavila VSS, a u skladu sa odredbom člana 49. Zakona o sudijama VSS je pribavio podatke i mišljenja o stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata. Podaci i mišljenja pribavljeni su od organa i organizacija u kojima je kandidat radio, odnosno u kojima su kandidati radili u pravnoj struci, a za kandidate koji dolaze iz sudova pribavljeno je mišljenje sednice svih sudija suda iz koga potiče kandidat, kao i mišljenje sednice svih sudija neposredno višeg suda. U skladu sa odredbom člana 50. stav 2. Zakona o sudijama za kandidate koji dolaze iz reda sudijskih pomoćnika pribavljena je i ocena rada. Na osnovu člana 13. alineja 3. Zakona o Visokom Savetu sudstva, a u vezi sa članom 51. stav 1. Zakona o sudijama, VSS na sednici održanoj dana 20. januara 2022. godine utvrdio je Predlog odluke za izbor sudija i predlaže Narodnoj skupštini Republike Srbije izbor 13 kandidata i to za kandidate koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju u Prvi osnovni sud u Beogradu VSS Narodnoj skupštini predlaže sledeće kandidate: Velibora Vojvodića, korisnika početne obuke na Pravosudnoj akademiji; Bojanu Žeželj, sudijskog pomoćnika u Prvom osnovnom sudu u Beogradu; Bojanu Jokić, sudijskog pomoćnika u Apelacionom sudu u Beogradu; Danku Komnenović, sudijskog pomoćnika u Višem sudu u Beogradu; Sonju Kusturić, sudijskog pomoćnika u Višem sudu u Beogradu; Sanju Raco, sudijskog pomoćnika u Apelacionom sudu u Beogradu; Danila Simića, sudijskog pomoćnika u Višem sudu u Beogradu; Ivana Stankovića, sudijskog pomoćnika u Apelacionom sudu u Beogradu; Mariju Sudarević Milanović, korisnika početne obuke na Pravosudnoj akademiji i Milenu Ćeranić, sudijskog pomoćnika u Apelacionom sudu u Beogradu. Lične i radne biografije ovih kandidata dostavljeni su Narodnoj skupštini i nalaze se u materijalu za sednicu. Tako da ako nemate ništa protiv ne bi ih dodatno čitala, a ako želite mogu. Za kandidate koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju u Drugi osnovni sud u Beogradu, VSS Narodnoj skupštini predlaže sledeće kandidate: Sinišu Kneževića, korisnika početne obuke na Pravosudnoj akademiji i Ivanu Stević, sudijskog pomoćnika u Trećem osnovnom sudu u Beogradu. Što se tiče Osnovog suda u Mladenovcu za kandidata koji se prvi put bira na sudijsku funkciju u Osnovni sud u Mladenovcu VSS Narodnoj skupštini predlaže Oliveru Mirčić, sudijskog pomoćnika u Osnovnom sudu u Mladenovcu. Takođe biografije, lične i radne, ovih kandidata dostavljene su Narodnoj skupštini, pa ih ne bih sada detaljno čitala. Na kraju bih možda samo htela da napomenem da se na ove konkurse prijavio zaista veliki broj kandidata, naročito za oglas koji se odnosi na Prvi i Drugi osnovni sud u Beogradu. Sproveli smo celu konkursnu proceduru, dosta truda i rada smo u to uložili i zaista smo se trudili, mislim VSS se trudio da Narodnoj skupštini predloži najbolje kandidate. Molim narodne poslanike da u danu za glasanje, a to, koliko čujem, biće danas podrži predloge Visokog saveta sudstva. Hvala vam.
Hvala vam. Reč ima izvestilac Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, narodni poslanik Đorđe Dabić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvaženi članovi VSS, i danas su pred nama predlozi za izbor sudija i tužilaca. To je Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podržao, sve kandidate koji su pred narodnim poslanicima. Ja se nadam da će Narodna skupština u danu za glasanje velikom većinom podržati sve predloge i u svoje lično ime im čestitam na tom izboru i nadam se da će posao obavljati predano i odgovorno. Ono što je svakako posle referenduma izvesno jeste da se u budućnosti više sudije neće birati ovde u Narodnoj skupštini i to je pokazatelj da je ova Vlada i ovaj saziv Narodne skupštine shvatio potrebu da damo dodatni korak ka garanciji tome da prosto sudstvo bude još nezavisnije, tužilaštvo još samostalnije i ostaće upisano u istoriji da smo sami sebi ograničili mandat u tom delu da bismo radi svih građana napravili jednu bolju, veću pravnu sigurnosti i da bismo dali dodatni impuls našem evropskom putu. To je ono što je svakako veoma važno. To jeste bio uslov u procesu pridruživanje EU i čini mi se da su posle referenduma, odnosno i u samoj toj referendumskoj kampanji pale maske i da se videlo da zapravo Evropa u Srbiji ima jedinog partnera u Aleksandru Vučiću i u SNS, naravno našim koalicionim partnerima, a da sa druge strane svi ovi iz opozicije koji se deklarativno zalažu za ulazak u EU su obični licemeri, rekao bih i lažovi koji su prosto predstavljali svoju politiku da jeste ulazak u EU, a zapravo su sve radili da referendum ne prođe i ovako jedno važno pitanje su svodili na jednu banalnu stvar kada je reč o izlasku građana na referendum. Oni su to predstavili da je izlazak za glasanje protiv i za Aleksandra Vučića. Možete da zamislite količinu neodgovornosti kada je reč o ljudima koji planiraju da opet dođu na vlast, da rade pretpostavljam sve ono što su radili i sa sramnom reformom pravosuđa iz 2009. godine kada su direktno političari određivali ko može a ko ne može da bude sudija, ko može a ko ne može da sudi i presuđuje i na taj način su pravili aboliciju za kasnija krivična dela koja su činili, kako nikada ne bi bili izvedeni pred lice pravde. To su radili i to su želeli da rade. Zato su i bili protiv reforme koju smo sproveli, protiv samog referenduma. Kažem opet da je to pokazatelj EU da zna u kome ima partnera u Srbiji. To je samo isključivo politika predsednika Aleksandra Vučića i SNS koja je učinila takav jedan napor da izvedemo građane da glasaju i da potvrdimo naš evropski put kroz referendum koji je bio pred nama. To je svakako ono što je veoma bitno. Mislim da je takođe važno da sačuvamo i kroz set pravosudnih zakona jednu snažnu vezu Narodne skupštine sa VSS. Ne sme se izgubiti ta veza naroda i načina izbora sudija. To smo već ovde mnogo puta elaborirali još u sistemu tri paritetne podele vlasti koju je Monteskje napravio još pre dva veka. Jeste napravljen sistem takav da jedna vlast kontroliše drugu i na taj način nadam se da ćemo kroz set pravosudnih zakona definisati da je za donošenje odluka u VSS, odnosno kako će se zvati Visoki savet tužilaca, potrebna kvalifikovana većina. Nadam se da će to biti inkorporirano u konačni tekst zakona kada dođe na dnevni red zato što je važno da ne bude preglasavanja i da ne može da preglasava niko nikoga u tom savetu, već da se odluke donose u dogovoru. To je veoma važno da sačuvamo tu jednu jaku vezu između Narodne skupštine i visokih tela sudijskih i tužilačkih. Ono što na kraju želim da napomenem jeste da obzirom da se Skupština raspušta za nekoliko dana, mi smo imali jedan dobar, pošten, odgovoran odnos prema našim građanima u prethodnom periodu. Činjenica da smo imali najveći kumulativni rast u prethodne dve godine dovoljno govori za sebe, dovoljno govori o rezultatima Vlade, o rezultatima rada i ovog saziva Narodne skupštine. Mi sa tim rezultatima idemo pred naše građane, da ne tražimo podršku na nekim temama kao što su rušenje spomenika, premeštanje groblja Makiš itd. Mi idemo sa konkretnim stvarima. Imamo rezultate iza sebe. Imamo stotine kilometara izgrađenih autoputeva. Imamo najavu da želimo da izgradimo još toliko, da želimo da Srbiju načinimo boljim mestom za život da bi naša deca ostajala ovde, da ne bi tražili sreću pod tuđim suncem. To je ona poruka koju mi želimo pred izbore da uputimo našim građanima. Odgovorno izađite na izbore 3. aprila, olovkom treba da pobedimo one koji su pljačkali ovu državu, koji su devastirali ovu državu, koji i dalje najavljuju u svojim programima da nemaju ništa novo da ponude građanima Srbije osim pljačke, devastacije, uništavanja svega što je u ovoj državi danas i što predstavlja i personifikuje politiku predsednika Aleksandra Vučića. Sasvim sam siguran da će građani velikom većinom izaći na izbore i da ćemo na izborima 3. aprila ostvariti ubedljiviju pobedu nego ikad. Hvala. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Za reč se javila Tanja Vukićević, izborni član Državnog veća tužioca. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, pred vama je Predlog Državnog veća tužilaca za prvi izbor 29 zamenika javnih tužilaca u 17 osnovnih javnih tužilaštava u Srbiji. Shodno odredbama člana 78. i 79. Zakona o javnom tužilaštvu, Državno veće tužilaca je objavilo dva oglasa za izbor zamenika javnih tužilaca u osnovnim javnim tužilaštvima i to 13. maja 2021. i 23. juna 2021. godine. Prijavilo se 205 kandidata i za sve prijavljene kandidate koji su ispunjavali zakonom propisane uslove za izbor za zamenika javnih tužilaca, sproveden je postupak utvrđivanja stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti u skladu sa Pravilnikom o programu i načinu polaganja ispita, na kome se proverava stručnost i osposobljenost kandidata koji se prvi put bira na funkciju zamenika javnog tužioca i to shodno odredbama člana 44. do 61. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca. Državno veće tužilaca na sednicama koje su održane 31. maja i 23. novembra 2021. godine, donelo je Odluku o obrazovanju ispitne komisije koja će sprovesti ispit, shodno odredbama Pravilnika o programu i načinu sprovođenje ispita na kome se proverava stručnost i osposobljenost kandidata koji se prvi put bira na funkciju zamenika javnog tužioca. Ispitna komisija sprovela je ispit 24. juna i 30. novembra 2021. godine, shodno odredbama Pravilnika o programu i načinu polaganja ispita na kome se proverava stručnost i osposobljenost kandidata, nakon čega su rezultati ispita objavljeni na internet prezentaciji Državnog veća tužilaca. Državno veće tužilaca na sednicama koje su održane 31. maja, 16. septembra i 23. novembra 2021. godine, takođe je donelo Odluku o obrazovanju komisija za obavljanje razgovora sa kandidatima, koji su konkurisali na mesta zamenika javnog tužioca u osnovnim javnim tužilaštvima. Obavljen je razgovor sa kandidatima koji su položili ispit za ocenu stručnosti i osposobljenosti i kandidatima koji su završili početnu obuku na Pravosudnoj akademiji. Na sednici održanoj 25. januara 2022. godine, Državno veće tužilaca utvrdilo je rang liste kandidata za izbor zamenika javnih tužilaca i objavilo ih na internet prezentaciji Veća. U skladu sa odredbama člana 56. Poslovnik o radu Državnog veća tužilaca, kandidati su imali pravo prigovora na rang listu, a na objavljenu rang listu nije bilo prigovora. Nakon usvajanja, Državno veće tužilaca je razmatralo konačne rang liste, kao i podatke o kandidatima na osnovu priložene prijave na oglas i podatke dokumentacije dostavljenu od strane kandidata i organima u kojima su kandidati radili ili rade. Imajući prvenstveno u vidu ocene kandidata, a potom i druge podatke kojima je Državno veće tužilaca raspolagalo, Veće je donelo Odluku o predlogu kandidata za prvi izbor za zamenike javnih tužioca i to ovako. Za zamenika javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predložena je Živković Biljana, tužilački pomoćnik o Višem javnom tužilaštvu u Beogradu, Milutinović Ziljkić Jelena, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Beogradu, Miljković Gligorijević Jelena, viši savetnik u Apelacionom javnom tužilaštvu u Beogradu, Mrdović Aleksandra, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji. Za zamenika javnog tužioca u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predložena je Simić Ivana, tužilački pomoćnik u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu i Stojanović Dejan, tužilački pomoćnik u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za zamenika javnog tužioca u Trećem osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predložena je Ilić Dunja, korisnik početne obuke na Prvosudnoj akademiji, Delić Maja, tužilački pomoćnik u Trećem osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu i Marković Nikola, tužilački pomoćnik u Trećem osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Mionici predložen je Karać Stevan, sudijski pomoćnik u Privrednom sudu u Valjevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Velikoj Plani predložena je Sikimić Maja, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Smederevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Smederevu predložena je Podovac Ranđelović Ivana, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Smederevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Pančevu predložen je Dejanović Miloš, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Pančevu i Lekić Aleksandra, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Vršcu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Sadu predloženi su Damjanović Olga, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Novom Sadu, Erić Dragan, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Novom Sadu i Kostovski Damir, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Sadu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici predložena je Krstekanić Marijana, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kruševcu predložena je Petronijević Stanković Marija, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kruševcu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kraljevu predložen je Tipsarević Dušan, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kraljevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Požarevcu predložena je Ilić Maja, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Smederevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Pazaru predložena je Mrljaš Sanja, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Čačku predložena je Raičević Marija, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Čačku. Za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Nišu predloženi su Aksić Mihajlo, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Nišu, Anđelković Stefan, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, Milenović Nina, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Nišu, Mitrović Ivana, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Nišu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Vranju predložena je Đurđević Đurđica, gradski pravobranilac grada Vranja. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Leskovcu predložena je Marinković Cvetković Milena, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Leskovcu. Kako Narodna skupština na predlog Državnog veća tužilaca na osnovu člana 75. stav 1. Zakona o javnom tužilaštvu, bira za zamenika javnog tužioca lice koje se prvi put bira na ovu funkciju na period od tri godine, predlažem narodnim poslanicima da usvoje predlog Državnog veća tužilaca. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Prelazimo na predsednike, odnosno ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici VSS i predstavnici Veća tužilaca, građanke i građani, pre nego što se osvrnem na temu izbora sudija i tužilaca, želim da se osvrnem na ovaj Zakon o železnici i ovom autentičnom tumačenju. Hoću da istaknem da smo mi u međuvremenu postali ili postajemo zemlja koja ima brze pruge i to je pruga Beograd-Novi Sad i dalje ka Budimpešti. To je nešto što svakako treba pozdraviti. To je veliki uspeh. Većina ljudi ima običaj da stvari podrazumeva, a ne tako davno imali smo situaciju da naši vozovi idu 10, 20 i 30 km na čas. Ubrzano se radi na rekonstrukciji pruge, a to govorim iz prostog razloga da pohvalim ministarstvo i da ih podstaknem na dalji rad i obnovu pruge Beograd-Bar koja je jako važna kraj naše zemlje, odakle dolazim, prvenstveno opštinu Prijepolje i opštinu Priboj. Jako je važno da se do kraja ta pruga rekonstruiše da bi naša poslovna zajednica i naši privrednici, ali i naši građani i građanke mogli više da koriste železnički saobraćaj koji je ubedljivo najjeftiniji i kada je u pitanju privreda, ali i kada smo u pitanju mi građani koji bi putovali tim vidom prevoza. Takođe hoću da istaknem da je jedan deo, važan deo sporazuma, između naše stranke, SPP i SNS, a tiče se izgradnje pruge do Novog Pazar. Hoću da kažem da su i mnogi pre nas o tome govorili, ali niko nije konkretno radio. Prvenstveno je na tome radio rahmetli predsednik muftija Zukorlić, ali i svi mi poslanici Stranke pravde i pomirenja. Hoću da kažem da smo u saradnji sa Kabinetom predsednice Vlade, delom kabineta koji radi na infrastrukturi, došli do saznanja da zaista ne postoji nijedan strateški dokument, eto kako se to radilo pre, koji definiše tu prugu. Sada je jako važno da i građanke i građani u Novom Pazaru, da se taj deo pruge od Raške do Novog Pazara konačno uradi, ali i da se desi ta rekonstrukcija pruge od Kraljeva do Raške. Jednostavno, da bi imali potpuni razvoj privrede, neophodno je da imamo i tu vrstu saobraćaja jako efikasnu i da može naša roba da što brže, kao i sami putnici, dođe od tačke A do tačke B. Što se tiče ovog dela današnje rasprave, izbora sudija i tužilaca, Stranka pravde i pomirenja, kao najjača bošnjačka stranka, i naš poslanički klub u danu za glasanje će podržati vaše predloge. Smatramo da su oni dobri i da su kolege iz resornog odbora detaljno sve to proučili. Mi smo iz dokumenata mogli da vidimo kvalitet kod kandidata. Međutim, hoću da iskoristim ovu priliku da podsetim da jedan od glavnih načela ove Vlade Republike Srbije jeste borba protiv organizovanog kriminala i korupcije i da imamo permanentnu borbu. Želim i da čestitam i predsedniku države Aleksandru Vučiću, predsednici Vlade i ministarstvima, ali i nama narodnim poslanicima koji su usvajali i glasali za te zakone, da imamo kao rezultat te borbe razbijanje jedne organizovane kriminalne grupe, možda po surovosti najpoznatije, a to je kriminalna grupa Veljka Belivuka. Njihove nečasne radnje i nedela su poznata građankama i građanima. Međutim, ono što mi očekujemo od sudija, od tužilaca, jeste da sve ono što započne policija da se to do kraja implementira, a ne da se samo završi na nekakvim predistražnim ili istražnim radnjama. Ono što posebno želim da istaknem, jeste da mi očekujemo tu dubinsku borbu protiv kriminala i korupcije i da se ona ne završava samo u Beogradu, već da imamo to i na rubnim delovima naše zemlje, u unutrašnjosti, periferiji itd. Kolega iz resornog odbora je govorio o referendumu. Ako pogledamo gde je referendum imao najveću podršku, gde je odziv građanki i građana bio najveći i gde su ljudi masovno glasali za, videćemo da su to sandžačke opštine, između ostalog i opština Sjenica. Zašto? Više puta i kolege iz Stranke pravde i pomirenja, narodni poslanici i ja osobno smo govorili o ubistvu rahmetli Edina Hamidovića u avgustu prošle godine na šetalištu, na korzou pred suprugom, decom i prolaznicima. Čovek koji je počinio to gnusno krivično delo nije uhapšen, nije postupak krenuo sa mrtve tačke. Želim da iskoristim vaše prisustvo da kažem da ne želimo mi da utičemo na rad pravosuđa. Pravosuđe i tužioci moraju da budu samostalni u svom radu, ali moraju da snose odgovornost i da podnose, ne Skupštini samo izveštaj za svoje rad, već prvenstveno javnosti, odnosno građankama i građanima. Znači, postupajući tužilac Radislav Filimonović, koji radi u Višem sudu u Novom Pazaru, očigledno je na nekom godišnjem odmoru, jer taj postupak tapka u mestu. Razumem i više puta sam ovde govorio - podržaćemo izbor sudija i tužilaca, treba nam više sudija i tužilaca da bi imali efikasnije pravosuđe, da bi imali efektnu borbu protiv kriminala i korupcije. Ali, znate, postoje određeni postupci koji su osetljiviji od nekih drugih, u političkom, etničkom i svakom drugom smislu. Znači, građanke i građani su bili zaista, i danas su potreseni, jer ne može da se pošalje poruka da neko nekog može da ubije na sred ulice i da on nekažnjeno išeta iz zemlje i da sad lagano radimo da se taj slučaj zaboravi. Takođe, više puta sam isticao, i danas hoću da istaknem, odgovornost načelnika policijske stanice Bojana Trnčića. Očekujem od nadležnih organa, od kojih sam dobio uveravanje da će dotični biti smenjen i da će biti procesuiran zbog jasnih dokaza o propustima u službi u kojoj je dotični radio. Nema organizovanog kriminala i korupcije bez podrške iznutra. Znači, koliko god da ste vi uspešan kriminalac, kolikog god da ste pametan i napravili neku grupu, dok vam neko iznutra ne da podršku ne možete vi tako biti efikasni, pametni, itd, pa da sve te moguće istrage, zamke i razne policijske akcije vešto nekom svojom mudrošću možete da preskočite. To je i u slučaju kriminalne grupe zemunskog klana i surčinskog klana i Veljka Belivuka i kriminalaca 90-ih, pokazalo se da imamo trule jabuke u sistemu koje im daju informacije, daju značke, daju radio stanice gde oni mogu da budu uvek korak ispred zakona. E, to ne smemo da dozvolimo i zato ćemo glasati za izbor novih sudija i tužilaca, a i to je problem kada govorimo o ovoj lokalnoj zajednici u Sjenici. Ne može tamo neki čovek kodnog imena Budo da sa svojom značkom maše i vrši zloupotrebe, utiče na sprovođenje zakona da pokuša da zataška određena kriminalna dela ili neke zločine kao što je ovo ubistvo. Zato vas molim, apelujem i tražim da se prvenstveno i posebno stavi akcenat i izvrši profesionalni pritisak da imamo epilog ovog slučaja. Takođe, podsetiću vas da građanke i građani u Novom Pazaru i Sandžaku traže da se posebno obrati pažnja na slučajeve Ernad Bakan, Skarep i Mavrić. Zbog građanki i građana u Sandžaku i Novom Pazaru hoću da kažem da više ove slučajeve skoro da niko ne spominje, osim poslanika Stranke pravde i pomirenja, a jedno vreme se čak i protestovalo i blokirale se ulice. Zašto? Zato što mi to ne radimo zbog političkih poena, mi to radimo zbog istine, potpuno uvažavajući bol ovih ljudi. Ne želimo mi nikakve, ne daj Bože, političke poene. Naprosto, tražimo od vas da se utvrde sve okolnosti i da se utvrdi istina. Ovaj Ernad Bakan je stradao na pešačkom prelazu, ulica Cara Dušana u Zemunu. Znači, brojni politički akteri pokušavaju da nacionalnost žrtve i izvršioca krivičnog dela zloupotrebe u svojoj političkoj borbi. Mi to ne smemo da dozvolimo. Pred sudom moraju svi da budu isti. Ono što očekujem jeste da napokon krene ovaj postupak, a da se izvrši u skladu sa zahtevima porodica, da se utvrde okolnosti u slučaju Skarep i Mavrić, da li je bilo nekih montiranih slučajeva, da li su imali neka nova veštačenja koja su dala neki novi uvid na izvršenje tog dela, da li su ti ljudi krivi ili nisu krivi. Ono što mi ne smemo da dozvolimo, jeste da se nesreće ove tri porodice zloupotrebljavaju u dnevno političke svrhe. Ono što posebno moramo da obratimo pažnju, jeste da smo imali slučaj, ovde smo govorili, da smo imali savetnika u jednom ministarstvu koji je optužen za kidnapovanje jednog direktora škole u Sjenici. Našom akcijom ovde u parlamentu taj čovek više ne radi u ministarstvu, ali imamo druge ljude iz Sjenice na visokim pozicijama u Vladi i ne smemo dozvoliti da ti ljudi svoj položaj koriste da bi uticali na zbivanja ili davali u lokalnoj politici ili davali nekom logističku podršku. Što se tiče Republičke izborne komisije, hoću da kažem da je jako važno što će i van parlamentarne stranke imati svoje predstavnike. Zašto? Imali smo izbore 2020. godine i, po meni, potpuno je legitimno da politički subjekti učestvuju na izborima ili da bojkotuju izbore. To je vaše demokratsko pravo. Neke političke stranke su učestvovale, pa su ušle u parlament, neke su učestvovale i nisu dobile podršku građana, a neki su se naprosto odlučili da bojkotuju. Međutim, jako je važno da se izbije svaki argument svim političkim subjektima da bi bojkotovali izbore. Jako je važno što ćemo po prvi put imati vanparlamentarne stranke i Republičkoj izbornoj komisiji, tako da posle ovog izbornog procesa niko neće moći da uperi prstom u RIK i da izrazi nekakvu sumnju u sam rezultat izbora. Naša stranka je učestvovala u dijalogu između vlasti i opozicije i smatramo da dijalog, razgovor nema alternativu. Što se tiče glasanja, hoću da istaknem da kada smo ušli, obraćam se svim građankama i građanima, ali prvenstveno mom bošnjačkom narodu. Kada smo ušli u ovaj parlament vrlo često smo govorili, a posebno rahmetli predsednik muftija Zukorlić, o nepravdama, o nepravdi prema islamskoj zajednici, o nepravdi prema internacionalnom univerzitetu, o povraćaju vakufske imovine islamskoj zajednici itd. Hoću da kažem da mi ne živimo u idealnom društvu, ali da smo pronašli partnere i da većina tih nepravdi koje su produkt režima do 2012. godine je ispravljena, da smo pronašli partnere s kojima možemo da razgovaramo, da se dogovaramo, a možda i oko nekih stvari oko kojih se ne slažemo da civilizovano razmenjujemo argumente. Građanke i građani u Novom Pazaru i Sandžaku nikada ne smeju da zaborave da je 2010. godine Boris Tadić poslao žandarmeriju da se obračunava sa imamima islamske zajednice. Umesto da razgovara, umesto da pruži ruku pomirenja, umesto kroz dijalog da rešava otvorena pitanja, on nam je slao žandarmeriju. Kada god dođu bilo kakvi izbori, i ovi sada i neki naredni, treba da jasno i glasno pogledamo šta je ko radio i šta su rezultati politike i moje stranke i drugih stranaka. Ono što sa ponosom hoću da istaknem jeste da će Novi Pazar i Tutin ove godine dobiti gasovod, da će za godinu i po dana Prijepolje, Priboj i Nova Varoš dobiti gasovod i da počinje izgradnja auto-puta koji će i deo zemlje odakle ja dolazim, znači, sandžačke opštine, spojiti auto-put Miloš Veliki i da ćemo na taj način stvoriti preduslove za dolazak velikih investitora. Nema dolaska velikih investitora bez gasovoda, bez auto-puta, bez dobre železničke infrastrukture. Mislim da smo u ovom mandatu dosta toga uradili zajedno sa našim partnerima iz SNS i naravno uz podršku prvenstveno predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. U danu za glasanje podržaćemo vaše predloge. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca. Pred nama se danas, između ostalog, na dnevnom redu nalazi i tačka o Predlogu odluke o izboru zamenika javnog tužioca, koje je podnelo Državno veće tužilaca, na osnovu ranije proglašenog konkursa za izbor zamenika javnog tužioca za područje Osnovnog tužilaštva u Vranju, tužilaštvo koje pokriva i područje Osnovnog suda u Bujanovcu, a samim tim i teritoriju opštine Preševo, opština sa većinskim albanskim stanovništvom. Predloženi kandidat je izabran iz redova deset kandidata koji su se prijavili na taj konkurs, barem na osnovu rang-liste, a koji su u prethodnom postupku ocenjeni sa ocenom „pet“, odnosno „četiri“. U tih deset prijavljenih kandidata bilo je i dvoje kandidata iz redova albanske nacionalne zajednice, jedan je ocenjen ocenom „pet“, dok je drugi ocenjen ocenom „četiri“. Izbor ovog kandidata je posledica odlaska u penziju dvoje zamenika javnih tužilaca iz Osnovnog tužilaštva u Vranju, jedinice u Bujanovcu, a koji su bili pripadnici albanske nacionalne zajednice, koji su penzionisani prošle 2021. godine. Dakle, to tužilaštvo je ostalo bez ijednog jedinog zamenika tužioca iz redova albanske nacionalne zajednice. Mislim da su bili ispunjeni svi kriterijumi da Državno veće tužilaca za kandidata za zamenika OJT-a predloži jednog od kandidata albanske nacionalne pripadnosti, obzirom da su oba ispunila zahtevane kriterijume. Međutim, u svom predlogu Državno veće tužilaca se opredelilo za kandidatkinju iz Vranja, koja verujem ne zna albanski jezik, a koja će verovatno biti zadužena da pokriva radna mesta koja su do sada već izvršavali zamenici OJT-a iz redova albanske nacionalne zajednice. Ovakvim predlogom smatram da je Državno veće tužilaca diskriminisalo dvojicu kandidata albanske zajednice. Član 27. Ustava Republike Srbije zabranjuje diskriminaciju. On kaže da su pred Ustavom i zakonom svi jednaki, da je zabranjen svaki vid diskriminacije, neposredne ili posredne, po bilo kom osnovu, a naročito po osnovu rase, pola, nacionalne pripadnosti i drugo. Član 77. Ustava Republike Srbije, koji izričito predviđa da su pripadnici nacionalnih manjina ravnopravni u vođenju javnih poslova, kaže da pri zapošljavanju u državnim organima, javnim službama, organima autonomne pokrajine, jedinicama lokalne samouprave vodi se računa i o nacionalnom sastavu stanovništva i odgovarajućoj zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina. Ali pored ovoga, mislim da je najdrastičnije povređena odredba člana 60. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca koja naglašava, citiraću celu odredbu, odnosi se na posebna pravila odlučivanja, član 60. „Pre donošenja odluke o izboru, odnosno predlaganju kandidata za zamenika javnog tužioca u javnim tužilaštvima na području lokalnih samouprava u kojima je u službenoj upotrebi jezik ili pismo nacionalne manjine, veće pribavlja podatke o nacionalnom sastavu stanovništva lokalnih samouprava, kao i o nacionalnom sastavu nosilaca javnotužilačke funkcije u tom tužilaštvu. Ukoliko nacionalni sastav nosilaca javnotužilačke funkcije nije srazmeran nacionalnom sastavu stanovništva, a nije, na području nadležnosti javnog tužilaštva veće će po pravilu izabrati, odnosno predložiti kandidata one nacionalne pripadnosti čiji bi izbor, odnosno predlaganje doprinelo srazmernosti nacionalnog sastava, i to najviše rangiranog kandidata te nacionalne pripadnosti, ukoliko njegova ocena, odnosno broj bodova nisu ispod 90% ocene, odnosno broja bodova prvorangiranog kandidata. Posebna pravila o odlučivanja iz stava 2. ovog člana primenjivaće se u odnosu na one kandidate koji su se u konkursnoj dokumentaciji izjasnili o svojoj nacionalnoj pripadnosti i dali saglasnost veću za primenu posebnih pravila.