Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 131 narodni poslanik. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika, predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno trenutno 175 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Prijavio se Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predsedniče, danas pitanje želim da uputim pre svega vama, a tu je i generalni sekretar koji može da vam pomogne u odgovoru na pitanje. Naime, članom 17. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno je prilikom potvrđivanja mandata donošenje zakletve i tu zakletvu, koliko je logično, treba da potpiše svaki narodni poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ne bih čitao sadržaj zakletve, ali suština je u tome da se svaki poslanik obavezuje da će predano, pošteno i savesno, verno pre svega Ustavu, obavljati posao za koji je preuzeo odgovornost. Moje prvo pitanje je da li je svako od poslanika potpisao ovu zakletvu nakon verifikacije mandata? Logično je da jeste. Ako je potpisao, onda, sa druge strane, logično je da je odgovornost i obaveza svakog poslanika da poštuje sadržaj ove zakletve. Kao što je i logično da poslanici koji imaju dugogodišnji poslanički staž i dugogodišnje iskustvo jako dobro poznaju Poslovnik o radu Narodne skupštine, pravilnike kojima je uređen rad Narodne skupštine. Onda nije slučajno da imamo pokušaje, kao proteklog četvrtka kada su postavljana pitanja Vladi Republike Srbije, da se kroz incidentne situacije privuče pažnja javnosti, jer se verovatno očekivala drugačija reakcija sa druge strane, kako bi se oni koji su želeli da naprave takvu incidentnu situaciju predstavili pre svega kao žrtve. Ne računajući, naravno, da ćete vi odreagovati, kao predsednik Narodne skupštine, u jednom duhu tolerancije i nastaviti demokratsku raspravu. To se sasvim slučajno činilo pred 28. novembar, kada se obeležava Dan albanske zastave. Dakle, imamo Poslovnik o radu, imamo pravilnik koji uređuje rad parlamenta. Moje drugo pitanje je, predsedniče, o tome smo maločas razgovarali na Kolegijumu, da li je u planu da se nastavi sa definisanjem i izradom etičkog kodeksa? Zašto postavljam ovo pitanje? Etički kodeks, osim ponašanja poslanika unutar parlamenta, definiše način na koji poslanici treba da se ponašaju van parlamenta. Jer, mi smo narodni poslanici ne samo u ovoj zgradi, već i van Narodne skupštine Republike Srbije. Da imamo etički kodeks, ne bi nam se dešavale stvari, ne bi dolazili u takvu situaciju da, recimo, šefovi pojedinih poslaničkih grupa Narodne skupštine Republike Srbije imaju posete povodom kosovskih snaga bezbednosti i da nam šalju poruke sa takvih skupova kako, zaboga, razlog što njihov incident nije uspeo i nisu uspeli da izazovu situaciju kakvu su želeli, na osnovu toga zaključuju da Vlada Ane Brnabić, zapravo Vlada Republike Srbije nema težinu. Dakle, ponavljam, šef poslaničke grupe u Narodnoj skupštini Republike Srbije koji je, logično, potpisao zakletvu koju sam u uvodnom izlaganju pomenuo. Dakle, to što neko nije za dijalog, to što neko želi da se bavi politikanstvom, što lično ima osećaj manje vrednosti, to je njegov problem, ali nema pravo da diskriminiše druge predstavnike nacionalne manjine kojoj i sam pripada. Srbija apsolutno ne želi da diskriminiše nikoga. Apsolutno niko nema ništa protiv u ovoj sali identiteta tog kolege, ali ima problem, siguran sam, sa onim što govori. Ubeđen sam da većina poslanika, većina kolega i koleginica, kao i većina građana Srbije, ima problem kada neko u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kao poslanik Narodne skupštine Republike Srbije, kao šef poslaničke grupe, kaže na sednici parlamenta – da se slobodno u Gračanici vijori zastava Srbije. Izvinite, a koja zastava u Gračanici to treba da se vijori? Dakle, moje prvo pitanje je vezano za zakletvu, da li je svako od poslanika potpisao tekst zakletve? Dakle, to je obaveza i odgovornost onda da je poštuju. Drugo pitanje, imamo Poslovnik, imamo pravilnike i da li je u planu izrada etičkog kodeksa, jer smatram da je to jako važno, kako se ovakve stvari u narednom periodu ne bi dešavale. Zahvaljujem.
Hvala. Ono što je vaše prvo pitanje, svi narodni poslanici su, barem bi tako trebalo, ali proverićemo, svi narodni poslanici posle polaganja zakletve potpisanu zakletvu predaju meni, tako da svi narodni poslanici koji su položili zakletvu su tu zakletvu i potpisali. Ali na osnovu vaših pitanja, proverićemo još jednom u našoj službi. Drugo pitanje koje se odnosi na kodeks ili, kako vi kažete, etički kodeks ponašanja poslanika, o tome smo malopre razgovarali na sednici kolegijuma i dogovorili smo se da se nastave aktivnosti koje su i ranije bile u okviru Administrativnog odbora. Predsednik Odbora gospodin Martinović će nastaviti sa koordinacijom rada na izradi ovog etičkog kodeksa, za koji smatramo da bi bilo dobro da se donese za vreme trajanja našeg mandata. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Hvala. Ja ću takođe svoje današnje pitanje uputiti vama, predsedniče parlamenta. S obzirom da ste u nekoliko navrata u poslednje vreme u javnosti govorili o nastavku dijaloga vlasti i opozicije u izbornim uslovima, ostalo je nejasno kada će se tačno i konkretno nastaviti dijalog gde smo stali prošlog decembra. Naime, mi smo 13. decembra prošle godine usvojili neke zaključke i jedan od tih zaključaka je bio da ćemo o zahtevima i predlozima koje smo mi tada davali, u toj prvoj fazi dijaloga, razgovarati odmah nakon izbora. To je za nas bio jedan od glavnih razloga zašto smo uopšte i prihvatili da učestvujemo na ovim nefer i nedemokratskim izborima. Od toga, kao što sam rekao, prošlo je gotovo godinu dana. Od izbora je prošlo šest meseci, a dijalog do danas nije nastavljen. Zašto? Umesto toga, mi imamo najavu novih izbora, što znači da imamo dve godine manje od planiranog da probamo da se dogovorimo, da donesemo i implementiramo dogovorene mehanizme. Očigledno je da vi ovde trošite vreme kako bi ovakav nedemokratski sistem doveli do izborne godine, a potom koristili izgovor kako se sistemski zakoni, kao što je to bilo i prošli put, ne mogu menjati u izbornoj godini, kako nema vremena za to, itd. Dakle, sve ovo dokazuje da organizator dijaloga mora biti Evropska unija, ali i da ona mora vršiti monitoring, kao i da bude garant da će se ono što bude dogovoreno i sprovoditi. Mi ćemo pozvati Evropsku uniju da ona stoga više ne otvara poglavlja i ne razmatra nijedno pregovaračko poglavlje sa Srbijom, sve dok se dogovoreni mehanizmi za unapređenje izbornih uslova i za stvaranje uslova za slobodne fer i demokratske izbore u potpunosti ne implementiraju, jer ovo sve zbunjuje naše građane, zbunjuje našu javnost. Ukoliko ovo društvo želi da bude deo Evropske unije, onda moramo usvojiti i neke evropske principe i pravila ponašanja u samoj državi i u njenim institucijama. Mi nemamo ništa protiv da se dijalog organizuje u zgradi parlamenta, ali ovakav sastav parlamenta i vladajuće većine nikako ne može biti organizator tog dijaloga, već isključivo strane u razgovoru. Krivicu zašto je potrebno da neko treći organizuje ovakav dijalog moramo potražiti u ovom režimu, delimično i u nekim prethodnim režimima, ali je za ovaj krah, definitivan krah društvenog dijaloga isključiva krivica upravo na ovoj vladajućoj većini. SDA Sandžaka kao regionalnu stranku, bošnjačku partiju, zanima kako ćemo konkretno stići da radimo na ozbiljnoj promeni političkog, odnosno izbornog sistema, ukoliko su novi izbori najavljeni za manje od godinu i po dana. Mi smo predlagali čitav jedan set mehanizama prema kojem i Srbija treba da se podeli u više izbornih jedinica, među kojima svakako Sandžak treba da bude jedna izborna jedinica iz koje će se birati najmanje 20 narodnih poslanika i da se kao jedan od preduslova za to usvoji i platforma o specijalnom statusu za Sandžak koju smo mi predložili ovim državnim organima i međunarodnoj zajednici, kako bi se građanima Sandžaka, ali i svim građanima u Srbiji omogućio minimum uslova za slobodne, fer i demokratske izbore, a Bošnjacima stabilan mehanizam za politički, pa i biološki opstanak na ovim prostorima. Ove i još mnoge zahteve prilikom dijaloga na Fakultetu političkih nauka i prilikom dijaloga koji je organizovan u parlamentu, uz posredstvo evropskih parlamentaraca, mi smo iznosili. Međutim, dobili smo garancije da ćemo odmah nakon izbora razgovarati o njihovoj implementaciji. Od toga nema ništa. Jedan od preduslova za nastavljanje takvog dijaloga jesu slobodni mediji, ali i formiranje jedne prelazne vlade u kojoj bi učešće uzeli svi oni koji planiraju da učestvuju na tim izborima. Dakle, moje pitanje konkretno za vas…
Ako možete da postavite pitanje, jer je već prošlo 17 sekundi. Vi se sada vraćate na prvu rečenicu koju ste rekli.
Postavio sam pitanje na početku, ponoviću. Dakle, pitanje konkretno za vas – zbog čega su pregovori o izbornim uslovima zaustavljeni i kada će konkretno biti nastavljeni? Da li su evropski parlamentarci od vas tražili nastavak i kada će oni konkretno biti nastavljeni?
Hvala.
Mi očekujemo od Evropske unije da shvati ozbiljnost u kojoj se nalazi sloboda. Hvala.
Zahvaljujem, prošlo je vreme. Pošto ste meni postavili to pitanje, kao što znate, gospodine Imamoviću, ja nisam bio narodni poslanik u prethodnom mandatu i kao što sam informisan i pismeno, koliko je meni poznato, sada ne znam tačno, ali otprilike 90% svega onoga što je dogovoreno je i implementirano izmenama različitih zakona, donošenjem i podzakonskih akata i od strane Narodne skupštine Republike Srbije i Vlade Republike Srbije. S tim u vezi, sve ono što je dogovoreno je na neki način i sprovedeno. Kada je reč o drugoj fazi dijaloga, vi znate da sam ja izabran, čini mi se, 22. oktobra. Od tada je prošlo mesec dana. Predviđeno je tim dogovorom koji je postignut razmenom pisama između tadašnje predsednice parlamenta Maje Gojković i Mekalistera, u ime Evropskog parlamenta, da Evropski parlament pomogne u međustranačkom dijalogu. Dogovoreno je da se druga faza međustranačkog dijaloga obavlja nakon parlamentarnih izbora do održavanja sledećih izbora. Taj dogovor ostaje, ali niko ne očekuje i nije očekivao da će taj dijalog biti nastavljen u ovih mesec dana, koliko smo mi krenuli da radimo. Ja sam o tome već govorio, čini mi se, na prošloj sednici, to je Đorđe Milićević postavljao to pitanje. Znači, Narodne skupština ostaje pri dogovoru koji je ranije postignut, dijalog će biti nastavljen, u međuvremenu su se uslovi promenili u tom smislu da je potrebno sad razgovarati, čini mi se, i o formatu, zato što neke od političkih stranaka iz opozicije nisu više u parlamentu. Taj dijalog ne organizuje EU. Kopredsednici tog dijaloga su predsednik Narodne skupštine i predstavnici EU i taj dijalog će biti nastavljen. O vašim zahtevima za formiranje prelazne Vlade i sve ostalo ovo što ste sada spominjali, to niti je predmet međustranačkog dijaloga, niti je to moguće. Ako će svako ko želi da učestvuje u izborima tražiti da bude formirana prelazna Vlada i da svako ko želi da učestvuje na izborima bude član prelazne Vlade, mislim da to ne može da bude deo nijednog dijaloga, niti je to predmet naše rasprave. Mi treba da raspravljamo o izbornim uslovima, treba da raspravljamo da li treba da menjamo neke zakone, da li treba i kakvi uslovi treba da se stvore. Evropski parlament radi on-lajn, praktično i ne radi. U tom smislu smo se i dogovorili da nakon usvajanja budžeta napravimo razgovor sa predstavnicima Evropskog parlamenta i da vidimo ko su njihovi predstavnici dalje u dijalogu i da se dogovorimo i o temama i o vremenu kada će taj dijalog početi a sigurno da će to biti početkom sledeće godine. Narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, razlog mog javljanja je krivična prijava koja je podneta još pre četiri godine Višem javnom tužilaštvu u Beogradu protiv nekadašnjih čelnika GO Vračar i poslovnog prostora Opštine Vračar i njihovih najbližih saradnika. Verujem da većina ljudi zaposlenih u tužilaštvu u sudstvu u policiji su čestiti i pošteni ljudi, ali mi smo svedoci da povodom ove krivične prijave četiri godine mi čujemo samo ćutanje, tj. ne čujemo ništa. O ovoj krivičnoj prijavi kad je podneta govorio je moj kolega Aca Marković, narodni poslanik sa Vračara, a ja kao predsednik odborničke grupe u GO Vračar. Posle Markovićevih i mojih govora na toj temi usledile su pretnje ali i ćutanje tužilaštva. Da vas podsetim, Višem javnom tužilaštvu u Beogradu 28. decembra 2016. godine podneta je krivična prijava protiv Mihajla Samofalova, Aleksandra Đurašinovića, Vladimira Medakovića, Svetlane Trinudić, Branimira Kuzmanovića, Tijane Blagojević, Aleksandra Ivanovića i Mirjane Đorđević zbog postojanja sumnje da su izvršili krivično delo – zloupotreba službenog položaja. Samo ću vam navesti jedan deo ove krivične prijave. Sve navedeno proizilazi iz nalaza izveštaja nekoliko službi, na prvom mestu Izveštaja DRI, a imali smo prilike pre neki dan da vidimo taj izveštaj gde je i ovo takođe potvrđeno. Zatim Zapisnika budžetske inspekcije Grada Beograda, nalaza internog i eksternog revizora, gde je jasno ukazano na izvesna nezakonita delanja opštine Vračar, odnosno njenih nadležnih i odgovornih lica. U vezi ove krivične prijave, a i u vezi afera koje je činila DS i njihovi koalicioni partneri u periodu do 2016. godine, a podsetimo u delu tog perioda Dragan Đilas je bio i gradonačelnik Beograda, u jednom delu i predsednik Gradskog odbora, a kasnije i predsednik DS, a čujemo o ovim aferama i stanovima, dokazanim, i Gojka Đilasa i Dragana Đilasa, sada ću vam saopštiti broj stanova koji su nestali i poslovnog prostora na teritoriji GO Vračar, očigledno u organizaciji svih ovih koji su se nalazili na funkcijama, a nemamo adekvatne odgovore još uvek od tužilaštva i drugih nadležnih institucija. Što se tiče poslovnog prostora Opštine Vračar. Godine 1993. Opština Vračar je imala 728 poslovnih prostorija ukupne površine 49.492 kvadrata. Osmog jula 2016. godine kada je promenjena vlast, kada je na vlast u Opštini Vračar došla SNS sa koalicionim partnerima, ako se izuzme sve ono što je vraćeno restitucijom ili u skladu sa zakonom prodato, zaključeno je da ne postoji dokumentacija za 5354,02 kvadrata poslovnog prostora to jest 5354 kvadrata poslovnog prostora su nestali. Samo da vam kažem da na Vračaru prosečna cena kvadrata poslovnog prostora je između 3.500 i 4.000 evra, pa samim tim možemo zaključiti da se neko okoristio za 20 do 25, ako ne i više miliona evra. Pri tom, imamo nenaplaćena potraživanja poslovnog prostora opštine Vračar do 2016. godine, ukupne vrednosti pet i po miliona evra. Dalje, stanovi, 421 stan je prema podacima Republičke geodetskog zavoda bio u vlasništvu opštine Vračar. Kada je došlo do promene vlasti, ako izuzmemo one stanove koji su otkupljeni, vraćeni u postupku restitucije ili se nalaze kod poslovnog prostora opštine Vračar, imamo situaciju da imamo nespornih 158 stanova, sporna 103, 70 stanova koji su nestali rušenjem ili pripajanjem. Dakle, vrednost ovih stanova prema tržištu je između 40 i 50 miliona evra. Dolazimo do zaključka da i ova vlast do 2016. godine stekla korist između 70 i 80 miliona evra. Moje pitanje glasi - Kada će tužilaštvo, kada će nadležne institucije da preispitaju ove navode? Da preispitaju ovu krivičnu prijavu i da dobijemo i mi poslanici i građani Srbije prave odgovore ili ćemo ostaviti da ovo bude negde u nečijoj fioci. Ko je taj u tužilaštvu i sudstvu koji ovo krije? Toliko od mene.
Pošto nema više prijavljenih po tački 287. Poslovnika, nastavljamo sa radom. Obaveštavamo vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Elvira Kovač, Sanja Jefić Branković, Đorđe Komlenski i Marijan Rističević. Dame i gospodo narodi poslanici, u sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je Predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović na osnovu člana 92. stav 2. i člana 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2 Poslovnika predložio je da se obavi, pod jedan zajednički jedinstveni pretres o: Izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; Izveštaju o radu Fiskalnog saveta za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; Izveštaju o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara do 31. decembra 2019. godine, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Godišnjem izveštaju Komisije za hartije od vrednosti za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; I pod dva zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2021. godinu; Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Izmene i dopune Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu; Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu i Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti. Da li narodni poslanik dr Aleksandar Martinović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 189, za – 181, nije glasalo – osam. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 190, za – 182, nije glasalo – osam. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, utvrdila dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 2. Izveštaj o radu Fiskalnog saveta za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 3. Izveštaj o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara do 31. decembra 2019. godine, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 4. Godišnji izveštaj Komisije za hartije od vrednosti za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 5. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2021. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 6. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Izmene i dopune Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; 7. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i 8. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnog redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Dragan Sikimić, direktor Agencije za sprečavanje korupcije; prof. dr Pavle Petrović, predsednik Fiskalnog saveta; Hana Hukić, predsednik Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki; Marko Janković, predsednik Komisije za hartije od vrednosti; Vesna Gojković Milin, zamenik predsednika Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki; Dejan Damjanović, zamenik direktora Agencije za sprečavanje korupcije; Nikola Altiparmakov, član Fiskalnog saveta; Svetlana Ražić, član Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Marijana Obradović, Katarina Pavičić, Verka Atanasković i Nataša Božić, pomoćnici direktora Agencije za sprečavanje korupcije. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 4. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova te poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 27. i članu 87. stav. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda. Takođe, želim samo da vam kažem da smo na Kolegijumu razgovarali i o toku ove sednice, a to znači da je plan danas završimo zajednički jedinstveni pretres o prve četiri tačke dnevnog reda, a da ćemo sutra obaviti drugi zajednički pretres o preostalim tačkama i da će sutra, nakon toga, biti dan za glasanje. Dame i gospodo narodni poslanici, saglasno članu 192, 193. i 238. stav 4, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, Izveštaju o radu Fiskalnog saveta za 2019. godinu sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstva, Izveštaju o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara do 31. decembra 2019. godine, sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Godišnjem izveštaju Komisije za hartije od vrednosti za 2019. godinu, sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li predstavnici predlagača, Dejan Damjanović, zamenik direktora Agencije za borbu protiv korupcije, prof. dr Pavle Petrović, predsednik Fiskalnog saveta, Vesna Gojković Milin, zamenik predsednika Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, Marko Janković, predsednik Komisije za hartije od vrednosti i narodni poslanik dr Aleksandra Tomić, predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava žele reč? Aleksandra Tomić se javila. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, poštovani predstavnici institucija o kojima danas raspravljamo izveštaj, kolege poslanici, danas imamo prilike da otvorimo raspravu po mnogim pitanjima koje očito godinu dana nismo imali vremena, jer od prošlog izveštaja do danas se mnogo toga promenilo, osim izbora koje smo imali i promene mnogih zakona koje podrazumevaju rad vaših institucija, očito je da je i ova pandemja učinila da mnogo toga u ovoj Srbiji se promeni, pa i sam način rada kada polazite od svakodnevnog rada vaših institucija. Ono što smo mi imali prilike na Odboru da čujemo od vas, to je kako ste se kao institucija snašle u vreme pandemije u ovoj godini, odnosno kako je to bilo pre pandemije prošle godine, 2019. godine, a kako je to sada. Imali smo prilike da vidimo koliko se toga promenilo u vašem radu, ali smo mi otvorili i na Odboru neka pitanja za koje smatramo da ćemo u budućnosti imati prilike i kroz određena javna slušanja, a i kroz ovu sednicu da otvorimo, jer očito ono što smo mi usvojili 10. novembra mnogo toga se promenilo u javnosti kada pogledate i politički život i svakodnevni život u Republici Srbiji u odnosu na vaše nadležnosti. Krenuću od početka. Kada pogledamo Izveštaj koji je podnela Agencija za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, vidi se da 2019. godina je bila prilično mirna što se tiče vašeg rada, odnosno vi ste imali tu podršku tom političkom dijalogu, koja je podrazumevala izmene i dopune zakona pred same izbore, a one se odnose upravo na izmene o političkim aktivnostima. Kada smo govorili o funkcionerskoj kampanji, ali i o načinu na koji uopšte će agencije u budućnosti raditi, s obzirom da smo usvojili izmene i dopune Zakona o radu same Agencije i skupštinsku većinu koja je činila i SNS, naravno sada ima i jedan kontinuitet kada su u pitanju određene reforme u zakonodavstvu, ali treba reći da je dosta toga urađeno kada je u pitanju međunarodna saradnja i Međunarodna organizacija GREKO, koja inače odgovara Savetu Evrope u jednom savetodavnom smislu, koja je od 13 preporuka, za koje smo u Savetu Evrope stalno bili prozivani da, jednostavno, Srbija ne napreduje, ništa ne radi po tom pitanju, sada su ostale samo dve koje se odnose na ustavne promene. Smatram da ste u tom delu, kada pričamo o međunarodnoj saradnji, kao institucija dosta toga uradili i ponovo ste postali, po drugi put, predsedavajući, potpredsednici mreže za borbu protiv korupcije relevantnih institucija kroz međunarodne tokove. Ono što je za nas važno ovde u parlamentu to je da smo usvojili Zakon o lobiranju, da smo usvojili izmene i dopune Zakona kada govorimo o političkim aktivnostima, da ste otvorili i uredili pitanje rada nevladinih organizacija, pogotovo što ste doneli jednu vrstu pravilnika na koji način se u stvari raspisuju konkursi kada je u pitanju nevladin sektor, ali i onaj deo kada govorite o tome koje mere treba preduzimati kada su u pitanju sami funkcioneri, vidimo da svake godine, jednostavno, podižete lestvicu po ovom pitanju. Kada pogledamo i vaš rad u smislu podizanja kapaciteta, onda vidimo da je nekada bio mnogo manji broj zaposlenih nego sada, ali ipak, prema sistematizaciji, još uvek niste prešli ni 49% kada govorimo o zapošljavanju u odnosu na sistematizaciju. To znači da vam ti ljudski kapaciteti… Zaista vam treba pomoći i treba da obavite sve te konkurse, iako ste u tri navrata u 2019. godini pokušali da to završite taj posao. Očito su načini na koje treba neko da konkuriše i sama struka ko treba da se zaposli u toj Agenciji visoko pozicionirani, s tim da negde mi ovde kao poslanici smatramo da mnoge stvari ovde u javnosti negde na određeni način nisu efikasno odrađene. Zašto to govorim? Zato što, recimo, mi sada 10. novembra smo imali zadnju sednicu, a danas već 1. decembra, mi imamo u javnosti, na osnovu istraživačkog novinarstva, određenu imovinu bivših funkcionera koji prevazilaze naravno mogućnosti da bilo ko zaradi u Srbiji 35 stanova, kao što je to gospodin Đilas ili da se funkcionerskom kampanjom kao pojedinac na predsedničkim izborima na određen način kroz nevladine organizacije dobije osam miliona evra da bi se učestvovalo na izborima, kao što je to pitanje bilo Narodne stranke, odnosno njihovog predsednika Jeremića. Znači, ličnost dobija novac iz inostranstva putem nevladinih organizacija i učestvuje u političkoj kampanji. Drugo, ličnost koja je do 2012. godine prijavljivala imovinu, kao Dragan Đilas, i imao 1.625 kvadratnih metara u stanovima u Beogradu i u Srbiji sada odjednom mi saznajemo, na osnovu istraživačkog novinarstva, da ima 35 stanova i 1.725 kvadrata nekretnina, koje su u stvari u imovini njegovog brata. To znači da negde očito sistem, ne samo vi kao Agencija, nego i sistem porekla imovine negde do sada nije bio dovoljno efikasan. Mi nismo donosili, očito, efikasne zakone sa kojima ovakav način krađe građana Srbije koji su se bavili politikom i zloupotrebom službenog položaja nikada nismo u društvu otvorili kao važno pitanje. Zbog toga smatram da današnju sednicu ćemo otvoriti i potpuno razgoliti ovu temu na jedan potpuno otvoren način u direktnim razgovorima sa građanima Srbije. Za nas je to jako bitno, kao poslanike, zato što nama spočitavaju, verujte mi, mnoge međunarodne organizacije, pa i taj Savet Evrope kad pričamo o borbi protiv korupcije kako mi ne radimo dovoljno, a građani su svesni na svakom koraku da vidimo da postoje takvi ljudi koji su od politike zaradili 35 stanova, 1.725 kvadrata poslovnog, stambenog prostora u Republici Srbiji. Ja vas pitam – kojim to poslom u današnje vreme morate da se bavite da biste od 2012. godine uvećavali svoju imovinu, a bivši ste političar, a sadašnji ste kao neki opozicioni političar i imate svoju političku stranku sa kojom pretendujete da izlazite na izbore i trčite non-stop u te međunarodne organizacije, tužakate Republiku Srbiju kako je ona nedemokratska, kako ona jednostavno ne štititi ljudska prava? Izvinite, gde su ljudska prava za građane Srbije koji su očito ostali oštećeni u imovinskom smislu da bi neko sebi danas imao 35 stanova novu imovinu? Prama tome, jako je dobro što ste uzeli i posvetili se izradi novog Registra funkcionera, ali kad govorimo i o bivšim funkcionerima ne treba da zastarevaju slučajevi kao što je Dragan Đilas, kao što je Vuk Jeremić, kao što je Boško Obradović. Znači, ti predmeti moraju da se vode, bez obzira na to što su istekle dve godine od doga kada oni više nisu na funkciji, jer očito ta njihova imovina ostaje njima u vlasništvu, menja se u odnosu na njihove članove porodice, tzv. „povezana lica“ za koja mi do sada, u stvari, nismo ni znali. Mislim da današnja sednica treba da otvori ta mnoga pitanja na koja vi treba da date određene odgovore koji su bili vaši zakonski mehanizmi, da jednostavno reagujete na određene informacije u javnosti koje smo dobili svi mi kao građani Srbije, ali i na to šta će u budućnosti biti. Nama je jasno da smo mi menjali Zakon o Agenciji upravo zbog toga da bi poboljšali rad vaš, da bi omogućili u svakom slučaju da možete da reagujete na ovakve stvari koje se dešavaju. Još ću nešto reći. Očito kako nečija imovina raste, tu vidite da u društvu negde i govor mržnje i pozivi na linč sve više i više rastu. Samim tim znači da mi radimo dobar posao i kao narodni poslanici i Aleksandar Vučić koji vodi SNS i kao predsednik države, zato što očito ovim zakonima negde smo isterali na čistac kako to neko ko je do 2012. godine bio gradonačelnik sada predstavlja jednog od najbogatijih ljudi u Republici Srbiji i predstavlja sebe kao lidera opozicije i kako to da mu država ne može ništa? Očito da sada mi stvaramo mehanizme sa donošenjem Zakona o poreklu imovine koji sprovodi Poreska uprava, očitom promenom zakona, kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije da jednostavno neke stvari moramo da pokrećemo brže i da jednostavno mehanizmi koje imamo moramo da ih koristimo. Ono što vidimo, a ne samo na osnovu vašeg Izveštaja, nego i na osnovu Komisije za zaštitu prava ponuđača u postupcima javnih nabavki, a i kada govorimo o Komisiji za hartije od vrednosti, to je da sudovi negde u procentu rešavanja određenih slučajeva i rešavanja određenih pitanja koja i pokreću nadležne institucije jednostavno ne povećavaju broj svojih predmeta koja rešavaju u korist i institucija i građana Republike Srbije. To znači da negde još uvek taj odnos sa pravosuđem, u smislu upravnih postupaka, negde još uvek stoji na istom onom nivou kako je stajao i pre. To znači da mnogo toga u javnosti, očito, moramo da pričamo i da govorimo, jer jedino je javnost ta koja negde pokreće stvari koje se odnose na primenu zakona. Kada pogledate broj presuda kada su u pitanju i zaštita prava ponuđača u postupcima javnih nabavki, a Boga mi i vas kao Agencije za borbu protiv korupcije, onda ćete videti da taj procenat sudskih postupaka, evo i ja sam baš gledala u vašem izveštaju da je mnogo toga obustavljeno kada su u pitanju sudski postupci ili zastarevaju. To znači da jednostavno u tom delu kada je u pitanju ta zakonska regulativa iz oblasti pravosuđa za uprave postupke, mi moramo negde da podižemo tu lestvicu kao što smo, što se tiče i vaših zakona, radili. Kada govorimo o Komisiji za zaštitu prava ponuđača u postupcima javnih nabavki, onda treba reći da je to jedna specifična komisija koja ima svojih devet članova. Znači, osam članova i jednog predsednika. Ona radi u okviru tri veća po tri člana i svako veće donosi svoje odluke. S obzirom da često ističu mandati članovima pre vremena, onda dolazimo do toga da ta komisija vrlo često, a izbor naravno članova takođe ide u plenum, dolazimo u situaciju da ona radi obično u krnjem sastavu. Zbog toga se mi uvek trudimo i kao parlament da u datim rokovima poštujemo sve to. Međutim, s obzirom da smo ove godine imali i pandemiju, parlament nije radio i zbog izbora koji su pomereni, tek 10.07. smo imali pun kapacitet rada ove komisije. Znači, izabran je i taj deveti član. S druge strane, mi sada smo u toku izbora, konkurs je prošao za predsednika i još jednog člana, tako da mogu da kažem da s obzirom na okolnosti koje zaista uvek zadese ovu komisiju kao drugostepeni organ u odnosu na Upravu za javne nabavke koja rešava pitanje žalbi, ova komisija ima zaista dobre rezultate. Zašto to govorim? Zato što kad pogledate da ona u svojih 312 sednica u jednoj godini za 2019. je donela 1096 odluka, a od toga 873 pokretanja postupaka i da je to 52% predmeta, usvojeni su zahtevi kada su u pitanju ponuđači koji su se žalili, vidimo da je zaista cilj ove komisije da vrši efikasno sprovođenje ovih postupaka i na najbolji mogući način, s obzirom na kadrove koje ima i mogućnosti zakonske koje su u nadležnosti. Ono što je dobro je što su u 2019. godini bili eksperti Evropske komisije i izvršili su jednu ocenu kvaliteta, kada je u pitanju zaštita ponuđača prava u postupcima javnih nabavki i rekla je da je zaista po pitanju određenih tzv. ranjivih sektora, a to su zdravstvo i građevinarstvo, kada su iz te oblasti u pitanju javne nabavke, Evropska komisija je zaista ocenila visokom ocenom rad ove Komisije. To znači da ona zaista radi svoj posao na jedan visoko-sofisticirani način, s obzirom da je jako teško sa devet ljudi, tri veća, donositi ove odluke, ali da je rok za predmet koji se formira u Komisiji pomeren u roku od godinu dana sa 41 dan na 28. To je u stvari najbolji pokazatelj koliko efikasno ova Komisija radi. Naravno, da je broj predmeta uvek veliki i da su uvek nezadovoljni ponuđači kada se žale toj Komisiji. Znate, ima dosta i toga da mnogi koji su učesnici u postupcima javnih nabavki, želeći da zaustave svog konkurenta da dobije taj posao, onda se žale Komisiji da bi obustavili taj postupak i da bi na određeni način pokušali da dobije tržišnu utakmicu, kad su u pitanju javne nabavke. Toga nije bilo do 2012. godine. Ovoliko broj predmeta, ovoliki procenat usvojenih žalbi, nije postojao ovakav način rada. Mislim da smo mi kao i narodni poslanici pomogli u tome jer smo usvajali izmene i dopune Zakona o javnim nabavkama u nekoliko navrata i te 2019. godine Komisija je učestvovala u izradi ovog zakonskog rešenja zajedno sa Ministarstvom finansija, što smo imali prilike ovde u parlamentu da usvojimo. Kada govorimo o Komisiji za hartije od vrednosti, uopšte ova Komisija je članom 260. Zakona o tržištu kapitala dužna da svoje izveštaje podnosi Odboru za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i njihov izveštaj se sastoji iz dva dela. Jedan je o poslovanju, a drugi se odnosi na kretanje samog kapitala. Treba reći da je ova Komisija dobila mnoge nove nadležnosti, jer podsetiću vas, mi smo u parlamentu usvojili nov Zakon o reviziji, zatim nove zakone o otvorenim investicionim fondovima, alternativnim investicionim fondovima i robnim berzama. Naravno, ona učestvuje i u završetku postupka privatizacije promenom Pravilnika o tarifiranju. Samim tim ova Komisija je dobila, dobijanjem novih nadležnosti, potrebu da se kadrovski pojača da bi mogla da radi sve ove poslove koje smo joj zakonom zadali. Moram reći da je aktivnost koja se odnosi na samu pandemiju Kovid 19, kao i ove druge institucije, i ovu instituciju okrenula je da mora da u cilju završetka posla napravi jedan nov način funkcionisanja, ne samo onlajn, već na određeni način da uspostavi kontakt sa zainteresovanim subjektima na određeni način da bi efikasno funkcionisala. Ono što bih rekla još je da vrlo važno da je jedna od učesnica u pisanju Zakona sa NBS o digitalnoj imovini i sa Ministarstvom finansija i mislim da ćemo mi u stvari u budućnosti imati potpuno nov način funkcionisanja ove institucije, upravo zbog toga što se mnogi modeli funkcionisanja hartija od vrednosti, kao što vidimo, na tržištu kapitala u svetu menjaju. Ono što je važno za nas reći to je da je naša država uspela da emitovanjem državnih hartija od vrednosti uspe da one skupe kredite, koji su podizali svi oni koji su vladali do 2012. godine, na čelu sada sa svim onim strankama koje se vodi i gospodin Đilas i Vuk Jeremić i Boško Obradović, očito smo uspeli da zamenimo sa jeftinim tim kreditima, zahvaljujući tome što je Srbija postala investiciono vrlo interesantna država, jer je napravila takav ambijent, izvršila reforme svojih javnih finansija, napravila privredni ambijent i politički ambijent u kome zaista želi svaki investitor da učestvuje. Na kraju, ono što imamo kao izveštaj jedne nezavisne institucije u nadležnosti je rada Odbora za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, a namerno sam ostavila za kraj, je Fiskalni savet zato što je to institucija sa kojom mi vrlo često se sastajemo, ne samo jednom godišnje, kao sa ovim institucijama koje podnose izveštaj, već svaki put kada je u pitanju rebalans budžeta. Sada ćemo imati i budžet. Da najavim da ćemo u ponedeljak imati sednicu Odbora. Debate se otvaraju na odborima uz pomoć Fiskalnog saveta zato što oni u svojim izveštajima zaista daju ocene po različitim segmentima društva kada su pitanju njihove analize i članom 92. Zakona o budžetskom sistemu Fiskalni savet inače i svoje izveštaje o poslovanje i finansijske planove i sve ono što se odnosi na njihov rad podnosi ovom Odboru. Ono što je važno reći je da su 10. juna podneli svoj izveštaj o poslovanju i da oni u svom funkcionisanju imaju 17 sistematizovanih mesta. Od toga su 12 državni službenici, pet su članovi Saveta i predsednik. Važno je da su preko svoje tri konferencije imali i svoja tri izveštaja. Pokrenuli su određene teme koje su za nas ovde u parlamentu bile jako interesantne. Prvo zato što kada su govorili u 2019. godini o reformi penzionog sistema prvi su pokrenuli deo koji se odnosi na reformu penzionog sistema i za nas je bilo uvek važno da Srbija ima određene mogućnosti da iz svojih resursa vrši povećanje plata i penzija. Oko povećanja penzija i povećanja plata nismo se uvek slagali, pogotovo što je uvek Fiskalni savet protiv povećanja plata zato što negde to smatraju da treba da bude mnogo manje. Ono što je bitno je da mi zaista potpuno otvoreno razgovaramo o svim temama, pa čak i o investicijama i načinu na koji treba da raste BDP. S tim u vezi Vlada je napravila jedno Koordinaciono telo koje se bavi rastom BDP i na čelu tog Koordinacionog tela je gospodin Miladin Kovačević. Ono što su u 2019. godini na odborima govorili u vezi povećanja investicija negde su uvek apostrofirali da negde zdravstveni sektor, sektor zaštite životne sredine treba da ide na uštrb ono što su investicije kada je u pitanju građevina i mi smo tu negde kao država, kada pogledate sada investicije, koliko se gradi bolnica, krenuli u izgradnju te infrastrukture, da li je to zbog kovida ili zbog toga što smo prepoznali možda da je to za nas jedan od važnih segmenata u društvu koji treba razvijati, počeli to mnogo ranije nego što je krenula pandemija. Na građanima je da to procene. Za nas je važno da ćemo u ponedeljak imati jedan odbor na kome smo namerno pozvali pored Fiskalnog saveta i ministarstva i guvernera NBS i predsednika Koordinacionog tela koji se bavi rastom BDP u Republici Srbiji, gospodina Kovačevića, i predsednika Privredne komore, gospodina Čadeža, da jednostavno u malo širem forumu raspravimo mnoge teme koje smo do sada i govorili i govorimo o tome kakav je budžet za 2021. godinu. Svaki od ovih predstavnika će imati šansu da pred nama poslanicima iznese svoje mišljenje. Stoga smatramo da je vrlo važna uloga Fiskalnog saveta koji će reći, vidimo da se poslali ocenu kada govorimo o budžetu za 2021. godinu, i naravno pozivamo sve predsednike odbora i sve narodne poslanike, u ponedeljak u 11.00 časova u Maloj sali da budu prisutni uz sve epidemiološke mere, da ovaj vid rasprave kada je u pitanju budžet potpuno otvorimo i kažemo šta mislimo. Fiskalni savet je govorio i o onoj temi o kojoj u društvu moramo kad-tad jednoga dana da pričamo, a to su platni razredi. To su problemi koji nas kao društvo jednostavno u tim platnim razredima mnogo muče, zato što je mnogo teško izjednačiti jednog vozača hitne pomoći sa platom sa vozačem, recimo, u državnim institucijama ili u javnim preduzećima. Za nas to predstavlja problem svih građana i ne samo nas, to je ono zbog čega kad pričamo o platnim razredima, u budućnosti ćemo imati prilike da vodimo zaista ozbiljnu debatu. Mi smo na osnovu svih ovih izveštaja imali prilike da vidimo kako život u Srbiji ide, i tokom pandemije, kako je on izgledao 2019. godine, pre pandemije, koliko su Vlada Srbije i ovaj parlament uspeli da se nose sa svim problemima u društvu koje nas danas muče i zbog toga smatram da smo kao Odbor zaista prihvatili vaše izveštaje. Naše odluke se odnose da usvajamo vaše izveštaje o radu, jer oni predstavljaju sliku o tome šta ste radili 2019. godine. Za nas možda neke nevladine organizacije imaju mišljenje da mi kao odbori treba da se bavimo određenim zaključcima u kojima ćemo mi vama da dajemo određene naloge, određena rešenja, da kažemo koji su to rokovi, da bismo kontrolisali najviše izvršnu vlast, ali mislim da je u našoj nadležnosti da mi prihvatimo vaše izveštaje o radu ili ne prihvatimo. Znači, da smo zadovoljni sa radom vaših institucija ili nismo zadovoljni sa radom vaših institucija. Prema tome, ono što je Odbor doneo kao odluke, mislim da je doneo u skladu sa svojim nadležnostima, u skladu sa onim što narodni poslanici rade, a viđenje nevladinog sektora o tome šta nadležni odbor treba da radi mislim da leži upravo u Poslovniku o radu, u onome što smo dužni kao nadležni odbori Skupštine Srbije da radimo. Mislim da je i to odgovor na određena izlaganja nekih nevladinih organizacija koje su možda kritikovale rad odbora u tom delu da se mi nismo u svojim zaključcima dovoljno bavili vašim radom. Mislim da smo se zaista na adekvatan način bavili vašim radom i vašim izveštajima i mislim da je danas u stvari trenutak da na današnjoj i sutrašnjoj sednici kažemo šta je to u društvu što građane Srbije muči, i nas kao narodne poslanike, jer mi smo predstavnici građana, i šta je to na vama da u budućnosti u ovoj godini unapredite u odnosu na rad iz 2019. godine. Stoga je predlog Odbora da usvojimo vaš izveštaj. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od predlagača odnosno podnosioca izveštaja želi reč? Za reč se javio Dejan Damjanović, zamenik direktora Agencije za sprečavanje korupcije. Izvolite.
