Austatud Riigikogu, tere hommikust! Alustame Riigikogu täiskogu IV istungjärgu kümnenda töönädala teisipäevast istungit. Nüüd on võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Eelnõusid ja arupärimisi üle anda ei soovita. Läheme teadete juurde. Kolmapäeval, s.a 5. detsembril osalevad infotunnis järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, kaitseminister Urmas Reinsalu ja kultuuriminister Rein Lang. Head kolleegid, nüüd teeme kohaloleku kontrolli. Hetkel on kohalolijaks registreerunud 75 rahvasaadikut, puudub 26. Järgmisena täpsustan päevakorda. Õiguskomisjon on teinud ettepaneku mitte arutada Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu 309 esimesel lugemisel. Läheme tänase päevakorra juurde.
Esiteks, Vabariigi Valitsuse algatatud veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 319 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnetooli sotsiaalminister Hanno Pevkuri!
Tere hommikust, austatud istungi juhataja! Head Riigikogu liikmed! Mul on au tutvustada teile Vabariigi Valitsuse algatatud veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu. Teile on esitatud eelnõu, mille eesmärk on vältida kaadamisest tekkivat merereostust ning tagada naftareostuse korral hüvitiste saamine rahvusvahelisest naftafondist. Samuti paraneb avalikkuse kaasamine keskkonnaga seotud kavade ja programmide koostamisse. Oleme ette pannud, et eelnõuga sätestatakse vajalikud normid mere süvendamiseks ja kaadamiseks antavate lubade menetlemiseks. Selle tulemuseks peaks olema merekeskkonna tõhusam kaitse ja mere kasutajate selgem ettekujutus sellest, kuidas nad mereressursse kasutada saavad. Kaadamine ehk esemete-ainete merre heitmine, nagu me teame, keelatakse vastavalt Helsingi konventsioonis ja Londoni protokollis sätestatule. Samuti kehtestatakse normid, mis rakendavad rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid. Ka Eesti lipu all sõitvatel laevadel ja lennukitel või teistel õhusõidukitel tuleb tagada riigi merekeskkonna kaitsekohustuse täitmine, ükskõik kus maailmameredel või nende kohal need ka ei viibi. Õigusselguse ja -kindluse tagamiseks täpsustatakse seni seaduses olnud ebaselgeid termineid ja vastutusnorme. Eelnõuga luuakse loamenetlusse erand veekaabelliinide ja torujuhtmete paigaldamise puhuks, kus ühelt poolt on kaablite ja torujuhtmete merre paigaldamine üks avamere vabadustest ning selle õiguse kasutamist ei tohi põhjendamata takistada, teiselt poolt tuleb aga merd kaitsta reostuse eest, mis tekib merepõhjas tegutsemisest. Kaablite puhul on oluline see, et katki läinud kaablit peab olema võimalik 24 tunni jooksul parandada. Eelnõuga antakse riigile võimalus kontrollida ettevõtete esitatud andmeid, mis on vajalikud rahvusvahelistele naftareostusfondidele aruandmisel. See on tähtis selleks, et kui Eesti merealal toimub naftareostus, oleks riigil, üksikisikutel ja ettevõtetel võimalik saada fondist hüvitist. Kui andmed ei ole fondile esitatud nõutud viisil, võib Eesti õnnetusjuhtumi puhul hüvitisest ilma jääda ning kulud tuleb tasuda riigikassast. Summad võivad olenevalt reostuse ulatusest küündida miljonitesse eurodesse. Eelnõuga on tehtud ka ettepanek pikendada Terviseameti antavate kvaliteedile mittevastava, kuid tervisele ohutu joogivee müümislubade väljastamise aega. Kehtiv regulatsioon võimaldab Terviseametil nimetatud lube väljastada kuni 1. jaanuarini 2013. Me oleme teinud ettepaneku lube väljastada ka 2013. aasta jooksul, kuni 1. jaanuarini 2014 ehk liitumislepingust tuleneva tähtaja lõpuni. Lisaks kirjutatakse veeseadusesse nõuded avalikkuse kaasamiseks, mida tuleb arvestada nitraadireostuse vähendamise tegevuskava koostamisel. Eesti on seni koostanud kaks sellist tegevuskava ja järginud nende puhul samasuguseid kaasamise põhimõtteid, nagu nüüd ka seadusesse kirja pannakse. Lugupeetud rahvasaadikud! Me väga loodame, et Vabariigi Valitsuse esitatud eelnõu menetleb Riigikogu võimalikult kiiresti juba ainuüksi viidates lõpus nimetatud vajadusele väljastada edasi Terviseameti antavaid joogiveeks kõlbliku vee müügilube. Aitäh!