“ Kao što sam obavešten, oba kandidata su u aplikaciji na konkursu napisala i svoje etničko, odnosno nacionalno poreklo. Dakle, kako nisu ispoštovane navedene odredbe Ustava, odnosno ključna odredba Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca, predlažem da se ova tačka povuče sa dnevnog reda i da Državno veće tužilaca još jednom razmotri ili da Narodna skupština ne da saglasnost na ovaj deo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, mi današnjom sednicom najverovatnije zaokružujemo rad ovog saziva parlamenta i stiče se utisak da je u nekom proteklom periodu za ovih godinu dana akcenat stavljen na jačanje institucija i uopšte na njihovu nezavisnost u radu, na funkcionalnost i na kraju njihovo pravno uobličavanje i regulisanje. Uloga parlamenta se u različitim zemljama različito i tretira, odnosno razlikuju se parlamenti u zemljama u okruženju, ali svaka od njih ima zajednički cilj, a to je da je pravi izazov za svaki od tih parlamenata da promene svoj stav u pogledu i medija i javnosti i izvršne vlasti, ali i međunarodnih organizacija, što jeste bio i rezultat rada ovog parlamenta. Složićete se sa mnom da stub svake države čine njene institucije i od stepena poverenja koje građani imaju u te institucije zavisiće i direktno sama uspešnost funkcionisanja jedne države. U mesecima koje imamo iza sebe mi smo zaista imali jedan veoma kompleksan rad, imali smo veliki broj javnih slušanja na kojima smo mogli čuti brojne sugestije i primedbe, zatim usvojen je veliki broj i te kako značajnih zakona i u oblasti finansija i u oblasti zaštite životne sredine, Zakon o Zaštitniku građana itd. i može se reći da je svaki od ovih zakona, ali i postupaka parlamenta u prethodnom periodu imao pre svega za cilj jačanje poverenja građana u institucije, pre svega u instituciju parlamenta. Sada je već izvesno da ćemo u popodnevnom delu zasedanja pristupiti proglašenju Akta o promeni Ustava i Ustavnog zakona za sprovođenje Akta o promeni Ustava i ovo je poslednji put da Skupština odlučuje o sudijama koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju. Mi smo imali ustavne promene čija je namera, odnosno intencija, i bila da se izbor sudija izmesti iz ingerencija zakonodavne vlasti ili uticaja bilo koje druge vrste i mislim da smo u tome uspeli, a vreme će pokazati da li je to bila dobra odluka ili ne. Ja mislim da jeste. Vi znate da nas u narednom periodu usled izmena Ustava očekuje potpuno drugačiji pristup i princip izbora sudija i tužioca i u čitavom ovom procesu mislim da Visoki savet sudstva mora imati, odnosno ima i te kako značajnu ulogu, a sad ću pokušati da obrazložim i zašto to kažem. Pre svega, on mora pružiti jednu snažnu podršku integritetu i sudija ali i samih sudova i mislim da bi možda trebalo pružiti malo jaču reakciju na pritiske koji se svakodnevno javljaju i na sudijski rad ali i na sudije uopšte. Tu mislim i na medijske pritiske. To bi za rezultat imalo činjenicu da Visoki savet sudstva u potpunosti svojim delovanjem i svojim aktima preuzima ali i ispunjava svoju ulogu jednog nezavisnog i samostalnog organa koji u potpunosti obezbeđuje i garantuje nezavisnost i samostalnost sudija i sudijskih funkcija. Sa druge strane, percepcija korisnika sistema pravosuđa nije na najboljem nivou, ali nije ni nezadovoljavajuća. Prema jednoj anketi koja je sprovedena od strane organizacije civilnog društva, nešto više od polovine anketiranih građana smatra da je integritet sudija na visokom nivou. Od toga čak 85% njih misli da sudije zaista vrše poziv na zadovoljavajući način. Ukoliko regionalno posmatramo tu situaciju, najpovoljnija je u Vojvodini, a najmanje povoljna na jugu Srbije. Iako na prvi pogled deluje da je relativno lako napraviti pozitivne i negativne segmente u pogledu samog pravosuđa, ja bih rekla da možda to i nije baš toliko lak zadatak. Vi sa jedne strane imate javnost koja percipira pravosuđe na jedan svoj način, na osnovu možda nekih ličnih iskustava koje su imali, a sa druge strane imate profesionalnu zajednicu koja zna šta u određenom trenutku jeste ili nije moguće učiniti. Upravo iz tog razloga možda se javljaju pogrešne percepcije samog stanja pravosuđa i eventualnih problema koji se možda u nekim segmentima čak i predimenzioniraju u odnosu na ono kakve zaista i jesu. Mislim da je mnogo teže definisati sam pojam kvaliteta pravosuđa. To nisam primetila da mnogo ko pokušava da učini, a razlog za to najverovatnije leži u činjenici što postoji veoma veliki spektar faktora koji mogu uticati na sam pojam kvaliteta pravosuđa. Kao kruna svega toga, mislim da treba obratiti pažnju na stručnost samih sudija, tužilaca i osoblja, što znači da su ljudski resursi jedan od onih faktora koji u ogromnoj meri, iako se to ne vidi, zaista utiču na pojam kvaliteta pravosuđa. Možda bi trebalo posvetiti pažnju tome da donosioci i strategije ali i rukovodioci sačine jednu odgovarajuću strategiju ljudskih resursa, koja bi ujedno podrazumevala i zapošljavanje i edukaciju, ali i napredovanje samih sudija i ostalog osoblja, jer od njih u velikoj meri zavisi kakav će taj kvalitet pravosuđa na kraju i biti. Kao što znate, pošto dolazite iz pravosuđa, informacija je jedna od najvažnijih stvari kojom se služe svi oni koji se pravosuđem bave i zato je veoma važno da oni međusobno budu koordinirani, da razmenjuju informacije, da se usavršavaju, između ostalog i korišćenjem savremenih tehnologija, kako je to u nekim drugim zemljama učinjeno, jer će to s jedne strane doneti i uštede, ali sa druge strane olakšati razmenu informacija koja za njihov rad na kraju i jeste ključna. Još jedan od segmenata o kojima želim da govorim danas jeste i dovoljan stepen pristupa pravdi. Kad kažem - dovoljan stepen pristupa pravdi, mislim da je veoma važno približiti građanima sve alternativne načine na koje mogu da ostvare svoja prava, kako ne bi bukirali, odnosno kako ne bi previše opterećivali sudije i sudove nekim predmetima koji se možda mogu rešiti nekim alternativnim načinima koji bi i za njih bili povoljniji, ali verovatno i brži i produktivniji. Sve to opet utiče i na poverenje javnosti, u zavisnosti od toga kakav vam je pristup pravdi i koliko ste vi zadovoljni ostvarenom pravdom, kao i načinima na koje dođete do njih zavisi i stanje u pravosuđu uopšte. Još jedna od stvari koju sam primetila kada govorimo o načinu na koji proveravamo kvalitet pravosuđa u Srbiji, iako veoma često čujemo da je ovaj sistem i neefikasan i da su sudovi preopterećeni i da imamo veliki broj starih predmeta, nisam primetila da postoji neki jedinstveni metod ili sistem kojim se proverava učinak sudova i sudija. Možda je to ključ svih nerešenih problema koji postoje u pravosuđu i možda bi trebalo nagraditi one sudove, a sigurna sam da ih u Srbiji ima i više nego što to iz javnosti možemo da saznamo, možda treba nagraditi one sudove koji imaju i te kako dobru praksu u rešavanju svih ovih problema pravosuđa i možda će to biti podsticaj za sve ostale sudove u Srbiji. Što se tiče druge tačke o kojoj danas razgovaramo, o članovima RIK, nama iz SDPS je i te kako važno da članovi RIK budu ljudi koji su stručni i koji su profesionalni. Ovo telo mora funkcionisati na principu uravnoteženosti i to tako što će sve političke partije imati svoje predstavnike, odnosno biti jednako zastupljeni i tako imati mogućnost da delegiraju svoje predstavnike u ovo telo. Jako je važno da kandidati koje partije predlažu budu kompetentni u obavljanju svog posla, što znači da moraju poštovati i zakone, ali i proceduru jer jedino tako možemo govoriti o uspešno sprovedenim izborima. Republička izborna komisija ima i te kako važnu i značajnu ulogu i ona organizuje izbore na svim nivoima i republičkim, i lokalnim, i pokrajinskim, ali i izborima za savete nacionalnih manjina i u toliko je njena uloga značajnija, a samim tim i ovaj akcenat na stručnosti ljudi koji u njemu sede ima i veći značaj. Srbija već pune tri decenije zaista radi na poboljšanju izbornih uslova kako bi se učvrstilo poverenje građana u izborni sistem u opšte. Mislim da smo u tome i velikim delom uspeli. Podsetiću da su predstavnici vlasti i opozicije pre nešto više od dve i po godine počeli razgovore o poboljšanju izbornih uslova i tada je dogovoreno da postoje određeni mehanizmi koje moramo sprovesti što pre, odnosno da neka rešenja budu kratkoročna, ali da ih sprovedemo što pre, već prilikom prvih narednih izbora. To se na kraju i desilo, izmenjeni su i zakoni i procedure, tako da mislim da će način na koji smo sada uredili ovaj izborni sistem zaista omogućiti svim političkim akterima da dođu do svojih birača i učešćem na izborima ostvare i pokažu svoju političku snagu. Kada govorimo o RIK i samom izbornom procesu, naša zakonska regulativa ne poznaje, za razliku od drugih zemalja, ne poznaje neku stabilnu, odnosno profesionalnu izbornu administraciju. Dakle, onu administraciju koja bi na jednom mestu obuhvatala sve one postupke koji se preduzimaju u jednom izbornom procesu. Dakle, ona bi podrazumevala i evidenciju birača, i organizovanje i sprovođenje samog izbornog procesa i kontrolu finansija, ali i praćenje uloge medija i tako dalje. Kod nas je ovaj proces ostvaren učešćem različitih državnih organa i naša poslanička grupa je u nekom od prethodnih izlaganja, na nekoj od prethodnih sednica govorila o tome, o ideji socijaldemokratske partije kada govorimo o načinu na koji bi ovaj problem mogao možda biti bolje rešen, a to je kroz formiranje državne izborne komisije. Kada kažem, državna izborna komisija, tu pre svega mislim na jedno profesionalno nezavisno i stalno telo koje bi u svom sastavu imalo eminentne stručnjake iz oblasti izbornog sistema, odnosno izbornog prava. Oni bi se birali na period koji je duži od trajanja mandata samih narodnih poslanika, jer bi se na taj način omogućila njihova nezavisnost i time bismo svakako ojačali mehanizme za kontrolu svih učesnika u ovom procesu. Nesporno je da je Republička izborna komisija u proteklom periodu zaista radila na poboljšanju i svojih uslova rada, ali i načina na koji je postala transparentnija u odnosu na prethodnih godina. Na sajtu se mogu pronaći i skenirani zapisnici sa svakog biračkog mesta, što jeste jedan od načina za otklanjanje svake sumnje u pogledu konačnih rezultata. Mislim da smo dogovorom uspeli da prevaziđemo određene probleme u funkcionisanju izbornog sistema. Ti problemi su prevaziđeni donošenjem odgovarajućih propisa, ali i procedura. Očekujem da će oni dati dobre rezultate. Upravo iz tog razloga Socijaldemokratska partija Srbije će u danu za glasanje podržati odluke o kojima danas govorimo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Jedinstvena Srbija, narodni poslanik Života Starčević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi predstavnici Visokog saveta sudstva, Državnog veća tužioca, dame i gospodo narodni poslanici, danas vrlo verovatno po poslednji put na bilo koju temu, a svakako poslednji put na temu izbora nosioca pravosudnih funkcija, odnosno sudija, tužioca i zamenika tužioca, razgovaramo na tu temu u ovom skupštinskom sazivu, svakako. Nakon ovoga ćemo imati još samo posle podne ovu Posebnu sednicu i verovatno će posle toga Naroda skupština, po onom planu, 15. februara biti raspuštena i raspisani novi parlamentarni izbori. Od 3. avgusta 2020. godine, kada je konstituisan ovaj saziv Narodne skupštine Republike Srbije, pa evo do 9. februara poslanička grupa JS, koja broji osam poslanika u ovom sazivu, imala je samo u plenumu u ovoj sali 351 izlaganje i diskusiju, bila je vrlo aktivna, ne samo u plenumima, već i u skupštinskim odborima i radnim telima. Trudili smo se, zaista da damo neki svoj doprinos kao JS, kao poslanička grupa JS radu Narodne skupštine Republike Srbije. Ovaj saziv Narodne skupštine Republike Srbije, zaista može da kaže da je uradio sve poslove koji su postavljeni pred Narodnu skupštinu Republike Srbije u prethodnih godinu i po dana, da nema zakona i drugih akata koje nismo doneli. Ono što mogu da kažem je da su među tim poslovima bili neki izuzetno važni poslovi. Tu bih izneo, recimo, da je ovaj skupštinski saziv izneo čitavu proceduru ustavnih promena u domenu pravosuđa, što je jako važan posao. Danas posle podne na Posebnoj sednici ćemo negde staviti i tačku, što se Narodne skupštine tiče i njenog učešća u toj proceduri. Naravno, u nekom sledećem sazivu biće doneti i potrebni zakoni da bi te ustavne promene u potpunosti zaživele. Ono što je još bitno od tih važnih skupštinskih zadataka, mislim da je ovo prvi skupštinski saziv koji je doneo Kodeks o ponašanju narodnih poslanika, što je, takođe jako važno, da je ovaj skupštinski saziv izneo, pregovore međustranačke i unutar stranačke, odnosno međustranačke pregovore o izbornim uslovima, da smo doneli potpuno novo izborno zakonodavstvo. Tako da je bilo tu puno važnih poslova. Meni lično, recimo, da smo doneli dva vrlo važna identitetska zakona, kao što je Zakon o očuvanju kulturnog nasleđa svetog manastira Hilandar ili, recimo, Zakon o upotrebi ćirilice i zaštiti ćiriličnog pisma i mnoge druge. Međutim, da se vratim na ovo što je ovaj skupštinski saziv uradio i što će danas, otprilike završiti jesu te ustavne promene. Ovo je prva zakonodavna vlast koja razvlašćuje samu sebe, da tako kažem. To pokazuje naš odnos kako prema vlasti, tako prema državi i, naravno, na prvom mestu prema institucijama i prema narodu i građanima. Pokazali smo da su nama građani na prvom mestu i država Srbija i da je naš cilj, pre svega, zadovoljni građani i jaka i jedinstvena Srbija. To je neki cilj kome stremimo. Evo, danas, kažem, po poslednji put, raspravljamo o izboru nosioca pravosudnih funkcija, jer po još uvek važećem Ustavu i po članu 99. Ustava Republike Srbije Narodna skupština raspravlja i bira nosioce pravosudnih funkcija. Pošto smo puno puta pričali na tu temu, ja tu ne bih ništa novo dodao od onoga što smo već rekli. Na primer, i Volter je rekao da je najbolja ona vladavina u kojoj se čovek mora pokoravati samo zakonima. U tom smislu mi smo sudsku vlast u potpunosti izmestili, učinili je nezavisnom od izvršne i zakonodavne vlasti i Srbija će kada se ovaj proces reforme pravosuđa završi biti država sa možda i najnezavisnijim pravosuđem u Evropi i u svetu, naravno, kada i prateći zakoni budu doneti uz ove ustavne promene. Napravili smo potpuno nezavistan pravosudni sistem, ali svaki sistem, pa i pravosudni ne čine samo pravila, odnosno norme i zakoni, već svaki sistem čine i ljudi. U tom smislu je jako važno da struka koja će ubuduće birati nosioce pravosudnih funkcija bira najbolje među sobom za nosioce tih funkcija. Tek kada se izbori čovekoljublje javlja se pravda, rekao je Lao Ce. Šta to znači, preneto na izbor sudija, nekih budući? To znači da nosioci pravosudnih funkcija, odnosno sudije i tužioci moraju pre svega biti dobri, časni i moralni ljudi, a onda dobri poznavaoci struke, pa tek na kraju oni koji sude i tuže. Više puta sam ovde rekao da ni jedan sistem neće valjati ako ne valjaju ljudi koji čine taj sistem. Zato ovde i skrećem pažnju onima kojima smo preneli u nadležnost dalju reformu pravosuđa da pažljivo biraju ljude, pre svega, a onda i nosioce pravosudnih funkcija. Henri Bordo je rekao da u pravosuđu uvek postoji neka opasnost, ako to nije sam zakon, onda su to sudije i nema veće nepravde nego kada pravda zakasni, odnosno sudstvo mora biti efikasno. To je jako važno, upravo da se ne bi desila ta nepravda da pravda zakasni. Naime, mi imamo slučaj da je, recimo, po privatnoj tužbi Dragana Markovića Palme tek nakon godinu i po dana zakazano ročište protiv onog blurovanog, skremblovanog, „svedoka“, u stvari kriminalca, Branislava Radosavljevića koji je krao automobile i za to više puta hapšen i osuđivan. Tek je nakon godinu i po dana zakazano prvo ročište. Naravno da kod tog prvog ročišta taj kriminalac, ne da se nije pojavio, nego je čak dao i neko svoje opravdanje kako ga boli zub, pa ne može da dođe na ročište. Danas imamo situaciju da svako može da kaže svašta o svakome, s da pri tome, pravda i ako stigne stigne mnogo kasno. Mi moramo da napravimo, osim efikasnih zakona, i osim efikasnih zakonskih rešenja koje će negde u naše zakonodavstvo ponovo uneti odgovornost za izrečenu reč, moramo napraviti i efikasan pravosudni sistem kako ne bi došli do onoga što je Momčilo Nastasijević rekao, a to je – nema veće nepravde, nego kada pravda zakasni. Dobar sudija, onaj koji je položio zakletvu i koji će suditi po pravu i pravdi, onaj koji je zakletvu dao i koji poštuje opšte prihvaćene vrednosti u društvu, takav sudija je bio i sada jeste i biće nezavistan u svakom pravosudnom sistemu. Oni pojedinci, kojih je, na svu sreću, malo, kojima su lični ili možda čak politički neki interesi i ciljevi važniji od struke, zakona, prava i pravde i morala, takvi pojedinci nisu bili, nisu danas, a teško da će i biti nezavisni u nekom drugom sistemu, boljem sistemu koji pokušavamo da napravimo u pravosuđu. Mi iz Jedinstvene Srbije smatramo da princip sudske nezavisnosti predstavlja centralni postulat demokratskog poretka zasnovanog na vladavini prava, ali mi smatramo da sudska nezavisnost nije cilj sam za sebe, odnosno nije vredno za sebe i ne može biti posmatrana kao privilegija jedne grane državne vlasti ili nosilaca sudijske funkcije, već institucionalno sredstvo za zaštitu ljudskih prava i sloboda. Da bi se u potpunosti ostvario taj cilj, nezavisno i nepristrasno sudstvo bazirano na temeljima poštovanja i zaštite ljudskih prava i sloboda, neophodno je da tome doprinesu i same sudije svojom stručnošću, osposobljenošću, posvećenošću poslu, i kao što je Rikoferi rekao – zakoni vrede onoliko koliko vrede ljudi koji su pozvani da ih primenjuju. Pomenuo sam da ćemo popodne potvrditi rezultate referenduma o ustavnim promenama i moramo reći da je referendum svojevrsni praznik demokratije. I protekli referendum koji smo organizovali je bio svojevrsni praznik demokratije i rezultati referenduma su pokazali jasnu volju građana da se ide u reformu pravosuđa. Jedinstvena Srbija je uvek vodila realnu politiku, politiku ostvarenja konkretnih koristi za građane Srbije i nikada nije obmanjivala građane. Međutim, mogli smo videti odmah nakon referenduma, u danu referenduma i danima nakon referenduma pokušaje obmanjivanja dela građana od strane opozicije. O tome kako su pokušali da prekrajaju volju naroda najbolje govori snimak na kome jedan opozicioni predstavnik objašnjava kako treba pre objavljivanja zvaničnih rezultata referenduma da oni, kako kažu, spinuju rezultate referenduma i onda optuže vlast za krađu na referendumu. Gde ćete konkretniji dokaz za obmanu i koliko je, u stvari, politika njihova u stvari politika manipulisanja građanima Srbije i da je to politika obmane i opsene? To se može posmatrati kao svojevrsna pokazna vežba, kao svojevrsni trening za predstojeće parlamentarne i predsedničke i u pojedinim delovima lokalne izbore 3. aprila ove godine. Ovi koji obmanjuju ljude i kojima su usta puna slobode i pravde možemo ovih dana videti koliko im je i do slobode i do pravde. Zaposlenici u kompaniji Dragana Đilasa i on lično slobodu posmatraju kao volju jednog čoveka, odnosno kao volju Dragana Đilasa, a pravdu zaobilaze u širokom krugu, što smo mogli videti i u slučaju porodičnog nasilja koje je svojevremeno izvršio pomenuti. Kod njih je sve suprotno od onoga što zvanično kažu ili zvanično rade. Sve je obmana ili opsena. Jedinstvena Srbija će na sledeće parlamentarne izbore izaći u koaliciji sa svojim starim koalicionim partnerom Socijalističkom partijom Srbije. Naša koalicija traje evo već punih 14 godina, od 2008. godine i naša koalicija ima jasan i prepoznatljiv program. Mi smo uvek radili u korist građana i države Srbije. Naša koalicija ima konkretne i realne rezultate i zato za našu koaliciju nije upitna i nikada neće biti upitna podrška naroda, jer imamo i realnu politiku, politiku očuvanja osnovnih državnih i nacionalnih interesa, politiku ekonomskog razvoja zemlje, politiku socijalne pravde, politiku brige i o mladima i onima starijima i politiku poboljšanja statusa poljoprivrednih proizvođača, ali i realnu zelenu politiku, a ne ekološku demagogiju. Da zaključim. Nema vlasti bez ljudi. Nema prosperiteta države bez pravde i dobre politike. Mi se zalažemo za Srbiju u kojoj vlada volja naroda i mi se zalažemo za Srbiju prosperiteta i pravde i u tom smislu poslanička grupa Jedinstvene Srbije će, ukoliko nijedan od kolega narodnih poslanika ne iznese primedbu na pomenute predloge nosioca pravosudnih funkcija, glasati za ove predloge. Hvala.
Hvala. Reč ima predsednik poslaničke grupe Socijalistička partija Srbije, narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije gospođo Jevđić. Poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, poštovani predstavnici Državnog veća tužilaca, dozvolite mi da na samom početku, obzirom da je ovo verovatno i poslednje obraćanje, jeste da ćemo u ponedeljak imati još jednu sednicu, ali pretpostavljam da je ovo poslednje obraćanje u ovom sazivu Narodne skupštine Republike Srbije, da i Socijalistička partija Srbije napravi jedan osvrt na prethodnih skoro godinu i po dana rada parlamenta koji je dugo vremena bio osporavan od strane jednog dela opozicije, ne shvatajući da je parlament zapravo glas naroda i da se demokratija ostvaruje na izborima i da samo izbori mogu promeniti politički kurs Srbije. To nikako ne mogu protesti i to nikako ne može ulica. Ovaj parlament je u prethodnom vremenskom periodu pokazao i da je simbol demokratičnosti i efikasnosti i transparentnosti, ali i javnosti u radu, što je od izuzetne važnosti i značaja. Brojni važni zakoni su u prethodnom periodu doneti u ovoj sali, počev od zakona koji se tiču same pandemije koja, nažalost, još uvek traje, potom zakoni koji se tiču životnog standarda građana i zakoni koji se tiču nastavka izgradnje infrastrukturnih projekata, jer nema ekonomskog bez infrastrukturnog razvoja. Zatim, uspeli smo da unapredimo parlamentarizam u Srbiji. Uspeli smo da implementiramo sve ono što je bilo sadržano u Izveštaju Evropske komisije, a ticalo se konkretno rada Narodne skupštine Republike Srbije. Dakle, podignuta je lestvica na jedan deleko viši nivo. Mnogo značajnih procesa. Pomenuta su dva i ja se u potpunosti slažem sa svojim kolegama, promena Ustava kao jedan od najvažnijih državnih procesa u Srbiji i drugi proces jeste međustranački dijalog. Upravo iz ta dva procesa proističe i tema današnje sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Dozvolite mi da krenem od ovog što sam poslednje pomenuo, a to je međustranački dijalog. Mislim da je inicijativa koju je pokrenuo predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, da se dijalog ovoga puta vodi ne samo sa evropskim parlamentarcima, već da se vodi na oba koloseka i sa vanparlamentarnim strankama koje ne žele da razgovaraju sa evropskim parlamentarcima, dao konkretne rezultate. Taj rezultat je i sporazum koji je potpisan, između ostalog, sa vanparlamentarnim strankama koje nisu želele razgovor sa evropskim parlamentarcima. Prosto, to je proces iz kojeg ne možete isključiti nijednu partiju. Naš cilj u čitavom procesu, inače, mi kao poslanički klub smo se opredelili da učestvujemo u radu na oba koloseka, da razgovaramo i sa evropskim parlamentarcima i sa strankama koje ne žele da razgovaraju sa evropskim parlamentarcima, jer smo želeli da saslušamo sve sugestije i predloge, da sagledamo šta je to što je realno i što možemo implementirati, a da zaista unapredi izborne uslove u Srbiji. Nažalost, pokušali smo da iz mnogo različitosti, uz poštovanje različitosti, iznađemo kompromis, dođemo do nekog rešenja i mislim da se u tome i uspelo. Dve stvari su za nas od izuzetne važnosti kada govorimo o izbornim uslovim i kada govorimo o narednim izborima koji će biti održani 3. aprila. Mislim na predsedničke, parlamentarne i gradske izbore. To su, pre svega, pitanje odgovornosti i pitanje ozbiljnosti. Ova vladajuća koalicija je pokazala odgovornost delima, a ne rečima i danas pokazujemo da smo odgovorni time što poslednji naš susret sa evroparlamentarcima i prvo pitanje koje je postavljeno da li ćete vi stići da implementirate sve ovo što ste dogovorili sa vanparlamentarnim opozicionim strankama. Mi smo rekli - u nama možete gledati pouzdanog, stabilnog i sigurnog partnera i naravno da ćemo sve implementirati. I mi sa ovim danas i sa sednicom kojom ćemo imati u ponedeljak taj proces zaokružujemo. Dakle, ja ne znam da li je jedna vladajuća koalicija u Srbiji od uvođenja višestranačkog sistema učinila ovoliko ustupaka predstavnicima vanparlamentarnih stranaka. Mi ovde govorimo trenutno o sastavu RIK. Republička izborna komisija do sada je imala 17 članova. Sastav RIK se birao shodno broju poslanika koji izborne liste imaju nakon održanih parlamentarnih izbora ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Nikada se nije desilo da vanparlamentarne stranke imaju svoje predstavnike u RIK. Na zahtev vanparlamentarnih stranaka, mi smo napravili još jedan kompromis, nekoliko koraka za nas unazad, a objasniću i zašto to kažem, ali još jedan kompromis i dogovor da i vanparlamentarne stranke imaju svojih šest stalnih članova i šest zamenika, što se nikada nije desilo u istoriji parlamentarizma u Srbiji, ponavljam. Veliko je pitanje da li bi oni kojima smo učinili ustupke, te ustupke učinili nama da smo mi danas vanparlamentarna opozicija, što se, naravno, nikada neće desiti, ali znam i ubeđen sam i siguran da to ne bi učinili, jer da su hteli bilo šta da menjaju, menjali bi u periodu od 2008. do 2012. godine ili bi se bar setili izbornih uslova u periodu od 2008. do 2019. godine, a ne 2019. godine, kada su shvatili da verovatno njihov poziv za vanredne parlamentarne izbore znači njihovu političku prošlost, što se na kraju i pokazalo. Dakle, svesni smo mi činjenice da kada želite da napravite kompromis, prosto ne mogu svi biti zadovoljni. Želim potpuno otvoreno ponovo danas da kažem, vladajuća koalicija ima razloga da bude nezadovoljna onim što smo prihvatili, kada je reč o izbornim uslovima. Zašto? Pa, na svakom biračkom mestu, ako govorimo o samom izbornom procesu, ako govorimo o RIK, ako govorimo o stalnom sastavu, proširenom sastavu, na svakom biračkom mestu, vladajuća koalicija će imati daleko manje predstavnika u odnosu na opozicione političke stranke, jer imaće samo listu koju predvodi SNS i Aleksandar Vučić, listu koju će predvoditi Ivica Dačić, sa našim predizbornim koalicionim partnerima, kada je reč o parlamentarnim izborima, imamo jednog zajedničkog kandidata i to je to. Sve ostalo su liste opozicione i opozicione liste će imati svoje predstavnike na biračkim mestima, pored toga što će imati šest članova u RIK, jednog člana u stalnom sastavu, jedan plus jedan u stalnom sastavu i što će imati po dva, ono što im pripada u proširenom sastavu na svakom biračkom mestu. Gde se tu vidi ozbiljnost? Naša svakako da. Mi smo se pokazali kao neko ko drži reč i rekao sam maločas, ono što smo poručili i evroparlamentarcima, u nama uvek mogu videti pouzdanog, sigurnog i stabilnog partnera. Ali, ono na čemu smo uvek insistirali jeste da vodimo dijalog. Dijalog je lekovit. Samo dijalogom možemo doći do kompromisnih i pravničnih rešenja, ali dijalog mora da se vodi u institucijama sistema, u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ne na ulici, ne u parkiću kao plemenski savez, već ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je ono na čemu smo mi insistirali. Mislim da ozbiljnost onih koji su sve vreme izlazili sa određenim zahtevima i time zapravo samo tragali za razlogom ne da ne izađu na izbore, nije njihov bio cilj sada da ne izađu na izbore, jednom nisu izašli na izbore, taj cilj je propao, dakle, bojkot je propao. Scenario koji je trebao da se desi posle bojkota, takođe je propao, i to više nije bila ideja. Ideja je bila nešto drugo, da pokušaju preko evropskih parlamentaraca na bilo koji način da izvrše pritisak na stranke vladajuće koalicije i da bez izbora dođu do vlasti i privilegija. E, to jedino ne može. Sve ostalo što se tiče izbornih uslova bili smo spremni da razgovaramo, ali to jedino ne možemo. Ponavljam, demokratija u Srbiji se ostvaruje samo na izborima. Imali smo milion i jedan zahtev, ne znam koliko su predstavnika tražili na biračkim mestima. Na kraju smo došli do svega, prihvatili smo sve ono što su tražili, da bi danas oni svoju ozbiljnost pokazali time što objave javni konkurs da se jave ljudi koji će im čuvati biračke kutije i koji će biti na biračkim mestima. Pa, jesu li to ozbiljne političke partije i organizovane političke partije? Zato kažem, za nas je pitanje izbora, pitanje i odgovornosti i pitanje ozbiljnosti. Što se tiče druge teme, a vezana je za izbor sudija i tužilaca, dobro je maločas kolega Starčević rekao, ja mislim da smo mi jedini parlament koji je razvlastio sebe. Kao najviši organ zakonodavne vlasti, mi smo razvlastili sebe, ali sa jasnim ciljem – depolitizacija pravosuđa, kako bi imali bolje pravosuđe u Srbiji, kako bi ojačali i osnažili sistem pravosuđa u Srbiji. To je bio jedini cilj. S druge strane, hajde da krenemo ispočetka. Najpre se krenulo od Zakona o narodnoj inicijativi i Zakona o referendumu, ali to je bila naša ustavna obaveza. Ta ustavna obaveza je morala da se realizuje do 2008. godine, jer je 2006. godine usvojen novi Ustav. I ove priče da smo mi smanjili, da smo mi ukinuli obavezan cenzus, pa ne, u Ustavu je definisano da ne postoji obavezan cenzus. Mi smo samo upodobili ovaj zakon sa Ustavom koji je usvojen 2006. godine. I to što smo učinili nema apsolutno nikakve veze sa „Rio Tintom“, sa preambulom, iako se to pokušavalo sve vreme vešto politički zloupotrebiti. Ekologijom se bave oni koji rade, recimo, na Institutu za pravo i ceo život su bili pravnici i odjednom su postali ekolozi. Ali, dobro, možda je i to moguće ako imate neki viši cilj. Ovde su ciljevi potpuno jasni. Mi želimo, pre svega, efikasnost i nezavisnost sudija, odgovornost i samostalnost javnih tužilaca. Kada je reč o tome konkretno šta su građani odlučili 16. januara, a mi ćemo danas potvrditi, ubeđen sam, dvotrećinskom većinom, jeste da sudije ne biramo prvi put na period od tri godine, već da imaju stalnost funkcije. Mi iz SPS smatramo da je to jako važno. Takođe, da sudije neće birati parlament, već jedno stručno telo koje će biti sastavljeno od sudija, koje će biti sastavljeno od istaknutih pravnika, od univerzitetskih profesora. Takođe, odlučeno je da predsednike sudova bira nadležni državni organ, Visoki savet sudstva. Dakle, postavljamo, kako bih rekao, temelje i stabilan osnov za jednu pravnu državu i vladavinu prava u pravom smislu te reči, jer, znate kako, za građane je veoma važno da li će jedna postupak trajati nekoliko decenija ili će uspeti da se realizuje u relativno kratkom vremenskom periodu. To je ono što interesuje građane kada govorimo o pravosuđu i to je ono što očekuju od pravosuđa. Tu smo imali određene primedbe od jednog dela opozicije, ali sve te primedbe demistifikujete sa jednom činjenicom, pa zašto oni ovo nisu učinili? Jeste bilo pokušaja u periodu od 2009. do 2011. godine, pa se 2011. godine stalo, jer su 2012. godine bili izbori, a oni su morali da menjaju preambulu. Kao što vidite, mi ne pričamo o preambuli, mi pričamo o pravosuđu, i onda su to ostavili po strani. Radna grupa je nastavila da radi 2017. i 2018. godine. Nije postignuta saglasnost sa strukovnim udruženjima. Nastavilo se sa radom 2019. godine. Održan je veliki broj javnih rasprava, postignuta potpuna saglasnost sa Venecijanskom komisijom, postignuta saglasnost sa strukovnim udruženjima, implementirali smo ono što je bila sugestija i primedba članova Venecijanske komisije. Imao sam to zadovoljstvo da učestvujem na nekoliko sastanaka, onlajn sastanaka sa predstavnicima Venecijanske komisije, ali znam koliko je bilo teško ubediti predstavnike Venecijanske komisije u višečasovnim razgovorima koje su vodili predsednik Narodne skupštine Republike Srbije Ivica Dačić i ministarka pravde, upravo sa predstavnicima Venecijanske komisije. Kada je reč o VSS, teško je naći, rekao bih, univerzalan pristup i teško je naći univerzalan model koji se primenjuje svuda u svetu. Intencija je da se izbor iz parlamenta prenosi na nezavisna tela. To su VSS, VST, s tim što će parlament imati svoju ulogu, budući da od 11 članova, parlament bira četiri člana i to iz redova istaknutih pravnika. Dakle, ova četiri člana su zapravo predstavnici parlamenta, a obzirom da je parlament glas naroda, oni su i predstavnici građana i imaju veoma važnu i značajnu ulogu - kontrolnu, nadzornu ulogu, a kolika je važnost govori i činjenica da bi došli do izbora ova četiri člana VSS nije dovoljna prosta većina. Dakle, nema preglasavanja, potrebna je kvalifikovana većina, što je garant kvalitetne i dobre rasprave da bi se došlo do određenog konsenzusa i da bi se došlo do određenih dogovora. Do sada za sve su krivili politiku. Sve dileme koje smo slušali iznošene su u razgovorima sa evropskim institucijama, ali osnovni postulat je i potpuno jasan, nema izbora u parlamentu. Predložena varijanta je najmanje na štetu građana zato što postoji mehanizam, kao što sam rekao, kroz uvođenje kvalifikovane većine za glasanje i upravo ta kvalifikovana većina za glasanje treba da izabere četiri istaknuta pravnika koji će biti članovi VSS. Sa druge strane, naš cilj je bio da imamo, da izgradimo mnogo bolje pravosuđe, jer brojna istraživanja godinama unazad govore da građani Srbije nisu bili zadovoljni radom pravosudnih organa. Sa druge strane, referendum je, tačno je, zloupotrebljavan u političke svrhe u kontekstu da se govorilo o tome da referendum ima za cilj da se promeni preambula, pa su ga vezivali za „Rio Tinto“ kako bi se zapravo prikrila suština, a suština jeste nezavisnost, depolitizacija i nezavisnost ove grane vlasti. Dakle, ponavljam, u svim aktima evropskih institucija koje smo dobijali od 2006. godine do danas navode se primedbe, kada je reč o vladavini prava, sa naglaskom da se obezbedi nezavisno pravosuđe. Čekajte, ako govorimo o vladavini prava, pa onda je potpuno logično da krenemo od ustavnih promena. Imaćemo šansu da dobijemo nezavisnost i efikasnost, i to smo govorili i tokom i neposredno pred izjašnjavanje za referendum. Imamo šansu da dobijemo nezavisnost i efikasnost…
Vreme.