Gospodo poslanici, uvaženi predsedniče, potpredsednici, pre svega bih želeo da se zahvalim u ime Agencije za sprečavanje korupcije što smo dobili priliku da u plenumu govorimo o Izveštaju o radu za 2019. godinu. Ujedno bih želeo da, pre nego što vas upoznam sa Izveštajem, se zahvalim poslanici, gospođi Aleksandri Tomić, što je prepoznala ulogu, značaj i mandat Agencije za sprečavanje korupcije i da se zahvalim što ste, usvajanjem novog zakona, koji je stupio na snagu 1. septembra ove godine, pomogli da mi možemo efikasnije i bolje da radimo posao za koji smo dužni i obavezni da Republici Srbiji ispunimo obaveze prema njoj i svima vama. Još jednom bih rekao da nam je drago što je Republika Srbija i Vlada i Ministarstvo finansija i sva ministarstva koja su nam pomogla i omogućila da povećamo broj zaposlenih, koje doduše još nismo jer nemamo u potpunosti popunjene kapacitete, ali da mi na tome radimo i da dobijemo budžet, da mi ozbiljno radimo na usavršavanju zaposlenih, da mi ozbiljno radimo na poboljšanju naših softverskih rešenja, naših registara, koji će biti od pomoći pre svega nama da možemo kvalitetnije da radimo i kontrole i sve moguće provere, što mi više volimo da kažemo nego kontrole, jer to onako malo rogobatno zvuči, znači, provere svega onoga i da možemo da budemo tu za sve vas kada god treba bilo kakva pomoć, kako bi i vi ispunili vaše obaveze prema Agenciji, odnosno prema Republici Srbiji i da ta naša preventivna uloga stvarno dobije jedan pravi značaj i mesto u Republici Srbiji. Hvala na podršci i na svemu ostalom, a mi smo tu da to radimo, da poslušamo ono što vi od nas tražite, jer mi vama i iznosimo naš izveštaj o radu zato što želimo da vi znate sve i da, naravno, svaka vaša sugestija i sve ono što odavde dođe ka nama bude sprovedeno u delo, kako bismo mi mogli da i u narednom periodu ispunjavamo svoje obaveze. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li još neko od predlagača želi reč? Reč ima Marko Janković, predsednik Komisije za hartije od vrednosti. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče Skupštine, uvaženi potpredsednici, prvo da vam se zahvalim na ovoj prilici da vam se obratimo, u kontekstu obrazlaganja naših izveštaja o radu za prethodnu godinu. Nadam se da će ovo biti jedna nova praksa, budući da mislim da značaj institucija koje su danas pred vama zaista zaslužuje priliku da saslušate ono što smo imali prilike da radimo u jednom prethodnom periodu. Pre svega bih se zahvalio predsednici Odbora za finansije, koja je pokrenula inicijativu da se naše institucije obraćaju Narodnoj skupštini i u plenumskom zasedanju. Potrudiću se da vas što manje opterećujem nekim faktografskim podacima iz našeg izveštaja koji ste imali prilike da vidite u papirnoj verziji, a pre svega ću se koncentrisati na neke buduće aktivnosti koje će Komisija za hartije od vrednosti imati, koje mogu uticati na dalji razvoj naše ekonomije, odnosno dati određeni doprinos prevazilaženju onih poteškoća sa kojima smo se suočili ove godine. Samo bih se kratko osvrnuo na neke podatke iz 2019. godine, pre svega u kontekstu finansijskog dela ispunjenja plana koje je Komisija imala. Dakle, ukupni prihodi koji su ostvareni u toj godini su iznosili nekih 74 miliona dinara, pokrivali su negde 92% ukupnih rashoda i nekih su 19% manji od planiranih prihoda za tu godinu. Sa druge strane, ostvarili smo ukupne rashode na nivou od 80 miliona dinara, što je nekih 4% manje od 2018. godine, a istovremeno nekih 23% manje od planiranih rashoda za 2019. godinu. Prosto, prilagodili smo se trenutnoj situaciji na srpskom tržištu kapitala, budući da se Komisija za hartije od vrednosti finansira iz naknada koje naplaćuje od učesnika na samom tržištu. Kao što je predsednica odbora i napomenula, u saradnji sa kolegama iz Ministarstva finansija imali smo priliku da izmeni naš Pravilnik o tarifi, što će značajno doprineti budućim prihodima Komisije za hartije od vrednosti, doprineti daljem razvoju same institucije. Kao što je rečeno, komisija je u prethodnom periodu dobila značajne nove nadležnosti. Pre svega usvajanjem novog Zakona o reviziji, gde se kontrola kvaliteta revizorskih kuća premešta iz jednog profesionalnog tela, iz Komore ovlašćenih revizora u Komisiju za hartije od vrednosti. Istovremeno i kontrolori koji su do tada radili komori ovlašćenih revizora su prešli u Komisiju za hartije od vrednosti, što je dodatno ojačalo jedan da kažem, kadrovski potencijala same Komisije, budući da je to bio jedan od glavnih zahteva i Evropske komisije u nekim našim razgovorima prilikom zatvaranja pregovaračkih poglavlja sa njima. Dakle, to je jačanje tog administrativnog kapaciteta same institucije i to je bio jedan korak ka daljem jačanju same institucije. Neke od novih nadležnosti se odnose i na nadzornu funkciju na tom robno-berzanskom tržištu koje smo pomenuli. Konačno, posle, ja bih rekao, više od deceniju pokušaja, uspeli smo da donesemo Zakon o robnim berzama, na osnovu koga je Komisija dobila nove nadzorne nadležnosti. Intenzivno radimo sa kolegama sa produktne berze iz Novog Sada, da se taj zakon i primeni u praksi. Predsednica Odbora za finansije je pomenula i zakon koji će se, ja se nadam, uskoro naći pred svima vama. Radi se o Zakonu o digitalnoj imovini. Praktično, to je jedan, ja bih rekao, inovativan zakon, koji će pokušati da Srbiju podigne na nivo, da tako kažemo, savremenijih ili najambicioznijih evropskih zemalja u tome domenu. Dakle, u saradnji sa kolegama iz Ministarstva finansija i Narodne banke Srbije, pokušali smo da jednu vrlo zanimljivu i tešku materiju konačno obuhvatimo zakonskim okvirom u Republici Srbiji, da na taj način omogućimo, pre svega, novim, malim start-ap preduzećima da imaju pristup inovativnim izborima finansiranja. Moram da iskoristim priliku, a i ti poreski zakoni će biti pred vama u narednom periodu, da se zahvalim i kolegama iz Ministarstva finansija na jednom vrlo podsticajnom odnosu prema samoj materiji i prema poreskim podsticajima koji će biti predmet poreskih zakona. Dakle, to je sve nešto što će, ja se nadam, kao jedna celina doprineti daljem razvoju tržišta kapitala u narednom periodu. Ono što bih još voleo da vam najavim, to će doduše biti aktivnosti za sledeću godinu, jeste usvajanje novog zakona o tržištu kapitala. Dakle, to će biti jedan potpuno novi, ja bih rekao, revolucionaran zakon za naše tržište kapitala, u kontekstu potpunog usleđivanja srpskog tržišta kapitala sa onim koje imamo u Evropskoj uniji. Pokušaćemo prosto da kroz taj proces sve one nedostatke koje smo imali priliku da identifikujemo u onom prethodnom periodu otklonimo i da omogućimo privredi lakši pristup kapitalu, ne samo kroz bankarski sektor koji je snažan i dominantan u Republici Srbiji, nego i kroz neke druge, da kažemo inovativne, a možemo reći i alternativne, u kontekstu Zakona o alternativnim investicionim fondovima, koji je takođe pomenut. Dakle, čitav cilj je da taj pristup finansiranju bude što jednostavniji, bude što brži i sveobuhvatniji, kako bi te firme u narednom periodu kroz lakši pristup kapitalu pre svega prevazišle trenutno stanje, s obzirom na posledice same pandemije, ali i u budućnosti podstakli razvoj malih preduzeća, mikro i malih preduzeća, pre svega kroz prisustvo nekih venčer kapital fondova, neku dalju podršku države. Ono što je na nama jeste da stvorimo jedan adekvatan zakonodavni okvir koji će sve to omogućiti i, kao što sam rekao, ja se iskreno nadam da ćemo negde do trećeg kvartala naredne godine imati ponovo priliku da razgovaramo na tu temu. Takođe, ono što mogu da kažem, a videćete to i u tačkama o kojima će se raspravljati sutra, Komisija se trudi da svoj rad uskladi sa trenutnim stanjem na samom tržištu kao posledicom pandemije. Dakle, ono što smo uradili, jeste da pokušamo da sva ona zakonska ograničenja koja su postojala u nekom prethodnom periodu olakšamo i da omogućimo kompanijama da ne osete, odnosno da što manje osete posledice same pandemije. To je urađeno i kroz nekoliko izmena samog Zakona o tržištu kapitala. Ono što očekujem jeste da se i te izmene i dopune nađu pred vama u najkraćem mogućem roku. Dakle, ceo cilj tih izmena i dopuna jeste da se olakša procedura izdavanja korporativnih obveznica kako bi kompanije, uz podršku Narodne banke Srbije i poslovnih banaka, na što jednostavniji način dolazile do neophodnih sredstava u narednom periodu. Ono što je, da tako kažemo, jedan strateški državni cilj, jeste dalji podsticaj strateških projekata, odnosno razvoj domaće privrede. Ovde, pre svega, kroz ovaj program govorimo o srednjim i velikim preduzećima koja treba svoje ambicije da realizuju ne samo na domaćem, nego i na stranim tržištima. Što se tiče Komisije za hartije od vrednosti, mi ćemo se i dalje truditi da, osim ove regulatorne funkcije i nadzora samog tržišta kapitala, pomognemo, koliko god je to u našoj zakonskoj moći, privrednim društvima da se dalje razvijaju i da nastave ovu jednu tendenciju rasta koja je vidljiva u prethodnom periodu. Ono što očekujemo i što sam siguran da ćemo imati sa vaše strane je jedna sveobuhvatna podrška. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Dejan Damjanović ima reč. Izvolite.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi potpredsednici, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ja sam u svom prvom obraćanju poželeo da se zahvalim predsednici Odbora za finansije, gospođi Aleksandri Tomić. Samo da se nadovežem i kažem da nam je drago da prepoznajete naš značaj i ulogu. Sada bih vas ukratko, ipak, obavestio o nekim detaljima, mada vi imate pred sobom, pretpostavljam, naš izveštaj o radu za prethodnu godinu. Najpre bih vam uputio izvinjenje u ime direktora Agencije za sprečavanje korupcije, Dragana Sikimića, koji je iz zdravstvenih razloga sprečen da prisustvuje današnjem zasedanju. Sa mnom su i uvaženi predstavnici Agencije za sprečavanje korupcije: Marijana Obradović, pomoćnik direktora u Sektoru za prevenciju i jačanje integriteta, Katarina Pavičić, pomoćnik direktora u Sektoru za kontrolu finansiranja političkih aktivnosti, Verka Atanasković, pomoćnik direktora u Sektoru za sukob interesa i pitanja lobiranja i Nataša Božić, pomoćnik direktora u Sektoru za proveru imovine. U skladu sa tada važećim Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije, Agencija, koja od 1. septembra ove godine menja naziv u Agencija za sprečavanje korupcije, podnela je Narodnoj skupštini Republike Srbije deseti izveštaj o radu za 2019. godinu, koji je danas pred vama. Tim putem izvestili smo vas o postignutim rezultatima u protekloj godini i izazovima sa kojima smo se suočavali, a uputili smo i preporuke koje se odnose kako na strateški i normativni okvir za borbu protiv korupcije i primenu mehanizama za sprečavanje korupcije, tako i na osnaživanje kapaciteta same agencije. U godini za nama, kada smo obeležili i desetogodišnjicu rada, definisali smo strateške pravce za period 2019.-2023. godina, kako bismo na sistemski način unapredili kapacitete, osnažili saradnju na nacionalnom i međunarodnom nivou i, što je najvažnije, nastavili otvoreno da radimo na zaštiti javnog interesa. Jačajući institucionalni integritet, gradimo i njihovo poverenje u institucije Republike Srbije. U tom smislu, naglasio bih podršku nadležnih institucija Republike Srbije, u vidu neophodnih odobrenja za zapošljavanje novih ljudi, kao i uvećanih budžetskih sredstava, što je jedan od ključnih preduslova za sprovođenje nadležnosti na delotvoran i efikasan način. Naročito kada se ima u vidu činjenica da je u 2019. godini počela primena Zakona o lobiranju, kao i da smo se intenzivno pripremali za 1. septembar 2020. godine, odnosno početak primene Zakona o sprečavanju korupcije. Obaveštavam vas da je izvršenje osnovnog budžeta Agencije iznosilo 94,9%, a izvršenje ukupnog budžeta Agencije sa svim projektima bilo je 94,26%, što ukazuje na uspešno planiranje i svrsishodno korišćenje sredstava. Planirani i odobreni budžet za 2019. godinu od 254.616.849,52 dinara bio je razvojnog karaktera. Unapredili smo aplikacije, dodali nove funkcionalnosti, stvorili preduslove za efikasniju razmenu podataka sa drugim državnim organima i automatizovali brojne poslovne procese, što je značajan korak ka postizanju potpune digitalizacije, a time i još uspešnijem sprovođenju naših preventivnih, nadzornih i kontrolnih ovlašćenja. Sprečavanje korupcije nije i ne može da bude uspešno bez saradnje sa svim akterima na nacionalnom i međunarodnom nivou, čemu smo naročito posvećeni. Ovom prilikom, pored odlične saradnje sa Narodnom skupštinom, naglasio bih i izuzetno uspešnu i efikasnu saradnju sa Ministarstvom unutrašnjih poslova, Republičkim javnim tužilaštvom, Ministarstvom pravde, Ministarstvom spoljnih poslova, Ministarstvom za evropske integracije, Upravom za sprečavanje pranja novca, Poreskom upravom, Državnom revizorskom institucijom, posebnim odeljenjima za suzbijanje korupcije MUP-a, viših javnih tužilaštava i viših sudova, kao i drugim nadležnim državnim organima, nezavisnim telima, organizacijama civilnog društva i medijima. U okolnostima u kojima je korupcija već odavno transnacionalni fenomen, suštinski preduslov za uspeh u sprovođenju mehanizama sprečavanja i borbe protiv korupcije predstavlja odgovarajuća međunarodna saradnja i izgradnja održivih partnerstava. Međunarodna dimenzija ove borbe značajno doprinosi i uspehu naših nacionalnih napora i reformskih procesa. Prepoznajući značaj međunarodne saradnje u oblasti sprečavanja i borbe protiv korupcije, Agencija ulaže kontinuirane napore ka jačanju postojećih i identifikovanju novih mogućnosti za razmenu iskustava i znanja sa srodnim institucijama. U tom procesu uvek se rukovodimo činjenicom da su evropske integracije strateški prioritet Republike Srbije, te su i svi oblici saradnje ostvareni u tom svetlu, uključujući i već spomenutu uspešnu koordinaciju sa nacionalnim državnim institucijama i drugim relevantnim akterima. U domenu međunarodne saradnje Agencija beleži značajne uspehe, o čemu ste imali prilike da se informišete iz Godišnjeg izveštaja. Ovom prilikom samo bih naglasio da smo dve godine za redom izabrani za potpredsednika Globalne mreže institucija za sprečavanje korupcije, čiji smo jedan od osnivača bili 2018. godine, na poziv Italijanske nacionalne antikorupcijske agencije. Krajem 2019. godine po drugi put smo izabrani za potpredsednika mreže kojom u 2020. godini predsedava Agencija za borbu protiv korupcije Francuske, a druga dva potpredsednika su Nacionalna agencija za borbu protiv korupcije Italije i Nacionalna agencija za čestitost, sprečavanje i borbu protiv korupcije Maroka. Mreža trenutno okuplja antikorupcijska tela iz 29 država sveta, uz jednu posmatračku i četiri partnerske institucije. Istakao bih i veoma važnu podršku aktivnostima Agencije koju su nam u 2019. godini pružili i međunarodni partneri, i to: Evropska unija, USAID projekat za odgovornu vlast, Misija OEBS-a u Srbiji, Kancelarija OEBS-a za demokratske institucije i ljudska prava (ODIHR), Ministarstvo pravde SAD, Međunarodna fondacija za izborne sisteme, kao i Ministarstvo spoljnih i evropskih poslova i Agencija za međunarodnu razmenu i saradnju Slovačke. Nastavili smo i saradnju sa Narodnom skupštinom, posredstvom Nacionalnog ogranka Globalne organizacije parlamentaraca protiv korupcije (GOPAK), u okviru projekta „Jačanje nadzorne uloge i javnosti u radu Narodne skupštine“, koju podržavaju i UNDP i Švajcarska agencija za razvoj i saradnju. Pojedinačne nadležnosti i rezultati Agencije sadržani su u Godišnjem izveštaju, te ću se osvrnuti samo na nekoliko ključnih podataka. U 2019. godini izradili smo Izveštaj o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije, sa ocenom realizacije svih aktivnosti iz revidiranog Akcionog plana za njeno sprovođenje, za period od 2016. do 2018. godine. Najveća vrednost ovog izveštaja ogleda se u tome da su na jednom mestu sintetizovane sve informacije koje se odnose na realizaciju planiranih aktivnosti koje su organi vlasti sprovodili u okviru 14 oblasti koje su obuhvatili Nacionalna strategija za borbu protiv korupcije i prateći akcioni planovi. Pored toga, ovaj izveštaj ukazuje i na zajedničke karakteristike, trendove koji su uočeni tokom sprovođenja i praćenja, sprovođenja strateških dokumenata, što svakako može biti od značaja u procesu planiranja budućih javnih politika u ovoj oblasti. Pratili smo i sprovođenje jednog od najznačajnijih mehanizama sprečavanja korupcije na institucionalnom nivou, odnosno planom integriteta, kako kroz izveštaje koji su organi vlasti dostavljali Agenciji, tako i posredstvom kontrole ovih dokumenata u odabranim institucijama. U domenu kontrole finansiranja političkih aktivnosti, Agencija je u 2019. godini kontrolisala izveštaj 30 političkih subjekata o troškovima izborne kampanje za izbore odbornika skupština opština: Doljevac, Kula, Kladovo, Lučani i Preševo. Sproveli smo i kontrolu 32 godišnja finansijska izveštaja političkih subjekata za 2018. godinu. Zbog povrede Zakona o finansiranju političke aktivnosti Agencija je podnela 96 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka pred nadležnim sudom protiv političkih stranaka i odgovornih lica u političkim strankama, odnosno odgovornih lica grupa građana. Podneta su i dva izveštaja nadležnim tužilaštvima zbog postojanja sumnje da su odgovorna lica u političkim subjektima izvršila krivična dela. Na osnovu pravosnažnih presuda doneto je 59 rešenja o gubitku prava na dobijanje sredstava iz javnih izvora namenjenih za finansiranje redovnog rada za 2020. godinu. Kada je reč o sprečavanju i rešavanju sukoba interesa pri vršenju javnih funkcija, rezultati pokazuju da su organi javne vlasti stoprocentno izvršavali konačne odluke Agencije kojima druga javna funkcija prestaje po sili zakona, a javni funkcioneri prestali su da vrše drugu javnu funkciju odlukama Agencije u 95,56% slučajeva, što ukazuje na jačanje ličnog integriteta javnih funkcionera, integriteta institucija, kao i prepoznavanje i jačanje svesti o Agenciji kao jedinom državnom organu koji rešava o sukobu interesa pri vršenju javnih funkcija. Agencija je spremno dočekala i potpuno novu nadležnost, odnosno primenu Zakona o lobiranju, te je blagovremeno donela podzakonske akte kao što je Kodeks ponašanja učesnika u lobiranju, koji obuhvata etička pravila za sve učesnike u postupku lobiranja, Pravilnik o izgledu i sadržini obrazaca, zahteva izveštaja, obaveštenja, evidencije i načinu vođenja registara i posebne evidencije u postupku lobiranja, kao i Pravilnik o programu obuke za lobiste. Uspostavili smo i nove registre u skladu sa Zakonom o lobiranju, i to: Registar lobista, Registar pravnih lica koja obavljaju lobiranje i posebnu evidenciju o stranim fizičkim i pravnim licima koja obavljaju lobiranje. Ovom prilikom bih vas obavestio i da je Grupa država protiv korupcije Saveta Evrope (GREKO) pozitivno ocenila ovaj zakon i napore Republike Srbije u ovoj oblasti u drugom izveštaju o usklađenosti za Republiku Srbiju i četvrtom krugu evaluacije koji obuhvata sprečavanje korupcije u odnosu na poslanike, sudije i tužioce, a usvojen je na plenarnom GREKO zasedanju u oktobru ove godine. U toku 2019. godine, u skladu sa Godišnjim planom provere Izveštaja o imovini i prihodima javnih funkcionera, sprovedena je provera izveštaja za 233 direktora i v.d. direktora javnih preduzeća i privrednih subjekata aktuelnih i prethodnih čiji su osnivači, odnosno članovi Republika Srbija, AP Vojvodina i jedinice lokalne samouprave, dok je u istom periodu pokrenuto 10 vanrednih provera, zbog sumnje da u izveštajima o imovini i prihodima funkcionera nisu prijavljeni tačni i potpuni podaci. Pored mera koje je Agencija izrekla zbog povrede Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, kao i iniciranja prekršajnih postupaka nadležnim tužilaštvima, podneto je ukupno 25 krivičnih prijava i izveštaja zbog postojanja osnova sumnje da funkcioneri, u nameri da prikriju imovinu, nisu Agenciji dostavili ili su dali lažne podatke o imovini. Izradili smo i metodologiju za prioritizaciju izveštaja funkcionera koji će Agencija proveravati. Unapredili smo efikasnost unosa podataka u Registar imovine i prihoda javnih funkcionera i obradili 8.314 izveštaja o imovini i prihodima. Postupali smo i po predstavkama u kojima podnosioci ukazuju na koruptivne radnje u načinu rada i postupanja organa javne vlasti ili javnog funkcionera, državnog službenika na položaju. Struktura novih predstavki evidentiranih u izveštajnom periodu pokazuje da je 75 predstavki bilo iz oblasti prosvete, 61 iz oblasti lokalne samouprave, 53 iz pravosuđa, 45 iz javnih finansija, 45 iz zdravstva, 21 iz građevinarstva i urbanizma, 33 iz oblasti rada i socijalne politike, 14 iz privrede, dve iz oblasti rudarstva i energetike, osam iz oblasti policije, jedna iz kulture i informisanja medija, četiri iz oblasti sporta, kao i 11 predstavki koje su ocenjene kao neuredne, odnosno po kojima Agencija nije nadležna da postupa. U ovoj oblasti okončali smo i postupanje u 680 predmeta, a podneli smo i 10 izveštaja nadležnim tužilaštvima zbog postojanja osnova sumnje na izvršenje krivičnog dela. Intenzivna saradnja ostvarena je i sa medijima, kao i organizacijama civilnog društva. Uspešno smo sproveli program dodele sredstava za realizaciju jednog projekta namenjenog jačanju integriteta, javne odgovornosti i transparentnosti rada organa javne vlasti. Sredstva u iznosu od 1.500.000 dinara dodeljena su organizaciji Bečejsko udruženje mladih za sprovođenje projekta pod nazivom "Zajedno ka transparentnijoj i odgovornijoj vlasti". Sprovodili smo i analize i istraživanja, a ovom prilikom bih spomenuo uporedno pravno istraživanje i analizu etičkih kodeksa narodnih poslanika, uporedno pravno istraživanje položaja, antikorupcijskih institucija u regionu, istraživanje i analizu o specifičnostima i oblicima korupcije u Republici Srbiji i istraživanje i analizu pod nazivom „Tendencija povreda Zakona u oblasti sprečavanja sukoba interesa i nespojivosti funkcija prema konačnim odlukama agencije“. Kao drugostepeni organ Odbor agencije je u 2019. godini, u skladu sa propisanim nadležnostima rešavao o izjavljenim žalbama na prvostepene odluke usvojio izveštaje o radu Agencije za 2018. godinu, predlog finansijskog plana Agencije za 2020. godinu sa projekcijom za 2021. i 2022. godinu, dao pozitivno mišljenje za donošenje pravilnika o unutrašnjem uređenju i sistematizaciji radnih mesta u službi agencije sa obrascima, kompetencija za sva radna mesta i ostvario nadzornu ulogu razmatranjem pisanih mesečnih izveštaja, kao i putem usmenog izveštavanja direktora o radu Agencije na sednicama Odbora. Što se tiče izjavljenih žalbi u toku 2019. godine, Odbor je rešavao o 109 žalbi, od kojih je 101 žalbu odbio, četiri prvostepena rešenja je poništio, a dva delimično poništio dok je povodom dve žalbe predmet vraćen na dopunu postupka. Kada je reč o tužbama izjavljenim radi poništaja odluke Odbora u toku izveštajnog perioda Upravni sud je dostavio Odboru 37 odluka, 35 presuda i dva rešenja, od kojih je šest službi funkcionera uvaženo i predmeti vraćeni Odboru na ponovno odlučivanje, a ostale službe su odbijene, odbačene ili je postupak pred Upravnim sudom obustavljen. Budući da jedna od ključnih institucija u oblasti sprečavanja korupcije, Agencija kao samostalan i nezavisan državni organ čini ozbiljne napore u sprovođenju preventivnih kontrolnih i nadzornih ovlašćenja i time pruža značajan doprinos zaštiti javnog interesa, izgradnji režima, individualnog i institucionalnog integriteta, kao i jačanju transparentnosti i odgovornosti u radu javne uprave. Na kraju bih dodao i to da ostajemo posvećeni kontinuiranom poboljšanju delotvornosti i efikasnosti sa ciljem još uspešnije primene i unapređenja mehanizama, sprečavanje korupcije, kao i jačanja poverenja građana Republike Srbije u naš rad. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predstavnika predlagača ne javlja za reč prelazimo na ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima predsednik poslaničke grupe JS Dragan Marković Palma. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, poštovani članovi komisija prisutnih na današnjoj sednici, JS će glasati za izveštaje koje ste vi podneli, ali želim i da ukažem, ne na primedbu ili primedbe, već nešto što se dešava poslednjih godina, a da građani Srbije ne mogu da shvate ili u nekom trenutku kažu da se razlikuje na primer izveštaj Fiskalnog saveta od izveštaja MMF-a. Kada su u pitanju penzije, plate, onda se desi taj vakum. Mišljenje Fiskalnog saveta i realizacija države, Vlade Republike Srbije, da li će penzije biti povećane ili ne. Šta su to argumenti? Šta su činjenice? Po kojom to metodologijom radi Fiskalni savet? Tamo ima dosta stručnih ljudi i da u budućem vremenskom periodu, ne da se koristi ono samo što kaže MMF kao izveštaj šta to Srbija radi, već i činjenice kada su u pitanju i nova radna mesta, da danas imamo manje korisnika, a više obveznika, što nije bio slučaj 2018, 2019. godine, znači, iz godine u godinu se povećava, a uvek kada slušam izveštaj Fiskalnog saveta postoji neka određena primedba. Da li je to dobronamerno, ne kažem da nije, ali dovode se u zabludu oni koji očekuju da im se povećaju penzije ili plate. Šta još Fiskalni savet treba da obrati pažnju, na šta? Šta je to što se zove bonitet subjekta, privatnog preduzetnika i oni koji ovoj državi plaćaju porez? Nekada kada se uzimao kredi, a i danas je to postoji nešto što se zove studija izvodljivosti. A na osnovu studije izvodljivosti taj subjekt ili klijent, kako ga zovu banke, dobija saglasnost ili ne dobije za kredit. Danas je to mnogo drugačije. Danas je bonitet jednog preduzeća završni račun pozitivan, a 99% preduzeća posluje sa bonitetom od kada miruje kurs evra, stabilnost dinara. Šta je važno u knjigovodstvu? Time Fiskalni savet treba da se bavi i neću reći da je to problem, ali to je nešto što sprečava ili daje nekome budućnost da bude korisnik velikih kredita, a da bonitet u trenutku ne stoji onako kakav je on napisao u zahtevu. Znači, knjigovodstvena vrednost, a vi to znate, je uvek manja od tržišne vrednosti nekoliko puta. To je možda moglo da bude do 2012/2013. godine, danas vrednost kapitala i ne pada vrednost kapitala kao što je nekada padala vrednost kapitala. Danas amortizacija se primenjuje ista kao što se primenjivala pre 20, 30 godina. Ne možete da primenite istu amortizaciju knjigovodstvenu na ono što se zove kapital subjekta, fabrike koje ne rade, ne znam, kapacitetom 5% i fabrike koje rade 100% kapacitetom. Znači, moramo da vidimo kako ćemo tu amortizaciju da povećamo i da se ne desi, a dešava se, da nekada tržišna vrednost kapitala bude manja od građevinske vrednosti. I ko tu ima najveću štetu? Ima štetu i država, ima štetu i vlasnik kompanije. Ovo govorim kao neko ko je privrednik 40 godina i govorim iz prakse. Meni je to dva, tri puta zasmetalo, ali ako nas Velika Britanija stavila na berzu, mi to moramo da iskoristimo. Hartije od vrednosti, 98% građana Srbije ne zna šta su hartije od vrednosti. Ne da ne znaju ljudi nego ih to jednostavno ne interesuje. Mi moramo da upoznamo građane šta su hartije od vrednosti. I da je to kao elementarna nepogoda. Elementarna nepogoda poljoprivredni proizvođač zaseje svoj proizvod, udari grad i sve mu uništi ali mi u ekonomskom smislu nemamo elementarnu nepogodu. Znači, svi su nas priznali i MMF i oni koji određuju na osnovu čega Srbija ide prema gore kada je u pitanju i bruto društveni proizvod, a posebno, a to je važno za Fiskalni savet, u ovom trenutku kada ekonomski moćnici, giganti kao što su jake evropske države imaj manji rast BDP od Srbije, jer Srbija je stvorila dobre uslove za rad i za dolazak investitora i za one koji su domaći investitori, odnosno žive u Srbiji i imaju državljanstvo srpsko. Velika je pomoć države šta je tri puta dala po 30.000 i dva puta po 18.000 dinara jer tada da su pitali Fiskalni savet, Fiskalni savet bi rekao – hajte malo da sačekamo. Ali život nema vremena da čeka. Znate, kada se ulaže u nešto što se zove život, a nije u nešto što se zove auto, da kupujete automobile skupocene, kao što se to dešava u Srbije, tašna, mercedesa i ne znam šta i da to bude prevara za sklapanje velikih ugovora. Kada sam kod tašne, mašne i skupog automobila, mi imamo Zakon o javnim nabavkama koji je veoma dobar, ali ima dve mane. Da neko hoće, a to se zove posao za komisiju, odnosno borbu protiv korupcije, reketiraju ljude, one proizvođače, kada izađu na tender, a onda ih oni ucenjuju i žale se, lupam, zato što postoji reč „možda“ u tenderskoj dokumentaciji, a čeka se po tri meseca saglasnost, odnosno izveštaj komisije da li, kada je u pitanju javna nabavka, je taj u pravu ili nije, ko tu gubi? Gube svi. Kada je, na primer, u pitanju infrastruktura, ako vi podnesete za neki put žalbu i ta žalba tri meseca se čeka, ulazimo u zimu, ne možemo da završimo posao koji treba da završimo, to je učestalo u Srbiji, da znate i da se bavi komisija i nadležni organi, ko su 15 subjekata koji to rade sve vreme. Hajde kada su u pitanju trgovci, ali oni ucenjuju i proizvođače da imaju određeni procenat za to. Ako ne budu imali određeni procenat, onda će se oni žaliti i ta žalba produžava rok isporuke itd, a neko je možda uzeo garanciju banke, a garancija banke košta kako bi dobio taj posao. Agencija za javne nabavke mora isto da vidi šta je subjekt koji je izašao na tender. Nije subjekt koji je izašao na tender dao najpovoljniju ponudu i ima 20 radnika, a ta firma napravljena pre dve godine, tri, bez nekog iskustva osim jednog posla koji se tiče izvođenja radova tamo gde je subjekt izašao na tender. To je ogroman problem u Srbiji, poštovani članovi Komisije, ogroman problem, jer siguran sam da 10% razvoja države u ekonomskom smislu upravo sprečava ta rupa u zakonu kada su u pitanju javne nabavke. Voleo bih da mi neko objasni šta se čeka tri meseca? Šta? A onda taj subjekt koji je stavio primedbu, kaže – imam ja ljude i ne znam šta, pa ćete videti vi. Sigurno da niko od vas to ne radi, ali oni zloupotrebljavaju. Znači, vi treba da date jedno saopštenje - tamo gde se desi u nekom gradu to i to, obavezno da prijavite. Pazite, Agencija o sukobu interesa ili kako se zove, gospodin koji je govorio, Agencija za borbu protiv korupcije, on nabroja četiri opštine siromašne kako su prekršile… razumete? Četiri siromašne opštine u izbornoj kampanji, jer su potrošili, ne znam, 700 evra više ili manje. Hajdemo ove krupne zverke, one da nam budu tema, ali tema sa materijalnim dokazima, a ne u izveštaju, ne znam - evo, mi smo to i to odradili i sad te siromašne opštine ili te partije koje nemaju para, a nisu ni prešli cenzus, odakle će da plate određenu kaznu. Nisam protiv toga da ne plaćaju, ali ja sam očekivao u ovom izveštaju da će ti veliki koji krše, siguran sam, zakon, da oni budu primer i da javno se saopšte njihova imena i nazivi njihovih kompanija. Ja ne želim ni da budem policajac, niti da upirem prst u nekog, ali sam čovek iz života i vrlo dobro znam kako se danas radi i da vi kao Komisija, ako bi me neko pitao koju ocenu da vam dam, dao bih vam 5, borite se dobro, ali na osnovu rupe u zakonu, želim baš da vidim da li će ovo, kada su u pitanju javne nabavke, neko da se bavi ovom temom i da vidimo ko su tih 20 koji konkurišu, a nije mu glavna delatnost u kompaniji to za šta je on izašao na tender. Nekada, gospodo, nisi mogao da izađeš na tender za javnu nabavku prehrane ako imaš transportno preduzeće i građevinsko. Ne možeš. Danas može i vulkanizer da izađe i da nudi jogurt i kiselo mleko da prodaje. Razumete? Drago mi je što ste me shvatili i što me razumete, ali vi ste na neki način ogledalo ove države. Može Vučić da se iskida, da ne spava danima, ali vi koji radite i vi koji dajete izveštaje, morate da kažete – gospodo, taj i taj problem postoji. Ja bih voleo da mi predsednik Fiskalnog saveta objasni kako su to dijametralno suprotni izveštaji vaši i izveštaji MMF-a. Znamo kakve je izveštaje MMF davao o Srbiji ranijih godina, da smo dobijali ono - sedi dole, 1 ili dovoljan 2, a sada da budemo u prvih četiri najmoćnijih država na svetu. Nemojte da zaboravite da ima nešto što se zove vanredno stanje, a kad imate vanredno stanje, onda imate novu investiciju. Vanredno stanje je ovaj kovid, o čemu ja izbegavam uopšte da govorim, jer dovoljno plaše narod oni drugi koji govore o tome. I to uzmite u obzir i kažite, vi iz Fiskalnog saveta… Nikad nisam čuo da ste pohvalili Vladu. Ja ne želim išta da hvalim ako nešto nije u redu, ali da kažemo – gospodo, nije bilo u planu 2019. godine da se naprave dva klinička centra gde ćemo da lečimo ljude, mi nemamo mesta da lečimo one koji boluju od nekih drugih bolesti, uradili smo to... Za to nemamo u prilivnoj strani. Budžet se pravi plan – prilivna i odlivna strana i kako bi izbegli da imamo deficit, jer smo navikli da imamo suficit već više godina. To Fiskalni savet treba javno da kaže i da kaže – svaka čast, evo, dali ste po 10.000 dinara, kada vi kažete ima težinu, po 10.000 dinara zaposlenima u zdravstvu. Možda je to malo, ali druge države nisu dale ništa. Sada će neko reći – aha, tamo su veće plate. Pa, tamo su oduvek bile veće plate, a ovde su plate bile pola manje nego danas u zdravstvu pre šest, sedam, osam godina. To je na neki način, kada vi kažete, jedna uteha, da ljudi mirno spavaju, da kažete – Hrvatska je zadužena po glavi stanovnika toliko i toliko, Italija je jedna od najzaduženijih država po glavi stanovnika toliko i toliko. Predsedniče Fiskalnog saveta, ako nemate, mogu da vam dostavim za dva minuta. Možda se niste ni spremili za ovakva pitanja. Da vam kažem, ja se razlikujem od drugih. Ja nisam „nja-nja nja-nja“. Razumete? Hoću da me shvatite i vi i svaki čovek koji gleda ovu Skupštinu. Vidite, ništa nisam čitao. (Narodni poslanik dobacuje sa mesta: Pa, vidi se!) Evo, ovoga da pitate sada šta je hartija od vrednosti, ovaj što dobacuje, i šta je vrednost hartije od vrednosti, on će reći – crvena je malo skuplja hartija od vrednosti, a plava malo jeftinija, taj ko dobacuje. Razumete? Najlakše je dobaciti. Uzmi, prijatelju, reč, pa govori, pa istakni činjenice, argumente, šta je to što ti misliš, a da ti niko ne piše govor. Kako bi te narod razumeo? Ja se izvinjavam i ne znam šta to znači sad da kolega kolegi dobaci nešto? Ja se radujem kada neko nešto lepo kaže. Kažem, svaka mu čast! Ima ovde i mnogo dobrih poslanika i sa iskustvom, ali samo zato što kao sad ti si tu nešto rekao bolje od mene, a ja ću da ti dobacim – e, ti ćeš da mi kažeš. Pustite to više – ti ćeš da mi kažeš. Mi sada moramo da budemo jedinstveni, da se borimo protiv nečega protiv čega se ceo svet bori i ne znamo dokle će da traje. Ja živim u dvanaestočlanoj porodici, četiri generacije i vrlo dobro znam za svaku generaciju šta treba, ali ne za moju, nego za one koji žive prekoputa mene, za one koji žive u Beogradu, Vranju, Leskovcu i voleo bih da svako od njih ima po dvoje zaposlenih. Ako otac i majka imaju troje dece, da rade i jedan i drugi. To ova država radi, stvara nova radna mesta. Pazite, sada u vremenu kada se ceo svet plaši od Korone, dolaze strani investitori u Srbiju. Evo, u Jagodinu su došla dva strana investitora. Otvaram jednu nemačku fabriku koja se zove „Viber“ i zaposliće 350 radnika. Znači, našli su Srbiju kao najsigurniju državu na Balkanu da dislociraju svoj kapital iz najmoćnije Nemačke. Sticajem okolnosti došli su u Jagodinu, ali zahvaljujući politici koju vodi ova država u međunarodnim odnosima, ta međunarodna popularnost, u svakom smislu te reči, koju ima ova država moramo da iskoristimo i vi koji ste državni činovnici i vi koji ste u nezavisnim telima i agencijama i svi zajedno da kažemo ono što mislimo. U ovoj državi svako može da kaže šta misli, ali to šta kaže, šta misli mora da ima određenu težinu a ne da kažem kako mrzim dva čoveka u Srbiji i to mi je politički i ekonomski i socijalni program i međunarodni itd. Hvala Bogu, ovaj saziv se time ne bavi. Mi se bavimo kako da pomognemo, svako od nas, da nešto ova država uradi dobro za sve građane koji žive u Srbiji. Ja, kao čovek koji živi na selu imam neka drugačija mišljenja. Da vam kažem, kao čovek koji nema dlake na jeziku, nisam sebe uhvatio da se nešto šlihtam, da ja sada moram da kažem kako bi čuo neko tamo da ja sada hvalim predsednika ili bilo koga, da tako ne mislim. Ja samo govorim ono što mislim i ono što smatram. Neko to procenjuje. Nikoga ne vređam, ali dajem sebi za pravo da imam svoju autonomiju. Onaj ko nema svoju autonomiju treba da ide da čuva koze i time da se bavi. Hvala vam. Izvinjavam se članovima Komisije, ništa lično nisam imao kada ste vi u pitanju, ali jednostavno to je moje viđenje i moja primedba na nešto što se zove i Fiskalni savet i Agencija za borbu protiv kriminala i za hartije od vrednosti itd. Jedinstvena Srbija će glasati za izveštaje Komisije koja je danas na dnevnom redu. Voleo bih da me odgovorite predsedniče Fiskalnog saveta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Za reč se javio gospodin Pavle Petrović, predsednik Fiskalnog saveta. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodinu Markoviću. Vidim da pažljivo prati i rad Fiskalnog saveta, što jeste neka svrha našeg rada, da nalazi odjek kod poslanika. Gospodin Marković je pokrenuo puno važnih tema. Sa delom se ja slažem, a deo tih tema pripada Fiskalnom savetu, a deo ne pripada. Vezano za bonitet privatnih subjekata, knjigovodstva, amortizacija, to su veoma važne teme, ali nisu u nadležnosti Fiskalnog saveta i mi smo spremni da tu pomognemo one koji to rade. Prva tema je bila oko penzija. Stav Fiskalnog saveta vezano za penzije. Naš stav je dve godine da penzije treba da se urede zakonom, tj. indeksacija penzija treba da se uredi zakonom, a ne da se one određuju ad hok i kao rezultat te naše inicijative i inicijative drugih uvedena je ova švajcarska formula. Fiskalni savet je ponudio lepezu rešenja, a onda iz te lepeze Vlada je izabrala švajcarsku formulu, gde je 50-50 plate i inflacije. To je sada zakonom doneto. Mi pozdravljamo da se sada taj zakon stalno primenjuje. Rezultat toga u 2021. godini će biti da će penzije porasti skoro 6%. Uže ekonomski gledano to je veći rast nego što bi privreda u 2021. godini mogla da podnese, ali Fiskalni savet je u svojim ocenama zauzeo stav da se treba držati zakona i tog pravila pa i u slučaju da privremeno penzije porastu više nego što je ekonomska snaga, što će biti slučaj u 2021. godini. Isto tako, kada dođu vremena i kada pravilo kaže da u nekim izuzetno dobrim vremenima penzije će možda porasti manje nego privredna aktivnost, ali se opet treba držati zakona i te formule. Dakle, to je onaj naš stav vezan za penzije. Drugo pitanje je bilo vezano za mišljenje, razlikovanje u mišljenju između Fiskalnog saveta i MMF. Dobro je da se razlikujemo jer nismo dve različite institucije i ne možemo u svemu da se naša mišljenja poklapaju, ali recimo oko ove švajcarske formule i MMF je prihvatio, da treba, da je dobro uvesti pod 1) princip, da treba uvesti zakonom regulisanje indeksacije penzija, a ne ad hok diskreciono svake godine i MMF se takođe složio sa ovom švajcarskom formulom, tako da vidite da tu ima jedan deo slaganja. Drugi deo je oko ovog budžeta za 2021. godinu i koliko sam razumeo gospođu Tomić biće diskusija u ponedeljak pa evo gospodine Markoviću, dođite, tada možemo i detaljnije da govorimo o pojedinačnim aspektima toga šta je naš stav, šta je MMF-ov i nisu tu tako velike razlike kako se vama čine. Posebno bih hteo da kažem za ovu, za politiku Vlade u ovoj 2020. godini. Znači, anti-kriznu politiku. To je ovo što ste govorili o minimalcu i drugoj pomoći koje je, jedan paket je bio u aprilu, drugi u avgustu mesecu. Vi ste tu onda rekli da je do Fiskalnog saveta do toga ne bi došlo. Pa upravo suprotno, čim je izbila ta kriza, znači početkom marta 2020. godine, pre svih smo izašli sa saopštenjem da s obzirom na ovakvu krizu Vlada treba slobodno da ide u zaduživanje i veliki deficit kako bi parirala ovoj krizi, jer bi, sada govorim o ekonomskoj krizi kao posledica zdravstvene krize, jer ako to ne bi činila ekonomske posledice bi bile daleko gore i na kraju bi to znatno više koštalo. Znači, to smo izašli prvi u martu pre svih. Onda kada je Vlada donela paket, ja mislim da je to bio kraj marta-početak aprila, mi smo podržali taj paket. Znači, ne da smo rekli da smo bili protiv toga, nego smo ga podržali. Najzad, kada je Vlada u avgustu donela nov paket mera, mi smo i taj paket podržali, ali smo samo rekli da je greška bila što u avgustu kad je već bilo vremena, taj paket nije bio targetiran - Zašto su sredstva podeljena svima? U aprilu, to je bilo opravdano, jer je bilo hitno, kuća je gorela i vi niste imali tačnu informaciju gde je najpotrebnije dati pare, pa se svima dalo. Do avgusta je već analiza mogla da se napravi i tek su bile prve najave u Vladi od strane ministra Siniše Malog i predsednika Privredne komore, Čadeža, da će avgustovski paket biti ciljan i onda se od jednom od tog paketa odustalo. U pogledu zaduženosti - to je veoma važna tema, drago mi je da ste to pokrenuli, Srbija je sada negde na 60%, ali to je za Srbiju visok nivo. To je opravdano, zato što je bila kriza. Trebalo se zadužiti, trebalo je reagovati na krizu, ali zato u 2021. godini pa nadalje, 2022, 2023. godini, treba voditi takvu politiku da taj dug počne da se smanjuje, jer će to onda značiti i manje kamatne stope koje mi moramo da plaćamo i manji kamatni izdatak koji za to moramo da imamo. Mislim da je to ono što bih sad mogao da kažem. U ponedeljak bi bilo više prilike da detaljnije razmatramo te ekonomske teme koje bi bile, naravno, i nama od koristi, s obzirom na vaše iskustvo iz stvarne privrede ili iz privatnog sektora. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, Dragan Marković Palma. Izvolite.
Nemam ništa da oduzmem, ni da dodam što je rekao gospodin, osim da mi je drago da je promenio stav i mišljenje, jer bio je protiv zaduživanja ranijih godina. Sada kada pogledamo koliko druge države duguju, mi smo ipak država koja ima bonitet za tako nešto. Voleo bih da mi odgovore predsednik Komisije za borbu protiv korupcije i za javne nabavke, one primedbe koje sam ja imao, da li će te primedbe pogledati i šta ćemo preduzeti i koje su mere kako se takve stvari u budućnosti ne bi dešavale? Hvala.
Samo trenutak. Zahvaljujem gospodine Markoviću. Sada se prijavite. Izvolite.
Ne, nisam promenio mišljenje, samo su se okolnosti menjale. Upravo je to i drago mi je da diskutujemo o ovoj suštinskoj temi. Zalaganje Fiskalnog saveta da se dug spusti što niže, ispod 50%, ispod 40% BDP-a, upravo je zbog ovakvih situacija kakve smo imali 2020. godine, jer onda kad naiđe kriza vi imate prostor da pravite deficit, da se zadužite po pristojnim kamatnim stopama i da još uvek ne budete prezadužena zemlja. I došli ste na 60%. Sad kad dolaze mirna vremena ponovo treba smanjiti dug ispod 50% i 45%, da ponovo sledeću krizu koja će kad tad doći dočekamo spremno. Hvala.
Reč ima gospodin Dragan Marković Palma. .
Hvala vam na odgovoru. Imam samo još jedno pitanje za vas, kao čoveka koga izuzetno cenim, da ste veliki ekonomski stručnjak – da li je bolje sada u ekonomsko fiskalnom smislu ili pre sedam godina i u procentima koliko je to bolje, ali nemojte da smetnete sa uma da smo imali poplave i da smo imali i imamo zlo koje se zove korona? Hvala
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Izvolite gospodine Petroviću.
Najgora situacija je bila 2014. godine. Tad je deficit bio dve milijarde i nešto evra, a dug je bio oko 71% u odnosu na BDP. Godine 2015, 2016. i 2017. predstavljaju godine izuzetne fiskalne stabilizacije, kada je sa deficita od dve milijarde i nešto evra deficit pao na nulu, plus – minus. Tako da je to veliki napredak. Ali, i drago mi je da to postavljate, taj uspeh jednom postignut ne treba lako ispustiti. Kriza je, zadužuj se, plaćaj, ali misli na sledeće dve, tri godine da ponovo vratiš u to stanje gde bi imali praktično uravnotežen budžet i opadajući javni dug.
Zahvaljujem. Za reč se javio zamenik direktora Agencije za sprečavanje korupcije, gospodin Dejan Damjanović. Izvolite.
Gospodine Markoviću, samo ovako ukratko da vas informišem. Što se tiče mesta koja smo pobrojali kao mesta u kojima su se održavali, to su mesta u kojima su se održavali izbori u 2019. godini. Nisam ja rekao da su tu primećene nepravilnosti, nego da smo mi kontrolisali ta četiri grada. To nam je ujedno bilo i pripremanje za republičke izbore. Mi smo kontrolisali njihov rad. Ti postupci veoma dugo traju, moram vam reći. Vezano za ono što ste spomenuli velike zverke, mi radimo sve to vrlo kvalitetno i u potpunosti proveravamo, samo što kada uđe neka stranka u postupak kontrole taj postupak nekada dosta dugo traje, ta prepiska sa njima, dok mi dođemo do svih validnih podataka koji su za nas bitni i kada dođemo, kada kompletiramo sve to mi odlučujemo o tome da li pokrećemo postupak ili ne. Ono što je veoma bitno je da nama zakon ne dozvoljava da mi bilo šta govorimo dok taj postupak traje, tzv. prethodni postupak u kome se mi obratimo da li nekim državnim organima, da li su u pitanju kod kontrole finansiranja banke ili neko ko je finansirao, gde postoji neka nedoumica. To je potpuno jedan proces koji traje. Zato su i rokovi za zastarevanje dugi, pet godina, što znači da mi možemo u tom dužem periodu da to uradimo kvalitetno, da se ne napravi neki propust i dođe neko pod udar zakona, pogotovo ko je manji ili udruženje građana pa da ispadne da mi treniramo na takvima. Ne, mi radimo podjednako sve, da li u pitanju velike stranke, da li su pitanju, kako vi kažete, velike zveri. Kod nas razlika u tome stvarno ne postoji. Samo je postupak malo duži i on zahteva jedno strpljenje, a mi radimo. Kako da vam kažem, mi komuniciramo sa svima i na vreme kada dođe trenutak mi obavestimo javnost o tome i da li ćemo pokrenuti prekršajni postupak, da li ima osnova za pokretanje nekog krivičnog postupka. Čuli ste da jedan broj stranaka zbog prekršaja koje su napravili nisu bili finansirani ove godine. Da vam kažem, to je nešto što traje. Zakon je nov. Svi se mi, kako da kažem, prilagođavamo tome i uvodimo to i ljude iz stranke i lidere i uopšte odgovorna lica da shvate koje su njihove obaveze prema zakonu i u skladu sa tim postupaju. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč se javila zamenica predsednika Komisije za zaštitu u postupcima javne nabavke, gospođa Vesna Gojković Milin. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, zahvaljujem se na vašoj pažnji, zahvaljujem se i na vašim primedbama. Hvala vam na podršci koju dajete našem radu. Hvala vam na tome što ćete glasati za izveštaj Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. U našem izveštaju su iscrpno predstavljeni podaci o našem radu, a gospođa Tomić je u ime nadležnog odbora prilično detaljno iznela one koje smo mi prezentirali. Ono što ja mogu da kažem i u vezi sa informacijama koje ste vi ovde spomenuli jeste da je Republička komisija i u okolnostima koje su sada nastale u 2020. godini nastavila taj pozitivni trend skraćivanja rokova odlučivanja, da je do sada u ovoj godini održala 276 sednica, rešila 739 predmeta koji se odnose na zahteve za zaštitu prava i da je 71% odluka doneto u zakonom propisanim rokovima. Republička komisija svesna je, bila je svesna i ranijih godina kašnjenja u donošenju odluka, ali kako su se stekli svi uslovi uz značajnu podršku parlamenta i uz pun sastav Republičke komisije rokovi su počeli da se skraćuju primetno i to je kao što je rekla gospođa Tomić primećeno od strane ekspertske misije i u okviru izveštaja Evropske komisije je istaknuto kao napredak i u samom Poglavlju pet. Mi ćemo nastaviti da i u ovim okolnostima sa početkom primene novog Zakona o javnim nabavkama, koji je pred ovim predstavničkim domom usvojen u decembru 2019. godine, a počeo da se primenjuje 2020. godine, nastavićemo da radimo i da se trudimo da stvorimo sigurno pravno okruženje za zainteresovane privredne subjekte, efikasan i efektivan sistem zaštite prava, što jeste naša uloga kao nezavisnog tela, a sa druge strane, da stvorimo i sigurno pravno okruženje za naručioce koji bi u takvim okolnostima mogli efikasnije da sprovode postupke javnih nabavki, koji u krajnjoj liniji utiču na zadovoljenje potreba velikog broja ljudi koji koriste usluge javnog sektora. Prihvatamo sve primedbe koje ste rekli i trudićemo se da u svom radu postupamo i nadalje što uspešnije. Zahvaljujem se još jednom u ime predsednice Republičke komisije i članova Repličke komisije na ukazanom poverenju i na vašoj pažnji.