Suur tänu! Hea minister, teile on mitmeid küsimusi. Palun alustame Enn Eesmaast!
Suur aitäh! Austatud minister! Oli juttu nn Londoni protokollist. See on juba suhteliselt ammune, kuid väga oluline dokument. Aastast 1972 on pärit vastav konventsioon ja 1996. aastast, läinud sajandist on pärit Londoni protokoll. Samas sisaldub põhjalikum analüüs selle protokolliga liitumise mõjudest ja ka protokollist enesest hoopis Londoni protokolliga ühinemise seaduse eelnõu seletuskirjas. Tähendab, taas kord on tekkinud olukord, et eelnõu, mille pärast me siin neid tänaseid muudatusi arutame, pole veel Riigikogusse jõudnud. Kas tänase eelnõu ja Londoni protokolliga ühinemise seaduse eelnõu menetlemine ei peaks käima käsikäes?
Aitäh! Niipalju kui mina olen aru saanud, rääkides ka keskkonnaministriga, ei ole need otseselt n-ö sõltuvuslikus seoses. Neid eelnõusid on võimalik menetleda eraldi. Kui me vaatame ka seda eelnõu, siis selle aluseks ei ole ju ainult Londoni protokoll, vaid selle taust tuleneb veel kaugemast ajast.
Aitäh! Palun, Kalev Kallo!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Loen siit, et eelnõu § 1 punktis 2 täiendatakse vee erikasutusloa andmise aluseid tahkete ainete merre heitmise osas. Samas on seletuskirjas öeldud, et keskkonnaministri määrusega on kavas täiendada loataotlusmaterjalide loetelu ning täiendada vastavalt sellele vee erikasutusloa vorme. Kas oskate öelda, mis ajaks on plaanis see määrus jõustada, et seal oleksid vastavalt seadusele loetelud ja uued vormid?
Aitäh küsimuse eest! Nii nagu näevad ette hea õigusloome tava ja normitehnika eeskiri, on seaduseelnõule lisatud ka määruste kavandid. Kui te võtate seletuskirja lõpu ette, siis seal on need määruste kavandid olemas. Ma olen täiesti veendunud, et kui Riigikogu eelnõu kiiresti ära menetleb, siis saadab keskkonnaminister eelnõude kooskõlastamise infosüsteemi kaudu selle määruse, mis on siin kavandina kirja pandud, esimesel võimalusel kooskõlastamisele ja see saab nii kiiresti kui võimalik ka vastu võetud.
Aitäh! Palun, Marika Tuus-Laul!
Aitäh, hea eesistuja! Austatud härra minister! Kindlasti te olete ennast seoses selle seaduseelnõuga veepoliitikaga kurssi viinud. Kas te oskate öelda, millal me üldse enne seda veeseaduses muudatusi tegime ja mis need viimased muudatused olid?
Aitäh! Ma kindlasti ei ole võtnud ette kogu veeseaduse menetlemise ajalugu. See ei ole olnud ka minu eesmärk. Minu eesmärk on täna asendada keskkonnaministrit, kuna ta viibib Eestist eemal. Sotsiaalministeeriumil on selle eelnõuga ka otsene puutumus, eelkõige selle punkti kaudu, millest ma teile rääkisin – Terviseameti lubade andmine. Seetõttu olin lahkelt valmis seda eelnõu menetlema. Selle eelnõu menetlemine ei ole kindlasti sõltuvuses sellest, millised on olnud varasemad veeseaduse muutmised. Oluline on see, et selle seaduseelnõuga saavad vajalikud muudatused sisse viidud. Ja ma olen täiesti veendunud, et ka tulevikus tuleb veeseaduse muutmine siin saalis arutlusele.