Završavam. Imamo šansu da dobijemo nezavisnost i efikasnost, a ako tu šansu ne iskoristimo ostajemo u nekom statusu kvo. Završavam, koleginice. Što se tiče tužilaca, neće biti onog surogata jednog vrhovnog tužioca, već će biti javni tužioci samostalni. Što se tiče sudija, struka je počela da uređuje taj deo, i to ide, rekao bih, u dobrom pravcu. Ko god tvrdi da ovo pitanje ne bi uticalo na proces evropskih integracija u Srbiji, grdno se vara. I te kako bi uticalo, jer mi bi referendum mogli da ponovimo tek za četiri godine. U tom periodu sigurno ne bi mogli da otvorimo ni jedan klaster, a zahvaljujući ovome otvorili smo klaster četiri, a u prvoj polovini ove godine otvorićemo klaster tri, a potom i klaster pet i time zatvaramo jedno ozbiljnu celinu. U suprotnom bila bi onemogućena dalje zakonodavna aktivnost i dalji reformski proces. Na samom kraju, što se tiče imena koja ste predložili, namerno nisam govorio o imenima. Saslušaćemo, naravno, i ostale kolege koje budu danas govorile. Vi ste rekli šta su ostali postulati pre nego što ste predložili i šta je to što ste sagledali da bi došli do kandidature predloženih. To su stručnost, doslednost i osposobljenost. Ukoliko ne bude primedbi i osporavanja, podržaćemo predloge o kojima se danas govori. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe SPS. Vreme iznad predviđenih 20 minuta ćemo oduzeti od vremena poslaničke grupe. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodni poslanik Dejan Kesar.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici VSS i Državnog veća tužilaca, poštovani građani Srbije, pred nama je danas predlog većeg broja odluka, kako onih koje se odnose na izbor i na prestanak nosilaca pravosudnih funkcija, tako i Predlog odluke o razrešenju i imenovanju članova RIK, kao i predlog autentičnog tumačenja. Same predložene odluke koje su danas pred nama, narodnim poslanicima, pokazuju jasnu nameru i intenciju da što brže i u što kraćem roku razmatramo o predloženim odlukama kako bi obezbedili uslove za efikasniji rad nadležnih državnih organa, kako tužilaštva, tako i sudove, ali i RIK. Kada govorimo o Predlogu odluke o prestanku funkcije javnih tužilaca, tu bih naveo da je Državno veće tužilaca, u skladu sa zakonskim aktima koji uređuju njihove nadležnosti, uputilo Narodnoj skupštini navedenu odluku i utvrdilo da su ispunjeni uslovi o prestanku funkcije većem broju viših i osnovnih javnih tužilaca na teritoriji Republike Srbije i istu uputilo Narodnoj skupštini, odnosno resornom Odboru za pravosuđe. S obzirom da smo mi pre nekoliko sednica imali mogućnost da raspravljamo o određenim tužiocima koji su imenovani na te funkcije, smatram da je ovakav Predlog odluke koji je upućen resornom Odboru za pravosuđe i koji se danas nalazi pred nama narodnim poslanicima ovde u plenumu, odluka formalnog karaktera i poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ će u Danu za glasanje svakako glasati za ovakav Predlog odluke. Takođe, pred nama se nalazi i Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca na teritoriji Republike Srbije i takođe, tu bih rekao da je Državno veće tužilaca sprovelo jasno definisan postupak u skladu sa Zakonom o tužilaštvu, da je sprovelo postupak u kome je utvrdio da su predloženi kandidati, stručni i osposobljeni i dostojni za obavljanje ovakve funkcije i nakon obavljanja ispita i nakon obavljanja svih drugih razgovora i svih drugih neophodnih elemenata koji uključuju ovaj proces, takav Predlog odluke je dostavljen Odboru za pravosuđe. Odbor za pravosuđe je razmotrio ovakvu odluku i istu uputio u plenum Narodne skupštine. Kada govorimo o samim kandidatima i ono što je veoma važno nakon ovih formalnih stvari koje ste i vi, kao predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca rekli na samom početku. Mi smo u periodu od godinu dana, kao najviše zakonodavno telo u velikom broju slučajeva razmatrali o predlozima odluka koje su nam dolazile i od Visokog saveta sudstva i od Državnog veća tužilaca. Razmatrali smo o tim odlukama na jedan brz i efikasan, transparentan način, zato što smo želeli da građane Srbije upoznamo koga ćemo to izabrati na sudijske i na tužilačke funkcije, zašto su ti ljudi zaslužili da dobiju preporuku, odnosno da budu u formi predloga od strane Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, ali u određenim slučajevima smo takođe osporavali određene kandidate. Neki su nam zamerali zašto smo kolege i ja osporavali određene kandidate na te funkcije, zato što smo smatrali da po automatizmu ne moramo da prihvatimo sve kandidate iz određenih, subjektivnih, odnosno objektivnih razloga. Mi zaista želimo kao Narodna skupština, kao najviše zakonodavno telo da ovde raspravljamo o nosiocima, o budućim nosiocima pravosudnih funkcija koji imaju najbolje rezultate, koji su najstručniji, najdostojniji, najsposobniji za obavljanje ovako ozbiljne i odgovorne funkcije, pre svega da bi pravosudni organi obavljali svoje poslove, odnosno da bi obavljali poslove koji su im povereni zakonom i kako bi građani Srbije na jedan brži način stizali do pravde i kako bi stizali do određenih sudskih odluka kako bi zaštitili svoja zakonom zagarantovana prava. Kada govorimo o izboru nosilaca pravosudnih funkcija, takođe ovde govorimo o predlozima odluka koje su nam upućene od strane Visokog saveta sudstva i govorimo o budućim nosiocima pravosudnih funkcija, kako na teritoriji grada Beograda, tako i za Osnovni sud u Vrbasu. Takođe i u ovom postupku, kao u ranijim slučajevima, je utvrđeno da su kandidati i stručni, dostojni i osposobljeni, da su rangirani od strane Visokog saveta sudstva i da su upućeni u plenum Narodne skupštine na odlučivanje. Mislim da smo takođe za period od godinu dana pokazali jedan ozbiljni stepen demokratičnosti i ozbiljan stepen transparentnosti kada govorimo o predloženim kandidatima, zato što smo u plenumu Narodne skupštine jasno govorili o svakom pojedinačnom kandidatu. Njihove biografije smo pročitali. Ukoliko bi utvrdili da su određeni kandidati na neki način, odnosno nedostojni, nesposobni, odnosno nedostojni i nestručni, mi smo takve kandidate osporavali, to ne može niko da nam zameri zato što je to upravo u nadležnosti i Narodne skupštine i narodnih poslanika. Ono što je veoma važna crta jeste, to su tri crte koje će u potpunosti okarakterisati ovaj saziv Narodne skupštine, a to jeste što je, prva stvar jeste što je velikom broju mladih ljudi, pre svega u poslaničkoj grupi „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ data šansa da zastupaju politiku prosperiteta, boljeg standarda, boljeg života, veće samostalnosti Republike Srbije i svih drugih stvari koje karakterišu politiku Aleksandra Vučića i SNS. Druga stvar o kojoj je moj kolega takođe, Đorđe Milićević, govorio jeste što je ovaj plenum Narodne skupštine u jednoj od prethodnih sednica usvojio set izbornih zakona koje su pozitivan rezultat međustranačkog dijaloga koji se vodio zadnjih godinu dana kako u Narodnoj skupštini uz prisustvo predsednika Aleksandra Vučića i određenih opozicionih stranaka, tako i uz posredstvo evroparlamentaraca, takve razgovore su vodili predstavnici opozicionih stranaka koje nisu želele da dođu ovde u Narodnu skupštinu i da razgovaraju sa svojim, legitimno izabranim, predstavnicima naroda. Ono što je svakako vezano za današnju temu kada govorimo o sudijama i tužiocima, jeste što će ovaj skupštinski saziv ostati u potpunosti zapamćen zato što smo se mi kao skupštinska većina, odnosno Vlada kao ovlašćeni predlagač i trenutni skupštinski saziv, u potpunosti razvlastili kada govorimo o izboru sudija i tužilaca u Narodnoj skupštini. To pokazuju i rezultati referenduma koji je održan 16. januara, gde je 60% izašlih građana na referendum podržalo predložene ustavne promene i što ubuduće, nakon godinu dana, odnosno nakon godinu dana od proglašenja akta o promeni Ustava i usvajanju drugih zakona, seta zakona, koje smo obavezni da u narednom skupštinskom sazivu usvojimo, budući izbor sudija i tužilaca više neće biti u Narodnoj skupštini, već će biti u VSS i DVT. Predsednik Odbora za pravosuđe ubuduće neće biti član VSS i DVT, ministar pravosuđe će ostati samo član DVT i to su značajne promene u odnosu na period pre 2012. godine kada su u ovoj skupštinskoj sali sedeli predstavnici opozicionih stranaka, koji su u potpunosti ruinirali pravosuđe Republike Srbije u periodu od 2009. godine do 2012. godine. Zaista, uvek kada budem bio u mogućnosti, pričaću o toj reformi, o toj sramnoj reformi pravosuđa, koja je naš pravosudni sistem unazadila i koji mi pokušavamo da ispravimo, određene fleke, i deset godina kasnije koje su tadašnji ljudi koji su sedeli u tadašnjem Ministarstvu pravosuđa, VSS i DVT uspeli da urade za period manji od šest meseci. Znate, na mnogo boljem položaju bi se danas nalazili da nije bilo takvih ljudi koji su želeli da u svojoj biografiji imaju da su reformisali srpsko pravosuđe, a onda ga u potpunosti devastirali i uništili. Ne samo kada govorimo o pitanju pravosudne mreže, ne samo kada govorimo o ugledu i integritetu Republike Srbije u međunarodnim institucijama koji prate rad pravosuđa, nego govorim o ljudskim sudbinama. Hiljadu i sto ili preko hiljadu i sto nosilaca pravosudnih funkcija i sudija i tužilaca je zbog odluke malog broja ljudi, koji su bili direktno instruisani od strane ljudi koji su sedeli u vrhu tadašnje DS su ostali na ulici. To ću uvek ponavljati zato što su nama ove ustavne promene i sprovedeni referendum spočitavali zadnjih godinu dana predstavnici, politički predstavnici iz opozicionih stranaka i određeni ljudi iz sudova i tužilaštava, koji su nezakonito koristili svoje sadašnje funkcije kako bi nama spočitavali ono što mi želimo da uradimo u domenu pravosuđa. Nismo hteli ništa da uradimo ono što je protivustavno i protivzakonito, a što su oni radili od 2006. godine do 2009. godine. Godinu dana se mi suočavamo sa jasnom histerijom predstavnika opozicionih stranaka kako nije dobro zato što radimo na ustavnim promenama. Nije dobro zato što će trenutna skupštinska većina biti okarakterisana kao ona skupštinska većina koja je izbor sudija i tužilaca izmestila iz Narodne skupštine. Vi ste imali predstavnike DS, imali ste te predstavnike na Andrićevom vencu, i da govorim o Borisu Tadiću, da govorim o Nati Mesarević, da govorim o drugim članovima Visokog saveta sudstva koji su se ponašali kao veće staraca, koji su nakon prijave na opšti izbor, koji je u tom trenutku, ne da je bio nezakonit, nego je pritom bio i neustavan, su te prijave uzeli i razmatrali između sebe i onda gledali koje sudije i koji tužioci su bliski tadašnjoj DS. Nemojte da se lažemo da to tako nije bilo, i nemojte da se lažemo da je ta reforma pravosuđa bila dobra. Ne, nikako nije bila dobra. Bila je dobra onima koji su tada imali bliskost sa predstavnicima DS, koji su mogli da pozovu nekoga i da kažu – pa, znaš ja možda nisam bio član DS, ali sam te neke odluke donosio zato što su me zamolili ljudi iz opštinskih odbora. Kada kažete da ti opštinski odbori nisu predlagali to je neistina zato što imate papir na kome je lupljen pečat predsednika opštine i predsednika opštinskog odbora DS u kome se kaže – da, on je dobar, daj da ga predložimo za sudiju ili za tužioca zato što će on da zastupa naše interese i to nije neistina. Onda u sedištu DS dve ili tri noći pred izbore precrtavaju imena sudija. Zamislite tu dozu malicioznosti da je jedno od nepisanih pravila bilo da ukoliko je jedan supružnik advokat, a drugi sudija ne mogu da prođu i onda su ljudi, naravno zbog porodične egzistencije i egzistencije svoje dece, odlazili i razvodili brakove. Zašto? Da bi u biografiji Snežane Malović bilo napisano da je ona reformator pravosuđa ili Nate Mesarević. Pa, kada govorimo o te dve ličnosti dovoljno je reći da je Nata Mesarević na suđenju pokojnom premijeru Zoranu Đinđiću rekla - upravo sam dobila presudu, pa ću je pročitati ili Snežana Malović koja je govorila da će radni sporovi nakon reforme pravosuđa biti gotovi, odnosno biti okončani u periodu od dve godine, odnosno, izvinjavam se, parnične dve, radni sporovi šest, pa se do dan danas ti sporovi vuku. Kada govorimo o pravosudnoj mreži danas govorimo o predlozima kandidata za Prvi, Drugi i Treći Osnovni sud. Kome je trebalo da od ranije pravosudne mreže, na primer na teritoriji grada Beograda, koji je uključivao pet opštinskih sudova, stvore jedan centralizovani sud, pa da sve te sudove kojima su bili jasno definisane nadležnosti prebace u jedan sud. Pa odgovaralo je ljudima iz DS da imaju jednog predsednika suda koji će doći iz njihovog ešalona. Mi o tim stvarima moramo da govorimo. Mi o tim stvarima moramo da pričamo da nam se to više nikada ne bi dogodilo. Vi danas imate u oblasti pravosuđa veliki broj investicija da pomognemo da sudije i tužioci mogu da rade svoje zakonom poverene poslove. Imate rekonstruisanu Palatu pravde, imate novu zgradu u Katanićevoj, uskoro ćemo imati i opštu zgradu, odnosno zgradu Opšteg suda u Kragujevcu. Šta je urađeno do 2012. godine? Imate 1.100 sudija koji su se borili za egzistenciju. Znate šta je još gore? Što niko od tih sudija koje su prošle nisu pozvale svoje kolege da ih pitaju da li su dobro, da li imaju od nečega da izdržavaju svoje porodice. Zato što nisu smeli, zato što bi verovatno neko u sudu rekao – e, vidiš ovaj izabrani zove ove neizabrane, a to se ne sviđa ljudima koji sede u DS. Ono što je bilo 2012. godine, crvena linija podvučena, jeste što smo mi kao SNS rekli – ne, ne želimo da se mešamo u sudske postupke, ne želimo da se mešamo u rad pravosudnih organa, ne želimo da utičemo na sudije i tužioce tako što ćemo kao u vreme DS stavljati na naslove strane određenih tabloida, kako bi taj sudija trebao da postupa u određenom predmetu. Vi ste i u ovom procesu promene Ustava imali sudiju Apelacionog suda koji je svaki dan izlazio u javnost i govorio, čovek verovatno od 8.00 do 16.00 časova sudi, pa od 16,00 onda zatvori vrata sudnice i ode u studio, odnosno ode u emisije ovih opozicionih medija i stalno napada. Ne sviđaju mu se ni stavovi Udruženja sudija, Udruženja tužilaca, ne sviđaju mu se stavovi kada dolazi na javna slušanja i kada predstavnici njegovog udruženja CEPRIS dobiju argumente od strane poslanika u trenutnom skupštinskom sazivu, da su te ustavne promene dobre zato što se njima bukvalno ništa ne sviđa i zato što bi oni ostavili sve u stanju koje je bilo 2012. godine da bi oni mogli da komanduju pravosuđem. Vi imate tri godine, kao što sam već rekao, borbu sudija i tužilaca da dođu do svog Ustavom zagarantovanog prava, a to je pravo na rad. Ali, oni u tom trenutku drže u svojim rakljama i Ustavni sud. Tek kada je Ustavni sud te 2012. godine, kad se Ustavni sud oslobodio tog političkog balasta sudije su vraćene na posao, ali nije problem to što su vraćene na posao, nego zato što je ovu državu ta reforma koštala milione evra, zato što su neke sudije i tužioci umrli, zato što su neki teško oboleli. Znate šta je najgora stvar? Najgora stvar u profesiji jednog sudije i tužioca jeste da neko okarakteriše kao nedostojan. Znate ko ih je okarakterisao? Okarakterisali su ih ljudi koji su danas razdvojeni na nekoliko političkih formacija, koji u stvari predstavljaju ujedinjenu DS. Ti ljudi koji su sedeli u tadašnjoj DS sede danas u tim opozicionim strankama. To su vam ti isti ljudi koji žele danas da spomenik Stefanu Nemanji presele u Borču, odnosno to su ljudi koji danas ne biraju ni reči, ne biraju dela da napadnu većinsku i kulturnu i pristojnu Srbiju zato da bi oni stekli jeftine političke poene. Sve će uraditi, verujte mi, sve će uraditi, samo da neko spolja, van Srbije donese dekret ili papir i da kažu – da, vi ste pobedili SNS i Aleksandra Vučića bez izbora, bez volje građana Srbije. To vam je upravo pokazao i međustranački dijalog danas kada govorimo o RIK-u. Oni su pozvali evroparlamentarce da bi oni verovatno, odnosno očekivali, da će im doneti papir u kome će reći – da, vaše visočanstvo, Dragan Đilas može da dođe na vlast bez izbor, bez volje građana. To tako neće moći. I građani su im dali crveni karton 2012. godine zbog svih afera, svih koruptivnih radnji, ali jednim delom i zbog reforme pravosuđa i zbog sudija i tužilaca. Zato se nadam da ćemo i u budućem i u sledećem sazivu Narodne skupštine raspravljati o ovakvim i sličnim odlukama zato što na ovaj način obezbeđujemo na jasan način rad pravosudnih organa na jedan nezavistan i efikasan način, ali isto tako ovim odlukama ćemo doprineti da naša Srbija u budućnosti bude još jača i modernija. Hvala.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku Poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Pošto nemamo više prijavljenih predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu govornika. Prvi je narodni poslanik prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Poštovani predstavnici predlagača, poštovani narodni poslanici, sudstvo je jedan od tri ključna stuba celog jednog društva ili države u zakonodavnu, izvršnu vlast. Sudstvo mora imati onu ulogu koja treba da drži društvo u onom smislu u kome je ono sigurno da će pravda i rad po zakonima i poštovanju Ustava biti ključni temelj razvitka tog društva. Naravno i zato smo ovde kao poslanici Stranke pravde i pomirenja i svi ostali narodni poslanici mnogo puta govorili o sudstvu, o izborima sudija, tužilaca itd. ne slažući se svakog puta sa predlozima, neke i podržavajući. Isto tako smo uvek tražili i zahtevali da se u mešovitim sredinama ispoštuje Ustav, da oni koji se predlažu na tužilačke i sudske pozicije budu predloženi u skladu sa onim što znači reciprocitet pripadnosti stanovništva tog mesta. Danas, takođe imamo jedan od tih predloga, čini mi se za sud u Novom Pazaru, za javno tužioca. Važno je da imamo uvek na umu da u tim mešovitim sredinama, pored referentnosti, pored sudske čestitosti, tužilačke čestitosti, moramo poštovati i nacionalnu pripadnost građana tog grada kako bi svi imalo ono što ime je Ustavom i zakonima zagarantovano, tj. da budu jednako predstavljeni u svim delovima državnih organa, a i u sudstvu, naravno, kao jednom od stubova, kao što rekoh, celokupnog ovog sistema. Mnogo puta smo govorili o tome da sudstvo mora biti nezavisno, da bude oslobođeno uticaja delova kriminalnog sistema, delova policije i tužilaštva. Nismo to imali uvek na prostoru Sandžaka. To je nešto o čemu smo govorili i o čemu ćemo konstantno govoriti u narednom periodu sa ciljem da se sudstvo, da se tužilaštvo očisti od onih koji nisu dobronamerni ni prema svojoj profesiji i koji ne rad u skladu sa Ustavom i zakonima Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Danijela Veljović.
Zahvaljujem. Uvaženi predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, koleginice i kolege narodni poslanici. Ovo je poslednji put da narodni poslanici biraju sudije u parlamentu. Na osnovu Zakona o referendumu, a u skladu sa članom 203. Ustava Republike Srbije održan je referendum na kojem su se građani izjasnili pozitivno o promena Ustava u delu koji se odnosi na pravosuđe. Međutim, ono što je referendum takođe pokazao jeste da građani nisu baš bili svesni o tome koliko su ove promene značajne i da li su neophodne. Upravo je to odgovornost onih aktera političkog života koji su iskoristili referendum za nekakav vid političke borbe protiv vlasti, uz veliku dozu ostrašćenosti i politikanstva. Naročito smatram neodgovornim one koji su pozivali na bojkot referenduma, jer upravo je referendum najvažniji instrument neposredne demokratije. Narod treba da bude najvažniji činilac društvenopolitičkog života koji će svojim odlukama uticati na njegovo oblikovanje. Naravno, da referendum nije čarobni štapić koji će samo jednim dodirom da reši sve nagomilane probleme, ali je svakako značajan korak na putu približavanja EU i evropskim vrednostima. Građani nisu dužni da budu upoznati sa načinom funkcionisanja pravosudnog sistema, ali je važno da se osećaju bezbedno, zaštićeno i jednako pred zakonom. Sudija ne sme da bude političi protivnik, niti njihov izbor treba da bude političkog opredeljenje. Od vladavini prava zavisi kako funkcioniše naša zajednica. Ona je bitna i u našim međusobnim odnosima, jer jedni prema drugima imamo obaveze. Upravo uloga sudije je da štiti svakoga od samovolje pojedinca, kada god krši prava. Svi građani Republike Srbije moraju da se osećaju bezbedno i zaštićeno bez obzira na versku, seksualnu, političku opredeljenost. Time se šalje poruka da nema povlašćenih i da je zakon jednak za sve. Ovo su prioriteti koji nisu smeli da budu upitni ni pre referenduma, a svakako ni posle, niti pitanje načina izbora sudija treba dovoditi u vezu sa suštinom pravne države demokratskih načela. Kao što sam već rekla na samom početku. Ovo je poslednji put da Narodna skupština imenuje sudije i tužioce, pa bih još jednom podsetila na prvi član važećeg Zakona o sudijama. U njemu stoji da je sudija nezavisan u donošenju odluka u postupanju, da sudija sudi i presuđuje na osnovu Ustava i zakona i da je dužan da u svakoj prilici održi poverenje u svoju nezavisnost i nepristrasnost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić.
Hvala vam uvažena predsedavajuća, predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužioca. Mi iz Jedinstvene Srbije podržavamo izbor najboljih kandidata koje ste vi ovde danas predložili. Ovo je i kako su kolege pre mene rekle poslednji put da ih biramo na ovakav način. Nama nije žao, nema tu sete, svi se borimo za vašu nezavisnost, to su demokratske tekovine. Stranka kojoj ja pripadam Jedinstvena Srbija je državotvorna stranka i svakako ćemo da nastavimo da se borimo ovakvim pravcem kako smo se i do sada borili. U kampanji koju vode pojedinci iz opozicionih stranaka imali smo situaciju u kojoj su u više navrata svojim lažima nanosili direktnu štetu stranci kojoj pripadam i predsedniku moje stranke. Imali smo priliku da vidimo kako se iznose te laži i time se narušava i ugled predsednika i ugled stranke kojoj pripadam. Ovde nije trpeo samo Dragan Marković Palma, ovde je, morate to da razume kao ljudi, sada vam se pre svega obraćam kao čovek čoveku, ne obraćam vam se kao predstavnicima preozbiljnih institucija koje danas sede prekoputa nas. Naneta je velika šteta i narušen je ugled i čoveku i njegovoj porodici i svima nama koji podržavamo Dragana Markovića Palmu. Javna funkcija po prirodi stvari jeste takva da smo svi mi koji se takvim funkcijama bavimo, se uvek nalazimo nekako na tapetu, da smo lako dostupni javnosti i to je sasvim normalno. Ne kod nas, nego svuda u svetu, ali kada se čini nepravda lažima, kakva je u ovom slučaju činjena Draganu Markoviću Palmi, ja vas sada molim da se potrudite sa pozicija na kojima se nalazite da se nešto uradi i da se spreči to što se dešava nama, ali i da se ne dozvoli u budućnosti da se bilo kome desi slična situacija. Znate, kolega Starčević je danas rekao da je JS u ovom mandatu, pošto se raspisuju republički izbori, znači da u ovom mandatu u kome smo sada radili, imali preko 380 izlaganja. Verujte mi, u trenutku pokretanja te afere mi smo dobar deo vremena morali da trošimo i da objašnjavamo šta je u stvari prava istina, da je zakon na našoj strani i da su to laži. Sigurno da bi još veći doprinos i učinak zakonima bio, kada je u pitanju JS, da nije bilo takvih afera. Mi znamo da to rade da bi se dobili jeftini politički poeni, to nije ni prvi, ni poslednji put, ali morate da shvatite da njihovo takvo delovanje veliki broj mladih ljudi i ne samo mladih ljudi, svih onih ljudi koji imaju želju da se uključe u politiku, okreće na neku drugu stranu. Danas hoću da pošaljem poruku da mi iz JS uvek kažemo da su mladi zakon. I danas pozivam sve mlade ljude da se uključe u politiku, naravno uvek ću reći uključite se u JS iako je sloboda da svako može da bira na političkom nebu Srbije kojoj političkoj partiji može da da svoje poverenje ili da tu traži mogućnost da pokaže svoje dobre ideje i nametne neku svoju politiku. Znači, ono što se dešava, možda nemate neki mehanizam, ali ako uzmemo činjenicu da se godinu i po dana čekalo na prvo ročište, a da se na tom ročištu ne pojavljuju oni koji i dan danas nanose takvu medijsku štetu svojim lažima, lično mislim da nešto možete da uradite. Ako sudije ili tužioci nemaju mogućnost preko tih svojih, da tako nazovem, instrumenata, da spreče ovakve stvari, možemo da se obratimo za pomoć lekarima, psiholozima, psihijatrima, jer nije normalno da u kontinuitetu godinu i po dana neko iznosi laži i da za to ne trpi apsolutno nikakvu posledicu. Mislim da je vreme da se i prevaranti, upotrebljavam sada možda neke ružne termine za dom u kome se nalazim, ali verujte mi, oni nisu daleko od istine, znači, ni prevaranti, ni secikese, ni lopovi, ni ljudi koji ne govore istinu, moraju da počnu da odgovaraju za svoje postupke. Mi postajemo neozbiljni kao država i kao institucija ukoliko nemamo mogućnosti da tome stanemo na put. Postoje izbori, 3. aprila su izbori, svi imaju pravo da se kandiduju na ovim izborima. Menjani su izborni uslovi, svima se izlazilo u susret da se naprave različite olakšice, da se smanji cenzus ili šta god je trebalo da se uradi i svako ima mogućnost da se kandiduje 3. aprila. Građani će da glasaju onako kako misle da je najbolje. Glasaće onako kako su glasali i do sada. Mi iz JS nastavljamo četrnaestogodišnju saradnju sa našim koalicionim partnerima iz SPS i siguran sam da ćemo bez obzira na ovakvu nepravdu kakva nam nanosi u medijima, da napravimo odlične rezultate. Ono što je za vas bitno, kažem još jednom, poslanička grupa JS će podržati kandidate koji su predložili i VSS i DVT. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima zamenica predsednika poslaničke grupe SPS, narodna poslanica Snežana Paunović.