Zahvaljujem, gospođo Milin. Za reč se javo gospodin Marko Janković, predsednik Komisije za hartije od vrednosti. Izvolite.
Hvala. Gospodine Markoviću, niste mi postavili neko konkretno pitanje, ali sam samo želeo da se osvrnem na jedan deo vaše inicijalne diskusije, apropo, hartija od vrednosti, odnosno ovog računovodstvenog tretmana koji ste pomenuli, budući da sam bio član radne grupe za izmene Zakona o računovodstvu, odnosno Zakona o reviziji. Dakle, mi smo konačno te dve 2019. godine, uspeli da uskladimo domaće zakonodavstvo u potpunosti sa međunarodnim računovodstvenim standardima. Mogu slobodno da kažem da sada apsolutno ažurno primenjujemo te međunarodne standarde, ali shvatam, da ima praktičnih problema u primeni određenih standarda, i samo bih predložio da nađemo neku formu koju bi i Narodna skupština, da li preko Odbora za finansije, ili nekog predstavnika koga Narodna skupština odredi, može da se obratite Nacionalnoj komisiji za računovodstvo, da kažem, da se detaljnije bavi tom materijom i mogli bi da otvorimo te teme, da pokušamo da nađemo adekvatne odgovore na te praktične probleme. Ono sa čime se i moja komisija suočava u svom, da kažem, praktičnom postupanju, jeste da u određenim postupcima imamo dijametralno različite, računovodstvene, tržište i procenjene vrednosti određenog kapitala, recimo, javnih društava. Mi se, evo, već nekoliko godina, bavimo pronalaženjem načina kako da izbegnemo takvu problematiku. Mogu takođe, da najavim za narednu godinu izmene određenih relevantnih zakona za naše postupanje u tom smislu, kako bi bili u mogućnosti da reagujemo u situacijama kada vidimo, da kažem, očigledna neslaganja između onih podataka koji su nama prezentovani. Moram da kažem da to nije toliko jednostavno, kao što možda zvuči, ali pokušaćemo da na nađemo najbolju evropsku praksu i da je prenesemo na naše postupanje u tom smislu. Još da se osvrnem na ono što ste rekli vezano za edukaciju građana na temu hartija od vrednosti, dakle, vi ste potpuno u pravu, to je izazov ne samo za našu državu, nego rekao bih, za sve evropske zemlje, prosto, tržište kapitala, odnosno znanje o mogućnostima investiranja u hartije od vrednosti, su značajno manja nego u nekim drugim najrazvijenim tržištima, recimo, američkom. Ono što je, rekao bih, svih nas, a mi ćemo sa naše strane pružiti podršku svakoj inicijativi koja bude došla od strane Narodne skupštine, jeste da razvijemo jedan inovativan, moderan program, edukacije građana na temu hartije od vrednosti, i mogućnosti investiranja na tržištu kapitala, da nam se ne bi dešavale ove situacije koje ste vi pomenuli i uporedili to tržište sa cunamijem, i tržištem poljoprivrednih proizvoda. Dakle, ono što se trudimo, a to će Komisija u narednom periodu raditi kao regulator robne berze, odnosno, trgovanja na robno-berzanskom tržištu, jeste da nam se ti cunami ne dešavaju, odnosno da nađemo mehanizme da te cunamije zaustavimo, i da oni, kako da kažem, i ne nastaju, ali i da tom jednom edukacijom širih slojeva stanovništva doprinesemo da kompanije, pre svega imaju pristup jednom zdravom, i da kažemo, održivom tržištu kapitala, gde će svi prepoznati svoj interes. Dakle, da građani investiraju, kompanije na adekvatan način finansiraju svoje poslovanje. Opet kažem, to je sve jedan izuzetan kompleksan proces, plašim se da su neka nasleđa iz nekih prethodnih vremena, učinila da taj posao bude možda i nešto teži, nego što bi bio, da kažemo, u jednom normalnom okruženju. Ono što ćemo sigurno uraditi u narednim godinama jeste da jedan taj okvir u kome ćemo s jedne strane da kažem, edukovati građane, ali i vlasnike privrednih društava, dakle, da im objasnimo koje su im sve opcije na raspolaganju. Dakle, da kroz jednu široku edukaciju omogućimo svima da njihovo poslovanje bude produktivnije i da samim tim dalje pospešimo rast domaće ekonomije. Hvala.
Reč ima Samira Ćosović. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi predstavnici nezavisnih regulatornih leta, SDPS Rasima Ljajića podržava evropske vrednosti, u skladu sa kojima su formirana nezavisna regulatorna tela. Danas su pred nama godišnji izveštaji samostalnih i nezavisnih državnih organizacija, čiji je osnovni zadatak zakonito, pravično i transparentno raspolaganje javnih resursima, funkcionisanje tržišta kapitala, odgovorno vođenje fiskalne politike i zaštita prava u postupcima javnih nabavki. Reč je o izveštajima za 2019. godinu Agencije za borbu protiv korupcije, Fiskalnog saveta, Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Komisije za hartiju od vrednosti. U pitanju su nezavisna i regulatorna tela čija je uloga savetodavna, ali ova tela imaju i nadzornu ulogu. Samostalna regulatorna tela moraju da rade u skladu sa zakonima i drugim pravnim aktima, ali nisu iznad zakona. Za obavljanje poslova iz svoje nadležnosti, ova tela su odgovorna Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ono što želim da istaknem i posebno pozdravim jeste da se o izveštajima o radu nezavisnih državnih organa raspravlja i u plenumu, a ne samo na sednicama odbora, što je ranije bio slučaj. To je znak da Narodna skupština Republike Srbije i njeni poslanici daju punu podršku ovim telima. Neću se baviti drugim telima, obratiću pažnju na Agenciju za borbu protiv korupcije. Pred nama je izveštaj za 2019. godinu i bilo mi je u tom izveštaju interesantno u delu provera prihoda i imovine javnih funkcionera da su u 2019. godini godišnjim planom obuhvaćena 223 funkcionera, direktora i v.d. direktora javnih preduzeća i privrednih subjekata, čiji su osnivači Republika Srbija, AP Vojvodina i jedinica lokalne samouprave. Završena je provera 212 funkcionera i pokrenuta su 74 postupka zbog povreda odredbi Zakona o Agenciji. Od toga, 63 postupka protiv funkcionera koji vrše javne funkcije na republičkom nivou, ministara, pomoćnika ministara, narodnih poslanika, direktora javnih preduzeća i privrednih subjekata čiji je osnivač Republika Srbija, odnosno AP Vojvodina, kao i sudija, tužilaca, državnih sekretara i 11 postupaka protiv funkcionera koji vrše funkciju na lokalnom nivou. Dakle, direktora javnih preduzeća, predsednika opština i predsednika upravnih odbora. Nakon pokrenutih postupaka izrečene su 63 mere. Iz navedenog se može zaključiti da nije bilo povlašćenih. Slično je i kod sprečavanja sukoba interesa u vršenju javnih funkcija. Nije bilo povlašćenih ni kod pokretanja postupaka, ni kod izricanja mera, mada se iz izveštaja primećuje kako je funkcija veća, tako se broj mera smanjuje. Smatram značajnim što je Agencija u cilju prevencije kao prvog i najvažnijeg koraka za uspešno suprotstavljanje problemu korupcije, donela poseban program stručnog usavršavanja zaposlenih u javnom sektoru, u oblasti prevencije korupcije. Agencija je izradila i model lokalnog antikorupcijskog plana koji je usvojilo 118 gradova i opština, a 28 gradova i opština je formiralo i telo za praćenje primene lokalnog antikorupcijskog plana. Kako je ovo izveštaj za 2019. godinu, kada je Agencija nosila naziv Agencija za borbu protiv korupcije, a primenom novog zakona od septembra, Agencija nastavlja svoj rad kao Agencija za sprečavanje korupcije, jel tako. Neću govoriti o izveštaju, ali želim da kažem da je poznato da je borba protiv korupcije osnovni preduslov Srbije kao zemlje kandidata za ulazak u EU. Vlada Srbije je sebi postavila kao zadatak nultu toleranciju na korupciju. Uprkos tome, Srbija zauzima 91 mesto od 180 zemalja prema indeksu percepcije korupcije za 2019. godinu, kako je objavila Agencija „Transparensi internešnal“. Indeks percepcije korupcije pokazuje da dve trećine zemalja, uključujući tu i neke od najrazvijenijih svetskih privreda stagnira ili nazaduje u pogledu napora koji ulažu u borbu protiv korupcije. Stoga možemo zaključiti da pred Srbijom nije uopšte lak zadatak i da se moraju uložiti dodatni napori i resursi kako bi se korupcija svela na minimum. Iz Izveštaja Evropske komisije o Srbiji za 2019. godinu navodi se da je korupcija sveprisutna u mnogim sferama i nastavlja da zabrinjava. Potrebna je snažna politička volja kako bi se problem korupcije rešio na delotvoran način, kao i snažan odgovor tužilaštva i sudstva u slučajevima posebno visoke korupcije. Srbija treba naročito da poboljša konkretne rezultate kada je reč o istragama, optužnicama i pravosnažnim presudama u slučajevima visoke korupcije. U svakom slučaju, videćemo u sledećem izveštaju za 2020. godinu da li su novi Zakon o sprečavanju korupcije i preporuke EU dali rezultate. Mi smo tu da damo svoj puni doprinos i podršku Agenciji za sprečavanje korupcije, kako bi njene mere bile delotvornije i efikasnije. Mi, narodni poslanici Socijaldemokratske partije Srbije, uvek ćemo podržavati rad samostalnih regulatornih tela, njihovu nezavisnost i pravo da imaju ponekad drugačije mišljenje od organa vlasti. Ali, nikada nećemo podržati njihovu politizaciju. U danu za glasanje mi ćemo glasati za usvajanje izveštaja o radu nezavisnih regulatornih tela za 2019. godinu.
Dame i gospodo, primili ste ostavke narodnih poslanika Ane Marije Viček i Atile Juhasa na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavki nastupio član iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. st. 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. Shodno članu 88. stav 1. tačka 2) i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje su izabrani narodnim poslanicima Ana Mariji Viček i Atili Juhasu, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvaženi predsedniče. Poštovano predsedništvo, poštovani predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije, Fiskalnog saveta, Republičke komisije za zaštitu prava po postupcima javnih nabavki, Komisije za hartije od vrednosti, uvažena koleginica Tomić, ona će nam se pridružiti, iz opravdanih razloga trenutno nije tu. Ono što želim na samom početku da kažem jeste da mi veoma uvažavamo kao poslanički klub rad Odbora za finansije, jedan ozbiljan, odgovoran i posvećen rad Odbora za finansije. Znam kako je to funkcionisalo u prethodnom sazivu, imao sam prilike da učestvujem u radu Odbora za finansije. Naravno da ćemo prihvatiti i da ćemo podržati kao poslanička grupa zaključke Odbora za finansije i naravno da su oni formulisani u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine Republike Srbije i da ne treba previše obraćati pažnju na stavove, čini mi se, pojedinih organizacija koje dolaze iz nevladinog sektora, da Odbor treba da daje određene stavove, sugestije i predloge. Ne, Odbor shodno Poslovniku o radu Narodne skupštine, prihvata ili odbija, odnosno ne prihvata izveštaj o radu nezavisnih tela. Dakle, imaćete podršku u danu za glasanje svakako, shodno odluci Odbora za finansije, ali isto tako smatramo da je današnja rasprava i prilika da porazgovaramo o radu nezavisnih tela, da porazgovaramo i o određenim stavovima, određenim analizama koje su se mogle čuti naročito, mi govorimo o 2019. godini, ali za nas je veoma važna i ova 2020. godina, jer postoje neki stavovi, gospodin Marković je rekao da mi imamo autonomiju pa tu autonomiju koristimo i želimo da iznesemo neke stavove koji su i suprotni stavovima konkretno nekih nezavisnih institucija. Dakle, svakako smatramo da takva vrsta rasprave može biti korisna. Recimo, Fiskalni savet je nezavisno telo i mi ni na jedan način ne želimo da utičemo niti da vršimo pritisak na rad Fiskalnog saveta, na stavove i mišljenje Fiskalnog saveta, ali smo svakako uvek spremni na jedan otvoren dijalog, debatu, i na sednicama odbora i ovde u plenumu, što je od velike važnosti i značaja, što o vašim izveštajima razgovaramo i ovde u plenumu, a ne samo na sednicama odbora. Ponavljam, smatramo da je to korisno, a naročito kada slušamo analize i stavove koje se tiču životnih pitanja, koje se tiču konkretnog pitanja koja su usmerena na život naših građana, a to se moglo čuti tokom ove 2019. godine. Nezavisne institucije nemaju uvek identično mišljenje kao vladajuće koalicije. To nije sporno. Jer, kada bi mislili isto po svim pitanjima, onda bi moglo da se postavi pitanje – pa, čemu služe nezavisne institucije, čemu svrha postojanja nezavisnih institucija? Ako svi mislimo isto, onda u svakom trenutku ne mislimo dovoljno, a to onda nije dobro. Međutim, ovde je suština u nečem drugom. Ovde je suština da svako treba da radi svoj posao i svako ima određenu odgovornost, koja je vrlo jasno i precizno definisana zakonom i mislim da svako od nas ne treba, na neki način, da pređe tu crvenu liniju odgovornosti, već da obavlja posao u skladu sa onim što jeste njegova odgovornost. Recimo, ako Fiskalni savet kaže da Skupština donosi zakone ili usvaja zakone kojima narušava ekonomsku uređenost, onda mi možemo da postavimo pitanje kao narodni poslanici – pa, da li je to pitanje i dilema koju treba da otvara Fiskalni savet? Fiskalni savet, kao i ostali predstavnici nezavisnih institucija, treba da shvate da naspram sebe danas imaju narodne poslanike i narodne poslanice koji imaju legitimitet i poverenje građana, koji imaju odgovornost prema građanima, čija je obaveza i zadatak da usvajaju zakone i isključivo za usvajanje tih zakonskih predloga odgovaraju građanima. Usko stručna politika, rekao bih, jeste dobra ali nije čarobni štapić. To je pokazalo vreme koje je iza nas. Vreme koje je iza nas je demantovalo brojne analize i brojne stavove koji su se mogli čuti. Nemojte me pogrešno shvatiti, ali, lako je voditi politiku iz udobnih fotelja, baviti se analizama, izveštajima, a realnost je nešto drugo, kada dođete i razgovarate sa građanima. Život je nešto drugo. Slažem se, treba da se bavimo ciframa. Cifre jesu važne. Ali, šta znače cifre ako na drugoj strani imamo nezadovoljstvo građana, kada konkretno govorimo o životnom standardu građana, a to je naša odgovornost i to je naša obaveza, nas koji smo dobili legitimitet i poverenje građana. Mi smo glas naroda, nas 250 ovde u parlamentu. Dakle, ovde se radi o ljudima a ne samo o suvim ciframa. To je, kako bih rekao, živa politika i to je nešto što je daleko važnije i daleko značajnije od svakog izveštaja, od svake analize koju je, u najvećem delu u prethodnom vremenskom periodu, demantovalo vreme. Maločas smo govorili o penzijama. Ja se sećam, ako me dobro pamćenje služi, a mislim da me služi još uvek, 2014. godine Fiskalni savet je imao stav da dođe do drastičnog smanjenja plata i penzija, jer idemo ka finansijskom kolapsu ili haosu, kako je to tada definisano, a dve ili tri godine kasnije je Fiskalni savet tražio da te iste plate i penzije vratimo na isti nivo. Šta je uloga Saveta? Uloga Saveta je da da ocenu budžeta Narodnoj skupštini Republike Srbije, da izađe sa određenim podacima, stavovima koji će biti u saglasnosti ili neće biti u saglasnosti sa Vladom Republike Srbije i tu se otprilike završava njihova priča, zapravo njihova odgovornost. Da li Fiskalni savet može da komunicira sa Vladom? Ja sam imao prilike da slušam razgovor predstavnika Fiskalnog saveta sa ministrom finansija, a i u prethodnom vremenskom periodu putem analiza izveštaja, pratimo mi naravno pažljivo rad Fiskalnog saveta, čitamo i analize i kada je reč o rebalansu koji je usvojen u aprilu, čitamo i analize kada je reč o rebalansu koji je usvojen u novembru, i nešto je drugačija priča danas naspram onoga što smo mogli da pročitamo u tim izveštajima i u aprilu i u novembru. Evo u čemu ja konkretno vidim razliku, ali najpre da se vratim na ovo. Da li Fiskalni savet može na ovakav način da komunicira sa Vladom? Ja mislim da ne. To možemo mi, jer mi smo narodni poslanici, mi smo birali Vladu Republike Srbije, izabrali Vladu Republike Srbije i imamo kontrolnu i nadzornu funkciju, kao najviši organ zakonodavne vlasti. Može to da čini Fiskalni savet, ali ukoliko želi da se bavi politikom, a ja ne želim da verujem da Fiskalni savet kao nezavisno telo želi da se bavi politikom i da iznosi političke stavove. Maločas je bilo reči o merama Vlade Republike Srbije u periodu korone. Pa nisam siguran da se Fiskalni savet u potpunosti složio sa svim merama, ili sam ja čitao drugačiju analizu, pogrešnu analizu, mada čisto sumnjam. Da li je na Fiskalnom savetu da kritikuje stav Evropske investicione banke i Međunarodne organizacije rada, koje kažu da je dobra mera Vlade Republike Srbije što je izdvojeno 100 evra za svako punoletno lice u periodu kada se suočavamo sa najvećim zdravstvenim izazovom, i ne samo mi, već čitav svet. Dakle, Evropska banka, Međunarodna organizacija rada kaže da je to dobra mera, da ona smanjuje siromaštvo, ali nailazi na kritike Fiskalnog saveta. E sada, mi to možemo da protumačimo drugačije. Da li se Fiskalni savet, kao i organizacije koje sam naveo, kao i Vlada Republike Srbije zalažu za smanjenje siromaštva u Srbiji? Nije Srbija izmislila ovu meru, da se mi razumemo, ovu meru su koristile i druge svetske ekonomije. Mislim da je koristio i Japan i Sjedinjene Američke Države. Ova mera je doprinela, po našem mišljenju, pre svega da se održi nivo potrošnje, ali je unela i jednu dozu optimizma kod građana Srbije u jednom izuzetno teškom vremenskom periodu. I da se razumemo, nije sporna konstruktivna kritika, ali ovde imamo kritiku koja je usmerena ka Evropskoj banci, imamo kritiku koja je usmerena ka Međunarodnoj organizaciji rada, imamo kritiku, koliko sam shvatio, koja je usmerena ka Vladi Republike Srbije. Onda se postavlja pitanje – pa je li posao Fiskalnog saveta da kritikuje sve što je dobro? A mi smatramo da je ovo dobro i pozitivno, a i ogromna većina građana smatra da je ovo bila dobra i pozitivna mera. Dakle, ceo svet se suočava sa ozbiljnim zdravstvenim izazovom, kakav do sada nije viđen i čiji se kraj nažalost još uvek ne nazire. I maločas je gospodin Marković pomenuo Međunarodni monetarni fond, Svetsku banku, ali i Evropska banka za obnovu i razvoj kaže da će u ovom periodu Srbija biti jedna od vodećih država po privrednom rastu. Dakle, sistem funkcioniše onda kada je najteže, i ne samo da funkcioniše, nego taj isti sistem ostvaruje rezultate. E sad, možemo se složiti ili ne oko pokazatelja, ali možemo i o tome da polemišemo i da govorimo. Ne mislim da je sistem trebalo da bude zatvoren, da je trebalo da zatvorimo zgradu Vlade Republike Srbije, da je predsednik Republike svoj posao trebalo da obavlja onlajn, već da i predsednik i Vlada odgovorno, ozbiljno i posvećeno rade svoj posao, upravo kako to čine u godini koja je veoma teška, ponavljam. A šta je suštinski cilj? Da budu uz svoje građane i da se u ovom trenutku sačuva život svakog građanina Srbije. To je prioritet broj jedan. Mere Vlade o kojima je maločas bilo reči, da li su, kako je to rečeno, transparentne i da li su na pravi način usmerene? Mi smatramo da jesu. One su usmerene pre svega ka onim najosetljivijim, rekao bih, kategorijama, a imale su za cilj da se sačuva nivo zaposlenosti u Srbiji, koji je danas na istorijskom nivou, imale su za cilj životni standard i egzistenciju građana i imale su za cilj da se sačuva privreda, pre svega privatni sektor, koji jeste krvotok, koji jeste budućnost u Srbiji. Jer bez privatnog sektora, privrede, ne verujem da možemo ekonomski opstati, u smislu da je privreda važna, važna je za državu jer sa jedne strane otvara nova radna mesta, a sa druge strane upravo država živi od poreza i dažbina koje ubira iz privatnog sektora. Kroz rebalans Vlade, a pažljivo sam sagledao analizu i stavove Fiskalnog saveta kada govorimo o rebalansu Vlade, mislim da je analiza Fiskalnog saveta prvo bila u aprilu, a druga u novembru mesecu, kroz rebalans Vlade o kojem smo mi raspravljali ovde u parlamentu, mi smatramo da su realno sagledani problemi i da je realno dat odgovor na aktuelne probleme, jer to jeste sadašnjost, ali i put koji kreira budućnost, i da se vodilo računa pre svega o interesima građana, o javnim interesima, ali da se vodilo računa i o tome na koji način sačuvati teško stečena fiskalna dostignuća, do kojih se došlo kroz reformski kurs Vlade Republike Srbije. Maločas ste pomenuli deficit. Ja sam shvatio da vi, iz analize koju sam pročitao, kritički govorite o deficitu. Ispravite me ako grešim, možda sam ja pogrešno protumačio i shvatio. Ali tačno je, imaćemo veliki deficit na kraju 2020. godine, ali ne zato što je vođena pogrešna fiskalna politika i što je Vlada vodila pogrešnu politiku, već zbog korone, ali svakako i ovaj deficit nije skup. Ali svakako imamo izvanredne rezultate, što govori da možemo i bolje i više i brže u periodu koji je pred nama. Rekao bih, imamo jedan kontrolisani deficit, imamo projekciju javnog duga koji je u odnosu na bruto društveni proizvod ispod 60%. Dakle, krećemo se u nekim parametrima koji će omogućiti da imamo jedan uravnotežen i razvojni budžet u 2021. godini. O tome ćemo pričati od ponedeljka, pošto će tada biti, koliko sam shvatio, rasprava o budžetu za 2021. godinu. Maločas se govorilo i o zaduživanju Srbije. Zaduživanjem, po našem mišljenju, Srbija ne ostavlja obavezu generacijama koje dolaze, već ulaže u budućnost, upravo ulaže u te generacije, u smislu da ulaže u nešto od čega će svi imati koristi. Jer ako nema kapitalnih investicija, ako nema javnih investicija, kako ćemo pokrenuti ekonomski oporavak i kako ćemo pokrenuti i privredu, ali i privatni sektor? Sada, konstatacija Fiskalnog saveta u jednoj od analiza, vi me opet ispravite ako grešim, jer da je zdravstvena kriza ogolila probleme koji su duži niz godina gurani pod tepih. Koje je to probleme ova Vlada gurala pod tepih? Ova vladajuća koalicija od trenutka, od kada je konstituisana do danas, ova vladajuća koalicija je vodila aktivnu politiku u smislu da je išlo u susret problemima i davala odgovore na ona ključna pitanja. Ako ste mislili na zdravstvo, ja ovde imam investicije u zdravstvu Srbije u poslednjih pet godina, ne bih da navodim sada taksativno, dugačko je, predugačko je, ali biće vremena možemo i o tome da razgovaramo. Slažem se da je uvek nedovoljan, ali ne možete da kažete da se nije ulagalo u zdravstvo, jel jeste, ali niko nije mogao da predvidi 2020. godinu, ovo je nepredvidljiva i ovo je teška godina. Moram da vam kažem, ne mogu da se složim sa konstatacijom da je ogoljena politika Vlade. Ja mislim, ako vi već tek tako mislite, da ste vi takvim stavom ogolili vaše stavove, jer znate kako, ja ponekad kada čitam vaše analize, a vrlo često to činim, kao da čitam analize ove kvazi opozicije. A opet ne želim da verujem, zaista nemam nameru i ne želim da verujem i smatram da treba da radim uvek na jačanju nezavisnih institucija i nezavisnih tela, ne želim da verujem da vi imate nameru da zauzmete politički stav. Govorite o netransparentnosti i to ste pomenuli u jednom od izveštaja. Šta je danas netransparentno i kada je bilo transparentnije, ako to nije bilo u 2020. godinu. Pa, upalite televizor, pa svakodnevno ste imali izveštaje koliko je obolelih, pa vi se bavite ciframa, podacima, pa saberite koliko košta lečenje jednog obolelog i videćete koliko je to transparentno? Ovo je reformska Vlada za teško vreme. Vlada koja će odgovoriti izazovima vremena i nema ova Vlada problem da se suoči sa problemima i da povlači odlučne poteze, već hrabrost da ide u susret problemima. Znate, ekonomska politika koja nije socijalno odgovorna za nas, nije dobra politika i zato se zalažemo za ekonomsku politiku u čijem centru je upravo čovek, a to je politika kakvu vodi Vlada Republike Srbije. Izvinite, što sam prekoračio vreme. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Za reč se javio, gospodin Pavle Petrović, predsednik Fiskalnog saveta.
Hvala vam. Na početku hoću da pozdravim zalaganje gospodina Milićevića da treba voditi otvoren dijalog između poslanika Fiskalnog saveta da uvažava različita mišljenja i da je to ono što doprinosi unapređenju javnih politika i fiskalne politike posebno. Naravno, kada bi mišljenja bila ista onda bi se, kako je gospodin Milićević rekao, ja se sa tim slažem, dovelo u pitanje postojanje ovakvih nezavisnih tela. Sada gospodin Milićević je stvarno dugo izlagao, ja neću moći da odgovorim na sve ove analize i primedbe, ali nadam se da ćemo imati vremena da o tim pojedinačnim primedbama razgovaramo, evo već u ponedeljak na Odboru za budžet, a deo toga se naravno nije odnosio na izveštaj na 2019. godinu nego se dobar deo imao i širi karakter, što takođe prihvatam. Glavno početka primedba je bila da je vreme demantovalo neke naše stavove i da smo mi bili protiv nekih zakona koje donosi Skupština. Nije naveo koje zakone i koji su to stavovi koje je vreme demantovalo izuzev analize o penzijama. Dakle, gospodin Milićević je rekao da smo se mi 2014. godine zalagali za smanjenje penzija i plata i to je tačno. Da smo se 2017. godine opet je to rekao gospodin Milićević, zalagali na kraju 2017. godine, to je za 2018. godinu, da se penzije, da se ukine Uredba o privremenom smanjenju penzija. I to je tačno, ali to uopšte nije kontradiktorno. Naime, da bi se ostvarila uspešna fiskalna konsolidacija koja je bila 2015, 2015, 2016. i 2017. godine jedna od neophodnim mera je bilo i smanjenje penzija. Mi smo to predlagali i Vlada je to usvojila, tu meru. Zahvaljujući toj meri, a i nekim drugim merama deficit je smanjen sa rekordnom nivoa u 2014. godini kada je bio preko 6% BDP, i preko dve milijarde evra, što je rekord Srbije do tada i dug preko 70%, da zahvaljujući toj meri smanjenja penzija, deficit se smanjio da bi već u 2017. godini ili 2018. godini budžet se izbalansirao. To je bio znak da se završila fiskalna konsolidacija te da više nije imalo svrhe držati privremeno smanjenje penzija. Onda je analiza Fiskalnog saveta pokazala da ta privremena mera koja je dala rezultat tokom tri godine, da tu privremenu meru treba ukinuti i penzije vratiti relativno, ne na onaj nivo koji je izgubljen, nego relativno uskladiti jer su najveće penzije najviše bile smanjene. To je bio prvi stav u 2017. godini. Onda smo rekli u 2018. godini, ne samo to nego treba preći i na zakonom utvrđeno indeksiranje penzija što je praksa u svim zemljama Evrope i tada predložili Švajcarsku formulu, odnosno predložili dijapazon rešenja, a Vlada izabrala Švajcarsku formulu. Prema tome, dva stava. To je potpuno konzistentno da kada je kriza, vi tražite uštede. Vlada je to prihvatila. Kada politika da rezultate, ujednačite budžet onda više nema potreba da držite tu privremenu meru. Evo, dodatna primedba ili dodatna konstatacija, Fiskalni savet, ne govorim sada gospodinu Milićeviću, nego generalno, se često dovodi u konotaciju štedi, štedi, smanjuj, nemoj da trošiš. Ovo je primer da nije tako. Govorimo – koči potrošnju, smanjuj kada je kriza, kada je potrebno to. A kada je ta politika dala rezultate, onda nasuprot tome kažemo – ukini tu meru koja je dala rezultat i slobodno podigni penzije. To je bila jedna konkretna stvar. Drugu konkretnu stvar koju sam video to je da smo kritikovali Međunarodnu organizaciju rada i Evropsku banku koja je pohvalila vladinu meru davanja sto evra svakom stanovniku. Prvo, ovde se ne radi o Međunarodnoj organizaciji rada i o Evropskoj banci. Autori ove studije su domaći ljudi, domaći stručnjaci. Međunarodna organizacija rada i Evropska banka, i to njihova filijala u Srbiji, je finansirala izradu te studije i, kako to stoji kod svih takvih organizacija, uključujući i MMF, Svetsku banku, pa tako i Međunarodnu organizaciju rada i Evropske banke, ima nešto što se zove … , a to kažu stavovi izneti, i to je standardno i kod MMF-a, stavovi izneti u ovoj studiji ne odražavaju nužno stavove organizacija koje su finansirale ovaj projekat. Prema tome, to je u osnovi analiza i rezultati domaćih autora, ali su bili finansirani od strane ove dve organizacije, njihovih predstavništva u Srbiji. Još jednom naglašavam, stoji disklejmer, stavovi izneti ovde kao i u svim drugim studijama, kada su autorske studije, a ne studije ili izveštaj date organizacije, to radi MMF, to radi Svetska banka, to rade sve centralne banke, kad su autori posebni, imenom i prezimenom potpisani, onda ta organizacija kaže ti stavovi, iako smo mi to finansirali, stavovi izneti u ovoj studiji ne podrazumevaju nužno da su to stavovi organizacije koje su to finansirale. I sad, nezavisno od toga, ovu diskusiju smo već imali na Odboru za finansije početkom novembra, ne znam da li ste bili tamo, mi kao Fiskalni savet smo ocenili još kada je mera najavljena da mera od 100 evra podeljena svim stanovnicima zemlje nije dobra ni fiskalno, jer je ogromni trošak - 600 miliona evra. Nije dobro ni socijalno, jer ne targetira, ne cilja one koji su najsiromašniji. Nije dobra ni ekonomski, jer pare od te podele se ne neće vratiti u budžet. Onda je izašla studija domaćih autora ko je finansirao ove organizacije. Dakle, to je mišljenje ne organizacije, nego tih domaćih autora koji su napravili analizu, što je sasvim legitimno. Mi smo onda, pošto ta analiza tih domaćih autora pokazuje ili tvrdi, analiza brojevima izneta, da je ova mera smanjila siromaštvo, te je implicitno da je ova mera bila dobra mera. Pošto smo mi kritikovali tu meru, mi smo uzeli tu analizu, da vidimo da nismo možda pogrešili, da je možda stvarno tako kako ti autori kažu i kada smo to analizirali, videli smo dve stvari. Prvo, napravili su numeričku grešku, analitičku grešku. To više nije vrednosno ocenjivanje, ovo je dobro, ovo je loše. To vam je kao u matematici, ili vam je tačno ili vam nije tačno. Pokazali smo da su napravili grešku. Pod dva, to smanjenje siromaštva, do koga su oni došli, je mnogo manje nego što su oni napisali zato što je napravljena greška i, drugo, pokazali smo da je možda sa trećinom tih para, 200 miliona, mogao sličan efekat na smanjenje siromaštva da se postigne i to smo analitički, brojevima pokazali, a intuitivno, da vam objasnim, što svima treba da bude jasno, da se umesto 600 miliona podeli svima, i ko ima i ko nema, moglo je da se uzme 200 ili 300 miliona evra i da se da samo onima kojima je potrebno i tada bi se siromaštvo još više smanjilo. Normalan odgovor na tu našu analizu, koju smo mi objavili, bi bilo da sada ti autori, dakle domaći autori, a ne međunarodne organizacije, uzmu taj naš odgovor, uporede sa njihovim stavovima i brojevima i onda da naprave analizu, pa kažu – pa, ne, vi ste pogrešili ovde i ovde i dalje ostaju naši zaključci ili, pak, da kažu – a, pa, da, mi smo pogrešili, prihvatamo da je to tako. Za ova dva ili tri meseca, od kako smo izašli sa tom analizom, ti autori se nisu oglasili, iz čega je prirodno zaključiti da se oni sa tim slažu ili da nemaju odgovor na to. Znači, još jednom da se vratim nazad, radi se ne o odnosu Fiskalnog saveta prema međunarodnim organizacijama, nego analizi Fiskalnog saveta, jednom dokumentu analitičkom koji su radili domaći autori, a finansirali su ove organizacije i napisale, kao i u svim dokumentima kada rade pojedinačni autori, ovo ne odražava nužno mišljenje autora. Ovde sam uzeo dosta vremena. Kažem, imaće vremena da diskutujemo i oko drugih stvari. Mislim da ima mesta diskusiji, da se ne slažemo. Samo ću još neke koje su vrlo kratke. Vi navodite kao primer međunarodne organizacije, recimo, Svetsku banku, koja govori o budućem rastu Srbije. E, pa, da vam kažem, recimo, za 2021. godinu Svetska banka predviđa rast u Srbiji od 3% do 3,5%, Fiskalni savet kaže najviše do 4%, MMF kaže 5%, a Vlada kaže 6%. Prema tome, ovde dve stvari mogu da se zaključe. Prvo, i Svetska banka je ovde ispala baš konzervativna, 3%. Onda je odgovor, odnosno ne odgovor, nego diskusija sa vama, da vidite da ima i drugačijih stavova Svetske banke. Drugo, ove različite cifre, Svetska banka kaže 3%, mi 4%, MMF 5%, Vlada Srbije 6%, to samo pokazuje da je ogromna neizvesnost i niko ne može tačno da vam kaže ni približno šta će biti iduće godine. Može da se desi da bude 6% rast, a može da se desi da bude rast i 2%. Znači, to nije obična godina i otuda taj problem. Oko deficita, u 2020. godini, to smo dali za rebalans. Taj deficit je najvećim delom zbog krize. Prvi stav. Drugi stav, mi smo pohvalili mere Vlade u aprilu mesecu, u avgustu takođe, uz ogradu da je trebalo da bude ciljano, a ne opet svima da se da. Jedina je rezerva bila, i to velika, ovih sto evra, o čemu smo diskutovali, ali smo i u ovoj analizi rebalansa pokazali da je deficit mogao za neku milijardu evra da bude manji, da neke druge stvari suštinske, neka trošenja koja nisu bila vezana za krizu nisu ni pravljena. Oko transparentnosti, i to smo napisali u analizi rebalansa, a to smo sada napisali ponovo u analizi budžeta, pogledajte tamo, radi se, jednostavno, o tome, u slučaju sada budžeta za 2021. godinu, da postoji 800 miliona evra gde vi iz nacrta budžeta, Predloga budžeta ne možete da zaključite gde će te pare da idu. Kada kažemo netransparentnost, mi mislimo na to, a mislimo da je to upravo funkcija Fiskalnog saveta, da tražimo od Vlade da sve razdvoji, da pokaže gde te pare idu upravo da bi vi, poslanici, uključujući i vas, gospodine Milićeviću, znali tačno, uključujući i tih 800 miliona evra, na koje namene idu, pa onda kažete – da, ovo je odlično, pohvaljujem, glasaću za to, a ovo ne znam da li je najbolje ili da li je moglo za neku drugu svrhu. Kažem još jednom, bilo je još puno pitanja ali ja se nadam da evo već u ponedeljak može da se nastavi diskusija i onda kroz druge vidove komunikacije, od kojih jedan može da bude da Odbor za finansije organizuje sastanak sa nama gde bi ova pitanja profesionalno razmenjivali. Vi kažete – ovo mi je nedoumica, mi kažemo – ovo je odgovor, pa tako da idemo dalje.
Zahvaljujem. Zahvaljujem gospodine Petroviću. Replika, narodni poslanik Đorđe Milićević.
Dobro, obzirom da imam dva minuta, ali koristiću više replika, ja se nadam da ćemo nastaviti da razgovaramo. Vi kažete nisu međunarodne organizacije već filijale. U redu, tu verovatno postoji ogromna razlika da li je radila filijala međunarodne organizacije ili je radila međunarodna organizacija kada govorimo o 100 evra i kada govorimo o tome da li ste kritikovali i stav, odnosno meru Vlade Republike Srbije koju su filijale tih međunarodnih organizacija podržale. Sa druge strane, da li ste vi imali prilike, gospodine Petroviću, da razgovarate sa ljudima? Razgovarate li sa građanima Srbije? Da li ste razgovarali, ako ne stižete da razgovarate sa građanima Srbije, da li su oni zadovoljni ili ne? Da li ste razgovarali sa vaših 17 zaposlenih kako se oni osećaju kada su dobili tih 100 evra podrške i pomoći od strane Vlade Republike Srbije? Kažete, i u tome ćemo se složiti – neizvesnost i nepredvidiva godina. I 2021. će biti neizvesna i nepredvidiva i u mnogome će zavisiti od toga konkretno kada će stići vakcina, ali ja ne očekujem da ćete i to kritikovati, jer to neće zavisiti od Vlade da li ćemo vakcinu dobiti u januaru ili februaru ili nažalost, moramo da čekamo oktobar, novembar, što će opet uticati na fiskalne i finansijske pokazatelje. Ali, to ne zavisi od Vlade Republike Srbije. Dakle, ovde se radi, ponavljam, o ljudima, ne o samim ciframa. Niste o netransparentnosti govorili kada je reč o budžetu za 2021. Govorili ste – netransparentan, prevelika izdvajanja za javna preduzeća i za plate, neefikasna podela 100 evra, kada je reč o rebalansu za 2020. godinu. Maločas ste rekli da ste govorili za 2021. Nije tačno, govorili ste i to stoji u izveštaju, za 2020. godinu, ja sam vrlo precizno pogledao i detaljno taj izveštaj. Maločas ste govorili o fiskalnoj konsolidaciji, o tome kada je trebalo vratiti penzije, na koji način, koji model primeniti. Dakle, mi smo to uradili onog trenutka kada smo smatrali da je neophodno i to se pokazalo kao dobro, 2019. godine kada smo imali suficit, mi smo…
Hvala, kolega Milićeviću.
Samo trenutak, molim vas, važna je rasprava. Deset sekundi još, imaću mogućnost javiću se ponovo.
Važan je Poslovnik.
Godine 2019. kada smo imali suficit, mi smo upravo imali rebalans, ne zato što smo imali rashode, već zato što smo imali suficit, stavili tačku na fiskalnu konsolidaciju i učinili upravo ono što ste vi predlagali, odnosno vaš saradnik koji je rekao 2018. da je neophodno povećanje životnog standarda i privrednog rasta u Srbiji. Na taj način se i vršila preraspodela fiskalnog prostora ravnomerno suficitom koji smo imali 2019. godine kroz rebalans budžeta. Zahvaljujem.
Hvala kolega Milićeviću. Izvinite, moram da vodim računa i o Poslovniku, ima i drugih kolega koje čekaju da se jave za reč. Izvolite, gospodine Petroviću. Replika, da li je tako? Samo jednom.
Da, samo raščišćavanja. Dakle, nisam tvrdio da su filijale podržale… (Đorđe Milićević: To ste rekli.) Dobro, dozvolite samo da završim. Uopšte, ove organizacije nisu podržale. Piše svuda u takvim studijama kada imate pojedinačne autore a finansiraju MMF, Svetska banka, Međunarodna organizacija rada, Evropska banka, bilo da je filijala u Srbiji, bilo da je centar u Vašingtonu, piše stavovi u ovom materijalu ne odražavaju nužno stavove ovih organizacija. Prema tome, niti filijale, niti centrala ne stoje nužno iza ovih stavova. To je standardna formulacija. Za netransparentnost, u pravu ste, 2020. godina, da. U 2020. godine je bilo ne transparentno, to smo napisali u rebalansu. Imate listu koji je to iznos, ja sada nemam kod sebe, red veličina je, ne znam, oko 800 miliona evra. Rekli smo, ovi iznosi ne zna se kuda idu. To su bile, ne znam, budžetske pozajmice, to je bila Kancelarija za javna ulaganja, subvencije u aero saobraćaj, subvencije u "Elektroprivredu", dodatno ulaganje u Ministarstvo odbrane itd. Da, u pravu ste, 2019, 2020. godina i to smo ilustrovali je netransparentna i pokazali rebalans. Nažalost, to ćemo u ponedeljak da diskutujemo, izveštaj smo juče poslali, možda je stiglo do vas, to se ponavlja i u 2021. godine.
Hvala, gospodine Petroviću. Replika, narodni poslanik Đorđe Milićević.
I dalje ostajem pri konstataciji ako je koja godina bila transparentna, bila je 2020. godina. Sa druge strane, vi ste rekli filijale, ne ja. Malo čas ste rekli da su podržale, a vi ste demantovali a oni vam nisu odgovorili. Sad kažete da nisu podržali. Dobro, retorički je to tako, ja vas odlično pratim. Retorički je tako, pogledajte stenogram. Sledeća stvar, niste mi odgovorili na ključno pitanje. Vi ste u izveštaju rekli da je ogoljena politika Vlade koja se nije suočila sa problemima u oblasti zdravstva, a ja vam kažem milijarda za zdravstvo Srbije. Zdravstvo je jedan od tri prioriteta Vlade Republike Srbije. Povećane plate medicinskim sestrama 2019. godine za 15%, lekarima za 10%. Povećana plata 10% svom medicinkom osoblju zbog Kovida u 2020. Posle mnogo godina 2017. završen KC Niš, novi kompleks sa najmodernijom opremom. U toku su radovi na KC Srbije, rekonstrukcija i dovršetak. Završeni su svi grubi radovi. Završetak se planira 2021. godine. Izvršena je rekonstrukcija KC "Dragiša Mišović". Radi se rekonstrukcija Urgentnog centra. Završena je rekonstrukcija Dečije klinike "Tirševa". Godine 2019. počela je izgradnja Instituta "Dedinje 2" drugog dela kompleksa ove klinike za srce, u toku su radovi. U toku je završetak rekonstrukcije tri zgrade u KC Zemun, pedijatrija, poliklinika nabavljena oprema. Treba da počne dogradnja i rekonstrukcija KC Kragujevac. Dana 27. novembra 2020. potpisan ugovor o rekonstrukciji KC Vojvodine, 33 hiljade metara kvadratnih. Rekonstrukcija nekoliko opštih bolnica, rekonstruisano je i dograđeno 80 objekata primarne zaštite, domova zdravlja i ambulanti. Kovid bolnice, VBC Karaburma, Batajnica, opremanje Kovid bolnica na Sajmu, Areni, Novom Sadu, "Čairu" u Nišu itd. Imam još dosta toga da kažem, ali nemam vremena, ali svakako ćemo nastaviti ovu raspravu. Nemojte samo da mi kažete da je ogoljena politika i da Vlada nije imala odgovoran odnos prema zdravstvu i da nije imala odgovoran odnos prema zdravstvenim radnicima, jer prvo povećanje plata je upravo bilo usmereno ka zdravstvenim radnicima. Neka me isprave kolege ako grešim. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, gospodin Petrović. Izvolite.
