Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, prvobitno sam mislio da postavim pitanje ministru Dinkiću, ali pošto njega nema, mislim da može i prvi potpredsednik, gospodin Vučić, da da odgovor. Pitanje se tiče privatizacije i zapravo najavljenog preispitivanja veoma loše privatizacije, bar u slučajevima gde je veoma drastično oštećen opšti interes. Najavljene su privatizacije u velikim sistemima, u velikim firmama, međutim, moje konkretno pitanje je da li će se tim procesom obuhvatiti sve te loše privatizacije, svi ti veoma drastični procesi privatizacija, u kojima ne samo da su radnici ostali bez posla, nego je i uništena ili se još uvek uništava, taj proces je u toku, društvena imovina stvarana godinama? Konkretno, u Preševu, koje je i ranije bilo najnerazvijenije i onako je imalo oskudne proizvodne kapacitete, dozvoljeno je da se ti proizvodni kapaciteti prodaju neozbiljnim kupcima i nisu ispunjeni ni osnovni kriterijumi, uslovi iz kupoprodajnih sporazuma, niti je bila obnovljena proizvodnja, niti su ispunjeni elementarni uslovi kada su u pitanju prava radnika, mislim na isplaćivanje doprinosa, penziono i zdravstveno osiguranje. Danas ti radnici ne samo što su nezaposleni, nego ne mogu ni da se penzionišu. Tu su veoma teške individualne drame koje su izazvane jednom državnom akcijom, ono što je jednim zakonom u ovoj Skupštini usvojeno, a sprovedeno od strane Agencije za privatizaciju. Na primer, imate "Elektrokontakt" u Preševu, kobajagi zaštitno preduzeće je prodato za 2.700 evra, a imovina se procenjuje negde iznad 500.000 evra. Gde je tu logika? Fabrika za plastične proizvode, sa nekih 150 i više radnika ranije, sada ne radi. Veoma značajan poslovni prostor je prazan, a kupac je mašine odneo iz Preševa u Leskovac i apsolutno sada najnerazvijenija opština još dublje pada u nerazvijenost. Mislim da je osnovno pitanje šta ćemo dalje i da li ima snage da se sve ove situacije preispitaju? Par puta sam pitao ministra Dinkića … (Predsedavajuća: Isteklo vam je vreme.) U redu. Hvala.
Hvala. Da li potpredsednik Vlade želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženom gospodinu Halimiju na postavljenom pitanju. Ne mogu u konkretnom slučaju u ovom trenutku da vam pružim potpun odgovor, ali ono što mogu da vam kažem to je da je naša namera, naša intencija je ta da svuda gde je moguće, a posebno gde, kao što ste sami naglasili, postoji nedvosmisleno izvršenje krivičnog dela i gde nisu sprovedeni socijalni programi, niti bilo šta drugo, da idemo u preispitivanje takvih privatizacija. To nije ni lagan ni jednostavan proces, ali istovremeno uvek i u svakom trenutku moramo da vodimo računa o pravnoj sigurnosti, te vas molim da nam ne zamerite što uvek kao država ne možemo da reagujemo onako kako bi možda i vaši građani želeli, kako bi naši građani želeli, najbrže i najjednostavnije. Nešto je komplikovaniji sam proces, moramo da poštujemo kompletnu pravnu proceduru. Ono što vam obećavam, to je da ćemo pokušati da što više slučajeva istražimo, da ljudima vratimo makar deo pravde i prava, a da sa druge strane omogućimo, ako ništa drugo, bar u pojedinim slučajevima nešto bolju budućnost doskora zaposlenim u tim kompanijama. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Riza Halima. Izvolite.
Iskoristiću samo ovo pravo. Pošto sam već spomenuo ministra Dinkića, par puta sam ovde postavljao pitanje povodom jedne druge privatizacije trgovinskog preduzeća "Bratstvo", koje je bilo sa unapred predodređenim kupcem. Tamo je lepo pisalo da može kupiti trgovinsko preduzeće firma koja ima hotel sa četiri zvezdice, tako da meštani nisu mogli da konkurišu, ali za sada oni imaju pravo da kupuju od tog predodređenog kupca po mnogo većim cenama lokale. Taj favorizovani kupac će sada, umesto negde 200.000 evra kupovine na petnaestak najvažnijih i najboljih lokala u Preševu, da dobije sigurno od pet do 10 trostruko veću cenu. Osnovno je pitanje - da li je smisao privatizacije bio da se pospeši taj ekonomski razvoj, da se da privatnom sektoru, jer je trgovina u Preševu ionako bila u rukama privatnika i ranije? Ali, u ovom slučaju od strane onih koji su odlučivali u procesu privatizacije ni jedna korist, ni jedna pomoć nije pružena tim domaćim privatnicima, koji su pre 15-20 godina taj proces znali da rade. Mislim da je to jedan drugi povod ili argument, ovo što je govorio gospodin Vučić, da se u svim tim sredinama i u manjim, jer za njih su veliki sistemi i firme sa 100-150 radnika, jer to više nikad ne može tamo ponovo da se desi. Naravno, vredi da se ozbiljno čitav ovaj postupak i svi slučajevi preispitaju i da se vidi šta se može u celom društvu, a pre svega u ovom slučaju, u ovim najnerazvijenijim, da se od svih tih nelegalnih ili, da tako kažem, štetnih postupaka pokuša bar nešto spasiti i da se i tom području pruži odgovarajuća pomoć. Hvala.
Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Nikola Tulimirović.
Uvažene kolege, s obzirom da sam svima poslao jedan dopis u vezi sa referendumom koji bi se u medijima radno nazvao "Kosovo je ili EU", a to je glavno pitanje za Vladu i s obzirom na sastav koji trenutno imamo ovde mislim da će biti najpodesnije da gospodin Vučić odgovori ako to nije problem. Pitanje ukratko glasi ovako, to kako su mediji formulisali naravno nije Ustavom dozvoljeno pitanje uopšte, ali pitanje može da se preformuliše. Ono što želim da znam, a kada kažem želim da znam, mislim da stvarno mnogi građani u Srbiji to žele da znaju, jeste, da li ćemo mi da u proleće sledeće godine imati priliku da se izjasnimo o nečemu što je očigledno neophodno, a to je da li ćemo pristupati EU bez Kosova ili ćemo pokušati da zadržimo Kosovo u granicama Srbije? Pri tom želim odmah da naglasim, nisam neko ko je prorok i ko može odmah da kaže da ako odustanemo od EU sigurno ćemo sačuvati Kosovo, ali ono što jeste sigurno za sve koji su upućeni i koji žele da govore istinu, da u EU u datim okolnostima sa Kosovom nećemo ući. Zbog toga mislim da građani već sada, a što pre u svakom slučaju treba da iznesu svoje mišljenje na tu temu, na Ustavom dozvoljeni način. Hvala.
Izvolite gospodine Vučiću.
Svi građani Republike Srbije, utoliko više državni organi Republike Srbije moraju da se pridržavaju Ustava Republike Srbije. Vrlo je jasno određena teritorija Republike Srbije, a sastavni deo Republike Srbije jeste Kosovo i Metohija. Mi smo opredeljeni za evropski put Srbije. Pokušavamo da dobijemo datum za otpočinjanje pregovora. Pokušaćemo da taj datum i milim da je očekivano, pošto ne idemo sa nekakvim nerealnim ambicijama, da taj datum dobijemo pre juna meseca sledeće godine. Postoje neke naznake da bi možda bilo moguće i nešto ranije, ali uvek mi se čini da je bolje realistično posmatrati stvari nego sa preteranim optimizmom. Dakle, mi se sve vreme krećemo i tu ste u pravu, po jednoj tankoj žici da bismo sačuvali naš nacionalne i državne interese sa jedne, ali i sa druge strane da ne bismo ugrozili naše nacionalne i državne interese po jednom drugom pitanju za koje takođe ova vlada smatra da je od vitalnog značaja, a to je evropski put Srbije. U tim okvirima, po toj tankoj žici kretaćemo se i u buduće, a mislim da bi bilo pogrešno da pre nego što nam je bilo ko postavio, bilo kakav uslov i pre nego što je bilo ko od nas tražio da se na bilo koji način izjašnjavamo o tome, da li ćemo na ovakav način ili eventualno bez teritorije Kosova i Metohije, da mi sami izlazimo pred svoje građane. Dakle, mi takav uslov nismo dobili.Da li je sve prijatno i da li je sve lako? Naravno da nije i ne treba biti naročito mudar pa to primetiti. Dakle, ali naš je izbor i zbog ekonomskog boljitka građana, a istovremeno uz želju da sačuvamo teritorijalni integritet Republike Srbije nastavimo da vodimo politiku na ovakav način. Verujte mi da svakoga dana razmatramo sve alternative, sve ono što dolazi, pošto je politika dinamičan proces i sve ono što nam se zbiva i što dolazi sa zapada i sa istoka. Da se trudimo da pronađemo apsolutno najbolja moguća rešenja za našu zemlju. Čini mi se, makar nam ta rešenja nekada bila iznuđena, čini mi se da bolja nismo mogli da pronađemo. Takoda niko neće biti radostan, niko nikada neće biti zadovoljan zbog rešenja do kojih ćemo dolaziti, ali nekada su to iznuđena, ili da budem još precizniji, nemoguće je naći bolja rešenja. Tako da referenduma neće biti ukoliko ne bude nikakvog uslovljavanja, otvorenog uslovljavanja kao što ste to pomenuli.
Izvolite gospodine Tulimiroviću.
Komentar, a na neki način i pod pitanjem. Razumem da se danas vrše pritisci upravo u tom segmentu mislim da bi referendum pomogao, a formulacija ako ste pošli od pretpostavke da je Kosovo ili EU, naravno pored toga što je nedozvoljeno je bilo problematično i nema razloga da upadamo u to pre vremena. Ali, neka formulacija koja bi glasila, da li ste za privremeni prekid obustavljanja evropskih integracija pre nego što … imamo ozbiljne potvrde EU da nikada pred nas neće staviti taj uslov. To je već nešto, naravno mora da se formuliše jednostavnije i ja neću sada da zalazim u jednostavnije formulacije, bitno je da me razumete. Mislim da bi vama bilo lakše ako se pokaže da Srbija ima jasan stav o tom pitanju jer su građani stali, iza ko god odgovora da stanu, onda ćete vi imati jasniju i prohodniju situaciju gde jednostavno više moći neko iz EU da vas pritiska i uslovljava. Reći ćete, građani su rekli, ako nam tražite Kosovo nema ništa od ulaska u EU, a vi i mi znamo da kao što i Srbiji iz nekih razloga odgovara ulazak u EU, tako i EU odgovara da jednog dana obuhvata ceo kontinent ako to za njih bude moguće.
Sledeći reč ima narodni poslanik Emir Elfić.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici Vlade i uvažene kolege narodni poslanici, želim da dam par komentara o fenomenu koji već počinje da bude učestala slika na našim sportskim terenima, na našim sportskim događajima i utakmicama, gde jednostavno imamo kontinuirane izlive nacionalne, pa čak i rasističke poruke koje vređaju određene zajednice i određene grupacije. Juče se na stadionu u Novom Pazaru kao posledica transparenta i rebusa koji se javio na stadionu u prethodnom periodu pojavio još jedan degutantan transparent. Želim da izrazim svoj stav da osuđujem poruke ovakve vrste bez obzira od koga one dolaze i kome su one upućene jer sam protiv vređanja žrtava bilo koje zajednice. Moje pitanje je jednostavno i ono glasi - da li je ovo posledica sistemske greške gde se u prethodnim periodima očigledno nije reagovalo na adekvatan način ili je pokušaj ponovnog instruiranja zapaljivih tema u Sandžaku gde se pažnja javnosti skreće sa aktuelnih tema Kosova, a takođe i sa onih aktuelnih i životnih pitanja regije Sandžaka? Hteo sam ovo pitanje da postavim premijeru, on danas nije tu zato doista smatram da bi najbolje bilo da to učini prvi zamenik Vlade gospodin Vučić. Zahvaljujem.
Izvolite gospodine Vučiću.
Poštovani gospodine Elfiću, mi smo imali tri takva slučaja u prethodnih nekoliko dana, ne bi ih poistovećivao, ali ne bih lošu reakciju jednog dela navijača u Pazaru pravdao lošim, nešto manje lošim ili jednako lošim istupom navijača nekog beogradskog kluba. Dakle, ako me pitate da li Vlada Republike Srbije osuđuje transparent "NOŽ, ŽICA, SREBRENICA"? Da, osuđuje ga. Ali, ali moram da priznam takođe da sam zgrožen monstruoznim, ovo je monstruozno, a ovo bi možda bilo nešto što bi trebalo gradirati na neki viši nivo, a ne znam kako bih to izveo, jednostavno transparentom "bubreg, srce, pluća – živela žuta kuća". Aludirajući na to kako je mnogo lepo kad Albanci vade na živo organe Srbima i kako su neki ljudi srećni i ponosni, valjda dični zbog tog izvanrednog dela. Kao što ne možemo da se ponosimo uvek na reakciju naše publike na pojedine tamnopute fudbalere. Mislim da i jedan i drugi transparent predstavljaju sramotu za svakoga od nas i da kao što sam se ja potrudio da ne pronađem bolje ili lošije, u ovom slučaju, molio bih vas da to ne tražite ni vi, zato što možda pripadamo različitim narodima, jer nam je posao isti, a ono što ja želim da vam kažem da ne bi ovo bila priča dvojice političara, državni organi će preduzimati mere i u jednom i u drugom slučaju. Dakle, bez razlike, to nije pitanje nečega o čemu smo mi nekada govorili, jezik mržnje, to je prosto toliko degutantno da je besmisleno da komentarišemo, da je nemoguće pronaći drugi izraz i čak ne mislim da je pitanje za nas da dajem određene političke ocene svemu tome, već je pitanje hitne i adekvatne reakcije državnih organa. Uveravam vas da će ta reakcija biti brza i da će biti kao što sam rekao efikasna. Hvala.
Gospodine Elfiću da li želite da postavite dopunsko pitanje?
Zahvaljujem se na odgovoru i doista mislim i u potpunosti se slažem sa vama da ovde ne treba praviti gradaciju koji transparent je degutantniji, od drugog, jer oba na svoj način odslikavaju jedan užas koji se desio i pripadnicima jedne i druge zajednice i ja doista ne želim da u ovoj situaciji budem subjektivan, ali moram da izrazim i svoj stav, ne u smislu subjektivnosti, kako sam rekao, ali mislim da javnost dovoljno nije reagovala u situaciji onda kada se desio događaj na stadionu "Rada", da je ovo jedan članak koji sam izvadio sa interneta, a mnogi su bili slični njemu, gde je taj događaj propraćen na način da su se navijači gađali bakljama i vređali na nacionalnoj osnovi gde je bukvalno marginalizovano ono što se desilo. Moje pitanje je stvarno suštinski i sistematski postavljeno, da li smo spremni kao društvo i kao država da huliganstvo nazovemo huliganstvom, da ovakve ekstremističke ispade nazovemo bilo ko da ih radi jer su napredne zemlje u okruženju, u EU rešile ove probleme na adekvatan način i potpuno se slažem sa vama da to treba staviti u okvire zakona. Ovde postoji još jedna stvar koju želim da istaknem. Žao mi je što gospodin Rasim Ljajić nije ovde danas na sednici, jer se zna da njegova politička partija kroz lokalnu samoupravu u potpunosti kontroliše fudbalski klub "Novi Pazar", izuzetno je u bliskim relacijama sa skupinom navijača koja je taj transparent pokazala na stadionu, a takođe i određeni broj tih ljudi radi u lokalnoj samoupravi u Novom Pazaru.
Gospodine Vučiću, izvolite.
Moj kolega Ljajić nije ovde, ali sam siguran da bi se on zgrozio svim takvim transparentima i natpisima bilo na kom stadionu da se dogode. Dakle, pokušaću samo dodatno da vam odgovorim. Prihvatam našu krivicu ako mislite da smo mi odgovorni za bilo kakvo medijsko ćutanje, želim da vam kažem da to nije naš cilj. Kao što sam malopre nedvosmisleno i otvoreno u lice rekao da celokupna Srpska javnost čuje, šta Vlada Republike Srbije po tom pitanju misli, mislim da su mnogo važnija dela. Mi ćemo morati na ozbiljan način to da sasečemo, jer to je pitanje funkcionisanja države. Niko ne može da bude jači od države, to je definicija države, ona počiva na monopolu fizičke prirode, ali ona počiva i na demokratskim principima koje mora takođe da poštuje i u skladu sa tim nije retkost da vi u Pasadeni ili nekim drugim delovima Kalifornije vidite ceo stadion u Meksičkim, a ne Američkim zastavama, što se ne sviđa većini Amerikanaca, ali dok ne napravi nasilje i dok svi stoje mirno na Američku himnu, niko ne pravi problem. Dakle, uveren sam da većini građana Srbije se ne sviđa kada vide Turske ili Bosanske zastave na teritoriji Republike Srbije, ali dok niko ne pravi nerede, dok niko ne izaziva bilo koga, dok ne ugrožava bilo koga, to je bila stvar koju je vlast tolerisala i to je jedno demokratsko pitanje za sve nas. Međutim, kada se pređe sa zastava na vađenje organa, na noževe, sekire i sve ostalo, tu država više ne sme i nema pravo da ćuti kao što sam vam rekao, država neće ćutati. Molim ljude za malo strpljenja, to će trajati kratko, u roku od nekoliko dana, biće privedeni izgrednici i odgovaraće pred licem pravde za to što su učinili. Niko sa državom i sa građanima ove zemlje, sa njihovim nacionalnim, verskim i drugim osećanjima ne može da se igra.
Gospodine Elfiću, izvolite.
Hvala gospodine Vučiću na takvom zaključku. Reći ću samo još jednu rečenicu na kraju i sa time ću završiti. Ne želim da ovaj nemili događaj na stadionu u Novom Pazaru se ne tretira kao Bošnjački stav, jer ovakvi ispadi nisu u tradiciji bošnjačkog naroda. Takođe smatram da i oni ispadi koji su se ranije dešavali nisu poruka srpskog naroda bošnjačkom narodu i da istaknem, da postoje izuzetno dobri međunacionalni odnosi u Sandžaku, u Novom Pazaru i da smatram da je stav bošnjačke i srpske zajednice u Novom Pazaru, da ono poverenje koje postoji među nama, gde živimo zajedno i delimo zajednički prostor, neće moći da uzurpiraju ovakvi, slični ili isti incidenti.