Zahvaljujem, potpredsednice Kovač. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, uvaženi građani Republike Srbije, ovo je jedna od poslednjih sednica u ovom sazivu Narodne skupštine, ne računajući današnju posebnu sednicu na kojoj ćemo potvrditi ustavne promene koje se odnose upravo na pravosuđe, tako da sudije i zamenici tužioca koji se danas biraju imaju tu čast da su poslednji koje bira Narodna skupština Republike Srbije i koji će položiti zakletvu pred predsednikom Narodne skupštine. Ustavne promene, o tome smo često i dugo govorili, omogućavaju veću samostalnost sudske vlasti i to jeste bio cilj i ideja, kao jedne od tri grane vlasti u smislu pre svega načina izbora nosilaca pravosudnih funkcija, ali treba imati u vidu da ta činjenica podrazumeva još veću odgovornost pravosuđa, odnosno sudija i tužilaca, za očuvanje pravnog poretka, za zaštitu zakonitosti i obezbeđenje prava građana u postupcima pred pravosudnim organima. To znači i pravično suđenje, to znači i borbu sa kriminalom, to znači odgovornost za stanje u celokupnom pravosuđu. Još jednom ću odavde, osim što ću reći da će poslanička grupa SPS podržati predloge sa kojima ste danas došli, ja vas molim da pre svega kao odgovorni ljudi, a nesumnjivo to jeste, ozbiljno shvatite ulogu koju vam je Narodna skupština prepustila. Mi smo jedini saziv, čini mi se, u istoriji, a gotovo da mogu da tvrdim da i u budućnosti ne bi bilo takvog koji bi bio spreman da se odrekne svojih ovlašćenja u korist najpre građana Srbije, što za sve vas koji ste predstavnici ovih grana vlasti znači da morate biti duplo odgovorniji, profesionalniji i najmanje sujetni kada budete birali svoje kolege na pozicijama od kojih zavisi kvalitet života naših građanki i građana. To je zadatak svih nas zajedno koji smo nosioci vlasti po Ustavu i ja nemam nikakvu dilemu da će to tako i biti. Koliko god su ove ustavne promene bile kritikovane, u dobroj meri jedan procenat ljudi ih nije razumeo, a ja se iskreno nadam i čvrsto verujem da će praksa pokazati koliko smo bili u pravu kada smo tako nesebično, potpuno svesni svoje odgovornosti, prepustili svoje pravo ljudima koji su školovani da se time bave. Ja ću danas iskoristiti priliku da se malo osvrnem i na rad ovog parlamenta, sasvim svesno i motivisana svim onim što smo kao narodni poslanici u proteklom periodu o sebi mogli da čujemo, da vidimo, da pročitamo, ne zato što imam potrebu da bilo koga od nas odbranim ili amnestiram, nego zbog toga što želim da kažem, pre svega da počnem sa konstatacijom da smo u ovom mandatu imali pre svega jedan dinamičan rad, koji podrazumeva usvajanje i, reći ću vam cifru, preko 200 zakona i drugih akata. Naš se rad u ovom mandatu zaista nije svodio samo na sednice odbora i parlamenta, već i na druge aktivnosti. Tu pre svega mislim na aktivnosti stalnih delegacija Narodne skupštine u međunarodnim institucijama, na aktivnosti političkih grupa prijateljstva koje su jako važne, na rad Ženske parlamentarne mreže, na aktivnosti GOPAK-a i svih drugih oblika saradnje. Ovaj saziv parlamenta imao je nekoliko važnih aktivnosti i ostaće zapamćen po izuzetno važnim aktima. Najpre su to sprovedene ustavne promene i o tome sam već govorila. Ali, ono što takođe treba posebno istaći, jeste ogroman doprinos predsednika Narodne skupštine, gospodina Ivice Dačića, ugledu i ulozi parlamenta, i to u dva značajna segmenta. Jedno je parlamentarna diplomatija, kojoj je predsednik Dačić pre svega svojim iskustvom dao jednu posebnu vrednost, koristeći svoja diplomatska znanja, svoja iskustva, međunarodne kontakte koje je gradio i ostvario još kao ministar spoljnih poslova. Gotovo da nije bilo stranog diplomate, od ambasadora pa do visokih državnika mnogih država, koje predsednik Narodne skupštine nije primio i sa njima razgovarao, pokazavši da su parlamentarna diplomatija i tzv. meka diplomatija danas značajno diplomatsko sredstvo, od ogromnog uticaja na unapređenje međunarodnog ugleda Srbije, posebno u borbi za očuvanje državnog suvereniteta i teritorijalnog integriteta naše zemlje, kao najosetljivijeg pitanja kojim smo se bavili. Jasno rečeno, to je borba za zaštitu pre svega naših nacionalnih i državnih interesa na KiM, to je kontinuitet naše državne politike, ali i politike SPS koja je bila deo vladajuće većine. Predsednik Dačić je na najbolji mogući način to sprovodio i na ovoj državnoj funkciji. Drugi značajan segment parlamentarnih aktivnosti jeste međustranački dijalog i mi danas imamo tačku dnevnog reda - Izbor nove Republičke izborne komisije, ustupak koji je napravljen, izborni zakoni koji su doneti, koji su proizašli pre svega iz tog dijaloga. Pokazali smo da dijalog nema alternativu, da uprkos političkim razlikama mora da se razgovara i iz tog dogovora učinili ne male ustupke kao vladajuća većina. To je još jedan od uspeha ovog saziva parlamenta, što zaista nismo primarno vodili računa o svojim interesima. Jer, ako sagledate promene izbornih zakona, onda će svako ko ima nameru da korektno to komentariše reći da su najoštećenije upravo predstavnici partija i stranaka koje čine vladajuću većinu. Mi smo pružili ruku, omogućili uslove koji su se tražili. Jedan ozbiljan procenat zahteva je bio potpuno nerealan ali smo ih sveli na realnu meru, napravili ustupke. Jedino što nismo uspeli da uradimo i što nije do nas, to je da građani daju poverenje svima onima koji će dobiti šansu da se po povoljnim uslovima definitivno kandiduju i kandiduju svoje predstavnike za parlament Republike Srbije. Da biste dobili poverenje građana, ja sam o tome govorila i pre par dana, morate im objasniti šta je ono što ćete uraditi za sve njih. Narodni poslanici su, ne samo u nazivu nego i u praksi, predstavnici naroda i morali bi to biti. Svaka ona lista koja bude formirana na način da će kandidovati ljude koji razumeju probleme svoje sredine iz koje dolaze, probleme svog okruženja, ne deleći ljude na to ko kome ideološki pripada, ubeđena sam, u Srbiji će dobiti najveće poverenje. Nije zabranjeno brutalno kritikovati sve one koji ne misle isto kao vi, nije zabranjeno koristiti se najprljavijim metodama u političkoj borbi, ali je nemoralno. Mi imamo pravo da opomenemo na nemoral, jer je ovaj saziv takođe saziv, jedini i prvi, koji je doneo Kodeks o ponašanju narodnih poslanika. Nisam sigurna da bi neki drugi to uradili. Ako nam budu spočitali da smo to morali - ne, nismo. U ovoj sali u ovom mandatu je sedeo ne mali broj ljudi koji je imao čast i privilegiju da i u prošlom sazivu bude poslanik. Sećamo se mi raznih performansa koji su trajno probali da uruše pre svega integritet jedne ovakve institucije. Bio je ozbiljan posao vratiti poverenje građana u instituciju Narodne skupštine Republike Srbije i u narodne poslanike pojedinačno, jer smo, nažalost, često bili svedeni na to da nas tumače kroz pojedince. Niko od nas ovde nije isti, niko od nas ovde nije sličan. Svi mi imamo i svoje ideje i svoje mane i svoje vrline i odgovorni smo za ono što smo uradili, ili možda još više za ono što nismo. Jer, onaj ko radi, taj ima pravo i da pogreši. Onaj ko ne radi, on nema pravo ni da govori. Dakle, poštovani građani Srbije, parlament Republike Srbije u ovom sazivu je proglašavan i za jednostranački i za parlament koji isto misli, da vlada jednoumlje. Ne, ovo je parlament koji je ukazao poverenje Vladi Republike Srbije koja je došla sa, kako sam u startu rekla, preko 200 zakona i akata o kojima smo razgovarali i razgovarali smo. Nismo mi te akte usvajali samo klimajući glavom. Ako se neko bude bavio statistikom, shvatiće da svako ko je ozbiljno želeo da bude narodni poslanik probao je da doprinese na način na koji je to moguće, a to je u diskusijama na odborima, u plenarnoj sali, podnošenjem amandmana, razgovorima u predfazi kada su zakoni u pitanju. Tako smo i došli, preko radnih grupa, do Ministarstva za društveni dijalog sa kojim smo imali na bezbroj tema okrugle stolove. Zašto? Da bismo pre svega uspeli, i apsolutno sam ponosna na to, da donesemo jedan od zakona koji se takođe dugo čekao, a to je Zakon o rodnoj ravnopravnosti, čini mi se možda najvažniji za ovaj saziv. Druga stvar koja je jako važna je da je posle 10 godina pre par dana usvojen i Zakon o socijalnom preduzetništvu. Dakle, ovaj parlament se bavio pitanjima koja su od važnosti za svakog građanina i građanku Srbije. Ja želim da verujem, i sigurna sam zapravo, da će građani Srbije kojima ne fali ni mudrosti ni intelekta umeti da izaberu i 3. aprila, za kada su najavljeni parlamentarni, predsednički, ali i lokalni izbori u određenim sredinama. Najgore će od svega biti ako motiv za izlazak na izbore bude bio inat, jer iz toga izađu loša rešenja. Dakle, molim građane Srbije da kada budu razmišljali o tome ko će činiti budući saziv budu svesni da će ti ljudi u ovoj sali, zahvaljujući ovim jedinicama, moći da kažu, urade, pomognu ili odmognu. Svako pojedinačno ima svoju biografiju i nije teško proceniti kako će to izgledati na kraju. Koliko će biti onih koji će se sakriti iza jakih imena? Verovatno mnogo, ali to zato i jesu parlamentarni izbori i tu zato i ima po 250 predstavnika na svakoj listi. Nemam ja nikakvu dilemu da će lista SPS i JS, to je jedna tradicija, jedna koalicija koja, čini mi se, najduže traje na političkom nebu Srbije, dobiti poverenje, zato što sam ubeđena da se ljudima iz ove koalicije i veruje i ima razloga da se veruje. Svim učesnicima zaista želim sreću. Ono što je najvažnije na kraju reći i što moram da naglasim jeste da mi je, uprkos kritikama na koje smo naišli, kao jednoj od vas, bilo zadovoljstvo da se poslom narodnog poslanika bavim u proteklih godinu i po dana, koliko je trajao ovaj mandat. Uvažena gospodo predstavnici sudstva, još jednom napominjem, dobijate danas jednu važnu istorijsku ulogu. Čvrsto verujem da ćete njoj odgovoriti. Građanima Srbije kažem da sam ubeđena da parlament Republike Srbije nije pogrešio kada je svoja ovlašćenja preneo na vas, zato što zaista treba da budete nezavisni, ali to apsolutno znači da morate biti krajnje objektivni i raditi isključivo u interesu građana. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća gospođo Kovač, poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, ja ću pretežno govoriti o izborima, odnosno o značaju formiranja Republičke izborne komisije, što danas činimo. To je još jedan dokaz da su izmene izbornog zakonodavstva, koje smo mi kao SNS sproveli od 2019. godine do danas, učinile Srbiju najprivlačnijom i najpravičnijom državom u Evropi, što se tiče izbornog zakonodavstva. Samo da podsetim da režimi koji su vladali Srbijom u doba višestranačja, odnosno od 1990. do 2012. godine, nikada ni približno nisu opoziciji ponudili ovako privlačne izborne uslove. Dakle, samo da podsetim na onu čuvenu narodnu izreku – od 'tice mleko. Mi smo, dakle, opoziciji ponudili od 'tice mleko. Srbija zaista ima najbolje izborne uslove u Evropi. Mi smo od 2019. godine, zaključno sa prošlim zasedanjem, ali evo i sada, usvojili 36, 37 zakonskih promena koje se tiču poboljšanja izbornih uslova, ne računajući tu mnogobrojna zaista podzakonska akta koja su bila sa tim povezana. Sve to je tražila opozicija. Dakle, ispunili smo sve njihove, sve opozicione želje, i sa leva i sa desna i iz centra, koje su, naravno, bile u skladu sa zakonom. I to govori o našoj, između ostalog, samouverenosti, jer to mi mislimo da je dobro za državu. Za to vreme, dok se mi ponašamo ovako konstruktivno, onaj đilasovski deo opozicije, njegov deo opozicije, inače oni sebe nazivaju ujedinjena opozicija, a to nisu, inače oni zastupaju, oni su mogli da se zovu „ujedinjena grupa“, odnosno „Junajted grup“ i „Multikom grup“, pošto taj deo opozicije u stvari zastupa ove dve kompanije, Đilasovu i Šolakovu, jer su istovremeno i funkcioneri tih stranaka zaposleni u ove dve kompanije, pa su istovremeno, to niko ne vodi računa, u sukobu interesa. Dakle, oni su funkcioneri Đilasove stranke, a istovremeno su zaposleni kod Đilasa kao poslodavca, što je neverovatno do sada, to još svet nije čuo. E taj deo opozicije je u poslednjih desetak ili sedam dana uspeo da generiše toliko razjedinjenosti, bezidejnosti, destrukcije i autogolova da su oni već na početku izborne kampanje, a izbori još nisu raspisani, ali biće uskoro, oni su svoje šanse uspeli da zakopaju otprilike dva metra ispod zemlje. Jednostavno, Đilas i SSP, Jeremić i njegova Narodna stranka, DS i na kraju ova Skupština samostalne Srbije koja je izašla iz koalicije Đilasove, oni su uspeli za nedelju dana da rasture svoju koaliciju, da lansiraju razjedinjujuće kandidate Ponoša i Jankovića, da uvrede jedno pola Beograda vređajući stanovnike Marinkove bare, a to je Voždovac, stanovnike Borče, a to je Palilula, da uvrede stanovnike Vračara lažima o fiktivno prijavljenim građanima na Vračaru i da uvrede sve stanovnike Republike Srpske i njihove rođake u Srbiji istovetnim lažima o fiktivno prijavljenim građanima Srbije. Najavili su još rušenje spomenika Stefanu Nemanji, najavili su rušenje Beograda na vodi, najavili su da neće da grade metro. A Dragan Đilas nas već jedno pet-šest dana lično opsenjuje svojim lažima, pokušava, gde on lično vređa građane Republike Srpske i pre neki dan je on nazvao građane Republike Srpske instant građanima. Znači, Dragan Đilas pravi podele u srpskom narodu. Podsetiću vas samo da je on pre par meseci kada je bio u poseti Vašingtonu takođe delio Srbe, kada je u Vašingtonu u TV emisiji, da se valjda dodvori svojim gazdama, nazvao 99% Srba sa Kosova i Metohije kriminalcima. A što se tiče, kratko ću i o tome, Đilasovih kandidata, problem je u tome što je Zdravko Ponoš kandidat NATO-a i Hrvatske, čudno zvuči, za predsednika Srbije. Pazite, Ponoš nije branio Knin ni Republiku Srpsku Krajinu u ono doba kada su svi oficiri koji su tamo rođeni to činili. Zdravko Ponoš je bio načelnik Generalštaba koga je unapredila vanredno, hiperbrzo DS, na čelu sa Tadićem, međutim, on je nečasno otpušen iz službe i penzionisan vrlo brzo zbog toga što je čak i za ukus Šutanovca, ministra tada, i Tadića on otvoreno, i isuviše otvoreno, radio za interese NATO-a i SAD-a, o čemu svedoče depeše Vikiliksa. Zdravko Ponoš ima ogromnu podršku u Hrvatskoj i hrvatskim medijima. Oni opisuju kako on i koliko voli Hrvatsku i Zagreb itd. Kada sve to znamo, razložno je da se upitamo – a zbog čega se Zdravko Ponoš onda ne kandiduje za predsednika Hrvatske, to bi bilo mnogo bolje? Međutim, ovih dana smo saznali da je Zdravko, sram ga bilo, Ponoš vlasnik dva stana na Vračaru, na vračarskim pašnjacima i četiri garaže, sve otprilike u vrednosti jedno pola miliona evra. Red je onda da postavimo otprilike 11 pitanja Zdravku, sram ga bilo, Ponošu. Prvo pitanje, kako je tačno, gde i kada zaradio dva luks stana i četiri garaže na Vračaru? Zašto je i kako od 1991. do 1995. godine izbegavao da se kao ostali oficiri iz Krajine pridruži vojsci RSK? Zašto je doneo odluku o ukidanju 63. padobranske i 72. specijalne brigade? Da li je to bio nalog NATO-a? Četvrto pitanje, koliko je tačno tenkova, aviona, helikoptera i ostale tehnike rashodovao, uništio i isekao za staro gvožđe za sve vreme svog rukovođenja vojskom? Da li je Zdravko Ponoš krajem jula 1995. godine otišao u Knin i u Srbiju u tajnosti prebacio svoju familiju? Da li je tada bio obavešten i od koga da se sprema „Oluja“? Šesto pitanje, gde je bio i šta je tačno Zdravko, sram ga bilo, Ponoš radio tokom NATO agresije 1999. godine? Da li je on 2001. godine postao član Atlantskog NATO saveta, iako je tada oficirima to izričito bilo zabranjeno? Osmo pitanje, da li je od 2001. do 2005. godine od hrvatske službe, zna se koje, dobijao spiskove naših oficira protiv kojih se vodi istraga zbog navodnih ratnih zločina? Da li je o tome obavestio svoje pretpostavljene? Nije, naravno. Kada je tačno, gde i kako Zdravko Ponoš, sram ga bilo, podneo zahtev za hrvatski pasoš i da li je o tome obavestio nadređene? Deseto pitanje – Koliko je novca, Zdravka, sram ga bilo, Ponoša, prebačeno na njegove privatne račune računa Jeremićeve nevladine organizacije CIRST, i po kojim sve osnovama? Jedanaesto i poslednje pitanje – Gde je zaposlena i čime se bavi Zdenka Franje Ponoša, njegova supruga i odakle njegovoj supruzi stotine hiljada evra da bude suinvestitor u izgradnji stambenih objekata na vračarskim pašnjacima? Drugi Đilasov kandidat i kratko ću o tome, ima još veće probleme. Postavši Đilasova marioneta, Vladeta Janković je izveo politički salto mortale. Janković je inače, što smo se uverili u ovih 10 dana, čovek gafova, šampion licemerja i primer nedoslednosti. On, inače, sam već jedno peti put ponavlja da nije kvalifikovan da vodi grad. Pa, zašto se onda kandiduje? Zašto ga onda kandiduju? Da podsetim i na sledeće primere nedoslednosti. Vladeta Janković, krije da je 2013. godine, kao DSS, deo predsedništva koje je odlučilo da se Đilas smeni, pa je to sprovedeno u gradskoj skupštini, učestvovao u toj smeni Dragana Đilasa, i tada je kritikovao Dragana Đilasa i nazivao je 2013. godine Đilasovu vlast u Beogradu pljačkaškom. U emisiji „Kažprst“ par meseci kasnije u februaru 2014. godine, Janković je Đilasa nazvao garniturom. Danas je Janković, deo Đilasove garniture u Beogradu. Inače, do prihvatanja kandidature, do pre 10 dana, Vladeta Janković je zastupao stav da Srbija nije počinila genocid u BiH, što je ispravan stav. Međutim, prihvatanjem kandidature danas Janković ima onaj Marinikin stav, i oboje krive Srbiju i srpski narod da su počinili genocid, koji se nikada nije dogodio. Kakva bezobalna nedoslednost. Inače, program Vladete Jankovića u Beogradu, pazite, to treba da bude kandidat za gradonačelnika, i jeste, je rušenje spomenika Stefanu Nemanji, ili premeštanje u Marinkovu baru. Dakle, to je onda rasizam prema Romima, koji uglavnom i nastanjuju tu prokaženu, ničim spornu Marinkovu baru, koja se danas praktično, nalazi u centru grada. Program Vladete Jankovića je rušenje Beograda na vodi. Program Vladete Jankovića je da se ne gradi metro. Pazite, Beogradu je potrebno podmlađivanje, i Srbiji uopšte, a ne čovek koji ima 82 godine. Svaka čast starim ljudima, i oni imaju svoje naravno, mesto u ovom društvu, ali gradonačelnik mora da skoči, poskoči, da se bavi socijalom, školama, vrtićima, svaki dan da je negde, to je u stvari napornije nego biti kandidat za predsednika Srbije. Beogradu je potreban gradonačelnik koji će da gradi Beograd, i spomenike, a ne da ih ruši. Inače, osim što je vređao Rome, naveo sam jednu priliku, Janković je prekjuče izvređao građane Srbije i 750 hiljada članova SNS, sve nas je nazvao, citiram Vladetu Jankovića, kaže on – to je banda botova i paščadi koja je puštena sa lanca, kraj citata. Pazite, kako može bilo koji normalan čovek da ovakve uvrede uputi svim članovima SNS i građanima Srbije, i kritičarima njegovog stava da spomenike ne treba rušiti. Kako ga nazivaju, taj fini čika i profesor u penziji, pod znacima navoda, može neistomišljenike da naziva bandom i paščadi, da li je to rečnik jednog profesora univerziteta, ili se možda ne radi o baš tako finom čiki i gospodinu, već o Đilasovcu zaslepljenom mržnjom. Da pomenem, u tom intervju prekjuče, Vladeta Janković je vrlo nerpomišljeno na kraju izrekao jednu rečenicu koja ga je ogolila i ogolila Đilasovce i njihov nepostojeći program. On je rekao – meni je bitnije da svi glasaju protiv Vučića, to je ono što je važno, biti protiv. Pazite, svi marketinški izborni eksperti, na kraju svi normalni ljudi, će vam reći da je najvažnije na izborima konstruktivan odnos, da je najbitnije glasanje za, da imate za nekoga ili za neki program, da glasanje protiv nije konstruktivno, već destruktivno. Dakle, ni Janković ni Ponoš ni Đilas nemaju program, nemaju šta da ponude građanima, nemaju da ponude građanima za šta da glasaju za, znači imaju samo protiv. Sa druge strane, SNS je objavila svoj program još pre jedno nedelju dana, na fantastičnom sajtu, dela govore, se nalazi interaktivna mapa Srbije na kojoj se vidi šta je postignuto u prethodnom periodu u Srbiji, u prethodnih deset godina i to se nalazi i na fenomenalnom brošuri, uradili smo zajedno, u kojoj su predstavljeni rezultati uzdizanju, gradnji i napretku Srbije. Predsednik Vučić je pre neki dan bio u poseti Kini gde je najavio još bolju saradnju sa Kinom, a najznačajnije je što je najavio potpisivanje izvanrednog ugovora o slobodnoj trgovini sa Kinom koji će da predstavlja ogromnu šansu za privredu Srbije i biće potpisan ove godine. Juče je predsednik Vučić najavio da Srbija trenutno pregovara sa čak 92 investitora koji će sigurno doći da rade u Srbiju, da posluju i ukupna vrednost tih investicija je 7,3 milijarde evra, a to je 35 hiljada novih radnih mesta. Navešću, jer je opet, kao što sam, sam rekao, bolje biti konstruktivan, ja moram neku kritiku da iznosim, ali evo šta je urađeno sve u prethodnom periodu, kratko ću. Nezaposlenost je 2012. godine iznosila 25,5%, sada je svedena 2020. godine na istorijski minimum od 9%, inflacija je najniža u poslednjih 50 godina, penzije su od 2012. godine povećane za 30%, udvostručena je prosečna zarada u odnosu na 2012. godinu i ona sada iznosi gotovo 610 evra. Srbija je prva po broju stranih direktnih ulaganja i privukli smo od 2012. godine 21 milijardu evra. Izgrađen je onaj Balkanski tok, gasovod, izgrađen je auto-put Miloš veliki, u toku je izgradnja još deset auto-puteva. Izgrađena su ona dva čuvena ogromna mosta, jedan kod Vladičinog Hana, a drugi je Žeželjev most. Gradi se pruga od Beograda do Budimpešte i kroz koji dan će biti otvorena deonica Beograd – Novi sad gde će vozovi ići brzinom od 200 kilometara, to je ono što je stara Srbija mogla da sanja, a sada se to ostvaruje. Za pet godina, Srbija je uložila u zdravstvo jednu milijardu evra. Sad neću to pominjati, pazite, izgrađene su tri kovid bolnice, desetine bolnica je još izgrađeno ili rekonstruisano. I, kroz koji dan, mislim u martu, će biti otvoren renovirani, rekonstruisani, novi Klinički centar Srbije. Srbija je, podsetimo, finansijski podržala u toku ove dve godine, kovida i građane i privredu. Setimo se, sto evra pomoći svim punoletnim građanima. Sto evra pomoći svim mladima. Kroz nekoliko meseci će mladi dobiti još sto evra pomoći. Uskoro će ili su već dobili penzioneri, 27. 000 pomoći, nezaposleni su dobili pomoć, slobodni umetnici su dobili finansijsku pomoć i svi građani još 60 evra, penzioneri su još jednom dobili 50 evra, svi građani, pazite svi građani, sedam miliona građana Srbije je dobilo 3000 evra podrške. Setimo se, da je u ovih nekoliko godina u nazad, da su prvi put preduzete neophodne populacione mere i pomoć majkama za rođenje i to je vrlo poznato i za rođenje prvog i drugog i trećeg i četvrtog deteta. Ovim završavam, danas ćemo proglasiti posle podne Akt o promeni Ustava, a u vezi uspelog referenduma koji se ticao isključivo pravosuđa. I, ovaj referendum je bio prilika da cela, pazite, ponavljam, cela opozicija pokaže svoju destruktivnost, ali i nevladine organizacije. Pazite, sve. Oni su se svi ujedinili u protivljenju, razvoju pravosuđa, odnosno protivljenju referenduma. Oni su u referendumu u tom trenutku, videli priliku, da pred izbore pokušaju da predsedniku Vučiću i nama slome kičmu. Naravno, da nisu uspeli, ali su se svi ujedinili, to je bilo zanimljivo, cela opozicija i leva i desna, i patriotska, i drugosrbijanska, i centristička, i sve nevladine organizacije koje su do tada, jedno godinu dana učestvovale u pripremi referenduma. Svi su se povukli, međutim nisu uspeli, narod je rekao svoje. Inače, većina protivnika referenduma je govorila da se zalažu da su proevropski orjentisani. Evropska unija je podržala referendum, a ovi protivnici referenduma su onda jasno pokazali na referendumu da su anti-evropski nastrojeni. I, onda kome građani jedino treba da veruju na ovim izborima? Pa, jedino treba da veruju predsedniku Vučiću i SNS. Za kraj, SNS i predsednik Vučić će pobediti na ovim izborima zbog fantastičnih rezultata u poslednjih deset godina i najbolji program do sada je bilo ono što su predsednik Vučić i SNS činili u prethodnih deset godina uzdižući Srbiju, gradeći Srbiju, vakcinišući Srbiju i lečeći Srbiju. Još bolji program će biti ono što će predsednik Vučić i Srpska napredna stranka da čine u naredne četiri godine uzdižući Srbiju, gradeći Srbiju, vakcinišući Srbiju, lečeći Srbiju, lečeći prošlost u sadašnjosti radi budućnosti. Predaja, svi to znamo, nije opcija, jedina opcija je pobeda. Živela Srbija! Hvala.
Reč ima narodna poslanica dr Amela Lukač Zoranić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, pred nama se danas nalaze nekoliko jako važnih tačaka koje su na dnevnom redu, a prvenstveno je jako važan predlog koji ste nam izneli, o članovima, odnosno o sudijama koji se po pravi put biraju na tu funkciju. Jako me raduje činjenica da veliki broj kandidata koje ste nam predložili jesu mladi ljudi, jesu ljudi koji imaju odgovarajuće veštine, konkursom zadovoljavaju sve obaveze koje su propisane, a samim tim i govore strane jezike. Znači, te me činjenice jako raduju. Takođe me raduje činjenica da ćemo konačno u našoj demokratskoj državi koja, zaista stremi da se priključi evropskim integracijama u potpunosti imati nezavisno sudstvo, nezavisno tužilaštvo, nezavisno pravosuđe, što će samim tim i ovaj akt o potvrdi Ustava odnosno izmenama odlukama Ustava Republike Srbije potvrditi. Ovo je značajan iskorak, i samim tim kandidati trebaju maksimalno raditi na tome da svaki mogući sukob interesa u kontekstu suzbijanja ikakvih spona između kriminala i sudstva treba u potpunosti biti sprečeni. Ja se nadam da će ovakvi mladi ljudi koji dolaze na tako značajne funkcije, da će ih obnašati u skladu sa pravnim regulativama u skladu sa Ustavom Republike Srbije i štititi prvenstveno načela Ustava Republike Srbije. Mi ćemo na ovaj način imati balans između zakonodavne i izvršne vlasti i, prvenstveno će mi biti jako bitno da celokupna legislativa koju mi na nivou Republike imamo, da se one u praksi u potpunosti implementira, što u nekim slučajevima, pak ne dolazi do toga, tako da se nadam da ćemo sva prava zagarantovana Ustavom moći da crpimo svi zajednički, znači, svi građani jednako, da imaju jednaka prava i samim tim, izbor ovih sudija će potvrditi da ti mladi ljudi koji su konkurisali u septembru danas već nakon ovog današnjeg dana mogu obnašati svoje funkcije. Takođe, imamo i izbore članova RIK, što je ujedno još jedna odgovorna funkcija svakog pojedinca koji se nalazi u RIK. Pred njima je takođe zahtevan zadatak sprovođenja aprilskih izbora. Ja se nadam da će izbori proteći u najboljem redu, da će svi imati prilike da pokažu šta su to radili, na koji način su radili u prethodnom periodu i kako će raditi u budućnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem. predsedavajuća. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama i u ovom sazivu i, da kažem, u dosadašnjem načinu biranje sudija i tužilaca, poslednji put da mi narodni poslanici to činimo, s obzirom da su i građani jasno na referendumu podržali predlog izmene Ustava u domenu pravosuđa i podržali reformu sudstva koju sprovodimo kako bismo sudstvo učinili još nezavisnijim tužilaštvom, samostalnijim u svom radu, što nije samo bitno zbog našeg daljeg puta ka EU, već kao što smo rekli bitno je i za dalji napredak same Srbije i poboljšanju uslova za razvoj. Vidite da i efekti daju rezultate pored toga i što imamo zaista uspešnog lidera, predsednika Vučića, koji svaku priliku koristi kako bi Srbiju promovisao u najboljem svetlu. To je učinio i prisustvujući otvaranju zimskim olimpijskih igara u Kini, gde pored toga što je dao podršku našim sportistima da na što bolji način predstavlja našu državu iskoristio priliku i da razgovara sa svetskim liderima i o novim zajedničkim projektima, unapređenju bilateralne saradnje između tih zemalja i Srbije i načinu da se dovedu novi investitori. Imali smo prilike da vidimo, kada je u pitanju Kina, da će se u narednom periodu raditi na tom Sporazumu o otvaranju kineskog tržišta i za naše proizvode i proizvođače, što će svakako doprineti daljem rastu i razvoju naše ekonomije. Naravno, takva vest koja bi u svakoj državi bila slavljena, jer svi znamo koliko je kinesko tržište veliko i koliko je bitno da i naši proizvođači svojim proizvodima, svojom inovativnošću tu učestvuju što će dati, kažem, podstrek razvoju ekonomije. Od strane tajkunske opozicije odmah je doživela napad i odmah njihovi kvazi ekonomisti, ljudi koji su bili državni sekretari i pomoćnici ministara, pa i ministri iznose svoja neka tumačenja kako je to štetno za Srbiju, a zapravo, samo su time potvrdili svoje neznanje koje su, inače zastupali dok su bili na tim pozicijama, jer u tom periodu 2008, 2009. godine svetska ekonomska kriza je za njih bila razvojna šansa. I u tom periodu su oni pokazali koliki su državnici i koliko su oni kao nosioci vlasti bili spremni da pomognu građanima, a koliko su gledali sebe. Na kraju, rezultat smo videli 2012. godine, građani su jasno na izborima rekli da takvim ljudima više nikada nije mesto i ne treba da bude mesto na čelu države. Onda, imate kampanju koju oni vode. Njihova kampanja se bazira na tome da pričaju sve suprotno od onoga što vlast radi, da kritikuju ono što vlast radi, ne iznoseći nikakve argumente. Evo, poslednja vest koju smo čuli, o kojoj je kolega Bakarec pričao, a to je - nastavak pomoći građanima, odnosno, pre svega mladima uzrasta od 16 do nepunih 30 godina u iznosu od 100 evra koje će biti u maju ili junu mesecu, odmah su kritikovali i odmah vezuju kako je to jedan od novih načina, instrumenata koje predsednik Vučić koristi kako bi kupio izbore. Naravno, oni su i u ovu izbornu trku odmah ušli sa stavom da su izbori unapred pokradeni, što se nikada u istoriji, i politike, i demokratije u ovom svetu nije desila, to je u stvari samo njihova strategija da sebe opravdaju za svoj neuspeh za koji znaju da im sledi 3. aprila, jer znaju da će tada popiti još jedan veliki šamar od strane građana, jer će ih kazniti zato što pokušavaju još jednom da građane obmanu, kako su oni, jel te, neka nova lica, nove nade, ljudi koji će unaprediti Srbiju, u stvari, osim stranaka koje su sada formirali od te žute demokratske stranke, tajkunske stranke, i formirali manje tajkunske stranke, ništa drugo nisu odradili, ništa novo nisu ponudili građanima Srbije. Kolega Bakarec je spomenuo da Đilasov kandidat za gradonačelnika Beograda, jedino čime se bavio je izmeštanje spomenika i to izmeštanje spomenika Stefanu Nemanji koji je osnivač srpske države, odnosno, da kažemo države pod dinastijom Nemanjića, koji je jedan veliki i državnik i vojskovođa, u svom periodu je uspeo da se izbori za viši stepen nezavisnosti u odnosu na vizantijsko carstvo naše države tada, Raške, i obezbedio i stvorio uslove da kasnije u svojoj dinastiji Srbija bude jedna od moćnijih država u našem regionu, a sećamo se odlično Dušanovog carstva, i kakva je sila Srbija tada bila. Dakle, on se bavi izmeštanjem spomenika, a inače, i sam kaže, to mogu i kolege da potvrde, a i građani su to videli da je priznao da je nesposoban da vodi grad Beograd, da ne zna da se bavi komunalnim pitanjima, da ne zna da se bavi infrastrukturnim pitanjima, ali znate čime će znati da se bavi? Da napravi put kandžama Dragana Đilasa u gradsku kasu i da nastavi pljačkanje građana Beograda. To je njegov jedini cilj koji on želi da ostvari. Onda, imate tu sve napore i sredstva te "Multikom" imperije i produkcije koristi, kako bi novim lažima i spinovanjima obezbedio tim svojim kandidatima, kako za predsednika Republike, premijersko mesto gde je stavio Mariniku kokoda Tepić, i za mesto gradonačelnika, nesposobnog Jankovića, maksimalno se trudi time što izmišlja neke nove afere, a ono čime su se jedino bavili to je punjenje svog džepa. Takođe, imate interesantnu priču. Dakle, ako se već bave izmeštanjem spomenika, kako kaže - taj spomenik je problem, pa, vratimo se u onaj period pre 2012. godine, šta su radili. Njima je Kosovo i Metohija bila problem, pa su svojski radili da taj problem izmeste, odnosno tu teritoriju da odvoje od Srbije, pa se sećamo šta je radio Borislav, odnosno sada Borko Stefanović, radio je na tome da ispregovara formiranje granica između Srba i Srba, a to je ono što je Đilas izjavom uradio po pitanju građana iz Republike Srpske, koji imaju pravo da traže pasoš Republike Srbije, koji imaju pravo da budu i državljani Republike Srbije i on pokušava, verovatno da ih odvoji od svoje matice, i ono što je Dejtonski sporazumom zagarantovano, da on to pogazi. Tako im je i Vojvodina smetala, pa su davali vetar u leđa autonomašima. Tako im smetaju i drugi delovi Srbije, jer od Srbije žele da naprave, jednostavno, krug dvojke kojim će oni gospodariti, koji će privatizovati i izvršiti akviziciju, odnosno pripojiti „Multikom“ imperiji. Eto kako oni rešavaju probleme. Kažem, u periodu krize 2008/2009 godine videli smo koliko su brinuli o narodu - ništa. Jedno veliko ništa. Jedino o čemu su brinuli je svoj džep, jedino o čemu su brinuli jeste da oni budu zadovoljni, siti, a znamo da u tom periodu je sledilo gašenje fabrika, katančenje istih. Pola miliona i više ljudi ostalo je bez posla, pa dodajte njihove porodice koje nisu imale načina kako da se prehrane, pa 2009. godine sramna reforma sudstva, o čemu je kolega Kesar pričao, gde su više od 1.100 sudija i tužilaca ostali bez posla preko noći samo zato što su bili nepodobni, samo zato što nisu želeli da slušaju njih, velike gazde i da po njihovom nahođenju presuđuju, a onda taj isti manir i danas sprovode, naravno preko Tvitera, jer jedino su junaci na Tviteru, a neljudi su ovako u praksi kada se pojave, slabi i sitni ljudi, gde su oni istovremeno i tužioci i sudije i ezgekutori i taj svoj način ophođenja, kako su radili 2009. godine, kažem ponovo, preko Tvitera pokušavaju da sprovedu. Kada govorimo o pravosuđu, drago mi je, i kolega Kesar je spomenuo, ali ću ja svakako spomenuti kada je u pitanju Kruševac, grad iz koga dolazim, da je i ovim budžetom predviđena realizacija važnog projekta za grad Kruševac, a to je izgradnja nove Palate pravde, objekta u kome će svi sudovi u Kruševcu, i Osnovni i Okružni, biti smešteni, i Prekršajni sud, takođe, gde će sada pod jednim krovom svi oni raditi zajedno za dobrobit građana i to upravo u onom delu grada Kruševca, naselje koje se zove Stari aerodrom, koje je u vreme žutih tajkuna bilo ništa drugo nego obična livada za ispašu konja, jer u njihovo vreme nisu ni razmišljali o razvoju grada Kruševca, niti o razvoju Srbije. Razmišljali su kako da se ugrađuju u poslove koje rade, pa i malo onoga što su odradili za građane, kao što je rekonstrukcija samo platoa ispred Doma sindikata, nisu uspeli da okončaju, već je celokupnu priču i finansijski deo morao da se završi u vreme dolaska SNS na vlast, kada smo morali da popunimo i ogromnu rupu u budžetu koju su napravili i na svu sreću ne samo da smo je popunili, već od 2018. godine Kruševac je grad koji više ni dinara ne duguje za kredite, niti planira, niti ima potreba da se kreditno zadužuje za realizaciju svojih infrastrukturnih projekata. Eto, prošle godine, tokom obeležavanja 650 godina od postojanja Kruševca, celokupan trg je rekonstruisan i sada je zaista jedan predivan prostor i za realizaciju manifestacija i za mesto gde građani mogu da provedu svoje slobodno vreme. Kao što sam rekao, oni nemaju ni plan, ni program. Govore o nekom planu za dan posle. Taj plan za dan posle jasno vidimo, to je želja da nastave plačku zbog koje su ogorčeni, besni, jer su ih građani u tome sprečili 2012. godine, pa su ih sprečili 2014. godine, 2016. godine, 2017. godine, 2020. godine i sprečiće ih i 2022. godine, 3. aprila, jer im neće dozvoliti da taj svoj pakleni plan sprovedu. I onda, vidite, kada su i sami svesni, a neće priznati da su svesni toga, idu sa strategijom, tj. planom B, a plan B je taj 4. april koji oni spominju, želja da izazovu nemire, želja da ljude izvedu na ulice i za to se ne libe da koriste maksimalna sredstva i sve instrumente koje njihova „Multikom“ imperija pruža, tako da i u saopštenjima koje njihovi kandidati kažu jasno možemo da vidimo da se osvrću već na 4. april, uopšte ne razmišljajući o 3. aprilu. Ono što je još interesantno jesu i ta istraživanja koja pokušavaju da plasiraju, pa tako gazda tajkun Đilas plasira istraživanje u kome je samog sebe, verovatno anketirajući ljude u „Multikom“ okruženju utvrdio da ima 18,5% podrške građana, a onda pre neki dan izađe interesantno istraživanje ljudi sa Fakulteta političkih nauka koji kažu da, na osnovu terenskog istraživanja koje su oni radili, koalicija koja se zove „Ujedinjena Srbija“, a znamo kako su došli do tog rešenja, tako što su plagirali i krali tuđe nazive i kampanje i što su ukrali naziv udruženja građana, za šta treba svakako da ih bude sramota, ali, naravno, oni za sramotu i ne znaju, jer je njima obraz đon, došli su do statistike da ona iznosi oko 13,5%, a onda ako se produbite i čitate tekst, ispostavi se da je u tih 13,5% dodato nekih 2,6% neopredeljenih birača koji kada su anketirani, kada im je rečeno - morate da se odlučite za nekoga iz opozicije, rekli su odlučićemo se za Dragana Đilasa, što znači da on ima 10,5%. Kada na to dodamo istraživanje Đorđa Vlaha koji je poznat, naravno, po svojim istraživanjima, koji je poznat po načinu kako je došao u ovaj parlament, tako što je obmanjivao građane, ocenio je samog Dragana Đilasa, odnosno njegovu stranku na 7,6% i tako je za Dragana Đilasa i u ovoj strategiji pokušavanja spinovanja i laganja građana krenulo sve nizbrdo. Kako je krenulo, do dana glasanja pitanje je da li će i doći po tim nekim istraživanjima i do 3%, odnosno da li bi on sam mogao da skupi 3% podrške građana. A onda imate još jedno današnje istraživanje, odnosno produžetak tog istraživanja kada su u pitanju kandidati, gde se jasno vidi da svi drugi kandidati koje su možda i razmatrani od strane građana koji su, eto, protiv ove vlast, imaju mnogo bolju podršku nego njegov NATO general Zdravko Ponoš, pa se ja iskreno pitam da li je izgleda taj mašinski mozak prezubio u trenutku kada je radio svoje neko istraživanje, pa da možda nije znao da pročita tu statistiku, mada znamo onu njegovu preciznost od 120% u čitanju rezultata, pa se odlučio za Zdravka Ponoša, koji, kao što je moja uvažena koleginica Milica Nikolić utvrdila, zapravo u odnosu na njega i njegove nekretnine kojih je on vlasnik, Đilasov brat Gojko ispade beskućnik. E takvi su vam kandidati, takvi su vam ljudi koje ova tzv. „Ujedinjena Srbija“, pre bih rekao ujedinjena tajkunska Srbija nudi, a ona jedino što vam nudi su samo ta lica, odnosno paravani koje će Dragan Đilas koristiti za nastavak svoje pljačke, a Vuk Jeremić za sprovođenje svog plana revanšizma, odnosno prosto rečeno, narodski – osvete prema svima onima koji su ih sprečili da svoju ideju pljačkanja i uništavanja Srbije sprovedu. Drago mi je da smo na referendumu videli građane da su shvatili koliko je bitno da Srbija ide napred, da se izvrše dalje reforme i što nisu dozvolili da se ona ideja, koju su oni zagovarali, pravosuđa vrati na period 2009. godine, odnosno da se to dozvoli, a mi smo uspeli u periodu od 2012. godine do danas te negativne rezultate i efekte reforme da ispravimo koliko smo mogli, a kasnije na svečanoj sednici, kada se bude potvrdila volja građana na referendumu i kada se krene u sprovođenje tih akata, kasnije promene izbornih zakona, ići ćemo još brže i bolje u unapređenje našeg ambijenta i ekonomskog ambijenta, iako njihovi mašinski mozgovi ne mogu da shvate zbog čega je nezavisno pravosuđe i samostalno tužilaštvo važno za razvoj ekonomije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena. Poštovane kolege, poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, kolege poslanici i građani Srbije, ja ću, kao i do sada, podržati ove predloge koji su sada na dnevnom redu, vezano za izbor tužioca, zamenika tužioca, sudija koji se prvi put biraju, vezano za Republičku izbornu komisiju, predloge. Evo, ovo će biti zadnja sednica ovde gde se biraju i razrešavaju sudije i tužioci, što će od sledećeg saziva Skupštine, posle izbora, biti drugačije. Mi smo na taj način pokazali da kao ljudi ovde u Skupštini, kao poslanici, kao građani Srbije, želimo da damo maksimalnu podršku da sudijska i tužilačka funkcija bude… da se sve radi u ime zakona, u ime naroda, da se sudi u ime naroda i da i mi imamo poverenje u ono što jeste, a to je da svaki onaj koji je izabran na mesto sudije, na mesto zamenika tužioca, odnosno tužioca, to će raditi samo po zakonu, kako i treba da bude. To je znak da ova naša Skupština podržava, što je bitno, da je narod Srbije na referendumu dao i potvrdio to isto. Još jednom, ja ću glasati za ove predloge zato što verujem da su to kvalitetni predlozi. Vezano za članove RIK, tu ima jedan amandman, isto ću to podržati. To je predstavnik koga su predložili ispred Stranke pravde i pomirenja-USS. Još jednom, uvažene kolege, građani Srbije, mi ćemo sa ovog mesta od 16. i 17. februara ući u izborne radnje, gde očekujemo podršku naroda, gde očekujemo da će i kandidat za predsednika sigurno biti naš sadašnji predsednik Aleksandar Vučić, da će lista koju će on voditi, odnosno SNS i mi kao koalicioni partneri, svi zajedno raditi i nastavićemo da radimo za dobrobit svakog čoveka, pa bilo on da živi u Svrljigu, Beloj Palanci, Gadžinom Hanu, da li živi u Tutinu, Prijepolju, da li živi u Subotici i Beogradu. Svi smo mi za to da svaki čovek može i da živi od svog rada, da može da živi, da privređuje, da može da se ponaša na isti način i to će biti stvarno pokazatelj, jer građani Srbije sigurno znaju i vide šta znači imati predsednika Srbije kao što je Aleksandar Vučić, koji je pokazao kako treba zemlja da se vodi, zajedno sa Vladom. Mogu da kažem za predsednika Skupštine, Ivicu Dačića, da je kao predsednik Skupštine bio odličan predsednik Skupštine. Još jednom, velika podrška svima onima koji podržavaju i misle za našu zemlju Srbiju, pa da li je Srbija u Svrljigu, Pirotu, Beloj Palanci ili Tutinu, nije bitno, mi smo svi građani Srbije. Živela Srbija! Sve najbolje.