Ovo sa filijalama je potpuno jasno, ali hajde još jednom. Znači, filijala je finansirala projekat, a tu stoji, stavovi izneti u tom projektu, stavovi autora izneti u tom projektu nisu nužno stavovi ovih organizacija. Mi smo uzeli i analitički i profesionalno analizirali tu analizu empirijsku. Pokazali smo da su ti autori pogrešili, to smo javno objavili. Autori se do sada nisu javili da kažu - ne, vi niste u pravu, nego smo mi, i da pokažu to analitički. Pošto autori to nisu uradili, mi zaključujemo da i nemaju drugi argument. Znači, još jednom filijala je samofinansirala, a autori su pisali. Ovo za zdravstvo bi tražilo dužu diskusiju, ali u našem rezimeu piše ne ova Vlada, nego zdravstvena kriza ogolila probleme koji su duži niz godina gurani pod tepih, a to znači da su sigurno jedno deset godina, a možda i duže su investicije u zdravstvo bile manje nego što je to bilo potrebno. Kao rezultat toga je bilo da investicije u ovoj 2020. godini budu mnogo veće i to u zdravstvo. To što se uradilo je jako dobro i dobro je što su najzad investicije u zdravstvo otišle jako visoko, ali naše zaostajanje zbog malog investiranja u zadnjih deset godina, a možda i više, naše objektivno zaostajanje u zdravstvu je veliko. Stoga te investicije treba nastaviti i kasnije. Znači, još jednom, u 2020. godini su bile velike investicije, ovo što ste pobrojali. Drugi stav, to je odlično što je urađeno. Treći stav, deo toga je posledica toga što se dugo, 10 godina nije investiralo.
Hvala gospodine Petroviću. Replika, Đorđe Milićević. Sa vašom replikom zatvaramo krug replika. Hvala.
Ne možete vi da zatvorite krug replika.
Mogu, ja predsedavam.
Ne možete da zatvorite krug replika. Rasprava traje dok traje dijalog između mene i gospodina Petrovića. Dozvolite, mi vodimo vrlo konstruktivnu raspravu, tako da nema razloga to da činite. To je demokratija u parlamentu. To treba da naučite. Dakle, nije ovo mera. Hajde da skratimo. Dakle, da li je filijala ili ne to ćete da vidite sa autorima kada vam odgovore. Ja verujem da će vam odgovoriti. Vi ste pomenuli filijale, a ne ja. Do kontradiktornosti ste doveli vi, ne ja. Ja i dalje imam svoje mišljenje i svoj stav i dalje sam mišljenja da, ne mišljenja, nego je jasno, ovo je mera koju nije izmislila Vlada Republike Srbije. Velike svetske ekonomije su koristile ovu meru. Rekao sam kakav je doprinos ona konkretno dala. Ogoljena politika Vlade je vaša analiza koja stoji u rebalansu budžeta, duži niz godina, vi kažete deset i više. Ajde da preciziramo koliko je to više. Mislim da je mnogo više. Kakvih deset godina, mnogo više. Ja sam vam naveo samo šta je urađeno. Hajte samo kada pravite analizu i kada pravite izveštaje, dajte da malo konkretizujemo stvari, jer ovako se prebacuje teret odgovornosti na Vladu Republike Srbije koja odgovorno, ozbiljno i posvećeno pristupa svom poslu, naročito kada govorimo o zdravstvenom sistemu. I dalje mi niste odgovorili na jedno pitanje - jeste li imali prilike da razgovarate sa građanima Srbije i sa vašim zaposlenima i šta oni kažu na meru od 100 evra svakom punoletnom građaninu? Nisam prekoračio vreme od dva minuta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Milićeviću, ali čisto zbog javnosti, pošto sam u međuvremenu naučila i primila vašu kritiku. Pročitala sam član 104. i pošto ja predsedavam u trenutku kada ste vi izneli vaše sugestije ja imam diskreciono pravo da odlučim ko ima pravo na repliku. Zahvaljujem vam još jednom. (Đorđe Milićević: Povreda Poslovnika.) Reč ima gospodin Petrović.
Samo da odgovorim. (Đorđe Milićević: Povreda Poslovnika. Ja sam tražio povredu Poslovnika.)
Izvinjavam se gospodine Petroviću. Pre vas kolega Milićević, povreda Poslovnika.
Drago mi je da ste naučili. Imate pored sebe gospodu koja jako dobro poznaju Poslovnik. Trebali ste to ranije da uradite. Član 27, a možete i čl. 103. i 104. Član 104. se konkretno odnosi, nemojte da dajete gospodinu Srđanu, saslušajte me, kada neko ima mogućnosti da dobije repliku – kada je direktno pomenut i vi nemate pravo da to oduzmete. Dakle, dozvolite demokratsku raspravu i demokratski dijalog. Nema razloga da ovako komuniciramo. Gospodin Petrović se vrlo uljudno i kulturno obraća meni, ja se vrlo uljudno i kulturno obraćam njemu i smatram samo da vodimo jednu konstruktivnu raspravu. To što se ne slažemo, to je druga stvar. Mi smo ovde došli valjda da vodimo raspravu. Ja sam to tako shvatio. Molim vas, pogledajte član 104. koji vrlo jasno kaže kada neko ima mogućnost da dođe do replike. Zahvaljujem. Ne tražim da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika.
Zahvaljujem kolega Milićeviću. Upravo ste se pozvali na član 104, a ja ću vas dopuniti – o korišćenju prava iz st. 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik, odnosno predsedavajući Narodne skupštine. Zahvaljujem. Daću vam reč gospodine Petroviću. Izvolite.
Samo ovo pitanje koje mi je postavljeno – da li sam pitao zaposlene u Fiskalnom savetu i šire kako gledaju na meru 100 evra? Očigledno je, ponudite svakome da dobije 100 evra umesto 0 i biće srećan, ali to nije pravo pitanje. Pravo pitanje, i otuda potreba Fiskalnog saveta, da li je tih 100 evra poreskih obveznika, zapravo tih 100 evra koje smo pozajmili spolja i zadužili se pod kamatu, da li je tih 600 miliona evra kao rezultat toga dobro iskorišćeno? Da li je tih 100 evra umesto što su otišli u ruke nekome ko ima moglo, tih 600 miliona ukupno, samo da se zadužimo umesto za 600 miliona pod kamatu, da se zadužimo za 300 miliona pod kamatu i onda da podelimo svima po 100 evra? Inače, ovaj vaš argument bi mogao da bude – hajde da se zadužimo milijardu i 200 pa svakom građaninu da damo po 200 evra, pa onda da ih redom pitamo – jeste li srećni što ste dobili 200 evra nego 100 evra, a odgovor će biti jasan. Prema tome, vođenje odgovorne fiskalne politike znači odgovorno raspolaganje sa novcem poreskih obveznika, da on ode tamo gde je najpotrebniji.
Izvolite gospodine Milićeviću. Replika.
Zahvaljujem što niste uskratili demokratsku raspravu. Fiskalni savet, zašto sam postavio to pitanje? Retoričko je pitanje. Dakle, vi imate 17 zaposlenih. (Pavle Petrović: Imamo 12.) Odgovorom na vaše… Vi tih 12 vašim odgovorom sada niste uspeli da ubedite da je mera od 100 evra loša jer sam shvatio da su koristili. Nisam vas pitao direktno da li su vaši zaposlenik koristili, ali odgovorom na vaše pitanje, kroz odgovor na vaše pitanje shvatio sam da su koristili, što govori koliko i oni koji su učestvovali u definisanju i sastavljanju ovog izveštaja veruju u takav stav, ali dobro. Takvu raspravu možemo i dalje voditi. Nastavićemo naravno u ponedeljak. Još jednom želim posebno da istaknem, ekonomska politika koja nije socijalno odgovorna nije dobra politika i zato se i zalažemo za ekonomsku politiku, kao što sam rekao, u čijem centru je čovek, u čijem centru je građanin Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, Ivana Popović. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Skupštine, uvažene kolege poslanici, da se vratimo, dakle, na set izveštaje koje imamo pred nama, a to su izveštaji o radu za 2019. godine relevantnih institucija čije predstavnike mi imamo danas sa nama u plenarnoj sali. Ono što bih na početku htela da kažem svakako jeste da su predstavnici tih institucija izneli činjenicu da su ti izveštaji predati u zakonski propisanom roku, kao i da su oni bili zadovoljni saradnjom koju su imali, kako na nacionalnom nivou, tako i na međunarodnom sa relevantnim institucijama. Dakle, da krenemo od prve tačke, a to svako jeste Agencija za borbu protiv korupcije. Agencija je u toku 2019. godine obeležila desetogodišnjicu svog postojanja. Oni su na osnovu iskustva, rezultata, ali naravno i problema sa kojima su se susretali tokom tih godina svog rada napravili strategiju i plan rada za narednih pet godina. Takođe, pored vršenja dužnosti unutar zemlje oni su nam istakli i da su imali jako dobru saradnju i sa međunarodnim antikorupcijskim telima i smatraju da je upravo ta razmena iskustava, razmena znanja, ali naravno i usvajanje međunarodnih standarda nešto što je neophodno da u ovoj oblasti postignemo zajedničke ciljeve. Ono što bih ja želela jeste da približim Agenciju građanima, odnosno njen delokrug rada. Ona je svakako iz svoje nadležnosti odgovorna svom osnivaču, odnosno Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, ona svoje nadležnosti ima i u okviru Zakona o Agenciji za borbu protiv korupciji i u okviru Zakona o lobiranju i u okviru Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Prvi zakon koji sam pomenula u 2019. godini je pretrpeo određene izmene i dopune. Na prvom mestu promenjen je i sam naziv tog zakona u Zakon o sprečavanja korupcije. Samim tim je i Agencija promenila svoj naziv u Agenciju za sprečavanje korupcije. Sledeća dva zakona koja sam pomenula svakako da su taj delokrug rada Agencije znatno povećali. Na prvom mestu želela bih da istaknem to da je lobiranje iz jedne neformalne prešlo u zakonsku formu i zakonski okvir, samim tim je Agencija dobila dodatne nadležnosti i dodatne poslove. Na prvom mestu, naravno, u edukativnom segmentu, ali naravno i u kontrolnoj ulozi u oblasti lobiranja. Takođe, želela bih da podelim sa svojim kolegama da u ovom trenutku u našoj zemlji postoje 23 osobe koje se bave lobiranjem. Mislim da nam je tako direktor Agencije predstavio na Odboru. Takođe, da je upravo baš zbog tog proširivanja nadležnosti bilo neophodno i kadrovsko osnaživanje ove Agencije, kao i sistematizacija njihovog rada. Prethodni saziv Narodne skupštine Republike Srbije je usvajanjem Pravilnika, ali naravno i Vlada Republike Srbije kroz povećanje budžeta za 2019. godinu koji je dodeljen Agenciji omogućio da Agencija danas može da zaposli 163 radnika u okviru 126 radnih mesta. Kao što smo mogli delimično da čujemo, ali i mi smo na Odboru možda podrobnije imali informacije, do kraja 2019. godine zaposleno je osamdesetoro ljudi, a sada u ovom trenutku imamo negde oko 95 zaposlenih u Agenciji. Razlog iz koga se, da kažemo, negde malo kasni sa ispunjenjem svih tih radnih mesta svakako jeste jedan proces javnih konkursa, odnosno više faza provere kompetencije kandidata koji su neophodni. Dakle, Zakonom o budžetu Republike Srbije, a kasnije izmenom Finansijskog plana za 2019. godinu Agencija je imala raspoređena sredstva u iznosu od 254 miliona 616 hiljada 849 dinara, od čega su oni iskoristili 240 miliona devet hiljada 147 dinara ili 94.9% budžeta. To nam, u svakom slučaju, govori kako su oni pažljivo i pripremali taj svoj budžet, ali onda i kasnije raspolagali istim tim novcem. Dakle, puno novih ovlašćenja. Ja bih želela da podelim sa mojim kolegama poslanicima jednu stavku iz Zakona o lobiranju, a to je da ukoliko vam neki od lobista uputi zvaničan dopis vi ste u obavezi da prihvatite sastanak, ali vi ste i u obavezi da Agenciji za sprečavanje korupcije podnesete izveštaj o tom sastanku. Dakle, nepristrasno, odgovorno i vrlo savesno Agencija sprovodi svoj rad, a tome u prilog svakako govori da su u toku 2019. godine oni podneli postupke provere imovine, sukoba interesa funkcionera, kao i kontrole finansiranja političkih aktivnosti, i to ukupno 866 postupaka, a izrečeno su 604 mere. Ali, u nekim prošlim vremenima ne možemo da kažemo da je to bilo tako. Najbolji primer tome svakako može i da bude ta misterija imovinske karte gospodina Dragana Đilasa ili gospodina Gojka Đilasa i neke tadašnje agencije za borbu protiv korupcije, svakako da su te 2012, 2011, 2010. godine trebale da ispitaju ovaj slučaj, ali oni tada nisu reagovali, a nisu reagovale ni nadležne institucije. Zato se jako dobro sećamo kako su oni tada napadali sadašnjeg ministra finansija Sinišu Malog govoreći da je on posedovao 24 stana, iz čega se na kraju ispostavilo da on poseduje samo jedan stan u okviru zgrade koja ima 24 stana. Dakle, za svo to vreme niko ne mari na činjenicu da je gospodin Dragan Đilas, dok je bio na vlasti u svoj džep stavio 619 miliona evra. Ja se evo danas nalazim u poziciji da se zapitam kako to neko može da stekne, 28 ili 35 stanova ili kako neko može da stekne hektare nekretnina na najboljim lokacijama u našoj zemlji? Koristim ovu priliku da pozovem, kako oni to vole da kažu, bratiju Đilas da konačno izađu sa tom njihovom imovinskom kartom, da konačno gospodin Đilas, taj samoproglašeni vođa opozicije predstavi našem narodu njihovu imovinu, predstavi svoje nekretnine i da konačno jednom za svagda razjasnimo našim građanima tu misteriju. Sada prelazimo na sledeću tačku, a to je tačka koja se tiče Fiskalnog saveta i njihovog delokruga rada u okviru 2019. godine. Ono što je svakako olakšavajuća okolnost jeste što je to period u kome je naša država bila u suficitu u budžetu i period pre krize. Par tehničkih podataka. Dakle, Fiskalni savet ima 17 sistematizovanih izvršioca od čega 12 je trenutno na funkcijama. Njihov budžet iznosi nešto manje od 45 miliona dinara, što još jedanput povlači crtu upravo na ono mesto na čemu oni insistiraju, što smo imali prilike da čujemo, a to je upravo to štednja i smanjenje troškova u okviru budžeta. Pohvalili su naravno saradnju sa njihovim najužim saradnikom, a to je Ministarstvo finansija, da su blagovremeno i potpuno dobijali informacije kako od ministra, tako i od njegovih saradnika. Takođe imali su odlične bilateralne odnose i sa drugim ministarstvima u našoj zemlji iz čega su se izrodile mnoge analize koje su oni predstavili nama u 2019. godini. Takođe, odlična međunarodna saradnja, kako sa MMF, delegacijama EU, tako i sa Svetskom bankom i drugim bilateralnim saradnicima u ovoj oblasti. Ja bih volela da istaknem neke od tih tematskih aktivnosti koje je Fiskalni savet imao u toku 2019. godine. Na prvom mestu to je u potrazi za ekonomski održivom i društveno prihvatljivom formulom za usklađivanje penzija. Dakle, vi ste izašli sa materijalom koji se ticao upravo uspostavljanja sistema za indeksaciju penzija u Republici Srbiji. Iz toga se svakako izrodila jedna odlična društvena debata i rezultat svega toga jeste da smo mi danas usvojili švedsku formulu po kojoj se i izračunavaju penzije. Sledeća tematska analiza su platni razredi i zaposlenost u državnom sektoru Srbije, od nedovršene reforme do održivog sistema. Tu ste se bavili svakako problemima plata, zapošljavanja, ali i određenim problemima koje smo mi nasledili od prethodnih vlada. Na tome se svakako zahvaljujemo, a tiče se upravo tih platnih razreda. Bavili ste se i javnim investicijama i smatrate da je možda čak i najveći napredak ostvaren upravo u ovoj oblasti. Te javne investicije svakako predstavljaju nešto što je neophodno za svaku državu i da ih razvijaju u okviru infrastrukture i dali ste predlog i preporuku za budući period, da se osvrnemo i na investicije vezane za zaštitu životne sredine. Takođe, analizirali ste i mogućnost smanjenja poreza, što je Ministarstvo finansija u 2019. godini prihvatilo i uvrstilo u budžet. Na kraju, ne moramo mi da se uvek saglasimo sa Fiskalnim savetom, ali svakako da su oni neophodni u okviru naše države, jer oni se zalažu za jednu restriktivnu, a ne ekspanzivnu politiku javnih finansija, i zalažu se za dalju uštedu. Po mom mišljenju, svakoj državi je neophodno da poseduje jedan čvrst fiskalni sistem, fiskalni sistem koji će biti u mogućnosti da opominje i ukazuje Vladi vezano za troškove budžeta Republike Srbije. Mi u našoj zemlji vodimo zaista jednu pametnu, odgovornu i ekonomsku politiku. To možda najbolje može da se vidi kroz činjenicu da mi na dnevnom nivou imamo izveštaje koji se tiču javnih finansija. Upravo te izveštaje i uvid u njih ima najviši nivo, odnosno predsednik Aleksandar Vučić i, naravno, ministar finansija Siniša Mali. Ovde danas imam priliku da podelim sa mojim kolegama i sa građanima najrelevantniji jučerašnji izveštaj analize budžeta, gde možemo da vidimo da je naša zemlja sa jučerašnjim danom na stopi BDP od 56,8%. Dakle, i pored krize i pored pada ekonomije u čitavom svetu, Republika Srbija je uspela da odvoji čak skoro šest milijardi evra i da ih usmeri upravo na one najvitalnije delove našeg društva, što možemo svakako da vidimo kroz garantne šeme, kroz pomoć našoj privredi, privatnom sektoru, kroz tri plate koje smo imali, odlaganje poreza i doprinosa, kroz 60% minimalne zarade za još dva meseca, avgust i septembar, i činjenica koju ste pominjali dosta u prethodnom periodu, a to je svakako tih 100 evra, helikopter novca koji je dobio svaki punoletan građanini. Takođe, tu je bilo još dosta mera koje je sprovela Vlada Republike Srbije. Međutim, vratila bih se i osvrnula na to da smo mi uspeli od jedne vrlo nezavidne situacije koju smo zatekli od prethodne vlade, a to je da dug od 79% smanjimo i da u ovom kriznom vremenu, nakon svih tih pomoći koje je uputila Vlada Republike Srbije, uspemo da održimo taj naš javni dug ispod mastriht kriterijuma, odnosno ispod 60%. Dakle, još jedanput da podvučem da je naš javni dug pod kontrolom na današnji dan i da BDP iznosi 56,8%, a kako smo pre neki dan čuli od predsednika Aleksandra Vučića, mi se nadamo da ćemo upravo tom odgovornom ekonomskom politikom uspeti u narednom periodu do kraja godine da još malo spustimo tu stopu javnog duga. To svakako nije nešto što je jednostavno. U prilog toj mojoj izjavi govore i stope bruto domaćeg proizvoda koje su relevantni izveštaji sa jučerašnjim danom nama pokazali, a ja bih vama sada ovde pročitala neke od tih zemalja. Hrvatska 85,3%, Slovenija 78,2%, Grčka 187,4%, Nemačka 78,89%, Britanija 102,14%, Francuska 114,78%, Italija 158,63% itd, itd. Te brojke su zaista alarmantne, nije ni malo lako njih čuti, ali, još jedanput, možemo da se zahvalimo toj odgovornoj ekonomskoj politici koju sprovodi i Vlada Republike Srbije i predsednik Aleksandar Vučić i Ministarstvo finansija, da se mi danas nalazimo u ovakvoj poziciji u kojoj smo. Da nastavimo dalje po stavkama. Sledeća je Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. Ova komisija je u nadležnosti rada Narodne skupštine. Ona je drugostepeni organ u odnosu na Upravu za javne nabavke. Izveštaj koji su nam podneli svakako jeste sveobuhvatan i poseduje sve ono što je po Zakonu o javnim nabavkama neophodno. Takođe, imali smo i priliku da u ovom izveštaju pročitamo još jednu opasku i osvrt na to kako je funkcionisala ova komisija u period od 2013. godine, iz prostog razloga zato što je u momentu podnošenja ovog izveštaja već bilo izvesno da je taj Zakon o javnim nabavkama izmenjen i promenjen, usvojen novi. Kada je reč o nadležnostima Republičke komisije i njenim aktivnostima u 2019. godini, oni su imali 312 sednica, na kojima je doneto 1096 odluka. I dalje je postupak po zahtevima za zaštitu prava nešto što je apsolutno dominantna nadležnost Republičke komisije i ja bih s vama podelila neke od tih podataka. Dakle, zahtevima za zaštitu prava u 2019. godini rešeno je preko 90% slučajeva u zakonskom roku. U istoj godini, od ukupno 872 odluke u 453 predmeta ili 52%, zahtevi su za zaštitu prava usvojeni kao osnovani, a svega 10% odluka Republičke komisije odnosilo se na procesne odluke. Dakle, to su situacije u kojima su ti zahtevi za zaštitu prava odbačeni ili zbog nedostatka procesnih pretpostavki za meritorno razmatranje ili zbog odustanka podnosilaca zahteva. Takođe, procenjena vrednost javnih nabavki iznosi preko 71 milijardu dinara, a iznosi taksi su preko 125 miliona dinara. Imali smo prilike da čujemo, ali svakako ja bih volela da istaknem još jedanput da imamo jedan pozitivan trend kada su u pitanju rokovi za postupanje. Znači, o ukupno 71% predmeta odlučeno je u zakonskom roku. Takođe, imamo još jedan pozitivan trend koji se tiče prosečnog trajanja procedure. Dakle, pet dana se brže to odvija u odnosu na 2018. godinu, tako da je prosečno vreme 41 dan, a prosečno vreme za odlučivanje 28 dana. Takođe, kada je reč o prekršajima Republička komisija je u 2019. godini primila ukupno 23 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. Ono što je važno da naglasimo, jeste da sa novim Zakonom o javnim nabavkama, koji je usvojen, oni više nemaju nadležnost za vođenje prekršajnih postupaka, već je za to nadležan prekršajni sud. Zbog toga Republička komisija ima novu nadležnost, a to je podnošenje tih zahteva. Mora zaista da se oda posebno priznanje i Vladi Republike Srbije i Ministarstvu finansija što su uspeli u prethodnom periodu da odrade jedno reformisanje postupka javnih nabavki. Naše javne nabavke su sada transparentnije, efikasnije procedure i sve je u skladu sa načelima Evropske unije i, naravno, sa zakonodavnim okvirima EU. Mi smo u liniji sa evropskim zakonodavstvom kada je ova oblast u pitanju, iako smo zatekli zaista lošu situaciju 2014. godine, ali je intenzivnim radom unapređeno tržište kapitala. Na kraju, dolazimo do poslednje stavke, a to je svakako Izveštaj Komisije za hartije od vrednosti. U prethodnom periodu mogli smo da čujemo od direktora, te zakonodavne aktivnosti Narodne skupštine su podosta bile usmerene na nadležnosti kojima Komisija za hartije od vrednosti odgovara. Znači, doneti su Zakon o robnim berzama, novi Zakon o reviziji, novi Zakon o investicionim fondovima sa javnom ponudom, kao i potpuno novi Zakon o alternativnim investicijama fondova. Kroz tri od ova četiri zakona Komisiji su dodeljene nove nadležnosti, imali smo priliku da to čujemo, oblast regulacije, robno-berzanskih tržište i da ne nabrajam sve, ali, to je doprinelo dovođenju situacije da moraju da se usklađuju svi akti, da mora da se usklađuje na prvom mestu statut i pravilnik o tarifi, kao i finansijski plan, u skladu sa tim novonastalim nadležnostima. Ono što je od suštinske važnosti i što smo i na Odboru imali priliku da čujemo jeste da svi troškovi koji su nastali tim novim nadležnostima su pokriveni kroz prihode koji su takođe iz novonastalih nadležnosti proizišli. Ono što bih ja volela da istaknem jeste nešto…. (Predsedavajuća: Molim vas, koleginice, da privodite kraju.) Ja se izvinjavam. Imala bih još nešto da dodam vezano za Komisiju, a to je da istaknem da u ovom trenutku oni rade na licenciranju prve zvanične robne berze u Republici Srbiji i mnoge druge poslove. Žao mi je što smo bili na kraju kao poslanička grupa, ali, imala bih još mnogo stvari koje bih pohvalila. Za kraj, moram zaista da naglasim taj uspeh Ministarstva finansija koje je postiglo, gde mi u ovom trenutku možemo da se zadužimo po stopi od 1%. Mi smo izašli na berzu, imali smo jako veliki odziv, čak šest puta veću potražnju u odnosu na ponudu. Još jednom, čestitam Ministarstvu finansija i Vladi Republike Srbije na svim veličanstvenim rezultatima koje su postigli u prethodnom periodu. Mi kao poslanička grupa svakako da ćemo podržati ovaj set izveštaja. Ja pozivam moje kolege da u danu za glasanje se pozitivno odluče po ovoj stavki. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice. Pošto u sistemu više nema prijavljenih ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu govornika. Prva na listi je Misala Pramenković. Izvolite.
Hvala vam. Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani prisutni, pred nama je set jako važnih izveštaja vezano za rad nezavisnih regulatornih tela, što je jako značajno za pokazatelje praćenja stanja i razvoja generalno jedne države. Agencija za borbu protiv korupcije, kao i Fiskalni savet, jesu tela koja direktno odgovaraju Narodnoj skupštini i u čijoj nadležnosti zapravo i jeste praćenje problematike koja je u domenu i opisu njihovog posla. Ono na šta bih se ja želela posebno fokusirati jeste pitanje samog rada Agencije za borbu protiv korupcije, jer negde u samoj definicije korupcije i stoji da je to zloupotreba ili pokušaj da se javnim sredstvima pribavi i lična korist. Negde tu je poenta problema. Ja dolazim iz Sandžaka i mi u Sandžaku nemamo novootvorenih fabrika, nemamo novih radnih mesta, unatoč tome što smo godinama imali predstavnike direktno u Vladi, ali, opet, sa druge strane imamo afera, korupcije i imamo trošenje, netransparentno i nenamensko trošenje sredstava građana. O čemu konkretno govorim? Svedoci smo da smo na nivou države videli, to je negde Vlada naglasila i prepoznala kao strateški bitno pitanje – borba protiv same korupcije, nakon toga je i usledilo nekoliko akcija delom same zemlje, uključujući i sam Sandžak, gde smo konkretno u Novom Pazaru, recimo, imali hapšenja određenih funkcionera gradske odnosno lokalne samouprave i otprilike na tome se za sada i stalo. Postavljam pitanje – da li će se samo na tome zastati, ili će se prosto u taj proces ući dublje, budući da imamo činjenicu da, recimo, gradonačelnik Novog Pazara za svoje zaposlene kaže da ima puno poverenje u njih, da veruje u njih kao što sebi veruje, a sa druge strane država i državni organi kažu nešto drugo, tako da zahtevamo da ovo ne bude samo neka početna inicijativa, već da se ovom problemu pristupi sistemski, odgovorno i, sa druge strane, jako principijelno. To je ono što je jako važno u ovom momentu. Verujte da bi državni organi imali posla da bukvalno u svaku samoupravu, konkretno u Sandžaku, preispitaju brojna poslovanja, jer su činjenice da svako malo izađe u javnost određena afera, kao što je, recimo, gradnja Sjeničke kuće u Sjenici, koja je trajala godinama, a pod plaštom te gradnje se gradilo mnogo štošta drugo, ili zloupotreba određenih projekata u Tutinu, gde se iz budžetskih sredstava svake godine izdvoji znatan broj sredstava za sušenje, recimo, lekovitog bilja, a od toga se samo jedna šupica napravi a sredstva se na taj način operu. To je problem sa kojim se ovo društvo definitivno mora suočiti. Još jedna stvar na koju bih želela ukazati jeste pitanje rada nacionalnih saveta. Naime, mi smo kroz rebalans videli da su donekle smanjena sredstva savetima nacionalnih manjina i bili smo protiv te odluke, ali bih posebno naglasila pitanje rada i funkcioniranja Bošnjačkog nacionalnog veća. Ja ne znam, zaista, da li su nadležne institucije upoznate da je bukvalno Bošnjačko nacionalno veće servis jedne političke organizacije u Sandžaku, a to je Stranka demokratske akcije, i da to bukvalno godinama tako funkcioniše. U prilog tome govori i činjenica što, recimo, većnici koji su legalno i legitimno izabrani od strane naroda, recimo, iako zakonom imaju propisana primanja, apsolutno ne dobijaju ta primanja. To je samo jedan pokazatelj koliko još zloupotreba upravo budžeta ima od strane političkih subjekata i političkih aktera. Umesto da nam se nacionalni savet bavi pitanjima od nacionalnog značaja, kakav su obrazovanje na maternjem jeziku, službena upotreba jezika i pisma, informisanje na maternjem jeziku, mi imamo činjenicu da je to bukvalno servis iz kog se finansira jedna politička partija. U tom smislu bi državni organi morali povesti računa i prosto procesuirati sve one koji na bilo koji način zloupotrebljavaju funkciju odnosno ulogu koji imaju u društvu. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Reč ima Dejan Damjanović. Izvolite.
Gospođo Pramenković, samo sam hteo da vam ukratko kažem neke nove informacije koje će biti vama veoma interesantne s obzirom da smo rekli da je 1. septembra stupio novi zakona, odnosno Zakon o Agenciji za sprečavanje korupcije i tim zakonom su povećane nadležnosti Agencije u sektoru za prestavke. Ovo o čemu ste vi govorili tu ima ljudi koji nisu funkcioneri, koji znači nisu target grupa naša i mi sa tim ljudima, ali ne kažem da mi ne možemo dalje da radimo, da tražimo dokaze i sa drugim državnim organima, što jeste naša obaveza i sarađujemo u donošenju važnih odluka, odnosno da pomognemo da se neki problem reši. Jednostavno bih vam predložio da uvek kada imate neku dilemu, uvek kada dođete do nekih podataka koji su za vas relevantni, da se napiše jedna prestavka Agenciji koja sada može da postupa i po anonimnim prestavkama u posebnim okolnostima što ranije nismo mogli. Mi kada dođe neka anonimna prestavka mi smo nju prosleđivali drugim državnim organima i tu smo morali da stanemo jer nismo imali ovlašćenja i nadležnosti da to radimo. Sada mi to kud i kamo možemo da radimo kvalitetnije, samo je bitno da ljudi imaju poverenja u nas da nam daju sve podatke koji su relevantni i što kažu – meso, odakle mi možemo da krenemo i da počnemo tim problemom da se bavimo. Mi to vrlo, sad radimo, moram priznati, mislim da radimo stvarno kvalitetno, gde smo maksimalno fokusirani na problem, gde tražimo i pokušavamo da dođemo do informacija koje nama budu na neki način dostavljene, da proverimo sa državnim organima, da proverimo sa funkcionerima podatke koje smo dobili. Što se tiče nekog sukoba interesa, jer ste u jednom trenutku rekli da je gradonačelnik, znači mi i dalje brinemo i vodimo brigu o imovini gradonačelnika, predsednika opština i ljudima u lokalnim samoupravama. Ono što je bitno je da tu kada negde vidite spregu sa nekim ko je, ako postoji neka povezanost među njima ili postoji bilo koji osnov da mi možemo posle da dokažemo da je on zahvaljujući položaju u kome se nalazi zloupotrebio to i nekom dao nešto što po zakonu nije imao pravo, opet kažem trebate, mi možemo i da, znate šta mi edukujemo mi pokušavamo da pomognemo. Znači uvek, ako se proceni da je potrebno da neko dođe, da je potrebno, mada sada je korona i ova situacija je strašno iskomplikovala naš vid komunikacije sa vama, jer smo mi stvarno se trudili da maksimalno izađemo u susret i uvek pomognemo, pogotovo sada kada imamo i novi zakon, gde mi trebamo da jednostavno ljudima pokažemo koje su izmene, da im kažemo koje su naše nove nadležnosti, da kažemo šta mi u stvari stvarno radimo. Znači, da u takvim nekim situacijama, neko ko će to da uputi nama. Mi imamo mejl, jer stvarno mogu da se pohvalim, evo ja sam zamenik direktora dve godine i ja stvarno mogu da se pohvalim da je fidbek prema nama sjajan, da kažu da mi odgovorimo, ako ne istog dana, da odgovorimo sutradan. Naravno, SUP obavestimo da smo se upoznali sa problemom i da ćemo o tome da obavestimo. Znači, jednostavno, treba nam komunikacija sa vama, jer nama to može mnogo da znači. Vi ste na lokalu, vi znate šta se tamo dešava. Mi nažalost nemamo mogućnosti da mi možemo to da pratimo na dnevnom nivou, ali mi možemo zahvaljujući vama da na tome radimo. Nadam se da stvarno pomognemo i da eto u sledećoj godini u izveštaju navedemo nešto da smo uradili sa vama zajedno. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici u skladu sa članom 87. određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15,00 časova. Hvala.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Sledeća na listi prijavljenih narodnih poslanika je Nataša Mihailović Vacić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi gosti, na samom početku želim da kažem da će Socijaldemokratska partija Srbije podržati u danu za glasanje predložene zaključke i time, zapravo, dati podršku i samim izveštajima o kojima danas raspravljamo. Ja ću u svom izlaganju govoriti o Izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije, zato što je za nas u Socijaldemokratskoj partiji Srbije borba protiv korupcije su suštinski važna i preduslov je stvaranja boljeg društva, društva jednakih šansi za sve, društva u kojima će građani moći u svakom trenutku da ostvare svoja prava, bez obzira na socijalni položaj. Socijaldemokratska partija Srbije se i programski i vrednosno zalaže za doslednu borbu protiv korupcije i njenih uzroka, naravno. Za mene lično, ali i za moje kolege iz Socijaldemokratske partije Srbije, dakle, poslanike kao nosioce direktnog suvereniteta građana, važno je da u ovakvim raspravama ne samo ponavljamo i iščitavamo u samom plenumu ono što već piše u izveštaju, već da ovo vreme iskoristimo da vidimo kako najbolje u budućem periodu zajednički možemo da se izborimo sa korupcijom, na koji način da unapredimo i zakonske i zakonodavne okvire i da ojačamo institucije, jer razni parametri određuju kvalitet društva. Jedno od njih je svakako korupcija i spremnost da se sa korupcijom izborimo. Jedan od, takođe, bitnijih parametara su i protekli izbori na kojima je narod vrlo jasno prepoznao i dao podršku i izabrao nas da se još žešće upustimo u borbu za ostvarenje njihovih prava, a jedno od najvažnijih prava građana jeste upravo to da imaju snažne institucije u kojima mogu da ostvare svoja prava, da imaju osećaj da institucije stoje iza njih, da ih štite, jer ako se ne olakša građanima put za ostvarivanje neke potrebe, tada se ni korupcija ne može iskoreniti i borba protiv korupcije u tom slučaju teško da može da bude efikasna. Jedino unapređivanje i sveobuhvatno sazrevanje i jačanje institucija upravo stvara to olakšanje i jeste put ka smanjenju korupcije, jer građanin koji može da ostvari svoja građanska prava legalno nema potrebu nikoga da korumpira. Za nas u Socijaldemokratskoj partiji Srbije to je, uz nezavisno pravosuđe, jedan od sigurnih načina da se iskoreni korupcija i ljudi žive normalno, da Srbija postane snažna, demokratska, građanska država sa punopravnim članstvom u EU. Dakle, samo sa jakim institucijama građani naše zemlje mogu biti jednaki pred zakonom, mogu da razvijaju svoja preduzeća, da pristojno i dostojanstveno žive od svog vrednog rada, bez obzira na političku, nacionalnu, versku ili bilo koju drugu pripadnost. Kao što vidite, neću se baviti visokom korupcijom zato što nama u SDPS ljudi su preči od velikih reči. Visokom korupcijom treba da se bave nadležne službe i institucije u ovoj zemlji čiji je to posao. Mi se bavimo malim čovekom, da konačno uredimo društvo tako da on postane veliki pred institucijama i da stvorimo upravo taj osećaj da zna da prepoznajemo i osećamo potrebe građana i da njihov život unapređujemo iz dana u dan. Zbog toga su nam i dali podršku. Jačanje kapaciteta Agencije za borbu protiv korupcije je, takođe, izuzetno važno, kao i stvaranje registra slučajeva korupcije i periodično javno objavljivanje imena svih počinilaca. Agencija za borbu protiv korupcije treba nezavisno da nastavi svoj rad, kao i do sada, ali treba i da na raspolaganju ima dovoljno kadrova i, naravno, materijalnih mogućnosti za to. Jedna od nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije jeste i istraživanje, praćenje i analiza podataka o stanju korupcije. Moja koleginica je govorila o poslednjem istraživanju o percepciji građana o korupciji u Srbiji. Vidi se da građani Srbije, njih oko 84% smatra da korupcija u velikoj meri utiče na naše društvo u celini. Za građane Srbije jasno je to istraživanje pokazalo, korupcija ostaje jedan od tri najveća problema sa kojima se suočavaju, pored niskih plata i nezaposlenosti, ali je takođe jako važno napomenuti da je, prema istraživanju, najbolju ocenu za borbu protiv korupcije dobila upravo Vlada Srbije. Građani su Vladi dali ocenu 2,4 od 5, slično kao i policiji. To ne čudi, budući da je borba protiv korupcije godinama prioritet vlasti u Srbiji. Ipak, da nas to ne uljuljka, novi indeks percepcije korupcije pokazuje da je ona i dalje na izuzetno visokom nivou. Ono što je meni skrenulo pažnju u izveštaju jeste deo koji se tiče modela lokalnog antikorupcijskog plana. Dakle, u skladu sa obavezom iz akcionog plana za Poglavlje 23, Agencija je izradila model antikorupcijskog plana i metodologiju za praćenje i izveštavanje o primeni lokalnog antikorupcijskog plana. Od kada je predstavljen model 2017. godine, ako se ne varam, prvi put, pa do 16. decembra 2019. godine, kada su poslednji put jedinice lokalne samouprave izvestile agencije o ovom procesu, lokalni antikorupcijski plan usvojila su 102 grada i opštine. Dakle, to je 70% od ukupno 145 jedinica lokalne samouprave. Sada neću navoditi koliko je od tog broja izradilo plan potpuno usaglašen sa modelom, koliko delimično usaglašen, a koliko po formi i sadržaju, apsolutno nema nikakve dodirne tačke sa onim što je model. Naravno, neću jer ne znam. Da znam, vrlo bih volela da imenujem te opštine koje uopšte nisu izradile lokalni antikorupcijski plan niti postupile po onome na šta su dužne, ako dobro razumemo. Za otvaranje Poglavlja 23. izuzetno važan jeste upravo model lokalni antikorupcijski plan. Mene zanima, koje opštine ili da sad olakšamo, možda nema ni dovoljno vremena, da ih sada sve nabrajamo, da nam objasnite zašto sve opštine u Srbiji nisu od 2017. godine, pa do današnjeg dana, ispunile svoju obavezu u skladu sa obavezama iz Akcionog plana i da možda dam predlog da u narednom nekom periodu, ukoliko lokalne samouprave ne urade ono što im jeste posao, kako bi se što uspešnije i efikasnije borili sa korupcijom i sveli je na onaj nivo da građani mogu da osete boljitak i napredak kvaliteta svojih života? Ja vas molim da se ubuduće obratite nama kao nosiocima, opet ponavljam, suvereniteta građana i nadležnim odborima Skupštine Srbije, pa da vidimo kako taj problem možemo zajednički da rešimo i da eventualno zatražimo i od Ministarstva za lokalnu upravu da nam pomogne u tom procesu da lokalne samouprave urade ono što im jeste posao. Ja bih ovde završila. Samo za kraj da dam jedan kratak zaključak ovoga o čemu sam zapravo govorila. Korupcija jeste otrov svakog društva. Stara je koliko je i samo društvo. U teoriji postoji mnogo različitih i zanimljivih teorijskih objašnjenja korupcije i njenih uzroka. Čini mi se da ni jedna ne može sama za sebe da objasni fenomen korupcije u potpunosti, ali uočila sam da bar deo problema korupcije može biti objašnjen gotovo svakom teorijom koja je o korupciji izvedena. U svakom slučaju, kada govorimo o korupciji možemo da zaključimo i to da koliko god društvene nauke proučavale čoveka i njegove socijalne i interpersonalne odnose večita tajna ostaje pitanje zašto se čovek ponaša u određenim situacijama sebično i pohlepno, što zapravo i jesu neke od osnovnih karakteristika korupcije, a povezano sa tim svakako jesu i pitanja šta i kako tačno mi možemo da uradimo na planu lečenja od tih večitih bolesti. Dakle, da kao društvo nađemo lek za sebičnost, pohlepu, nemoral, a onda ćemo se samim tim izboriti ili bar naći još bolji način da se izborimo sa korupcijom. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik magistar Slavenko Unković. Izvinjavam se, sad sam tek video, Dejan Damjanović. Izvolite.
Poštovana gospođo Mihailović Vacić, meni je izuzetno drago da ste vi prepoznali važnost prevencije u borbi protiv korupcije i da uopšte u parlamentu pričamo o ovome kao nečem veoma bitnom i nečemu što će biti i što će pomoći da u ovom dugotrajnom procesu koji radimo u stvari preveniramo i rešimo tim antikorupcijskim planovima i da na lokalu antikorupcija postane nešto veoma bitno, odnosno da se u svim segmentima društva radi na poboljšanju i unapređenju kako bi mi u nekom trenutku mogli da dođemo do kraja tog i ako možemo da ga makar smanjimo. Izuzetno mi je drago, kažem, da ste vi to shvatili, primetili i da to pitate, ali ovako ja ću vam reći, vrlo kratko, da je Agencija izgradila model LAP i da pruža podršku jedinicama lokalne samouprave u tom procesu, u svakom slučaju. Međutim, taj proces nije za sve lokalne samouprave bio prioritet, bez obzira što je predviđen Akcionim planom za Poglavlje 23. Mi smo u stvari imali i kampanju u 2018. godini, ne znam koliko se sećate, i koju smo, naravno iz budžeta su izdvojena sredstva, i mi smo pokušali da to približimo malo i da kampanjom malo promovišemo te lokalne antikorupcijske planove i da to dopre do svih ljudi i do svih lokalnih opština i gradova i da se na tim planovima ozbiljno radi. Agencija može samo da apeluje, nažalost, na lokalne samouprave, da realizuju tu obavezu i da nastavi da pruža tu ekspertsku pomoć u tom procesu. Ostalo je sve na jedinicama lokalne samouprave, koje trebaju svaka da preuzme svoj deo odgovornosti u procesu borbe i sprečavanja korupcije, što znači da mi jesmo i dalje tu. Znači, ja znam više puta se dešavalo da neko pozove i pita kako, da li može, znači stvarno se trudimo da u svakom segmentu, svaka nadležnost koju mi imamo, maksimalno izađemo u susret, pogotovo što je uopšte novo sve, zakon je nov. To su sve stvari koje su, da kažem, bila novina i jednostavno sa njima se treba upoznati. I u ovo vreme u kome živimo, mi smo se trudili i radili smo i on-lajn te tzv. „veb sesije“, u kojima smo mogli da uradimo nešto, da ljudima pomognemo, da damo informacije kako bi mogli ljudi da ispune svoje obaveze. Što se tiče gradova, ne znam da li je možda pristojno da o tome puno pričam, ali od većih gradova na primer koji nisuu radili to su Beograd, Niš, Čačak, to su gradovi koji nisu uradili LAP-ove. Inače, na sajtu Agencije se nalaze svi ti podaci koji su relevantni, koji su bitni i uopšte i za upoznavanje sa instrumentima, a i uopšte informacije koje se tiču tih lokalnih antikorupcijskih planova i šta je potrebo da se uradi. S druge strane, tu je stručna služba i kolege koje stvarno predano to rade i koje će prihvatiti da u svakom trenutku pruže bilo kakvu vrstu pomoći koja je tim povodom potrebna. Što se tiče nekih brojki, ja sad onako nešto što mogu iz glave da vam kažem, znam da je 106 opština, da li je tako, 106 je urađeno, nekih 73% od onoga, ali još uvek je to za nas, moram priznati, nezadovoljavajuće kao što ste i vi rekli, ali da vam kažem, drago mi je da vi to prepoznajete jer ste vi, vi nama možete u tome da pomognete i lepo je što predlažete da mi dođemo i ovde kažemo šta nama treba kako bi mi te svoje nadležnosti i uopšte to uspeli da lakše i bolje sprovedemo. Hvala.
Hvala. (Nataša Mihailović Vacić: Javljam se za reč.) Šta? Replika? [[Nataša Mihailović Vacić: Nije replika, samo da se zahvalim.]] Ne može, ne postoji u Poslovniku „zahvala“. Nemojte da me terate da kršim Poslovnik. Nataša vam se zahvaljuje. Idemo dalje. Nataša izvinjavam se, nemate pravo na repliku jer ništa loše nije rečeno. Magistar Slavenko Unković. Izvolite.
Poštovani predsedniče…
Jeste li preboleli koronu?
Jesam.
Pozdrav, vratio se.