Reč ima narodna poslanica Dragana Mijatov.
Poštovani predstavnici Vlade, moje pitanje danas upućeno je ministarki zdravlja, gospođi Slavici Đukić Dejanović, a vezano je za rad Novosadske klinike za ginekologiju i akušerstvo. Pre nekoliko dana, jedna novosađanka mi se požalila da je morala hitno da ode u dežurnu službu Novosadskog porodilišta, nije bio radni dan, ispalo je da je bila subota i to zbog ozbiljnog zdravstvenog problema. U hitnoj službi je pregledana, a potom je upućena da izvadi krv i da što pre rezultate donese doktoru koji ju je pregledao i sve to mi ne bi bio tako veliki problem, ali je gospođa upućena u jednu od privatnih laboratorija u Novom Sadu. Bila je subota, nije bio radni dan, ni jedna od privatnih laboratorija u Novom Sadu nije radila i samim tim je morala da sačeka ponedeljak da bi uradila te rezultate. Moje pitanje je, zbog čega je pacijentkinja, koja se sa overenom zdravstvenom knjižicom javila u dežurnu službu, upućena u privatnu laboratoriju, u kojoj se rezultati koje je morala da donose, i te kako naplaćuju i zbog čega to nisu mogli da urade u jednoj zdravstvenoj ustanovi kao što je Novosadska klinika za ginekologiju i akušerstvo, gde se porađaju i leče žene sa teritorije čitave pokrajine. Imam još jedno kratko pitanje, kada smo već u ovoj temi, vezano je za ovu zdravstvenu ustanovu, pošto je pre nekoliko godina rekonstruisan deo zgrade Novosadskog porodilišta i u taj projekat sredstva zajedno ložili republika i pokrajina, interesuje me da li je u planu rekonstrukcija i drugog dela zgrade Novosadskog porodilišta, s obzirom da se u njoj sada nalazi hitna služba, odnosno dežurna služba i trenutno radi u nehumanim uslovima.
Reč ima ministarka Đukić Dejanović.
Zahvaljujem na pitanju, ali moram reći da sam prosto iznenađena da u jednom velikom Novom Sadu gde postoje svi tipovi zdravstvenih ustanova i primarna i sekundarna zdravstvena zaštita, dakle i domovi zdravlja i klinički centar ima problema ovakvog tipa. Pravo pacijenta je da se opredeli da li želi da radi neku analizu u jednoj ili drugoj ustanovi, ali prosto u institucijama, državnim institucijama ima i prostora i stručnih i kompletnih obaveza zdravstvenih radnika da pruže zdravstvenu uslugu tokom 24 časa, posebno pacijentima koji su iz kruga dijagnostičkih kategorija – hitno. Naravno, vaše pitanje za mene je i zadatak, ali ne mogu vam ništa konkretno reći zašto se to dogodilo, dok ne steknem uvid putem odgovarajućih inspekcijskih službi, ali ću to svakako učiniti. U vezi sa drugim delom vašeg pitanja, htela bih da kažem da je rekonstrukcija četiri klinička centra zapravo započela pre osam godina i da ove godine telo Ministarstva zdravlja koje je bilo zaduženo za projektantske aktivnosti, projektna jedinica, nije završila projekat. Ono što sam morala nažalost da uradim, to je da to telo transformiram i da preduzmemo u ministarstvu određene korake, da se najpre završi projektni zadatak kako bi se išlo sa daljim procedurama, uključujući, naravno i građevinske radove i nabavku opreme. Kada je u pitanju Klinički centar Niš, on je najviše odmakao u pripremi ove dokumentacije, te po mojoj proceni u prvoj polovini sledeće godine će se krenuti sa građevinskim radovima u Nišu, zatim ide Novi Sad, pa Kragujevac, a vrlo je verovatno da za Beograd koji je najmanje uradio, a zašto kažem Beograd najmanje uradio, zbog toga što su u poslu učestvovali i direktori organizacionih jedinica, ne samo oni koji su bili angažovani u ovoj projektnoj jedinici. Dakle, vro je verovatno da za sada nema planova da će se sledeće kalendarske godine raditi u Beogradu. Da li će porodilište imati bolje prostorne uslove kada se završi ovaj deo, dakle rekonstrukcija Kliničkog centra u Novom Sadu, verujem da će porodilište biti prioritet.
Hvala. Gospođice Mijatov, želite li komentar?
Ne.
Ne, dobro. Hvala. Sledeći reč ima narodni poslanik Žika Gojković. Izvolite.
Hvala poštovana predsedavajuća. Poštovana gospodo i gospođe ministri, poštovane kolege poslanici, potrudiću se da svoje vreme uklopim u tri pitanja koja bih postavio gospodinu Selakoviću, ali on danas nije prisutan, pa ću iskoristiti prisustvo gospodina Vučića. Moje prvo pitanje glasi da oštra borba protiv korupcije, kriminala, koju danas vodite gospodine Vučiću, a koju iskreno podržava SPO, mora da prati između ostalog i donošenje zakona o poreklu imovine. Srpski pokret obnove i Demohrišćanska stranka Srbije su se zalagali za donošenje ovog zakona, koji je bitan u borbi protiv korupcije i kriminala. Čak mislim da ste i jedan dobar deo predizborne kampanje upravo posvetili svim nedostacima koji proističu iznad donošenja jednog ovakvog zakona. Privatizacija koja je sprovedena bez postojanja zakona o restituciji, ali posebno zakona o poreklu imovine, pokazala je sve svoje slabosti, čiji je krajnji rezultat ugrožena rezistencija velikog broja građana sa jedne strane, i neverovatno brzo bogaćenje malog broja ljudi koji su postali vlasnici dojučerašnje državne i društvene imovine sa druge strane. Znači, moje pitanje je jasno, da li će i kada biti donet zakon o poreklu imovine? Drugo pitanje se odnosi na rad sudova. Svi mi koji ovde sedimo priželjkujemo da sudovi budu samostalni i nezavisni državni organi, koji štite slobode i prava građana i koji rade na osnovu Ustava, zakona i drugih opštih akata. Naime, svi mi poslanici ovde u skupštinskim klupama nosimo veliku odgovornost, ne smemo da se igramo sa ukazanim poverenjem građana, niti ga smemo zloupotrebiti. Mi nismo i ne smemo biti iznad Ustava i zakona time što ćemo dopustiti da se ne procesuiraju slučajevi u kojima su akteri i pojedinci koji danas sede u skupštinskim klupama. Napomenuću samo da smo pre izvesnog vremena imali, tako da kažem, slučaj Nenada Čanka, gde je čovek uradio to što je uradio i odmah posle toga je podneo ostavku na mesto poslanika, da bi pokazao da ga imunitet ne štiti za ono što je učinio. U isto vreme imamo nekoliko poslanika, sasvim pouzdanu informaciju imamo, protiv kojih je tužilaštvo na osnovu istrage koju je vodio privredni kriminal, podiglo krivične prijave. Tužilaštvo je, naravno, pokrenulo istragu, čak su i procesuirani oni ljudi koji su bili po hijerarhijskom položaju niži ispod tih ljudi koji su danas poslanici. Protiv nekih je čak proces i završen, a oni koji su danas poslanici, koji su da kažem bili najzaslužniji za to što se dešavalo iza te prljave ili negativne radnje. Njihovi slučajevi tapkaju u mestu, i moje pitanje se odnosi konkretno na Tužilaštvo u Novom Sadu, da li se u nekoj od fioka nalazi predmet jednog od poslanika koji danas sede u Skupštini RS. Moje treće pitanje… (Predsedavajuća: Vreme vam je isteklo, sačekajte za dopunsko pitanje.) Dobro, u redu.
Izvolite gospodine Vučiću.
Zahvaljujem se gospodinu Gojkoviću. Što se tiče zakona o poreklu imovine, taj zakon bi u mnogome olakšao rad državnih organa jer ne moram da vam, dakle pokušaću sad da kažem sa koliko poteškoća, sa koliko muka se suočavaju ljudi koji se danas bore protiv korupcije i šta je sve potrebno da urade. Vi ako imate određena saznanja o izvršenju krivičnih dela, znate da tužilac mora da da PO da bi mogli da odu istražni organi u određenu firmu, određenu kompaniju, da naprave, da sprovedu te istražne radnje. Tužilac može da kaže – nisam dobio nešto što bi mi predstavljao dovoljan osnov sumnje, i da nemate mogućnost da tako nešto i radite. Zakon o poreklu imovine bi u mnogome doprineo pojačavanju takve vrste borbe i mislim da će Ministarstvo pravde u narednom periodu zajedno sa Ministarstvom finansija, gospodina Dinkića, raditi na tom predlogu zakona i očekujem da me ne držite za reč u mesec dana, ali u skorom periodu vidite određene promene i po tom pitanju, ovde u Narodnoj skupštini RS. Što se tiče poslaničkog imuniteta, on je ustavna kategorija, ali ako me pitate šta mislimo i kakav će stav zauzeti Vlada, mi smo o tome razgovarali prilikom prvih slučajeva kada je bilo potrebno ukidanje imuniteta. Ne znam koji je tačno slučaj povodom novosadskog tužilaštva. Ako je neko od poslanika SNS, reći ću vam da se neće skrivati iza imuniteta, ako kažete nije, O-kej, neko drugi dakle. Mislim da ćete se složiti oko jednog principa, mi smo se u vreme Vlade gospodina Koštunice oko toga, čini mi se, dogovorili bili. To je bila neka vrsta neformalnog dogovora koji su svi ljudi prihvatili i za koji mislim da je racionalan, ali sam spreman da prihvatim i drugačije ideje. Mislim da skupštinska govornica treba da štiti ljude od izgovorene reči, dakle, da niko ne treba da odgovara zbog verbalne komunikacije, zbog toga što je uputio ni svom kolegi poslaniku što se podrazumeva, ali ni bilo kome drugom ko učestvuje u javnom životu Republike Srbije. Sve ostalo, od zloupotrebe službenog položaja do svih dugih krivičnih dela koja spadaju u ona krivična dela koja se tiču korupcije i kriminala, dakle da tu poslanički imunitet ne bi trebalo da štiti nijednog poslanika. Mislim da je to važna stvar da bi se građanima reklo da smo svi jednaki, da smo svi potpuno isti pred zakonom, da nema zaštićenih pred zakonom i uveren sam da ćete i vi i svi drugi opozicioni poslanici prihvatiti to, jer ne vidim razlog da bilo ko od poslanika bude, ukoliko je počinio neko kriminalno delo, zaštićen poslaničkim imunitetom. Mislim da je to dobra poruka građanima u trenutku kad želimo da kažemo, ne zbog toga što nam je to uslov za napredak u EU, već zbog toga što mislim da je to uslov opstanka naše zemlje, da je veoma važno da promovišemo ideju nulte tolerancije kriminala i korupcije i zato sam u potpunosti saglasan sa vama. Dakle, postoje predmeti ako vas tuži komšija zbog izgovorene reči, onda je besmisleno da ovde organizujemo sednicu za skidanje imuniteta, ali izvinite, ako vas goni tužilac za organizovani kriminal, ili ako vas goni ne znam koje već tužilaštvo zbog počinjene zloupotrebe službenog položaja ili utaje poreza, pronevera, bilo kojeg drugog krivičnog dela, onda je i nemoralno i ne fer bi bilo da vlast podržava ili da krije takve poslanike od krivično-pravnog gonjenja. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodine Gojkoviću, da li želite dodatno pitanje? Izvolite.
Hvala na objašnjenju. Samo bih dopunio ovo drugo pitanje, ako mi dozvolite, treće koje će biti vrlo kratko. Govorim preciznim podacima, radi se o barem jednom poslaniku u sadašnjem sazivu, protiv koga je privredni kriminal podigao optužnicu, tužilaštvo je sprovelo istragu i samo je taj čovek ostao van domašaja zakona, a svi njegovi saradnici koji su izvršavali njegove naloge su predmet istrage, ili su već osuđeni. Prosto je neverovatno da neko, pogotovo mediji ne poveruje da se iza toga ne krije neka zaštita. Meni kao poslaniku, verujem i većini mojih kolega, koji pošteno radimo svoj posao je uvek bio veliki problem kada, da kažem, se globalno gleda na ceo parlament i kada zbog onoga što čine pojedinci, moraju da ispaštaju bar medijski svi oni pošteni poslanici koji rade normalno i korektno svoj posao. Samo bih dopunio još i treće pitanje, ako mi dozvolite, mislim da ćete možda moći da mi date jasan, kratak odgovor. Radi se o princezi Jelisaveti Karađorđević. Da li će država vratiti vilu na Dedinju u Užičkoj 1, princezi Jelisaveti Karađorđević, koja je vlasništvo Olge Karađorđević, a koju je konfiskovala država posle Drugog svetskog rata i u njoj se danas nalazi Crnogorska ambasada? Nedavno smo videli da su premešteni posmrtni ostaci Kneza Pavla iz Švajcarske u Srbiju, što je više nego dobro. Država Srbija je time pokazala da poštuje najumnije i najčestitije ljude iz naše istorije koji su simbol pravog patriotizma, koji je Srbija nekad imala. Mislim da ovde nije u pitanju samo puko ispravljanje jedne od nepravde iz prošlosti, već prilika da konačno počnemo da stvaramo jedan novi sistem vrednosti, gde će se poštovati najumniji, najobrazovaniji ljudi iz naše istorije, a ne lažne patriote, kojih je danas, na žalost, Srbija puna. Hvala.
Hvala. Gospodine Vučiću, izvolite.
Želim da vam se zahvalim na tim rečima, ali tu je zaista i predsednik Republike bio posebno angažovan i njegov kabinet. Ne znam formalno-pravno kakvo je stanje sa vilom i mogućim povraćajem imovine, ali dozvolićete mi da za sledeću sednicu vam pripremim odgovor. Dostaviću vam ga u međuvremenu u pisanoj formi. Ako bude bilo potrebno dodatne informacije da vam pružim, pružićemo vam i usmeno.
Hvala. Gospodine Gojkoviću, imate još dva minuta. Izvolite.
Mogu samo da se zahvalim na odgovorima i na onome što radite u borbi protiv kriminala i korupcije. Srpski pokret obnove će uvek podržati takve vrste akcija ukoliko su one iskrene, a ne selektivne. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Moje poslaničko pitanje i prošlog meseca je bilo upućeno ministru za obrazovanje, nauku i tehnološki razvoj. Danas vidim da dr Žarko Obradović, resorni ministar za obrazovanje nije prisutan, ali bih opet postavila isto pitanje – šta se dešava sa udžbenicima za nacionalne manjine, za hendikepiranu decu, koji ulaze u niskotiražne udžbenike? Danas je 25. oktobar. Učenici još uvek nemaju te knjige, a knjige se odnose na svakojake predmete od prvog do osmog razreda. U međuvremenu dok sam ispitivala šta se dešava sa udžbenicima na rusinskom jeziku, javili su mi se i pripadnici drugih nacionalnih zajednica, i Makedonci i Rumuni i Slovaci i Mađari i Hrvati i Bunjevci. Svi oni imaju isti problem. Učenici nemaju i po jednu trećinu udžbenika koji su im potrebni za određene razrede. Kontaktirala sam i sa nacionalnim savetima nacionalnih zajednica i dobila sam informaciju da je 17. septembra 2012. godine, koordinacija nacionalnih saveta, koje je telo koje obuhvata sve nacionalne savete je poslala dopis ministarstvu i obavestila o tom problemu da niskotiražni udžbenici jednostavno nisu stigli 17. septembra u učionice i đacima kojima su potrebni. Do dana današnjeg koordinacija nacionalnih saveta nije dobila nikakvo obaveštenje od Ministarstva za obrazovanje, a ovih dana su opet poslali dopis. I danas sam sa njima kontaktirala i do dana današnjeg nisu dobili obaveštenje kada će dobiti te udžbenike. Ceo taj mesec sam na neki način posvetila komunikaciji između ministarstva i Javnog preduzeća za udžbenike. U ministarstvu su mi govorili da je za to zadužen Zavod. Zavod je rekao da je dobio od ministarstva određena sredstva za doštampavanje tih udžbenika, ali da su u blokadi, da nemaju novac da bi izdali te udžbenike. Mislim da su se sredstva, koja su bila na neki način namenjena za niskotiražne udžbenike, izgubila ili su preraspodeljena u neke druge namene, pa bih pitala još jedanput resornog ministra Žarka Obradovića - šta se dešava sa tim niskotiražnim udžbenicima, kada će se štampati, pošto to nisu novi udžbenici, to je samo doštampavanje udžbenika koji nedostaju i da li on misli da će to biti ubrzo, jer kad stignu udžbenici u februaru to zaista onda neće imati smisla?
Hvala. Da li neko od članova Vlade želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Uvažena gospođo Papuga, izvinjavam se zbog činjenice, pošto ne volim da se pravim i da odgovaram nešto uopšteno, što bi trebalo da slušaju ljudi u Srbiji, a da ne znači ništa, pošto nemamo dovoljno informacija o tom slučaju, obavestićemo ministra da vas u najhitnijem roku u pisanoj formi izvesti o svemu, i vas i građane Srbije, pošto mislim da pitanje koje ste pokrenuli je veoma značajno. Hvala vam i izvinite.
Hvala. Izvolite, gospođo Papuga.
Zamolila bih vas da to bude što brže, jer to dopisivanje traje mesec dana između mene, ministarstva i Javnog preduzeća "Zavod za udžbenike". Jednostavno, vreme prolazi, a zaista se ne radi o nekim novim udžbenicima, radi se samo o doštampavanju. Matematika za peti razred ima 15, a treba 30. Znači, radi se o tome da se još doštampa 30 udžbenika, koji imaju i licencu i sve što je potrebno.
Hvala. Reč ima gospodin Vučić.
Sad sam dobio informaciju da zbog svog zdravstvenog stanja gospodin Obradović nije prisutan, pa vas molim da nas izvinete još jedanput. Lično ću insistirati i zamoliću gospodina Obradovića da vam do kraja nedelje uputi odgovor, pa čak i da vas lično kontaktira ukoliko je potrebna vaša pomoć u objašnjenju svega što ste izneli. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond.
Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovani ministri i dame i gospodo narodni poslanici, kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba SVM želeo sam da postavim više pitanja gospodinu Kneževiću, ministru poljoprivrede. Pošto on nije tu, pitanje ću da postavim prvom potpredsedniku Vlade, gospodinu Vučiću. Prva tema kojom želim da se bavim jeste blokiranje računa Ministarstva poljoprivrede. Pre par dana je procurela vest da je zbog nagomilanih starih dugova u Ministarstvu poljoprivrede došlo do blokiranja računa, pa čak je dovedena u pitanje i isplata subvencija poljoprivrednicima. Međutim, isplata subvencija za poljoprivredu se vrši sa posebnog računa, koji nije blokiran, a isplata sredstava po izvršnim rešenjima po osnovu prinudne naplate se vrši sa računa budžeta Republike Srbije. Tako je rečeno u Ministarstvu finansija i privrede. Pitanje za vas je kakvo je trenutno stanje i da li je rešen problem, ko greši, Ministarstvo poljoprivrede ili Ministarstvo finansija i privrede? Druga tema koju želim da otvorim jeste set mera koje je donela Vlada 30. avgusta da bi poljoprivrednim proizvođačima olakšala posledice suše. Koliko sam upoznat, prva mera je da se registrovanim poljoprivrednim gazdinstvima, koji su zaključili ugovore o kratkoročnim i dugoročnim kreditima, kod kojih je Ministarstvo poljoprivrede subvencionisalo kamatnu stopu, omogućavanje dodatnog grejs perioda od godinu dana, tokom kojih ne vraćaju glavnicu bankama, a nastavljaju uplatu samo ugovorene kamate. Na žalost, na terenu ova mera uopšte ne funkcioniše. Banke kao da nisu čule za ovu meru, blokiraju račune proizvođačima koji nisu vratili dug. Šta više, dodaju i zateznu kamatu, određuju rokove proizvođačima da uplate iznos. Interesuje me šta činite na rešavanju problema i kada ćete postići konačan dogovor sa bankama? Poslednja tema koja me interesuje jeste poseta Vlade Republike Srbije Abu Dabiju, gde je potpisan memorandum o razumevanju sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima u istrajanju u oblasti poljoprivrede. Sporazumom su predviđena zajednička ulaganja u deset poljoprivrednih gazdinstava, koja su trenutno u državnom vlasništvu, a koja u posedu imaju oko 9.000 ha površine. Kako je navedeno, zajednička kompanija bi dobila u dugoročni zakup još 16.000 ha državne zemlje, uz plaćanje godišnje rente do 250 evra po hektaru. Ono što me interesuje, gospodine potpredsedniče Vlade, jeste šta vi lično mislite o ovoj saradnji, kako želite da sprovedete ovu akciju i date državno poljoprivredno zemljište bez tendera u zakup strancima, a da ni restitucija nije završena? Interesuje me da li će se menjati Zakon o poljoprivrednom zemljištu, pošto po ovom zakonu stranci nemaju pravo da uzmu u zakup državno poljoprivredno zemljište, pravo na zakup imaju poljoprivredni proizvođači koji žive u toj katastarskoj opštini gde se nalazi državno zemljište? Interesuje me gde će ovi stranci da posluju, da li u Vojvodini? U Vojvodini u nekim opštinama proizvođači plaćaju čak i 40.000-50.000 dinara i više po hektaru državi. To je daleko veća suma od 250 evra. Kako mislite da izdate toliko državno imanje strancima, koji će samo izvoziti poljoprivredne proizvode? Nije li interes da naši poljoprivredni proizvođači po povoljnim uslovima dobijaju državno poljoprivredno zemljište u zakup?
Reč ima ministar Vučić.
Uvaženi gospodine Fremonde, pokušaću da vam odgovorim na prvo i treće pitanje. Nećete se ljutiti što na drugo pitanje ne mogu da vam dam valjan odgovor, ali ću podstaći gospodina Kneževića da vam u najhitnijem roku odgovori. Mi smo imali ozbiljan dijalog u Ministarstvu poljoprivrede, kao što ga imamo u Ministarstvu odbrane, kao što ga imamo u MUP i u nekim drugim ministarstvima, gde dolazi do izvršnosti pravosnažnih presuda i gde vam se dogodi da vam odjednom bude skinuto sa računa 10, 20, 50, u ovom slučaju bilo je reči o 60 miliona. To nije mali novac i tom trenutku smo reagovali, znam potpuno slučajno celu stvar. O tome su morali da razgovaraju gospodin Selaković i gospodin Dinkić i gospodin Knežević, taj problem je rešen i što se toga tiče to je u stvari bio jedan pokušaj. Neko kaže kako neće moći da funkcioniše Ministarstvo poljoprivrede. Iako je to veoma veliki problem za nas, kad bih vam rekao koliko imamo zbog presuda koje su donete, koliko Ministarstvo odbrane mora da isplati, mislim da bi se građani Srbije uplašili. Mi moramo, kao što je rekao malopre gospodin Gojković, da poštujemo nezavisnost sudova i ono što sudovi donesu kao pravosnažnu presudu. Vi to morate da izmirite i to je bio razlog za ovakvu vrstu nelikvidnosti Ministarstva poljoprivrede i 48 sati. Što se tiče trećeg pitanja i ulaganja Ujedinjenih Arapskih Emirata, želim da kažem da sa predstavnicima firme sa kojima je razgovarao gospodin Dinkić, je jedna, danas sam slučajno verovali ili ne, govorio i razgovarao o toj firmi i sa ministrom inostranih poslova, državnim sekretarom gospodinom Hejgom, to je jedna od najboljih firmi u svetu. Video sam različite naslove, pošto naši ljudi obično vole da potcenjuju i vole da sa podaštavanjem i posprdno da govore, ne kažem da se to odnosi na vas ni najmanje to ne mislim. Govorim o nekim novinskim naslovima na koje nismo reagovali, govorim o onima čije rezultate smo videli i čiji rezultati su nas doveli u ovakvu tešku situaciju. Bio sam prisutan u delu razgovora, razgovarao sam sa glavnim čovekom Ujedinjenih Emirata, zajedno sa gospodinom Dinkićem, to je Šeik Muhamed. To je jedna od najbogatijih zemalja sveta. Onaj ko privuče njihove investicije, onaj ko privuče njihov novac, taj je uradio veliku stvar za svoju zemlju. Navešću vam, da recimo 2009. godine nismo imali dovoljno sluha za prijem jednog od njihovih ministara i da je taj ministar, samo zato što je primljen istog dana umesto ovde u Albaniji, zbog neuređene piste ostavio 20 miliona evra albanskoj vladi. Toliko o svim našim greškama, o potcenjivanju onih koji nam ne zvuče na prvi pogled, kao što nam zvuče SAD, Rusija i neke druge zemlje. Što se tiče konkretnog dogovora, rekli ste da neki plaćaju i 40 hiljada, ali to je vrlo retko kao što vi znate. Ima mnogo više onih koji plaćaju po 10 hiljada, i do 10 i do 15 i do 20 hiljada. Najveći broj plaća do 20 hiljada i mi smo pravili neku analizu, pošto sam rezultate te analize video i u Abu Dabiju, pre nego što smo otišli na sastanak. Oprostite, 250 evra je blizu 30 hiljada dinara. Ako bi neko ušao, a pri tom ima obavezu da obezbedi puno navodnjavanje na 25 hiljada hektara, a da pri tom to bude samo početak njihovog ulaganja, ne mogu zbog vojne tajne da govorim o onome o čemu smo se mi dogovarali i oko čega smo odmah potpisali "EMOJU" i očekujem da u novembru mesecu potpišemo ugovor, koji bi možda bio najveći razvojni ugovor za srpsku industriju, oko razvoja određenih raketnih sistema. Dakle, zajedničkog ulaganja i zaista mislim da se radi o dobrim a ne o lošim stvarima. Ako neko želi da sve dočeka na nož, pri tom ponavljam, takođe ne mislim na vas. Sve što uradi Vlada, uvek će da kaže – to je loše, uglavnom zato što polazi od sebe. Autoprojekcija je čudo. Neki polazeći od sebe se nasmeju kada gospodin Gojković kaže da čestita nekome na iskrenoj borbi protiv korupcije. Smešno im je. Reći ću vam zašto im je smešno. Zato što znaju da se oni nikada ne bi borili protiv korupcije i zato što znaju da bi to bilo pitanje cene koliko će para da stave u svoje džepove i gde i kako će da ih potroše. Onda ne mogu da zamisle da postoje drugačiji ljudi od njih ili eventualno ljudi koji nisu toliko loši kao oni, pa uvek idu od toga da je nešto pravljeno loše protiv države. Uveren sam da sve o čemu je razgovarano u Ujedinjenim Arapskim Emiratima je od izuzetnog interesa za građane Srbije i za ovu zemlju. Mi u taj postupak ne možemo da uđemo. Može da se uđe, na čemu je insistirao gospodin Dinkić, da budem sasvim iskren prema vama, to je da se napravi dogovor da se potpiše u budućnosti međudržavni sporazum, jer bez međudržavnog sporazuma ne možemo da idemo u takvu vrstu realizacije. Nemamo nikakav problem, pošto su bili neki koji su se javili baš za te firme i baš za tu zemlju. Mi im unapred, o tome sam razgovarao sa gospodinom Dinkićem, unapred im nudimo da odmah otkupe sve bez tendera. Naći ćemo način kako god hoće ili napravićemo tender, neka odmah otkupe po toj ceni, neka rade tu zemlju, neka država dobije taj novac, neka ne bude zaparloženih njiva kao što ih danas imamo koliko hoćete i nema problema, mi taj posao prihvatamo. Da neko ne kaže da je neko uzimao sebi nešto ili bilo šta slično. Pošto mislim da su stvari potpuno čiste, čiste kao Sunce i voleo bih da se vi lično uverite, da učestvujete u celoj proceduri. Ako nam kažete da mislite da je moguće dobiti više novca, unapred vam obećavam da mi u takvom poslu nećemo učestvovati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond.
Gospodine poptredsedniče Vlade, hvala vam na odgovorima. Što se tiče prve teme, drago mi je došlo brzo do rešenja ovog problema. To je u interesu razvoja grada i u interesu svih nas. U vezi druge teme, nadam se da ćete pogledati šta je bilo u pitanju. Nadam se da ćete sa bankama naći zajednički jezik, mislim na Ministarstvo poljoprivrede. To je izuzetno važno ako Vlada želi da gradi poverenje između poljoprivrednih proizvođača i sebe. Ono što je najbitnije jeste da ispoštujete ono što ste obećali poljoprivrednim proizvođačima. Što se tiče vašeg odgovora u vezi dodele poljoprivrednog zemljišta stranim licima, ne mogu se u potpunosti složiti sa ovim da je to dobro rešenje. Znam gospodine potpredsedniče Vlade da je sporazumom predviđen zajednički program i investicija u moderne sisteme za navodnjavanje čime bi bilo pokriveno milion hektara obradivog zemljišta u Srbiji. Sada se navodnjava svega 100 hiljada hektara. Čuli smo i to da Emirati bi obezbedili finansijska sredstva za modernizaciju postojeće i izgradnju nove kanalske mreže, a Srbija bi ih otplatila kroz višegodišnje garantovane isporuke različitih poljoprivrednih proizvoda, pšenice, kukuruza, mesa. Ovde se slažemo i ne vidim ništa loše u tome. Neka investiraju, neka mi to plaćamo poljoprivrednim proizvodima, ali da im damo poljoprivredno zemljište u zakup, to je izuzetno štetno i nedopustivo, prvenstveno za naše poljoprivredne proizvođače. Strani državljani po trenutnom stanju ne mogu kod nas da kupe poljoprivredno zemljište do 2017. godine. Odnosno, mogućnost stranih državljana da kupe poljoprivredno zemljište kod nas zavisi od toga da li će Litvanija da ratifikuje naš sporazum o stabilizaciji i pridruživanju EU. Kada oni to ratifikuju, stranci će moći u roku od četiri godine da kupe poljoprivredno zemljište i smatram da to nije dobro. Vidimo da u okruženju svaka država pokušava da spreči mogućnost da stranci uzmu poljoprivredno zemljište u zakup ili da ga kupe. Želi da vam skrenem pažnju na još jedan problem u vezi posedovanja veličine poljoprivrednog zemljišta. Na primer, u Mađarskoj, po predloženom zakonu o poljoprivrednom zemljištu, predviđeno je da porodično imanje ne sme da ima više od 500 hektara u svom vlasništvu. Privatno lice ne sme da ima više od 300 hektara, dok privredni subjekti ne smeju da imaju više od 1.200 hektara u posedu. Mi dovodimo strance kojima ćemo omogućiti da iznajme 25 hiljada hektara poljoprivrednog zemljišta na štetu svih nas i poljoprivrednih proizvođača. Smatram da je to izuzetno opasno i apelujem na vas, gospodine potpredsedniče Vlade, da to sprečite. Predlažem da što hitnije istražite i to kako su neki biznismeni došli u posed više hiljada hektara po Vojvodini. Treba da menjamo Zakon o poljoprivrednom zemljištu, kroz koji treba da utvrdimo maksimum koji privatno lice sme da ima u svom vlasništvu i treba da učinimo sve da stranci ne dođu do našeg poljoprivrednog zemljišta.
Hvala. Izvolite, gospodine Vučiću.
Kratko ću. Oprostite i hvala vam na dodatnom pitanju. Dakle, sve što ste rekli više puta ćemo analizirati. Ovo je samo memorandum o razumevanju. Samo vas molim da ne budete tako isključivi i da još jednom analizirate. Čak sam spreman, predložiću to i gospodinu Kneževiću i Dinkiću, da dođete i zajedno sa nama, kada njihove delegacije u novembru mesecu budu došle u Beograd, da zajedno sa nama prisustvujete i da zajedno razgovaramo. Moram da priznam da ne vidim nikakvu štetnost, posebno kad imamo toliki procenat zaparložene zemlje, kada dajemo zemlju u zakup po prosečno značajno nižim cenama, kada istovremeno ne izvlačimo korist iz toga ni na koji način. Prihvatam još jedanput. Ne mogu oni da uzmu tu zemlju i da je stave u avion i odnesu. Čak mislim da mi imamo problema sa stranim investicijama zbog Zakona o građevinskom zemljištu, ako me pitate. Šta ćemo onda imati u Narodnoj skupštini ako budemo pokušali da promenimo Zakon o građevinskom zemljištu? Onda će neko da kaže – ako stranac može da bude vlasnik, izgubićemo zemlju. Prosto, želim da vam kažem da je naš posao da napravimo najbolji mogući investicioni ambijent za ulaganje u ovu zemlju, da smo se u skladu sa tim ponašali, da smo dobili, pošto to na malo drugačiji način funkcioniše u nekim arapskim zemljama, kao što znate nego kod nas, drugačija je kultura, drugačija je civilizacija, i da smo se potrudili zaista da pokažemo šta sve ima naša zemlja i gde, u kojim sve oblastima bismo želeli da privučemo njihov kapital. Dakle, još jednom vas molim, mi ćemo biti slobodni vas da pozovemo, a vi dođite da zajedno sa nama učestvujete i da ukažete na svaki detalj gde budete videli i gde budete pomislili da postoji bilo kakvo kršenje naših državnih interesa, interesa seljaka ili bilo koga drugog. Mislim da je to u najboljem interesu države Srbije, ali spreman sam da i od vas i od svih drugih koji budu imali drugačije mišljenje, da ispravimo prosto. Nećemo praviti ugovor koji bi bio loš za našu zemlju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Ljubica Milošević.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani članovi Vlade, pre nego što krenem sa mojim pitanjima, mislim da neću moći da dobijem odgovore na pitanja koja ću postaviti, pa bih zamolila da to bude u roku od osam dana, kako to zakon nalaže. Moje pitanje biće vezano za jedan važan segment naše ekonimije, a to je stečaj, odnosno stečajni postupak. Zakonom o stečaju u članu 5. promovisano je načelo ekonomičnosti ovog postupka u što kraćem vremenu i sa što manjim troškovima, a u članu 8. da je stečajni postupak hitan, bez prekida i zastoja. Međutim, iako je početkom primene novog Zakona o stečaju iz 2009. godine znatno skraćeno vreme trajanja stečajnog postupka, ipak je i dalje prisutan značajan broj slučajeva, nekoliko stotina njih, gde se ovaj postupak vodi već tri do četiri godine, pa i više, a ima i takvih slučajeva koji se sprovode već decenijama. U razgovoru sa Zaštitnikom građana Sašom Jankovićem složili smo se da je ovoliko otezanje u pojedinim stečajnim postupcima nedopustivo i da to predstavlja kršenje građanskih prava, a ne treba ni pominjati kakvi su efekti na ekonomske tokove u zemlji. Svesna sam da jedan deo krivice leži i u neažurnosti zagušenja predmetima. S toga, moje poslaničko pitanje glasi – da li je Ministarstvo finansija i privrede razmatralo efekte efikasnosti sprovođenja i trajanja stečajnih postupaka? Da li su razmatrane mogućnosti da se eventualno izmeni zakonska regulativa radi ubrzanja stečajnog postupka, a posebno da se ubrzaju stečajni postupci koji se vode na osnovu ranijih zakonskih rešenja, odnosno mogućnost da se izmenama Zakona o stečaju vremenski ograniči trajanje stečajnog postupka na određeni vremenski period? Sledeće pitanje je – koji će biti kriterijumi za opstanak, odnosno likvidaciju firmi u restrukturiranju i koje su najavljene za 2014. godinu? Da li je kriterijum samo ako ima kupce ili ako ima i mogućnost revitalizacije kroz plasman na domaćem i stranom tržištu i ako ima svoje resurse, kao što je "Šamot", fabrika Aranđelovac, svoju sirovinsku bazu, mogućnost plasmana robe u Termoelektrane Srbije i istovremeno uštedu državi za dobijanje podsticajnih sredstava za obnovu finansijske proizvodnje kako bi opstali? Pitanje glasi – zašto se ne objavljuju tenderi za firme u restrukturiranju? Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Što se tiče stečajnih postupaka, delim mišljenje sa vama. Mi smo nezadovoljni brzinom i efikasnošću kako se ti postupci odvijaju i u planu je izmena regulative u vezi sa tim. Razmišljamo o tome da se zakonski ograniči period stečaja, ali razmišljamo i o tome da ograničimo i da umanjimo naknadu koju stečajni upravnici dobijaju proporcionalno dužini vremena trajanja postupka. Oni koji budu duže radili stečajni postupak, imaće umanjivanje naknade za taj rad. Što duže rade, umanjuje se naknada dok ne bude jednaka nuli. Dakle, napravićemo formulu da naknada za stečajne upravnike bude upravo proporcionalna brzini njihovog rada u postupcima. Neki postupci verovatno zahtevaju duže vreme, ali ne svi, oni najkomplikovaniji zahtevaju duže vreme. Jedini način da motivišemo upravnike da rade brže jeste da im smanjujemo naknadu sa proticanjem i sa vremenom produžavanja stečajnih postupaka. Dakle, da, planiramo promene u regulativi. Svi predlozi narodnih poslanika, uključujući i vas, biće više nego dobrodošli. Što se tiče planova oko preduzeća koja su u restrukturiranju, jednostavno, naša Vlada ne može više da bezgranično toleriše činjenicu da ova preduzeća stvaraju ukupan gubitak za privredu Srbijeu iznosu od 750 miliona evra svake godine. Gubici se ne ogledaju samo u direktnim subvencijama koje Vlada daje iz budžeta, već pre svega u indirektnim gubicima zbog ne plaćanja nikakvih računa dobavljačima, računa za komunalije. Ukupna procena Svetske banke iznosi da ovi gubici dostižu 750 miliona evra godišnje, a najveći su indirektni gubici. Zato smo predložili Vladi da u narednim nedeljama usvojimo i do kraja novembra predložimo parlamentu promenu Zakona o privatizaciji, gde bi se period restrukturiranja ograničio do 30. juna 2014. godine. Smatramo da je tih godinu i po dana, nešto malo više, primeren rok gde će se videti, naravno, uz našu pomoć kao Vlade Republike Srbije, koja preduzeća mogu da opstanu na tržištu. Pokušaćemo da pomognemo svakom pojedinačno da nađu odgovarajuće partnere. Ona koja mogu eventualno da uz malu podršku postanu samoodrživa, i to ćemo da uradimo i da napravimo proces restrukturiranja, koji će onda dugove iz prošlosti sanirati i na neki način regulisati. Daću jedan primer, RTV Bor sada je samoodruživ. Do pre neku godinu gomilao je ogromne gubitke. Nisu plaćali račune za struju, nisu plaćali poreze i doprinose. Sada sve to plaćaju, ali ostali su dugovi iz prošlosti. Za takve firme koje mogu biti samoodržive tražićemo način da kroz restrukturiranje ovih dugova trajno rešimo njihov problem i onda će oni biti sami na tržištu i bez pronalaženja strateških partnera. Za neke druge nije realno da možemo da rešim problem bez pronalaženja strateških partnera. Nećemo uopšte biti robovi krutih metoda u privatizaciji takvih preduzeća. Koristićemo sve raspoložive tehnike, od klasičnih tendera, aukcija, pa do prodaje samo imovine, bez obaveza, uz obavezu preuzimanja zaposlenih, zajednička ulaganja. Dakle, sve moguće modele ćemo koristiti samo da pronađemo odgovarajuće partnere kako bi ti ljudi imali trajno održiv posao i kako bi te firme imale neku perspektivu. Ako ostanu neke firme, a verovatno će ostati one koje neće moći da budu samoodržive nakon 30. juna 2014. godine, takve firme će ići u stečaj, uz isplatu socijalnog programa za zaposlene koji u njima rade. Nastojaćemo da idemo redom i da pokušamo da što više pomognemo ovim kompanijama, da im pomognemo da nađu partnere, ali i da kroz smanjenu isplatu subvencija motivišemo njihovo rukovodstvo da se i ono upotrebi. Ne može Vlada Republike Srbije, ma koliku želju imala, da stigne u svih 170 opština u Srbiji da reši svaki problem. Mora i uprava tih preduzeća da učini nešto za svoja preduzeća, za radnike koji tamo rade i da na taj način ovaj proces, nadamo se, uspešno okončamo do 30. juna 2014. godine, od kada se skida trajno pojam restrukturiranja i onda će sva preduzeća u Srbiji biti izložena potpuno istim uslovima, moraće da izmiruju sve obaveze. To je vrlo ambiciozan plan, međutim, zajedno sa Svetskom bankom imamo nameru da ga sprovedemo odlučno i do kraja.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Milošević.