Aitäh! Palun, Kadri Simson!
Aitäh! Lugupeetud minister! Mul on tõenäoliselt hoopis protseduuriline küsimus. Mul on nimelt lahti ministrite asendamise infosüsteem. Siin on näha, et Keit Pentus-Rosimannus on 4.–8. detsembrini lähetuses ja vastavalt sellele süsteemile asendab teda Kristen Michal. Tõenäoliselt asendab justiitsminister vastavalt sellele infosüsteemile Keit Pentus-Rosimannust kõikides ülesannetes. Millal te saite teada, et te tulete siia seaduseelnõu kaitsma, kuigi te pole ametlikult ministrite asendamise korra järgi keskkonnaministri asendaja?
Aitäh! Tavapäraselt on nii, et mis puudutab allkirjastamist, siis selles on ministrite asendamise kord tõepoolest kokku lepitud. Aga mis puudutab Riigikogus eelnõude ettekandmist, siis seda võib teha vastavalt kahe ministri kokkuleppele. Kuivõrd selles eelnõus on otsene puutumus Sotsiaalministeeriumi valitsemisalaga – veeseaduse üks säte käsitleb Terviseameti antavaid lubasid ja see on ka Sotsiaalministeeriumi ettevalmistatud punkt –, pöördus keskkonnaminister esimeses järjekorras minu poole, et kas ma võiksin siin täna tema eest selle ettekande teha.
Aitäh! Palun, Heimar Lenk!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Härra minister! Ma ei tea, kui sügavuti te olete suutnud selle seaduseelnõu puhul minna. Ma vaatan, et siin seletuskirjas on nimetatud üksjagu rahvusvahelisi dokumente: Helsingi konventsioon, ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsioon jne. Kas oskate lühidalt öelda, mis suunas Eesti veemajandus praegu arenema hakkab?
Aitäh! Ma ütlen veel kord, et selle eelnõu eesmärk ei ole teile siia veemajanduse poliitikat arutlusele tuua. Selle eelnõu eesmärk on väga selgelt veeseaduse teatud sätete muutmine. Nende hulgas on normitehnilised täpsustused, samamoodi loamenetluse erand veekaabelliinide ja torujuhtmete koha pealt, samuti see, et Eesti lipu all sõitvad laevad ja õhusõidukid saaksid reguleeritud merekeskkonnakaitse kohustuse seisukohalt. Ja ma ütlen veel kord, et eelnõu võimaldab ka Terviseametil anda välja lube nendele veemüüjatele, kellel on vee kvaliteediga kõik korras, aga kellel peaks puhtalt seadusest tulenevalt 1. jaanuarist vee müügi ära keelama. Meie hinnangul on see ebamõistlik. Mõistlik on anda neile aasta pikendust selleks, et inimesed saaksid joogivett edasi tarbida.
Aitäh! Palun, Jüri Ratas!
Aitäh, austatud Riigikogu aseesimees! Hea minister! Ma vaatan seda eelnõu 319. Selle eelnõu seletuskirja andmetel anti 2009. aastal vee erikasutuslube süvendamiseks kogumahus keskmiselt kaks miljonit kuupmeetrit. Seletuskiri räägib sellest, et merre kaadati Keskkonnaministeeriumi andmetel ligikaudu 20 000 kuupmeetrit pinnast. Ega te ei oska öelda, kui suur on kaadatava süvapinnase maht teistes Läänemere riikides siin meie lähiregioonis?
Suur tänu! Palun, Kalev Kallo, teine küsimus!