Poštovani gosti, uvažene kolege narodni poslanici, korupciju definišemo kao zloupotrebu službenog položaja ili uticaja u javnom ili privatnom sektoru radi lične koristi ili koristi za druga lica. Korupcija je pojava koja urušava vladavinu prava, ugrožava ljudska prava i negativno utiče na ekonomski razvoj svake zemlje i zato borba protiv korupcije predstavlja jedan od najznačajnijih zadataka u demokratskom društvu, za razvoj demokratskog društva. Vlada Srbije je u svom programu od šest tačaka jasno naglasila odlučnu i kao nikada do sada odlučnu borbu protiv korupcije. Danas razgovaramo o izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije, njihovom izveštaju i često se u javnosti meša pojam „savet“ i „agencija“. Savet je savetodavno telo Vlade Srbije, a agencija nezavisni državni organ koji odgovara Narodnoj skupštini i koji ima kontrolnu, nadzornu i predlagačku funkciju. Po mom mišljenju, ovaj izveštaj je vrlo sveobuhvatan, precizan i na koncizan način objašnjava sve ono što ste vi radili 2019. godine. Ovaj nezavisan organ je u 2019. godini obradio 866 predmeta. Predložene su 664 mere. U 182 slučaja su pokrenuti prekršajni postupci i podneto je 38 krivičnih prijava. Najznačajniji rezultati kada je u pitanju kontrola finansiranja političkih subjekata je kontrola 30 političkih subjekata o troškovima izbornih kampanja tokom 2018. godine, kao i 32 puta kontrolisani su finansijski izveštaji političkih subjekata. Agencija je pokrenula 15 postupaka zbog povrede Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, kao i 96 prekršaja protiv odgovornih lica. Kada je u pitanju provera prihoda imovina javnih funkcionera Agencija je obavila 212 provera, 212 izveštaja, pokrenuta su 74 postupka, izrečene su 63 mere protiv funkcionera koji obavljaju javne funkcije. Podneto je 11 krivičnih prijava zbog sumnje da funkcioneri nisu prijavili imovinu, kao i 10 zahteva za pokretanje prekršajnih prijava. Koliko je sukob interesa prisutan u našem društvu govori podatak da Agencija tokom 2019. godine zaprimila 1.427 predmeta koji se uglavnom odnose na sukob interesa i nepotizam. Kada je u pitanju prevencija jačanja integriteta, Agencija je donela poseban program stručnog usavršavanja zaposlenih u javnom sektoru u oblasti prevencije korupcije. U skladu sa obavezom iz Akcionog plana za Poglavlje 23 Agencija je izradila i model lokalnog antikorupcijskog plana za jedinice lokalne samouprave, mada i dalje, kao što smo čuli, neke lokalne samouprave nisu promenile taj plan, a sama primena tog plana i implementacija će biti jako problematična. Agencija je spremno dočekala i Zakon o lobiranju koji je stupio na snagu 2019. godine i Agencija je podnela neke podzakonske akte kojima se reguliše kodeks ponašanja učesnika u lobiranju, kao i neke pravilnike. Pošto Agencija na osnovu svih svojih aktivnosti ima neku široku sliku korupcije u našem društvu ona predlaže i neke posebne mere. Ovoga puta po meni je najznačajnije što je predložila izmenu Zakona o finansiranju političkih stranaka, kao i izmenu i dopunu Zakona o političkim strankama gde bi se pojam grupe građana definisao na bolji i precizniji način i taj pojam sa sobom nosi razne nepravilnosti tako da bi trebalo to da i mi donesemo kao Skupština. Novi Zakon o sprečavanju korupcije koji je stupio na snagu 1. septembra ove godine je krovni preventivni aktikorupcijski propis koji jača ingerencije i same Agencije koja se po novom zakonu zove Agencija za sprečavanje korupcije i čini mi se da je ovaj naziv prikladniji jer treba da jačamo mehanizme u prevenciji korupcije, što je prioritet. Osnovni ciljevi novog zakona su zaštita javnog interesa, smanjenje rizika od nastanka korupcije, jačanje odgovornosti i integriteta organa javnih vlasti, kao i funkcionera. Cilj je usklađivanje strateških dokumenata u oblati borbe protiv korupcije sa nekim budućim akcionim planovima. Mi u ovom trenutku nemamo antikorupcijsku strategiju koju smo imali između 2013. do 2018. godine. Možda je sada pravi trenutak da Agencija donese tako neki dokument koji bi naravno bio u skladu sa ciljevima Vlade Srbije. Sistemska borba protiv korupcije podrazumeva da ne rade to samo neke ili nekoliko institucija, već to da rade sve institucije ove države. Poznato je da je Ministarstvo pravde oformilo neka posebna odeljenja koja se bave procesuiranjem krivičnih dela sa koruptivnim elementima. Tako da mi u ovom momentu imamo zaokružen pravni okvir koji nam omogućava da se efikasnije borimo protiv korupcije, potrebna nam je možda još samo politička volja i naravno partnerski odnos između svih institucija države i građana. Poslanička grupa JS će podržati ovaj izveštaj, kao i svaki budući akt koji doprinosi unapređenju borbe protiv korupcije. Zahvaljujem.
Hvala. Narodna poslanica Nina Pavićević ima reč.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovani predstavnici agencija, uvažene kolege narodni poslanici, kao što znamo Agencija za suzbijanje korupcije je nezavisno regulatorno telo, čiji rad konstituiše Narodna skupština Republike Srbije kroz razmatranje godišnjeg izveštaja o radu. Ovoga puta na dnevnom redu je izveštaj Agencije za 2019. godinu. Kao organ sa preventivnom funkcijom o suzbijanju korupcije i tokom 2019. godine Agencija se suočavala i sa propustima nosilaca javnih funkcija u obavezama prema zakonu. O pitanjima imovine nosilaca javnih funkcija, sukoba interesa u vršenju javnih funkcija, zatim u području finansiranja kontrole političkih aktivnosti i drugim slučajevima, za koje imaju isključivu nadležnost, zbog povrede odredaba Zakona o Agenciji pokrenuto je ukupno 866 postupaka, a izrečeno preko 600 mera. Ima i onih koji su još uvek u toku. Akcenat u radu Agencije, što je za svaku pohvalu, jeste na aktivnostima usmerenim na podizanju svesti o odgovornom i zakonitom ponašanju nosilaca javnih funkcija, kao osnov njihovog ličnog integriteta, što se u krajnjem odražava na savesno i odgovorno vršenje javne funkcije. Jedan od mehanizama za sprečavanje korupcije svakako je kontrola finansiranja političkih aktivnosti, naročito načina finansiranja izbornih kampanja. Agencija kroz ovaj oblik kontrole upoznaje javnost sa prikupljanjem i trošenjem sredstava političkih subjekata, kako za redovan rad, tako i za izbornu kampanju. U skladu sa Zakonom o suzbijanju korupcije sve stranke su dužne da podnesu izveštaj Agenciji do 15. aprila tekuće godine za prethodnu godinu, kao i izveštaj o prilozima i imovini uz prethodno mišljenje revizora. Na ovaj način se kontrolišu svi prihodi stranaka koji moraju biti legalni i pre svega transparentni. Kada su u pitanju troškovi za sprovođenje izbornih kampanja i tu postoji rok od 30 dana od dana objavljivanja izbornih rezultata. Kada svi učesnici u izborima Agenciji moraju da podnesu izveštaj o troškovima izborne kampanje kako bi se izbeglo nezakonito trošenje novca, a koji se u izbornom procesu na svim nivoima izdvaja iz budžeta. Kontrola imovine javnih funkcionera vrši se kroz podnošenje izveštaja, pri stupanju na javnu funkciju, kao i po prestanku mandata. Provera izveštaja o imovini i prihodima funkcionera, kao i praćenje njihovog imovinskog stanja tokom vršenja javne funkcije snažan je mehanizam za sprečavanje korupcije koji doprinosi jačanju ličnog i institucionalnog integriteta. Dakle, ovo se može smatrati antikoruptivnom merom jer su svi prihodi funkcionera javni, vidljivi i mogu se pratiti. Njihovim stalnim praćenjem i proverom izveštaja o imovini i prihodima funkcionera, praćenjem njihovih promena Agencija preventivno deluje, ali isto tako ako postoji sumnja da je do korupcije došlo Agencija je dužna da takve slučajeve prosleđuje ostalim nadležnim organima. Takođe je važno istaći postojanje antikoruptivnog zakonodavnog okvira u Srbije govori da smo društvo koje sazreva i koje je spremno da se suočava sa korupcijom, kroz koju mogu da otiču ogromne količine novca građana. Takođe bih istakla veoma važnu ulogu medija u otkrivanju korupcije. Brojni su mediji koji su svojim izveštavanjima pokrenuli određene debate u javnosti, otkrili sumnju, pa čak i konkretne slučajeve korupcije. Mediji treba da vide svoju ulogu i na polju edukacije o tome šta korupcija zaista jeste, imajući u vidu društveni uticaj korupcije na razvoj društva, a pre svega na pravnu državu koja treba da obezbedi isti položaj za sve pred zakonom. Međutim, ima slučajeva kada mediji izostavljaju ove teme pravdajući se na postojanje pritiska. Ono što se vidi iz izveštaja Agencije takođe jeste prilagođavanje Agencije situaciji u uslovima pandemije Kovid 19. U narednom periodu Agencija će održati više konsultativnih sastanaka i onlajn radionica kako bi se svi relevantni subjekti društva upoznali sa najvažnijim novinama Zakona o sprečavanju korupcije koji je donet prošle godine, a 1. septembra je stupio na snagu ove 2020. godine. Još jedan značajan zadatak Agencije jeste sprečavanje sukoba interesa kod nosilaca javnih funkcija tako što se kontroliše zakonska odredba o tome koje se funkcije ne mogu obavljati istovremeno, a koje se mogu obavljati uz saglasnost Agencije. Na kraju želim da kažem da Agencija za sprečavanje korupcije ima važan društveni zadatak, a time i odgovornost u kreiranju pravne države i sprečavanju korupcije. Poslanička grupa SPS podržava rad ovog antikoruptivnog, nezavisnog tj. antikorupcijskog nezavisnog organa i uverena sam da će u narednom periodu svoju funkciju obavljati uspešno, vodeći računa o opštem interesu, a i o tome da se ne povredi lični integritet nosilaca javnih funkcija. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto je Nina iz moje političke partije, znam da joj je ovo prvi nastup, tako da joj čestitam i želim puno sreće. Sledeća govornica je Stanislava Janošević. Izvolite.
Hvala predsedniče Skupštine. Obzirom da na dnevnom redu imamo izveštaje o radu Agencije, kao i Fiskalnog saveta, ali i komisija. Čeka nas puno rade. Ne samo zato što treba pročitati te izveštaje već odnosi se na analizu rada na period od godinu dana. Pažnja javnosti uglavnom je usmerena ka Agenciji za borbu protiv korupcije ili Fiskalnog saveta, ali ništa manje ni na Komisiju za hartije od vrednosti i druga radna tela koja su prisutna. Uvek su nam potrebni bolji rezultati, uvek tražimo više i stoga konstantno apelujem na nultu toleranciju prema korupciji. Međutim, nije prethodni period obeležio samo rad Agencije, već odnos svakog pojedinca da ne pribegne ili da ne podlegne korupciji, zloupotrebi službenog položaja ili kriminala. Ne mogu da se ne osvrnem na 2012. godinu, ne zato što volim da se vraćam unazad, već to je ključni momenat kada se hvatamo u koštac sa pošasti savremenog doba. I godina nakon toga obeležili su slogani „pokrenimo Srbiju“, „budućnost u koju verujemo“, „Srbija pobeđuje-Aleksandar Vuči za našu decu“ i to upravo govori o politici SNS, doslednosti i pravcu kojim idemo i ostvarivanju naših ciljeva. I uvek kada vam ide dobra, bez obzira što smo mi sada u krizi izazvanom korona virusom, kao što je i ceo svet, imamo situaciju da predsednik Republike, kao i te 2012. godine ponovo otpočinje borbu i rat protiv kriminalnih grupa. Baš u tom periodu imamo pojedince koji istupaju u medijima, koji ne shvataju da ih je vreme pregazilo i koji ne shvataju da nema mesta pretnjama i ucenama i koji upravo prete predsedniku Republike i njegovoj porodici. To zaista smatram nenormalnim. Predsednik Republike je institucija, ali i svaki čovek u ovoj državi kom ne može da se preti. Prosto, ne mogu da verujem da u istom tom periodu kada jedan strani državljanin prizna da mu je nuđen novac kako bi izvršio atentat na predsednika Srbije, niko ne kaže ništa na to. Da li je povezan sa prethodna dva mračna lika, a odnosi se na Dragana Đilasa i njegovog sledbenika Srđana Noga, da li su oni vertikalno povezani pa brane jedni druge zato što je upravo objavljen rat koruptivnim i kriminalnim grupama, ostaje da se istražuje. Za trenutak ću ostaviti tu temu po strani jer moram primetiti još jednu činjenicu, obzirom da smo prošle nedelje imali sporazume na dnevnom redu, koji su bitni jer se odnose na finansijsku pomoć za suzbijanje posledica korona virusa. Umesto da konstruktivno pričamo na tim sednicama, da što pre usvojimo te sporazume kako bi se implementirali, jedan od naših kolega izneo je zastavu druge strane države na poslaničku klupu. Ne želim ovim da mu dajem na značaju niti da se previše priča o tome, već mi postupak nije jasan. Ukoliko na severu naše države živimo apsolutno normalno sa 15 i više nacionalnih manjina, kao komšije, prijatelji, kumovi, rođaci, onda ne vidim ni jedan razlog zašto ne bi bilo tako i na jugu države. Da li je motiv samo vratiti se u svoju sredinu i neko da vas potapše po ramenu i kaže – bravo majstore, baš si im pokazao. E, pa nije nam pokazao ništa kolege, osim bezobrazluka. Postoji jedna stara izreka koja kaže – da smo mi ljudi, ali da je malo ko čovek. I zaista je istinita. Nije realno da ja sada iz svoje torbe izvučem bilo koju zastavicu neke strane zemlje osim bedž Republike Srbije sa grbom i nije realno da imamo odštampan ni jedan član zakona, osim onog koji je na dnevnom redu, jer su ga dostavile skupštinske službe. Da li postoji mogućnost da je postupak instruisan od strane Dragana Đilasa i njegovih sledbenika ili je prosto dobro plaćen od istih? Opet ostavljam nadležnim organima da istraže jer ja nikoga ne osuđujem, nego samo se pitam, ovako glasno razmišljam. Postavljam pitanje, ko je od nas siguran? Još jedno pitanje. Da li će u parlamentu Srbije biti normalne opozicije? Mogu da približim taj pojam, ne tako normalne, nego opozicije sa apsolutno suprotnim stavovima koji demantuju i oponiraju našima. Međutim, to toliko ne govori o nama, nego o njima gospodo, koji tako postupaju. O čemu se ovde radi, o nama isključivo kao SNS, govore naši potezi, koraci i rezultati, doslednost i odgovornost. Odgovornost kada vodimo finansije, jer očigledno pre nas to niko nije radio bolje, doslednost i odgovornost kada radimo o zdravstvu. Ova dva sektora navodim zato što govore o kvalitetu i načinu življenja, ali takođe i briga o starijim i mlađim naraštajima. Kada deo mojih kolega priča u Skupštini, često nakon toga plaćeni i instruisani mediji od strane Dragana Đilasa znaju za nas ili neke od nas da kažu da smo botovi ili sendvičari. Apsolutno mi nije bitno kako govore za naše kolege i koje im epitete daju. Ono što ja vidim je lavovska borba. Lavovska borba za svoje stavove, za svoje građane, predsednika i za Srbiju. Modernu i pravednu Srbiju, jer je dosta decenija tlačena i devastirana. To više ne može. Za sam kraj bih samo htela da poručim Agenciji da i dalje dosledno radi svoj posao i da pozovem policiju i tužilaštvo da budu još rigorozniji, jer u danima kada lekari bez obzira na Hipokratovu zakletvu ulažu nadljudske napore da pomognu građanima Srbije, ono što zahtevamo od svih jeste najmanje što mogu, da vrše svoju dužnost, jer to građani Srbije očekuju i zaslužuju. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Života Starčević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi predstavnici agencija, Fiskalnog saveta i komisija, dame i gospodo narodni poslanici, danas ovde razgovaramo o setu izveštaja o radu, što Agencije za sprečavanje korupcije, što Fiskalnog saveta, što Agencije za hartije od vrednosti i Agencije za zaštitu prava u postupku javnih nabavki. Sve ove organizacije i njima slične se bave delatnostima koje im je država poverila, delatnostima koje su od izuzetne važnosti i značaja za sve građane Republike Srbije. Zato mi iz JS smatramo da je postojanje i rad ovih organizacija, institucija, nezavisnih tela, jako važan iz razloga što predstavljaju neku vrstu kontrole, neku vrstu monitoringa i neku vrstu regulatora pojedinih oblasti iz sfera društvenog života. Takođe smatramo da njihov rad pobuđuje veliku pažnju javnosti i svih građana Republike Srbije. Ovakve organizacije i agencije, u svetu čak nazivaju i četvrtom granom vlasti, pored zakonodavne, izvršne i sudske. Jedna od zajedničkih odrednica svih ovih tela jeste njihova nezavisnost od preostale tri grane vlasti, ali tu nezavisnost naravno treba shvatiti uslovno, jer da postoji potpuna nezavisnost, ne bismo danas razgovarali ovde u ovom domu i ne bismo usvajali izveštaj o radu i planove rada, što ćemo uraditi tokom sutrašnjeg dana. Ja danas se neću puno baviti samim izveštajem, npr. Agencije za sprečavanje korupcije, jer su o tome pričale dosta prethodno moje kolege. Sama agencija je od 1. septembra dobila ne samo nov naziv, već i nov alat u ruke i javnost sa pravom očekuje rezultate rada. Ne sumnjam da ti rezultati postoje, ali kao čovek koji se između ostalog bavi i odnosima sa javnošću imam jednu krajnje dobronamernu i konstruktivnu primedbu. Naime, svi se ovde slažemo da je korupcija pojava koja nagriza, izjeda osnovni supstrat svakog društva i države, da je korupcija pojava koja odvraća strane investitore, da je korupcija pojava koja stvara nepoverenje u institucije, da je korupcija pojava koja uništava na kraju krajeva, ekonomiju naše države. Iz tog razloga, mi iz JS smatramo da je borba protiv korupcije, pored borbe za očuvanje teritorijalnog integriteta i suvereniteta države, pored borbe za ekonomsko snaženje naše države, otvaranje novih radnih mesta, borba protiv korupcije jeste jedna od najvažnijih politika ove vlasti. Još je sredinom prošlog veka čuveni nemački ministar finansija Franc Ecel rekao – država nije krava koja se hrani na nebu, a muze na zemlji. Korupcija je tema koja pobuđuje veliku pažnju javnosti, javnost je za nju veoma zainteresovana i, naravno, svi građani Srbije. Otuda je jako važno da Agencija za sprečavanje korupcije pravovremeno, kvalitetno, objektivno i sadržajno obaveštava javnost i građane o svom radu. Vi ste maločas pomenuli sajt i upravo je to jedna od mojih primedbi. Naime, pripremajući se za ovaj sastanak, prvo što sam uradio, naravno, posetio sam vaš sajt, sajt Agencije za sprečavanje korupcije, i pretražujući ga video prvo da nije završen, da ima puno stranica koje su u izradi. Takođe, nedovoljno je informativan. Jednostavno, Agencija kao da se usredsredila na svoj neposredni rad, a zapostavila je promociju svog rada. Međutim, i vi i ja znamo…
Isteklo vam je vreme, gospodine Starčeviću. Molim vas.
Evo, završavam brzo. Međutim, i vi i ja znamo da je promocija rada gotovo jednako važna kao i sam rad, tako da bi Agencija trebalo da posveti više pažnje u tom smislu. Takvu vrstu primedbi, recimo, nemam za sajtove Agencije za hartije od vrednosti, a pogotovo nemam za sajt Agencije za zaštitu prava u postupku javnih nabavki, iz prostog razloga što su jako informativni, jako sadržajni, sa puno linkova, kvalitetnim izborom informacija i ka relevantnim institucijama. Jedinstvena Srbija će glasati za. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dubravka Kralj. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi gosti, dame i gospodo narodni poslanici, kako je borba protiv korupcije jedan od glavnih ciljeva Vlade Republike Srbije, potpuno je logično što se najveći broj narodnih poslanika opredelio da komentariše upravo izveštaj Agencije za sprečavanje korupcije, kako glasi njen novi naziv. Ja se ne bih nešto preterano detaljno upuštala u analizu izveštaja, budući da su to kolege koje su govorile pre izuzetno dobro uradile, ali bih svakako istakla značaj Agencije za sprečavanje korupcije, jer smatram da njeno delovanje u mnogome komplikuje i kvari planove onih koji su planirali da se upuste u kriminalne radnje i da se prepuste nekim koruptivnim aktima. Naime, zbog tog snažnog preventivnog uticaja koji Agencija za sprečavanje korupcije ima, smatram da njen rad predstavlja neophodnu i dragocenu kariku u borbi protiv korupcije. Međutim, doprinos toj borbi dala je i Narodna skupština Republike Srbije koja je u prethodnom sazivu usvojila Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u borbi protiv organizovanog kriminala, terorizma i korupcije, kojim su stvorene procesne pretpostavke za efikasniju borbu protiv krupne korupcije, one korupcije koja ulazi u kriminalnu zonu. Evo, prošlo je dve godine od početka primene tog zakona, dakle dve godine od kada su posebna odeljenja viših javnih tužilaštava i sudova i posebne organizacione jedinice MUP-a počele sa radom. Mislim da je to dovoljan period da se osvrnemo i sublimiramo dejstva koja je taj zakon proizveo u praksi. Od svih njegovih efekata ja bih naročito istakla to što je skraćena dužina trajanja postupaka u koruptivnim krivičnim delima. Naime, razgledajući pojedine naučne radove i empirijska istraživanja koja su rađena na temu novih i modernih zakonskih rešenja u oblasti borbe protiv korupcije, došla sam do podatka koji bih navela, a to je da je posebno odeljenje Višeg suda u Novom Sadu 29% od ukupnog broja predmeta koji su primljeni u rad rešilo za manje od tri meseca, 21% od ukupnog broja predmeta koji su, ovo su podaci za prvu godinu rada tog posebnog odeljenja, to mi je važno da napomenem, znači 21% predmeta je rešen za manje od šest meseci, a 16% predmeta je rešeno za manje od godinu dana, računajući od dana prijema predmeta u rad. Ova efikasnost i brzina u postupanju je izuzetno značajna, jer mislim da smo svi saglasni da važnije od zaprećene kazne za borbu protiv korupcije jeste svest o tome da će oni koji se njome bave biti otkriveni, da će njihove radnje biti detektovane i da će takvi delikti biti efikasno, brzo procesuirani i da će u tim postupcima biti izrečene adekvatne sankcije. Zbog toga smatram, znači zbog ovih zakonskih rešenja koja sam navela, da Srbija, kao i svako odgovorno društvo, ima sve mehanizme za borbu protiv korupcije, kako one preventivne, kojima se u najvećoj meri bavi Agencija za sprečavanje korupcije, tako i ove represivne, o kojima sam govorila i koje su značajno unapređene zakonom koji sam pomenula. Mislim da je jako važno da svi ti antikorupcijski propisi koje imamo budu jednako primenjeni na sve, kako one korumpirane, tako i one koji korumpiraju, kako u privatnom, tako i u javnom sektoru, na sve političke subjekte, kako one koji učestvuju u izbornom procesu, tako i one koji taj proces bojkotuju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Milica Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici institucija, poštovani građani, u svom današnjem i ujedno prvom izlaganju osvrnuću se na prvu tačku dnevnog reda koja se odnosi na izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije iz 2019. godine. Čitajući ovaj izveštaj, potpuno je jasno da je Srbija danas zemlja koja ne toleriše kriminal i korupciju i ko god se drzne da zanemari javni interes za koji radi naći će se pod lupom Agencije za sprečavanje korupcije. Naš predsednik Aleksandar Vučić je u više navrata isticao i opominjao da partijska knjižica neće štititi nikoga od kršenja zakona. To nije samo isticano, već smo videli hapšenja funkcionera SNS za koje je postojala osnovana sumnja da su izvršili neka koruptivna dela. Nema zaštićenih kada je SNS u pitanju. Međutim, vlasnici partijskih knjižica na kojima piše Dragan Đilas misle da to za njih ne važi. Misle da je takva knjižica jača i od zakona i od države. Nadležnost Agencije za sprečavanje korupcije je ustanovljena i Zakonom o finansiranju političkih aktivnosti, odnosno nadležnosti su kontrola finansiranja političkih subjekata, vođenje evidencija finansijskih izveštaja političkih subjekata, zatim organizacija i koordinacija posmatrača izborne kampanje, kao i davanje saveta i mišljenja kada je primena ovog zakona u pitanju. Pa, kada smo kod ove kontrole finansiranja političkih subjekata, u skorijem periodu je izašlo u medijima kako je jedna privatna produkcijska kuća u vlasništvu jedne novinarke finansirala emitovanje spotova u predizbornoj kampanji na televizijama N1 i Nova S. Dakle, jedna privatna produkcijska kuća u vlasništvu novinarke, u medijima se navodi Jovana Polić, platila je emitovanje spotova koje je kasnije ustupila stranci Dragana Đilasa. Pa, da li je dovoljno da samo ta novinarka tvrdi da to nema veze sa opozicijom? Vizuelno, ti spotovi jako podsećaju na kampanju kakvu je vodio tzv. Savez za Srbiju Dragana Đilasa. Ova novinarka je kasnije, kako se navodi, besplatno ustupila te snimke i kada su je mediji pitali zašto baš Draganu Đilasu, ona je rekla – pa, niko drugi nije hteo. Pošto se navodi da to nije platila politička stranka, kako sam zakon nalaže, i pošto ne postoji nikakva pravna i faktička veza između njih, da li je moguće da se i u ovom slučaju kada je Dragan Đilas u pitanju zakon zaobiđe? Ako ništa drugo, postavlja se pitanje javnog interesa, dok na jednoj strani imamo Aleksandra Vučića koji neumorno radi i gradi i auto-puteve i mostove i fabrike i bolnice. Znate, taj auto-put ne koristi samo Aleksandar Vučić, koristi ga i koristiće ga naš narod. Šta nam se na drugoj strani nudi? Dragan Đilas, koji nam šta poručuje? Kako da nađemo poreski raj za osnivanje nekih firmi, kako da zaobiđemo zakon za sprečavanje korupcije, kako da steknemo preko 30 nekretnina. Pa kojim to poslom treba čovek u Srbiji da se bavi? Zaista se nadam, verujem u državne institucije i apelujem da istraže sve ove afere, jer koliko god neko bežao od zakona, ruka pravde ga ipak stigne. To zna naš pošteni narod, koji je jasno u junu rekao da želi još i puteva i fabrika i bolnica. Narod je i u mojoj Požegi prepoznao napore SNS, koja je za jedno vrlo kratko vreme uspela da indeks transparentnosti pomeri sa 40. na 54. i da se na rang-listi svih opština Požega nađe, umesto na dotadašnjem 65, sada na 29. mestu, i u mojoj Požegi i u celoj Srbiji. Zbog toga je narod dao punu podršku predsedniku Aleksandru Vučiću i SNS, da bi naša Srbija ponosno išla napred, naša moderna i pristojna Srbija. Živela.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Reč ima narodni poslanik prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Ohrabruju stvari da je ova Vlada opredeljena za borbu protiv korupcije i kriminala i ono što smo danas čuli od gospodina Damjanovića, da će se Agencija ažurnije baviti svim onim što se bude njoj slalo. Međutim, mi smo imali u prethodnom periodu jako puno puta intervencije baš kada je u pitanju korupcija, ali nije to sve rešavano na onaj način na koji bi trebalo. Baš u ovom domu, 2019. pa i 2020. godine, mnogo puta je govoreno o velikoj korupciji, višemilionskoj korupciji, recimo, kada su u pitanju putevi, gde je od građana Tutina, Sjenice, Novog Pazara lokalna vlast uzimala novac za izgradnju državnih, regionalnih i gradskih puteva. Očekivali smo da Agencija preispita to, s obzirom da su dokazi i svedočanstva građana tim putem bila obznanjivana, pa čak da su nekada i pečatima mesnih zajednica ili nekih privrednih, opštinskih, odnosno gradskih institucija pečaćene te potvrde, da su od građana uzimani konkretno novci za određene stvari koje su vezane za infrastrukturu puteva. Takođe, vreme je da se i Agencija pozabavi mnogim drugim koruptivnim radnjama za koje možda do sada nije imala mogućnosti, kao što je radnja prilikom izgradnje stadiona FK Novi Pazar. O tome smo jako puno pričali, o tome se puno istraživalo. Takođe, reč je o višemilionskoj proneveri sredstava, građevinskoj mafiji, od kojih su neki od sudionika čak i doživeli određene vrste sudskih epiloga, ali oni koji su bili najodgovorniji za to još uvek nisu. Ohrabruju i ova hapšenja, iako začuđuje to da i dalje gradski oci, recimo grada Novog Pazara, kažu da stoje iza tih ljudi koji su počinili kriminal, iako jedan od njih jeste priznao krivicu i nalazi se na odsluženju kazne, opet gradonačelnik kaže da su to pošteni ljudi iza kojih treba stajati, i on lično. Veoma bi bilo važno da se Agencija pozabavi prvim izveštajem, nakon puno godina, Državne revizorske institucije za Sjenicu, gde je već sada utvrđeno da je preko 262 miliona u prethodnom periodu nenamenski istrošenih para. Takođe bi bilo važno da se Agencija pozabavi time kako je moguće da je bivši predsednik Sjenice, gospodin iz stranke SDA, Hazbo Mujević potpisao ugovor o poklanjanju 800 hektara državne površine jednoj stranoj firmi kao podsticaj njenom projektu. Dakle, to je nešto čime se nikada Agencija nije bavila, kao što nije u dovoljnoj meri bavila niti velikim mahinacijama u azilantskom centru, recimo Sjenica, gde je to takođe jedna od fabrika za ispumpavanje budžetskih i svakih drugih para. Naravno da je vrlo važno da se Agencija bavi i svim ostalim kriminalima i velikim koruptivnim aferama. Ja ću samo taksativno pobrojati neke od tih afera koje su do sada, iako smo mi ukazivali mnogo puta, pa i davali dokaze, ostajale uglavnom na verbalnoj komunikaciji, a nisu nikada tretirane na onaj način na koji bi trebalo. Zato se nadamo da će nakon ovih dodatnih mehanizama i Agencija za borbu protiv korupcije imati više i snage i mogućnosti da do kraja ispita i te slučajeve, kakav je slučaj sa onim što je danas koleginica Pramenković spomenula, tom fabrikom za sušenje bilja na Pešteru, tutinskoj opštini kojoj su više puta iz budžeta grada Tutina dodeljivana sredstva, višemilionska sredstva, a koja nije završena i u kojoj se ni desetina onoga što joj je dodeljeno nije utrošila za ono što je vidljivo golim okom. Takođe, više puta iz budžeta grada Tutina su izdvajana sredstva za filterska postrojenja za gradski vodovod i puno puta su dobijane međunarodne donacije, a građani tog grada i dalje nemaju pijaću vodu. Dakle, reč je o zaista velikom ispumpavanju sredstava. Kao što je, recimo, 80 miliona duga komunalnog preduzeća „Sjenica“ koje je ostavilo prethodno rukovodstvo, iako to preduzeće prema dohotku posluje. Kako je to moguće? Gde je taj novac? Naravno da je vrlo važno da se ispita i afera filtera u Novom Pazaru, gde je veoma velika koruptivna radnja urađena, i to baš posredstvom velikih državnih funkcionera, tada i visokih dužnosnika, kao i ono što se danas jako spominje, a tiče se i lokaliteta istorijskog spomenika Pazarište u Novom Pazaru i ugostiteljskih objekata gde se pominju velike malverzacije. Nadamo se da je ono što je započeto samo tek naznaka svega onoga što će se u narednom periodu, kada je u pitanju borba protiv korupcije, događati, a posebno u ovim krajevima koji su godinama zbog različitih vrsta ustupaka bili tolerisani kada je u pitanju korupcija i da ćemo jednostavno dočekati da se istrebi sve ono zlo koje je uništavalo i uništava sve naše krajeve, a posebno one manje sredine ili nacionalno osetljive. Izvinjavam se, ovim ću i završiti, smatramo da je najveći vid patriotizma ukazati na lopovluk, na kriminal, na zloupotrebu javnih dobara, kao što mi to ovde radimo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Vesna Nedović. Izvinite, koleginice Nedović, pošto se javio gospodin Dejan Damjanović. Izvolite, replika.
Pošto vidim da očekujete moj odgovor, moje poštovanje i hvala vam što verujete u nas, kao i što nam upućujete ovo pitanje koje ste nam uputili. Prethodno bih želeo da vam skrenem pažnju da Agencija nema istražna ovlašćenja. Mi smo jedan preventivni organ koji se bavi korupcijom u skladu sa svojim nadležnostima koje mi imamo. Ono što sam vam rekao u prvom delu, ja sam rekao da mi možemo i dalje, i ako postoji bilo šta pa se odnosi na ljude koji su javni funkcioneri Republike Srbije ili državni službenici na položaju, da su sve predstavke dobrodošle, koje ćemo mi razmotriti i pozabaviti se njima. Eventualno, mi kada vidimo da nešto nije za nas, mi to prosledimo nadležnom državnom organu, da li je to tužilaštvo, da li je to MUP, koji ima odeljenja koja se time bave, itd. Jednostavno, Agencija nema ta ovlašćenja i mi nemamo mogućnosti da se time bavimo. Spomenuli ste DRI. Oni imaju svoje nadležnosti i oni prilikom postupanja i kada donesu svoje odluke, oni daju ili preporuke kojima nalažu da se nešto reši odnosno ispravi, a ako ima osnova za nešto drugo, oni pokreću postupke koji su isto u njihovoj nadležnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Jahja Fehratović, replika.
Zahvaljujem na ovom pojašnjenju. Svakako, svi primeri koje sam kazao odnose se na funkcionere, izabrane predstavnike i postavljene funkcionere, da li na lokalnom nivou, da li na republičkom nivou i nijedan od ovih primera visoke koruptivne razmere koji sam naveo nije vezan ni za koga ko nije funkcioner. Zato smatram da i Agencija treba da se bavi ovime, kao i svi ostali nadležni organi. Jer, da se ovim bavila Agencija, verovatno bi se obeshrabrili oni koji su godinama u kontinuitetu zloupotrebljavali javna sredstva građana i kroz različite vrste mahinacija otuđivali. Recimo, da se Agencija bavila gradonačelnikom Novog Pazara koji je godinama na svojoj privatnoj televiziji, čiji je on vlasnik, uplaćivao na mesečnom nivou veliki broj finansijskih sredstava, verovatno se i ovi drugi funkcioneri ne bi time bavili, jer je nečinjenje nijednog državnog organa, pa ni Agencije za borbu protiv korupcije, dodatno ohrabrivalo sve te funkcionere da i dalje ustrajavaju u različitim vrstama koruptivnih radnji. Zato je vrlo važno da se Agencija sa svog nivoa ovlasti, naravno, bavi svim ovim stvarima, kao i svi ostali organi u hijerarhiji, kako to treba i kako je propisano zakonima. Hvala.
Zahvaljujem. Narodna poslanica Vesna Nedović ima reč.