Prvo bih se izvinila gospodinu Dinkiću, nisam primetila da je stigao. Na početku nije bio tu, pa sam zbog toga onu uvodnu rečenicu izgovorila. Izvinjavam se. Zadovoljna sam odgovorima, međutim, htela bih samo da napomenem jer sam ovde istakla "Šamot" Aranđelovac, Rudnik,Industrija "Šamot" Aranđelovac, koji je nekada bio gigant u celoj Srbiji, poznat i u Jugoslaviji, koji i sada radi, proizvodi i izvozi svoju robu, međutim, ima problema kod nas u Srbiji i ne može nikako da dođe do poslova Termoelektrane Obrenovac, za koje rade druge firme sa lošim kvalitetom. Tražimo pomoć cele Vlade da pomogne da se Šamot uključi sa svojim proizvodima za Termoelektranu Obrenovac.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Uvažena potpredsednice, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da ćemo morati da reformišemo institut postavljanja ovakvih pitanja. Meni je danas bilo potpuno neverovatno, ovo je deveto pitanje, a mislim da će biti prvo o krucijalnoj tački, o krucijalnom događaju koji se danas dogodio, a to je usvajanje Predloga budžeta za 2013. godinu. Kolege o tome nisu pričale, u jednom trenutku sam se uplašio da je i na budžet možda stavljena oznaka – državne tajne, pa da možda o tome ne možemo da pričamo. Naravno, šalim se, ali to je najozbiljnije pitanje koje se pred nas postavlja. Pitaću Vladu, a pre svega je to za mene političko pitanje, pa onda najvišeg funkcionera Vlade ovde, prvog potpredsednika Vlade, ne gospodina Dinkića, njegove optimističke prognoze smo slušali i slušaćemo ih verovatno i u narednih 20 dana ili mesec dana koliko će nam trebati da usvojimo budžet. Moje prvo pitanje je –gospodine Vučiću, vi i vaša partija, kakav je vaš osećaj, da li ostali koalicioni partneri zaista veruju u ono što je stavljenu u Predlogu budžeta za 2013. godinu? Još uvek nisu poznati ti detalji, ali su, siguran sam da ste danas o tome ozbiljno razgovarali, poznate su vam makar osnovne veličine Predloga budžeta. Da li zaista verujete da je moguće sniziti deficit na 3,5%? Da li verujete da je moguće, bez ikakvih ozbiljnih ušteda, pošto toga nema u Predlogu budžeta, spustiti deficit za gotovo 80 milijardi dinara, ili da tako kažem 750 miliona evra? Gde vidite prostor za te uštede? Reći ću vam zbog čega pitam ovo. Mislim da je Predlog budžeta za 2013. godinu zapravo politička dijagnoza političkog stanja u vašoj vladajućoj koaliciji, odnosno u Vladi, da je pravljen bez ikakve ambicije da traje čitavu 2013. godinu, da je pravljen na istim osnovama na kojima je pravljen i sada već čuveni budžet Cvetkovićeve Vlade, u kojoj su bili i vaši današnji koalicioni partneri, za 2012. godinu, sa ambicijom da izdrži nekoliko meseci, da onda bude probijen na svakom mogućem delu – da uđemo ili u rebalans ili da se kroz neku vrstu prekompozicije, to je popularna reč ovih dana, napravi drugačija vladajuća koalicija ili omogući da se kroz prebacivanje odgovornosti na nekog od koalicionih partnera napravi drugačiji budžet odnosno drugačiji rebalans u nekom trenutku u 2013. godini. Zbog čega ovo kažem? Ministar Dinkić vrlo često govori o svom ambicioznom planu da će smanjiti troškove po garancijama za gubitačka javna preduzeća. Možda bismo i verovali u to da vaša vladajuća koalicija nije došla pred ovaj parlament. Taj zakon će biti za nekoliko dana na dnevnom redu kojim se daju garancije Vlade, odnosno garancije iz budžeta Srbije za seriju kredita, za sedam kredita javnom preduzeću Srbijagas, za 190 miliona evra. To su krediti čije će otplate početi već sledeće godine. Upozoravam vas da su kamate za te kredite u ovom trenutku od 6% do 7,5% pri stopi euribora koja nikada neće biti ovako niska kao danas, biće samo veća u budućnosti kada će se ti krediti otplaćivati. (Predsedavajuća: Vreme.) Ne mislim da je to primarna odgovornost gospodina Bajatovića, on kupuje gas po višoj ceni nego što je cena po kojoj prodaje, to je posledica.
Vreme, gospodine Đuriću. Izvolite, gospodine Vučiću.
Danas smo usvajali Nacrt budžeta na Vladi Republike Srbije i u formi predloga biće predstavljen narodnim poslanicima Republike Srbije. Ono čime ova Vlada može da se pohvali, a videćemo kakav će na kraju biti rezultat, može da se pohvali činjenicom da nije potcenjivala narodne poslanike javnosti Srbije, da će na vreme budžet stići u Skupštinu, da ga nećemo usvajati u minut do dvanaest ili posle dvanaest, kao što nam se to neretko dešavalo u prethodnim godinama. O ovom budžetu nismo razgovarali samo danas. O ovom Predlogu razgovaramo danima i nedeljama. Čim se završio rebalans budžeta, prešli smo na budžet Srbije, sa željom da taj deficit smanjimo na 4% ili 3,5%, kao što je govorio ministar Dinkić. Mislim da su bili iznenađeni čak i u MMF. O tome bi mogao gospodin Dinkić više da vam kaže. Mislim da je njihov uslov bio otprilike do 4% da se ide, da čak ni oni nisu insistirali da toliko spustimo taj deficit. Da li ćemo uspeti taj deficit da oborimo za 100 milijardi kao što je naša želja, kao što jesu možda i optimistične prognoze, kako vi kažete - nadam se da da. Uveren sam da ako uspemo i 80 milijardi i 85 milijardi da postignemo smanjenje deficita, izvinite, to je jedan izvanredan rezultat za ovakvu vladu. Kada govorite o političkoj dijagnozi Vlade, govorio bih o dijagnozi stanja. Neko smo ko mora da dođe i da dobije ono što mu je najvećim delom isporučeno. Ne možete ni iz čega da izvadite nešto. Ne možete u praznoj kući ili u ruševinama da pronađete frižider i iz njega da vadite najukusniju i najlepšu tortu – nemoguće je. Niko neće biti zadovoljan budžetom. Uvek ćete moći da nam kažete sa pravom – mogli ste veće uštede da s jedne strane postignete. Dakle, mogli smo da uradimo bolje rashodnu stranu, a sasvim sigurno je da smo nešto bolje mogli da uradimo i na prihodnoj strani. Moram da kažem da u poređenju sa svim prethodnim vladama da će ovaj budžet biti održiviji, pregledniji i u svakom slučaju neuporedivo bolji za građane Srbije zbog dramatičnog smanjenja budžetskog deficita. Da li ćemo moći time da ispunimo sve ono što smo kao političari obećavali građanima? Ne, ali u tome će biti snaga ove vlade da pokažemo da upravo zbog toga što razmišljamo o budućnosti države, ne o onome što će se dogoditi u narednih šest meseci ili godinu dana, već o onome što treba da se dogodi za dve ili tri godine i upravo zbog toga se ovako i ponašamo. Ni jednom ministru nije bilo pravo. Svakome od nas koji su za određene sektore zaduženi, svi smo imali neke primedbe. Svi. Svi su tražili, da bi bili bolji ministri, nešto više novca. Ali, svi smo stali i rekli – čekajte, država je u pitanju, ukoliko smanjimo svoje apetite, ukoliko budemo malo lošiji ministri, državi će biti bolje. Bolje da se ljudi ljute na nas pojedinačno zato što nećemo moći da im uvećamo plate za onoliko koliko bi ljudi želeli i koliko je potrebno, zato što nećemo moći neka druga davanja, zato što na specijalizovane usluge nećemo moći toliko da pružimo, zato što nećemo moći dnevnice da povećamo i ne znam šta sve. Dakle, bolje je da to prihvatimo mi na svoja leđa, nego da se to nastavlja kao što je to bilo u ovoj izbornoj godini gde je bilo ćerdanje budžeta na sve strane, kako god hoćete, gde budžet u stvari nije ni postojao. Bilo je – troši pare kako ti stignu i kako ti padne napamet, bez ikakve kontrole, bez ičega. Hoću samo kada govorite o javnim preduzećima i čime to sve Vlada garantuje za kredite koje uzimaju javna preduzeća da vas podsetim za primer Skupštine grada Beograda. Naravno, to su neuporedivo manje obaveze. Pogledajte za koliko kredita javnih preduzeća je garantovala Skupština grada Beograda, gde su kamatne stope bile više od ovih o kojima govorite. Nemam ništa protiv što vašoj političkoj stranci to nije smetalo da podržava. Samo hoću da vam kažem da je pitanje – da li imamo li izbora? Da. Mi nabavljamo gas po 52, a prodajemo po 35. Da, to radimo. Da, imamo problem zato što nam je siromašno stanovništvo. Šta treba da kažemo narodu – narode nemate para, jedva krpite kraj sa krajem, sada ćemo da podignemo na 60 da bismo mogli da imamo zaradu. Imamo problem sa EPS. EPS u ovom trenutku ima, vi to odlično znate, nije pitanje gubitka, da je gubitak lako bismo s njim, 41 milijardu nedostajućih likvidnih sredstava, pa nije to napravio sadašnji direktor EPS koji je tu postavljen pre 15 dana, nego je to napravilo prethodno rukovodstvo. 41 milijardu nedostajućeg novca u krvotoku, ne može da funkcioniše firma. Ne možete da funkcionišete uopšte. Sada mi narodu moramo da kažemo, da šaljemo umirujuće poruke, ljudi imaćete struje dovoljno, biće sve u najboljem radu i još će narod da nas psuje na ulici ukoliko nekome od nas padne na pamet da kaže – izvinite za 3%, 5% ili 9% mora da se poveća cena struje. Onda kažemo – neće da se poveća cena struje, jer pravimo nekakve aranžmane sa Republikom Srpskom, pravimo neke druge aranžmane, gledamo kako da to izbegnemo u ovom trenutku. Hoću da vam kažem da smo u užasno teškoj situaciji. Znam da je posao opozicije da kritikuje, to sam radio i ne zameram vam ni jedinu reč, ni način, niti bilo šta drugo. Samo hoću da vam kažem, a vi to odlično znate, Vlada se suočava sa nepremostivim teškoćama, sa toliko teškim stvarima da to nije rešivo. Gledamo da iznađemo najbolji izlaz iz teške situacije. Rekao sam vam sada u kakvoj je situaciji EPS. Hoćete da vam kažem da je svaki dan mučenje kako ubediti direktora EPS da uopšte nastavi bilo kakav posao kada nema nikakva likvidna sredstva, kada smo morali da odbijemo "RV" i određena osmatranja na Moravi i sada Nemci misle da mi njih odbijamo zato što nemamo 180.000 evra u tom trenutku da platimo za osmatranje? Hoćete da vam kažem da iste probleme imamo sa Kinezima u Kostolcu? Hoćete da vam kažemo da imamo hiljade takvih problema? Imamo. Hiljade problema imamo, ali to su problemi koji su ostavljeni i sada neko te probleme mora da rešava. Ako uspemo da smanjimo budžetski deficit, pa da smo ga smanjivali za 2%, ma za 1%, to bi zaslužilo neku vrstu pohvale, neku vrstu priznanja – ipak ste nešto uradili. Da li ćemo ili ne, videćemo, kao što vi kažete na kraju godine, da li će biti rebalansa? Nadam se da neće. Želim da vam kažem da smo razgovarali svi sa predstavnicima MMF. Njihovi predstavnici dolaze, mislim, sledeće nedelje u Beograd i da su veoma zainteresovani da nastave razgovore sa našom Vladom. Očekujem da postignemo sporazum sa njima. Dakle, oni će verifikovati naše napore, iako mislim da i oni misle da možda 3,5 ne možemo da dostignemo, ali da misle da je 4% ono što je za Vladu dostižno. Izvinite, u poređenju sa onih 7%, to je strašan uspeh i rezultat koji Vlada planira i pokušava da napravi. O drugim političkim detaljima, oprostite, ne bih se na to osvrtao i ne bih na to odgovarao u ovom trenutku. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Hvala vam na odgovoru, ali tu postoji jedan ogroman problem. Ni u predlogu budžeta za 2012. godinu deficit nije projektovan na 6,7 ili 6,8, nego na 4,25 i sada kažete da je realno očekivati, ili vaše očekivanje, da bude oko 4 u ovogodišnjem budžetu. I prošle godine se desilo da na kraju bude dupliran deficit. Ne razumem zašto meni pokušavate da objasnite šta se dešavalo u prošloj Vladi. LDP je možda na najoštriji način kritikovala takvo ponašanje, nego što ja danas činim u odnosu na ponašanje vaše stranke ili vaše vlade. Sve ono što zamerate unutrašnjoj strukturi EPS, rada Ministarstva energetike koje je i prošli put i u ovoj Vladi na neki način zaduženo za to, morali biste da to razrešite sa svojim koalicionim partnerima. Zbog toga ja kažem da je to politička dijagnoza odnosa pošto je u prošloj Vladi Ministarstvom energetike, makar u ovoj poslednjoj fazi, da li je tako, upravljao gospodin Mrkonjić, koji je ovde prisutan. Verujem vam kada kažete da želite da promenite stvari, ali onda se razočaram kada vidim kako izgleda radna biografija čoveka koji postaje direktor Privrednog društva "Kolubara". Ne možete me ubediti da želite ozbiljno da upravljate tim preduzećem. To je čovek o kome se govori da je bio vlasnik pečenjare. To ne potcenjujem. Samo mislim da čovek sa takvim kvalitetima ne može da bude dobar direktor, kao što sam mislio da ni gospodin Ćeran, makar zbog toga što je poslanik, visoki državni funkcioner, stranački funkcioner, ne može da bude dobar direktor u prošlom mandatu. Da li mislite da je najbolje rešenje da gospodin Krkobabić bude direktor kompanije koja ima godišnji budžet od 220 miliona evra? Da li je toliki problem kada tražimo da se dostavi radna knjižica gospodina Krkobabića, pa da vidimo da li ima kvalifikacije za tako nešto? To je ono što je moje pitanje. Ove druge odnose morate da razjasnite sa svojim partnerima. U međuvremenu sam video da jedna od stranaka koalicije, gospodin Ilić nije tu, ako sam dobro shvatio, Nova Srbija ima vrlo oštre primedbe na ekonomske mere ove Vlade. Pretpostavljam da je to reakcija na današnju odluku o usvajanju budžeta. Dakle, kritikuju se fundamentalne stvari u budžetu koji predlažete.
Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Dakle, tu su poslanici Nove Srbije, ne bih u njihovo ime da govorim, ali gospodin Ilić je danas glasao na sednici Vlade Republike Srbije za predloženi budžet. Tako da ne bih rekao da je to sasvim istina. Želim da kažem nekoliko stvari, koje su važne, zarad građana Srbije, zbog javnosti. Veoma poštujem i primetili ste kada dođem ovde u Narodnu skupštinu trudim se, bio sam narodni poslanik mnogo godina, da se sa poštovanjem obraćam svakom narodnom poslaniku i da ne ulazim u trivijalne političke teme, ali vama hvala što ste mi pružili priliku da odgovorim na nekoliko laži ili, hajde da to bolje nazovem, neistine i besmislice koje se provlače kroz javnost o nekim ljudima koji dolaze na određena mesta koja su značajna u ovoj zemlji. Dakle, danima smo kritikovani i napadani kao Vlada na najbrutalniji način, pomalo ismevani, a da niko nije razumeo zbog čega. Ja nisam razumeo. Pitam te genije, koji nam drže političke pridike ili u svojim novinama, potpuno mi je svejedno, čime smo mi to zaslužili, a čime su oni zaslužili to da budu iznad nas i da nas na takav način napadaju? Kada govorimo o nekim ljudima, podsetiću vas da prvi put u savremenoj srpskoj istoriji u poslednje 22 godine za direktora "Telekoma", onoga kako je označavano najznačajnije javno preduzeće u Srbiji, imenovan je čovek koji nikada nije kročio nogom u prostorije SNS, kojeg niko od nas nije znao. Imenovan je zato što je stručan i zato što je postojao, rekao bih, opšti konsenzus o tome i zato što ne želimo da isisavamo pare iz našeg najjačeg javnog preduzeća i da se troši za partijske svrhe, kao što je to bio slučaj u svim prethodnim periodima. Za direktora EPS postavljen je čovek sa impresivnom biografijom. Voleo bih da mi kažete ko je to od svih prethodnih vlada postavio na to mesto nekoga sa jačom i boljom biografijom od biografije gospodina Aleksandra Obradovića? Čitao sam različita ismevanja o tome ko mu je savetnik, lagali su sve vreme, nije savetnik već saradnik. Saradnik, a ne savetnik. Molim vas da cenite ljude i po biografiji, ali pre svega po njihovim rezultatima. Uveren sam da ćete posle izvesnog vremena videti ogroman napredak u odnosu na ono kako je funkcionisalo ranije. Što se tiče činjenice koje je ministarstvo radilo, gospodin Mrkonjić je možda dva meseca bio na čelu, ali direktori "Elektroprivrede" su uvek bili pod kontrolom jedne druge stranke koja je sada u opoziciji. Što se tiče gospodina Grčića i gospodina Krkobabića, pokušaću da odgovorim za obojicu. Dakle, gospodin Grčić je zajedno sa gospodinom Ćeranom radio na istom mestu. To je prethodni direktor "Kolubare". Zajedno su radili u SO Obrenovac. Inače, gospodin Grčić je jedan vispren i sposoban čovek, veoma disciplinovan, veoma odgovoran i uveren sam da će rezultati "Kolubare" biti mnogo bolji nego ranije. Čudi me da ste vi, gospodine Đuriću, naseli na to zato što bih ja na vašem mestu pomislio – zašto je baš tog dana izašao tekst protiv gospodina Miće Grčića? Reći ću vam zašto. Izašao je zato što je toga dana zatražio neke papire, a nekima se nije dopalo kakve i koje papire je tražio. Onda su pre određenih sindikata organizovali hajku na njega preko nekih radijskih i televizijskih stanica i preko pojedinih novina. Izvinite, to što je neko držao nekada pečenjaru, ja sam u Engleskoj radio na sajmovima, u hardver šopovima, kao konobar, nikada se toga nisam stideo, a posle toga sam stekao veoma visoko obrazovanje i sa najvišim ocenama završio fakultet u Beogradu. Dakle, hoću da vam kažem da ne znam šta to znači. Da li to opredeljuje nečiju stručnost, šta je neko nekada radio negde? Izvinite, moram da priznam da ne razumem takvu vrstu argumentacije. Ako imate da mi kažete da je gospodin Grčić negde nešto ukrao, negde nešto uzeo, da neće moći da obavlja taj posao, zamoliću vas da samo pokažete strpljenje od nekoliko meseci, dva ili tri meseca, pa da mi onda kažete da li on može ili nemože da obavlja taj posao. Ukoliko ne može, saglasiću se sa vama i mi ćemo to da promenimo. Trudili smo se da postavljamo direktore, primetićete, i nešto mlađe ljude, ljude iz struke i pokušaćemo da ti direktori postignu bolje rezultate. Jedino što ne mogu da podnesem i ne mogu da dozvolim je da ljudi budu šikanirani samo zato što pojedini biznismeni zajedno sa nekim političarima, jednako bogatim, pokušavaju da od ove vlade naprave đavola, a da pri tome imaju povećanje svojih prihoda u odnosu na 2001. godinu, kroz svoje firme od 250.000%. Čak i kad im odgovorite na takve napade, a jedan od njih je bio danas u novinama Miroslava Miškovića i Dragana Đilasa, gde je rečeno kako sam nudio mesto konzula u Solunu da bismo imali vlast u Požarevcu, ne znam kako ih nije sramota da tako nešto izgovore, pa je odgovorila SNS toj dvojici ljudi, mislite da neko sme da objavi da je SNS nešto odgovorila? Smem samo ja da izgovorim sa ove govornice, jer je reč o mnogo moćnim ljudima, o mnogo važnim ljudima. Želim da im poručim da ih se nisam uplašio i da me nikada neće uplašiti, ma koliko bogati bili i ma koliko medija kontrolisali i ma koliko takvih priča izmišljali i puštali u javnost protiv pojedinih ljudi koji treba da obavljaju važne državne funkcije. Ako su mislili da su naišli na istog mekušca na kakvog su nailazili ranije, sa kojima su mogli da rade šta hoće, malo parama, malo medijima da im priprete, želim samo zarad javnosti da kažem, zarad onih koji dolaze – mene da plaše medijima i parama, grdno su se prevarili. Kroz najgore medijske kampanje, zverske medijske kampanje smo prošli u izbornoj kampanji. To zverima nije bilo namenjeno, ono kroz šta su prošli članovi SNS, pre svega Tomislav Nikolić i ja u to vreme. Pišite šta hoćete, radite šta hoćete, ali to da pretite i da šaljete signale državi na takav način da vi možete sve jer kontrolišete novine, jer kontrolišete televizije, i to je u redu, signal smo razumeli. Hvala vam, poštovani prijatelji. Ima nas koji se nismo uplašili i koji ćemo znati da vam odgovorimo na te signale. Što se tiče gospodina Krkobabića, takođe bih vas zamolio da sačekamo, pošto mislim da on nije ovde, da vidimo njegove rezultate, da vidimo da li će rezultati u narednom periodu biti bolji ili lošiji, pa po tome da sudimo. Mislim da je pred nama veoma važna operacija na koju smo primorani, o kojoj je juče govorio gospodin Dinkić, veoma važna operacija između "Nove Agrobanke" i "Poštanske štedionice". U tom smislu su značajnu ulogu odigrali i Jovan i Milan Krkobabić. Ukoliko to uspemo da završimo, skinućemo s vrata narodu velike muke i velike nedaće, a do kojih nismo doveli mi, niti bilo ko od tih ljudi, već oni koji su upravljali pre nas. U svakom slučaju, vama se zahvaljujem na prilici da kažem o nečemu što nisam imao priliku da izgovorim ranije, a vi samo razmislite koliko je teško da neke od stvari koje sam izgovorio izgovorite, jer dobro znate i političku i socijalnu situaciju u Srbiji, dobro znate raspored moći u Srbiji, ali onda vam time govorim dovoljno jasno i dovoljno precizno kolika je opredeljenost Vlade da korupciju i kriminal drži na nultoj toleranciji, ali i da uradi nešto za građane Srbije. Nismo mi ovde da bismo bili na vlasti, da bismo imali tašnu i mašnu, to smo sve svi mi zajedno kao i vi imali već mnogo godina, tu smo zbog promena. Ako možemo, uradićemo nešto. Ako ne možemo, onda dođite pa probajte vi da napravite. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
S obzirom da ste postavili pitanje o budžetu, samo par reči mi dozvolite da kažem. Zaboravite na vreme kada je budžet sastavljala Demokratska stranka. Za početak, prva promena je u tome što je budžet usvojen danas, a danas je 25. oktobar. Danas nije 15. decembar, danas je 25. oktobar. U čemu je razlika? U tome što naša Vlada poštuje vas, gospodine Đuriću, i sve poslanike Skupštine Srbije, uključujući i poslanike DS. Imaćete skoro mesec dana da budžet detaljno pročitate, jer on je zaista najvažniji državni finansijski dokument. Nećemo ući u raspravu o budžetu pre 20. novembra, to mogu sada da vam najavim. Ne želimo na brzinu da usvajamo najvažniji državni finansijski dokument. Želimo da vam damo dovoljno vremena da dobro iščitate, da nas dobro iskritikujete. Spreman ću biti da prihvatim sve vaše dobronamerne i konstruktivne primedbe i sugestije oko budžeta. Možda vam zvuči čudno, ali to je istina, mi ćemo prepoloviti budžetski deficit. To sam obećao vama, narodnim poslanicima, i građanima Srbije. Nova Vlada je donela sa ovim budžetom i drugi deo plana ukupne fiskalne konsolidacije. Ukupan budžetski deficit iznosiće u Republici 3,3% BDP, jer će rashodi rasti samo 4,4% nominalno, odnosno biće oko 5% realno niži nego u ovoj godini, dok će prihodi zbog zakona koji smo već usvojili u Narodnoj skupštini, kao i nakon usvajanja Zakona o porezu na dobit preduzeća, biti oko 5% realno veći. Šta smo radili? Napravili smo balans između nužne štednje na neproduktivnim rashodima i podsticaja za razvoj poljoprivrede, pre svega, a zatim i perspektivnog dela privrede i infrastrukture i obezbedili smo rast na socijalnoj zaštiti. Prvi put imamo situaciju da smanjujemo tekuće troškove na kupovinama roba i usluga, a povećavamo kapitalne investicije, ono što učite u udžbenicima da je model kako treba praviti budžet. Za razliku od rebalansa, za koji sam unapred rekao da nije moj budžet, da je to knjiga koja je bila već 80% napisana, ja kao ministar finansija u našoj Vladi preuzimam punu odgovornost za ovaj budžet. Veoma sam zadovoljan i zahvalan našim ministrima što su danas jednoglasno podržali usvajanje budžeta i što ćemo svi zajedno kao tim da ga sprovodimo. Naši razgovori sa Misijom MMF se odvijaju, nakon što smo se gospođa Tabaković i ja vratili iz Tokija, svakodnevno. Juče me je zvala, dok sam bio ovde u Skupštini na pauzi, gospođa Murgasova koja vodi Misiju MMF za Srbiju i najavila dolazak u novembru Misije MMF. To će biti prva zvanična, jer ono je bila tehnička, misija koja će doći u Beograd posle prekida aranžmana sa prethodnom Vladom. Razumem da postoji sumnja i vas poslanika opozicije i MMF u to kako smo budžet sastavili, međutim, ne bi došli u Beograd, verujte mi, da nismo napravili dobar budžet. Oni su mi rekli nešto što nisam u svojoj karijeri doživeo, da smo možda preterano smanjili budžetski deficit i da bi možda bilo bolje da on bude umesto 3,6% na konsolidovanom nivou oko 4%. Mi pričamo oko 0,4% mogućnosti da malo podignemo čak i deficit. Šta to znači? To znači da će budžetski deficit u svakom slučaju biti, ne možda ovih 100 milijardi dinara koliko smo prvo mislili da možemo da smanjimo, ali biće 90 milijardi dinara manji u odnosu na ovu godinu. Što se tiče garancija, zaboravite i na onu praksu prethodne Vlade da sve i svašta stavlja u garancije, uključujući i garancije za likvidnost "Srbijagasa", o kojima ste vi pričali. Dakle, neće biti nikakvih garancija u budžetu za 2013. godinu za likvidnost bilo kom javnom preduzeću. Šta to znači – objasniću vam. Inače, iznos garancija koji će biti predviđen budžetom za ovu godinu je pet puta niži od iznosa garancija predviđenog u budžetu za ovu godinu. Zašto? Zato što ne želimo da dajemo garancije za sve i svašta, kako se kome prohte, već samo za ono što su u državi prioriteti. Šta su državni prioriteti? Infrastruktura, uključujući i saobraćajnu infrastrukturu i energetiku. Dakle, daćemo garancije Kineskoj Eksim banci za nastavak izgradnje i Kostolca, ali i za tri autoputa u Srbiji. To su jedan u Vojvodini od Novog Sada tunelom kroz Frušku goru, preko Rume, preko Šapca do Loznice. Autoput od Beograda do Ljiga, znači Koridora 11 i tzv. Moravskog koridora, odnosno autoputa od Pojata do Preljine. Takođe, su tu i garancije odnosno zaduživanje kod Evropske investicione banke, Svetske banke i Evropske banke za obnovu i razvoj za druge važne pravce. Kao i kredit kod Ruske federacije i to dvostruki milijardu dolara za budžetsku podršku i 800 miliona dolara za Železnicu, za razliku od prethodnog perioda ovaj kredit će postati vrlo brzo aktivan, već do kraja ove godine treba prvi projekat konačno da krene da se realizuje. Dakle, što se tiče garancija za javna preduzeća. Tri javna preduzeća u ovom trenutku posluju neodrživo i mora da se promeni njihovo postojanje. Imamo apsolutni konsenzus u Vladi da se to učini. Prvo je JAT koji je tražio u svom dopisu garanciju za 35 miliona evra za tekuću likvidnost koju smo mi odbili, zato što ne želimo da finansiramo stari JAT. Hoćemo da napravimo novi JAT koji bi bio bez dugova. Da iskoristimo konačan stari ugovor sa "Airbus" i da oni kupe 12 novih aviona, da obnove flotu, ali da onda rade profitabilno. Dakle, nema garancija za tekuću likvidnost za JAT, ali zato ima naš plan da napravimo moderni, novi JAT. Takođe, gospodin Bajatović i ministarka Mihajlović i ja apsolutno se slažemo da je nemoguće i loše raditi na način kako je prethodno Ministarstvo finansija teralo "Srbijagas" da radi, a to je "drži vodu dok majstori odu", to je jedan od principa. Guraj pod tepih probleme i dugove. Dakle, princip rada je bio sledeći. Držite nerealno cenu gasa, subvencionišite time i one koje treba i one koje ne treba. Dakle, subvencionisati one siromašne koje treba, ali one koje ne treba to su oni koji mogu da plate ekonomsku cenu, a Vlada će vam davati garancije za uzimanje kredita za likvidnost od poslovnih banaka radi finansiranja tekuće likvidnosti. Takvih kredita je u poslednjih četiri godine odobreno u ovoj skupštini naravno na zahtev tadašnjeg Ministarstva finansija negde oko 800 miliona evra. Ko će te kredite da vrati? To je pitanje, koje vi ispravno postavljate, ali mi ne želimo da više pravimo novih takvih dubijoza nego do nove godine će se koristiti, vi ste pominjali ove ratifikacije za ovu godinu, kad smo radili rebalans rekli smo i ljudima u "Srbijagasu" i dogovorili se sa ministarkom energetike, do kraja godine nastavljamo samo po starom, a onda menjamo tu pogrešnu politiku jer nova godina je novi početak. Novi početak iza JAT, "Srbijagas", ali i za "Galeniku". Prethodno Ministarstvo finansija je uspelo da nagomila ogromne dugove koji su činili tzv. kvazi fiskalni deficit. Znači, kvazi fiskalni deficit nikada nije ni predstavljen vama narodnim poslanicima ovde u Skupštini, nego se samo govorilo o budžetskom deficitu. Šta je to kvazi fiskalni deficit? To su docni, odnosno dugovi državnih organa javnih preduzeća prema privatnom sektoru ili prema nekim drugim dobavljačima. Oko 25 milijardi dinara se duguje farmaceutskoj industriji. Duguje se oko sedam milijardi dinara putarima. Duguje se oko dve milijarde dinara pravosudnim organima. To su sve dugovi koji su gurani pod tepih, a mi ne želimo ništa da guramo pod tepih, hoćemo da sve bude pod svetlošću ovih reflektora u ovoj skupštini i naravno da građani to vide i to ćemo da rešimo. Kako ćemo rešiti to? Ne tako što ćemo sada vratiti te dugove i platiti te dugove koji su prethodnici napravili nego što ćemo istovremeno napraviti i sistem koji će zabraniti, sprečiti gomilanje tih dugova u budućnosti. Na koji način pravimo taj sistem? Tako što smo slušali već godinu, dve dana opravdane zahteve privrednika da konačno država postane generator likvidnosti privrede, a ne generator nelikvidnosti, kao što je to danas. Predložićemo vama narodnim poslanicima zajedno sa budžetom za 2013. godinu zakon o redovnosti plaćanja gde će maksimalni rok za plaćanja biti 60 dana između privatnog sektora, a samo 45 dana za plaćanja države prema drugima. Mi hoćemo da pokažemo da disciplina finansijska mora da počne od države. Država će imati kraće rokove za plaćanja od privatnog sektora. Za sve će važiti 60 dana, a samo za državu 45 dana, maksimalni rok plaćanja od momenta preuzimanja ugovora. Vi ćete videti jednu veliku novinu u budžetu za 2013. godinu, to su članovi koji prate izvršenje budžeta na način da spreče stvaranje docni kako u republici, pokrajini, tako i na lokalu. Dakle, naš trezor će pratiti kako se izvršava budžet i za robe i za usluge i prioritet se mora dati izmirivanju komunalnih troškova. Sramota je da država duguje za struju. Priznajem da je sramota u ime nekoga ko vodi Ministarstvo finansija iako nisam odgovorna za prethodnih šest godina. Sramota je da se ne plaća struja od strane države. Kako da očekujemo da građani plaćaju struju ako država to ne plaća. Sada zabranjujemo ministrima i ministarstvima, ali i lokalnoj samoupravi i pokrajini da mogu da plate bilo koju drugu obavezu sa roba i usluga ukoliko prethodno nisu izmirili sve materijalne troškove, da ne bi pravili docni. Takođe, u ovom predlogu zakona biće predviđene i novčane kazne kako za ministre tako i za direktore javnih preduzeća, za gradonačelnike, za pokrajinsku Vladu ukoliko se izigrava zakon o ograničenom roku plaćanja. Dakle, naša ideja je, sanirati prethodne dugove i uvesti red i disciplinu za nove stvari. Ministarka zdravlja već prva tri meseca radi na tome zajedno sa nama kako da rešimo problem farmaceutske industrije. Problem je u tome što bolnice danas rade posao koji ne bi trebao da bude posao bolnice, a to je da vrše kupovinu lekova i drugog materijala, umesto da se uvedu centralne javne nabavke u Fond za zdravstvo. Očekujemo i imamo punu podršku i Ministarstva zdravlja i Svetske banke da kroz centralizaciju javnih nabavki u zdravstvu, odnosno zabranom bolnicama da ubuduće one nabavljaju lekove uštedimo 20% sredstava. Dakle, ideja je da vratimo prethodne dugove, ali da sprečimo stvaranje novih. U svemu ovome kao što vidite prepliću se ingerencije ministara iz različitih političkih stranaka. Ovo može da uspe jedino uz pun konsenzus. Mi ga imamo. Uveren sam da ćemo uspeti.