Aitäh! Mul on väga hea meel, et te olete põhjalikult eelnõuga tutvunud ja mitte ainult eelnõuga – te olete ka seletuskirja põhjalikult läbi lugenud. Mul on ainult rõõm kuulda, et Riigikogu liikmed nii põhjalikult tööd teevad! Võrdlusandmeid teiste Läänemere riikidega või ka mõne teise mereriigiga te siit seletuskirjast vist otseselt ei leidnud ja minul ei ole neid arve ka kaasas. Aga kui teil on soovi, siis ma usun, et Keskkonnaministeerium suudab teile kindlasti saata meili peale infot nende riikide kaupa täpselt nii palju, kui seda olemas on.
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Seletuskirjas on lubadus, et sarnaselt naaberriikide ja paljude teiste riikidega on kavas välja töötada oma naftafondi poole pöördumise põhimõtted. Peab ütlema, et see naftafondi küsimus on, niipalju kui mina mäletan, vähemalt kogu taasiseseisvuse aja üleval olnud, kord rohkem, kord vähem. Siit tekibki küsimus, et kui on otsustatud naftafondi poole pöörduda, siis miks on need põhimõtted siiamaani välja töötamata. Kas on paigas tähtaeg, mis ajaks need põhimõtted välja töötatakse, ja muidugi selle järel ka naftafond asutatakse?
Aitäh! Palun, Priit Toobal!
Aitäh! Saan tugineda Keskkonnaministeeriumi andmetele. Kui teil on arvuti käepärast, siis saate pärast nendega tutvuda. Keskkonnaministeeriumi kodulehel on eesti keeles avaldatud fondi nõuete esitamise käsiraamat. Selles on olemas kõik juhised nõuete esitamiseks, sh vajalikud aadressid ja telefoninumbrid. Ma usun, et seadusliku baasi tekkimisel on tehtud piisavas mahus eeltööd selleks, et kõikide jaoks, kes peavad vastavaid toiminguid tegema, oleks need kõik täpselt kirjeldatud.
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Hea minister! Alustuseks võin teile kinnitada, et me töötame seletuskirjad ja eelnõud ka tulevikus väga põhjalikult läbi ning küsime ka tulevikus väga põhjalikke küsimusi. Eelnõu § 1 punktis 4 muudetakse veeseadust ja sätestatakse ka süvendamise definitsioon, et oleks selgelt eristatud veekogu puhastamine taimedest ja mineraalpinnase eemaldamine. Samas paragrahvis sätestatakse vee keskkonnasäästlikku ja jätkusuutlikku kasutamist soodustavad õiguslikud tingimused süvendamislubade andmiseks vastavalt rahvusvahelistele nõuetele. Need rahvusvahelised nõuded justkui võetakse alles sellesama eelnõuga üle. Miks pole Eesti õigusaktid siiani vastanud rahvusvahelistele nõuetele?
Aitäh küsimuse eest! Kindlasti on Eesti õigusaktid juba varem vastanud rahvusvahelistele nõuetele mahus, mis on olnud vajalik ja otstarbekas. Elu toob ikka muutusi, mis vajavad ka reguleerimist seaduse tasandil. Ja kindlasti on võimalik veeseadust praegu täpsemaks kirjutada – see on ainult positiivne. Küsimus on lõpuks ikkagi selles, et kõik, kes peavad tegelema veekogude süvendamisega, saaksid seaduse mõttest ja vaimust ühtemoodi aru. See, kui seadus kirjutatakse selgemaks ja parlament selle üheskoos heaks kiidab, on kindlasti positiivne igale isikule, kes tegeleb veekogu süvendamisega.
Aitäh! Palun, Eldar Efendijev!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Eesti on ühinenud ÜRO mereõiguse konventsiooni ja Helsingi konventsiooniga. Helsingi konventsioon on ka enam-vähem arusaadav. Tulevikus on ette nähtud ka liitumine Londoni protokolliga. Kas te oskate natuke selgitada, mis meid selle Londoni protokolli raames ees ootab?
Aitäh! Palun, Yana Toom!