Poštovani predsedavajući, poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, Agencija za borbu protiv korupcije doprinosi podizanju svesti i odgovornosti funkcionera. Srbija je napredovala u borbi protiv korupcije. Nizak stepen korupcije je povoljan signal za dolazak stranog investitora. Objektivan, odgovoran i nezavistan rad Agencije smanjuje nivo korupcije. Srpska napredna stranka, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, zalaže se za nultu toleranciju, gde niko ne sme biti zaštićen. Funkcioneri su dužni da prijave svoju imovinu i prihode, kako svoje, tako svojih supružnika i dece, po stupanju na funkciju, u toku funkcije, ako je došlo do nekih promena i po prestanku funkcije. Tako je i u 2019. godini pokrenut postupak zbog postojanja sumnje da neki nisu prijavili, ili su dali lažne podatke, u nameri da prikriju svoju imovinu. Tokom 2019. godine, proverom izveštaja za 212 funkcionera, pokrenuto je ukupno 74 postupaka, izrečene su 63 mere. Moram da istaknem da je Srbiji u martu 2019. godine skinuta ocena – globalno nezadovoljajućem režimu, i to je GREKO dao u svom izveštaju. Nešto što je jako značajno je predstavka građana, u kojima oni ukazuju mogućnost korupcije. Od januara do decembra 2019. godine formirana su 373 nova predmeta, Agencija vrši proveru, prikuplja dokaze i sarađuje sa državnim organima i organizacijama. Agencija je primila 228 zahteva za pristup informacijama od javnog značaja – od strane medija 156, dostavili tražene informacije 147, građani uputili 38, potpuno ili delimično dostavili tražene informacije 31, udruženju građana uputili 26 zahteva, a delimično ili potpuno dostavili podatke 25. Ovim dolazimo do zaključka da Agencija ima i te kako partnerski odnos, kako sa medijima, tako i sa građanima. Sprovela je 27 obuka za unapređenje svog stručnog kadra u vidu usavršavanja zaposlenih. Moram da pohvalim ovaj izveštaj koji je veoma transparentno prikazan, kako u sprovedenim merama, kao neka vrsta preporuke, tako i u podizanju prekršajnih krivičnih prijava. Ja ću, kao i moja poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, glasati za ovaj izveštaj, ali imam jedno pitanje za Agenciju – Da li je Dragan Đilas prijavio svoju imovinu i prihode po stupanju na funkciju i po prestanku, jer to interesuje većinu građana Srbije? Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Tihomir Petković ima reč. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, uvaženi predstavnici četiri državna organa nezavisna o čijim izveštajima o radu za 2019. godinu mi danas raspravljamo, drage koleginice narodne poslanice, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, mi danas razmatramo izveštaje četiri državna organa – Agencije za borbu protiv korupcije ili sprečavanje korupcije, kako se ona u međuvremenu zove, Fiskalni savet, Republička komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Komisija za hartije od vrednosti. Ja ću se malo više osvrnuti na dva od ova četiri državna organa. Što se tiče Izveštaja Agencije za sprečavanje korupcije o radu za 2019. godinu, on je sadržajan i ja ću, naravno, kako su to rekli ovlašćeni predstavnici SNS, sutra glasati za prihvatanje ovog izveštaja. Iz ovog izveštaja mi vidimo da postoji nekoliko ključnih mehanizama za sprečavanje korupcije koje koristi Agencija. Prvi je kontrola finansiranja političkih aktivnosti, koja se pre svega vrši kroz kontrolu godišnjih finansijskih izveštaja i izveštaja o troškovima izborne kampanje, političkih stranaka i grupa građana. Mi iz ovog izveštaja vidimo da je vršena ozbiljna kontrola po ovom osnovu, da velika većina političkih stranaka je radila u skladu sa zakonskim odredbama, neke nisu, trpele su sankcije zbog toga, ali da se u budućem periodu mora posebna pažnja posvetiti radu odnosno onome što treba da radi Udruženje građana po ovom osnovu. Drugi mehanizam za sprečavanje korupcije jeste provera prihoda imovine javnih funkcionera. Vidimo da je Agencija radila puno u vezi toga, da je završena provera izveštaja za 212 funkcionera, da je pokrenuto 54 postupka zbog povrede odredaba Zakona o agenciji, od toga 63 postupka protiv funkcionera na republičkom nivou, 11 postupaka protiv funkcionera na lokalnom nivou. Takođe, da je nadležnim tužilaštvima podneto 11 krivičnih prijava i izveštaja. Treći mehanizam je sprečavanje sukoba interesa u vršenju javnih funkcija gde je Agencija jedini organ u Republici Srbiji nadležan da odlučuje o sukobu interesa pri vršenju javnih funkcija. Videlo se, s obzirom da je Agencija zaprimila 1427 novih predmeta, da je ukupan broj izrečenih mera bio 295, da se dosta radilo na ovome. Od toga najveći broj mera se odnosi, njih 117 izrečene funkcionerima zbog komulacije funkcija, dok su 82 mere izrečene, drugoj po važnosti i po kvantitetu, mere u situacijama postojanja sukoba interesa i nepotizma. Treće, prevencija i jačanje integriteta gde se vidi da je Agencija dosta pažnje posvetila onome što je najvažnije, a to je prevencija, da je stvoren osnov da zajedno sa lokalnim samoupravama pokrajinskim i republičkim organima u narednim godinama dosta uspešnije se vodi, iako i dosadašnja borba protiv korupcije je bila uspešna. Želim iskreno da kažem, kao i sve cenjene koleginice i kolege da i ja smatram da je od ogromnog značaja za uspešan i brz razvoj Srbije i kvalitetan rad Agencije za borbu protiv korupcije i nisam naravno ja prvi koji je to rekao. Mi vidimo i u ovom izveštaju Fiskalnog saveta da Savet tamo na jednom mestu kaže da, po njihovom mišljenju, Srbija ostvaruje za 2% niži nivo rasta BDP-a nego što je potencijal, a polovina od tog nedovoljnog rasta odnosi se na upravo probleme vezane za vladavinu prava i visoku korupciju u državi. To je, naravno, na kraju kao najodgovornija ličnost dobro znao i naš predsednik Vučić još 2012. godine i on je bio taj koji je snažno pokrenuo borbu protiv korupcije. Znamo da je puno toga ostvareno u ovom periodu, ali smo svi zajedno svesni da još ima mnogo da se radi. Mi koji smo obavljali odgovorne funkcije na lokalnim nivoima, a pripadnici smo SNS, najbolje znamo koliko se od nas očekivalo da budemo primer Srbiji za zakonit rad i odlično znamo da ne bi se smeli bilo kome javiti kod naših, kako mi to volimo u Srbiji da kažemo, i da ne bismo dobili bilo kakvu podršku za bilo šta što smo uradili protivzakonito. I zbog toga podržavam sve ono što radi Agencija za borbu protiv korupcije ili sprečavanje korupcije. Podržavam i sve ono što se radi kada su u pitanju novi funkcioneri, ali isto tako, kao i jedan veći broj mojih cenjenih koleginica i kolega, ja pitam ljude iz Agencije – šta je sa onima koji su bili na odgovornim državnim funkcijama u prethodnom periodu? Znam da neke stvari jesu u vašem domenu, znam da neke nisu, ali činjenica je da mora se neko baviti time, da li određeni bivši funkcioneri, kao što je Dragan Đilas, imaju 30 ili pet ili koliko stanova, 1.725 metara kvadratnih stambeno poslovnog prostora, na koji način je to stečeno? Treba da svi odgovaramo, ne samo mi koji pripadamo SNS i strankama naše vladajuće koalicije, nego i oni koji su skloni da nas često kritikuju, posebno naše najodgovornije funkcionere. Ja koji dolazim iz Užica, sa posebnim zadovoljstvom ću pomenuti ime Vuka Jeremića, predsednika Narodne stranke. Pomenuću ono što je pomenula uvažena koleginica dr. Aleksandra Tomić, tih osam miliona evra za koje opravdano postoji sumnja da su došle iz inostranstva kroz nevladinu organizaciju koju on vodi. Deo tog novca je korišćen za izbore koji su bili pre nas. Otkud te pare? Zašto ja kao Užičanin sa zadovoljstvom postavljam to pitanje? Zbog toga što je poverenica te Narodne stranke, čiji je predsednik Vuk Jeremić, pokrenula pre nepunih mesec dana, tobože, zahtev za proveru pljačke u gradu Užicu, gde bez imalo, bez ikakvih dokaza, ali uz pompu političku, uz političku predstavu, konferenciju za štampu, gde su joj došli i zamenik predsednika Narodne stranke, ovlašćeni advokat, proglasili je heroinom, pokušavali da, a to rade i u drugim gradovima po Srbiji, stvaraju veštački, politički, uz političke predstave afere. Da li bi on to radio? Ne bežim, naravno, kao bilo ko od nas ko se bavio javnim funkcijama. Svi smo odgovorni, ali odgovorni smo na nešto što se na jedan ozbiljan, dokazan način, način koji se može dokazati, vodi protiv nas. Ne možemo biti i ne sme se niko igrati sa našim imenima bilo o kome da je reč samo zato da bi se svoja stranka podizala, njen ugled u određenom gradu. Da li bi Vuk Jeremić to radio da je neko ozbiljno se bavio pitanjem porekla ovih osam miliona evra? Za mene kao ekonomistu, za mene koji sam radio odgovorne poslove, a verujem i za sve druge, svi su ovde radili neke odgovorne poslove, potpuno je neozbiljna priča da neko savetuje, za usluge savetovanja nekim strancima dobije taj novac. Ko to danas deli tako novac, posebno ne oni koji su u svojim državama, kao prijatelji Vuka Jeremića, gonjeni zakonski. Dakle, ja vas molim i Agenciju i sve nadležne državne organe da se bavite i ljudima koji su prethodnih godina bili u poziciji, a opravdano se sumnja da su bili kao Đilas i Vuk Jeremić, da dođu do novca na nezakonit način, jer to je nešto što neće biti nezakonito, odnosno pokušaj naše političke borbe kao SNS, već će to biti lekovito za ovo društvo. Što se tiče, još samo kratko, mada sam dugo pričao, nisam očekivao ovoliko, što se tiče rada Fiskalnog saveta, cenjeni profesore, cenjeni članu Fiskalnog saveta, kao ekonomista pripadam ljudima koji iskreno i duboku cene vaš rad, cenim vašu spremnost da se i ne saglasite sa odlukama Vlade ili drugih državnih organa. Na kraju, sve to pokazuje da smo mi Srbija, jedna ozbiljna demokratske zemlja u kojoj nezavisan organ, kao što ste vi, jedino odgovoran Narodnoj skupštini Republike Srbije ima svoj stav, pravo da kaže sve. Nekako je u medijima stvorena nekakva priča da se vi često ne slažete sa odlukama nadležnih državnih organa. Iz ovog izveštaja se vidi da ste vi mnogo češće hvalili odluke državnih organa, nego što ste kudili, da tako kažem. Na kraju, vi ste često, uvaženi prof. Petroviću, govorili da su mere finansijske stabilizacije koje je naš predsednik pokrenuo 2014. godine bile opravdane, da su donele, i danas ste pričali o tome, značajne rezultate, ali vi sa punim pravom tražite da se tako nastavi, da ne popustimo zbog teških vremena koja uvek mogu doći kao što su ova, izazvana i zdravstveno i ekonomski epidemijom Kovida -19. Hteo sam da kažem nekoliko stvari. Očigledno je da ono što ste vi kritikovali da su, pre svega, Vlada i nadležni državni organi prihvatili u ogromnom postotku. Vi ste tražili sa punim pravom da se poveća procenat javnih investicija, jer ste tamo sa punim pravom rekli da javne investicije višestruko doprinose uvećanju stope rasta BDP-a u odnosu na, recimo, porast penzija ili plata i upravo to, to nekako retko naglašavamo, ova Vlada i ove vlade su u prethodnom periodu učinile. Vi ste dali podatak u izveštaju, da deset godina Srbija je ulagala za jednu trećinu manje u javne investicije nego uporedive zemlje u centralnoj i istočnoj Evropi. Mi smo ulagali oko 3% BDP-a, a oni su oko 4,5%. Vi ste to naglasili i to treba naglasiti danas, naša vlada je u 2018. i 2019. godini došla do tih 4,5% BDP, ulaganja u javne investicije i to je na kraju doprinelo značajnim uspesima. Vi procenjujete da treba ići do 5,5%, da postoji potencijal za to i verujem da naša Vlada razmišlja u tom pravcu. Na kraju, samo jedna stvar. Očigledno je da mnoge druge stvari su prihvaćene. Ono što se očekuje jeste da se prihvati i priča o dodatnom uvećanju javnih investicija kroz ovaj NIP od 2020. do 2025. koji je pokrenuo naš predsednik Vučić. Vi tamo kažete, procenjujete da ne očekujete da je moguće da se realizuje više od 13 milijardi evra tokom tog perioda. Ja se iskreno nadam da niste u pravu, da nećete biti u pravu, da će u pravu biti naši najodgovorniji državni funkcioneri koji očekuju od 15 do 20 milijardi evra da budu investicije infrastrukturne, pre svega, u pravcu gde i vi kažete da treba da se ide, zaštita životne sredine, zdravstvo, obrazovanje, putna infrastruktura. Očekujemo, bićemo živi i zdravi da se svi radujemo da će naš predsednik, predsednica Vlade biti u pravu, da će biti tih 15 do 20 milijardi evra realizovano, posebno da se raduju svi naši građani. Samo još jedna stvar. Vi kritikujete, sa ekonomske pozicije možda u pravu, onu odluku Vlade krajem 2019. godine, da se uveća plata u državnom sektoru za 9,5% ili 9,6%, umesto za 5,5% koliko ste vi preporučili kao ekonomski opravdano. Ja kao neko ko je rukovodio na lokalu mogu da kažem jednu stvar, politika je složena delatnost, kod nje ne važe samo ekonomska pravila i ekonomski zakoni, mada su veoma bitni. Odgovorni državnici moraju da osete, da osećaju puls naroda, moraju da osete kada odricanja koja su bila ozbiljna u prethodnih nekoliko godina kada su sprovođene mere finansijske konsolidacije, u jednom momentu izazovu nezadovoljstvo ljudi i odgovoran državnik, kao što je Aleksandar Vučić, upravo je po meni osetio taj momenat kada je trebalo građanima jednom dobrom delu građana, onim koji rade u javnom sektoru, dati do znanja da odricanja koja su bila svih nas građana Srbije prethodnih godina su doprinela mogućnosti da iako možda je malo veće uvećanje plata da je došao taj momenat i ja mislim da je psihološki to bilo veoma dobro. Mislim da je time data i jasna poruka onima koji rade u privatnom sektoru, jer koliko god želimo da plate u privatnom sektoru budu veće, neće one biti dok nisu i u javnom sektoru veće u smisli pritiska građana na ljude koji rukovode privatnim sektorom, naravno, u skladu sa mogućnostima. Tako da verujem da, a dokaz da nije to bila pogrešna odluka što je uvećana plata u javnom sektoru za 9,5%, jeste i to što ona nije sprečila uvećanje stope bruto društvenog proizvoda u ovoj godini. Naprotiv, u prvom kvartalu ta stopa je bila 5,1% ako se dobro sećam, najveća u Evropi. Naravno, onda je došao Kovid, dešava se sve što se dešava, ali i ono što ste vi rekli da na kraju se svi složimo da zahvaljujući ozbiljnim merama Vlade, predsednika, ministra finansija, Srbija je u poziciji dosta boljoj nego što je bila ranije. Setimo se da je 2012. godine bila na koraku bankrota. Zahvaljujući svemu tome tu smo da podržavamo ono što vi radite u Fiskalnom savetu. Siguran sam da ćemo svi zajedno ciljeve koje ste postavili pokušati da ostvarimo u što je moguće kraćem roku. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeća na listi prema prijavama za reč je narodna poslanica Ana Beloica. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, čast mi je i zadovoljstvo što imam priliku da danas govorim o temi koja mi je naročito svojstvena i bliska, to je svakako tema ekonomije. Pred nama je set izveštaja koji govore o tome kako nezavisne eminentne institucije u Republici Srbiji obavljaju svoj posao, odnosno kako su ga obavljali tokom 2019. godine i potpuno je nesporno da će poslanička grupa SNS da prihvati te izveštaje tako definisane. Međutim, ono što je meni kao ekonomisti posebno zanimljivo, svakako je analiza izveštaja Komisije za hartije od vrednosti, koja potpuno jasno i nedvosmisleno pokazuje da dolazi do rasta uloge i značaja tržišta kapitala na teritoriji Republike Srbije. O tome najbolje govori podatak da je tokom 2019. godine ukupna vrednost investicija na regulisanom tržištu bila za 46% veća nego tokom 2018. godine. Takođe, značajno je napomenuti da dolazi i do rasta broja stranih investitora koji žele da ulože svoja sredstva na tržištu kapitala Republike Srbije. Naravno, do toga nije došlo preko noći, složićete se sa mnom. Potrebno je bilo da dođe do rasta ugleda Republike Srbije u međunarodnoj zajednici, a to je rezultat svakako politike SNS, jedne efikasne politike gospodina Aleksandra Vučića, politike ulaganja u putnu infrastrukturu, politike ulaganja u komunalnu infrastrukturu, u zdravstvo, u obrazovanje, u proces digitalizacije i sve ono što dovodi do rasta životnog standarda svih građana Republike Srbije. Kada govorimo o stranim ulaganjima, ne smem da izostavim jednu činjenicu, a to je da smo i kada govorimo o stranim direktnim investicijama mi lideri ne samo u Evropi, već i u čitavom svetu. Naime, gotovo da ne postoji ni jedan grad u kome nije izgrađena barem jedna fabrika i zaposleno barem stotina ljudi. Zato možemo danas da govorimo o činjenici da je na teritoriji Republike Srbije stopa nezaposlenosti neverovatnih 7,3%, dakle na rekordno niskom nivou bez obzira što je našu ekonomiju, zajedno sa nažalost svim ostalim ekonomijama sveta pokosila pandemija korona virusa. Gospodin Aleksandar Vučić je svojevremeno istakao da će u Srbiji postojati ujednačen regionalni razvoj, odnosno da će se jug Srbije razvijati podjednako dobro kao i severni deo naše zemlje. Građani Raške iz koje dolazim i koje predstavljam u ovom parlamentu danas o tome mogu da svedoče. Naime, u Raški je posle 30 godine, dakle posle pune tri decenije, u Raški je izgrađena jedna potpuno nova fabrika zahvaljujući donaciji iz Ujedinjenih Arapskih Emirata. Zaposleno je do sada 300 ljudi, iako se očekuje da će u narednom periodu da bude zaposleno do 700 ljudi. Dakle, to je 700 porodica na nivou jedne male lokalne samouprave kakva je Raška. Mi smo pokušali da rešimo i problem sa kanalizacionom mrežom na teritoriji opštine Raška i izgradili kolektor za preradu otpadnih voda. Međutim, jedan je gorući problem na teritoriji naše male lokalne samouprave, a to je svakako odlazak mladih ljudi. Mi smo želeli da taj problem predupredimo i da građanima ponudimo nešto novo time što smo želeli da iskoristimo taj neiskorišćeni turistički potencijal koji ima opština Raška, uložili smo 1,3 miliona evra u izgradnju bazena, izgradnju balneološkog kupatila i potpuno opremanje objekta za prijem turista, kako domaćih, tako i inostranih. Na taj način smo želeli da ponudimo jednu kompletnu turističku ponudu. Dakle, imamo banjski turizam koji je u povoju, imamo Kopaonik kao najznačajniji turistički centar na teritoriji Republike Srbije, a verovatno i šire i ni malo nisam subjektivna kada kažem da je Kopaonik najznačajniji turistički centar na teritoriji Republike Srbije. Naravno, imamo ogroman broj kulturno-istorijskih spomenika na teritoriji naše lokalne samouprave. Time smo želeli da stvorimo jedan ambijent u kome mladi ljudi mogu da pronađu svoje zaposlenje, da pronađu svoje radno mesto i da upravo tu na svom vekovnom ognjištu grade svoje porodice. Mi tu ne planiramo da stanemo. Planiramo dalje da gradimo, radimo i da se borimo da ostvarimo sve ciljeve koji su definisani Agendom „Srbija2025“. Obećanja koja smo dali našim građanima i rezultati koje smo ostvarili i koji su za nama su ti koji nas teraju da idemo napred, da se borimo, radimo, gradimo, trudimo se i stvaramo bolju i lepšu budućnost za našu decu, jer svi mi dobijamo samo onda kada Srbija ne gubi. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Sandra Božić.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, poštovani gosti Narodne skupštine i izveštači po današnjim tačkama dnevnog reda, poštovani građani Republike Srbije, moja koleginica Ivana Popović je u današnjem izlaganju kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu ispravno zaključila da zaista vaši izveštaji govore o tome da ste ozbiljno 2020. godinu, koja je praktično na koncu i za nama, u svom delokrugu rada zaista sa nekim vidljivim rezultatima praktično, već sada kada govorimo o 1. decembru, mogu reći polako završili. Ono što je daleko bitnije, na šta bih ja stavila akcenat u ovom trenutku, jeste i činjenica da neki pre vas nisu radili toliko korektno, transparentno, a za svaku od vaših institucija, to pre svega znači uslov rada, pre svega dobrog rada i da smo ovakve institucije sređene kroz sistem Republike Srbije imali u nekom prethodnom periodu mislim da bi politička scena Srbije zaista danas izgledala daleko drugačije. U to ime bih se zapitala, recimo, s obzirom, da je Agencija za sprečavanje korupcije u nekom periodu koji je tu blisko, označila i 10 godina svog postojanja i rada, zapitala pojedine koji su tom agencijom rukovodili u nekim godinama koje su praktično značile i početak rada Agencije - na koji način su zapravo svoj posao izvršavali? Mislim da bi bilo zaista svrsishodno da smo mogli da uporedimo i neke podatke iz tih prethodnih godina, iz 2009. godine, recimo, i 10 godina posle. Mislim da bismo zaista došli do različitih zaključaka, ali ono što nas ne sprečava da i danas izvučemo pojedine zaključke jeste kako su određeni perači prozora i trgovci šunkom, da ne kažem onu drugu mnogu drugačiju reč - šverceri šunkom, došli do pozicija od 619 miliona. Praktično, ono što želim da napomenem jeste, da, naravno, svi ovde znamo o kome se radi kada spomenete 619 miliona, ne možete da uz to ime koje je svakako najzvučnije kada pričamo o milionerima, posebno onima u evrima, ne spomenete onoga na koga se to odnosi, to je direktno Dragan Đilas. Vidimo da je u poslednje vreme aktuelan i brat Gojko koji sasvim sigurno sve malverzacije vezano za funkcionisanje njihove firme podržava, čak šta više, negde i učestvuje u određenim procentima. Međutim, ono što je važno jeste da kada govorimo o tih 619 miliona malo smo se zaboravili, čini mi se, i mnogo često sada imam priliku da me građani pitaju - čekajte, stanite, pričate o tih 619 miliona, pa šta je konkretno tih 619 miliona, gde je taj novac, na koji način je praktično Dragan Đilas figurativno taj novac stavio u svoje džepove? Onda ja shvatim zapravo da mi ovde ne pričamo dovoljno o svemu onome po čemu se Dragan Đilas u prethodnom svom političkom mandatu proslavio i ja ću danas iskoristiti, s obzirom da govorimo, između ostalog o izveštaju Agencije za sprečavanje korupcije, i svoje današnje izlaganje kako bih podsetila narodne poslanike, koji to sasvim sigurno dobro znaju, ali ipak i građane Republike Srbije, na koji način je Dragan Đilas stekao 619 miliona. Nećemo ući u trag svih 619, ali ćemo sasvim dobro ući u trag većeg dela tih miliona korupcionaških i možda podstaći, ako nismo 2009, 2010. godine, možda danas podstaknemo tužilaštvo da odradi svoj deo posla i da najzad uđe u trag, a jako je teško i komplikovano, videćete iz mog izlaganja, i samo ću unapred zamoliti narodne poslanike za strpljenje s obzirom da znate da za bukvalno jednu korupcionašku aferu Dragana Đilasa je dovoljna jedna čitava sednica, možemo slobodno kao tačku dnevnog reda da je postavimo ovde u Narodnoj skupštini i da o njoj raspravljamo čitav dan. Međutim, trudiću se da budem vrlo koncizna i da to prestavim vrlo kratko, ali da ipak građane Srbije podsetim na sve ono što jesu nedela Dragana Đilasa, jer ne dešava je tako često da jedan običan student, koji je pobegao iz zemlje praktično u vreme ratnog vihora, koji je zadesio našu zemlju, kako ne bi služio vojni rok, pa onda dođete do toga da se nekako nađete u Češkoj u nekakvim poslovima sa šunkom, ne bih ulazila dalje u ideju sa kakvim, pa da onda preko perača prozora vi odjednom postanete milioner i to kakav. S obzirom da koliko znamo njegovo uspinjanje u DS je bilo vrtoglavo, jer vrlo je čudno da čovek u DS, pogotovo te težine koliko je težak Dragan Đilas, tih 619 miliona nama poznatih, a nama nepoznatih ko zna koliko, trebalo mu je dosta vremena da se u čitavom tom tranzicionom delu DS i vremena u kojem smo živeli puno korupcionaških afera uzdigne u DS, ali čini mi se da je vrlo brzo uspeo da svoj položaj unovči i praktično na taj način dođe do pozicija u kojoj je sebi omogućio praktično sve. Praktično 2004. godine Dragan Đilas je ušao u politiku. Znano ili neznano Dragan Đilas je tek tada postao poznat posle svih svojih studentskih aktivnosti javnosti široj jer pre toga ga očigledno Zoran Đinđić nije hteo u DS. Tako 2004. godine kada stupa negde na političku scenu zaista se trudi da vrlo brzo pokupi sve funkcije koje je mogao u tom trenutku, a s obzirom da je plen već bio rasprodat između članova DS, dobro se sećamo i kako, a za to bi nam bila potrebna jedna godina dobra zasedanja da razlučimo ko je koliko od njih iz DS i ostalih satelita zaista i oteo od građana Republike Srbije, ali svakako da je Dragan Đilas jedan od onih koji je imao najvrtoglaviji uspon i najupečatljiviju karijeru. Tako da možemo pričati o njegovim različitim funkcijama. Ja ću se potruditi da ukratko sve sublimiram, ali verovatno da je onog trenutka kada je stupio na političku scenu Dragan Đilas je praktično svoju vrednost uvećao, vrednost svojih kompanija koje je i tada imao i stvorio za sebe nesluđene mogućnosti, i naravno za svog brata Gojka, pošto ćemo videti iz mog izlaganja da je praktično Gojko Đilas deo Multikoma sve vreme. Dakle, neverovatno zvuči da je ovaj čovek primljen u DS, kao što rekoh, 2004. godine i da je od 2004. godine do formiranja Vlade Republike Srbije 2007. godine obavljao funkciju direktora Narodne kancelarije predsednika Republike. Od maja 2007. do 2008. godine bio je ministar u Vladi Republike Srbije zadužen za sprovođenje nacionalnog investicionog plana, a odgovor na pitanje zašto ga nije bilo u visokoj politici to je upravo ovo težište koje sam maločas spomenula jer je praktično Dragan Đilas morao da sačeka da mu naraste cena pa tek onda prosto da unovči na taj način i napravi svoju materijalnu logistiku i unovči svoj politički kapital. Tek 2005. godine kada je već bilo izvesno da se potvrdio u tim menadžerskim vodama osnovao je tzv. poslovni sistem, nama svima znan i građanima znam Multikom grupu sa osnivačkim ulogom blizu 1,5 miliona evra ili 49% vlasništva i u sastav Multikoma ušla je njegova firma „Dajrekt medija“ i danas poznata, kao i firma „Emouš prodakšn“, koja ima licencu za prvi rijaliti šou u Srbiji. Ono što je zanimljivo Multikom jeste osnovan 2005. godine, ali je već i to se nije krilo od javnosti 2006. godine zaradio 55 miliona evra. Podsetiću vas, Dragan Đilas je tada bio direktor Narodne kancelarije predsednika Srbije. Takođe, Đilasova „Dajrekt medija“ u istom periodu imala je ukupan prihod od oko 43 milion evra. Tokom 2007. godine Đilas je zaradio 83,8 miliona evra, a prihod njegove kompanije povećan je za skoro 50% u odnosu na proteklu godinu. Tada on konačno i kreće u trku za gradonačelnika Beograda nakon tog nekog zalognog ministrovanja i pokušaja dolaska na čelo predsednika Vlade koja očigledno ostaje frustracija do danas. Takozvana Narodna kancelarija, nema potrebe govoriti o tome, apsolutno nijedan jedini problem koji u svom nazivu ima, a tiče se naroda, nije nikada rešila već je verovatno i na tome profitirala. Monopol koji ima u tom trenutku nad medijskim prostorom u Srbiji počeo je da širi i na druge države i to nije ni do dan danas strano kompaniji koju vodi Dragan Đilas, a anemične institucije poput one koja se bavila antimonopolskom politikom, antimonopolska komisija, na kraju krajeva, moram istaći, ni ostali državni organi se nisu ni u jednom trenutku pozabavili ni na jedan mogući način na koji način Dragan Đilas zapravo trguje reklamnim prostorom i sekundama. Bilo je za očekivati da to učini na TV B92, gde je bio suosnivač, ali svakako na RTS-u kao javnom servisu je bilo vrlo upitno na koji način je to učinio, s obzirom da je bio apsolutni monopolista, sa čak 55% celoukupnog reklamnog tržišta koje se nalazilo u njegovim rukama. Zvanični procenat uvećanja njegove firme, što je vrlo zanimljivo, „Dajrekt medije“ u vreme njegovog direktovanja Narodnom kancelarijom iznosio je 983%. U kratkoj, ali kriminalnoj istoriji ove tranzicije, ovo čudo praktično nije zapamćeno, nije zabeleženo i do 2006. godine, kada je Đilas osvojio sve njemu neophodne državne funkcije, jel tako, čist godišnji prihod njegove firme se kretao između 30 i 50 miliona evra. Predstavljajući sebe uporno kao osvedočenog humanistu, što svakako jeste bio iskreno, verovatno, samo u svoju korist, malo je poznato javnosti da je Dragan Đilas u tom nekom periodu postao i vlasnik firme „Ovejšn advertajzing“ u čijoj registraciji doslovno piše - davanje poklona i pružanje usluga. Dakle, rast prihoda ove agencije, svakako, u normalnoj državi bi bio predmet nekakve istrage, ali ne i u Đilasovoj obećanoj zemlji i na njegovom političkom igralištu kakav je bio Beograd i kakva je bila Srbija. Milioni stečeni na ovaj način, bukvalno zahvatanjem iz budžeta nikada nisu bili ispitani. Da bih podsetila javnost, ispred sebe imam i spisak Đilasovih firmi, koji je praktično zastareo i mi do sada morali bi posebno da se još malo pozabavimo praktično Đilasom, koji sada nema obavezu da prijavi, jel tako, ispravite me ako grešim, s obzirom da nije funkcioner, nema obavezu da prijavi svoje ni prihode, ni kompanije, ni poslovanje, ali svakako da moralna obaveza postoji, kao nekoga ko se predstavlja kao predstavnik i vođa opozicije. Svakako bi mogli da najzad pogledamo i pogledamo čitavu listu imovine koju Dragan Đilas ima zajedno sa svojim bratom, Gojkom Đilasom. Dakle, detaljan spisak Đilasovih firmi izgleda ovako: „Multikom grup“, „Multikom rent“, „Beletim“, „Dajrekt medija“, „Dajrekt medija - Pablik rilejšns Beograd“, „Dajrekt medija Skoplje“, „Dajrekt medija Sarajevo“, „Dajrekt medija Podgorica“, „Spark ivent promoušn“, „DM marketing internešnal“, „Sports a.d.“, „Big print“, „Frendi“, „Emoušn prodakšn“, „Ovejšn advertajzing“, „Multikrom grup“, preduzeće za multimedijalne komunikacije koja je praktično majka firma svim ovim ćerkama firmama. Tu su još i firme: „Multikom rent“, „Beletim“, takođe tu su još i „Dajrekt medija Skoplje“, Sarajevo, Podgorica, „Spark ivent promoušn“, tu je i njegov „DM marketing internešnal“. Međutim, ono što je posebno interesantno meni u ovom čitavom nabrajanju i listingu jesu i Đilasove firme koje se bave računovodstvenim i knjigovodstvenim poslovima i poslovima kontrole, savetodavnim poslovima u vezi sa porezom. Pa, pretpostavljam da je vrlo rano ideja o tome na koji način organizovati i osnovati luskemburšku televiziju koju će ovde koristiti kao svoju produženu političku ruku. Pretpostavljam da je upravo u ovom trenutku nastala. Ona najpoznatija firma, svakako pored „Multikoma“ je „Emoušn prodakšn“, to je zapravo preduzeće za konsalting, ali time ću se kasnije malo pozabaviti. Dakle, na zaprepašćenje tadašnje javnosti, ali apsolutno očigledno ne i institucija koje nisu reagovale ni u jednom jedinom trenutku, monopol oglašavanja u Srbiji koji je Đilas imao sa svojim preduzećima imao je širok spektar onih koji su se u njegovom medijskom prostoru u sekundama oglašavali, o čemu govori spisak izuzetno uglednih predstavnika različitih agencija. Međutim, većina ovih agencija, vrlo zanimljivo, dolazi iz zemalja gde su vrlo strogi državni propisi u smislu administracije, na svakom koraku se sankcioniše monopol itd. ispituje, naravno, poreklo svakog evra ili dolara u prometu, a nama nije nepoznato da upravo u to vreme kada ne pričamo i ne govorimo svakako o ne znam koliko velikom broju stranih investitora koji su dolazili u Srbiju, vrlo je mali broj lica, a iz kog razloga. Iz razloga što je svaka od te firme imala obavezu koja je bila unapred predočena da kada dolaze u Srbiju, sve ono što imaju od reklamnih potreba zapravo moraju da zadovolje u Đilasovoj reklamnoj agenciji, njegovom medijskom prostoru. Tako da su mnogi, odnosno većina u startu odustajali upravo od ovakvih milionskih unapred zatraženih reketaških malverzacija, a oni koji su buli tu, posvedočili su, kao što je recimo bivši komercijalni direktor slovenačke kompanije „Jug“ koji je deo svoje proizvodnje izmestila u Srbiju, priznao je da je jedan od uslova da dođu u Srbiju upravo bio taj da sredstva od marketinga daje agenciji vladajuće koalicije. Dakle, predstavnicima stranih firmi ovakva Srbija je praktično bila eldorado za ekstra profit od korupcije koju zapravo u tom trenutku dele sa Đilasom i njegovim satelitima. Da podsetim samo da se ovde ne završava celokupna imperija, da se ovde ne završava ni ona megalomanska ideja o tome da treba imati apsolutno svaku funkciju u državi, u jednom trenutku Dragan Đilas sve svoje malverzacije prenosi zapravo i na sport, kao predsednik Košarkaškog saveza Srbije, gde je zbirno povećan broj njegovih uloga, funkcija i zaduženja u zemlji. Ipak, najveću štetu Dragan Đilas pravi upravo na čelu Grada Beograda, kao gradonačelnik. Nemerljivu štetu koju građani Beograda nažalost i pored toga što je SNS uspela da najveći deo onoga što je Dragan Đilas uradio i naštetio Gradu Beogradu, povrati i da Beograd stavi na zdrave noge i omogući dalji napredak. Podsetiću vas, glavni dug Grada Beograda u vreme dok je Dragan Đilas bio gradonačelnik Beograda iznosila milijardu i 200.000 dinara. Loša politika gradonačelnika, osim dugova rezultirala je onim što povlači sledeću stavku, a to je ogromna nezaposlenost i zbirno kada saberete budžetske korisnike koji su svakako bili deo sistema i neizmirenih obaveza, dolazimo do toga da su posledice koje Beograđani praktično osećaju i danas, bile zaista nesagledive. Podsetiću samo na neke od afera koje se vezuju konkretno za Beograd, u vreme kada je Dragan Đilas bio gradonačelnik, to je Bus-plus sistem, rekonstrukcija bulevara, rekonstrukcija mnogih drugih ulica u Beogradu, popločavanje tek popločanih trgova, gde pobeđuju praktično firme koje imaju mesec dana otprilike datum postojanja i kapital od 500 evra. Najunosniji posao svakako po kome je Dragan Đilas poznat jeste famozni most na Adi koji je koštao oko 500 miliona evra, koji je praktično Dragan Đilas u vreme izborne kampanje same, na kraju 2011. godine u decembru požurio da otvori kako bi se slikao, ali to slikanje su građani Beograda morali da plate dodatnih 14,3 miliona evra. Podsetiću vas samo još jednom da je procenjena vrednost radova izgradnje mosta na Adi zapravo bila 124,5 miliona. Kako je Dragan Đilas stigao do skoro i blizu 500 miliona, to ostaje zauvek tajna. Na kraju krajeva, ostaje opet jedno otvoreno pitanje, otvorena stavka i za vas nezavisne, regulatorne organe, ali i za sve ostale druge, pre svega tužilaštvo, da najzad utvrdimo kako i koliko su Beograđani platili most na Adi, a koliko je otišlo u džepove Dragana Đilasa. Nećemo pričati naravno i nema potrebe da ulazimo u Bus-plus afere i apsolutno reorganizaciju celokupnog gradskog transporta, poznata nam je i znamo na koji način je upravo na tom poslu Dragan Đilas uspeo da zaradi svoj prvi milion. Postoji još jedna afera koja je vrlo nepoznata javnosti, zaboravljena. Ja bih podsetila ovom prilikom, a nije da je nebitna i vrlo je zanimljivo obzirom da čak i tu postoje elementi za tužilaštvo, koji se mogu i dan danas ispratiti i na koje se može odreagovati. Pošto je nemilice pljačkao Beograđane kroz megalomanske prizvodnje na izgradnji mosta na Adi ili Bus-plus sistem, svoju lopovsku delatnost je nastavio u Državnoj lutriji Srbije. Iako za svoje radove Državna lutrija zaista koristi komplikovane, internacionalnu mrežu preduzeća, Dragan Đilas je uspeo da nametne postojanje i posao namesti svojoj firmi, opet ćerki firmi „Multikoma“, Dajrekt lotu d.o.o. koji je jedini dobio pravo na distribuciju lutrijskih proizvoda od Državne lutrije Srbije i navodno je sve učinjeno po zakonu i „Dajrekt lot“ je dobio posao, jer je ovo preduzeće jedino u zemlji imalo reference. To prosto zvuči neverovatno za firmu koja je osnovana 17. februara 2011. godine, a ugovor sa lutrijom dobila već 12. marta 2011. godine. Dakle, za nepunih mesec dana. „Dajrekt Lot“ je po ugovoru trebalo da pospeši prodaju lutrijskih proizvoda, ali u stvarnosti promet je prepolovljen i sa 100 miliona evra na godišnjem nivou na samo 50 miliona. To je verovatno jedini primer u svetu da institucija ove vrste bude na gubitku. Zato se postavlja pitanje gde je ostatak od ovih 50 miliona? Dakle, kada ovo sve zbrojite ne dođete do 619, ali dođete blizu. Mislim kada bi nadležni organi svoj deo posla odradili onako kako treba da bismo došli do celokupne cifre ili barem dela toga. Lovac na novac, jedan od najpoznatijih funkcionera je imao i potrebu da na delu placa, zemljišta koje je pripadalo gradu Beogradu, pod izgovorom da će tu graditi nekakav kompleks za decu, izgradi i dobro poznatu svima kuću „Emoušn“, u kojoj se snimao „Veliki brat“, odnosno Dragan Đilas je omogućio da rijaliti uđe u Srbiju preko „Velikog brata“. Njegova firma „Emoušn prodakšn“ je nezakonito, to je opšte poznata stvar, otela ovo zemljište od Pionirskog rada, odnosno od grada Beograda i nakon što je taj sporni objekat izgrađen naknadno su fabrikovani svi papiri, sve dozvole koje su bile potrebne kako bi ovaj objekat ušao u upotrebu. Ono što je zanimljivo, Dragan Đilas je na taj način omogućio izgradnju 1.967 m2 poslovnog prostora koji je zakupio za svega 416 evra mesečno i to na period od osam godina. Istovremeno je ostvario milione čistog profita. Da kriminal bude još veći, naknada za korišćenje gradskog građevinskog zemljišta koje je Đilas preoteo od grada Beograda obračunata je i naplaćena po ceni od 20% jeftinijoj od stvarne, jer se kroz papire kao investitor provukla državna ustanova, odnosno Pionirski grad, a ne stvarni investitor „Emoušn prodakšn“. Da ne pričamo o tome da li trebamo da ulazimo uopšte u prirodu toga da li je tu zaista trebalo izgraditi objekat koji se ticao dece. Dakle, zaključno sa danom ulaska u upotrebu ovog objekata „Emoušn prodakšn“ je izvršio ulaganje od 85.361.000 dinar u izgrađeni objekat koji je, praktično, kada se svede sve, plaćao neverovatnih 0,21 evro po kvadratnom metru. Mislim da se nikada u istoriji Srbiji ni jedan poslovni prostor za manje novca nije iznajmio i da se ni na jedan mogući način niko nije dosetio ove malverzacije koja je apsolutno na političkom igralištu Dragana Đilasa bila moguća. Dakle, kada govorimo o daljim korupcionaškim aferama, naravno da ih ima još mnogo. Jedna od takvih jeste i „Telekom“. Ne moram da podsećam javnost da su upravo oni ti koji su nakon „Krušika“ pokušali da i ovu našu kompaniju domaću, koja odlično posluje, bace na kolena i da na isti način na koji su naštetili i oštetili „Krušik“ svojim praktičnim insinuacijama i malverzacijama to učine i „Telekomu“. Ali, ono što je možda javnost zaboravila, jer ja nisam čula da se iko sa ovim elementima obratio javnosti i izgovorio ono što je bilo poznato opšte u periodu u kome je Dragan Đilas bio apsolutni gospodar grada Beograda i šire, jeste da je on direktno odgovoran za pljačku „Telekoma“ 2011. godine, kada je to državno preduzeće pod njegovim pritiskom bilo primorano da kupi čak četiri kablovska kanala „Arena sporta“ za 7,7 miliona evra. Ova ponuda je bila data i „Telekomu“ Republike Srpske koji je obrazlažući svoje odbijanje rekao da je to apsolutno ne toliko neophodno u tom momentu za „Telekom“, a pod istim izgovorom, odnosno ne izgovorom nego razlogom „Telekom“ Srbije je odbio ovu prvobitnu Đilasovu ponudu, da bi na kraju bili primorani da kupe četiri kablovska kanala za 7,7 miliona evra, iako tada „Telekom“ nije smeo da bude vlasnik medija. Svakako, po ko zna koji put, budžetski novac je uplaćen, isplaćen zapravo privatnim licima, što kasnije postaje vrlo široka praksa Dragana Đilasa. Upravo je na sve ove navode, na trgovinu reklamnim prostorom 2011. godine odreagovao i Savet za borbu protiv korupcije i ukazao u izveštaju, citiram - vrši se snažan politički pritisak i da su tri glavna problema netransparentnosti medijskog vlasništva, ekonomskog uticaja državnih institucija na rad medija kroz različite vrste budžetskih davanja i problem RTS-a, koji umesto uloge javnog servisa ima ulogu servisa političkih stranaka. Na ovaj prigovor Saveta za borbu protiv korupcije nije bilo adekvatnog odgovora. Sada da prevedemo sve to u ono što danas preživljavamo od strane Stranke slobode i pravde i onoga ko praktično i dalje diriguje jednim određenim delom medijskog prostora, da kada god zagrebete na ovaj način po onome što je Dragan Đilas uradio, a ovo je samo vrh ledenog brega, vi dođete do Gojka Đilasa, do 28, pa onda malo još zagrebete, pa do 35 stanova, pa do hektara i bukvalno hektara njihovog poslovnog prostora koji su zahvaljujući finansijskim malverzacijama, odnosno prebacivanju praktično vlasničkih uloga iz firme u firmu ova dva tajkunska brata uspevala da praktično održavaju sve do danas, a da se ni jedna institucija u državi ne zainteresuje na koji način su došli do imovine da opravdaju deo, apsolutno jedan ar samo svog poslovnog prostora. Do danas niko. Sasvim je sigurno da kada zagrebete po ovoj površini Dragan Đilas postaje vrlo osetljiv i meni je to najveći alarm i pokazatelj toga da zapravo i te kako državni organi imaju sa čime da se ovde pozabave. Upravo tada Dragan Đilas počinje da napada novinare, da preti novinarima. Imali ste priliku da vidite i pre neki dan da je direktno pretio svakom ko je izgovorio ime Dragana Đilasa ili Gojka Đilasa, pa sve do novinarke koja je to kao svoj deo posla odradila u dnevniku, Bojani Ordinačev direktno, pa tek onda, naravno, do onih koji su odgovorni za određene medije. Pretpostavljam da se sa takvim ljudima teško jedna politička kukavica obračunava, da je najlakše da to uradi sa novinarima, pogotovo ako je novinar žena. Onda tu imamo apsolutno možda i lepo polje delovanja i za nekog psihologa ili psihijatra koji će nam objasniti apsolutno na koji način Dragan Đilas razmišlja, jer normalnom čovek ne može biti jasno i ne može biti ni pravo zašto i na koji način je Dragan Đilas uspeo da sve ove silne milione pretoči u lokale i verovatno prebaci, sad to ne mogu da tvrdim, ali pretpostavljam da ne možete 619 miliona da strpate u džepove, ali da preko određenih finansijskih rajeva koji postoje svoj novac dobro skladišti i nastavi da vodi politiku u Srbiji kao da svega toga nema i da krećemo od stanovišta da je Dragan Đilas ubog i pošten i da se na taj način prema njemu i ophodimo. Pa, nećemo se ophoditi tako, znamo da je reč o osvedočenom lopovu, znamo da je reč o jednom tranzicionom ili tranzicijskom, kako god hoćete, a znate na šta mislim i na koji period se odnosi, banditu. Taj bandit jednog dana ima da odgovara pred organima koje vi zastupate i pred organima i zakonima Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnih poslanika radi popune upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Rozaliji Ekres i Danijelu Đivanoviću, izabranim sa Izborne liste Savez vojvođanskih Mađara Ištvan Pastor. Na osnovu Odluke RIK-a i Izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Rozaliji Ekres i Danijelu Đivanoviću. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim da se pripreme za polaganje zakletve. Poštovani narodni poslanici, molim vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupite polaganju zakletve. Molim narodne poslanike da ponavljaju za mnom tekst zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanik ponavlja.) „ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI“. Molim narodne poslanike da potpišu tekst zakletve. Dozvolite mi da vam u ime Narodne skupštine i u svoje ime čestitam na izboru za narodne poslanike i poželim uspešan zajednički rad u tekućem mandatnom periodu. Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Sledeći na listi je narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani gosti, poštovane kolege poslanici, poštovani građani, ovo izvanredno izlaganje koje ste malopre čuli koleginice Božić je prosto kao da smo se dogovarali, a verujte nismo, izvanredan uvod u ono što ja imam da kažem. Prvo, samo da kažem da sam bio svedok pet godina, kao odbornik grada Beograda od 2008. do 2013. godine, svemu ovome što je gospođa Božić govorila o aferama u Beogradu. Pozdravljam, naravno, Izveštaj Agencije za, to još uvek kada je napisan, borbu protiv korupcije, sada se ona zove malo bolje, posebno ovo poglavlje koje tamo stoji – osnaživanje mehanizma sprečavanja korupcije, kao i odeljke u okviru toga dela – saradnja sa državnim organima, osnaživanje društvene svesti i istraživanje i analitika. Prosto hoću da kažem da Agencija treba da bude podstaknuta da ove odeljke i ovaj deo još jače i slobodnije razvija i da radi svoj posao u skladu sa članom 33. Zakona. Tačno je da Agencija nije istražni organ, ali ona može da sarađuje najtešnje moguće sa istražnim organima, može sa policijom, može sa tužilaštvom, može i sa Savetom za borbu protiv korupcije Vlade i sa drugim organima. Jednostavno, mi imamo jedan izveštaj, naravno glasaću za njega, ali nije dovoljno prići samo ovoj celoj materiji, govorim o materiji, a ne o izveštaju, nije dovoljno prići samo suvoparno, nego mora da postoji u ovoj oblasti, jer to je i oblast finansijske forenzike, koja uopšte nije dovoljno zastupljena kod nas u Srbiji, mora se prići živo i delotvorno. Jer, to je živa materija, moraju da se ukrštaju podaci sa drugim organima, da se izvlače zaključci, pa slično onako kao što je to Verica Barać učinila u svom čuvenom izveštaju koji je gospođa Božić pomenula iz 2011. godine. Samo bih se osvrnuo, naravno, to se ne tiče sadašnje agencije, nego se tiče, posebno to moram da istaknem jer prvi put govorim o Agenciji, perioda rada Agencije od 2009. do 2012. godine, kada je na njenom čelu bila gospođa Zorana Marković, koji je bio katastrofalan, prosto moram tako da kažem. Vi ni u jednom izveštaju Agencije, normalno, ali ni Saveta za borbu protiv korupcije, koji jako slabo radi poslednjih godina svoj posao, nećete naći sledeći podatak, ali ću vam ga ja dati, zato što je on jako važan i napraviću paralelu. Niti jedan rođak Aleksandra Vučića, Siniše Malog, Gorana Vesića, Radojičića, bilo kog člana Vlade, bilo kog člana gradske vlade se nije obogatio u ovom periodu od sedam godina unazad, niti su se obogatila ova lica koja sam pobrojao. Pazite, niko. A danas saznajemo i čuli smo ovaj ep gotovo koji je izgovorila gospođa Božić, danas saznajemo da brat dragi Gojko Đilas, samo on ima 35 nekretnina, bracika Dragana Đilasa. Pa kako je to moguće? Moguće je zato što, evo, samo da dam i ovaj primer – mi nikada do sada praktično nismo ni čuli da taj čovek postoji. Znate zašto nismo čuli? Zato što SNS neće, niti je ikada napadala rođake Dragana Đilasa, za razliku od đilasovaca, Đilasa i njegovih koji svakodnevno napadaju porodicu predsednika Vučića i često im prete smrću. Podsećam, dragi bata ima 35 nekretnina. Dragi drugi bata, Dragana Đilas, ima 619 miliona evra. Vi vidite sada, tu se pojavljuje taj motiv – dragi bata, koji nas pomalo podseća na onu uspavanku, znate ono – Frere Gojko, spavaš li? Znači, dragi bato, dragi bato spavaš li? Ja vam mogu reći – braća Đilas ovih meseci jako loše spavaju. Ne zbog savesti, oni savesti nemaju, nego zato što im mi ne damo da spavaju mirno, zato što ih stalno pitamo kako su se ovako silno obogatili, pogotovo dragi braca Dragan Đilas. Mislim da će biti zanimljivo predstavnicima Agencije da ih obavestim o jednoj pojavi koja je vezana i za grad Beograd i onda ću povezati dve pojave, a to je da je do 2012. godine bila moguća ozakonjena pljačka budžeta. Znači, primer je Direkcija za zemljište grada Beograda. Od 2004. do 2011. godine budžet grada Beograda, odnosno Direkcija su opljačkani za 291 milion evra. Da, dobro ste me čuli, 291 milion evra, preko 40 miliona svake godine, tokom sedam godina. Kako je to bilo omogućeno? Bilo je moguće tako što su sama Direkcija, koju su vodili predstavnici Demokratske Đilasove i Tadićeve stranke i grad Beograd, koji su vodili i Đilas i njegovi prethodnici, doneli takve koruptivne propise, pa su omogućili investitorima da tokom sedam godina ne plaćaju doprinose Direkciji. Ali shvatate, to je moglo da se kaže – jao, slučajno jedna godina. Kao, nisu znali da su propisi koje su doneli loši. Ovo je trajalo sedam godina. Šta je još zajedničko sa ovim drugim slučajem Dragana Đilasa? Niko za ovaj kriminal nije odgovarao. E sad, dolazimo do onoga kako se Dragan Đilas obogatio za deset godina, znači, nije se on obogatio, čuli ste priču gospođe Božić, istorijat, nije se obogatio do 2004. godine, on se obogatio od 2004. do 2013. godine, tokom deset godina. Na tri državne funkcije je stekao 619 miliona poslovnog prihoda i 106 miliona neto profita. Pa to je neverovatno. Dragan Đilas je, ovo što vam ja sada pričam je priznao, 22. novembra 2018. godine u pismu u „Danasu“ priznao otprilike nešto manje od pola, da je jedna njegova firma prihodovala 292 miliona evra. Ali on nije imao jednu veliku firmu, nego dve, i mnoštvo, do toga ćemo doći, manjih firmi. Sve to kada se sabere dovodi do ovih 619 miliona prihoda i opet neminovno je, a mislim da se i vi kao predstavnici Agencije za sprečavanje korupcije sada pitate – kako je moguće da se neko tako obogati? Da li je to bilo putem trgovine, uticajem? Ja tvrdim da jeste. Da li je to bilo putem zloupotrebe službenog položaja? Ja tvrdim da jeste, jer je jedino tako moguće, da je neko trgovao deset godina sekundama u periodu na tri državne funkcije i onda je stekao 619 miliona evra, a bio je zamenik predsednika Demokratske stranke, bio je gradonačelnik i bio je predsednik Gradskog odbora DS. Na osnovu toga je to bilo jedino moguće. Znači, kao što vidimo, dva slučaja sam naveo gde je bila moguća ozakonjena pljačka. U slučaju Dragana Đilasa, što je tužno, tek od devetnaeste je najavljeno da se vodi jedna istraga, niko se nije bavio time, niti ovim slučajem Grada Beograda. Izuzetak sam naveo, to je jedino Verica Barać, i ona je jasno u izveštaju iz 2011. godine, ukazala na njegove mahinacije. Kad je Verica Barać umrla 2012. godine, niko se više time nije bavio, ni Agencija, ni tužilaštva, ni Savet za borbu protiv korupcije, niko. Ali, šta je tu loše? Reći ću vam, loše je što mi sada imamo da konstatujemo prvo onu anomaliju za Grad Beograd, da za opljačkanih 291 milion evra, nije odgovarao niko, i da u slučaju Dragana Đilasa, ovo što je stekao, 619 miliona evra, na tri funkcije, nije niko odgovarao, a nesporni su podaci. Saznajemo ovo sada, za dragog brata Gojka. Kako je moguće da je lice koje se praktično ničim ne bavi, koje ništa nije zaradilo, doduše, Gojko Đilas se bavi onim poslovima špekulativnim i poslovima mahinacije koje mu podari njegov brat, to su poslovi ofšor otvaranja firmi, drugih firmi u okruženju. Tako da kad uparimo podatke koje je rekla gospođa Božić, pazite, to su firme u Srbiji, ukupno ih je Đilas imao najmanje 26, samo u Srbiji. Ali, on se hvali kako ima mnogobrojne firme u četiri, pet, šest, zemalja okruženja, pa, pomnožite to sa još odgovarajućim brojem firmi. Pa, se ovih dana otkrivaju brojne ofšor firme koje imaju on i njegov brat. Znači, mi dolazimo do jednog klupka, klastera, od stotinu firmi. I ja kažem Agenciji, vama je potrebna vojska finansijskih forenzičara da raspletete ovo zmijsko klupko. Međutim, Dragan Đilas je bio funkcioner do 2016. godine, tj. tada je u oktobru podneo ostavku na mestu predsednika Košarkaškog saveza Srbije. Koliko znam, od zastarevanja, a to je pet godina, ga deli iduća godina oktobar. Prosto, ja hoću i ovo da kažem, znači, da obavestim i predstavnike Agencije. Policija je 7. jula 2019. godine, protiv tajkuna Đilasa i njegovih saradnika rekla da se vodi istraga da su umešani u ozbiljnu korupciju u vezi sa kupovinom i prodajom reklamnih tv sekundi, misli se na RTS, pri čemu je izrečena sumnja od strane policije i tužilaštva da je RTS oštećen za 688 miliona. Nakon saslušanja osumnjičenih, doneta je naredba o sprovođenju istrage u slučaju od strane tužilaštva Dajrekt medije. Sada ja pozivam, to je otprilike kraj onoga što ja imam da kažem, pozivam Agenciju da shodno svojim ovlašćenjima člana 75. ukoliko je to moguće, a mislim da jeste, pokrene vanrednu proveru izveštaja Dragan Đilasa, koji je on podnosio do 2016. godine, zbog sumnje da u izveštajima nije prijavljivao tačne, potpune podatke. Prilično sam siguran da pet godina nije proteklo, sad nisam uspeo da pronađem koliki je rok, ali ovde prosto morate vi, ali u saradnji sa drugim organima, nema ko drugi, ili da podstaknete Savet da malo radi svoj posao, da uradi ono što, eventualno, vi ne možete, da se pozabavi ovim problemom, i da onda dođemo do jednog izveštaja 2021. godine, deset godina posle Verice Barać, gde će ponovo navedu, sa 10 godina kasnije i 619 miliona evra, kasnije, šta je sve radio Dragan Đilas, bar da neki organ to saopšti, ukoliko već nadležni organi, izuzev ovog što sam za RTS rekao, ne mogu da preduzmu ništa. Živela Srbija. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Bakarec. Reč ima narodni poslanik Milenko Jovanov. Izvolite.