Hvala. Samo bih zamolila ministre da malo kraće daju odgovore da bismo omogućili narodnim poslanicima da postave pitanje. Izvolite gospodine Đuriću.
Hvala vam na toj intervenciji. Mislim da je ovo pravo mesto da još nešto kažem. Liberalno demokratska partija je pripremila predlog izmene Poslovnika Skupštine kako bismo upravo izbegli ovakve situacije. Dakle, da se uvede ograničenje i za ministre kada ovde budu odgovarali. Ovo što je uradio gospodin Dinkić je poseban skandal, govorio je 14 do 15 minuta, četiri i po puta duže od mene. Na kraju ćemo izgleda morati to da rešimo Poslovnikom pošto neka elementarna pravila fer pleja se ipak nauče, mislim, generalno u životu. Onda ne uzimate da pričate četiri ili pet puta duže od nekog ko vam je postavio pitanje, a pri tom su to političke partije koje imaju otprilike jednak broj poslanika. Skoro 25 minuta je trajao odgovor, vas i gospodina Vučića, a ja sam pre toga govorio tri minuta. Hiljadu puta smo vas pre toga zamolili da svoje ratove sa DS, te brakorazvodne parnice ne vodite preko LDP tako što dve ili tri ili četiri godine nakon nas ponavljate one argumente i kritike koje smo mi izgovarali 2008. godine i 2009. godine. Vi očigledno smatrate da kroz to zatrpavanje javnosti možete da postignete neke efekte, a ja mislim da je to na duži rok, neodrživo, a neke od najboljih primera za to možete da vidite u ponašanju i u sudbini stranke koju ovde prilikom svake posete kritikujete, ali to su vaše stvari. Gospodine Vučiću, u jednom trenutku sam se čak uplašio da meni govorite, a shvatio sam na kraju da ste se preko mene obraćali ljudima za koje tvrdite da su moćniji od vas i ja u to neću ulaziti. Vi i ja znamo da vi imate sasvim dovoljno načina, prostora i mogućnosti, da im pružite odgovore, da im date odgovore, da utičete i na to kako će izgledati mediji u Srbiji, pa vas zbog toga molim da to više ne koristite one trenutke kada govore poslanici u ovom parlamentu i ja to ne radim u ime svih, makar poslanici LDP, a ja neću postavljati dalja pitanja, jer Poslovnik ni vama ne daje mogućnost da odgovorite, a mislim da neka osnovna pravila fer pleja čovek mora da poštuje.
Gospodine Vučiću izvolite.
Pre svega, samo da kažem, izvinjavam vam se, ovo je danas bio jedini moj odgovor koji je trajao duže od tri minuta, od 11 odgovora koje sam pružio. Tu ste u pravu i ja volim da poštujem fer plej, u medije da se mešam neću, pošto sam sam kriv za mnoge stvari od ranije, pa znam šta ne treba da radim. Što se tiče odgovora, želim da vam kažem da sam to rekao jednom i ponavljam, oni koji misle da su strah i trepet u Srbiji i da nikada neće dobiti odgovor, dobiće odgovor i hvala vam na prilici da to izgovorim.
Reč ima narodna poslanica Ana Novković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, ja bih danas postavila pitanje ministarki zdravlja, svesni smo da u zdravstvu ima puno problema, da su potrebe i želje velike, mogućnosti i novca malo. Činjenica je takođe da u zdravstvu postoje normativi koji nam određuju koliko može biti zaposleno lekara u odnosu na broj stanovnika. Nažalost, to nam stvara brojne probleme. U Opštini Kovin postoje naseljena mesta koja uopšte nemaju lekara, a neka sela imaju po dva-tri puta nedeljno lekara, a u nekim velikim selima je samo jedan lekar i ljudi zbog toga moraju u četiri ili pet sati ujutro da dođu i da zauzmu red. Najčešće se radi o ljudima koji su stariji, roditeljima sa malom decom, siromašnima i oni moraju da plaćaju put, taksi, da bi došli do lekara ili da koriste jeftinije autobus i tako ceo dan provedu kod lekara. Moje pitanje glasi, da li postoji zakonska mogućnost da lokalna samouprava iz svog budžeta finansira nedostajuće lekare, s obzirom da i Dom zdravlja ne može da to uradi iz sopstvenih sredstava. Nakon donošenja zakona o finansiranju lokalnih samouprava, Opština Kovin u budžetu ima oko 150 miliona dinara više prihoda. Smatrala sam da taj novac treba da bude raspoređen pošteno i pravedno i da bude usmeren ka rešavanju neposrednih problema građana. S obzirom da mi se veliki broj građana obraćao sa tim da nema dovoljno lekara, predložila sam da se u lokalnom budžetu za 2012. godinu finansira plata jednog lekara, koji bi bio mobilan i bar na neki način se rešio problem nedostajućih lekara. Nažalost, tu počinje moja desetomesečna borba između lokalne administracije i rukovodstva Doma zdravlja u Kovinu, bez obzira što je novac za platu jednog lekara određen. Molim vas da nam vašim odgovorom pomognete da nađemo rešenje, jer pare i dalje stoje u lokalnom budžetu, građani i dalje putuju do lekara i troše svoje pare.
Reč ima ministarka zdravlja.
Opet jedno pitanje za koje bismo rekli, kucanje na vrata koja su već otškrinuta, dakle, vrlo slično mi razmišljamo, mi u Vladi, posebno u Ministarstvu zdravlja i vi koji se očigledno u odgovornoj poslaničkoj funkciji bavite pitanjima iz ovog domena. Mislimo da osnivač, a u ovom slučaju je osnivač Doma zdravlja Kovin, ima i te kako mogućnosti i u okviru postojećih zakonskih akata i finansijskih sredstava da finansira određene zdravstvene delatnosti koje čak formalno i nisu u mreži ustanova, ni prema postojećoj kadrovskoj politici, ni prema postojećoj mreži ustanova. Međutim, to će biti olakšano izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju koji pravimo, a s obzirom na činjenicu da će se izvesna sredstva povećati lokalnim zajednicama za pitanja zdravstva, pa će onda svaka lokalna sredina imati i mogućnost da sama opredeli ta sredstva, a da li će to biti usmereno na opremu, na prostor ili na kadrove, je su to tri elementa i vrlo je šarenolika slika u Srbiji gde je šta prioritetno. Dakle, osnivači zdravstvenih ustanova će imati, a u skladu sa mogućnostima koje predviđamo izmenama i dopunama ova dva bazična zakona, Zakon o zdravstvenoj zaštiti i Zakon o zdravstvenom osiguranju, imaće mogućnosti da plaćaju onoliki broj kadra koliko ocene da ime je potreban. Kada je u pitanju sekundarna i tercijalna zdravstvena zaštita, bolnice, mi smo tu uvek imali problema određenih, da nekada se kaže da jedna zdravstvena ustanova ima više kreveta, druga manje, više zdravstvenih radnika, druga manje, a to ćemo rešiti uvođenjem sistema nagrađivanja, gde će se plaćati broj dijagnostičkih usluga. Ovo nije odgovor na vaše pitanje, ovo je najava, očigledno potrebe da poslanici imaju uvek mogućnosti da uđu u Ministarstvo zdravlja sa idejama, i fizički da nam dođu što češće i da zajednički rešavamo pojedina konkretna pitanja.
Hvala vam u ime mojih sugrađana na odgovoru. Mislim da je ovo pravi način da se rešavaju problemi građana u saradnji i sa republičkim i lokalnim vlastima, a pogotovo je tu velika uloga nas narodnih poslanika da ukažemo na probleme i pogotovo se ovo odnosi na mesta, na rešavanje problema u mestima unutrašnjosti, jer smatram da i ljudi u tim manjim mestima treba da imaju približno iste uslove za život kao i oni u prestonici i velikim gradovima. Ovo ne kažem iz lojalnosti političkoj opciji kojoj pripadam, već kažem iz iskrenog ubeđenja kao građanin, kao neko ko želi sa porodicom da ostane, da pristojno živi u malom mestu gde je rođen i gde je odrastao. Hvala na pomoći.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Poštovani narodni poslanici, poštovani članovi Vlade, moje pitanje se tiče najnovijih informacija oko razgovora sa Prištinom i namere Vlade da napravi platformu za te razgovore. Pitanje sam mislio da postavim predsedniku Vlade, ali pošto on nije tu, zamolio bih nekoga od članova Vlade da mi odgovori, do sada je gospodin Vučić najviše radio na tome, pa pretpostavljam da će on odgovoriti. Juče je javnost informisana da je krenula izrada platforme za pregovore, za nastavak dijaloga sa Prištinom. Gospodin Vučić je izjavio znatiželjnim novinarima da je to državna tajna. To je sasvim uredu kada se pravi jedna platforma za pregovore, da članovi Vlade ne moraju to odmah da iznose, pa čak ni samu platformu. To nije iznenađenje. Ono što jeste fokus mog pitanja, zašto se ova platforma počela da pravi, nije napravljen neki okvirni dokument koji smo svi očekivali, pa otuda i znatiželja novinara da li ćete ovu platformu izneti javnosti, jer oni su pomešali okvirni dokument, neki bazični dokument koji se očekivao, obzirom na najave od samog početka avgusta, pa nadalje, koji bi se usvojio u nekom postupku i gde bi učestvovale sve stranke i u najboljem slučaju, u parlamentu. To je način kako se ti poslovi obavljaju i način koji pretpostavlja da izrada platforme za pregovore predstavlja određeni lakši posao za Vladu, budući da ima taj okvir koji joj čini neku sigurnost i neku legitimnost. To se nije dogodilo iako su prošla dva meseca, a to se moglo uraditi za to vreme. Imamo u vidu činjenicu da država nema takvu vrstu dokumenta srednje snage ili srednjeg nivoa sem Rezolucije 1244 i prethodnih rezolucija, ali od njih je prošlo pet godina. U prošlom sazivu parlament je samo dva puta raspravljao o Kosovu. Doneo je jednu rezoluciju koja je trajala mesec dana i nju je promenila Ketrin Ešton, i od tada su krenuli razgovori na osnovu rezolucije koju je napisala Ketrin Ešton. Znači, mnogo se stvari dogodilo, napravljeni su neki zaključci. Po njima sad i vi hoćete da se ravnate i da ih sprovodite. U najmanju ruku ima dosta razloga da Skupština o tome razgovara. Ima tema, dakle, i strategija oko KiM, i pitanje je ko će nadalje posredovati te pregovore. Njih EU ne može da posreduje, budući da je ona akter u stvaranju nezavisnog Kosova. Potom razna druga pitanja, i najnovije, recimo, u dokumentu EU se pominje potreba poštovanja teritorijalnog integriteta Kosova, o tome država mora da se odredi budući da je to dokument zemlje sa kojom računamo u procesu integracije. Znači, moje pitanje je kratko, zašto je Vlada do sada mimoišla Skupštinu u ovim poslovima? I drugo pitanje u vezi sa time je, da li će Vlada pokrenuti neki mehanizam koji će preko Skupštine doći do jednog šireg dokumenta koji će moći da utemelji i samu pregovaračku platformu.
Ministar Vučić. Izvolite.
Poštovani gospodine Samardžiću, mi smo imali nekoliko sednica Saveta za nacionalnu bezbednost i uvek je tema bila KiM i naravno zbog prirode stvari ne možete, nije ovo mesto gde bismo mogli o svim problemima i o svemu sa čime se suočavamo da govorimo, ali neću kriti ono što je, naravno, moguće i razložno da se na ovom mestu govori. Pre svega vam hvala na tome što ste rekli, jer u pripremi je akt, a kad je akt u pripremi podrazumeva se da je državna tajna, da ne bi došlo do različitih zloupotreba oko sadržine akta. Žao mi je što neki drugi političari u ovoj zemlji to nisu razumeli, ili se nisu dovoljno odgovorno odnosili prema ključnim državnim i nacionalnim pitanjima i problemima. Želim pre svega da vam jednu stvar garantujem, a to je da onog sekunda kada mi budemo imali jasnu platformu i pre nego što ona postane javna bićete pozvani vi i vaša politička stranka, sve političke stranke iz parlamenta, da steknete uvid u taj materijal, a sasvim sigurno je da ćemo ići na raspravu u parlamentu i o stanju na KiM i o onome što je neophodno da država preduzme. Dakle, niko ne želi, iako je to veoma teško pitanje, iako je to za nas, rekao bih nešto, na čemu niko ne može da stiče neku vrstu političkih poena, već samo da ih gubi, naše je nacionalna obaveza, naša je ljudska obaveza da o tome raspravljamo i razgovaramo. Naše je, na kraju krajeva, ako hoćete i poslanička i poslovnička i Vladina obaveza da izađe sa određenim materijalima pred Narodnu skupštinu, i uveren sam da ćemo više od dva puta raspravljati o KiM u toku ovog mandata. Dakle bićete upoznati, moći ćete pre konačnog izlaza pred lice javnosti da date svoj sud o tome, a uveren sam da ćete i kasnije konstruktivno učestvovati u tome, jer ja moram da kažem da su sve i opozicione stranke, kao i sve vladajuće stranke u vreme dok ste bili na vlasti, oko KiM bile pozivane na razgovor i bile pozivane na dogovor. Tako da sam uveren da ovoga puta niko, to se promenilo od 2008. godine do 2012. godine kada više niko nije pozivan ni na šta, i niko nije razgovarao ni o čemu, ponajmanje o KiM. Uveren sam da ćemo tu tradiciju koja je nakratko bila prekinuta nastaviti i makar se ne slagali u mnogo čemu, siguran sam da ćemo mi biti spremni uvek da saslušamo vaše argumente, da čujemo šta je ono što mislite, kao što sam siguran da ćete i vi uvažiti i one poteškoće sa kojima se država neumitno suočava i ne svojom voljom. Uveren sam da će to u kratkom roku biti promenjeno, a vama bih se i svima bih sve izvinio zbog činjenice što ranije to nismo mogli da završimo, to je zato što smo uvek imali, ili dobrim delom se suočavali sa jalovim izjavama i jalovim papirima u kojima, sećate se plana u četiri tačke, u ne znam ni ja koliko, i sve su bile uopštene fraze. Ovoga puta, pošto sam papir video, želim da vam kažem da ćemo imati sigurno problema pri prihvatanju takve vrste platforme svi zajedno, ali prvi put da ćemo mi izaći sa nečim što je pozitivno, a ne samo negativno i ne samo crvene linije. Kad kažem pozitivno, mislim nešto što ćemo imati mi da predlažemo. To je onaj okvir iz kojeg ja dalje ne mogu da izlazim u onome što bi mogao da vam kažem da se događalo. Izvinite na dužini odgovora. Hvala vam.
Hvala. Gospodine Samardžiću, izvolite.