Zahvaljujem. Vreme predviđeno za vašu poslaničku grupu je potrošeno. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvažena potpredsednice Narodne skupštine, poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama su danas veoma važne tačke dnevnog reda. Moje su kolege, pogotovo predstavnik poslaničke grupe u detaljima o tome govorio. Dozvolite ipak da kažem da danas, kao što su i rekle moje poštovane kolege, poslednji put ovaj saziv bira sudije i raspravlja o njima koji se prvi put biraju na sudačku funkciju, da kažem da je vrlo bitno ko je sudac, dakle, da ima ne samo stručnost i obučenost, nego i dostojnost. Posebno apelujem na ovu treću kategoriju dostojnost. Ne kažem da nisu većina sudija dostojni, dapače da jesu izuzetno dostojni, ali imamo jedan deo kao što imamo među nama profesora nedostojnih, a često puta dižu glave i na neki način remete red u tim delatnostima. Znači, izuzetno je bitna stručnost, obučenost i dostojnost. Svi ovi kandidati koje ste vi predložili, ja sam im biografije pregledao, poseduju, po meni, i stručnost, obučenost i dostojnost bar kad se tiče biografije, verovatno će to još dokazivati u praksi pošto se prvi put biraju jedan deo na sudijsku funkciju. Odmah da kažem, da li smo to imali u prošlosti do 2012. godine? Nismo. Ne, ne. Poštovani predstavnici Visokog saveta sudstva, nismo se držali ni stručnosti u najvećem delu izbora, ni obučenosti, ni dostojnosti. Evo, ja ću vam direktan jedan primer reći, kada je u pitanju na primer stručnost, nije se gledala ni stručnost, ni obučenost, ni dostojnost, nijedan kriterijum, samo pripadništvo DS. Mi smo ovde razmatrali u prošlom sazivu pojedine slučajeve, dakle, to je bio osnovni kriterijum. Nadalje, šta reći? Kada je SNS uzela vlast i predložila svog ministra pravde, verovali ili ne, taj ministar pravde zatekao je pomoćnika ministra pravde, a imamo je samo srednju stručnu spremu. Šta je bilo važno? Tašna, mašna, kravata, automobili i teren. Dakle, nije se u prošlosti stranka bivšeg režima Borisa Tadića, Dragana Đilasa i Vuka Jeremića, nisu se pridržavali ovih kriterijuma, ni merila koji su propisani zakonskim aktima, nego su se pridržavali samo ovog jednog kriterijuma, a to je pripadnost DS. Zato nam je, gospodo predstavnici Visokog saveta sudstva, u tom vremenu sudstvo bilo najgore u Evropi. To nije moja ocena. To je ocena evropskih zvaničnika. Sudstvo za vreme Đilasove vladavine bilo je u očajničkom stanju, kretalo se, u jednoj rečenici da kažem, od nezapamćenih skandala u kadrovanju i proterivanju sudija, do neuravnoteženih krivičnih dela. Da budem konkretniji, pet sudija za vreme Dragana Đilasa, Vuka Jeremića i Borisa Tadića je izvršilo samoubistvo. Najmanje 20 sudija se razbolelo i preminuli su zbog reizbora. Bez funkcije je ostalo tačno 837 sudija i 200 zamenika tužilaca, to vam je 1037. Vidite u kakvoj situaciji je SNS došla i kakvo nam je sudstvo bilo, a bilo je po oceni i evropskih zvaničnika najgore u Evropi. Neke su sudije, kako rekoh, umirale od nepravde, a neki su izvršili i samoubistvo. Ja sam o tome govorio i prošlih sednica. Đilasovo sudstvo kod izbora sudija napravilo je jedan od najvećih skandala u istoriji sudstva sveta. Znate li u čemu je stvar? Time što su izabrali, verovali ili ne, ali je istina, mrtvog sudiju Ljubišu Đurića iz Požege za sudiju. I gle čuda, Đilasova predsednica VSS, tada, gospođa Nata Mesarović, koja ovih dana „diže glavu“, izjavila je da je sa svim sudijama pravovremeno razgovarala i potrošila 200 časova na razgovor. Po ko zna koji put je pitam – kako je mogla razgovarati sa mrtvim sudijom Ljubišom Đurićem? Nije nam do danas to objasnila. Kako gospodin Đilas i njegovi saradnici, koji su raspršeni u mnogo stranaka, mogu objasniti izbor sutkinje Sonje Brkić, koju vi dobro znate predstavnici VSS, koja je kršila Zakon o sudijama, jer je istovremeno vršila dužnost sudije upravo Vrhovnog suda i dužnost predsednika RIK, a po tada važećem Zakonu o sudijama izričito je bilo zabranjeno. Evo, neka sad mudri Đilas odgovori na to pitanje, i Vuk Jeremić. Sonja Brkić je u RIK na taj način protivpravno, gle čuda, uzela dva miliona i 673 hiljade dinara. Odbila je da vrati te pare. Međutim, u izveštaju Evropske komisije za 2010. godinu pisalo je, ja ću citirati, jer ne volim napamet da pričam, citiram – reforme koje proizvodi vlast u Srbiji predstavljaju posebnu zabrinutost. Završen citat, iz knjige „Reforma pravosuđa u Srbiji 2008-2012“, strana 96. I Evropska komisija dalje nastavlja, citiram – proces reizbora sudija bio je netransparentan i rizikujući time i princip nezavisnosti sudstva. Završen citat. Vidite, poštovani narodni poslanici i poštovani građani. Ono što je najgore, citiram još iz te knjige, iz bajne reforme koju je Dragan Đilas provodio, citiram – reforme koje provodi vlast bile su kao najgora moguća stvar. Završen citat. I to ne stoji samo u knjizi „Reforma sudstva u Srbiji 2008-2012“, nego je objavila i beogradska „Politika“ 7. jula 2012. godine. Da dalje ne govorim, da skratim, sudstvo je danas u Srbiji ipak na određenom zavidnom nivou, ali proći će mnogo vode i Savom u Dunavom dok ne bude na onom stepenu na kojem mi zaista želimo. Poštovani građani Republike Srbije, pošto je ovo predizborno vreme, videli ste ko se kandidovao za predsednika Srbije, niko drugo nego Zdravko Ponoš. Dozvolite nekoliko rečenica, sasvim odgovorno za ovo što ću izreći. Kao načelnik Generalštaba Vojske Srbije, bio je poguban za Vojsku Srbije, najpogubniji u istoriji Vojske. Toliko je bio poguban da ga se odrekao i njegov vrhovni komandant Boris Tadić, a sada ga evo novcem pridobio i Vuk Jeremić. O njemu najbolje ovih dana je govorio i gospodin Boris Tadić. Poštovani građani Republike Srbije, danas svaki oficir Vojske Srbije crveni od stida, pogotovo zadnjih dana, svakodnevno, kada vide da ocenu o Vojsci Srbije daje Zdravko Ponoš. Ponoš je kao general armije stajao mirno pred NATO poručnicima dok je hrabru srpsku vojsku izručivao Haškom tribunalu. Zdravko Ponoš je obećao američkom senatoru da će Vojsku Srbije smanjiti sa 62.000 na 20.000 i, poštovani građani, to je i učinio. Svako ko je razmišljao kao patriota bio je izbačen iz Vojske Srbije za vreme Zdravka Ponoša. Samo da kažem da je penzionisao, pored ostalog, 28 najboljih generala. Uništio je Vojsku Srbije, sveo je na vatrogasnu jedinicu. Ne samo samo to, nego je uništio i sve PV sisteme. Verovali ili ne, ali je istina, Zdravko Ponoš je uništio 9.218 raketa „Strela“ i oko 240 lansera za te rakete. Znate zašto ih je Zdravko Ponoš uništio? Upravo zato jer su se pokazale vrlo efikasne za vreme zločinačkog NATO bombardovanja naše zemlje. I ne samo to, Zdravko Ponoš je uništio preko 200 tenkova. I ne samo to, uništio je i preko 120 oklopnih transporetera. I ne samo to, Zdravko Ponoš je uništio 90 haubica. I ne samo to, Zdravko Ponoš je uništio 36 praga. Ono što je on učino, dok je bio načelnik Generalštaba, jeste da je kupio osam, verovali ili ne, raketa za MIG-29, a taj MIG-29 leteo je samo subotom, i gle čuda, prevozio je samo seno za konje. Zdravko Ponoš je radio u Centru za održivi razvoj Vuka Jeremića. Ja ga sad pitam pred građanima Republike Srbije - da li možda zna Zdravko Ponoš ko je gospođa Rais iz Švajcarske? U Jeremićevom Centru za održivi razvoj radila je kao savetnik. Nije mi poznato da li sad momentalno radi, ali poštovani građani da vam kažem ko je ta gospođa. Ta gospođa Rais je decenijama lobirala za nezavisnost Kosova, gle čuda, i onda vam nije čudno što se pogrom našeg naroda desio za vreme dok je načelnik Generalštaba bio Zdravko Ponoš. U kakvom su odnosu Zdravko Ponoš i Vuk Jeremić i ova gospođa iz Švajcarske? Ono što je jako, jako čudno, istina, je da Zdravko Ponoš nije branio svoju kuću, kao vojnik. General armije Ratko Mladić je jednom rekao, citiram: „Nije mrtav onaj čovek koji da život za svoju otadžbinu, mrtav je onaj vojnik koji nije branio svoj kućni prag“, završen citat. Gospodine Ponoš, uzmite ovaj citat stavite ga kao vojnik, ako ste vojnik, u dnevnu sobu da se podsećate svakodnevno na ono što ste vi činili. Dozvolite da još kažem dve tri rečenice o Draganu Đilasu koji je predložio prof. dr Vladetu Jankovića za gradonačelnika grada Beograda. Ja o tome neću posebno govoriti, jer je gospodin Bakarec to vrlo dobro rekao, ali mislim da je i gospodin Janković to za sebe rekao. Rekao je da se on ne razume u poslove gradonačelnika. Ja mu kao profesor isto dajem jednu sugestiju, koji je bio predsednik opštine, dakle radi se o meni, 1998. daleke godine, onaj ko nije vodio opštinu nek se ne kandiduje za gradonačelnika. Toliko o gospodinu prof. dr Vladeti Jankoviću. On je i sam rekao da ne zna te poslove. Gde bi nas doveo da dođe do toga? Što se tiče Đilasa, Đilasa nikada, ama nikada nije, tako je, Đilaš za Mađare i Evropu, ali za Srbe je Đilas, to se zna iz njegovih pasoša, nije nikada vodio računa o razvoju Beograda. Najbolje je to okarakterisao 2009. godine Kamerun Marter koji je rekao, citiram: „Rekao mi je Đilas - mene ne interesuje razvoj Beograda, nego samo marketinški, a ne činjenički“, završen citat. Dozvolite samo nekoliko rečenica još da kažem. Tako je za Dragana Đilasa izgradnja Narodnog muzeja u Beogradu 13 godina bio samo marketing, jel tačno, poštovani građani, vi ste svedoci, a za Aleksandra Vučića stvarnost. Danas je to izuzetno jedan od najsavremenijih muzeja. Tako je za Dragana Đilasa izgradnja Muzeja savremene umetnosti u Beogradu bilo samo lažno obećanje 16 godina, a za Aleksandra Vučića realnost. Vi ste nam, poštovani građani Republike Srbije, svedoci o tome. Tako je za Dragana Đilasa rekonstrukcija Trga Republike u Beogradu bilo lažno obećanje, a za Aleksandra Vučića stvarnost. Vi ste svedoci, poštovani Beograđani i poštovani građani Republike Srbije. Tako je revitalizacija „Železare Smederevo“ za Dragana Đilasa 10 godina bilo lažno obećanje i marketing, a za Aleksandra Vučića jedna od najsavremenijih sada železara u ovom delu Balkana itd, koja izuzetno danas stoji. Tako je za Dragana Đilasa izgradnja brze pruge Beograd-Novi Sad bio samo marketing godinama, a za Aleksandra Vučića, poštovani građani videli ste ovih dana, stvarnost. Vi ste svedoci, poštovani građani o tome. Tako je za Dragana Đilasa, Borisa Tadić i Vuka Jeremića godinama izgradnja modernog Doma zdravlja u Borči bio samo marketing, odnosno lažno obećanje, a za Aleksandra Vučića, kako ste videli poštovani Beograđani, posebno poštovani građani Borče, Koteža i okolnih mesta, videli ste da smo dobili jedan od najsavremeniji domova zdravlja. Poštovani građani Republike Srbije, ja bih mogao do sutra nabrajati šta su to lažna obećanja bila za Dragana Đilasa, za Vuka Jeremića, za Borisa Tadića, a šta je stvarno za Aleksandra Vučića. Dovoljno je i ovo da vidite. Na kraju, dok Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Boris Tadić, svakodnevno rade protiv interesa naše zemlje, a to se u prvom redu ogleda, kada je Đilas unazad osam dana rekao ako dobije vlast, prvo što će učiniti, uzeti sto najsposobnijih pravnika i zaustaviti svu gradnju koja se dešava momentalno u Srbiji. Ja ga pitam kako ćemo plate dignuti, penzije? Ni „p“, poštovani građani od plata, ni „p“ od penzija. Dok svakodnevno lažu, blate građane Republike Srbije, čuli ste ih i ovih dana i pune svoje džepove, dotle Aleksandar Vučić svakodnevno vodi borbu za prosperitet naše zemlje, borbu za zdravlje svih naših građana, ne samo u zemlji, nego i u inostranstvu, borbu za mir koji nam je nasušno potreban, borbu za bezbednost naše zemlje. Ono što je najvažnije, a to je ekonomski prosperitet. Na kraju, poštovani građani, dobro zapamtite, Srbija 2021. i 2025. godine ulazi u ubrzanu modernizaciju. Ako to sada zaustavimo doći ćemo na nivou 2012. godine, a to je vreme kada je vlast još uvek imao Dragan Đilas, Vuk Jeremić i Boris Tadić. Oni su tada, do tada uništili našu prošlost, uništili su našu sadašnjost, uništili su budućnost naše dece. Da su ostali samo još godinu dana na vlasti, uništili bi našu prošlost. Vi im, poštovani građani Srbije i Beograda, niste dali i ne dajte im to ni 3. aprila. Hvala. Živela Srbija! Živeo naš predsednik!
Pre nego što predam reč, samo da naglasim, poštovani narodni poslaniče, da osoba koja vam je dobacivala nije Mađar, već sedi iza Mađara, da ne dođe do lošeg protumačenja, dobronamerno je. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo ću da postavim pitanje, kako se zove srpski ubica tenkova? Kornet. Kako se zove hrvatski ubica tenkova? Zdravko Ponoš, koji je na našu žalost daleko efikasniji i kome verovatno Tužilaštvo može da pokrene neku krivičnu prijavu, gospodine Martinoviću, za krivična dela protiv države zato što su verovatno uništavanjem oružja ta krivična dela i izvršena. Dame i gospodo, nastaviću želeći da krivična dela koja je učinio Borko Stefanović, predstavim građanima Republike Srbije. Čuo sam neku pesmicu koja otprilike glasi ovako, kaže, to ti je u stilu onog „Goci benda“, pošto moji potiču preko Drine, to je najpoznatija grupa koja peva u Republici Srpskoj. Ta pesmica glasi : „S Garom ide Rističević Savo ka Vračaru po biračko pravo, sada Gara po vračaru šeće, za Đilasa ona glasati neće“. To će verovatno biti stihovi ugrađeni u pesmu. Što se tiče krivičnog dela, gospodine Martinoviću, vi svakako znate da je širenje rasne, verske mržnje, nacionalne i netrpeljivosti, da je kažnjivo po zakonu i da postoji biće krivičnog dela koje je Borko Stefanović, a da podsetim da se radi o osobi koja je zbog izbora promenila ime, promenio zbog izbora nekoliko stranaka, zbog izbora promenio prebivalište, samo još pol nije promenio, a ni to nije isključeno, da bi bio izabran. Da podsetim da je pred beogradske izbore iz Novog Sada prešao u Beogradu samo da bi bio izabran za odbornika. Dakle, onaj ko je promenom prebivališta, koji je promenom prebivališta postao izabrano lice, osporava nekome da samo ima izborno pravo, iako taj koji želi, koji uzima državljanstvo i eventualno želi da stekne biračko pravo, izborno pravo, to želi samo radi glasanja, a na radi funkcije. On koji je to uradio zbog funkcije, sada zamera nekome na državljanstvu, koje je samo preduslov da se kroz prebivalište ostvari pravo glasa ili da se glasa negde u konzulatu ili ambasadi na teritoriji BiH. Pri tome, ja znam da deo naših građana koji žive u Sandžaku istovremeno glasaju u Sarajevu i recimo u Novom Pazaru, Tutinu, Sjenici itd. i niko ne postavlja to pitanje, baš ne želimo da se prebrojavamo. Ima mnogo onih koji žive u Makedoniji pa glasaju i na Kosovu, glasaju u Medveđi, Bujanovcu i Preševu, takođe ne postavljamo pitanje, ali se eto javio Borko Stefanović, koji je pri tome, po meni, učinio krivično delo širenja netrpeljivosti. Naravno, Tužilaštvo ništa nije učinilo. Sada, mi koji smo glasali da Tužilaštvo bude potpuno nezavisno se pitamo zašto nije onaj Manojlović Savo, da li je tako, Ćute, zašto nisu sankcionisani? Mene su učili da kada tužilac u javnosti dozna da je izvršeno neko krivično delo pokreće po službenoj dužnosti postupak. Ja nisam video, gospodo iz Tužilaštva, da ste vi podneli bilo kakav postupak, da ste pokrenuli protiv Sava Manojlovića i protiv Ćute i ne znam kojih sve organizatora, inspiratora, raznih neprijavljenih okupljanja, što je prekršaj, pri čemu je sprečavana sloboda kretanja, što je kažnjivo, pošto verovatno tužioci ne čitaju Krivični zakonik pa mi nešto moramo koji želimo to da komentarišemo, a to je prekršaj Ustava, a kažnjivo je po Krivičnom zakoniku, član 133. Ni jedan tužilac niti zamenik nije pokrenuo nikakav postupak u vezi vršenja tih krivičnih dela, a bilo je i nasilja prilikom blokade još međunarodnih puteva, bilo je i nasilja pa su neki štitili selo Nedeljice uz povike i prebijanje vozača, uz povike „mamu vam seljačku“. Dakle, i to se dešavalo, ali ne vidim da je Tužilaštvo pokrenulo te postupke da se po zakonu nešto kazni. Kaže neka izreka – ko zlo ne sprečava, taj novo zlo čini. Dakle, ukoliko se zlo ne kažnjava, ono se na određeni način podstrekava i podstiče da se neko novo zlo počini. Dakle, nisam video da je Tužilaštvo, a kamoli pravosuđe, da su reagovali i zato bez obzira što mislim da nećemo barem u prvo vreme dobiti vladavinu prava, dobićemo vladavinu sudija. Dobićemo prepune travnjake raznih ambasada po Beogradu, prepune pravosudnih funkcionera, barem ja to tako mislim, pa imam valjda pravo i da kažem. Dobićemo u nekim manjim sredinama čast možda više od 60% sudija i Tužilaca su verovatno časni ljudi, ali postoji određena grupa koja će i te kako ovu slobodu zloupotrebljavati i ja mislim da ćemo mi dobiti vladavinu sudija u nekim sredinama, da ćemo dobiti zbir samostalnih trgovinskih radnji, većih ili manjih i da će se određene presude preko nekih advokatskih kancelarija naručivati poput narudžbe pića itd. Sada imamo nekih sličnih iskustava sa time, tim pre što u pravosuđu mi nemamo sud vladajućih partija trenutno, imamo sud partije bivšeg režima, dakle sa onom čuvenom reformom, deformom 2009, 2010. godine napravili sud svoje partije, što su i kucali u obrazloženju „častan je, član je DS itd“, to im je bilo glavno da izaberu svoje sudije da ne bi odgovarali kada su izgubili vlast što se i desilo. Zahvaljujući toj reformi niko nije od obih što su celu društvenu svojinu potrošili, pokrali, niko nije odgovarao jer su imali sud svoje partije, a naravno vrana vrani oči ne vadi, svoje meso se ne jede i nije došlo do kažnjavanja raznih krivičnih dela i bogaćenja na grbači naroda. Đilas je najbolji primer, pobegla mu ona direktorka, Drinić, valjda se tako zove, njega niko u pravosuđu i ne pominje, a kamoli da pokušaju da tog princa od Mauricijusa pokušaju da privedu pravdi ili da ovog vojvodu Šolaka od Sautemptona privedu pravdi zbog toga što je kršenjem zakona o oglašavanju i kršenje medijskih zakona zgrnuo ogromno bogatstvo i samo na protivzakonitim reklamama godišnje uzme oko 150 miliona evra protivzakonito. Nikome ne pada u tužilaštvu napamet da pokrene postupak protiv vojvode od Sautemptona a onda nam on kupuje neke tamo prvoligaške engleske klubove za 120 miliona evra i preuzima još obaveze, to ljudi treba da znaju, dugove Sautemptona, još za 120 miliona evra. Dakle, ta transakcija od 240 miliona evra je nezakonito stečena u zemlji Srbiji. Neka proba tamo da medijski krši zakone i da na takav način reemituje programe u Velikoj Britaniji i reemituje protivzakonito reklame, pa će da vidi kako će proći u toj Engleskoj. Lako je bilo njima da u žuta vremena pokradu Srbiju i da to investiraju poput onih ruskih oligarha koji tako iz Rusije uzmu. To postoji samo u Rusiji i Srbiji, ti nesretnici, što su pokrali pare, izneli ih i kupuju i baškare se po Engleskoj. Ali, Engleska ne dopušta da njih pokradu pa da to donesu u Srbiju. To je uspelo samo Saši Raduloviću da Amerikance opelješi i da dođe u Srbiju i ja moram taj pozitivan primer da pomenem, ako je pozitivan, da je Saša Radulović uspeo da pokrade Amerikance i da te pare verovatno donese u Srbiju. Recimo, on je daleko časniji od Đilasa i Šolaka koji su pokrali pare u Srbiji i izneli ih u Englesku, pa nam se čak na određeni način i podsmevaju. Ja pozivam sve iz Republike Srpske, sve građane bivših jugoslovenskih republika, bez obzira na nacionalnost, da ukoliko imaju izborno pravo ili ga u međuvremenu steknu, da svakako iskoriste priliku i iskoriste svoje izborno pravo i da glasaju za koga hoće, ukoliko to stvarno žele, u skladu sa svim zakonima, bez obzira na nacionalnost, a posebno Srbe iz Republike Srpske, da ukoliko im treba neko prebivalište eventualno ili nešto drugo, bez ikakvih problema, da možemo to da regulišemo. Jer, njihovo je pravo da ukoliko ispune sve zakonske pretpostavke, da dođu na biračko mesto da glasaju, kao i da iskoriste ambasadu i konzulate u BiH. Oni su mi nekako zbog porekla mog oca i dede najdraži. Zato verujem da će u negativnom svetlu gospodin Đilas i gospodin Borko Stefanović biti opevani u onoj pesmici koju sam već izrecitovao. Dame i gospodo, u vezi Republičke izborne komisije da kažem da naši građani treba da znaju da je Aleksandar Vučić po svom zahtevu poklonio šest članova RIK vanparlamentarnim strankama, a za toliko članova RIK bilo bi vam potrebno negde oko 90 narodnih poslanika. Dakle, bez obzira što nisu imali 90 narodnih poslanika u Skupštini, on im je na određen način, molbom, kod nas, dodelio šest članova RIK-a u stalnom sastavu. Pošto će biti sigurno 20-ak opozicionih izbornih lista, to znači da će opozicija imati apsolutnu većinu u RIK, u lokalnim izbornim komisijama i u biračkim odborima, gde je u stalnom sastavu, vanparlamentarnim strankama, takođe darovano 16 hiljada članova i zamenika članova biračkih odbora. Hoću da naši građani znaju, s obzirom da ovi nesrećnici koji su sve živo prodali, pa i nacionalni interes države Srbije, hoću da im kažem da vlast ne može da pokrade izbore i da hoće, jer izbore sprovodi RIK, lokalne izborne komisije i birački odbori, a ne vlast, a u svim tim organima nema Vlade Republike Srbije, opozicione stranke će činiti većinu i ako neko može teoretski da pokrade izbore, verujem da se to neće desiti, to mogu da urade samo opozicione stranke, jer imaju većinu, kao što su imale i prošli put, bez obzira što određeni deo političkih stranaka nije izašao na izbore. Dakle, opozicija je imala većinu i 2020. godine, imala je većinu i 2016. godine, posebno, jer je imala 22 predstavnika u RIK. Neko ko želi da pokrade izbore može samo ako je član i ima većinu u organima za sprovođenje izbora. Vlast ili Vlada Republike Srbije obezbeđuje samo tehničke, finansijske i materijalne preduslove, prostor, finansije za izbornu kampanju, finansije za sprovođenje izbora i za utvrđivanje rezultata. Sve drugo rade organi za sprovođenje izbora i zato ne treba da nasedaju na priče Dragana Đilasa i nesrećnika oko njega. Iznenađen sam da, recimo, Marinika, nosilja liste, udari na Đoku Vlaha, gotovo sam iznenađen. Ja sam mislio da će udariti na Đuku, a ona udarila na Đoku Vlaha. To je za mene iznenađenje, a to govori o tome da su spremni između sebe da se jedu, samo da dokažu da je navodno bilo nekih zloupotreba i krađe, da bi mogli da podižu ustanak, a gospoda nezavisni tužioci i sudije neće biti nezavisni od zakona božanskih i svaku vrstu te pobune ili poziva na pobunu treba da tretiraju po Krivičnom zakoniku. Na kraju da kažem da nisam zadovoljan, kao i građani, što Šolak i Đilas nisu procesuirani na ozbiljan način i što nisu na ozbiljan način prikupljeni dokazi. Kaže Valtazar Bogišić da je najveća nesreća kad neko od zla dela svog još kakvu korist ima, a to se očigledno odnosi na Šolaka i Đilasa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima uvaženi narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Dame i gospodo, naši sudovi i tužilaštva su zatrpani nerešenim predmetima. Sudski postupci traju previše dugo i građani previše dugo čekaju pravdu. To je iz razloga što mi kao narod volimo da se tužimo i da prijavljujemo i kada treba i kada ne treba iz razloga što sudovi i tužilaštva otprilike kubure sa kadrovima, nemaju nikada dovoljno sudija i tužilaca koliko je potrebno u skladu sa brojem predmeta i treći razlog je taj što sudovi i tužilaštva ne rade dobro svoj posao. Zbog toga mene uvek raduje kada je na dnevnom redu izbor novih sudija i tužilaca zato što očekujem da će nakon toga srpsko pravosuđe biti efikasnije, da će građani Srbije kraće čekati pravdu. Mi danas razmatramo 16 sudija koje prvi put biramo na tu dužnost i izbor 29 tužalaca i zamenika javnih tužilaca. Među njima se nalazi Maja Sikimić, stručni saradnik u Višem javnom tužilaštvu u Smederevu, koja je predložena za zamenika javnog tužioca u Velikoj Plani. Kada sam čuo za ovaj predlog ja sam kontaktirao Javnog tužioca u Velikoj Plani, Slavicu Ivanović, interesujući se o kakvom kadrovskom rešenju se radi i evo njenog odgovara, kaže – to je mnogo dobro dete, sarađivala sam sa njom na više predmeta, ne znam da li je bolja kao osoba ili kao stručnjak, mi u tužilaštvu u Velikoj Plani se svi radujemo njenom dolasku. Iz ove njene izjave se da zaključiti da su ljudi iz Visokog tužilačkog saveta u slučaju Velike Plane dobro odradili svoj posao. Ono što je važno jeste da će nakon izbora Maje Sikimić Javno tužilaštvo u Velikoj Plani biti kadrovski kompletirano. Po sistematizaciji tamo je predviđeno da radi jedan Javni tužilac i pet zamenika. Podsećam da smo pre mesec i po dana, 15. decembra, izabrali pet novih sudija koji sude u Osnovnom sudu u Velikoj Plani. Tamo je predviđeno da sudi 18 sudija, sada ih ima 17. Znači, preostalo je još da se izabere jedan sudija u Osnovnom sudu u Velikoj Plani i onda možemo da kažemo da su institucije, pravosudne institucije u Velikoj Plani kadrovski kompletirane. To znači da su Visoki savet sudstva i tužilaštva, ali i ova Skupština dobro odradili svoj posao. Sada je na sudijama i tužilaštvima da prionu na posao, da rade bolje nego do sada, da se potrude da sudski postupci ne traju četiri, pet, šest, pa i više godina, i da se ne događa da se predmeti kod tužioca zakazuju tek posle četiri, pet meseci za neka teža krivična dela. Mi danas treba da izaberemo i Republičku izbornu komisiju i na taj način realizujemo još jedan, poslednji u nizu dogovora koji je postignut na međustranačkom dijalogu stranaka vlasti i opozicije. Taj dogovor podrazumeva da stranke opozicije koje nemaju parlamentarni status imaju svoje predstavnike u stalnom sastavu Republičke izborne komisije. U pitanju je šest članova i šest zamenika. Ponoviću ono što sam rekao pre četiri dana, da je to presedan. Znači, ne biva nigde u Evropi, ne biva nigde ni u ovim zemljama, kako oni kažu, zapadne demokratije da vlast da opoziciji koja nema parlamentarni status da ima svoje predstavnike u državnoj komisiji koja sprovodi izbore. Činjenica da smo mi iz vladajuće koalicije, pre svega iz SNS i SPS, pristali da opoziciji učinimo i taj ustupak najbolja je potvrda da u Srbiji ima mnogo više demokratije nego što to tvrdi opozicije i da ima mnogo više demokratije nego što se može steći utisak kada se čitaju tekstovi, kada se slušaju prilozi na medijima, na portalima koje kontroliše opozicija. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima uvažena narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani članovi Visokog saveta sudstva, tužilaštva, sigurna sam da ste izabrali najbolje kandidate. Među vama je sigurno preko 95% izuzetno poštenih, časnih ljudi i ja sam sigurna čak da je taj procenat i veći. Međutim, dešavalo se da neki i nisu baš takvi. Neću da navodim imena, sto puta sam pričala o tome, ali nije normalno da neko ko sebe naziva sudijom kaže za silovanu devojčicu od 13 godina da je to folklor među Romima. Nije normalno da taj isti ko je na državnim jaslama ima nevladinu organizaciju, složićete se. Nije normalno da se sa te pozicije kandiduje za predsednika. Ako hoće da se kandiduje, neka napusti sudstvo, pa neka se kandiduje. Nije normalno da pusti „Gnjilansku grupu“ koja je ubijala žene, decu, Srbe. Nije normalno. Sigurna sam da će se sada, od sutra već, od danas to promeniti i da vi zaista birate najbolje između vas, što me čini jako srećnom. Vis te nezavisni državni organ i tako treba da ostane. Idu izbori, pa su nekako ljudi iz opozicije poprilično nervozni. Dobijamo takve salve uvreda da prosto ne znam da li da odgovaram na to ili da ne odgovaram. Naravno, nikako neću na njihov način, jer od uvaženog profesora za koga sam mislila da je veliki gospodin, gospodin Vladeta Janković je rekao da smo mi botovi, da smo mi paščad puštena sa lanca. Zamislite izraz paščad puštena sa lanca. Za ove ljude ovde, obrazovane, normalne, drage, koji su od naroda izabrani ovde da se kaže da su paščad. Taj doktor, profesor Univerziteta, taj kada bi došao, pošto će biti, čujem, kandidat za predsednika grada Beograda, rekao je da će da poruši „Beograd na vodi“. Dotični gospodin je bio naš ambasador u Londonu, pa je video da je parlament ušao u Temzu, dva metra je u Temzi, da je Skotland Jard na promenadi, da su najeksluzivnije četvrti na promenadi. „Beograd na vodi“ je jedna od najlepših promenada u ovom delu sveta. Nisam sigurna šta će on to da ruši. Tu su ljudi kupili stanove, ljudi sa ovih prostora, stranci i svi ostali. Koga će on to da ruši? Onda kaže – spomenik Stefanu Nemanji, rodonačelniku dinastije Nemanjić kojom se ponosimo, da ga treba izmestiti u Marinkovu baru. Izvinjavam se, ja živim na Voždovcu, nemoj da vređa moj Voždovac. Ja sam lokal patriota. I ne samo to, vređa Palilulu, pa mu onda nije dovoljna Marinkova bara. Tamo žive divni ljudi, Romi, moji prijatelji. Dok sam radila u Gradskoj opštini Voždovac pomagala sam ih koliko sam mogla i kako sam mogla. Vrlo su zahvalni, divni, ljubazni, šta god potražite od njih dobijete. Svi ti isti koji pljuju tu Marinkovu baru i moj Voždovac idu u tržni centar Stadion koji je novonapravljen, od pre par godina. Što se nisu setili da pričaju da Ripanj nije imao vodu do 2010. godine, nije imao gradski vodovod, stotine porodica nije imalo gradsku vodu nego bunar, pa ode 500 metara da donese? O kanalizaciji da ne pričam. Što o tome nije pričao i on i njegovi pajtosi, da naprave vodovod, da naprave kanalizaciju, da naprave infrastrukturu u Beogradu, koju mi gradimo od 2012. godine, nego priča o rušenju, priča o tome kako ne valja spomenik ovde, nego treba da ide u Marinkovu baru ili u Borču? Palilula je divna opština, divna. Svaki deo grada Beograda, 17 opština ima, je božanstven. Moja opština je urbano ruralna, divni ljudi žive tamo. Beograd je divan grad, Srbija je najlepša zemlja na svetu. Ako ne volite ovu Vladu i predsednik Vučića, nemojte ne voleti svoju zemlju, ljudi! Pa, vi ste ti koji ste išli kod ambasadora po mišljenje. Mi imamo svoje mišljenje. Setimo se samo šta je radio, nisam odavno spomenula gospodina Vuka Jeremića koji je vladao Srbijom u vreme pljačkaške privatizacije. Sećate se da su tada prodali 300 hiljada najplodnije zemlje za 50 miliona evra. Znate li koliko sada vrede? Vrede 70 puta više, tri i po milijarde. To su oni radili. Pa Agrobanka, uzimali su kredite bez pokrića, koje smo, naravno, kada smo došli na vlast mi morali da vratimo. Svašta su radili. Mašinski mozak je 619 miliona odradio. Pa, kako sada mašinski mozak ne stvara 619 miliona evra? Most na Adi košta 400 miliona evra. Isto takav u Francuskoj, duplo duži, dupli širi, košta 200 miliona. Gde nestade tih 200 miliona? To ne pričam ja, to priča Agencija za borbu protiv korupcije. Čujte ljudi, 35 stanova! Kako je to moguće? Kako? Mašinski mozak. Evo, ja sam sociolog, verovatno nisam dovoljno inteligentna da stvorim 35 stanova. Pa, i kada bih imala, poklonila bih ovim ljudima koji nemaju ništa. U njihovo vreme, 2008. godine je otpušteno 1000 sudija i tužioca, pa smo mi kada smo došli na vlast, mislim na Srpsku naprednu stranku, morali da platimo ljudima odštetu i da ih vratimo na posao 2013. godine. Više od 45 miliona evra smo platili odštete. Naravno, ide sukcesivno. Takve stvari se ne rade. Pa, ovo je najdivnija zemlja na svetu. Ko jednom dođe u Srbiju, vraća se non-stop. Gostoljubivi, gostoprimljivi, valja hrana, sve živo valja. Još uvek smo zdrava sredina. Ne razumem te porive – ne valja, ne valja, ne valja, ništa ne valja. Pa, kako ne valja? Ovo je najveći patriota otkako znam za sebe, otkako sam učila istoriju, gospodin Vučić. Pogledajte šta je sve napravio, 400 kilometara autoputeva, a u projekciji je još 1200 kilometara autoputeva. Gradi se 10 autoputeva i dve brze saobraćajnice, ljudi! Revitalizirao pruge, 750 kilometara je revitalizirao prugu. Moja koleginica Milanka koja živi u Priboju je putovala osam i po sati, a sada putuje dva i po sata kraće. Kada se revitalizira i ovo ostalo, putovaće kao sav normalni svet. Putovali smo ko diližansama, kad krenemo ne znamo kad ćemo da dođemo. Gradimo brze pruge, 200 kilometara će biti brzina. Evo, već je bila proba od Beograda do Novog Sada, biće gotovo do marta. Znači, do pola sata će nam trebati do Novog Sada. Zatim, gradićemo do granice, a od granice do Budimpešte gradiće naravno Mađari. Izvanredno! Ne znam šta više nije napravio. Gradi se metro. Renovirane su bolnice. Renovirane su škole. Napravili smo nove vrtiće. Ne kažem da je dovoljno, ali radićemo i dalje. Nikada u životu nismo imali veći budžet za grad. Izdvojili smo za ovu godinu milijardu i 358,8 miliona evra za grad Beograd, da bi grad Beograd izgledao kao što treba da izgleda, kao svetska metropola, da gradimo vriće, da radimo fasade koje su oronule. Da nije došla SNS, Beograd je tako bio mračan. Nije ni čudo, bombardovani smo preko 45 puta, ali ga ljudi vole, ima neku specifičnu energiju. Ko god dođe jednom, vrati se sto puta, to pričaju svi, od političara, pa preko holivudskih glumaca, pa preko svih ljudi koje sam ja upoznala, obični ljudi koji dođu, Amerikanci, Rusi, ko god, želi da ponovo bude ovde. Sećate se samo koliko je ljudi došlo da živi kod nas, samo zato što imamo izvanredne uslove za život, ne mislim na standard, nego na dobre ljude, dobru hranu i još uvek zdravu sredinu. Sada bih se vratila na pre neki dan, kada je predsednik Vučić bio na otvaranju Olimpijskih igara u Kini, da ispoštuje tog jednog od najvećih državnika sveta gospodina Si Đinpinga i došao sa izuzetnim vestima, pre svega da će se uskoro potpisati ugovor o slobodnoj trgovini. Moram da kažem da sam bila oduševljena, i ne samo ja, nego čitav normalan svet. Znate šta to znači, meka za investitore, jer će biti minimalne dažbine, ne samo za Republiku Srbiju, nego i za okruženje, pod jedan. Pod dva, razgovarano je i sigurno će se otvoriti direktni letovi između Beograda i Kine, odnosno Šangaja i Pekinga, što bi bilo izvanredno i za privredu i za turizam, apsolutno za sve. Takođe, najavljena je nova investicija koja će ići na jug Srbije, konkretno ide se u Niš, sledeća će biti u Kragujevcu. Božanstveno. Setimo se samo šta su ti naši strateški partneri i ovekovečeni prijatelji uradili za Železaru Smederevo. Zaposlili su 5.000 ljudi, što znači da sada 15.000 ljudi može da živi, jer oni imaju porodice. Takođe, revitalizirali su RTB Bor. Ulažu u našu infrastrukturu, grade Fruškogorski koridor, grade mostove, tunele, pruge, grade brzu saobraćajnicu Ruma-Šabac-Loznica. Tako se radi, ljudi. Ako ne volite predsednika, kažite, dajte nešto bolje. Nema bolje, nikad se nije rodio veći patriota. Gospodin Vučić živi za ovu Srbiju, pa to se vidi na svakom koraku. Takođe, izgradiće se Svetski ekonomski forum za četvrtu industrijsku revoluciju u Republici Srbiji. Da li znate šta to znači? Šesnaest je u svetu, u Evropi su samo u Norveškoj napravljeni i u Rusiji i evo sada u Srbiji. Pa to je boljitak za Srbiju, to je neverovatna stvar. Znači, digitalizacija napredne tehnologije će se raditi ovde, biće povezane direktno sa vladinom kancelarijom, ali takođe i sa organizacijom civilnog društva. Radiće se na biotehnologiji, na biomedicini, na veštačkoj inteligenciji. Tako se radi, ljudi. Srbija danas i Srbija pre 12 godina, pre 10 godina, evo, znači, mi smo došli na vlast na republičkom nivou 2012. godine, na opštinu Voždovac smo došli 2010. godine, su kao nebo i zemlja. Bilo je te 2008. godine 26% nezaposlenih, danas 9% nezaposlenih, samo zato što smo imali kovid, a i to kako smo odradili kovid, zahvaljujući pameti, brzini i vezama, spoljnoj politici koju vodi naš predsednik gospodin Vučić, je fascinantno. Mi smo prvi imali respiratore, prvi smo dobili vakcine, u početku četiri vrste, sada imamo pet vrsta vakcina. Dobili smo lekove sada. Ljudi, izgradili smo tri kovid bolnice. I mogla bih da pričam još satima i verovatno ću da pričam možda u ponedeljak, jer toliko toga smo uradili. Ovo govorim samo zato što su izbori 3. aprila i ljudi treba da glasaju za rezultate, samo za rezultate. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima uvaženi dr Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, predstavnici Visokog saveta sudstva i Veća tužilaštva, poštovani građani Srbije, današnja sednica može se nazvati, da ne bude krupna reč, ali svakako istorijska sednica, imajući u vidu da ćemo danas na ovoj sednici po poslednji put, u skladu sa važećim Ustavom i zakonom, glasati o sudijama koji se prvi put biraju na tu funkciju i zamenicima javnih tužilaca, naravno, u skladu sa važećim Ustavom. Već na sednici koja je zakazana upravo posle završetka današnjeg glasanja izjasnićemo se o promeni Ustava, koja je svakako posledica referendumske odluke, naravno, u skladu sa zakonom, odnosno u skladu sa interesima i odlukom naših sugrađana. Tako funkcioniše jedna pravna država u kojoj na prvom mestu stoji država, na mestu odmah pored države stoje građani i sve ostalo je manje bitno. Ako se prisetimo, ne tako davno, reforme pravosuđa u vreme ovih koji se nalaze u strankama koje niko u ovoj Srbiji ne može da pobroji, jer ne znaju ni oni tačno kako se zovu, u ovom trenutku kradu imena nekih manjih organizacija, ali niko, apsolutno niko nije siguran ko se u kojoj stranci iz opozicije nalazi. Ja sam siguran da određeni njihovi članovi moraju ujutru da pozovu Mariniku Tepić, Đilasa, Zelenovića, da nekog ne preskočim iz te lopovske ekipe, i da provere u kojoj su oni stranci na današnji dan, kako se oni danas legitimišu. Ali ti ljudi su uradili reformu pravosuđa i iz te reforme 1.037 sudija i javnih tužilaca, zamenika javnih tužilaca ostalo je bez funkcije. Šta se onda desilo? Trebalo je dve godine, tri godine da ti ljudi budu vraćeni na posao, veliki gubici za državu, ali pre svega veliki gubici za pravosuđe, trebale su godine i godine da se to ispravi. Sa druge strane, ima i drugih ljudi i drugačijih odluka i pravosuđe o kome odlučuje ova skupštinska većina, ova vlada i ovaj predsednik, e to pravosuđe kada radi reformu ide i na promene Ustava. A zašto? Sa samo jednim ciljem, da ima apsolutno nezavisno i samostalno i sudstvo i tužilaštvo. E to je razlika između te lopovske ekipe i države koju predvodi Aleksandar Vučić. Svakom normalnom je dovoljno da pogleda šta je bilo u njihovoj reformi pravosuđa, kakvu reformu pravosuđa sprovodi država koju vodi Aleksandar Vučić. Samo bih zamolio i iskoristio priliku, zamolio sudstvo, pravosuđe da nas jednostavno zaštite od bahatih ljudi, od ljudi koji misle da mogu sve da kupe novcem, od ljudi koji misle da se novcem kupuju ljudi, da se novcem kupuju izbori, da se novcem kupuje pobeda. E pa Dragane Đilase, to nije tako. Možda možete da kupite novu, jedan, dva, tri, pet, deset, dvanaest, koliko ih već ima, možda možete da kupite Mariniku Tepić, Vuka Jeremića, Nebojšu Zelenovića, opet zaboraviću nekog, izvinjavam se, možda možete da kupite Fudbalski klub „Sautempton“ u Engleskoj, možda možete da kupite neke koji su na prodaju, ali ne možete da kupite glasače u Srbiji, ne možete da kupite pobedu i ne možete da kupite mesto ni predsednika Republike Srbije, niti možete da kupite dovoljan broj glasova da uđete u Narodnu skupštinu. Ono što je takođe poruka, to je da oni neće moći da kupe ni ljude koji žive u Beogradu, ali ni ljude koji žive u Šapcu, ni ljude koji žive u bilo kom delu Srbije, jer jednostavno pobeda se dobija na rezultate, dobija se na čast, na poštenje i na sve ono što se radilo u prethodnih desetak godina. Gde se ko nalazi u ovom trenutku jasno pokazuje koliku podršku građana ima. Pa o tome ko će biti predsednik Amerike, da li će to biti Tramp ili Bajden, odlučili su građani Amerike. I mogao je Tramp da radi štagod je radio, ali nije bilo dovoljno. Ljudi su hteli drugog predsednika, pa su ga i dobili. Ko je predsednik Rusije odlučuju građani Rusije i jasna je podrška Putinu i to je jednostavno tako. A ko će biti i ko je predsednik Srbije odlučuju građani Srbije. Može Đilas da sprema para koliko hoće, može da lobira po stranim ambasadama, može da preti, može da ucenjuje, može da izmišlja i laže, ima, brate, nekoliko televizija koje je kupio i platio i oni ljudi pričaju za sve pare. Može da kupi i kandidata za gradonačelnika Beograda. Ako jedan uvaženi profesor i doktor izjavi da nije sposoban za to mesto i da ima dovoljno pameti da kaže – e, ljudi ja ne mogu da budem gradonačelnik, jednostavno to nije mesto za mene, ne mogu da ispunim tu funkciju, iako bih je dobio, ne mogu, ja se kandidujem, i šta se onda desi? Da li popije neku tabletu, pa postane super kandidat za gradonačelnika ili se desi nešto drugo? Možda je to pitanje i za ljude iz pravosudnih organa, ali eto neka Đilasu i njegovom kandidatu služi na čast kako je čovek koji tvrdi da ne može da bude gradonačelnik preko noći odjednom postao savršen kandidat, neka on to objašnjava svojim potencijalnim biračima, mislim da ih neće biti, jer jednostavno ljudi su svesni ko je Dragan Đilas i ko su uopšte ljudi koje on finansira i ko su ljudi koji su spremni da prodaju svoje ime i čast zarad pokušaja da budu na nekoj funkciji. Imamo i bivšeg gradonačelnika Šapca koji je, čini mi se svoje udruženje nazvao „Moramo i moramo“. Zamislite, da oni nazovu, ne znam da li su udruženje da li su grupa šta su, prosto, kažem vam, niko u Srbiji ne može da nabroji ko su i gde se nalaze članovi te bivše žute hobotnice, ali mislim da se zovu moramo. Ja razumem da on mora, moraju ljudi, plaća ih Dragan Đilas, plaćaju ih kriminalci, plaćaju ih tajkuni, oni moraju. Pa, dobro neka moraju, ali ne moraju građani Srbije. Građani Srbije glasaju koga oni hoće, a hoće onoga koji radi pošteno, ko radi isključivo u njihovom interesu. I, nikada niko, ni u novijoj ni u daljoj istoriji, nije radio koliko je radi Aleksandar Vučić. I nikada niko nije uradio toliko za 10 godina koliko je uradio Aleksandar Vučić, ali da bi svi bili zadovoljni, zadovoljni u smislu da niko ne može da kaže – e, ljudi ovi izbori su prošli tako što je neko pokrao izbore. Ko može da pokrade izbore? Pa, ne može niko. I, uvek se buni onaj što izgubio. I, da ne bi bilo pokrao je onaj, pokrao je onaj, a jedini koji su krali izbore su upravo bili ovi koji o krađi pričaju. Jedini koji je optužen i osuđen za kupovinu glasova u Šapcu, koliko znam je aktivista Nebojše Zelenovića, čovek kupovao glasove za Nebojšu Zelenovića. Bio je optužen i Nebojša Zelenović, pa je dotični gospodin prihvatio da je on sam kupovao glasove za svoj ćef, da nije kriv Nebojša Zelenović, ali znamo ko je kriv. I, ne samo Nebojša Zelenović, nego naravno i njegov mentor Dušan Petrović. Šta se onda ljudi dešava? Prosto, građani Republike Srbije treba da znaju da ćemo upravo na današnjoj sednici poslednji zakon, odnosno predlog koga ćemo glasati na novom dnevnom redu je Predlog odluke o razrešenju, imenovanju u RIK. Šest članova i zamenika RIK dobiće ljudi koji nikada nisu ušli u ovu Skupštinu, nisu dobili podršku građana. Uvek je bilo i uvek će biti da o tome ko ulazi u ovu Skupštinu odlučuju građani, ali eto da ne bi bilo da su u manjini, da je neko pokrao glasove, nikada u novijoj istoriji niko nije se odrekao većine u gradskoj izbornoj komisiji, u RIK, u opštinskim izbornim komisijama i na biračkim mestima. E, pa da znate, građani Srbije, krađa o kojoj pričaju Đilas, Jeremić, Boško Obradović i Marinika Tepić, itd, je krađa koju će organizovati oni koji se na krađu pozivaju. Srpska napredna stranka koja ima apsolutnu većinu u ovoj Skupštini, koja ima apsolutnu većinu 95 opštinskih i gradskih skupština, upravo u tim gradskim izbornim komisijama, opštinskim izbornim komisijama neće imati većinu. Evo, vam većina i u izbornim komisijama. Evo, vam većina i u RIK. Nemojte kada 3. aprila bude završeno brojanje da pričate o krađi glasova, jer ste tu krađu jedino vi mogli da organizujete, jedino vi mogli da sprovedete. Srpska napredna stranka nikada, a eto od 2012. godine, stigli smo do 2022. godine, nikada niko niti je optužen, niti je učestvovao, niti je pokušavao da joj krade glasove i to će tako i biti. Nema potrebe neko, ko ima apsolutnu podršku građana Srbije da o tome uopšte i priča. I oni koji kradu glasove, ne mogu nikada ni dobiti podršku građana Srbije. Šesnaest hiljada članova gradskih i opštinskih izbornih komisija biće predstavnici opozicije. Šest članova i zamenika članova RIK dala je opozicija, ovih koji pričaju o izbornoj krađi na koju se spremaju, a kada opet budu izgubili 3. aprila da se organizuju, neko nas je pokrao. Niko vas iz opozicije nije pokrao, niko vas pokrsti neće, građani Srbije znaju koga će podržati, kao što su znali i prethodnih godina i oni koji moraju, kao što je Nebojša Zelenović, neka mora, neka rati to što mora, on ne zna ni ko će biti kandidat jer još nije dobio instrukcije od onih koji mu daju pare. Ali, ovih dana će mu verovatno reći ko mora, šta mora. Mi ne moramo ništa, mi samo treba da sledimo put budućnosti za našu decu, put novih radnih mesta, novih investicija, put još uspešnije Srbije, a lestvica koja se svakoga, bukvalno, dana, zahvaljujući Aleksandru Vučiću podiže sve više i više, će svakako biti pomerana i u narednom periodu za budućnost naše Srbije, za budućnost naše dece. Glasamo za Aleksandra Vučića i znamo da smo na pravom putu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima, uvaženi narodni poslanik, Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, čini mi se da iz sednice u sednicu donosimo neke istorijske odluke, a tako je to i danas. Danas ćemo nakon ove sednice potvrditi da smo promenili Ustav na referendumu gde je većina građana glasala za promenu Ustava, da političari nikada više u ovoj zemlji neće birati sudije, tužioce, da se nikada u partijskim krugovima, skupštinskim klupama, bilo gde vezano za politiku, donositi odluka o tome ko će donositi presude u ime naroda i ko će biti tužioci u Srbiji. Danas to radimo poslednji put, ali verujem da će odluka koju su građani Srbije velikom većinom doneli na referendumu upravo doneti ono što čekamo decenijama u ovoj zemlji i za šta smo, a mislio sam tako bar do referenduma do 16. januara, se zalagali svi na političkoj sceni. Međutim, dobronameran čovek se nekad i prevari, tako sam se ja prevario tog 16. januara očekujući da većina političkih subjekata ili možda i svi politički subjekti podrže promenu, ipak da podrže promenu Ustava kada je u pitanju izbor sudija u tužioca u ovoj zemlji. Međutim, većina predvođena SNS, predsednikom Aleksandrom Vučićem i našim koalicionim partnerima jeste pozvala građane da se izjasne sa da na referendumu, međutim jedan deo političke scene, onaj tajkunski, onaj kriminalni, onaj lopovski je bio protiv toga. Jasno je meni zbog čega, ali potrebno je da o tome još malo prodiskutujemo zbog građana koji ovo gledaju i zbog svih onih kojih se ovo tiče i svih onih koji su nam se obraćali prethodnih godina, sa svima sa kojima smo razgovarali širom Srbije i koji su dolazeći kod narodnih poslanika, kod svojih predstavnika, iznosili svoje probleme sa kojima su se suočavali decenijama u nazad. Uglavnom su se ti problemi odnosili na rad pravosuđa, na sudije, na korupciju, na tužioce, na razne oblike političkog uticaja, direktnog ili indirektnog. Ova promena Ustava jeste rezultat dugoročnog našeg gledanja na ovu oblast o kojoj govorim i na ono što su bile želje naroda. Želja naroda jeste da imamo nezavisno pravosuđe i samostalno tužilaštvo. Da sudije biraju oni koji su najkompetentniji za to, oni koji su najstručniji i oni koji su pozvani da to čine, takođe se to odnosi i na tužioce. Zašto to ne odgovara jednom delu političke scene, one koja sve što ima je stekla na krađi, na lopovluku, pa jednostavno, samo to, sve što su stekli, način na koju su sticali njima ne odgovara, jer su ovom zemljom navikli da upravljaju apsolutno na svim nivoima, da sve sudije budu partijski postavljene, svi tužioci, svako ikada zaposlen, bilo gde u pravosuđu morao je da bude partijski obeležen i da ima knjižicu žutog tajkunskog preduzeća, da bi mogao tamo da radi. I niste mogli da budete ni sudija, ni tužilac, niti na bilo koju funkciju odgovornu da budete izabrani u ovoj zemlji ako niste partijski obojeni, tj. ako niste opredeljeni da podržavate tajkune i mafijaše na vlasti. To se više nikada u Srbiji neće desiti iz prvog razloga, zato što više nikada u Srbiji na vlasti neće biti tajkuni i mafijaši oličeni u liku i nedelu Dragana Đilasa i njegovih saradnika, i iz drugog razloga, što donosimo konačno izmenu Ustava po kome to oni neće moći ni formalno pravno da čine. Dakle, ova zemlja će konačno biti i u tom smislu izbora sudije, tužilaca oslobođena partijskog i političkog uticaja. Šta nas čeka u narednih dva meseca zbog svih odluka koje smo donosili u ovom sazivu i onom prethodnom? Čeka nas to da će nastaviti pretnje, da će nastaviti, pre svega pretnje prema predsedniku Aleksandru Vučiću, da će nastaviti razvlačenje funkcionera SNS, da će nastaviti pretnje i razvlačenje funkcionera koji su bliski Vladi Republike Srbije, da će nastaviti pretnje svim građanima koji ne žele da glasaju za ono što predstavlja Dragan Đilas, ono što predstavlja ona Srbija mraka, nesreće, kriminala koju je vodio Đilas, koju je vodio i Tadić, i Jeremić, i Obradović i svi ostali sa te druge strane. Svi oni su ostavili ovoj zemlji samo dugove i nesreću, svi su oni ostavili samo zatvorene fabrike, ostavili lance, katance, sve ono što je morao Aleksandar Vučić da otvara, da gradi i da zida nakon njihovog odlaska sa vlasti. Moja koleginica Malušić je rekla – izgradili smo stotine kilometara auto-puteva, gradi se 1.200 kilometara auto-puteva, novih. Ni jedna vlast, pre vlasti SNS i pre predsednika Aleksandra Vučića nije toliko za infrastrukturu u Srbiji uradila kao ova vlast, apsolutno ni jedna. Ni jedna vlast u prethodnih 50 godina, koliko se građanima u Srbiji obećavao metro nije pokrenula ništa vezano za metro, apsolutno ništa. Ova vlast u Beogradu, naravno uz ogromnu podršku predsednika Aleksandra Vučića je počela da gradi Beogradski metro i paralelno će se raditi prva i druga linija metroa. Hteo sam i o tome nešto da kažem. Govore kako će taj metro kada bude izgrađen biti potpuno beskoristan. Verujem da je za Đilasa beskoristan. Znate, oni koji imaju privatne avione, jahte, automobile od više stotina hiljada evra, račune širom sveta, njima metro uopšte nije ni potreban. Njima je metro bio potreban samo kao predizborno obećanje da bi građane, da tako kažem „navukli da glasaju za njih i da podrže dalju pljačku sopstvene zemlje“. Ova vlast je odlučila da uradi ono što je u najboljem interesu građana, posebno govorim kada je metro u pitanju, u interesu građana Beograda i da, napokon rešimo i pitanja i gužvi i da modernizujemo konačno ovaj grad, da ga dovedemo na onaj nivo na kome su najveće svetske metropole, da imamo napokon metro. Posle pola veka obećavanja, a govorilo se nekad – obećanje, ludom radovanje, oni su mislili da je ovaj narod lud, pa su iz ciklusa izbornog u ciklus obećavali – biće metro, biće mostovi, biće čuda. Sećamo se onog jednog mosta na kome su 500 miliona evra uzeli, kolega Uglješa, da li je tako? Imamo danas te paralelne dve linije metroa koje će se graditi. Šta to znači za grad Beograd? Prolaziće i kroz centar grada, prolaziće kroz naseljene delove grada Beograda. Njima to nije važno. Važno je da se laže. Da se kaže kako ćemo da upropastimo izvorišta, kako ćemo ne znam ni ja šta sve da upropastimo, unakazimo u gradu Beogradu. Setite se krpenih Terazija na Novom Beogradu, setite za „Pazl grada“ na Voždovcu koji je građen bez ikakvih građevinskih upotrebnih dozvola, a koji je stotine miliona dinara koštao građane Voždovca i Beograda, u kome je neko dete, da je pušten ikada u rad taj „Pazl grad“ neko dete moglo život da izgubi. E, to su nedela koja je ostavio Dragan Đilas i Beogradu i Srbiji. Da se vratimo i na puteve. Zbog čega putevi nisu potrebni. On govori – šta će nama autoputevi? To nije potrebno. Dovoljna su vam dva autoputa i tu je kraj priče. Njemu je i to dovoljno. Naravno, kada ne gradi on, kada grade odgovorni i pošteni ljudi, kada će građani Srbije to da koriste, a ne tajkuni i mafijaši, onda autoput nije potreban. Naravno, sve ovo je potrebno Srbiji, i preko 300 fabrika. Pa, evo i Aleksandar Vučić je pre neki dan rekao da se pregovara sa preko 92, ako se ne varam, investitora nova koji žele da ulože svoj novac u Republici Srbiji. Preko 7,3 milijarde evra novih investicija koje su na pragu da uđu u Republiku Srbiju, upravo zahvaljujući stabilnosti koju imamo oličenu u predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću, u odgovornoj politici Vlade Republike Srbije, u svim onim zakonima koji se donose u Skupštini Republike Srbije, slobodno mogu da kažem, i ovom referendumu za promenu Ustava koji govori da je Srbija slobodna zemlja, odgovorna u kojoj ćete imati slobodno, samostalno tužilaštvo, pravosuđe, u koje će građani, napokon moći da kažu – konačno imamo i pravni sistem uređen kakav treba, da bude nalik na najrazvijenije evropske zemlje i da možemo da kažemo da smo i zahvaljujući onom vozu koji ide preko 200 kilometara na sat i brzim prugama, sutra i do Budimpešte, jesmo ušli u taj brzi voz koji nas vodi u budućnost, sve zajedno sa Aleksandrom Vučićem. Pozivam građane, još jedanput, 3. aprila u ogromnom broju, svi na birališta, izađite, zaokružite listu Srpske napredne stranke i predsednika Aleksandra Vučića za budućnost naše dece. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom narodnom poslaniku Srbislavu Filipoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, jedna od tačaka dnevnog reda o kojoj sada raspravljamo jeste i Republička izborna komisija, njene personalne promene koje će imati ukoliko usvojimo Predlog. Razlog jeste navodna želja bivšeg režima da dobiju fer izborne uslove. Znate, kada nemate rezultate dok ste vršili vlast ili imate rezultate koji su poražavajući, kada je bivši režim vršio vlast preko 600.000 ljudi je ostalo bez posla. Za vreme bivšeg režima nije napravljen ni jedan put, nije sagrađena ni jedna bolnica, nije otvorena ni jedna fabrika i nisu bili potrebni nikakvi izborni uslovi da bivši režim na izborima koji su održani 2012. godine … vlast. Iskreno, kao narodni poslanik koji je učestvovao i kao opozicioni narodni poslanik na mnogim izborima, ja bih voleo da smo tada imali ovakve izborne uslove kao opozicija. Po prvi put od kada se sprovode izbori u Srbiji stranke koje ne učestvuju u radu parlamenta imaće svoje predstavnike u Republičkoj izbornoj komisiji. Znate, ako aktuelni režim koga predvodi Aleksandar Vučić ima stabilan dinar, nisku stopu inflacije, za kratko vreme zaposli preko 600.000 ljudi, kada se gradi deset ili dvanaest auto-puteva, kada je Srbija jedno veliko gradilište, kada minimalna zarada bude mnogo veća nego za vreme bivšeg režima, onda neko mora da bude kriv bivšem režimu zašto ne može da pobedi Aleksandra Vučića na izborima. Onda će uvek da se uhvate za nešto. Te ljudska prava, te diktatura, ne mogu da pristupe medijima, što naravno nije tačno, imaju čak i medije koji oni kontrolišu, gde su i oni vlasnici, pa sve do samih izbornih uslova koje se oni potpisali i postavili dok su bili vlast. Čitavo vreme od izbora 2020. godine priča se o nekoj navodnoj krađi za predsedničke izbore 2022. godine i ovi parlamentarni vanredni koji treba u istom danu da se održe. Naši građani to i ne znaju i zato možda neko i poveruje u tu njihovu priču. Ali, pored sada ovih šest članova Republičke izborne komisije koji dolaze iz reda predstavnika opozicije koja nije parlamentarna, moram da kažem građanima da svi organi za izbore se formiraju po sledećem principu. Imamo stalni sastav, to je sada ovo što biramo, i proširen sastav. Kako se ulazi u prošireni sastav? Pazite, i Republička izborna komisija ima isti princip i lokalne izborne komisije i birački odbori. Onog časa kada vam Republička izborna komisija proglasi listu, imate pravo na još jednog člana te iste komisije, na još jednog člana biračkog odbora i njihove zamenike. Sada možete da zamislite kada 20 predstavnika lista bivšeg režima, ako je to moguće da sakupe dovoljan broj potpisa, potvrde im se liste i imaju svojih 20 članova u Republičkoj izbornoj komisiji i 20 članova u organima za sprovođenje izbora kao što su birački odbori, neka mi neko pokaže kako možete da zloupotrebite to i da navodno pokradete izbore? To je gotovo nemoguće. Bivši režim jako dobro zna da gube izbore prvenstveno zbog toga kako su se ponašali dok su bili na vlasti. Da bu bili dobri na vlasti, mi ih nikad ne bi pobedili. Da su oni otvarali fabrike, nikada ih ne bi pobedili. Da su gradili autoputeve, nikada ih ne bi pobedili. Da su gradili bolnice, nikada ih ne bi pobedili, škole. Sada neka razmišljaju, imaju sve vreme ovoga sveta, zašto više nikada neće dobiti priliku da vladaju Srbijom i nikakvi organi za sprovođenje izbora, tela, kako god se zovu, neće u tome da im pomognu, jer o tome ne odlučuju ni organi, ni tela, nego građani Republike Srbije, a građani Republike Srbije najbolje znaju kakvi su bili dok su bili na vlasti. Onda ide jedna sledeća priča - diktaturra. Šta su obeležja diktature? Zabrana slobode kretanja. Može da se kreće po Srbiji i van Srbije kako ko god želi. Zabrana slobode okupljanja. Evo, imali smo situacije da se okupljaju ispred Vlade Republike Srbije, evo sada u ovom trenutku ispred Narodne skupštine, blokirali su autoputeve na neprijavljenim skupovima protivzakonito i niko ih u tome nije sprečavao. Niko. O kakvoj diktaturi onda govorimo? O tome što hoćemo mlade ljude, koji nemaju dovoljno životnog iskustva i znanja, da prevarimo da je u Srbiji diktatura, jer prirodno je, mlad je čovek uvek pun energije, pun je želje za promenama i da se taj njegov nedostatak životnog iskustva iskoristi da podrži najobičnije lopuže koje su vladale Srbijom do 2012. godine. Evo, sada imamo jednu situaciju da napadaju predsednika Republike Srbije, čak planiraju da mu pišu i krivične prijave zato što je u jednoj TV emisiji obećao da će država pomoći i mladima zbog otklanjanja posledica izazvanih korona virusom. Kaže - nema pravo na to predsednik, to je kupovina glasova. Ne kupujemo mi nikakve glasove. Država ne postoji radi sebe same. Država postoji radi svojih građana i deo prihoda koja država ima, takođe, može da se vrati svojim građanima u skladu sa zakonom o kome će Narodna skupština da se izjasni. To što će po proceni Đilasa, ukoliko nekim čudom dođe na vlast, u državnoj kasi biti manje od 100 miliona evra za njega, koje je planirao da uzme za sebe, kao što je uzimao dok je vršio vlast, to je njegov problem, ali država postoji radi svojih građana, da bi svojim građanima popravila kvalitet života na