Hvala lepo, gospodine Orliću. Već u uvodu ovog izveštaja negde na 11 strani, izveštaja Agencije za borbu protiv korupcije, odnosno sada Agencije za sprečavanje korupcije, mada je meni ovaj prvi naziv prihvatljiviji, lepši, protiv korupcije se treba boriti, jer je to pošast koja razbija svako društvo. Dakle, u tom izveštaju se Agencija na neki način, ajde, ne mogu da kažem zahvaljuje, ali u svakom slučaju ukazuje da je država Srbija imala razumevanje za ono što su zahtevi Agencije i dozvolila zapošljavanje dodatnih ljudi. To pokazuje odnos države prema ovoj agenciji. Pokazuje da država Srbija ima ozbiljnu nameru, da ova vlast ima ozbiljnu nameru da se suprotstavi korupciji, suzbije je koliko je god to moguće i svede na najnižu moguću meru. Kao najbolji dokaz za to govori činjenica da nijedan osumnjičeni za korupcije u ime SNS, dakle, predstavnik SNS nije zaštićen i nije mu gledano kroz prste. To je drastična promena u odnosu na neki period koji je bio pre nas. Ja znam da postoje ljudi koji se mnogo nerviraju kad kažu šta je bilo u prethodnom periodu, ali je to neophodno da bi se pokazala razlika, jer ako ne uporedite sa nečim ono što se dešava sad, neko bi pomislio da je to normalno da jedna vlast kada neki njih funkcioner na nekom nivou prekrši zakon ne reaguje, a u smislu da ga zaštiti i tako dalje ali to nije bilo normalno koliko juče. Ne da nije bilo normalno da su dozvoljavali da se njihovi funkcioneri krivično gone ili na drugi način sankcionišu nego su omogućavali svojim funkcionerima da postaju ne bogati, jer ovo što danas slušamo i o čemu govore moje kolege, a tiče se gospodina Dragana Đilasa, to nije bogatstvo, to je nešto što normalan čovek ne može da pojmi. Normalan čovek ne može da pojmi, prosečan građanin Srbije ne može da pojmi šta je to 619 miliona evra. Put od Kikinde do Sombora, od Nakova do Bačkog Brega košta oko 700 miliona, sa četiri trake, brza saobraćajnica, najmodernije izgrađena, košta onoliko koliko je Dragan Đilas, odnosno koliko su firme Dragana Đilasa prihodovale, što bi rekao kolega Atlagić – gle čuda, u vreme kada je gospodin Đilas obavljao političke funkcije. Sada ja pitam i predstavnike agencije, pitam i nas i pitamo se svi, da li je to gospodin Đilas išao ispred vremena pa se bavio lobiranjem i kad nije bilo zakona. Pa, je Dragan Đilas političar lobirao za Dragana Đilasa privrednika, pa mu izlobirao 619 miliona evra. Da li je pronašao čarobnu lampu, pa mu je to neki duh donosio te pare ili je našao nekog vrlo darežljivog čoveka koji je to radio umesto njega. Odgovor je da je radio sam sa sobom, a onda se verovatno zbunio, delovalo mu je šizofreno ili šta već, pa je onda uključio i brata Gojka, ipak ovako u dvoje je lakše. Neko je rekao ovde kod sankcionisanja funkcionera da treba da postoji namera, insistiram na toj reči, namera da se prikrije imovina. Vrlo često su kolege poslanici, neki drugi funkcioneri na lokalnom, pokrajinskom nivou sankcionisani prekršajno, ne zato što su imali nameru da prikriju svoju imovinu, nego zato što su zakasnili u dostavljanju izveštaja na koji su bili obavezni. Rokovi su jasni, nije ništa sporno, ali ako vas zanima šta je namera da prikrijete imovinu, onda poslušate ovo o čemu su govorile kolege Bakarec i Božić. Kada osnujete firmu u Delaveru, kada osnujete firmu u Crnoj Gori, kada te firme osnivate po onom principu, kao Marko Bulat da ga je instruisao – prijatelji, braćo, kumovi, otprilike to su vlasnici firmi, a sve firme rade za njega, za Dragana Đilasa i ništa se na njega ne vodi i ništa on nema, a ima sve, a onda prijavi imovinu od 25 miliona evra, sam. To nisam rekao ja, to nije rekao Aleksandar Martinović, to nije rekao Aleksandar Vučić, to je rekao sam Dragan Đilas za sebe. Onda postavljam pitanje, kako mi možemo da stavljamo u istu ravan onoga ko je dan ili dva kasnio sa prijavom i onog ko je sakrio 25 miliona evra imovine. To ne može biti isto, nikako. Postoji i dalje ona igra, danas sam našao neku sliku na internetu, kad sam ja bio dete imao sam taj primerak igre „Monopol“, zvao se „Beogradski monopol“, pa su bile Terazije, Knez Mihajlova, e, sada je u tom monopolu bila glavna ideja da sagradite neku kuću, steknete nekretninu, pa kad onaj drugi stane na tu nekretninu, on plati nešto. Danas taj monopol kompletno drže braća Đilas. Na svakom tom polju oni imaju po neku nekretninu. Tako izgleda „Beogradski monopol“ danas. Ali, toga nema u izveštajima Agencije, toga nema u registrima Agencije. Vi ćete reći, naravno, i tu ste potpuno u pravu, mi ne možemo da vršimo istrage. Ja se samo pitam ko će konačno da počne da vrši istragu u ovoj zemlji i hoće li neko najzad da odgovara za to što je 619 miliona evra para narodnih uzeo i strpao u svoj džep? Kažu, kada su ovi spotovi, a ovo me jako zanima kako će biti predstavljeno u sledećem izveštaju Agencije, ovo je sada vrlo važno, desilo se ove godine, u izbornoj kampanji, to vam jeste u delokrugu poslova, to vam jeste nešto za šta ste nadležni i ja vas molim da na to obratite pažnju, a mene zanima kako će izgledati u sledećem izveštaju, već se radujem, ukoliko, naravno, ovaj saziv bude analizirao i raspravljao o vašem izveštaju, ili neki drugi, da vidim kako će to izgleda. Kaže koleginica da se ova novinarka branila time – niko drugi nije hteo spotove, pa je uzeo baš Đilas. Verovatno niko drugi nije hteo ni stanove, pa uzeo Gojko Đilas. Šta ćete, kad čovek ima sreće u životu, svašta ga hoće. Postoji još jedna stvar koja se desila prošle godine, takođe nije u izveštaju, i opet ćete reći – mi to ne možemo da istražimo – meni je jako interesantno, zato što može da govori o nekoliko stvari. Može da govori o nezakonitom lobiranju, može da govori o korupciji, može da govori o svemu. U poslednja tri meseca 2019. godine srpska namenska industrija je izgubila 30 miliona dolara. Imala je zaključene ugovore sa Saudijskom Arabijom. Od tih ugovora nije bilo ništa. Poslove srpske namenske industrije preuzele su tri bugarske kompanije, zovu se VMZ, „Arsenal“ i „Dunarit“. Mene sad zanima, ako neko vodi kampanju mesecima, besomučnu, zasnovanu na lažima, protiv srpske namenske industrije i ako rezultat tog delovanja bude gubitak za tu namensku industriju od 30 miliona dolara i korist za neku drugu namensku industriju od 30 miliona dolara, ima li tu elemenata za bilo šta? Ili ćemo morati čekati da i neko drugi ne prijavi svoju imovinu, pa ćemo onda reći – e, sad, vidite, ovaj stan je sumnjiv, pa ćemo sad da vidimo šta je. Dakle, ključno pitanje koje su postavljali stari Rimljani koji su udarili temelj današnjeg evropskog kontinentalnog prava, nisu bili vrsni stručnjaci u krivičnom pravu, više su u građanskom pravu postavili faktički sve ono što su današnji pravni instituti, ali su u krivičnom pravu govorili da treba postavljati jedno pitanje, a to je – kvi bono, odnosno - kome korist? Da li je ovo direktan rad nekih ljudi u srpskoj politici, Marinike Tepić, Dragana Đilasa ili koga već za neke strane kompanije? Da li je to koruptivni posao političara? Da li je to nezakonito lobiranje, gde ste vi time što ste bukvalno bacili sva moguća svetla i drvljem i kamenjem napali sopstvenu namensku industriju i time omogućili stranoj namenskoj industriji da ostvari prihod od 30 miliona dolara, da li ste time izvršili bilo kakve kršenje zakona u Srbiji? Naravno, to su pitanja koja, nažalost, ostaju bez odgovora, kao što ostaju i pitanja bez odgovora kako u zemlji Srbiji uopšte, odakle pravo nekome ko osnuje na desetine, na stotine firmi i kompanija čiji je formalni ili neformalni vlasnik, da bi izbegao plaćanje poreza državi Srbiji, ima pravo da se uopšte bavi nekim javnim poslom u državi Srbiji? I još da prebacuje na dnevnom nivou šta se sve nije uradilo! Pa, plati porez, majstore, pa će se uraditi! Od poreza se puni budžet. Da zaključim. Dakle, ono što piše u izveštaju je vrlo zanimljivo, ali je meni mnogo zanimljivije sve ono što ne piše u izveštaju. Ja se nadam da ćete u narednom periodu naći načina, na kraju krajeva i lobiranjem, zašto da ne, za promene zakona koje definišu vaše funkcionisanje i rad, da se zaista napravi jedna ozbiljna institucija koja će moći da radi, ne kažem da je ova neozbiljna, samo kažem sa širim opsegom delatnosti, i neke istražne radnje i koja će moći na osnovu onoga što svi vidimo svojim okom da reaguje. Da ne dođemo u situaciju da i danas, mi živimo ono što je bila sprdnja u filmovima „Tesna koža“ itd. Mi to živimo. Rečenicu Srećka Šojića – Mućkao sam, al u skladu s propisi, Dragan Đilas je sproveo u život. To mi gledamo svaki dan. Građanima Srbije je od toga muka. Apelacioni sud svaku bitangu koju tamo dovedu oslobodi, pravosnažno. Svaka lopuža u ovoj zemlji ima papir da je nevin ko dečija suza. Građani Srbije to više ne mogu da trpe, jer znaju kakve su ništarije postali milioneri i znaju kad su postali milioneri – u ono vreme kad su oni siromašili, u ono vreme kad su njihove firme zatvarane. I čekaju odgovor na to! Čekaju dan kada će konačno imati priliku da vide da odgovaraju oni koji su mu uništili i prošlost i budućnost. Ja se nadam i uveren sam da će taj dan doći. Na samom kraju, što se tiče sadašnjih funkcionera, da budem i tu potpuno jasan, apsolutno podržavam najoštrije mere protiv svakog člana i funkcionera i SNS i svih koalicionih partnera koji prekrše zakon. Nema veće bitange od onog ko se sakrio iza Aleksandra Vučića i dok Vučić radi za Srbiju on radi za sebe. Prema takvima budite najoštriji. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodin Jovanov. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo poslanici, uvaženi predstavnici nezavisnih državnih tela, jedan od prioriteta Vlade Republike Srbije je upravo borba protiv kriminala i korupcije. Kriminal i korupcija, kancer svakog društva, tako i Republike Srbije. Teško se uhvatiti u kolo sa kriminalcima, znate zašto? Boje se ljudi. Boje se ljudi i podataka koje ćemo o njima izneti, ali ćemo izneti. Imamo predsednika koji se ničeg ne boji. Što mu više pretite, sve je hrabriji. Nažalost, tragično je što se tajkuni, što se zlotvori bave njegovom porodicom, njegovom decom i na najbrutalniji, najmorbidniji način pljuju po porodici. Ljudi, to se ne radi. Ako kradete, kradite sa stilom, a mi smo tu da vas hvatamo. Dok smo mi na vlasti sigurna sam da će se broj lopova prepoloviti. Nikad se ne može iskoreniti korupcija i kriminal, nikada i nigde, a da li znate zašto? Jer su jako moćni, jer male grupe imaju enormno veliku količinu novca koji su stekle na nezakonit način i upumpavaju ih u sve pore, segmente društva. Zato žele da budu u politici, u sportu, u medijima, u pravosuđu, svuda. Neki jesu, neki nisu, ali idemo redom. Nikad teže nije bilo biti predsednik i biti predsednik Vlade u Srbiji. Toliko izazova, toliko negativnih stvari oko nas. Te korupcija, te kriminal, te Kovid-19. Svašta nam se dešava, ali izdržaćemo mi. Izdržali smo mnogo gore stvari u životu, izdržaćemo i ovo. Treba se boriti i to čvrsto protiv korupcije i kriminala, protiv trgovine ljudima, protiv gajenja droge i distribuiranja te droge. I protiv toga se treba boriti. Protiv terorizma, protiv sajber kriminala. Mnogo je velikih izazova. Moram da napomenem period od 2014. godine do 2020. godine što se Ministarstva unutrašnjih poslova tiče, zaista su maestralno uradili svoj posao. Ako napravimo paralelu između 2012. godine i 2014. godine videćemo da se kriminal smanjio 30%, ali ako uporedimo 2020. godinu i 2014. godinu, u odnosu 2020. i 2014. takođe se kriminal smanjio za 30%. Teška ubistva, period od 2020, 2014. godine 38% manje. Znači kada se hoće da se radi, može da se radi. Uvek treba da se radi. Ja sam sigurna da ćemo se mi izboriti sa ovom pošasti, bar onoliko koliko smo u mogućnosti. Teško je kada govorimo o tajkunima, jer nekako vas obeleže, pokretne ste mete, ali zaista niko od nas nije došao ovde da se slika, nego da progovori o tome što je uvek bilo zabranjeno, o tajkunima koji su na nelegalan način stekli svoj novac. Hajmo od početka, idemo. Neko će reći ponovo Dragan Đilas. Pa Dragan Đilas, on je bio u politici od 2004. godine do 2013. godine, gradonačelnik je bio od 2008. godine do 2013. godine. Šta se desilo? Posle njega je nasledio grad gospodin Mali. Ostavi je dug, gospodin Đilas, od milijardu i 200 miliona evra. Ljudi, milijarda i 200 miliona evra, pada li je to normalno? Hajde da vidimo redom kome šta nije plaćao. Nije plaćao porodiljama, nije plaćao dečije dodatke, nije plaćao domovima zdravlja struju, nije plaćao vodu, vrtić je bio duplo skuplji nego sada, nije plaćao ništa, ali je sebi nabacio 619 miliona evra. Znate šta je 619 miliona evra? Teško ko da će i da napiše. Mi sada gradimo Klinički centar koji košta, Klinički centar i bolnicu, Klinički centar u Batajnici i bolnicu u Kruševcu, koji koštaju ukupno 70 miliona evra, sa opremom 90 miliona evra. Znači mogao je da napravi šest kliničkih centara, sram ga bilo. Što reče moj uvaženi kolega, mogao je da napravi put, moga je da napravi pola Moravskog koridora. A, šta je on uradio? Samo sebi, afera za aferom. Afera „most“. Taj most koji košta basnoslovnih 400 miliona evra, što reče moja koleginica 500. Da, jer je trebalo još 100 miliona evra da se završe obilaznice, pristupnice saobraćajne, znači 500 miliona evra. Isti takav, pri tom, naš ima jedan pilon, isti takav u Francuskoj 300 metara duži sa sedam pilona, košta 300 miliona evra. Početna cena ovog mosta, čuvenog, koji mu je verovatno spomenik za život je bila 125 miliona evra. Pitam se ja, šta bi sa tih 300 – 400 miliona evra? Ljudi, 300 – 400 miliona evra. Pa onda idemo dalje, afera „softver“. Plaćen softver 10 miliona evra, nikada se nije upotrebio. Afera „busplus“. Kupljeni autobusi Solarisovi po ceni od 319 hiljada evra, umesto da su kupili Ikarbus autobuse 280 hiljada evra. Razlika, izračunajte - 39 hiljada evra. Njegov prvi zarađeni milion. Idemo dalje. Kontejneri podzemni, šest miliona evra, od toga kontejneri sve truli. Znači, nula, ništa nije uradio. Idemo dalje, samoreklamiranje. Za samoreklamiranje sebe, svog rada ili ti nerada, potrošio 69 miliona dinara, sramota jedna. Idemo dalje. Njegov brat Gojko, na čast porodici, ja to zaista do pre neki dan nisam nikada spomenula, ali javnost bruji o tome ne možete prenebregnuti činjenicu da imaju 35 stanova, pardon, samo brat 29, od pre neki dan istraživanja još pet stanova, ukupno 35 stanova. Ljudi, u najelitnijim delovima grada. Kako je to moguće? Pa šta je tada radilo pravosuđe? Šta je radilo tužilaštvo? Pa 35 stanova ima dotični gospodin, brat. Koliko li tek ima Đilas? Kako ih je stekao? Mi svi, svaka čast, imamo, vi ste tu da od nas funkcionera tražite da kada stupimo na dužnost damo svoju kartu, znači imovinsku, apsolutno ko šta ima. To je proverljivo i kada izađemo, kada ne budemo na dužnosti takođe da damo izveštaj o tome šta smo stekli i kada, koliko? Ko god je stekao ilegalno ili nezakonito treba da ide tamo gde mu je mesto, iza rešetaka. Sramota je da 90, 95%, možda i više ljudi živi od svog rada, a pet, mislim da mnogo manje živi od nerada, živi od tuđeg rada. Tako nešto se nikada neće i ne sme ponoviti. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem, gospođo Malušić. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, uvaženi gosti, dame i gospodo narodni poslanici, veoma je važna sednica Narodne skupštine na kojoj razmatramo izveštaje o radu više nezavisnih kontrolnih institucija, što predstavlja, da kažem, dobru praksu i doprinosi podizanju svesti o ulozi, ali i značaju nezavisnih kontrolnih institucija, a ja bih dodao da je upravo vladajuća većina, predvođena SNS, ustanovila ovu dobru praksu razmatranja izveštaja na sednicama Narodne skupštine. Uvek kada govorimo o pitanjima iz delokruga rada Agencije za borbu protiv korupcije, odnosno Agencije za sprečavanje korupcije, dobra je prilika da podvučemo naše snažno opredeljenje, a to je žestoka i beskompromisna borba protiv korupcije i kriminala svuda i na svakom mestu. Sa druge strane, moj kolega, narodni poslanik Uglješa Mrdić je danas u delu sednice na kojoj se postavljaju poslanička pitanja podsetio javnost na jednu veliku aferu, a ja bih rekao pravu pljačku, koja se desila na Vračaru, gde je opština Vračar u vreme dok su "žute štetočine" bile na vlasti, ostala bez hiljade i hiljade kvadrata poslovnog prostora kojim je raspolagala i desetine stanova koji su bili u fondu kojim je opština upravljala. Dakle, preko 780 miliona dinara ukupnih gubitaka i minusa u poslovanju, preko pet hiljada kvadrata poslovnog prostora je nestalo iz fonda JP za upravljanje poslovnim prostorom Vračar. Oko 70 stanova koji su nestali iz fonda prvo su bili u fondu, postojali su, a onda su naprasno i volšebno nestali, odnosno ne postoji nikakva dokumentacija iz koje jasno može da se utvrdi šta se dešava sa tim stanovima, gde su danas, kako je moguće da ih nekad ima a onda posle ih nema, danas su tu, sutra više nisu tu? Kao mađioničari - sad ga vidiš, sad ga ne vidiš. Onda, kada se uđe malo u dokumentaciju onda se vidi da su vrlo namerno sklapani vrlo nepovoljni i štetni ugovori, uvek nekako štetni po opštinu Vračar, a na korist raznih fizičkih ili pravnih lica, raznih prijatelja, što kaže kolega Jovanov "prijatelja, rođaka, kumova". Zatim, namerno puštani da zastare, nisu na vreme utuživali, dođu do velikog potraživanja, dođu do velikih dugova, oni ne potražuju, ne utuže, ništa ne učine u tom smislu. Da ne pričamo da nisu postojale nikakve bankarske garancije ili neka druga sredstva obezbeđenja i onda vidite da je u pitanju predumišljaj, da je u pitanju namera da se ošteti javno preduzeće, da se ošteti fond kojim raspolaže opština, da se ošteti državna imovina. Ko je tu izvukao korist? Ne treba nam mnogo da zaključimo. Bilo je tu i nekih vrlo karakterističnih slučajeva. Koliko se sećam, jedan karakterističan slučaj je bio baš u samoj zgradi opštine, odnosno u zgradi opštine je registrovano javno preduzeće za upravljanje poslovnim prostorom, dakle Njegoševa 77, a jedan od većih dužnika tog preduzeća je bio takođe registrovan na toj opštini. Dakle, kancelarija pored kancelarije, a oni godinama nisu uručili opomenu pred utuženje ili bilo šta drugo. Dakle, kancelarija pored kancelarije i iz toga se vidi jasna namera, nije ovo slučajno urađeno. S druge strane, postojao je primer, isto čuveni, dozvolićete mi, što toliko vremena posvećujem opštini Vračar, jer sam dolazim sa te opštine u Smiljanićevoj ulici, gde je opština Vračar imala svoje zemljište koja je ustupila investitoru da izgradi višespratnicu, a da nakon izgradnje opština tu dobije određeni broj kvadrata prostornog prostora i to samo po sebi nije problematično. Problem je nastao onog trenutka kada investitor koji je sagradio tu zgradu nije ispoštovao svoj dogovor i opština nije dobila nikakve kvadrate. Ako se pitate zašto nije došlo do nekog sudskog raspleta u tom smislu, odgovor će biti vrlo smešan. Opština nije imala novca za sudsku taksu, dakle, nije postojao novac kojim su oni mogli da plate sudsku taksu i zato nije došlo do ročišta, nije došlo do sudskog raspleta ove pljačke. To je epilog Đilasove vlasti i vlasti Đilasovih saradnika na Vračaru. Ono što je još veći problem od toga, i to je jedan od razloga zašto danas govorimo o ovome i moj kolega Mrdić i ja, jeste činjenica da do današnjeg dana nije ustanovljeno šta je sa krivičnom prijavom koja je podneta još pre četiri godine protiv odgovornih ljudi za ovu pljačku. Dakle, da ponovim, 780 miliona dinara ukupnih gubitaka i minusa u poslovanju, 70 stanova, preko 5.000 kvadrata, krivična prijava blagovremeno podneta. Četiri godine su prošle, nemamo odgovor nikakav, apsolutno nikakav odgovor - šta je sa odgovornim za ovo? Šta radi tužilaštvo? Šta rade pravosudni organi? Kada ćemo dobiti informaciju ko je odgovoran za pljačku? Zašto je važno podsetiti javnost na ovaj slučaj? Po mom mišljenju, zato što se na ovom primeru najbolje vidi suština vlasti Đilasa i njegovih saradnika. Ovaj primer to najbolje pokazuje. Dakle, jedna mala opština, najmanja beogradska opština koju su, da kažem, zaposeli i godinama čerupali i pustošili sve što je moglo da se očerupa i opustoši, sve dok nisu iscrpli sve moguće resurse. Kada već pričamo o stanovima, kad već pričamo o nekretninama, ja ne mogu da ne napravim paralelu sa najnovijom aferom koja potresa Srbiju, a to je ovo saznanje o kojem danas pričamo, o neverovatnom bogatstvu u nekretninama i u stanovima brata Dragana Đilasa. Dakle, opet stanovi, opet nekretnine i zanimljivo primetićete kad god je neka afera sa stanovima, kad god je neko muljanje sa nekretninama, onda dođemo do Đilasa ili do Đilasovih saradnika ili do njegovog brata u ovom slučaju. Dakle, 29 nekretnina, a sad čujemo i 35 i ko zna koliko će porasti ta cifra do kraja, stanova, lokala, garaža u centru Beograda i kad postaviš pitanje - odakle prijatelju to, kako, majstore, toliki novac i toliko bogatstvo, onda tu nema odgovora? Nikada ne dobijamo odgovor, ali umesto odgovora sledi nova serija napada sa njihovih medija, nove fabrikovane afere, N1, Nova, „Njuz maks adrija“, „Danas“, onaj Direktno i ko zna još odakle sve ne. Svaki dan novi napadi, nove laži, nove izmišljotine, sve što im padne na pamet će osmisliti samo da bi izbegli da daju odgovor na vrlo, složićete se, jednostavna pitanja – kako si stekao tolike stanove, otkud ti toliko bogatstvo, na koji način si stekao tolike milione i nekretnine? Znam da se ovo možda ne odnosi direktno na vas, dame i gospodo iz Agencije za sprečavanje korupcije, verovatno da je ovo pitanje više za tužilaštvo i pravosudne organe, ali je jako važno osuditi svuda i na svakom mestu ovakve pojave da nam se ne bi ponavljale i jako je važno osuditi na svaki način ovaj vid korupcije i kriminala i mi ćemo istrajati u borbi protiv korupcije, kriminala i ono što je najvažnije u toj borbi neće biti ni zaštićenih, ni povlašćenih kako smo u mnogo navrata do sada i pokazali, zato što želimo od Srbije da napravimo uspešnu, uređenu i pristojnu zemlju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Reč ima gospodin Milan Jugović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, poštovani predstavnici institucija čije izveštaje danas raspravljamo, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi sugrađani, za jedno demokratsko društvo, kakvo je naše, institucije poput Agencije za borbu protiv korupcije su izuzetno važne, te stoga današnjoj tački dnevnog reda trebamo pristupiti sa posebnom pažnjom. Na samom početku složio bih se sa kolegom Jovanovim i izrazio jedno nezadovoljstvo zbog onoga čega nema u ovom izveštaju, ali sa druge strane izrazio bih, doduše u dosta manjoj meri, i jedno zadovoljstvo ovim izveštajem o radu, pre svega zbog precizno navedenih podataka o finansiranju političkih aktivnosti, zatim o broju mera i postupaka koje je preduzela Agencija iz delokruga svoje nadležnosti i po meni ono što je vrlo važno su koraci koji su preduzeti u cilju prevencije korupcije. Veoma je važno osnaživanje društvene svesti u oblasti borbe protiv korupcije i u tom smeru u izveštajnom periodu u 2019. godini održano je nekoliko izuzetnih programa i obuka. Takođe, Republika Srbija kao što smo već čuli u nekoliko navrata prepoznala je značaj kadrovskog osveženja Agencije i davanjem saglasnosti na nov Pravilnik o unutrašnjem uređenju i sistematizaciji radnih mesta dodatnim odobravanjem sredstava omogućila povećanje, odnosno pojačanje kadrovskog kapaciteta Agencije za uspešniji rad u nekom budućem periodu. Još jedan važan korak u cilju što efikasnije borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije je uspostavljanje nacionalnog kriminalističko-obaveštajnog sistema koji će omogućiti razmenu elektronskih podataka između svih relevantnih nadležnih institucija u našoj zemlji. Predsednik Vučić je nedavno jasno definisao glavne ciljeve države u narednom periodu gde pored ekonomskog razvoja, pored podizanja životnog standarda, pored borbe protiv pandemije korona virusa glavno mesto zauzima borba protiv organizovanog kriminala i korupcije. U prethodnom periodu prešli smo zaista jedan težak put da bi Srbiju doveli do pozicije na kojoj se ona sada nalazi. Dakle, 2013, 2014. godine pre svega zahvaljujući hrabrosti i odlučnosti predsednika Vučića uspeli smo da spasemo zemlju od tajkuna koji su je pljačkali da bi kroz ekonomske reforme, kroz privlačenje stranih investicija došli do toga da imamo najveći rast u Evropi, došli do toga da u teškim okolnostima, u teškim vremenima povećavamo plate i penzije. Građani žele da žive u pristojnoj, normalno Srbiji, u državi sa minimalnim stepenom korupcije i organizovanog kriminala, te stoga dugi niz godina unazad daju veliku podršku politici SNS, politici predsednika Aleksandra Vučića, a to je politika beskompromisne borbe u kojoj nema zaštićenih, u kojoj nema pošteđenih, politika u kojoj kriterijumi u borbi protiv korupcije nisu ni poreklo, ni imovinska karta, ni partijska knjižica, već jedino i isključivo zakon. Mi iz SNS i na republičkom i na lokalnom nivou smo tu da radimo isključivo zarad interesa građana Srbije, jer na kraju krajeva zato su nas i birali, a ne kao garnitura, na primer Dragana Đilasa, koja je vreme provedeno na vlasti posmatrala isključivo kao mogućnost za punjenje svojih džepova, za lično bogaćenje. Sa tom praksom u Srbiji je odavno završeno i mi smo to dokazali mnogo puta do sada. U prilog tome, podsetiću samo na činjenicu, na nedavno hapšenje u Prijepolju i Arilju. Dakle, ako ste kršili zakon, ako ste oštetili državu, ako ste oštetili građane Srbije, morate biti procesuirani, bez obzira da li i koju partijsku knjižicu imate ili ne. Uveren sam da se više nikada neće vratiti vreme kada su ljudi poput Dragana Đilasa, period proveden na mestu ministra, na mestu gradonačelnika, na mestu direktora koje kakvih izmišljenih narodnih kancelarija, predsednika, iskoristili za sticanje 619 miliona evra i sada izgleda da im tih 619 miliona nije dovoljno, hoće još. Žele da se ponovo vrate na vlast, da se dokopaju državne kase, naravno bez izbora, jer na njih ni ne smeju da izađu i to sa razlogom, jer su svesni koliko su omrznuti kod građana Srbije. Na sve to beskrupulozno napadaju, primera radi brata predsednika Republike da ima kule i gradove i optužuju ga za koje kakve izmišljotine, a ispostavi se, gle čuda, da baš njihova braća, konkretno Gojko Đilas, brat Dragana Đilasa nema 29, već 35 luksuznih nekretnina. Ja sam prilično uveren da to nije konačan broj. Ja neću ulaziti u način na koji su stečene te nekretnine, ni da li se one vode na Gojka Đilasa ili Dragana Đilasa, ni da li je tu bilo fiktivnih radnji ili bilo kakvih drugih sumnjivih dešavanja, za to postoje nadležni organi. Na kraju, ja bih podvukao značaj pravosudnih organa u borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala, ali i pravosudnih organa koji vrlo često reaguju na jedan veoma blag način, kao da žele nekog da oslobode, kao da ne žele da osude one koji su otimali od građana Srbije. Iskreno se nadam da će u nekom narednom periodu prekinuti sa takvom praksom zarad dobrobiti građana Srbije, zarad suzbijanja korupcije u našoj zemlji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Jugoviću. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala, uvaženi predsedavajući, gospodine Orliću. Poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, želim da vas podsetim da je predsednik naše stranke i predsednik države gospodin Aleksandar Vučić 2014. godine, kada je postao predsednik Vlade, proglasio nešto što je bilo od strateškog značaja za dalji razvoj naše zemlji i za dalje napredovanje, a to je nulta tolerancija na korupciju i to je početak bespogovorne i bespoštedne borbe protiv svakog vida korupcije u našoj zemlji, bilo da se radi o političkoj korupciji, bili da se radi o korupciji u oblasti privrede, ekonomije, u oblasti zdravstva, sporta, bilo kog segmenta društvenog života. Tu počinje i na kraju krajeva, uzrok onoga što danas živimo, a to je da imamo odlične ekonomske rezultate, da smo kroz implementaciju ekonomskih i političkih reformi preporodili našu zemlju, da smo drastično poboljšali našu geopolitičku poziciju, da je danas Srbija zemlja koja je poštovana, kako u regionu, tako u Evropi, tako i na globalnom planu. Dakle, u celom svetu. To je zemlja, u koju ne slučajno, žele da ulažu investitori sa svih svetskih meridijana i to je u mnogome zbog toga što su svi relevantni igrači u celom svetu videli da u Srbiji postoji politička volja da se napravi konačan obračun sa korupcijom i da u tome ova vlast, ova Vlada, ova većina u parlamentu, na čelu sa SNS, gospodin Aleksandar Vučić, kao neko ko je naš ideolog i ko je definisao viziju i naše stranke i ove države, dakle, da ima jasnu političku volju da se obračuna sa korupcijom i da je naravno smanji na najmanji mogući nivo. Koliko je bio težak posao ovog obračuna sa korupcijom koji i dan danas traje, jer naravno, ne želim da ponavljam ono što su sjajno uradile moje kolege i zaključile faktički ove slučajeve koji su elaborirali, počevši od Sandre Božić, Milenka Jovanova, Aleksandra Markovića i svih prethodnika, da se ne naljute kolege koje su ranije govorile i razotkrile u stvari nešto što je bila rak rana naše zemlje, naše politike, ekonomije. Nešto što je bilo uzrok verovatno svih naših poreza u periodu od 2000. do 2012. godine, a to je jedno društvo koje je bilo prožeto korupcijom i želim da podsetim naše građane nažalost na te sumorne dane pljačkaških privatizacija, na one kada su oni ljudi koji su trebali da bude sluge naroda, koji su trebali da rukovode ovom zemljom u skladu sa najvišim etičkim i profesionalnim standardima, gledali kako će da rasprodaju prirodna, materijalna i sva druga bogatstva ove zemlje i gledali kako će kroz privatizaciju, kroz razne špekulanske radnje, da stave što više novca u svoje džepove, jer Bože moj, njima je pripadalo kao eliti da pune svoje džepove, njima je pripadalo to da kupuju stanove po Njujorku, Briselu, Beču i belosvetskim metropolama. Njihovim nevladinim organizacijama, njihovim tzv. ekspertima i analitičarima je pripadalo da rade projekte, da se bogate i da ako želite to da ogolimo, dame i gospodo narodni poslanici, dragi građani, da pljačkaju besomučno ovu zemlju svakim danom, a da nam se pri tome 12 godina smeju u lice iz ovog istog parlamenta, iz Vlade Republike Srbije, iz svih državnih institucija, govoreći da rade na račun ove države, na račun i na korist građana Republike Srbije, prodajući i krčmeći tekstilnu industriju, krčmeći našu proizvodnju u mnogim segmentima i u mnogim industrijskim sektorima. Tako da smo 2012. godine nasledili takvo stanje da je ova zemlji faktički finansijski bankrotirala. Aleksandar Vučić pored ekonomskih i političkih reformi, koje je morao da sprovede, morao je da se obračuna sa onim najeklatantnijim primerima pljačke i urušavanja ekonomske supstance ove zemlje. Podsetiću vas dragi prijatelji, drage kolege na kampanju „Očistimo Srbiju“ koja je sprovođenja 2009, 2010. i 2011. godine. Tadašnje ministarstvo zaštite životne sredine, ministar Oliver Dulić u kampanji „Očistimo Srbiju“ plaća pano na „Srbija openu“ koji traje sedam dana 500.000 evra u dva navrata za dve godine. Plaća pano u Pop Lukinoj ulici u Beogradu za mesec dana isto tako 500.000 evra. Mi ne možemo ništa drugo da kažemo, nego da kažemo da je to bila kampanja ne „Očistimo Srbiju“, to je bila kampanja – očistimo budžet Republike Srbije, očistimo ovu državu od svega onoga što vredi i napravimo uslove da svi oni koji vrede iz ove zemlje pobegnu, jer ta malobrojna, takozvana i samozvana elita smatra da su državni resursi, da su državni potencijali na korist samo njima. Naravno, na sreću ove zemlje, na sreću građana Republike Srbije, došli smo do toga da 2014. godine narod na demokratskim izborima izabere većinu u parlamentu, da se opredeli i da Aleksandar Vučić postane predsednik Vlade, započevši teške ekonomske reforme, započevši žestoku borbu protiv korupcije, protiv organizovanog kriminala, protiv sive ekonomije, protiv crnog tržišta radne snage, braneći, štiteći i boreći se svakodnevno i bespoštedno za one koji su godinama i koji su decenijama bili u zapećku, koji su bili na margini ovog društva, ali ne zato što nisu vredeli, ne zato što nisu bili školovani, možda nisu bili, kako to oni umeju da kažu, fensi deo ovog društva. Možda su znali samo da rade, možda su znali samo da odlaze u svoje fabrike, možda su znali samo da vode računa o svojim porodicama, a nisu navikli da kupuju nekretnine po inostranstvu, da se voze o državnom trošku i da se članovi njihovih užih, ali i širih porodica baškare na račun onih koji rade i koji stvaraju dodatnu vrednost u ovoj zemlji. Nažalost, moje kolege su danas govorile o tome da imamo te restlove, da imamo te ostatke tog doba i tog vremena, oličene u ljudima koji su se na vrlo upitan način drastično obogatili. Dame i gospodo, dragi prijatelji, 619.000.000 evra je, mnogo puta je danas pomenuto na sednici Narodne skupštine Republike Srbije, ogroman novac ne samo za pojmove Republike Srbije, za pojmove naše privrede. Podsetiću vas da ćemo mi za nedelju dana razgovarati i diskutovati o predlogu budžeta naše zemlje za 2021. godinu, koji treba da iznosi negde oko 8,4 milijarde evra, a da samo jedan čovek i ovih njegovih, Sandra je to lepo objasnila, desetine firmi, koje stvarno ne znam čemu služe i za šta su nekom potrebne desetine firme, sem da izvlači novac i sem da izbegava ono što su obaveze prema državi, samo jedan čovek je uspeo da stavi u svoj džep skoro 10% godišnjeg budžeta Republike Srbije. Ne bi to, dame i gospodo, bio problem, apsolutno ne bi bio problem da se radi o nekome ko se bavi proizvodnjom, ko proizvodi hranu, ko izvozi hranu, ko proizvodi šrafove, ko proizvodi automobile, ko stvara od jednog dinara dva ili tri dinara, ko ima veliki broj zaposlenih, ne bi bio problem. Radi se o čoveku, radi se o firmi koja je samo na konto političkog položaja i političke pozicije dobijala enormne, milionske poslove, koji su bili u interesu isključivo Dragana Đilasa, a koliko sada vidimo i njegovog brata Gojka Đilasa i njegove uže, ali verovatno i šire porodice, rođaka, prijatelja i svih drugih, jer, ljudi, 619.000.000 evra je novac koji jedan čovek ili jedna porodica ne može valjda da potroši ne za jedan, ne za dva, nego za deset života. Slažem se sa svojim kolegama i potpuno delim to mišljenje da jednostavno i državni organi nadležni treba da reaguju, ali i Agencija za sprečavanje korupcije i svi oni koji imaju veze sa ovakvim anomalijama, ne mogu da kažem pojavama, ovo su društvene anomalije, da reaguju i da već jednom stavimo sve karte na sto, da se pogledamo u oči i da kažemo – pa čekajte, ljudi, kakav to razlog treba da bude za tužioca ili za neki nadležni državni organ ako vidi nekoga da vozi auto od 100.000 evra, da ima 10, 15 ili 35 stanova, da bi ga propitao odakle mu taj novac, a on ne radi nigde, on ne stvara nikakvu dodatnu vrednost, on ne zapošljava nikoga? Pa koji su to poslovi? Da ne ponavljam ono o čemu su govorile moje kolege, da ne zatvaramo oči nad jednom žestokom kampanjom koja se u tajkunsko-medijskim, plus nevladinim tzv. krugovima vodi protiv predsednika Republike Aleksandra Vučića. Da li vi mislite da je slučajno da ta tzv. JSP produkcija plaća 400 objava na televiziji N1 i Nova S? Plaća ih 50 puta ispod tržišne cene i kaže – pa, znate, mi smo to u interesu građana i u društvenom interesu promovisali bojkot. Kojih građana? Koga vi zastupate? Hoćemo li više prekinuti sa tom praksom da ljudi koji niti izlaze na izbore, niti su zavredeli nijedan glas građana, govore o tome da oni promovišu neki društveni ili bilo koji širi interes? Zamislite, privatna kompanija u 21. veku, privatna firma i produkcija promoviše državni interes bojkota parlamentarnih i lokalnih izbora u 2020. godini i onda ih volšebno, ta prava i te spotove koje je prikazala na tim televizijama, ustupa stranci tzv. slobode i pravde. I mi svi gledamo se, pričamo, želimo da budemo fini i kulturni i niko neće da kaže – ljudi, to nije normalno, to nije, na kraju krajeva, ni u skladu sa zakonom i da to, na kraju krajeva, treba da se ispita. Odakle nekoj privatnoj firmi i produkciji da plaća političke spotove i da plaća onakve sadržaje koji su u suštini politički, koji su jednostavno definisani određenim zakonima u koje, naravno, i pod čije ingerencije ne spadaju privatne kompanije, nego političke stranke? Mogu da predložim i Vladi Republike Srbije i našim gostima, posebno predstavnicima Agencije za borbu protiv korupcije, postoji jedan jako dobar primer kada su u pitanju nevladine organizacije, na primer u Izraelu. Oni imaju posebno telo koje se bavi time od čega se finansiraju nevladine organizacije. Bave se time koji su izvori finansiranja određenih nevladinih organizacija i svaki zaključak, svaka istraga je završila jasno sa tim da su sve te organizacije bile finansirane od onih izvora finansijskih koji su bili apsolutno upereni i čiji je cilj bio protiv te države. Ja vam ovog momenta garantujem da je isto tako ovde u Srbiji. Jer šta imamo kao rezultat? Ovo ništa nije slučajno. Ovo je sistematski rad na tome, pošto ne mogu na slobodnim, fer i demokratskim izborima da pobede Vučića i SNS, da ga toliko dehumanizuju, da toliko relativizuju ono što se dešava u našoj zemlji prethodnih nekoliko meseci, da nam toliko naprave normalnim da neko predsedniku, njegovoj porodici, njegovim roditeljima preti nasiljem, preti ubistvom, da se stvori takva atmosfera da je to normalno i da to na kraju rezultira time, što je moj kolega Milenko Jovanov pomenuo pre nekoliko dana pa je osvanuo na tim tzv. nezavisnim medijima kao neko ko je, eto, govorio stvari koje nisu utemeljene, a lepo je rekao da su dva najopasnija kriminalna klana u ovom delu Evrope dokazano platila plaćenom ubici Čabi Deru ili Čabi Đeru, kako god želite, da ubije predsednika Republike. Mislite da je slučajno što se cela ova kampanja udara i kontinuiteta udara na kritičnu infrastrukturu zemlje. Pogledajte šta se napada, koji sektori u ovoj zemlji? Vojska, vojna industrija, Telekom, Elektroprivreda Srbije, sve ono što smo sačuvali kao naš resurs, sve ono što još uvek ljubomorno i sebično branimo i želimo da ostane u našem posedu. Zašto? Zato što i dalje želimo, na čelu sa Aleksandrom Vučićem da budemo suverena i nezavisna zemlja, zato što i dalje želimo da se rukovodimo isključivo interesima naših građana i srpskim interesima u ovoj zemlji. Naravno da ćemo maksimalno nastaviti ovu borbu i naravno da ćemo se svakodnevno boriti ovde u parlamentu, što i jeste naš posao, i slati našim građanima političke poruke kako bi znali da se žestoko protivimo ovakvim pozivima na linč, na rušenje jednog čoveka koji je, kako bi on rekao to lepo uz put predsednik države, jer ovde se ne radi o Aleksandru Vučiću samo, ovde se radi o državi. Ovde se radi o napadu na Republiku Srbiju. Želim da iskažem podršku i mom kolegu Marku Atlagiću koji valjda kao narodni poslanik, dugogodišnji, kao profesor univerziteta ima pravo da da svoje mišljenje, ima pravo da javno govori ovde u parlamentu, ima javno da govori na bilo kom skupu naučnom u kojem učestvuje ili u skupu i sastanku sa pristalicama, glasačima, sa građanima, što on i radi. Ima valjda pravo taj Marko Atlagić da izrazi svoje mišljenje, a da ga ale i vrane posle samo nekoliko sati ne napadnu, ne prokažu, ne kažu da je on neko možda koga treba proterati, koga treba isterati iz ove zemlje. Dame i gospodo narodni poslanici, ta tzv. opozicija i ti ljudi koji se time bave i koji otvoreno ruše ovu zemlju, naravno, neće nikada imati podršku građana Republike Srbije. Želim da još jednom kažem da Aleksandar Vučić i SNS trenutno imaju 66% podrške po istraživanjima američkih, ne domaćih agencija, podrške građana Republike Srbije i da ćemo nastaviti, naravno, sa politikom odbrane naših nacionalnih interesa, a naše nacionalne, ekonomske i političke interese branićemo tako što ćemo se boriti protiv korupcije, što ćemo se boriti protiv svih tih društvenih anomalija koje još doduše postoje, doduše u restlovima, u zaostacima u našoj zemlji, ali sam siguran da ćemo se žestoko izboriti sa njima. Želim da kažem da posebno Agencija za sprečavanje korupcije radi jedan dobar posao u ovim uslovima u kojima živimo. Dobro je što je donet Zakon o lobiranju, dobro je što konačno želimo i nadam se da ćemo uspeti u tome da stavimo u zakonski okvir ono što se dešavalo godinama pre ovoga, da to tzv. zagovaranje, da ne govorim o trgovini uticajem i svemu onome što se dešavalo u političkim i ekonomskim procesima, da se to jednostavno napravi jasna distinkcija između toga šta je korupcija, šta je lobiranje. Dajem punu podršku Agenciji, dajem punu podršku i Draganu Sikimiću koji to odlično radi i kao direktoru Agencije, da taj posao sprovede do kraja, da taj posao ne sprovede ovde zbog poslanika, zbog parlamenta nego zbog naroda Srbije, zbog građana Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Mirković.