Aitäh! Nii nagu esimene küsija Enn Eesmaa korrektselt oma küsimust formuleeris, on see seaduseelnõu eraldi menetlemisele tulemas. Ma usun, et kui see jõuab suurde saali, siis saab kõik need teemad täpsemalt üle käia. Praegu võiks menetleda veeseadust ja keskenduda selle muutmisele.
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Eelnõu § 1 punktiga 4 täiendatakse veeseaduse kolmandat peatükki "Vee ja veekogu kasutamise liigid" §-ga 151 "Veekogu süvendamine". Süvendamine puudutab suuresti sadamaid ja on peaasjalikult sadamapidaja kohustus. Selle kohustuse rikkumisel võib üks võimalik tagajärg laeva kahjustumise korral olla keskkonnareostus ja võimalik kahju nii inimese tervisele kui laevaomaniku varale. Kas selle eelnõu punkti puhul on olnud kaasatud ka sadamapidajad kui huvigrupp?
Aitäh! Palun, Tarmo Tamm!
Aitäh! Kui vaadata ka teisi punkte, siis selles eelnõus sätestataksegi kaasamise nõuded senisest täpsemalt. Keskkonnaministeeriumist saadud kinnituse kohaselt on ka veeseaduse muudatusettepanekute ettevalmistamisel avalikkust kaasatud just nimelt nende põhimõtete alusel, mis nüüd siia eelnõusse sisse saavad. Seda, kas konkreetselt oli kaasatud üks või teine sadam, on mul hetkel keeruline öelda. Me peaksime selle Keskkonnaministeeriumist üle küsima. Aga nagu ma ütlesin, ma saan usaldada seda infot, et kaasamise protsess on eelnõu ettevalmistamisel olnud igati avalik ja läbipaistev. Seda on keskkonnaminister mulle kinnitanud.
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Seletuskirjast loen, et regulatsiooni jõustumisel peaks keskkonnakasutusloa taotlejal olema selgem arusaam ja ettekujutus, millist teavet ja millisel otstarbel riigiorgan tema käest loa andmise alusena nõuab. Kolmandatele isikutele peaks seadusmuudatuse tulemusena hakkama kehtima selgemad õiguslikud alused õiguspärase ja -vastase tegevuse hindamisel ja vajaduse korral oma õiguste kaitsmisel. Härra minister, millised on need õiguslikud alused, mis selle eelnõu tulemusena muutuvad selgemaks?
Aitäh! Neid õiguslikke aluseid on väga palju. Esiteks, seadus ise, sellepärast et see sätestab täpsemalt regulatsioonid nii veekogu süvendamise kui teatud sätete puhul, mis puudutavad näiteks kaadamist. Teiseks on kindlasti äärmiselt oluline (ma juhin sellele teie tähelepanu, nagu ma ütlesin ka Riigikogu liikmele härra Kallole vastates), et seaduseelnõu seletuskirja lõpus on keskkonnaministri määruste eelnõu kavandid. Määruste eelnõu kavandid ongi need, millest igapäevaselt peavad lähtuma inimesed, kes vastava teemaga tegelevad. Selles mõttes on kaks asja. Ühelt poolt on see, et seaduse tekst ise muutub selgemaks, ja teiselt poolt see, et määrusega täpsustatakse seadust või volitusnorm, mis seadusest tuleneb, annab võimaluse määrusega kehtestada ministrile konkreetsed pöördumise vormid. Kui te võtate näiteks määruse eelnõu kavandi aruande esitamise kohta, siis siin on ära toodud ka konkreetne meiliaadress, kuhu tuleks teatada (valve@kki.ee) jne. Igal juhul on minu arusaamist mööda tegemist olukorraga, kus loa taotlejale muutub asi oluliselt selgemaks.
Aitäh! Palun, Ester Tuiksoo!