Gospodine Vučiću, znam da vi drugačiji odgovor niste ni mogli da date, jer, prosto, to je politika Vlade. Ona je okasnila što se tiče ove stvari, ali nije reč samo o zakašnjenju, nego radi se o nečemu što može imati loše konsekvence. Naime, meni se čini da Vlada kao da nekuda žuri sa ovim i zato ne ide nekim normalnim tokom. To je, dakle, nova Vlada. Pre svega, jedna stranka u njoj je nova, koja je imala jednu drugačiju platformu svoju izbornu o Kosovu, u odnosu na tada vladajuću strukturu i u odnosu na dve stranke koje su ušle u Vladu. U najmanju ruku, zbog toga je bilo prirodno očekivati da će tu doći do nekih proceduralnih promena u odnosu na ono kako se do sada radilo. Meni je to sasvim jasno. Ono što jeste problem, jeste ova žurba sa nastavkom tih pregovora koja proizilazi iz jedne druge vaše strategije, a to je evropska strategija. Vas oni teraju na te brze korake, i vi zato ne možete da stignete da obavite sve kako treba, meni je sasvim jasno, ali vi nemate drugi izbor, po mom mišljenju, do da negde promenite taktiku, da se drugačije postavite prema toj vrsti ultimatuma na koje vas tera EU. Njoj dakako nije do toga da Srbija uđe u EU, jer ona nikoga više neće primiti, iako će možda povećati broj članica, ali na način jednog unutrašnjeg proširenja, nego je njoj stalo da završi pitanje Kosova. Nemojte da Vlada postupa isto kao prethodna Vlada, da po tom diktatu stalno nekuda žuri. Prosto, tajming koji se određuje treba da bude trajniji ove Vlade, osim ukoliko ona nije slepo upućena na ovaj put evropskih integracija, gde će na kraju morati i da prihvati Kosovo. Kada je reč o našoj ulozi, naravno ona mora biti konstruktivna, ko god da je u pitanju, Srbija, posebno stranke. Samo imam jednu slutnju, jedan strah da vreme koje vi predviđate da ćete se obratiti za neku vrstu konsultacija i razgovora, da će to biti prekasno, ovo je jako kratko vreme. Evidentno je svakome ko prati pritisak zapada na Srbiju, da je reč o nekih mesec dana, kako oni očekuju, nekih definitivnih koraka, ili kako se to ovde kolektivno kaže teških odluka, do kojih naša Vlada mora da dođe. Ne vidim, dakle, načina da se sledi taj tempo koji nameću drugi koji ima svoje interese i kome nije primarni interes da Srbija uđe u EU, nego da prihvati tzv. normalizaciju odnosa sa Kosovom, da upotrebim taj eufemizam, koji zapravo znači priznavanje Kosova, o tome se radi. E sad, javnost rada je jako važna, i zbog toga sam i započeo celu priču. Naime, ta javnost podrazumeva da najmanje Skupština učestvuje u tome i da bude upoznata sa elementarnim stvarima, zato je moje sledeće pitanje ovako – da li ćete nas upoznati, ja ujedno i tražim, sa platformom za dijalog sa Prištinom prethodne Vlade. Mi nju moramo imati kao poslanici, nju nismo mogli da dobijemo celog prošlog mandata, tražili smo je i na Odboru za Kosovo … (Predsedavajuća: Vreme gospodine Samardžiću.) Naravno, i jako je važno da uporedimo tu platformu sa rezultatima i kasnije vašu platformu sa tom platformom i sa rezultatima koje ćete vi imati. Znači, u ime javnosti rada vas pitam, da li možete da nam date platformu koju je Vlada usvojila pre tri godine, na osnovu kojih je vođen dijalog sa Prištinom?
Hvala. Gospodine Vučiću izvolite.
Dakle, pokušaću da odgovorim na direktan način na poslednje postavljeno pitanje, onda ću se osvrnuti na ono što ste govorili u ovom uvodnom delu. Ne znam kakva je platforma bila, ali sve što je bila prethodna Vlada postigla to ćete moći da dobijete, sve ćete moći u papirima da vidite. Dobar deo toga možete i danas da pronađete, ali mi ćemo vam dostaviti sve ono što je nedostajuće, da možete u svakom trenutku da procenite šta je postignuto i šta je ono što predstavlja našu međunarodno-pravnu obavezu, bila voljnu, bila nevoljnu. Što se tiče toga da li žurimo ili će biti prekasno, kako god da okrenete, spreman sam da prihvatim, zajedno sa svima u ovoj sali, i odgovornost i krivicu za to što nećemo imati dovoljno dobro rešenje. Naravno, neću sad da vam govorim one floskule na koje ste već navikli i koje se podrazumevaju, to da nećemo priznati nezavisno Kosovo i sve drugo. To su stvari koje se znaju i podrazumevaju i u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Ali, šta god da se uradi, kako god da se uradi, neće biti ni povoljno, ni dobro, ni dovoljno jasno da donosi prosperitet pre svega za Srbe na Kosovo i Metohiji, pa čak i za našu državu. U tom smislu, kako god da postupimo, šta god da uradimo, pogrešićemo. Ako ne budemo postupali i ako ne budemo radili ništa, pogrešićemo, takođe. I sad to pitanje, pitanje izbora i kada govorite o evropskim integracijama, da li nam neko naređuje ili da li primamo diktate, ne primamo diktate, ali želimo da Srbija dobije datum. Da li će i kad će posle toga uslediti ta druga i treća faza, to je drugo pitanje i tome možemo da razgovaramo, ali smatramo da je za Srbiju iz ekonomskih i iz političkih razloga važno da dobije datum za otpočinjanje pregovora. U mnogim zemljama evropskim, od Slovačke do Bugarske do mnogih drugih, pokazalo se da su najveće investicije u toj zemlji dolazile od trenutka dobijanja datuma, a nama ovi najteži uslovi koji se postavljaju su ostavljeni uglavnom za treću fazu. Pri tom, ni jednog sekunda neću da potcenjujem one uslove koji dolaze u prvoj fazi, a pre svega, da budem sasvim otvoren, to je implementacija "IBM", koja je veoma teška za našu zemlju. To predstavlja danas našu međunarodno-pravnu obavezu. Da kažete Srbima na Kosovu i Metohiji da se zbog toga raduju, ja ne mogu i ne može niko, ali da nešto krijemo ili da nešto radimo iza leđa, takođe nam ne pada na pamet. Mislim da prema ljudima treba da imamo fer i pošten odnos, da razmišljamo o našoj teritoriji, da razmišljamo o našoj državi, ali da razmišljamo i o našim građanima, njihovim životima i njihovoj ekonomskoj budućnosti. Još jedanput da ponovim, sve akte koje je dogovorila prethodna vlada, sve ono što mi budemo radili i što bude bilo u formi podzakonskih pravnih akata, usvojenih na sednicama Vlade ili u pregovorima, razgovorima sa prištinskim institucijama, dakle, sve ćete moći uvek i u svakom trenutku da dobijete, da ocenite na negativan ili ređe pozitivan način. Ono što mi vas molimo, a na vama je da li ćete to da ispunite ili ne, to je da pokušamo da budemo realni i da, sem onoga na šta imate pravo, a to je sticanje političkih poena i što vam niko ne zamera, pokažemo tu vrstu odgovornosti da razumemo kakvo je stvarno stanje na Kosovu i Metohiji i da izvučemo najviše što je moguće za našu zemlju i za naš narod, a da izgubimo najmanje što moramo. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodine Samardžiću, izvolite.
Svi znamo kako je težak problem Kosova i Metohije, to ne treba govoriti. Svaka vlada ima velikih problema sa time. U krajnjoj liniji, došli ste posle jedne vlade koja je završila 95% posla oko priznanja Kosova i Metohije. To je, dakle, dodatno teška situacija vaše vlade. Ona je imala, prosto, taktiku priznavanja korak po korak i došla je do 95%. Vi možete imati veliki problem, pošto vam je ostalo 5% po zamislima stranih igrača, da sa tih 5% zapravo, tako da kažem, opravdate i operete onih 95% koje su oni učinili i oni će vas najviše podržati u ostvarivanju ovih 5%. U to budite sigurni. Imajte još nešto u vidu, ako vi ne doprinesete ovih 5% što se od vas očekuje, neće ni onih 95% ništa valjati. To, prosto, imajte u vidu kao neku vašu vladinu kalkulaciju čisto računski izvedena. Prema tome, to prosto kao neki savet na kraju. Hvala vam na dokumentima. Moram da kažem da imam sva dokumenta, sem platforme, a platformu nema niko, a jako je važno da je dobijemo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Radovanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsedavajuća, poštovani potpredsedniče, potpredsednici, dame i gospodo ministri, kolege poslanici i koleginice, pitanje sam koncipirao u pravcu ne ministarke zdravlja, već ministarke energetike, ali ću se obratiti prvom potpredsedniku čitajući šta piše u nalazu inspekcije Ministarstva zdravlja, odnosno Zdravstvene inspekcije iz Niša danas. Kaže – naređuje se KC Niš, ginekološko-akušerska klinika, da obezbedi higijenske uslove u svim radnim prostorijama u pogledu grejanja, obezbediti temperaturu konfora i zaštitu zdravlja novorođenčadi, babinjara, bolesnica i osoblja, shodno Pravilniku o uslovima prostora pod sanitarnim nadzorom. Rok izvršenja – odmah. U vreme inspekcijske kontrole u klinici se nalazilo 53 novorođene bebe i 120 pacijentkinja. Zašto ovo pitanje nije upućeno ministarki zdravlja, već vama kao potpredsedniku Vlade, odnosno celoj Vladi? Pre svega, mi smo kao klinički centar sa "Jugorosgasom" izvršili izgradnju kotlarnice. Kotlarnica, koja je bila problem kao i u Beogradu, zagađivač prostora, je završena. Srušena je i napravljena nova. Gde je nastao problem? To je sve finansirano iz sredstava Ministarstva zdravlja. Nastao je problem u 39 kvadratnih metara. Na tom prostoru izgrađen je merno-regulaciona stanica. Sedam ministarstava su dala svoje mišljenje pozitivno, kao i Direkcija za imovinu i to je trebalo da ide, kako sam shvatio, danas na sednici Vlade kako bi se stekli uslovi da "Jugorosgas" nama pusti grejanje. Ne znam kada će biti nova sednica Vlade. Moja molba je da se ova tačka stavi što pre, odnosno na prvu sledeću sednicu Vlade, jer, po najavama, temperatura koja će biti narednih par dana biće pet – šest stepeni. Znači, ceo klinički centar u Nišu će ostati bez grejanja. Mi više nemamo uslove da vratimo na stari mehanizam, da se vratimo na ugalj. Postoji način da u roku od dva dana pređemo na lož ulje koje je pet puta skuplje nego gas koji bi koristili. Završavam time da je pre možda skoro godinu dana "Jugorosgas" kroz našu mernu regulacionu stanicu propustio gas ka sportskoj hali, gde se odigralo prvenstveno u rukometu, tako da uslova ima. Znači, molba je da snagom autoriteta omogućite da dobijemo gas koliko sutra i da na prvoj sednici, koja ne znam kada će biti, se usvoji taj plan za tih 39 metara kvadratnih, kako bi se stekli uslovi da se to zemljište otuđi ili da pređe na 9 godina u vlasništvo "Jugorosgasa". Hvala.
Reč ima ministarka Đukić-Dejanović. Izvolite.
I pored toga što pitanje nije upućeno meni i što ćete dobiti svakako odgovor od koleginice, Zorane, morala bih da podsetim da je obaveza direktora zdravstvene ustanove da odmah postupi po nalogu inspektorskih službi, jer se radi o novorođenim bebama koje nemaju razvijen termoregulacioni centar. Zagrevanje prostorije može biti i na druge načine. Potpuno uvažavam vaše apele da se što pre reši sistemski problem.
Hvala. Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Dodao bih samo jednu rečenicu. Nisam ekspert za to, ali ćemo pre sednice Vlade raspravljati o tom problemu. Ukoliko bude potrebno, mislim da ćemo već u ponedeljak imati sednicu Vlade. Ako je sve onako kako ste naveli, onda ćemo to rešiti u najkraćem mogućem roku.
Hvala. Reč ima gospodin Radovanović. Izvolite.
Zahvaljujem ministarki i potpredsedniku Vlade. Uslovi su obezbeđeni. Već su putem klima sistema deca zbrinuta, to je već završeno. Samo da me razumete, nezavisna molba u smislu odluke Vlade, jer su najavili preko nedelje temperature koje će biti niske. Ne postoji način, osim da prekršimo zakon i da kupimo nešto van procedure, van tendera, itd. Znači, molba gospodinu Koldinu ili ko je u kontaktu sa njim, da se samo dozvoli do prve sednice Vlade, jer je to već načinjeno jedanput. Zahvaljujem na odgovorima.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo iz republičke Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, dok mi ovde razgovaramo o nekim pitanjima, želim da vas obavestim da ministri unutrašnjih poslova EU raspravljaju o mehanizmu provere viznog režima sa Srbijom, sa Makedonijom i moje pitanje je upravo usmereno predsedniku republičke Vlade i potpredsedniku republičke Vlade, šta mi radimo da bismo zaustavili nešto što bi bilo jako loše za građane Srbije? Pomenuću da je ovo jedna tekovina DS u proteklom četvorogodišnjem periodu. Neću reći da je to samo zasluga DS, već i zasluga naših bivših koalicionih partnera koji se sada stide nas, reći ću da su i oni učestvovali. Zahvaljujem im se na tome. Pitam vas šta ova republička Vlada radi na tome da se to ne desi, imajući u vidu da u protekle tri godine je više od devet miliona ulaska izlaska u zemlje šengena bilo iz Srbije. Drugo pitanje, ministru Vojnom, kao profesor Medicinskog fakulteta u Nišu i kao predsednik Odbora za zdravlje i porodicu, vas pitam da li postoji mogućnost da vojne bolnice, koje sada stoje prazne, koje su dobro opremljene, koje imaju dobar kadar, ali nažalost nemaju pacijente. Vojska Srbije je sada profesionalna, znatno manja nego što je bila u nekim godinama bivše Jugoslavije. Moje pitanje je da u Nišu, Vojna bolnica postane Gradska. Taj isti problem imaju i druge sredine, od Kragujevca i nekih drugih gradova. Mi smo siromašna zemlja i ne trebamo da bacamo pare u prenatrpane bolnice iKliničke centre, nego trebamo da obezbedimo prostor koji stoji prazan. Ti lekari u vojnim bolnicama primaju plate, a nažalost leče par penzionera u toku dana, dok Klinički centar Niš, Beograd, Novi Sad i Kragujevac su zatrpani sa velikim brojem pacijenata. To je jedna moja ideja i pitanje da u Nišu od vojne bolnice napravimo gradsku bolnicu. Treće pitanje je za ministarsku zdravlja, koju lično u ovoj Vladi najviše pozdravljam, kao predsednika Odbora za zdravlje i porodicu, resornog ministra. Kako toda se desi, ne u vašem mandatu, nego u mandatu nekih naših bivših koalicionih partnera, da Klinički centar u Nišu, da deca jugoistočne Srbije ostanumanje vredna nego deca iz Vojvodine, nego deca iz Beograda? Da kohlearni implanti kojima se vraća sluh deci koja se rode gluvonema, se u Novom Sadu da deset slušnih aplikatora, da se Beogradskim klinikama, Kliničkog centra i Zvezdare daju po deset, a Nišu samo četiri. Na nivou Srbije su četiri referentna centra, Novi Sad, Beograd i Niš, a Nišu je pripalo samo četiri kohlearna implanta. Pitam vas, da li su deca u Nišu i jugoistočnoj Srbiji manje vredna, nego deca u ostatku Srbije. Hvala.
Hvala. Da li neko od članova Vlade želi reč? Reč ima ministarka Slavica Đukić Dejanović.
Krenuću od odgovora na treće pitanje. Nisam upoznata sa distribucijom aparata o kojima govorite, ali je potpuno jasno da će naša politika biti da kod problema sa sluhom novorođene dece moramo imati podjednaku distribuciju, iste kriterijume za čitavu Srbiju i obavezujem se da ću o tome voditi računa u narednom periodu. Zaista, nisam kompetentna i nemam informacije o kojima vi govorite.
Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Vučić.
Pre svega, oko pitanja azilanata. Žao mi je što bilo ko u Srbiji pokušava da politički to zloupotrebi, a posebno što to pokušava da uradi neko iz DS. Reći ću vam razlog je vrlo prost. Dakle, ove godine je dramatično manji broj azilanata nego prošle. Prošle godine je bilo manje nego pretprošle. Ako već govorite ko je najodgovorniji za problem koji imamo sa azilantima, ako uopšte možete da govorite o načinu odgovornosti države. Mi smo preduzeli sve mere zakonom dozvoljene. Postoje stvari koje ne možete da preduzmete. Ova država nikada neće sprovoditi ni rasnu, niti bilo kakvu drugu vrstu diskriminacije. Sada su preduzete neke dodatne mere u skladu sa protokolima koje smo dogovorili sa pojedinim zapadnoevropskim zemljama. Želim da vas obavestim da su stvari ozbiljne, ali danas stoje nešto bolje nego što su bile pre neki dan. Ako se ne varam, sa Nemačkom je to već blizu dogovora. Neke druge zemlje su, kao što ste videli Francuska, prilično reterirale, ostaje nam problem Švedske. Belgijski ministar unutrašnjih poslova, koja je nedavno bila ovde, je mnogo zadovoljnija, jer su imali svega 396 azilanata. Mnogo manje nego prošle godine. Tako da, molim vas, ako je namera bila da građanima Srbije kažete da je ova Vlada kriva za eventualno ukidanje bezviznog režima, potpuno je pogrešno i potpuno je netačna poruka. Nadam se da se to nikada neće dogoditi, ali to svakako nije, ne može i neće da bude krivica ove Vlade. Dakle, mi ćemo da uradimo sve što možemo. Imamo objektivnih problema ekonomskih, ali i nekih drugih problema za koje je besmisleno da optužujete bilo koju političku stranku. Pa ja vas neću optuživati zbog činjenice da smo imali dva puta više azilanata pre dve godine nego što ih imamo danas. Ne morate gospodine Đeliću da šapućete, pošto se ne razumete u to, kao što se ne razumete u neke druge stvari. Od tog šaptanja nikada nije biloneke vajde. Želim da vam kažem gospodine Milisavljeviću da sam vam zahvalan na ovoj ideji za vojnu bolnicu i ako stvari stoje tako kako ste vi rekli, voleo bih da naši stručni ljudi iz vojno medicinskog sektora razgovaraju sa Slavicom Đukić Dejanović, da vidimo da civilima dozvolimo što je moguće i veći upliv i što je moguće, rekao bih veće korišćenje kapaciteta Vojske Srbije, onako kako je to urađeno na Vojnomedicinskoj akademiji u Beogradu, onako kako je to urađeno u brojnim medicinskim centrima. Mislim da vojnomedicinsko osoblje predstavlja ponos ove zemlje, tako da sam uveren da možemo da pomognemo. Ne kažem da mora da bude sve onako kako ste zamislili, ali sam siguran da možemo da dođemo do nekog zajedničkog rezultata koji će biti od koristi građanima Niša ili u drugim delovima Srbije i svim ostalim građanima naše zemlje. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević
Zadovoljan sam odgovorom gospođe ministarke. Što se tiče gospodina Vučića, samo bih vas podsetio oko broja azilanata, da je ministar unutrašnjih poslova i u pređašnjoj Vladi bio gospodin Dačić. Nemojte nama da prebacujete veći broj azilanata u toj vladi. Ono što hoću da kažem jeste da kada je DS sa našim koalicionim partnerima vodila ovu državu, nije se postavljalo pitanje uprkos tom većem broju azilanata nego što je sada. Nije se postavljalo pitanje o uvođenju viza i mene brine da možda nije ovakva kompozicija Republičke vlade možda prouzrokovala da Evropa ovako oštro nastupi prema novoj Republičkoj vladi, prema građanima Srbije. Mislim da ovde azilanti ne igraju glavnu ulogu, nego da glavnu ulogu igra politika koja se kreće malo ka Rusiji, malo ka Vašingtonu, malo ka Briselu. Moja politika kao građanina Srbije je usmerena ka Briselu. To je naša destinacija ka kojoj moramo da idemo, da poštujemo ostale centre političkih odlučivanja. Svakako da je ciljDSda državu Srbiju uvede u EU i tu nema nikakve dileme. Hvala puno.
Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Vučić.
Da se našalim, nadam se da posle ovoliko sati rada se neće narodni poslanici naljutiti. Znao sam da to tako izgleda kada šapuće Božidar Đelić. Želim da vam kažem nekoliko stvari. U to vreme, u vreme Vlade DS došla su dva ozbiljna upozorenja oko broja azilanata i rečeno je da će sledeći put reakcija biti drugačija. Oni ne vode računa o srpskim izborima, oni ne vode računa o našim podelama, oni ne vode računa o tome kojoj poslaničkoj grupi pripadate ili kojoj političkoj stranci pripadate. Dakle, čini mi se da malo živite u prošlom vremenu, da vi i dalje mislite da je DS jedina stranka ili stranka koja je prihvatljiva za Evropu, a drugi nisu. Neću da vam o tome govorim. Pitajte svoje stranačke kolege koje su malo bolje upućene u to. Želim da vam kažem da mi radimo sve što možemo da bi zemlja išla evropskim putem, a da se ne ugroze nacionalni državni interesi. Za nas postoji nešto što je važnije od Brisela, a tu su i Beograd i Niš i Kragujevac i Subotica i svi gradovi u ovoj zemlji, pre svega ljude koji žive u tim gradovima konsultujemo i tek kada oni kažu kakvu politiku žele da vodimo, takvu politiku vodimo. Nije sporno evropsko opredeljenje ove Vlade, već je sporno sa kojom temom ćete da izađete protiv nas. Čini mi se da teme koje ste izabrali nisu dovoljno precizne i da vam ne donose ništa, posebno što zaključci do kojih ste došli nisu istiniti. Mislim da mnogo bolje od mene, i što se tiče azilanata i onoga što se zbivalo i u prethodnoj Vladi i u ovoj Vladi, jer se bavim nekim drugim problemima, reći ću vam da u Evropi, a videli ste šta su nam u izveštaju rekli za borbu protiv korupcije i kriminala, očekuju i da po tom pitanju napravimo veliki napredak, očekuju u reformi pravosuđa veliki napredak, u mnogim sferama se očekuje veliki napredak. Podsetiću vas da ste u najvećem delu u svim tim oblastima bili odgovorni vi. Ukoliko izveštaj i u ovim ključnim delovima u martu mesecu i EU ne budu drugačiji i povoljniji i bolji, onda vas molim da nas kritikujete s punim pravom, onda tražite i našu smenu, tražite naše ostavke i sve ostalo. Do tada vas molim da ne izlazite sa zaključcima da li se sviđamo ili se ne sviđamo nekome u Evropi zato što i dalje živite u 1998. ili ne znam već kojoj godini, pa mislite da se stvari nisu menjale u međuvremenu. Mi gledamo u budućnost, razmišljamo o budućnosti i uvek se trudimo da izaberemo ono što je najbolje i najbliže interesima građana Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima potpredsednica Vlade Suzana Grubješić.
Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. Poštovani narodni poslaniče, pitanje viza svakako ne graba politizovati. Daću vam nekoliko podataka iz kojih ćete videti zašto se sada to pitanje pokrenulo. Broj azilanata u zemljama zapadne Evrope porastao je u septembru. Do septembra je broj bio stalno opadajući. U septembru je broj azilanata najviše povećan upravo u Nemačkoj. Prema podacima Fronteksa 1395 lica, građana državljana Srbije je tražilo azil u Nemačkoj. Zašto baš u Nemačkoj? U julu je Ustavni sud Nemačke iz Kapslujia doneo odluku kojom je svim tražiocima azila dodelio pomoć u iznosu socijalne pomoći u Nemačkoj. To je negde 800 evra mesečno. Tako je Nemačka postala poželjna destinacija za ljude koji su mislili da će kroz dobijanje azila moći da na neko vreme reše svoje egzistencijalne probleme. Ono što se danas dogodilo u Briselu na sastanku ministara unutrašnjih poslova četiri zemlje članice EU jeste odluka Nemačke da se Srbija proglasi sigurnom trećom zemljom, znači, Srbija kao zemlja iz koje ne dolaze pravi, nego lažni tražioci azila i drugo, da se skrate procedure za odgovor. Ranije je po nekoliko meseci trajao odgovor nemačkih i drugih vlasti tražiocima azila i za to vreme se prikupljala ta pomoć, odnosno taj novac koji su naši državljani tamo tražili, te da će se na taj način, a sve uz saradnju i sa Fronteksom i sa našim MUP i Službom za praćenje, ovaj problem dugoročno rešiti. Kao što je rekao gospodin Vučić, ostao je još uvek problem Švedske, ali evo imala sam razgovore sa švedskim ministrom pravde zaduženom za migracije. Švedska je posebno osetljiva na manjinska pitanja, odnosno na pitanja tražilaca azila koji dolaze iz manjinskih grupa i sa njima ćemo i ubuduće imati detaljne razgovore kako da ovaj problem dugoročno rešimo. Znači, problem povećanog brojaazilanata, odnosno tražilaca azila iz Srbije, sigurno nije nastao zbog promene vlasti u Srbiji, već zbog povećanja pre svega ovih socijalnih davanja u samoj Nemačkoj.
Hvala. Gospodine Milisavljeviću, izvolite.
Gospođo Grubješić, mislim da ste upravo priznali da postoji veliki problem, a niste ponudili rešenje tog problema. Ponoviću vam da su od formiranja ove vlade krenule te vrlo jasne poruke iz Brisela i ostalih centara moći EU, gde se jasno opominje Srbija i srpski narod i srpska republička Vlada. Nejasne poruke koje šalje naš predsednik da ne trebamo žuriti u EU, da trebamo malo i sa Rusijom, poruke vređanja nemačkog naroda i povezivanje sa nacističkom Nemačkom, pa nošenje referata da se izvinjavamo, mislim da bi uvredilo nemački narod koji je veliki narod. Reći ću vam, pošto je gospodin Vučić mene spomenuo da se vraćam u istoriju, vratiću se u istoriju da je gospodin Gete govorio srpski, da su braća Grin govorila srpski, da je Fridrih Barbarosa, koji je bio u Nišu, isto pomno učio srpski jezik. To su ljudi koji poštuju druge civilizacije i mislim da sa velikim narodima ne treba da radimo kontra. Ovo je jedna opomena. Nisu azilanti glavni problem. Problem je retorika nove Vlade i funkcionera republičke Vlade prema velikim zemljama i velikim diplomatijama u Evropi i u Americi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mujo Muković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, najpre želim da se zahvalim kolegama iz poslaničkog kluba SNS koji su mi omogućili da kao poslanik Bošnjačke narodne stranke prvi koristim danas ovaj institut poslaničkih pitanja, jer inače ne bih stigao, obzirom da je vreme već pri kraju. Želim da se osvrnem, naime, svedoci smo da smo već kao skupštinska većina počeli da nekoliko puta dolazimo u situaciju da imamo problema prilikom utvrđivanja dnevnog reda i da je predsednik SNS, gospodin Aleksandar Vučić, mislim s pravom preuzeo tu odgovornost i izvinio se građanima Srbije, jer u ovako teškim trenucima i teškoj ekonomskoj krizi svako ovde zamajavanje u Skupštini Srbije skupo košta naše građane. Ono što želim da kažem u vezi sa tim jeste da i Vlada nekad nije koordinisana sa rukovodstvom Skupštine i da smo ovog puta morali da prekinemo Drugu sednicu redovnog zasedanja, da započnemo Treću sednicu, gde je na dnevnom redu bio Zakon o preuzimanju imovine i obaveza određenih banaka radi očuvanja stabilnosti finansijskog sistema. O čemu se radi? Za sutra je predviđena rasprava u pojedinostima i glasanje. Želim da podsetim sve da je sutra najveći islamski praznik Kurban Bajram i da nekoliko poslanika, među kojima sam i ja, opravdano neće moći da prisustvuje sednici. Apelujem da se vodi računa o tim datumima, kao i o katoličkom Božiću, pravoslavnom Božiću itd. Kad već pominjemo "Agrobanku" iskoristiću priliku, obzirom da građani, to je opšte mišljenje, najviše podržavaju rad prvog potpredsednika Vlade… Pre toga, kad već pominjem Kurban Bajram, želim da svim pripadnicima Islama, Bošnjacima i svima ostalima koji sutra slave Bajram, čestitam tradicionalnom čestitkom "Bajram Šerif Mubarek Olsun". Iskoristiću priliku da prvog potpredsednika Vlade, gospodina Aleksandra Vučića, pitam, jer to građane interesuje, ne samo ovde u Beogradu, već i u unutrašnjosti, dokle se stiglo sa istragom u predmetu "Agrobanke", obzirom da vidimo da ta istraga vodi u različitim pravcima? (Predsedavajuća: Vreme.) Molim vas dozvolite mi da završim. Da li će, naime građani to očekuju, ova istraga ići do kraja, obzirom da se mogu pojaviti neka zvučna imena i neka imena koja su možda u vezi sa nekim koalicionim partnerima SNS?
Hvala. Gospodine Vučiću, izvolite.
Ovde su neki mislili, kada su pravili aferu, da ima nekih koalicionih partnera. To je rešeno na početku, a onda su rekli kako dalje to ne treba da ide. "Agrobanka" je ozbiljan problem i nemamo problema sa koalicionim partnerima po tom pitanju. Neće biti niko zaštićen, niti iz SNS, niti iz bilo koje druge političke stranke. Želim da vam kažem da je sa razlogom promenjena sednica Narodne skupštine Republike Srbije. O tome je gospodin Dinkić juče govorio. Veliki je razlog. Imali bismo strašne probleme da jednu obimnu, ozbiljnu i odgovornu bankarsko-finansijsku operaciju nismo odobrili u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Naši građani bi bili u velikom problemu. Plašim se da vam kažem neke primere kako su određeni plasmani i kroz tu i kroz neke druge banke išli. Neki bi se u sali smejali, a plašim se da je više za plakanje nego za smejanje. Kao i pitanje kako je moguće da neko ima problem sa oko 150 miliona evra nedostajućih sredstava, pa onda daje kredit političkoj stranci od 3,2 miliona evra bez ikakvih obezbeđenja, sa ličnim menicama, ili da vam kažem da negde nema ni ličnih menica, da su kolaterali rudna bogatstva, direktno suprotna našim zakonima. Ovde je sve bilo moguće zato što niko nije razmišljao o tome da će se jednog dana vlast promeniti, nego je bila politika – uzmi što više možeš i sklanjaj dok možeš, dok te niko ne vidi. Politika Vlade, cele Vlade biće nulta tolerancija prema korupciji i kriminalu. Da li ćemo to moći da izdržimo i koliko će biti pritisaka, pritisaka će svakako biti. Te pritiske možete da vidite svakoga dana na raznim glupim primerima. Niko vam naravno neće reći da mu to smeta, uvek će da nađu nešto drugo da im tobože smeta. Pronaći će nekome nekakvu pečenjaru. Zamislite strašnog greha što ste imali pečenjaru. Voleo bih da sam imao pečenjaru, pa da mogu nekome da se pohvalim ovde da sam tome vičan, kao što neki nisu bili ničemu vični, osim da otimaju pare građanima Srbije, ali su uvek znali kako da drže lekcije svima drugima, a najgore od toga je što su im držali i moralne pridike. "Agrobanka" nije završena, ali neke operacione akcije još nisu počete, a postoji dovoljan broj informacija neophodnih za sprovođenje predistražnih radnji i tiču se nekih drugih banaka o kojima je ovde juče govorio ministar finansija. Mislim da ćemo na taj način građanima Srbije jasno pokazati da Srbija ima budućnost, da se u Srbiji nikome ne isplati i nikada mu se neće isplatiti da krade. To nije samo pitanje krivičnih dela primanja, davanja mita, već i krivičnih dela, ako hoćete, direktne krađe, samo sofisticirane, na ozbiljan način sprovedene, dakle, da se to nikada ne isplati i da očekujem, jer, izvinite, zbog još jedne digresije, nisu ljudi u toliko pominjanoj Nemačkoj, koju inače veoma poštujemo svi u Vladi, i mislim da u Vladi imamo najbolje moguće odnose sa tom zemljom koju ste pomenuli, i mnogo bolje nego što imaju mnoge opozicione stranke, ali hajde da ne ulazimo u to i da se ne takmičimo, voleo bih da svi imamo najbolje moguće odnose sa Nemačkom, nisu Nemci bolji ljudi, niti smo mi bolji ljudi od njih. Ima jednako i poštenih, kao i onih drugih. Ali, oni imaju bolji sistem nego mi. Kod njih postoje i značajnije i bolje mere i generalne i specijalne prevencije. Oni imaju mehanizme i sistem, a to je ono što nama nedostaje i to je ono što treba da izradimo u narednom periodu. Nije pitanje ni zvučnih ni nezvučnih imena, pitanje je stvaranje mehanizama i sistema. To je ono na čemu radimo. I na kraju, želim da vam kažem da ste potpuno u pravu što se tiče datuma, izbora datuma. Ne znam kako se svima nama u Vladi omaklo da ne razmatramo mogućnost da se za neki drugi dan zakaže glasanje. Pretpostavljam zbog hitnosti i neophodnosti sprovođenja ove procedure. Želim da vama i svim ostalim pripadnicima islamske veroispovesti, Bošnjacima i ostalim narodima koji su islamske veroispovesti, da čestitam Kurban bajram i nadam se da ćemo svoje greške u budućnosti po tom pitanju umeti da ispravimo. Hvala vam najlepše još jedanput.
Iskoristiću priliku da u ime narodne skupštine vam čestitam vaš praznik. Izvolite gospodine Mukoviću.
Zahvaljujem se. Ne sumnjam da je neko ispred Vlade. Čuo sam i danas sam video u štampi da je i predsednik Skupštine čestitao Bajram građanima, a takođe i premijer. Želim da uz zahvalnost, gospodine potpredsedniče Vlade, da postavim još jedno dodatno pitanje. Naime, znate da potičem iz sandžačkih opština, odnosno opština je zapadne Srbije i građani se tamo s pravom pitaju – da li će vaš tim, tim koji se bori protiv korupcije i kriminala, stići da se pozabavi nekim slučajevima u unutrašnjosti zemlje, s obzirom da nemamo "Agrobanku", ali imamo neke manje ustanove i privredne subjekte i da je opšte mišljenje da je kriminala i te kako mnogo i u ovim opštinama, čak i u nekim državnim institucijama? Razumemo da ne može sve odjednom, odnosno građani to razumeju, ali se nadaju da će pravda ipak stići i u te krajeve. Pitaću vas i jedno lično pitanje, a nadam se da mi niko neće zameriti – da li lično trpite pritiske zbog ovoga što radite? Da li ima pretnji i tako nečega?
Hvala. Izvolite, gospodine Vučiću.
Gospodine Mukoviću, kao što znate ne trpim pritiske. Nisam čovek koji ima pritisaka na institucije. Lično ne trpim pritiske ni od koga. Nisam čovek koji bi umeo da trpi pritiske. Kao što znaju svi poslanici iz SNS, to sada sebe hvalim kada kažem pomalo, pomalo sam više od toga težak čovek, tako da nema ništa od toga. Da se vratim na ono što je važnija tema. Ovde možete da vidite, mislio sam da će to biti deo pitanja, ovo su vam preseci negde 20 firmi koje su u ovom trenutku u obradi. Radi veliki tim ljudi, ogroman tim ljudi. Postoje ljudi koji spavaju u samačkim hotelima. Njih četvoro-petoro u sobi dele jedno kupatilo. Rade vredno, muče se da bi predistražne i istražne radnje bile sprovedene do kraja. Zahvaljujem im se na ogromnim naporima koje ulažu. Što se tiče različitih delova Srbije – Novog Pazara, Tutina, Sjenice, Prijepolja, Nove Varoši, koje god hoćete dela, jednako kao i Subotice, Pirota ili bilo kog drugog dela, naša je obaveza da istim aršinima, istom snagom delujemo na svakom delu teritorije Republike Srbije. Nikada nećemo moći sve da stignemo. Izvinite zbog toga. Siguran sam da će ljudi u svim ovim mestima koje sam pomenuo biti bar delimično zadovoljniji i sprovođenjem prava i dobijanjem više pravde, nego što je to bio slučaj do sada. Hvala vam najlepše.
Hvala. Imajući u vidu da su svi poslanici i nezavisni poslanici i predstavnici poslaničkih grupa iskoristili pravo da postave po jedno pitanje, a sada je 19,15 časova, ovim bih završila današnji rad. Zahvaljujem se svima na radu i podsećam vas da sutra nastavljamo sa radom u 10,00 časova. Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 107 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 100 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Poštovani narodni poslanici, određuje pauzu od 10 minuta. Čekamo izveštaj nadležnog Odbora za finansije, koji je predlagač amandmana. [[Posle pauze.]] 10.20-10.30 Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Ljubica Milošević, Bajro Gegić, Enis Imamović i Emir Elfić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici, pored predstavnika predlagača Mlađana Dikića, ministra finansija i privrede, prisustvuje i Vlajko Senić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo rad pretresom u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O PREUZIMANjU IMOVINE I OBAVEZA ODREĐENIH BANAKA RADI OČUVANjA STABILNOSTI FINANSIJSKOG SISTEMA REPUBLIKE SRBIJE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Bojan Kostreš, Karolj Čizik, Olgica Batić, Jovan Palalić, Miroslav Petković, Dejan Mihajlov, Milica Radović, Milan Lapčević, Gorica Gajić, Teodora Vlahović i Nenad Popović, kao i amandmane koje je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Bojan Kostreš i Karolj Čizik, pisanim putem povukli su amandman koji su zajedno podneli na član 10. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov Predloga zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Bojan Kostreš i Karolj Čizik. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 1. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Bojan Kostreš i Karolj Čizik. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 2. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Gordana Čomić, zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Bojan Kostreš i Karolj Čizik i zajedno narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.