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvaženi predstavnici institucija, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici. Čitajući vaš izveštaj, pre svega odnosi se na Agenciju na sprečavanje korupcije, moram istaći da tu ima dobrih stvari. Ne možemo grešiti dušu slušajući prethodne kolege da se kaže da baš ništa nije rađeno ili da nešto nije rađeno kako treba, ali iz ugla narodnog poslanika koji je prvi put u ovom sazivu, a već 11 godina se bavi parlamentarizmom i sada već punih pet godina se bavim aferama koje se tiču grada Beograda, nekako mi ostaje gorak ukus i nije mi baš najjasnije da za sve ove godine, a čini mi se da Agencija postoji nekih deset godina, ispravite me ako grešim, da za ovih deset godina baš nijednom se nije desio slučaj da se ispita kako je to neko ko je vodio, ko je bio na državnim funkcijama, a poslednja državna funkcija mu je bila vođenje grada Beograda, je stekao toliko bogatstvo, a da se Agencija makar zbog interesovanja građana nije zainteresovala za sve to. Čuo sam ovde da vi imate samo neko pravo, da kažem tako, da posavetujete preventivno delujete, ali onda bih se složio sa kolegama prethodnim govornicima da morate da se zalažete zbog interesa građana da vam se ta ovlašćenja prošire. Vidite i sami šta se dešava u poslednjem periodu. Vidite koliko interesovanje građana za sve afere koje potresaju našu zemlju, a tiču se bogaćenja braće Dragana i Gojka Đilasa, tiču se afera kako neko ko je ušao u politiku prema sopstvenom priznanju 2004. godine sa samo 74 hiljade evra, jednim polovnim automobilom i jednom kućom, kad je završio sve svoje funkcije i kada su mu građani rekli dosta, prijavljuje za izbore 2018. godine čak 25 miliona evra i to samo u nekretninama. Ovde sam čuo neke teorije i priče o tome ko prijavljuje vama imovinu. Čuo sam i kako su neki lokalni funkcioneri prinuđeni bili da podnesu ostavke. Čuo sam i to kako su protiv nekih podizane krivične prijave, ali ovde nismo raspravili dve stvari i to niko od prethodnih govornika nije pomenuo. Prva stvar se tiče toga da je funkcioner dužan i dve godine nakon prestanka obavljanja funkcije, da li je tako, da prijavljuje svoju imovinu? Ja vas sad pitam, da li je to Dragan Đilas radio i ukoliko je radio, da li ste videli neka neslaganja, neke nelogičnosti? Da li vam je normalno da neko čija je prosečna plata 100.000 dinara, uzmimo u obzir da je tolika plata gradonačelnika Beograda bila i ima u nekretninama 25 miliona evra. Dakle, ovo je prvo i ključno pitanje. Da li je on to radio? Ako je to radio, da li ste vi primetili te nelogičnosti? Druga stvar, taj čovek je i danas funkcioner, vi me ispravite ako grešim, on je gradski odbornik. Klimate glavom, znači, ja sam u pravu, dakle, on kao gradski odbornik takođe ima… Nema obavezu da prijavljuje? U redu, eto mi smo bili toliko savesni i ja kao šef odborničke grupe u Skupštini grada, mi smo svi prijavljivali i kada smo stupili na funkciju. Ali, neko ko obavlja funkciju valjda je dužan građanima da odgovori, ovo se sad ne odnosi na vas, to je njegova lična svest ili savest da li će odgovoriti na pojedina pitanja koja se ponavljaju već godinama u nazad. Što se tiče afera koje su iznele moje kolege, zaista ne znam od koje bih pre počeo i koju bih mogao detaljnije da analiziram, jer kao neko ko se na gradu bavi problemima koji su nam ostali iza Dragana Đilasa, u svaku sam upućen. Neću preterano sada oduzimati vremena, a i mnogo toga je rečeno, krenućemo od samo najbitnijih i najbrutalnijih pronevera novca za koje mi je žao što neki prethodnici vaši nisu uspeli da reaguju. Molim vas da se u budućem periodu takve stvari ne ponavljaju. Afera podzemni kontejneri. Dakle, ljudi koji žive u Beogradu, znaju šta su podzemni kontejneri. Ne znam koliko ćete moći da vidite odavde, ali koga god to bude zanimalo može da vidi na slikama, nećete moći uživo da vidite iz prostog razloga zato što je to bilo neizdrživo i neodrživo. Šest miliona evra je pronevereno u ovoj aferi. Kako i na koji način? Hiljadu i 800 podzemnih kontejnera je nabavljeno bez bilo kakvog projekta, bez bilo kakvog plana, bez bilo kakve ideje gde će se ti kontejneri postaviti. Firma koja je dobila posao za izvođenje je postojala nekih mesec dana pre početka samih radova i, naravno, kada je sve završeno te firme su otišle u stečaj. Ono što je jako veliki problem, Gradska čistoća, Upravni odbor nikada nisu dali saglasnost na sve ovo. Dakle, urađena je nabavka, urađena je isporuka, urađena je montaža, Upravni odbor nije dao saglasnost. Dakle, direktno šest miliona evra je pronevereno. Šta je problem? Taj sistem je bio neodrživ iz prostog razloga zato što nije postojalo dovoljno mašina koje bi praznile te podzemne kontejnere. Koliko su ofrlje urađeni ti podzemni kontejneri videlo se i po sanaciji tih podzemnih kontejnera. Samo u prvoj godini građani Beograda su platili 4,7 miliona dinara za sanaciju. Oni su propadali, trulili su, stvarala se ekološka katastrofa, jer su se ti podzemni kontejneri punili vodom, pa onda kada padne kiša, dođe do poplave, vi ne možete da izvučete ni vodu, ni to đubre. A, za raznoraznu zamenu delova elemenata još 3,2 miliona dinara. Dakle, to je samo jedna afera koja je ovde pomenuta, ali ovo su detalji koje građani Beograda i Srbije moraju da čuju, kakvu bi im budućnost ponovo ponudili ljudi koji danas pretenduju da ponovo budu vlast. Druga afera se tiče Bulevara kralja Aleksandra, gde je opet, gle čuda, pronevereno šest miliona evra. Zašto? Prilikom objavljivanja tendera došle su dve ponude. Jedna ponuda je bila 1,7 milijardi dinara, druga je bila 1,1 milijarda dinara i, naravno, znate i sami kako procedura ide, koja se ponuda prihvata. Međutim, gle čuda, ova jeftinija ponuda se odbija pod nerazjašnjenim okolnostima, prihvata se ova skuplja, ulazi se u rekonstrukciju Bulevara kralja Aleksandra, a da se ostavlja sumnja kako i zašto je došlo do ove zamene. Činjenica koja dodatno podgreva sve sumnje i ono o čemu su pričali i građani i moje kolege gradski odbornici, narodni poslanici jeste ta da se firma koja nije dobila posao obaveštava 31.12.2009. godine da nisu dobili posao, a ugovor sa firmom koja će izvoditi poslove je potpisan devet dana ranije. Ja bih samo voleo da mi neko objasni kako i na koji način je to moguće? Da ne pričam o tome da dnevnik radova nije vođen, kako treba, da se nije vodilo računa ni o tome koliko kog elementa ili elemenata ide u sanaciju, da se nije vodilo računa o nabavci. Ni o čemu se nije vodilo računa, samo o tome kako da se potroše pare. Sa ove dve afere ću završiti, jer verujem da postoji još poslanika koji žele da kažu još nešto na ovu ili sličnu temu. To vam je afera „Pazl grad“ na Banjici. To vam je neka skupina nekog metalnog i drvenog elementa koje je bilo stecište narkomana, a služilo je samo za ličnu promociju Dragana Đilasa. Šta je problem? To je nekih 750 kvadrata čelične konstrukcije, metala, drveta, plastike, koje je napravljeno bez i jednog jedinog papira, bez i jedne jedine građevinske dozvole i dato je na upravljanje opštini Voždovac. Što je najgore, opština Voždovac je u tom periodu morala da plaća još 200 hiljada dinara za obezbeđenje tog objekta koji ničemu nije služio i bio je neuslovan i nebezbedan za decu. Na ovo smo sugerisali i niko ni tada nije reagovao. Ono što je za sam kraj ostalo, ovde smo čuli mnoge kritike, tj. u prethodnom sazivu, a i sada ih čujemo van parlamenta, da svaka rekonstrukcija koja se radi u našoj državi ili u gradu Beogradu nije dobra. Oni su nama ponudili samo repliku Terazija. Ljudi koji znaju gde se ovo nalazilo na Novom Beogradu, današnji potez autobuske stanice. To je koštalo građane Beograda 72 miliona dinara. Dakle, 72 miliona dinara ni za šta, nikada nije zaživelo. Takođe, da paradoks bude još veći, grad Beograd je to nelegalno priključio na struju. Kada uzmete u obzir kako se taj čovek vodio prema finansijama grada Beograda, novcu građana Beograda, nameće se samo pitanje – odakle sve ove pare o kojima su pričali prethodni govornici i na koji način se došlo do tog bogatstva? Ovim ću završiti – 2018 godine, kao što sam rekao, kao nosilac liste za grad Beograd prijavio je 25 miliona evra samo u nekretninama. Danas smo svedoci da njegov brat ima između 29 i 35 nekretnina. Neverovatno je da jedan čovek u Srbiji ima više nekretnina nego što ima pari čarapa. Samo taj primer kada posmatrate shvatate koliko je to bogatstvo. Njegove nekretnine su sada procenjene na 5,5 miliona, što znači da su ova braća, ovaj dvojac Đilas u vreme dok je Dragan Đilas bio na vlasti zaradili 30 miliona evra. Dakle, 30 miliona evra, i to samo u nekretninama, da ne pričamo o onih 619 miliona evra. U ime svih građana koji konstantno zovu, pitaju i na ulici kada smo sa njima ili kada nas sretnu postavljaju ovo pitanje i ja molim sve vas koji imate veze i borite se protiv korupcije da ovo imate u vidu, jer ne možete nikome objasniti da kao propali preduzetnik sa 74 hiljade evra dođete u poziciju da vi i vaš brat budete najbogatiji ljudi u ovom delu Evrope. Imate odgovornost, imate podršku svih nas, imaćete i u buduće, ali zbog građana, zbog Srbije, čuvajte je, vodite računa o ovakvim pojavama, reagujete, jer mi drugu domovinu nemamo. Hvala vam i živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedniče. Uvažene kolege, poštovani gosti predstavnici institucija koje štite budžet i proveravaju sve nas koji tu radimo, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša. To je najlepši grad u Srbiji. Inače, ovde sam u Skupštini izabran sa liste SNS – Aleksandar Vučić – Za našu decu i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Sve ove stvari koje smo čuli do sada od mojih kolega, od koleginice Sandre, gospodina Markovića, gospodina Mirkovića, Aleksandra Markovića, čuli smo sve one negativne stvari koje su se dešavale do 2012. godine, na koji način su se ljudi obogaćivali, na koji način su ljudi koristili sve ono što im je narod dao kao mogućnost da rade za dobrobit svih. Oni su pokazali kako ne treba da se radi, ali zato mi koji smo došli… Od 2014. godine sam ja poslanik. Bio sam i predsednik opštine, jedne male opštine, opštine Svrljig, gde smo se trudili na svaki način da obezbedimo elementarne uslove da ljudi tamo ostanu da žive, da tamo može da se nastavi da se radi, da svi tamo, i u Svrljigu i Beloj Palanci, u Gadžinom Hanu, na teritoriji jugoistoka Srbija mogu da rade. Najbitnije od svega ovoga što govorim jeste ovolika sredstva kod jednog čoveka ili nekoliko njih, da li su to braća Đilas, koji su se obogatili na način kako su govorile moje kolege, vidi se da su ta sredstva bila potrebna da se upotrebe za naše ljude koji žive na jugoistoku Srbije, da se upotrebe za izgradnju tih naših opština, za izgradnju naših sela, za pomoć našim ljudima koji žive na selu i od sela, za našu decu na selu, za naše žene na selu, za sve one koji žive na jugoistoku Srbije. Imali smo mogućnosti od 2014. godine, kada je kao predsednik Vlade, ja sam prvi put izabran na mestu poslanika, od te godine, pa na ovamo imali smo veliku mogućnost i ta mogućnost je iskorišćena. Bile su uštede, bile su štednje od 2014. godine, gde smo svi zajedno radili na tome da sada možemo da obezbedimo našu neku sigurniju budućnost. Desila se ova korona, ova pandemija koja je pokazala još jednom da se uvek može desiti nešto nepredviđeno, ali zato naša država Srbija, naš predsednik gospodin Vučić, Vlada Republike Srbije su zajedno sa svima nama obezbedili mogućnost da možemo sigurnije da se ponašamo. Evo, ja ću sada reći nekoliko stvari što se tiče malih sredina, gde je potrebno mnogo veće ulaganje. Imamo planove od 2021. do 2026. godine da se tu radi na rešavanju institucionalnih problema, rešavanje vodosnabdevanja, kanalizacije, putne infrastrukture, da se radi na rešavanju elektrifikacije polja, da se rešavaju problemi elektrodistribucije, pošto smo svedoci da u tim našim malim sredinama, u tim našim selima imamo veliki problem i sa niskonaponskom mrežom, sa jačinom napona i svega onog. Zbog toga se pripremaju sredstva. Zbog toga i naš predsednik gospodin Vučić je najavio taj naš petogodišnji plan razvoja i rada na infrastrukturi. Radiće se svim silama da se ostane da se živi u tim sredinama, da se ostane u tim našim opštinama, u tim našim selima, da ljudi mogu da žive. Ova pandemija je još u toku. Imamo veliki problem, veliki broj ljudi koji su se zarazili, imamo dosta naših prijatelja koji imaju zdravstvenih problema, imamo i veliki broj poznanika koji su izgubili bitku sa koronom, ali ja bih sa ovog mesta još jednom zahvalio svim našim medicinarima, našim lekarima, tehničarima, našim medicinskim sestrama, vozačima, ljudima koji rade u kliničkim centrima, u domovima zdravlja, koji rade da bi sačuvali naše ljude, da bi svim našim ljudima pomogli da se mogu spasiti od ove neželjene bolesti. Unazad, nekoliko dana tačnije, jučerašnjeg dana u Kliničkom centru novi v.d. direktor, gospodin prof. dr Perišić, najavio je da će dobiti rešenje za stalno 206 medicinskih radnika od toga 116 doktora, 86 sestara i nekoliko farmaceuta. Vrlo brzo raspisan je konkurs za prijem 641 zdravstvenog radnika koji će biti primljeni u Kruševcu u Kovid centru. Očekujem da će imati mogućnost da veliki broj naših radnika koji sada rade na određeno vreme imati mogućnost da dobiju rešenje za stalno. Na isti način u našim malim sredinama, malim opštinama kao što je moja opština Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Knjaževac i ostale opštine, na svim tim mestima svi ti naši ljudi koji se bore za svakog našeg čoveka njima moramo dati posebnu zahvalnost. Još jedno povećanje naknade zarada, to je još jedna od dobrih stvari za naše medicinare. Uslovi na radu moraju biti još bolji. Zato naša država, naša Vlada i naš predsednik, svim silama želimo da damo maksimalnu podršku našim zdravstvenim radnicima, medicinskim sestrama, doktorima, vozačima i svim onim koji tamo rade. Unazad nekoliko nedelja imali smo još veći broj ljudi koji su se zarazili, koji su dobili koronu. Naš Krizni štab je doneo nove mere kojie mi moramo imati obavezu da to sve poštujemo. Sa ovog mesta bih pozvao sve naše građane, sve naše ljude da se poštuju mere našeg Kriznog štaba, da zaštitimo zdravlje ljudi, da zaštitimo svakog čoveka, da li on živi u Svrljigu, Beloj Palanci, da li on živo ovde u Beogradu, da li živi u Subotici. Jedna stvar jeste bitna za mene kao čoveka, ja sam iz Svrljiga, rođen sam u jednom selu zove se selo Plužina, za sve nas bitno je tamo da izjednačimo uslove života, da tamo čovek i u Svrljigu, a i ovde u Beogradu imamo slične uslove. Veliki problem je bila ta korupcija, velik problem su bili ljudi koji su zloupotrebljavali svoje položaje. Evo, Agencija za borbu protiv korupcije, direktori, svi vi koji ste tu, unazad nekoliko godina, mi smo promenili zakon, obezbeđeno je još radnika, ljudi koji će pratiti, proveravati sve nas, jer najbitnije, kod nas u mom kraju se kaže – pokriveno mleko mačke ne piju. Prema tome, dobro je da Agencija radi svoj posao, dobro je da Fiskalni savet radi svoj posao, da svi zajedno radimo na tome da zaštitimo maksimalno imovinu naše države, da zaštitimo maksimalno i budžete naših opština, gradova i da se ne dešavaju ovakve neželjene stvari. Članska karta nikada neće i ne sme biti sigurnost za prevare, za lopovluke i to smo sada pokazali, jer unazad nekoliko nedelja su ljudi koji su bili na nekim ključnim mestima, nekim opštinama, koji su bili članovi nekih stranaka koje vode zemlju, oni su stali pred zakon, napravili grešku i zato će odgovarati. Mislim da je stvarno velika stvar i potreba da se maksimalno više ulaže u naše selo, našu poljoprivredu, naše male sredine, da tamo ulažemo, da tamo dajemo sredstva jer verujte mi ljudi, jeste Beograd naš glavni grad, ali za mene je Svrljig mesto gde živim, za moje ljude koji živimo i tamo želimo da ostanemo i zato svi mi radimo na tome da se ulaže u svakom delu naše zemlje Srbije, da se daje mogućnost da tamo ljudi mogu imati ista prava kao što imaju ljudi u većim centrima, odnosno u nekim delovima naše zemlje gde može normalnije i lakše da se živi. Ja ovde kao narodni poslanik, predstavnik i predsednik Ujedinjene seljačke stranke ću podržati sve ove izveštaje zato što je to ono, pokazuje da se to radi i na najbolji način to se radi, ali sa druge strane očekujem da ćemo budžetom za 2021. godinu imati mogućnost da ulažemo u sredine kao što je Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, da ulažemo u Niš, u jugoistok Srbije, da ulažemo u sve ono što je potrebno da tamo ljudi mogu da nastave. Država Srbija je pokazala kako treba da se radi, podrška našim medicinarima kroz upošljavanje, kroz stalni radni odnos, jer sada se na ovaj način ima mogućnosti da se pokaže da veliki broj naših zdravstvenih radnika dobiju rešenje za stalno, a naknada zarade naših radnika zdravstvenih jeste, mogu da kažem, zadovoljavajuća, ima mogućnost da bude bolje, jer na ovaj način kada ljudi ostanu da žive ovde u Srbiji, ti naši zdravstveni radnici i ostali mladi ljudi kada se upošljavaju, kada imaju siguran posao, kada imaju sigurnu zaradu, siguran sam da neće ići u neke zemlje kao što je Nemačka, Austrija ili neke druge zemlje zapadne Evrope. Najbitnija stvar od svega ovog jeste da mi koji smo tu svojim primerom pokažemo kako treba da se radi. Ja bih se još jednom zahvalio, kao prvo, predsedniku Srbije, gospodinu Vučiću koji je i za vreme kada je bio prvi potpredsednik, za vreme kada je bio premijer i za vreme kada je bio predsednik Srbije, pokazao kako treba da se obračuna sa neželjenim stvarima, tj. sa kriminalom, sa korupcijom, kako treba da se stegne kaiš, da se štedi, kako treba da se ulaže u svaki pedalj naše zemlje Srbije, jer samo na taj način naša Srbija će ići napred. Samo na taj način imaće mogućnost da opštine koje su nerazvijene, da opštine koje su brdsko-planinske, da sela u kojima ima budućnost, jer smo sada ponovo videli kada je pandemija, kada je korona, kada su najgore stvari, svi se setimo za selo, svi želimo da se vratimo u selo. Zato još jednom, uvažene kolege poslanici, mi ćemo svi zajedno podržati ove izveštaje, ali sa druge strane, bez jakog sela nema nam jake Srbije. Još jednom, ja bih sa ovog mesta pozvao i zahvalio se svim medicinarima, svim ljudima koji štite zdravlje naših ljudi da tako nastave da rade, a sa druge strane pozivam sve građane da budu disciplinovani, da se poštuju sve one mere koje je rekao i koje kaže Krizni štab, jer je samo to jedan od načina da se sačuvamo svi i da u narednom periodu idemo bolje i da bude lepše i bolje za nađu decu, za decu naše dece. Još jednom ću kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke glasati za sve ove izveštaje, jer mislim da ovo što vi radite, da ovo što radi država Srbija i da ovo što radi predsednik Srbije jeste ono što je potrebno za našu decu. Sve najbolje.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Poštovani predstavnici institucija, kolege narodni poslanici, koleginice narodne poslanice, uvaženi građani Srbije, pred nama su tačke dnevnog reda gde raspravljamo o izveštajima Agencije za sprečavanje korupcije, Fiskalnog saveta, Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Komisije za hartije od vrednosti, koje su značajne i sa aspekta šest ciljeva koji su postavljeni pred sadašnju Vladu Republike Srbije, a pre svega dva koja ću spomenuti, a to je borba protiv korupcije i kriminala i borba za jačanje naše ekonomije. Kao što i sami vidimo i po izveštaju koji je Agencija dostavila da su ostvareni zavidni rezultati kada je u pitanju borba protiv korupcije i njeno sprečavanje. I samim novim zakonom koji je izglasan proširene su nadležnosti ove Agencije, koji će svakako značajno doprineti u nastavku borbe protiv korupcije koja je zapravo jedno od politika koju sprovodi SNS, posebno od trenutka kada je 2014. godine Aleksandar Vučić izabran za premijera Republike Srbije, jer borba protiv korupcije je značajna i za ekonomski razvoj naše države, o čemu ću i kasnije pričati. Moje kolege i koleginice narodni poslanici su dosta toga u svojim govorima izneli, posebno kada je u pitanju Dragan Đilas koji je 619 miliona uspeo da prihoduje u periodu od kada je postao državni funkcioner i sebe naravno proglasio za uspešnog menadžera, jer mnogo je lako ostvariti toliki prihod kada ste na državnim jaslama i kada zloupotrebljavate same pozicije na kojima se nalazite. Inače, priča kolega da je ostavio minus u kasi grada Beograda nije ništa posebno. To su slično radili i pripadnici DS koju je on tada vodio i u drugim gradovima u Srbiji, tako i u Kruševcu odakle i ja dolazim, pa je onda od trenutka kada je SNS došla prvo što je moralo da se rešava, to su ti minusi u kasama, ne završeni projekti, ne završene finansijske konstrukcije tih projekata. Kada govorimo o njemu koliko je uspešan i koliku podršku ima, dovoljno je samo reći da je dok je bio funkcioner i predsednik Košarkaškog saveza Srbije sve bilo u redu, nije imao nikakvih zamerki ni na sistem, ni na život u Srbiji, a onda, pošto mu je ta funkcija istakla, onda se odjednom setio da nešto ne valja i da zapravo treba da se vrati u politiku, iako je rekao da ne želi da se vraća. U politiku se vraća formiranjem udruženja građana, odnosno Saveza za Srbiju, a nakon toga, pošto nema ni dovoljnu podršku da bi mogao da formira svoju sopstvenu stranku, morao je da dođe do te stranke. E, sada, da li je on tu stranku kupio ili nekim biznis dogovorom, pošto kaže da je uspešan biznismen, uspeo da odradi, ne znam, ali u svakom slučaju, iskoristio je te veštine i sada ima stranku koju predvodi, a koja opet nema dovoljnu podršku, siguran sam, ni da bi ušla u ovaj dom. Toliko o njegovoj političkoj visprenosti. Znate kako narodna kaže – sličan se sličnom raduje, tako da se ništa ne razlikuje od njega ni Vuk Jeremić, koji je dok je bio državni funkcioner, postavljanjem nestručnih pitanja pred Međunarodnim sudom pravde je naneo više štete po pitanju borbe Srbije za očuvanje KiM nego što je to iko drugi mogao da učini. Takođe, sve je bilo u redu kada je u pitanju Srbija i borba za boljitak Srbije dokle god je obavljao funkciju predsednika skupštine UN. Onog trenutka kada nije uspeo da se izbori za poziciju generalnog sekretara UN, formira, gle čuda, NVO organizaciju, koja se finansira, ni mi sami ni dan-danas ne znamo na koji način, a po internetu možete naći izveštaje, čak i iz Vikiliksa, gde ne postoje tačne informacije ko su ti donatori, niti su oni ikada objavili takve informacije, što, po meni, zapravo spada u domen korupcionaških afera. Imamo informacije da su njegovi poslovni saradnici sa kojima je sarađivao dok je obavljao važne funkcije, Patrik Ho i Emilio Lozoja uhapšeni u Njujorku po pitanju korupcije, korupcijskih aktivnosti koje su imali, tako da možemo zaključiti opet po toj narodnoj – sličan se sličnom raduje, zapravo i kako se on ponaša. Naravno, u politiku se vraća, opet nema mogućnosti da formira svoju sopstvenu stranku, pa je morao od Mike Aleksića da kupi stranku ili da zapravo opet nekim dogovorom dođe do toga da on bude predsednik, a prethodni predsednik te stranke postaje prvi potpredsednik i njegova desna ruka. Koliku podršku ima među narodom pokazuju jasni rezultati, prvo izbora za predsednika Republike 2017. godine, kada je uspeo da bude poražen i od strane Ljubiše Preletačevića Belog, a kasnije, naravno, i sam neizlazak na poslednje izbore koji su održani, jer, jelte, i sam je svestan da nije mogao da ostvari ni taj minimalni prag od 3% da bi ovde imao svoje predstavnike. Ono što je takođe karakteristika jeste zloupotreba i brojnih drugih dešavanja, gde nije jasno razgraničio da li tu nastupa kao politička figura ili nastupa kao predsednik udruženja građana, tako da sam i lično imao prilike da se uverim da se na prisustvu i na pozivu jedne nevladine organizacije gde je na Svetosavsku akademiju pozvan da drži govor kao predsednik svog udruženja, on se tu obratio kao politička figura i kasnije taj govor zloupotrebio u svoju političku kampanju, što opet zapravo govori i o njegovom ponašanju i o njegovim ciljevima. Inače, ova dvojica o kojoj pričam su zapravo ljudi koji su već viđeni i ne treba ni da čudi zašto nemaju podršku među narodom, jer narod je imao sasvim dovoljno vremena da vidi kakvi su oni, koje su njihove sposobnosti i koliko se zaista oni zapravo bore na narod a koliko zapravo za svoj džep, koji treba, jelte, napuniti. A koliko podržava svoje saborce govori zapravo i u prilog da u situacijama kada su oni imali svoje političke performanse, po hladnom vremenu, po snegu, on se baškario i uživao u Njujorku, u SAD. Sve čestitke Agenciji na radu i ono što je jako drago, jeste da u samom izveštaju koji ste dostavili imate i preporuke koje dajete i nama narodnim poslanicima ali one su usmerene i ka Vladi, kako bi borba protiv korupcije mogla da bude efikasnija. Svakako, danas ste imali prilike da čujete i preporuke od nekoliko narodnih poslanika, koje i ja takođe podržavam i predlažem da u narednom periodu se razmotre, kako bi smo svi zajedno uspeli da damo još veći zamah u borbi protiv korupcije i protiv kriminala. Kao što vidimo, rezultati koje je Srbija postigla, iako ovaj dvojica i njihovi saradnici govore da nikad nije veći kriminal bio u Srbiji, nikad više korupcije, pa onda u tom slučaju ni naša ekonomija i privreda ne bi trebali da funkcionišu, niti bismo trebali da budemo lideri kada su u pitanju strane direktne investicije, jer koji normalan, iole racionalan, ekonomski subjekt bi dolazio u Srbiju kakvu oni predstavljaju i tužakaju Briselu i svuda gde stignu, da zapravo investira? Srbija, kao što znamo, nikad nije imala veći broj stranih direktnih investicija i siguran sam da bi i ove godine ostvarila znatno bolju poziciju, ali usled pandemije korone apsolutno je i ova količina i vrednost investicija koje imamo zaista zadovoljavajuće i možemo se pohvaliti tim rezultatima. Takođe, i sami izveštaji koje smo dobili i od Komisije za hartije od vrednosti, gde zapravo vidimo da imamo pomak i kada je u pitanju tržište kapitala i posebno zato što smo doneli zakone o otvorenim i alternativnim investicionim fondovima kao jednom novom načinu finansiranja naše privrede i podsticanju i start-apova i mladih preduzetnika da uđu u vode preduzetništva i biznisa, zapravo govore o tome koliko Srbija napreduje i koliko se razmišlja u tom ekonomskom aspektu, da i životni standard i svaki drugi segment se popuni. Novi privrednici, novi privredni subjekti znače dodatne poreze, dodatni prihod u državnu kasu, a veća kasa znači i nove investicije u putnu infrastrukturu, u zdravstvo, u prosvetu, u kulturu, u sve ono što je za bolji život građana Srbije potrebno i ono što zapravo SNS sav ovaj period od kako je na vlasti govori i uspešno realizuje. I ono što želim da kažem, znate kako, posle bitke svi su generali. Najteže je doneti odluke u periodima kada je teško. Tako smo videli i u ovom periodu pandemije, kada je trebalo hitno reagovati, i drago mi je da je Fiskalni savet pozdravio te odluke koje je Vlada Republike Srbije i država preduzeli, kako bi se izborili protiv pandemije, ali i protiv krize koja, naravno, sleduje u ovakvim situacijama kada je u pitanju ekonomija. Naravno, uvek je dobro čuti i drugu stranu, pa čak i neke kritike, ali svakako sam siguran da su svi potezi koje je Vlada Republike Srbije preduzela adekvatno zadovoljavajući. Da li su ispravni rezultati kada je u pitanju diskusija koju smo imali oko onih famoznih 100 evra koji su upućeni građanima Srbije, kao što sam i govorio, oni su direktno dati građanima, ali indirektno su i oni završili unutar naše privrede i zapravo građani su bili ti koji su odlučili gde je potrebno taj novac uložiti. Znate da uvek vodimo diskusiju kada je u pitanju ekonomija o odnosu između pravičnosti i efikasnosti. U ovom slučaju država je htela da bude pravična, odnosno svi građani su jednako tretirani, jer upravo politika za koju se SNS i Aleksandar Vučić zalažu je ta socijalno-ekonomska politika, da su građani bitni, da su građani ti zbog kojih se zapravo sve ove odluke i donose, kako bi oni živeli bolje i kako bi naša država mogla da napreduje. U svakom slučaju, u danu za glasanje, ja i moje kolege iz Poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, a siguran sam i ostali poslanici u Narodnoj skupštini, glasaćemo i podržaćemo vaše izveštaje o radu, za koje još jednom kažem da su odlični i još jedan pokazatelj da smo kao država na ispravnom i odličnom putu da ova zemlja bude lider u regionu i da bude primer kako od zemlje koja je bila poznata po korupciji, kriminalu i katančenju fabrika postane zemlja investicija, zemlja razvoja i zemlja gde će mladi ljudi ostajati da žive. Hvala.
Zahvaljujem. Poslednji prijavljeni na listi narodnih poslanika je prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, odmah da kažem na početku da ću glasati za ove izveštaje i smatram da su oni korektno sačinjeni, kako izveštaji, tako i predlozi mera za unapređivanje stanja. Pred nama je zaista jedna od gorućih tema svakog društva, a to je korupcija. Ona vuče svoje korene i poreklo još od starog veka, pre 2.400 godina. Zamislite, u čitavom tom periodu, od tada do danas, stalno je postojala i korupcija i borba protiv korupcije u svim mogućim sistemima od robovlasničkog društva do danas. Prvu je reč korupcija izrekao Aristotel, čuveni antički filozof, a kasnije Ciceron – i mito dodao toj rečenici. Sama borba protiv korupcije traje preko 2.000 godina, tako da će borba trajati sve dok postoji ljudska civilizacija. Glavni akteri korupcije su ljudi u društvenom i državnom položaju. Shodno tome, možemo zaista reći da je korupcija nezakonito korišćenje društvenog i državnog položaja i moći u cilju pribavljanja koristi od strane funkcionera, bilo da su oni politički funkcioneri, bilo da su direktori raznih organizacija ili pak doktori, lečnici ili profesori u školama, lečnici u bolnicama i domovima zdravlja itd. Da bi naše društvo stvorilo univerzalni princip jednakosti svih građana pred zakonom, zaista moramo svakodnevno se boriti protiv korupcije ili doslovno voditi borbu o primeni zakonitosti. I to je problem. Ja bacam akcenat na primenu zakonitosti, jer ako zakon primenjujemo, neće biti korupcije. Zakoni su ipak dobri, to ne znači da ih ne treba unapređivati, a ako se oni zaista primenjuju onda korupcija se svodi na minimum. Kod nas u našoj zemlji postoji uglavnom tri vrste korupcije, to je bela korupcija, a ja ću o svakoj nešto da kažem i primerom da kažem. Zaista ja se izvinjavam što ću morati imena neka da večeras govorim, jer vidim da juče, prekjuče kada sam govorio je izazvalo buru, a i večeras, volim da izazovem buru i jedva čekam da me prozovu. E, sada dozvolite, kod bele korupcije, to je pod broj jedan. Bela korupcija - davanje privilegija na osnovu rođačkih ili prijateljskih veza, bez očekivanja protivusluga. E, sada vidite, kada smo tu kod tog pitanja, ja ću dati jedan primer. Bojan Pajtić, koji je bio predsednik Izvršnog veća Vojvodine, kako je on rođački zapošljavao? Neću ja to samo da kažem. To je rekao njegov stranački kolega, Goran Ješić i to 2014. godine. Zamislite, šta je rekao, kako ga je optužio? Citiram – Pajtić je zapošljavao u Izvršnom veću Vojvodine, tetke, sestre, strine, šurnjaje, svastike i kumove. I pazite, poštovani narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, od 670 zaposlenih, kada je došao u Izvršno veće Vojvodine, nasledio pokojnog Peroševića, on je otišao iz Izvršnog veća sa 2030. To su te sestre, to su te strine, to su šurnjaje, to su svastike i to su kumovi. To je tzv. bela korupcija. Znači rođačke i prijateljske veze, bez očekivanja protivusluga i normalno da on nije očekivao protivusluge, nego da ih je zaposlio. Idemo dalje. Siva korupcija – davanje privilegija po principu usluga za uslugu, nezavisno od prijateljskih i rođačkih veza. Kada smo tu, zbog vremena, ja ću ipak skratiti, ali da kažem da je bivša vlast to izuzetno koristila. Možda, čak u istoriji Srbije niko više korupciju nije koristio kao oni, jer su nam korupcijom uništili institucije i sve firme, preduzeća. Dozvolite samo da kažem da je ipak pet njihovih ministara uhapšeno. Da podsetim građane Republike Srbije, to je ministar, bivši Saša Dragin, Oliver Dulić, danas su ga ovde koleginice i kolege spominjale, Jasmina Matić, Predrag Bubalo, Slobodan Milosavljević. Pet, da ne govorim koliko pomoćnika ministara i drugih. E, sada vidite, kada je u pitanju treći vid korupcije, crna korupcija - uz direktno primanje mita i najčešće je to u novcu. To političari strašno koriste. To, uz ovu drugu sivu korupciju, a crnu korupciju, političari to izuzetno koriste. Ja ću samo da spomenem, zdravstvo. Evo jednu oblast, da podsetim građane Republike Srbije, jer smo to vrlo često ovde iznosili u prošlom mandatu. Spomenuti nekoliko afera, da ih podsetim. Afera – trgovina smrću, sprega pogrebnika i hitne pomoći. Mi smo o tome vrlo često ovde govorili. Zatim, afera – trgovine listama čekanja na Institutu za onkologiju Vojvodine, ako se sećate u Novom Sadu. Treće, afera oko nabavke vakcina. Setite se, oko nabavke vakcina. Afera - smrti pacijenata, afera – lažnog seruma. Mogao bih nabrajati koliko hoćete, ali postavljam vama poštovani građani Republike Srbije pitanje – sećate li se ijedne afere od kada je ministar Zlatibor Lončar? Naravno, da se ne sećate, jer nije postojala. Nema više afera. I kada naši politički protivnici kažu da se nije učinilo u zdravstvu, Srbija je sada na 16 mestu na listi evropskoj, a za njihovo vreme nije bila na listi od 36 zemalja. Tek dolaskom SNS 2012. godine, odnosno 2014. godine, došli smo na listu, bili 36 i sada da vidite dokle smo dogurali. E, sada idemo dalje. Poštovane dame i gospodo, primena zakonitosti je jako važna, a za primenu zakona odgovorne su kontrole i nadzor onoga ko vrši. To su razne inspekcije, ali i direktori. Politička odgovornost je i krivična direktora, ali u prvom redu politička kada su u pitanju firme, odnosno javna preduzeća i tu sve političke stranke, bez obzira da li su pozicija ili opozicija, zaista bi morale povesti računa o tome. Kada je u pitanju korupcija u celini, tu je važno vaspitanje i obrazovanje. Kako vidite, već u Starom veku je u robovlasničkom društvu bila korupcija i tada su filozofi upozoravali na vaspitanje i obrazovanje kao jedan od osnovnih elemenata da ne bi došlo do korupcije. Ako je vaspitan čovek i ima pravilan odnos prema državnoj, društvenoj ili privatnoj imovini, bilo kojoj neće doći do korupcije. E sada, da bismo utvrdili koje su to društvene vrline koje mora posedovati svaki pojedinac, vidite sada, mi smo to imali u socijalističkom društvu, sada u kapitalističkom nismo definisali vrline ni u vaspitnom obrazovnom sistemu, ni bilo gde. Još je Platon u starom veku, veliki grčki govorio, citiram - svo zlato koje se nalazi iznad i ispod zemlje nije dovoljno da se da za vrednost vrlina. Završen citat. Da li gospodin Đilas ima vrline? Naravno da nema. Njemu treba da izučava Platona i antičke filozofe da vidi kakve vrline treba da poseduje da ne bi uzeo 619 miliona ili njegov brat 35 nekretnina itd. Dakle, kada sam rekao vaspitanje i obrazovanje, na to sam mislio, a da ne govorim o primeni zakona, odnosno o sudovima itd. Dakle, ono što je važno, da naglasim, kada već Đilas u pitanju, kada sam ga spomenuo, neću o njemu da govorim, pošto su koleginice i kolege mnogo danas rekle o tome, ali završiću o njemu sa jednim citatom koji je rekao njegov stranački, zapravo iz Saveza za Srbiju, njegov kolega zapravo Sergej Trifunović. Citiram - Đilasu je glavno oružje novac kojim sve rešava i kupuje političku naklonost, Đilas nagovara Vladiku Gligorija da se kandiduje za predsednika Srbije 2022. godine. Savez za Srbiju nikad nije postajao, aha. Šta je sada? Janko Veselinović pita. Ništa. Šta su oni drugi iz Saveza za Srbiju? Ništa. Šta je Željko Veselinović iz sindikata? Ništa. Drži Đilas koji ima svoju stranku Slobode i pravde, koji dođe iskešira pare, oni uzmu, dvojica, trojica, ode kod Vladike Gligorija, sporazum sa narodom je teška izmišljotina, Jeremić je netalentovan političar, a Đilas je upropastio kulturu u Beogradu. Završen citat, 16. jula 2020. godine. Toliko o ovom gospodinu Đilasu ili za Evropu Đilaš, jer ima dva pasoša, za Evropu je Đilaš, a za Srbiju je Đilas. Idemo dalje. Poštovane dame i gospodo, još jedan primer ću da kažem, a to je primer profesora Saobraćajnog fakulteta koji je danas akademik, Dušan Teodorović. On je 1999. godine proteran sa Saobraćajnog fakulteta 31. maja. Zašto? Zato što nije izdvodio nastavu i nije radio. Gde je otišao? Pobegao pobegulja u SAD, jer je bilo bombardovanje Srbije, sklonio se gospodin. Kada se vratio, znate ko ga je zaposlio bez konkursa ponovo? Pogodite. Tačno je, u pravu ste, Srbijanka Turajlić koja je bila pomoćnik ministra Gaše Kneževića. Kada smo kod nje, znam da će me elita kruga dvojke napadati čim ovo izreknem, ovih dana smo ostali svi šokirani kada smo čuli izjavu dr Srbijanke Turajlić, članice Saveza za Srbiju da treba spomenik Stefanu Nemanji u Beogradu srušiti. Turajlićka kaže na N1, CIA. Citiram - monstruozni spomenik treba što pre srušiti i ukloniti sa Savskog trga u Beogradu. Završen citat i dodaje da je spomenik Stefanu Nemanji nešto čega se svako normalan treba stideti, završen citat. Ja, evo, kažem – nisam normalan, ali ja se ne stidim, čast mi je da mogu videti oca srednjovekovne srpske države na trgu. Nastavila je dalje, citiram: „To je takva bruka za ovaj grad, takva sramota koja će generacije nositi, ako se spomenik ne ukloni“, a zatim zakukala, citiram: „Zar ovaj grad, zar je ova zemlja propala do te tačke da se u 21. veku može namestiti u ovom gradu takvo nešto monstruozno“, završen citat. Poštovane dame i gospodo, poštovani građani Srbije, jer ste tražili vi od mene, 20 poruka sam dobio, da se obratim i da citiram ovo što je ona rekla. Poštovani građani Republike Srbije, ovakve monstruozne izjave i uvrede Srpske pravoslavne crkve, jer se radi o svetitelju, srpskog naroda i srpske države mogu doći samo od osobe bez morala, bez patriotizma i bez rodoljublja. Ovo ne može izreći ni moralna nakaza. Sve ove i vaše izjave, gospođo Turajlić, ispišite, uramite i priklonite one koje ste izrekli o Aleksandru Vučiću zadnjih godinu dana i postavite u vašu dnevnu sobu, da se svakoga dana podsećate na vaš visoki domet naučnih dostignuća, rodoljublja, patriotizma i civilizacijske kulture. Zapamtite, gospođo Turajlić, moral i patriotizam čine jednog naučnika velikim. Ponavljam vam, da zapišete, gospođo Turajlić, moral i patriotizam čine jednog naučnika velikim. Poštovane dame i gospodo, da vam sad kažem zašto je ona to rekla. Zašto je izrekla o Stefanu Nemanji i spomeniku to? Ima šest razloga. Prvo, zato što podignut srpskom svetitelju. Je li tačno ili ne? Evo, neka ona kaže, nek izađe TV ekrane i neka kaže je li zato. Drugo, zato što je Stefan Nemanja otac, odnosno utemeljitelj srpske srednjovekovne države. Neka kaže jel nije za to. Treće, zato što je spomenik Stefanu Nemanji delo ruskog umetnika vajara Rukavišnjikov Aleksandra, i to joj smeta. Četvrto, ovo joj najviše smeta, zato što je inicijator podizanja spomenika Stefanu Nemanji predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić. Peto, zato što je podizanje spomenika Stefanu Nemanji dobro za srpsku naciju i državu, da ne govorim njene izjave o Kosovu i Metohiji i profesora Teodorovića. I šesto, zato što prof. dr Srbijanka Turajlić poseduje manjak patriotizma. I na kraju, spomenik Stefanu Nemanji, utemeljivaču srednjovekovne srpske države, je najlepši dar srpskog naroda i države gospodnje 2020. godine svim žrtvama, znanim i neznanim, palim kroz 820 godina za svoju srpsku pravoslavnu veru, srpski narod i srpsku otadžbinu. Spomenik Stefanu Nemanji, poštovane dame i gospodo i uvaženi građani Republike Srbije, postavljen je za vreme srpskog vladaoca gospodina Aleksandra Vučića, srpskog reformatora, srpskog graditelja i branitelja srpskog naroda i svih građana Republike Srbije. Hvala.
Dozvolite mi da privedem ovu današnju raspravu kraju i da se zahvalim predstavnicima regulatornih tela koji su bili ovde danas prisutni. Nisam učestvovao u raspravi, ali samo moram da kažem jednu primedbu koju pričam već 10, 15 godina, a to je – zašto vi imate duplo ili tri puta veće plate od narodnih poslanika? Ali verovatno ste smatrali, zakonodavci, da ćete time biti više nezavisni i otporniji na korupciju. Iskreno rečeno, taj što ima više para sigurno će biti više korumpiran nego narodni poslanici. Ali to je sada moje privatno mišljenje. Dozvolite mi da ga istaknem zato što smatram da vi veoma često u svojim aktivnostima ponekad i izričete neke reči o narodnim poslanicima, ne vodeći računa i o tome ko vas bira i ne vodeći računa i smatrajući da je korupcija i kao vrhunac korupcije se proglašavaju neki akti koji se tiču nekih potpuno sporednih stvari u čitavom sistemu borbe protiv korupcije. Pošto sam 28 godina u Skupštini, doživeo sam desetak zakona, svaki zakon je bio epohalan i nijedan nije trajao duže od dve, tri godine. Pre desetak godina epohalno je bilo razdvajanje mesta poslanika i predsednika opština ili gradonačelnika. Zato što ste slušali eksperte, odnosno mi, iz Evropske unije koji te svoje stvari nisu primenjivali u svojim zemljama, nego su eksperimentisali u Srbiji. Ne žalimo zbog toga što se to desilo, ali to nije osnovna stvar. Isto kao što nije osnovna stvar da li će poslanici biti i ministri, jer ako to mogu da budu u Velikoj Britaniji, mogu da budu i u Srbiji. Ovde je reč o tome da verujete svojim očima i da hvatate lopove koji su iskoristili političku funkciju za bogaćenje, a golim okom možete da vidite, jer Srbi su takvi da ništa ne mogu da sakriju, pa ni bogatstvo. Zato vas molim da svoje aktivnosti i izveštaje i kada raspravljamo o tome, da raspravljamo o tim stvarima. Mi ne možemo ovde da pričamo, svaka ovde diskusija je zadatak za vas, jer vi treba da se borite protiv korupcije i za nadležne državne organe. Izvinjavam se što ovo kažem na kraju. Mi prihvatamo Izveštaj o radu, ali iskreno rečeno, zar ćemo mi u novinama da čitamo ko koliko ima stanova, ko koliko ima bogatstvo, ko koliko ima firmi i dokle ćemo o tome da diskutujemo? Ili je to možda i zadatak vas kao regulatornog tela? Ako nije, onda ne znam što smo ga birali. Zato vam se zahvaljujem i nadam se da će sledeći izveštaj biti konkretniji, sa boljim rezultatima i većim rezultatima, jer to je ključna stvar koja je važna da u politici imate čiste ruke, a toga nema bez sprečavanja i procesuiranja korupcije. Govorim sada o vašoj agenciji. Jer ja se sada deset dana petljam zato što ste poslali dopis verovatno svima, pa sam morao da ulazim, i jedno od vaših pitanja je bilo – kakav je imao nadimak iz škole, iz detinjstva. Ne znam što je to važno za borbu protiv korupcije. A nije vam tema 29 stanova ili 30 stanova lidera političkih stranaka. Pa uzmite i mene, moj spisak, pročešljajte sve. Nemojte da se bavite nebitnim stvarima, da li neki predsednik opštine je u sukobu interesa što je član nekog tamo odbora na opštinskom nivou gde je plata 20 ili 30 hiljada dinara, a milioni vam prolaze pred očima. Verujte svojim očima, ne morate nikom drugom. Ja vam se svima zahvaljujem. Sutra nastavljamo sa radom. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 4. Sutra nastavljamo sa radom u 10.00 sati o predlozima odluka iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 122 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih sali molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 146 narodnih poslanika, odnosno da su postoji, kao što sam rekao, preduslov je da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika, jer to znači da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Elvira Kovač i Marijan Rističević. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda. Saglasno Odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka od 5. do 8. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova te grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da prijave za reč narodne poslanike. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencija za energetiku Republike Srbije za 2021. godinu, koju je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; Predlog odluke o davanju saglasnosti na izmene i dopune Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, koju je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava; Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Predlogu odluke od davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Aleksandra Tomić, želi reč? (Da) Narodna poslanica dr Aleksandra Tomić, predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Izvolite.