određenoj teritoriji, da bi svojim građanima i svojoj privredi stvorila ekonomske pretpostavke da se razvijaju i napreduju. Setimo se kako je bilo do 2012. godine. Katanac za katancem, zatvorena fabrika za zatvorenom fabrikom. Ljudi iz Srbije su bežali. Sada nas optužuju zašto su mladi do 2012. godine bežali iz Srbije. Kakve veze ima s tim Srpska napredna stranka? Takođe, u toj želji da prikažu da je u Srbiji nekakva diktatura stalno su govorili da su nezavisnost i samostalnost nosilaca pravosudnih funkcija ugroženi. Setite se samo onog sudije Majića koji je stalno pričao kako je pravosuđe u Srbiji dovedeno do ruba propasti, kako sudije gube svoju nezavisnost i samostalnost u odlučivanju, kako se presude donose iz samo jednog centra moći u Srbiji itd, itd, itd. Sada ja moram da pitam da li je neki sudija smenjen od 2012. godine? Nije nijedan. Da li je i jedan sudija razrešen, osim ako nije stekao uslov za penziju ili po njegovom sopstvenom zahtevu? Nije nijedan. O kakvoj to diktaturi govorimo? Da li neko hoće da kaže da su svi nosioci pravosudnih funkcija u Srbiji kukavice koje ne smeju da se odupru tom jednom centru moći? To nije moguće. Oni koji pričaju o nezavisnosti i samostalnosti sudija, samo da podsetim kakva je reforma sprovedena 2010. i 2011. godine. Hiljadu sudija je razrešeno koje je izabrala Narodna skupština. Hiljadu tužilaca je razrešeno koje je izabrala Narodna skupština. Da li je to reforma pravosuđa? Opštinski odbori političkih stranka donosili su odluke ko treba da bude izabran za sudiju, ko treba da bude reizabran. Ko je kakvog političkog stava, koju stranku simpatiše kandidat za razrešenje od sudije ili od tužioca, tako su odlučivali. Pa, moje kolege poslanici su čitali ovde odluke tih opštinskih odbora Demokratske stranke. U kakvom je sastavu radio Vrhovni kasacioni sud? Visoki savet sudstva u kakvom je sastavu radio? O tome se izjasnio Ustavni sud. Zamislite da oni koji pričaju o samostalnosti i nezavisnosti sudija i tvrde da su danas ugroženi, izabrali su za predsednika Vrhovnog kasacionog suda osobu koja u tom trenutku nije ispunjavala pretpostavke za izbor, bez mišljenja opšte sednice Vrhovnog kasacionog suda i takav predsednik Vrhovnog kasacionog suda prelazi u Vrhovni savet sudstva i on odlučuje ko će biti izabran ili reizabran za sudiju ili ko će biti razrešen. Pa, to su prava obeležja diktature – suspendovan Ustav, suspendovana samostalnost i nezavisnost nosilaca pravosudnih funkcija. Apsolutno se tada, doduše ne iz jednog centra moći, odlučivalo kakve će presude da budu napisane, jer su znale sudije da ako ne poslušaju, mogu opet da budu pod udarom Nate Mesarević, Homena, Nenada Konstantinovića i Boška Ristića. E to su bili ti koji su naručivali presude i koji su učestvovali u toj lakrdiji o tome ko će biti reizabran, a ko će biti razrešen za sudiju ili tužioca. Lakrdija. Boško Ristić je ovde podmetnuo papir za izbor Nate Mesarević. Podmetnut je papir. Nema ga u izvorniku Narodne skupštine. Pokušajte da ga pronađete predlog Vrhovnog kasacionog suda i Visokog saveta sudstva za izbor Nate Mesarević. Pokušajte da ga pronađete ovde u Narodnoj skupštini. Nema ga. Sklonjen je. Nata Mesarević je izabrana na direktan predlog direktnom primenom Ustava, nepoštujući zakonsku proceduru za predsednika Vrhovnog kasacionog suda. I to tad Majiću nije smetalo, nije smetalo ni Đilasu, nije smetalo ni Bošku Ristiću, ni Nenadu Konstantinoviću, ni Homenu, ni tadašnjoj ministarki pravde. Nikome nije smetalo, jer su imali uticaj na pravosuđe i mogli ste da pišete koliko god hoćete krivičnih prijava, protiv njih ni jedna neće biti procesuirana. Mogli ste da pokrećete parnice protiv kompanija koje su bile bliske režimu na vlasti, ili će taj postupak da stoji u nekoj fioci ili nikada neće biti izvršena presuda po osnovu nekog potraživanja, nikada. Hajde, recite mi jel neko dobio „Delta“ kompaniju na sudu u to vreme? Recite mi samo jedan primer, samo jednu presudu, a mislite da nije bilo ispunjenosti uslova za pokretanje tih postupaka i donošenje presuda koje bi nalagale Miškoviću da plati svoje obaveze prema dobavljačima? Jesu. Ali, svako ozbiljan je znao da je to unapred izgubljena bitka, jer ima svoje privatne sudije, ima svoje privatne tužioce, ima svoje privatne političare. Imaju Vrhovni kasacioni sud, kontrolišu VSS. Sad vidim i onaj profesor koji priča o, ne mogu da se setim, sa Pravnog fakulteta, koji je bio i član VSS od 2007, 2008. godine, priča o tome kako ustavne promene nisu dobre, kao nam je pravosuđe u haosu, a on je učestvovao u pravljenju haosa i treba da ga bude sramota i da se pokrije ušima. Kome on ima šta više pravo da predaje i da prigovara? Nikome ništa. Evo, sad ima problema i oko toga da referendum i promena Ustava nije dobra. Kaže - nije dovoljno demokratska. Procedura za izbor sudija nije ono što bi bivši režim hteo. Šta bi hteo? Pa, istu onu vlast koju je imao 2008, 2009, 2010. godine, da se igra ping-pong sa sudijama i tužiocima. Zato ta reforma, koju sad sprovodi SNS, nije dobra, a njihove reforme, koje je Ustavni sud ocenio kao neustavne, oni su super. Ili ako im spomenete, doterate ih do zida, što bi naš narod rekao, e tada nekako gledaju da pobegnu od te teme glavom bez obzira. Kad čovek nema rezultata, nema politiku, nema viziju, nema odricanja, može jednog građanina da prevari, samo jednom i čini mi se da je to najveći problem Dragana Đilasa. Ne može on više nikoga ga prevari, apsolutno nikoga. I zato mu najviše i smetaju reforme koje sprovodi SNS i Aleksandar Vučić. Neka on vodi svoju politiku, mi ćemo svoju. Neka mu bude jasno, u Srbiju se na vlast dolazi samo izborima. Nema više paljenja Skupštine. Nema više upadanja u državne institucije. S tom pričom je Srbija završila. Kad bude neko imao više glasova nego SNS, mi ćemo rezultat priznati, ali neka budu uvereni da ćemo svaku izbornu volju građana sačuvati.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković.
Hvala. Poštovani predstavnici predlagača, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, svakako da o predlozima i o kadrovskim rešenjima koji se tiču pravosudnih i sudskih funkcija smo mnogo puta govorili ovde i diskutovali. Ne želim da se ponavljam i da svoje diskusije od ranije ponovo iznosim ovde, iz prostog razloga što mislim da ste i u prethodnim izlaganjima kolega narodnih poslanika mogli da čujete šta je suština i šta su otprilike negde zahtevi ne narodnih poslanika, već građana Srbije. Već dugi niz godina imamo situaciju gde ljudi koji su se enormno obogatili na račun građana Srbije nisu odgovarali za to. Imamo situaciju gde ljudi koji su u politiku ušli sa 70.000 evra, ženinom kućom i polovnim automobilom „Saab“, kao što je primer Dragana Đilasa, danas imaju samo u nekretninama preko 20 miliona evra. Građanima Srbije je jako teško objasniti kako se sve to postiže za negde oko 10 godina vlasti, koliko su oni bili u prilici da u režimu DS vode i Beograd i Srbiju. Tako da, u tom nekom smeru ne želim previše da se zadržavam na ovom delu diskusije danas, iz prostog razloga što sve što bih drugo rekao, bilo bi ponavljanje. Ali, suštinski želim da ljudi koje budemo danas izabrali, ako pričamo o kandidatima i o tim nekim kadrovskim rešenjima, samo da se drže slova zakona i da uvek rade u interesu građana i da rade uvek u interesu Srbije i da se i na taj način ophode prema svakome. Jedino što bih im, takođe, poželeo jeste i sreća, jer će od strane jednog dela opozicije, pre svega ovog dela opozicije koji predvodi Dragan Đilas, biti izloženi kojekakvim pritiscima. Oni su skloni tome bili i kad su vodili državu, a posebno su skloni tome danas kada su jedan deo najagresivnije opozicije i grupe političara koji nekakvom agresijom, pretnjama, žele da se vrate na vlast. Ono što je za mene danas ipak mnogo bitnije i o čemu nisam imao prilike toliko da diskutujem kao o pravosuđu, jeste sastav RIK i jeste nešto što nas očekuje jako brzo, a to su izbori 3. aprila. Mislim da su i kolege pre mene diskutovale o tome i govorile koliko je ustupaka načinjeno opoziciji kako bi konačno oni skupili hrabrosti i izašli na izbore i jednom za svagda rešili tu dilemu građanima Srbije, a to je koliko njih uopšte neko podržava. Čak je i taj cenzus od 3% izgleda za njih nedostižan, pa su do sada pokušavali kojekakvim čudnim i nikad u svetu viđenim zahtevima da nađu opravdanje za neizlazak na izbore. Međutim, kada su im danas svih 36 zahteva prihvaćeni, vidite da se njihova retorika drastično promenila i da sada idu u nekakve konkretnije pretnje nasiljem, a isto tako nas upozoravaju da SNS 3. aprila nikako ne sme da proslavi pobedu ili da kaže da je pobedila na tim izborima. Zašto sve ovo govorim? Iz prostog razloga što u proteklih nekoliko godina Srbija beleži rast u svakom pogledu i smislu. Pričam o onom pozitivnom rastu, iako oni pokušavaju da u izmišljenim aferama ili nekakvim neistinitim… Pokušavaju da lažima, obmanama prikažu rezultate koje su oni imali kada su bili na vlasti. I to vam dolazi kao posledica nedostatka bilo kakve politike. Izvinjavam se još jednom zbog ovog lapsusa, dobacivali su mi iz zadnjih redova. U želji da kažemo da one dugove koje su oni ostavili iza nas, nikada više ne sme da se ponovi tako nešto nijednoj generaciji u budućnosti. Kada nemate nikakve rezultate, kada ne možete nikako da se takmičite sa rezultatima koje je postigla SNS, pre svega vođena politikom predsednika Aleksandra Vučića, onda morate da izmišljate, da iznosite nekakve laži, neistine i da pokušavate da lažnim aferama umanjite bilo kako taj rezultat. I ako uzmete u obzir da su oni danas kandidovali troje ljudi kojima je najveća preporuka to što su upropastili našu zemlju, vidite koliko je njihova politika danas besmislena. Nikada se u našoj zemlji nije desila situacija da ljudi ulaze u predizbornu kampanju tako što vam obećavaju šta će to srušiti ili šta će to umanjiti. Neverovatno je da danas Marinika Tepić, kandidat za premijera, vam iznosi podatak i kaže da kada oni dođu na vlast, plata lekara će biti hiljadu evra. Neverovatno je da ona ne zna da je danas već za lekare koji imaju specijalizaciju taj iznos od 1020 do 1450 evra. Ako su mislili na lekare opšte prakse, oni danas imaju platu od 950 evra. Ne znam kakva je to njihova sjajna politika koja obećava povećanje od svega 50 evra? Čisto da bi građani znali, radi istine, današnja plata medicinske sestre je na nivou lekara opšte prakse u vremenu Dragana Đilasa. Samo vam taj podatak i ta sfera našeg života i društva jasno pokazuje koliko je naša ekonomija danas naprednija, jača, stabilnija i koliko smo uspeli svi zajedno sa građanima Srbije, kao jedan veliki tim, da napredujemo i da radimo. Ono što je vrlo interesantno, danas su kolege diskutovale o tome, jeste činjenica da su za gradonačelnika kandidovali čoveka koji sam kaže da nije kompetentan i da ne može time da se bavi. Ne želeći da ulazim u njegove godine i to da li on za sebe smatra da je sposoban ili nije, ali te stvari i te izjave su se menjale iz nedelje u nedelju. Ono što je problematično jeste što taj čovek nije ni postao gradonačelnik, a već je počeo građane da deli na građane prvog i drugo reda. Tako u jednoj emisiji, gde su došli do nekog čuvenog predloga da spomenik Stefanu Nemanji premeštaju u Marinkovu baru, dolazimo u situaciju da se oni podsmevaju tome i da građane i Marinkove bare, ali i Borče tretiraju kao građane drugog reda i na taj način su pokušavali da ih nekako omalovaže. Meni samo nije jasno kakva je to poruka građanima, a pogotovo mi nije jasno kakva je to poruka, ako dolazi od čoveka koji pretenduje da bude prvi čovek, odgovoran za svakog stanovnika Beograda, ali isto i onih ljudi koji dolaze u naš grad. Takođe, nije mi jasno kako neko ko sam za sebe kaže da ne shvata kako funkcioniše grad Beograda, neko ko ne shvata kako funkcionišu gradska preduzeća i neko ko ne zna sistem funkcionisanja grada Beograda za sebe kaže - dobro, u redu, ja nisam stručan za to, ali ću ipak naći neki tim koji će to moći da radi. Mislim da se tu ogleda sva neodgovornost ljudi koji danas pretenduju da se vrate na vlast. Najviše vam to pokazuje koliko njih u suštini baš briga za razvoj Beograda i Srbije i koliko im je ipak stalo samo do fotelje i do ličnog interesa i do nastavka bogaćenja. Međutim, ono što je posebno danas svima odjeknulo jeste činjenica da, koliko god se mi trudili da izborni uslovi budu po želji tog dela opozicije i generalno opozicije koja se bunila da im izborni uslovi koje su oni kreirali nisu po volji… Često smo bili u prilici da čujemo da im ne odgovara zastupljenost u medijima, pa su tako pričali da oni žele da imaju svoje termine i na RTS i na RTV, da oni smatraju da moraju da imaju makar sat dnevno direktnog uključenja. Kada se došlo do konkretnih poziva da učestvuju u nekakvim emisijama, njihov prvak Zoran Lutovac je danas objavio – „ovog puta sam pozvan u Radio Beograd da govorim o odnosima sa Kinom i SAD. Ako prihvatim beležiće se kao učešće opozicije na državnom mediju, a ako ne prihvatim beležiće se kao odbijanje opozicije da učestvuje“. Poštovani građani Srbije, mene sada samo zanima da li je u ovo u skladu sa onim što su oni tražili ili ipak i ovo samo dokazuje da oni jednostavno više ne znaju šta će sami od sebe i da nemaju nikakav plan i program da ponude građanima Srbije. Mislim da je normalno da ljudi koji pretenduju da se vrate na vlast, ali i koji žele da učestvuju u političkom životu Srbije, ljudi koji žele da se bave politikom, koji će učestvovati u izbornom procesu, mislim da je normalno da učestvuju u ovakvim emisijama i mislim da je normalno da se bore za reč, da se bore za to da se čuje njihovo mišljenje. Očigledno svesni da nemaju šta da ponude građanima, sem gole mržnje prema Aleksandru Vučiću, oni beže i od ovakvih emisija za koje su se sami zalagali. Na samom kraju želim da pozove građane i Beograda i Srbije da 3. aprila izađu na izbore, da sami odluče koga će podržati, a ja sam uveren da rezultati koje smo postigli kao SNS, kao jedan tim koji je predvodio predsednik Aleksandar Vučić su dovoljni da ukažu nama poverenje, jer sve ono što smo postigli garantuje i da onu viziju koju imamo i obećanja koja sada dajemo u kampanji ćemo zasigurno ispuniti, a sve u interesu da stvorimo bolje sutra za svu našu decu i generacije koje dolaze. Hvala vam i živela Srbija.
Hvala gospodine Mirkoviću. Sledeći na listi prijavljenih je prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala uvaženi potpredsedniče Orliću. Poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, moje uvažene kolege su danas govorile o svemu onome što smo mi uradili kao većina u ovom parlamentu i kao SNS po pitanju unapređenja izbornih uslova i mnogo puta do sada, za ovih, hajde da kažem, sedam godina, dokazali, pokazali koliki je demokratski kapacitet i uopšte državnički kapacitet SNS, s obzirom da imamo jednu vrstu presedana o kojem danas raspravljamo i sigurno ćemo usvojiti, a to je da će i vanparlamentarne stranke biti deo RIK, što nije imanentno ni mnogo razvijenijim državama i državama koje imaju, hajde da kažemo tako, mnogo dužu demokratsku tradiciju od Republike Srbije, ali to je još jedan vid širine stranke koja je najmnogobrojnija i najveća, definitivno, na teritoriji jugoistočne Evrope, koja, to moram da kažem, jedina ima u Republici Srbiji jedan jasan program, političku platformu za budućnost, ne političku platformu za treći ili četvrti april, kako bi naši politički protivnici, teško mi je da tako nazovem neke od njih, pošto to i nisu, s obzirom da nemaju političku agendu. Dragan Đilas nije naš politički protivnik. Znači, to su ljudi koji se već jedan duži vremenski period predstavljaju kao opozicija. To su ljudi koji žele i ne kriju to više da na jedan nasilan način dođu do vlasti, odnosno dođu ponovo na vlast u Republici Srbiji bez ikakvog političkog programa, bez ikakve političke agende, uz pomoć stranih centara moći, misleći, govoreći, upravo oni o tome, kako oni kažu, ne o 6. oktobru, nego o 4. aprilu, što jasno i metaforički pokazuje i određuje to da oni ne žele izbore, ne žele bolje izborne uslove, ne žele dijalog, ne žele razgovor i jednu konstruktivnu raspravu o tome kako će Srbija da izgleda, kako ćemo da ekonomski razvijamo našu zemlju, kako ćemo da dođemo do što više radnih mesta, nego da se vratimo na onu politiku koju su oni realizovali do 2012. godine. Teško mi je i nemam običaj da govorim teške reči, ali pljačkali ovu zemlju, napravili od nje jednu tajkunsko-političku oligarhiju, zemlju koja nije imala svoju nezavisnost i koja nije funkcionisala samostalno u punom kapacitetu. O tome oni pričaju i tu je razlika glavna između SNS, između našeg predsednika Aleksandra Vučića i te tzv. bojkotaške opozicije koja samo misli na vlast, koja samo misli kako će da dođe do budžeta i kako će da koristi narodne pare u sopstvene svrhe, kako će da puni svoje džepove i jednog uskog kruga ljudi koji je vezan za njih. Naravno, mi smo spremni i moram da napravim jednu jasnu diferencijaciju i po još jednom osnovu, a to je da postoji opozicija i postoje političke partije sa kojima smo mi žestoki politički protivnici i razlikujemo se ideološki i po pitanju ekonomskog razvoja, socijale, svega onoga što pretpostavlja društveni razvoj i to kako ovo društvo treba da izgleda u budućnosti. To su partije koje nisu želele strane posrednike u tom dijalogu sa SNS, koje imaju taj osećaj, dovoljno su državničke da o problemima koje mi imamo unutar naše zemlje, znaju da treba da razgovaramo u Narodnoj skupštini Republike Srbije i da odluke treba da donosimo zajednički bez mešanja i bez prisustva bilo koga sa strane. Oni koji su naučili da dobijaju naloge sa strane, oni koji su naučili da budu… Imaju Amerikanci jedan lep termin, izraz za to – papet, lutke stranih centara moći. Prvo što su uradili jeste da su rekli – e, mi nećemo da se dogovaramo o budućnosti naše zemlje sa našim kolegama, sa našim političkim protivnicima, ne, nego ćemo zvati pomoć iz inostranstva, ljude koji će nam pomoći, i to je ta agenda već nekoliko godina da na vlast dođemo bez izbora, bez glasanja, bez izborne volje svih onih koji treba da izađu na izbore i da glasaju, da u skladu sa civilizacijskim dostignućima 21. veka izraze svoju volju, da imaju pravo da biraju i da svi imaju pravo da budu birani, oni na to ne pristaju. Oni i dan-danas spremaju teren i govore o nekoj navodnoj, potencijalnoj malverzaciji u vezi izbornog procesa i na nivou izbora za predsednika Republike i na nivou parlamentarnih izbora, izbora za grad Beograd, a u stvari su politički šuplji. Njihova jedina želja je ogoljena, a to je da uklone predsednika Aleksandra Vučića kao personifikaciju progresa i razvoja Republike Srbije, koji im je najveća smetnja da ponovo rade ono što su radili od 2000. do 2012. godine. Jednostavno, tu se radi o dva koncepta Srbije, ako možemo da govorimo o konceptima, pošto ovde imate jasan politički program, jasnu političku platformu, deset tačaka usvojenih na Skupštini SNS, deset tačaka za budućnost Srbije, samostalna Srbija, nezavisno donošenje odluka, ekonomski jaka zemlja, poljoprivredno jaka zemlja, zaštita vitalnih nacionalnih interesa naše zemlje i svakodnevna borba za integritet naših građana, naše države, briga za Srbe koji žive van Republike Srbije, neskrivena briga i polaganje prava na to, jer to pravo imaju svi drugi narodi ovde u okruženju i u susedstvu. Aleksandar Vučić je jedini u istoriji ove zemlje i ovog regiona koji je otišao i u Moskvu i u Peking i u Vašington i u Brisel i u Berlin i rekao da Srbija ima legitimno pravo da vodi računa o svojim sunarodnicima i o svojim braći i sestrama koji žive van Republike Srbije, da će ih pomagati ekonomski, da ćemo raditi na modernizaciji celog regiona i na taj način na stabilnosti celog regiona. I ne govori on slučajno tako često o stabilnosti i koliko je ona važna govori činjenica da je danas Srbija šampion u investicijama. Ja sam gledao jedan njegov intervjuu pre dva dana, zamislite, u tom, kako se to kaže ekonomski, pajplajnu imamo 7,3 milijarde evra investicija u infrastrukturu novih fabrika, novih radnih mesta. Srbija nije više šampion samo u sportu, Srbija je šampion u ekonomiji. Srbija je šampion u kulturi. Srbija ima potencijal da bude šampion u mnogim oblastima društvenog života, ne samo na teritoriji zapadnog Balkana, već na nivou cele Evrope. Sve smo to uradili zahvaljujući viziji i jednom državništvu i liderstvu predsednika Aleksandra Vučića koji, kako sam rekao, ima za cilj da realizuje planove "Srbija 2025", "Srbija 2030", velikih infrastrukturnih planova, velikih infrastrukturnih radova, obraćanju pažnje i fokusu na demografsku strukturu našeg stanovništva i naše zemlje. To su ozbiljne stvari i to je ozbiljna politička platforma. Jako je dobra vest da će mladi ljudi ponovo, da je Srbija dovoljno jaka, dovoljno ekonomski snažna, dobiti na leto još 100 evra pomoći. I nemojte da slušamo sve one koji kritikuju i koji su kritikovali takav potez i tokom pandemije. Pogledajte neke mnogo razvijenije zemlje, i ovde u Evropi a i u Americi, ni jednog trenutka nisu prestali sa davanjem tih tzv. helikopter para pomoći mladim ljudima, pomoći preduzetnicima. Sve je to Srbija radila, ali sa jednim jasnim ciljem, da održi ekonomiju, da unapredi ekonomske i biznis uslove u ovoj zemlji, da unapredi i očuva zdravstveni sistem, da gradi kovid bolnice, da gradi kliničke centre, da vodi računa i o medicinskim sestrama i o lekarima koji treba da ostanu ovde i da rade dostojanstveno svoj posao za visoku platu. To će doneti upravo tih 7,3 milijardi evra koje imamo za narednih nekoliko godina, to će doneti upravo mogućnost i uslove da ta njihova zarada bude još veća nego što je sada, a prosečna plata lekara je 120 hiljada dinara. Prosečna plata u Republici Srbiji je negde oko 600 evra, u Beogradu 740 evra. Ova zemlja se menja toliko drastično da jednostavno svi oni koji su dobronamerni, a i ljudi koji dolaze iz EU i oni kažu da jednostavno takva politika i takva izbalansiranost politike, posebno spoljne politike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića je upravo doprinela tome da imamo ovakav model razvoja i ovakav snažan razvoj i rezultate i ovoliki procenat zapošljavanja ljudi, novih investicija. Jedna jako lepa i velika vest koja je onako prošla dosta ispod radara je da je predsednica Vlade Ana Brnabić pre nekoliko dana u Švajcarskoj potpisala sporazum da se u Srbiji gradi centar za Četvrtu industrijsku revoluciju. Mi smo ovde zahvaljujući SNS i Aleksandru Vučiću gotovo i preskočili jednu. Znači, mi smo od jedne zemlje koja je bila potpuno ekonomski devastirana, imala je odsustvo, niko je nije cenio u Evropi, poigravali su se sa nama, bili smo izvor raznih manipulacija i realizacije interesa drugih zemalja koje su realizovale ovde interese u našoj zemlji i regionu, mi danas govorimo o jedno jako uspešno sprovedenoj digitalizaciji, govorimo o veštačkoj inteligenciji, govorimo o 1,4 milijarde evra koje napravi IT sektor u našoj zemlji, govorimo o mladim ljudima koji imaju poverenja u SNS i u Republiku Srbiju i u Aleksandra Vučića. To je primer ovog mladog momka koji je prodao svoju kompaniju iz Novog Sada i koji nije morao da plati porez na to u ovoj zemlji, ali je video i zna da će taj njegov novac od poreza da ode u nove auto-puteve, zna da će da ode u železnice, zna da će da ode u škole, zna da će da ode u vrtiće, u bolju socijalnu zaštitu i u socijalno odgovornu državu. U stvari, to je kvalitet SNS, da je upravo uspela, kao i u spoljnoj politici, da nađe balans između jakog i snažnog privrednog razvoja i privrednog oporavka i jedne odgovorne, dobre i kvalitetne socijalne politike, ali koja daje za pravo svima i motiviše, posebno mlade ljude da rade ovde, da ostaju ovde, da plaćaju poreze, da zasnivaju svoje porodice. Zato će Srbija za nekoliko decenija imati mnogo više ljudi i mnogo više stanovništva nego što sada ima, zahvaljujući upravo tom Vučiću koji danas razmišlja o tome šta će se dogoditi 2050. ili 2060. godine, kao što je razmišljao i o energetskoj bezbednosti. Zamislite oni koji su 2015. godine pritiskali, govorili, kritikovali predsednika Vučića, tada premijera, zašto ne uvodi sankcije Ruskoj Federaciji, zašto ne upodobimo našu spoljnu politiku sa EU. Zamislite da je to uradio. Da li bi Srbija danas plaćala gas po jednoj četvrtini berzanske cene, a berzanska cena je negde oko 989 dolara trenutno na današnji dan. Mi plaćamo 275 dolara. Zbog toga, zbog takvih odluka naši građani nemaju oko čega da brinu, privreda nema oko čega da brine. Investitori nemaju oko čega da brinu i zato smo mi jedina država na svetu gde u toku pandemije, u jeku pandemije ni jedan investitor koji je bio zainteresovan da ulaže u ovu zemlju nije odustao od Srbije. Niko ne odustaje od Srbije, svi žele u Srbiju. Svi žele da vide ono što je Srbija napravila u proteklih nekoliko godina i da vide to ekonomsko čudo. Ne treba da budemo, po meni, ni lažno skromni da ne kažemo da jesmo ekonomski tigar ovog regiona, da treba da se pohvalimo sa „Beogradom na vodi“. Šta je uspeh jedne privrede, jedne države kada imate u našem glavnom gradu, to je ponos, jedan „Beograd na vodi“ kome se svi dive, kome se ceo svet divi, kad imate infrastrukturne projekte i početak izgradnje metroa, prvi put bez mnogo priče, puno rada, puno energije, puno delovanja? Deset hiljada evra košta metar kvadratni u „Beogradu na vodi“ . To daje motiv i to se kupuje. Tu dođu ljudi koji žele da investiraju, koji žele da provode vreme u ovoj zemlji i kupuju zato što znaju da je Srbija stabilna zemlja, zato što znaju šta mogu da očekuju i od ove vlasti i od ove države u narednih godinu dana i u narednih pet i u deset godina. Prvi put se događa u istoriji da smo toliko stabilni i da smo toliko rezultata napravili po pitanju ekonomije. Šta imamo sa druge strane? Koji je drugi, ja ne mogu da ga nazovem, politički koncept, jer tu politike nema. Ni jednog trenutka u proteklih nekoliko godina mi sa tim ljudima nismo mogli da razgovaramo o politici, jer nema politike, jer nema ideologije, nema ekonomije, nema ničega. Ima samo želje za rušenjem, ima samo izjava tipa – srušićemo „Beograd na vodi“, srušićemo metro, srušićemo sve ono. Valjda će srušiti i ovih nekoliko stotina kilometara autoputeva. Valjda bi i to srušili, valjda bi minirali i železnicu samo zbog toga što je to napravio i uradio Aleksandar Vučić. Moje kolege su govorile dosta o tome, posvetile puno vremena, ali moram da pomenem još jednom i to da je sramno ponašanje tih njihovih kandidata, posebno kandidata za gradonačelnika Beograda i ovog reditelja Gorana Markovića prema ljudima koji žive na obodima Beograda, prema ljudima koji žive u unutrašnjosti. Zamislite sada grotesku cele ove priče da čovek koji se zove Dragan Ristić, frontmen grupe „Kal“, napiše jedno pismo tom istom Goranu Markoviću i ovaj mu odgovora. On je i dalje ubeđen da su oni superiorni, da su oni bolji od ljudi koji žive u Marinkovoj bari, koji žive u Borči, u Krnjači, da su bolji od nas koji živimo u Zemunu, bolji su, možda, od ljudi koji žive u Rumi. Nisam znao i dobro je da su to rekli da bi ogoleli sebe i da bi građani Republike Srbije valjda videli da je prof. dr Aleksandar Martinović gori od njih samo zbog toga što živi u Rumi, a može da im drži predavanja ne samo iz ustavnog prava, iz pravnih nauka, nego predavanja iz istorije i mnogih drugih disciplina, ali i veština, jer mu, i mnogima ovde od nas, nisu ni od članaka, naravno. Kada imate takve, a ne mogu da kažem, to nisu politički protivnici, jasno je da će jednostavno naša borba biti takva i naša strategija i plan za 3. april je ono što smo uradili i ono što ćemo da uradimo za građane, a građani Republike Srbije, po svemu onome što možemo da vidimo, a naravno dostupno nam je, podržavaju te ljude i te političare u pokušaju baš onoliko koliko upravo, naravno, i zaslužuju. Zbog toga su oni sve gori, zbog toga su oni sve nervozniji, jer podrška njima se meri kao statistička greška. Jedino kada se nešto ujedine mogu, eventualno, po nekim istraživanjima koja sam ja video, da pređu cenzus, ali daleko od toga. Mislim kada oni vide kakvu podršku i kakvu plebiscitarnu podršku ima predsednik Aleksandar Vučić kod građana Republike Srbije da jednostavno oni zbog toga i rade i govore ove stvari koje ne da nisu, ajde da kažem, tim jezikom, političke korektne, nego one nisu normalne uopšte. Znači, to nije normalno ponašanje prema građanima ove zemlje i prema ljudima čije glasove treba da dobijete. Čak i ako ne glasaju za vas ono što je suštinski je da budete kao političar odgovoran i pristojan čovek, što naravno njima apsolutno nije imanentno. Završiću time - šta je odgovor Vučića na sve to što se dešava ne samo u proteklih dve, tri nedelje, dva, tri meseca, nego ta brutalna kampanja dehumanizacije traje već godinama nažalost. Nadam se, imamo danas i izbor sudija i tužilaca, da će pravosudni organi da reše mnoge one stvari za koje smo mi zabrinuti ovde kao narodni poslanici. Mislim da ne treba skrivati se iza bilo čega, nego otvoreno reći da je u interesu ove države i u interesu građana Republike Srbije i ovog parlamenta, nas kao narodnih predstavnika, da se istraže svi oni pokušaji i sve ono što je rađeno, u smislu saradnje i koordinacije transverzala između međunarodnog organizovanog kriminala, međunarodnih centara moći i naših ovde ljudi, domaćih, u našim institucijama, po pitanju ugrožavanja života predsednika Aleksandra Vučića. To je nešto što je kondicio sine kva non i na čemu će ceo pravosudni sistem da polaže svoj ispit. Za mene je to tako. Ja nisam pravnik, ali za mene će to biti signal da li je pravosuđe i da li su pravosudni organi, sudije i tužioci nezavisni, da li su sposobni, da li su efikasni kada nam se daju odgovori na ta pitanja. Šta je odgovor Aleksandra Vučića? Odgovor je poseta Kini, odgovor je rezultat. Odgovor je potpisivanje najavljeno sporazuma o slobodnoj trgovini sa Narodnom republikom Kinom koja će dati još dodatni vetar u leđa našoj ekonomiji, učiniti ovu zemlju još više atraktivnijim za nove investicije, za nova radna mesta, za kompanije širom sveta koje će dolaziti ovde i ulagati, jer će biti lakše da izvoze svoju robu i usluge u Narodnu Republiku Kinu koja je jedno ogromno tržište, jedna ogromna nepokošena livada, kada su u pitanju ekonomske, IT i sve druge mogućnosti. To je ono što u stvari nudi, kratko u jednoj rečenici, Aleksandar Vučić, SNS ovoj državi i ovim građanima. Sa svakog puta rezultat, sa svakog sastanka rezultat, sa svakog sporazuma novi kilometar autoputa, novo radno mesto i to ovi salonski kvazi političari nikada neće moći da dostignu. Mi ćemo naravno snažno nastaviti da podržavamo našeg predsednika. Kao što sam i prošli put rekao, on jeste podigao jednu visoku lestvicu, ali mislim da ćemo uspeti da ga sledimo u jednoj snažnoj kampanji za bolju Srbiju, za budućnost naše dece i za odbranu naših nacionalnih i vitalnih interesa. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vuk Mirčetić.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani gosti, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, SNS je stranka koja je potekla iz naroda i zato je za nas važno da radimo na daljem jačanju svih institucija, pa tako i pravosudnih institucija, institucija koje će raditi i za narod i u ime naroda i većina današnjih tačaka se upravo i odnosi na one koji treba da rade u ime naroda. Odnosi se, danas pričamo, na pravosuđe i današnje tačke, većina, se odnose upravo na izbor sudija koje se prvi put biraju na sudijsku funkciju i na tužioce. U prethodnom periodu, kolege su dosta pričale o tome na današnjoj sednici, ali i na prethodnim sednicama, narod je nekako izgubio poverenje u pravosuđe i to je ono na čemu mi radimo već godinama i nije loš podsetiti, kolega koji je danas bio ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, gospodin Dejan Kesar je pričao o tome, o onoj katastrofalnoj reformi pravosuđa iz 2009. godine kada je 850 sudija ostalo bez posla. Ta reforma je našu državu koštala 44,7 miliona evra, ali sa druge strane i dan danas se još uvek oporavljamo od toga. To je bio period, ako se sećate, kada je DS poistovećivala stranačke organe sa opštinskim organima, njihove opštinske odbore sa opštinama i Društvo sudija Srbije je Dnevnom listu „Politika“ poslalo jedan dopis, odnosno informaciju da su došli u posed jednog dokumenta, odnosno odluke Opštinskog odbora DS Vlasotince koje je predložilo neke kandidate za sudije, a jedina preporuka i jedini kriterijum im je bio da li je neko privržen DS, da li se trudi itd. Za jednog od kandidata su čak napisali – ne zanima ga politika, ali je saradljiv. Da stvar bude još interesantnija, ova stranačka odluka je imala i dva pečata na sebi. Sa jedne strane, u donjem levom uglu je bio pečat DS, a u donjem desnom je bio pečat Opštine Vlasotince. Mi tu vidimo da je DS, da su predstavnici bivšeg režima poistovećivali i stranku i stranačke organe i republičke organe, odnosno opštinske organe. Srećom, rezultati koje danas postiže Srbija, predvođena politikom Aleksandra Vučića su svakako, za ponos. Mi treba da se zapitamo da li želimo da se vratimo u onaj prethodni period, period bivšeg režima, ili da nastavimo da napredujemo dalje. Mi se danas borimo da povratimo poverenje građana i to ne samo kada je pravosuđe u pitanju, već generalno, kada su sve institucije u pitanju. Ljudi danas vide promene. Jednostavno, kada Aleksandar Vučić izađe sa izjavom i kaže da će građani Republike Srbije dobiti neku finansijsku pomoć, oni tu finansijsku pomoć i dobiju. Kada Aleksandar Vučić izađe i kaže da će Srbija graditi 10 autoputeva i brzi saobraćajnica, Srbija danas gradi 10 puteva i brzih saobraćajnica. Evo, da pitamo koja država može da se pohvali tom činjenicom. Jednostavno, naš narod danas zna Aleksandar Vučić kada izađe i kada kaže nešto da će nešto biti, to tako i bude. Za razliku od onih koji jednostavno nisu marili za to kako građani žive, mi danas aktivno radimo na tome da se povećavaju i plate i penzije i da tako omogućimo bolji život svih naših građana. Da se podsetimo i da uporedimo plate iz nekog prethodnog perioda. Evo, lepo se vidi na kameri, 2014. godine, kada je Aleksandar Vučić postao premijer vlade, prosečna plata je bila 330 evra. Samo nekoliko godina kasnije, ove godine, danas, imamo projekciju za januar, čekamo taj izveštaj, u januaru se očekuje da prosečna plata bude 610 ili 615 evra. Mi smo ovde stavili 610 evra. Dakle, vidite koje je to povećanje prosečne plate za nepunih osam godina. S druge strane, kada pričamo o prosečnim platama moramo da pomenemo one i koji su na prvoj liniji fronta zbog ove pandemije korona virusa, evo, skoro dve godine, prosečna plata lekara specijaliste. Jako je interesantno što pojedini kandidati, pojedini predstavnici bivšeg režima, koji danas hoće da dođu na vlast i da se kandiduju na izborima, govore da će kada oni dođu na vlast, prosečna plata lekara specijaliste biti 1000 evra. Pa, zašto da im smanjujemo platu, ona je već sada 1000 evra. Ovde imamo grafikone koji to pokazuju. Godine 2011. prosečna plata lekara specijaliste bila je 609 evra, 2022. godine 1020 evra. Ako pričamo o crvenoj zoni, o Kovid zoni 2022. godine u crvenoj zoni prosečna plata lekara specijaliste je 1548. evra. Ako pričamo o medicinskim sestrama, a povećanje plata kod medicinskih sestara je bilo najveće 2011. godine, medicinska sestra je prosečno zarađivala 282, evra, ove godine zarađuje 522 evra. To je preko 80% povećanje plate medicinskih sestara. Ukoliko pričamo o crvenoj zoni, prosečna plata medicinske sestre je 674 evra. To su neke činjenice o kojima mi danas pričamo. Jako je važno i da podsetimo na to da su zdravstveni radnici u januaru dobili 10 hiljada dinara finansijske pomoći, jer mi na taj način želimo da pokažemo zdravstvenim radnicima da smo im zahvalni na svemu onome što su oni radili u prethodnom periodu. Nama je ujedno važno i da pokažemo da mislimo i na penzionere. Evo, sutra kreće isplata 20 hiljada dinara svim penzionerima. Naši stariji sugrađani su nam važni iz više razloga, pre svega, ovu državu smo mi nasledili od njih, s jedne strane, a s druge strane oni su razumeli one teške mere finansijske konsolidacije i zbog toga moramo da pokažemo da smo i mi kao država odgovorni prema njima i da smo tu za njih. Međutim, ponekada me mladi pitaju zašto mi toliko mislimo na naše starije sugrađane, zašto toliko dajemo penzionerima, zašto oni ne dobiju ništa od države. Odmah ću podsetiti da su svi punoletni građani Republike Srbije prošle godine i dobili finansijsku pomoć od države, ali ove godine i to je prvi put da je država pokazala da misli i na one koji nisu punoletni. Dakle, svi građani Republike Srbije od 16 do 29 godina, dobili su 100 evra pomoći od države. Čak se skoro milion i 20 hiljada mladih ljudi prijavilo za ovu vrstu pomoći. Zašto je to važno? Neće se mladi obogatiti od toga, ali će on taj novac shvatiti kao svoj novac, kao novac koji su oni zaradili i znaće da cene to, znaće da cene državu, znaće da je država tu za njih, da država s druge strane ceni njih. Ovo su neke činjenice o kojima mi pričamo. Naveo sam samo neke. Jako je važno da podsetimo i uvek smo pričali o tome i pozivali smo se na to, koliko je fabrika otvoreno u prethodnom periodu, radnih mesta, evo, sada, sa koliko investitora trenutno komuniciramo i koje su to investicije koje nas očekuju u narednom periodu. Dakle, to su činjenice, to su rezultati, to su planovi koje mi imamo za budućnost. Sada imate situaciju da oni kao ujedinjena demokratska stranka, mislim da im je čak to i slogan, žele ponovo da dođu na vlast. Obzirom da i oni znaju za ove činjenice o kojima smo pričali, obzirom da i oni znaju kako je bilo kada su oni bili na vlasti, a kao je sada, a nemaju nikakav politički program koji bi mogli da ponude, osim naravno mržnje prema predsedniku Aleksandru Vučiću, pretnji povremenih, mogu reći i učestalih itd. njima je neophodno da nešto izmisle, jer nikakav politički program nemaju. Kada ih pitate šta oni nude, oni kažu da jednu od stvari koju nude jeste da hoće da izmeste spomenik Stefanu Nemanji u Marinkovu baru i Borču. To su jako interesantne dve stvari. Tu sa jedne strane vidite odnos tih ljudi prema istoriji i tradiciji Republike Srbije, a sa druge strane vidite da je odnos tih ljudi prema građanima Marinkove bare i Borče. Ja pitam – zašto su ljudi iz Marinkove bare i Borče, po njihovim mišljenju građani drugog reda, zašto su oni manje važni od ljudi koji predlažu da se spomenik Stefanu Nemanji pomeri u Marinkovu baru i Borču? Možda zato što oni žive u stanovima koji su manje luksuzni ili eto, ne dodvoravaju se određenim grupacijama itd. Imali smo čak i pojedina reagovanja i udruženja Roma, predstavnika Roma na takve izjave i oni su potpuno u pravu. Jednostavno, ne smemo da dozvolimo da se bilo ko u Republici Srbiji oseća kao građanin drugog reda, gde god da žive. Posle toga kada su pokušali da daju neku drugu izjavu rekli su – u redu, prebacićemo spomenik u centralnu Srbiju. Pa čekajte, centralna Srbija je manje važna od nekih drugih delova grada gde oni žive? Onda imate situaciju da Marinika Tepić da izjavu i kaže da će kada oni dođu na vlast, raskinuti ugovore sa različitim investitorima, oteraće kineske investitore iz Srbije itd. i sa jedne strane dok potpisujemo ugovore sa Kinom, sporazume sa Kinom i omogućavamo našem narodu da naš narod napreduje, oni bi da teraju kineske investitore iz Srbije. Šta to za naš narod znači? Sa jedne strane najmanje znači pet plus deset hiljada otkaza, dakle, manje radnih mesta. Pričamo o Smederevu, Podunavskom okrugu i onda neka se sele ljudi kasnije i iz Bora, i investicija „Ling longa“ od 800 miliona je isto tako za džabe. Dakle, najbolje je da sve u Srbiji stane, jer sve ono što uradi Aleksandar Vučić za njih ne valja samo zato što je to predložio Aleksandar Vučić. Pitam – da li neko zna ili da li je neko čuo da se bilo gde u svetu, bilo ko sprema za kampanju tako što će da tera investitore, tako što će spomenike da uništava, da sklanja itd.? Iskreno nisam. Za razliku od onih koji se kriju, žele da budu iza, a opet da vuku konce, jer vidite Đilas se potpuno izmestio iz cele priče, najverovatnije će biti na njihovoj listi, ali neće biti tu napred, ali čekajte, zašto se izmestio ako je bio dobar gradonačelnik i ako smatra da je bio dobar gradonačelnik, zašto ponovo nije kandidat za gradonačelnika, ako već sam za sebe kaže da je sve to bilo kako treba? Dakle, za razliku od onih koji proglašavaju već sada pobedu, a izbori nisu ni raspisani, a ujedno pričaju o tome kako su izbori pokradeni, SNS je jedina stranka koja će na predstojećim izborima kandidovati rezultate, jer je važno da pratimo rezultate, da pratimo sve ono što smo radili. Mi pratimo apsolutno sve to šta smo radili u prethodnom periodu, imamo brošure gde pokazujemo jasno šta je bilo pre, šta će biti posle i koji su to naši planovi. Mi smo jedina stranka koja ima jasna načela političkog programa sa kojima ćemo izaći na izbore. Mi smo ponosni na apsolutno sve što smo do sada uradili. Ako pričamo o onim putevima i brzim saobraćajnicama, to je 1.200 kilometara autoputeva i brzih saobraćajnica koje se trenutno grade i to uprkos pandemiji korona virusa. Uprkos pandemiji korona virusa, moram još i ovo da pokažem, mi imamo ostvaren rast. Ovde vidite poređenje između dva perioda. Prvi period je od 2008. do 2012. godine. Molim iz režije, ako nije problem samo da zumiraju, jer je za građane Republike Srbije jako važno da vide, jer je ovo glavni pokazatelj koja je razlika između perioda vladavine predstavnika bivšeg režima i vladavine SNS. Dakle, period od 2008. do 2012. godine, mi vidimo da je kumulativni rast bio 4,91%, a u periodu od 2017. do 2021. godine kumulativni rast je bio 18,55%, dok je prosečan rast bio 3,46%. Ovo su činjenice o kojima mi danas pričamo, a to su jasni pokazatelji politike SNS. Za sve one koji su mentalno zaostali u nekom prethodnom periodu i, naravno, najvažnije za građane Republike Srbije, važno je da znaju da izborni rezultat zavisi pre svega od naroda, jer je ovo druga država u odnosu na onu kada su oni bili na vlasti. Ovo je Srbija u kojoj se vodi slobodarska politika i samostalna politika. Ovde ne odlučuju nikakvi tajkuni, ovde ne odlučuju ulica, ovde odlučuju građani Republike Srbije. To je politika za koju se bori predsednik Aleksandar Vučić. Dakle, rad na terenu, rad sa građanima, da nema građana drugog reda, da nema građana prvog reda, svi građani su jednaki, da građani Marinkove bare, Borče, Ripnja, Jajinaca, svih ostalih ne osećaju bilo kakvu nelagodu kada predstavnici bivšeg režima koji danas hoće da se kandiduju pričaju o njima. Smatram, za sam kraj, da politiku treba shvatiti kao jedan alat koji nam omogućava da određene stvari i promenimo. Ako se bavimo politikom, mi treba da razmislimo šta je to što je promenjeno zahvaljujući nama, a što ne bi bilo promenjeno ili ne bi bilo moguće da mi nismo tu i nismo obavljali neku poziciju koju obavljamo. U politički program koji zastupate, pre svega, je neophodno da verujete. To kažem iz više razloga. Zbog rezultata i zbog svega navedenog, ne čudi podrška velikog broja poznatih ličnosti, značajnih ličnosti, pre svega ostvarenih ličnosti, Aleksandru Vučiću. Ja iskreno verujem u politiku koju predvodi predsednik Aleksandar Vučić i verujem da je to jedini i ispravan put i put kojim mi treba da idemo. To je razlog zašto sam s jedne strane podržavao politiku predsednika Aleksandra Vučića i zašto ću u narednom periodu nastaviti da istu podržavam. Koristim ovu priliku da podsetim narod da izborni rezultat zavisi isključivo od njih. Neka uporede sve ono što su predstavnici bivšeg režima radili, uradili i koji su to rezultati, neka to uporede sa onim što smo mi uradili, sa rezultatima koje mi kao predstavnici SNS imamo, ali i sa našim planovima i projektima za budućnost. Na narodu je da na predstojećim izborima donese odluku za budućnost. Izbori su pitanje budućnosti svih nas i, na kraju krajeva, jedina granica jesu naši snovi. Živela Srbija!
Hvala. Reč ima dr Uglješa Mrdić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine Orliću, uvaženi gosti na današnjoj sednici, kolege narodni poslanici i građani Republike Srbije, mi iz SNS se zalažemo za vladavinu prava. Tako je bilo, tako je sada i tako će i biti. Ali, naši politički protivnici, poput Dragana Đilasa i Borka Stefanovića, ne zalažu se za vladavinu prava, oni se zalažu za vladavinu tajkuna, oni se zalažu za vladavinu kriminalaca i za vladavinu stranih ambasadora. Oni se zalažu i za vladavinu laži. Mi smo poslednjih dana imali prilike da vidimo jasne dokaze da su počeli Borko Stefanović, Dragan Đilas i njihovi saborci da izmišljaju ne samo ljude, nego i zgrade. Poslednji primer na Vračaru potvrđuje da su izmislili jednu nepostojeći zgradu, Novopazarska ulica broj 6, bivša ulica Sime Miloševića, i izmislili su da u toj zgradi žive neki ljudi i da su ti ljudi koji žive u toj zgradi novi glasači SNS i Aleksandra Vučića, a zgrada ne postoji. Demantovao ih je i MUP. Dakle, to samo potvrđuje koliki su oni lažovi. I ne samo to što su lažovi, nego što se zalažu za njihov povratak na vlast, da ponovo Srbijom i Beogradom vlada kriminal i korupcija, kao što je bio slučaj do 2012. godine u Srbiji, a do kraja 2013. godine u Beogradu. Onda, izmišljaju novih 20, 30 birača u ulici Cara Nikolaja 72 na Vračaru. Uporno maltretiraju nekoliko vračarskih porodica i uporno prikazuju na svojim fotografijama pomoćni objekat kao stambeni objekat. Dakle, to samo potvrđuje na šta su oni spremni. Ali, na sreću, narod veruje rezultatima i narod gleda ono što je urađeno. Isto tako, želim ovom prilikom da istaknem da me je do ove sednice kontaktiralo nekoliko porodica srpske nacionalnosti poreklom iz Republike Srpske. Ljudi su šokirani i uplašeni. Dragan Đilas preti ljudima koji su iz Republike Srpske, preti ljudima koji ostvaruju pravo na stečeno državljanstvo Srbije, preti ljudima što su preko Drine. Dakle, Đilas, Borko Stefanović i Dragan Šolak počeli su da dele ne samo građane Srbije ko je za Vučića, a ko je protiv, ne samo što dele opoziciju, nego sada dele Srbe ko je rodom iz Srbije, a ko je rodom iz Republike Srpske. Na šta to liči? To, blago rečeno, nije normalno. To su fašističke metode. Nadam se da će to da prestane, ali isto tako očekujem od nadležnih institucija, od vas da reagujete, da se zaštiti svaki građanin Srbije, da se zaštiti svaka porodica u Srbiji, da građanin Srbije ima pravo da ima državljanstvo Srbije, da ima pravo da se ponosi svojim poreklom iz Republike Srpske, da ima pravo da živi gde god hoće da živi, da li na Vračaru, u drugim beogradskim opštinama ili u Novom Sadu. Kao što nam je novi vračarski stanovnik Borko Stefanović, eks Borislav, dobrodošao na Vračar. On je za sada jedini fiktivni birač na Vračaru. Da mu ne nabrajam sada adresu. Dobro nam došao! Ali, u njihovim glavama svako ko nije za njih žele njegov progon. To nije normalno. Da se vratim na rezultate, da se vratim na ono što je najvažnije. Najvažnije je to da će uslediti pomoć mladima u vrednosti još oko sto evra, da će naši dragi penzioneri dobiti po 20.000 dinara, da će do kraja nove Vlade Srbije prosečna plata skočiti na oko 1000 evra, a prosečna penzija oko 500 evra. Očekujemo 92 nove investicije u vrednosti od 7,3 milijarde evra, koje će građanima Srbije doneti preko 35.000 novih radnih mesta. E, tako, građani Srbije, mi odgovaramo njihovim lažima, Đilasovim lažima. Odgovaramo našim rezultatima. Na kraju, ja sam ubeđen da će narod reći jedno veliko da za rezultate, a ne za Đilasove laži, kriminal i korupciju, i da će narod podržati one koji su za ujedinjenje, a mi ujedinjeni i predvođeni Aleksandrom Vučićem 3. aprila idemo na ubedljivu pobedu. Živela Srbija!
Hvala. Poslednji na listi prijavljenih, narodni poslanik Adam Šukalo.
Poštovani potpredsedniče, vodeći računa pre svega o vremenu, bez nekih preteranih uvoda, da se nadovežem, kao i prošle sednice, na svog uvaženog kolegu Uglješu Mrdića. Želim nekoliko stvari da pojasnim vezano za ovu temu koju je on otvorio, a o kojoj smo prošle sednice govorili, na kojoj smo, ako se dobro sećate, svi oni koji su pratili direktan prenos Narodne skupštine Republike Srbije, najavili da će se ova kvazi opozicija u Republici Srbiji baviti sada novim spinom i novim lažima vezano za tzv. uvezene birače i ubrzanu proceduru dobijanja dvojnog državljanstva Srba iz Republike Srpske, odnosno građana Bosne i Hercegovine, koji na to imaju pravo i po Dejtonskom mirovnom sporazumu i po Sporazumu o specijalnim paralelnim vezama. Evo nekoliko stvari da još jednom ponovim, s obzirom da oni nikako da se iskobeljaju, da kažem, iz tog živog blata u koje su sami ušli, ali moram da kažem da do sada, koliko se bavim politikom, a to je skoro 20 godina, nikada nisam video do sada da je neko sam izbacio takvu jednu političku tezu i temu, koja je u ovom slučaju potpuna laž, a da je ona u doslovnom smislu reči živo blato iz koga oni ne mogu nikako da se izvade i tonu svaki dan sve više i više. U pravcu svih stvari koje su do sada rečene želim da apostrofiram i ono što je Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srbije reklo, da u odnosu na prošlu godinu u samom gradu Beogradu imamo tek nešto više od 3.000 novoprijavljenih građana Republike Srbije sa mestom prebivališta u Beogradu, što takođe opovrgava tezu kojom Đilas i kompanija Borko Stefanović i svi njihovi mediji, portali, portaloidi ovih dana zasipaju i pokušavaju da se izvade iz gliba koji su pokušali da nametnu kao jednu tezu, a poslali su jednu poruku prema građanima Republike Srpske koja je kod svih u Republici Srpskoj izazvala nepodeljenu negativnu reakciju na ono što je u smislu laži izgovorio Dragan Đilas i poslao poruku da oni nisu dobrodošli, da nisu dobrodošli da dobiju i dvojno državljanstvo, a i mogućnost sutra da dobiju ličnu kartu i glasaju u Republici Srbiji ili diplomatsko-konzularnim predstavništvima, kako u Bosni i Hercegovini tako i širom sveta. Evo u tom pravcu samo da kažem nekoliko stvari koje su izuzetno važne za to da je taj postupak, s obzirom da oni ne znaju ništa, još jednom da ih edukujemo, i te kako složen. Taj postupak dobijanja mogućnosti da glasate na izborima u Srbiji podrazumeva po ubrzanoj proceduri, ali i te kako šest složenih upravnih postupaka, od zahteva za predaju za dvojno državljanstvo u DKP mreži Bosne i Hercegovine do provere u Ministarstvu unutrašnjih poslova, do upisa u matičnu knjigu državljana koja se, nažalost, dešava samo na jednoj opštini u Srbiji, a to je ovde na opštini Stari grad. Znači, vi se nigde u Srbiji ne možete upisati u matičnu knjigu državljana ako ste dobili dvojno državljanstvo u Republici Srpskoj, recimo, u konzulatu u Banjaluci, osim na jednoj opštini, i to je na opštini Stari grad, i to pravilo je izmišljeno za vreme bivše vlasti. Takođe ja ne bih sada ovde posebno da spominjem, ali moram da kažem da SNS na bilo koji način nije ugrozila ovaj proces, niti bilo kome pogodovala, za razliku, recimo, od Vuka Jeremića koji je, dok je bio ministar inostranih poslova, u ovom slučaju otišao u Banjaluku i direktno odneo pasoš Miloradu Dodiku, odneo ga u Banjaluku. Tada to nije bilo sporno uopšte. Sporno je da naši građani, koji vide da Srbija napreduje, naši studenti iz Republike Srpske koji žele ovde da dobiju stipendiju ili ne znam ni ja, neki penzioneri ili druga kategorija da dobiju pomoć od 100 evra ili mladi, da je to i za njih afirmacija, da iz tih razloga ljudi ovde dolaze, kao i iz drugih ekonomskih razloga. Nisam srećan zbog toga, ali činjenica je da i taj migracioni proces ide u tom pravcu, zato što u državi Srbiji ne samo da vide okosnicu stabilnosti, kao matici, već vide i svoju ekonomsku, životnu, porodičnu i svaku drugu perspektivu. S druge strane, takođe ono što želim da kažem, da do sada, za razliku od Hrvata u Bosni i Hercegovini, možda svega 100.000 ili 10%, da kažem, Srba iz Republike Srpske je podnelo zahtev za dvojno državljanstvo, za razliku od Hrvata koji to praktično po automatizmu su svi dobili, domovnicu, hrvatski glasovi na izborima u Republici Hrvatskoj i niko ne postavlja to pitanje. Od tih 100.000 koji su podneli zahtev za dvojno državljanstvo, možda svega 50.000 je ostvarilo pravo na dvojno državljanstvo i još značajno manje dobilo pasoš u Banjaluci, pošto tamo možete dobiti pasoš, a neznatan broj, jako mali broj, a to govori činjenica da je prošli put samo 4.000 glasalo državljana Bosne i Hercegovine koji imaju državljanstvo i Republike Srbije na prošlim opštim izborima i ličnu kartu. Da bi ličnu kartu dobili, tek kada prođete sve ove vrste procedura, ne može tehnički, normativno, fizički nije moguće da vi uvezete neke birače, pa kao što su oni neke kombije ovde izmišljali koji navodno neke ljude dovoze i oni po ekspresnoj liniji dobijaju dvojna državljanstva i upisuju se u biračke spiskove. To nije moguće zato što ova procedura traje u šest upravnih postupaka i nije moguće da vi dođete jednog dana ovde, mada bi i to bilo potpuno u redu, za naše građane iz Republike Srpske da omogućimo jedan dan, upravni dan u policijskim stanicama, da dođu, da ne moraju da čekaju kao svi građani koji žive u Srbiji. Ne vidim šta je sporno da se to čak i desilo jednog dana, ali to se ne dešava. Znači, s te strane i ta teza koju su oni izneli faktički, normativno, na svaki mogući način nije moguće da se desi. Takođe, s obzirom da sam ja sinoć od strane ovih portala optužen da sam neko ko treba 30.000 novih sigurnih glasova kroz ovaj proces koji su oni objasnili kako se dešava, pod navodnicima objasnili, da uvezem u Republiku Srpsku. Evo, ovim ličnim putem, sada ovde sa ove govornice, pozivam bilo kog čoveka iz Republike Srpske, iz Bosne i Hercegovine koga sam ja preko reda upisao u matičnu knjigu državljana, izvadio mu pasoš ili ličnu kartu. Neka se javi njihovim medijima, pa neka oni to objave, ne ovde meni lično, da ja nešto spinujem. Prema tome, to su tolike laži. Srpska napredna stranka to ne radi. Srpska napredna stranka, naše rukovodstvo, Aleksandar Vučić brine o Republici Srpskoj. Podigao je Srbiju na zdrave noge, drži Republiku Srpsku da ne potone ni politički ni ekonomski, biće uvek sabratska ruka, neko na koga može da se osloni, neko sa kim moramo zajedno da radimo i želimo i u muci, i u miru, i u slozi, i kad je dobro i kad je teško. Nikada naše građane, naš narod nećemo deliti na taj način ko je preko Drine, ko nije, ko je uvezen i ko nije. To je njihova retorika, to su njihove floskule, to je njihova politika koja je poslala Srbima koji ne žive u Republici Srbiji poruku da nisu dobrodošli u Republici Srbiji, da nisu dobrodošli da ovde grade svoju budućnost i da nisu dobrodošli za njihove političke opcije. Prema tome, mi u ovom slučaju možemo samo to da konstatujemo i da kažemo da ćemo u narednom vremenskom periodu raditi na što jačim vezama sa Republikom Srpskom, za razliku od njih koji su osporavali proces dobijanja dvojnog državljanstva i uvodili taksu od 200 evra, da bi samo morali platiti 200 evra finansijski da bi podneli zahtev za dvojno državljanstvo, da ćemo mi te takse ukidati, ubrzavati ove procese, ne u izbornom procesu, već svaki dan i do izbora, a i posle izbora. Toliko. Hvala.
Hvala, gospodine Šukalo. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam – da li žele reč predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa? Ne. Zahvaljujem. Zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 6. dnevnog reda. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 9. februar 2022. godine, sa početkom u 16.00 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Sedamnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Hvala svima koji su učestvovali u raspravi.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji, ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutan 191 narodni poslanik, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 10. stav 1. Zakona o interoperabilnosti železničkog sistema, sa ispravkom, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 193, za – 193. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 10. stav 1. Zakona o interoperabilnosti železničkog sistema. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima odluka o izboru, odnosno prestanku funkcija (tačke od 2. do 5. dnevnog reda), podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 2. tačke 12. i 13. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o prestanku funkcije javnih tužilaca i bira sudije i zamenike javnih tužilaca većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Druga tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije javnim tužiocima, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 193, za – 193. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Treća tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 193, za – 192, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Četvrta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 194. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Peta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 193, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi da u ime narodnih poslanika i u svoje ime, čestitam izabranim nosiocima funkcija na izboru i da im poželim puno uspeha u radu. Šesta tačka dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju i imenovanju u Republičkoj izbornoj komisiji, u načelu. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 193, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog odluke, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na tačku 2. podtačku 11) amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 191, nije glasalo troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na tačku 2. podtačku 15) amandman je podneo narodni poslanik Samir Tandir. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 189, nije glasalo petoro. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju i imenovanju u Republičkoj izbornoj komisiji, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 194, za – 194. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem sednicu Sedamnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Kao što znate, da vas podsetim u 17.00 sati je Deseta posebna sednica posvećena proglašenju Akta o promeni Ustava i ustavnog zakona. Hvala vam.