Tänan väga, proua juhataja! Austatud minister! Kõigepealt kompliment teile, et suudate teise valdkonna seaduse puhul niisuguseid põhjalikke vastuseid anda. Aga nüüd minu küsimus. Ütlesite, et kõnealuse eelnõu otstarve on eelkõige merel kaadamisest pärineva reostuse vältimiseks vajalike normide kehtestamine. Kui suur on Keskkonnainspektsiooni hinnangul Eesti territoriaalvetes see probleem, et tõepoolest heidetakse merre aineid või asju, millest soovitakse vabaneda?
Aitäh! Ma arvan, et siinkohal on mõistlik vaadata ajalukku. Mis puudutab selliseid suuremaid probleeme – isegi mitte võib-olla otseselt merre heitmisega seoses, aga tekkinud kahjusid arvestades – ning me võtame näiteks aasta 2000 ja meenutame Alambra juhtumit, siis seal jõuti õnneks kokkuleppemenetluse kaudu lahenduseni. Kui me võtame veel aastaid tagasi, siis näiteks 1993. aastal voolas laevalt nimega Kihnu merre hinnanguliselt 140 tonni naftat. See on väga-väga suur kogus. Kui me võtame ette eelmise aasta, siis oli Eestis kolm ettevõtet, kes pidid naftafondi sissemakseid tegema ja neid sissemakseid ka tehti. Ainuüksi need juhtumid, jättes kõrvale merereostused või n-ö soovid midagi merre visata, näitavad, et igal juhul on oluline selle eelnõuga tegeleda ja anda kindlustunne kõikidele, kes merel tegutsevad, loomulikult ka Eesti rahvale, et meri on puhas.
Aitäh! Palun, Lauri Laasi!
Aitäh, proua juhataja! Austatud minister! Ka mina tahan teid tunnustada, et te olete ennast teise valdkonna asjadega nii hästi kurssi viinud. Kui keskkonnaminister ise siin tavaliselt esineb, siis me temalt küll nii sisukaid vastuseid ei kuule. Aga mu küsimus on järgmine. Eelnõu § 1 punktiga 3 täiendatakse vee erikasutusloa andmise volitusnormi, mille kohaselt torujuhtmete (nagu näiteks oli meil siin Nord Stream) paigaldamiseks vee erikasutuslubade andmine on Keskkonnaministeeriumi pädevuses. Kas varem oli selle protseduuri läbiviimine mõne teise ministeeriumi pädevuses? Miks üleüldse on tarvis vee erikasutusloa andmise volitusnormi torujuhtmete osas muuta?
Ma kõigepealt tänan komplimendi eest! Ma olen täiesti veendunud, et keskkonnaminister suudaks anda veelgi sisukamaid vastuseid selle eelnõu puhul. Ta on selle teemaga väga pikalt ja põhjalikult tegelenud ning suudaks teile siin detailideni tuua võimalikke kahjusid, mis näiteks kaadamisest tulenevad. Tulen nüüd teie küsimuse juurde. Selle seaduse teksti peamine eesmärk on minu hinnangul ikkagi täpsustamine. Veekaabelliinide ja torujuhtmete regulatsioon on samamoodi sätestatud rahvusvaheliste õigusaktidega. Kui võtta vee erikasutusloa menetlus, mis kestab Eesti seaduse kohaselt kuni kolm kuud, siis on selge, et kui me räägime näiteks juba paigaldatud veekaabelliinist või torujuhtmest ja seal toimub rike, ei ole mõeldav, et me lähtume kuni kolmekuulisest menetlustähtajast. Tuleb vaadata rahvusvahelisi kohustusi ja rahvusvahelist õigust, kust selgub, et kahju tuleb likvideerida viivitamatult. Sellest tulenevad ka teatud erisused ja täpsustused vee erikasutusloa väljaandmisel, mis puudutavad veekaabelliine ja torujuhtmeid.
Aitäh! Palun, Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Mulle jäi natuke segaseks naftafondide teema. Ma saan aru, et on olemas rahvusvaheline naftafond, mis on asutatud aastal 1971, tuginedes 1969. aasta konventsioonile, mida muudeti aastal 1992, ja Eesti liitus kogu selle värgiga 2004. aastal. Kas naftareostuse kompenseerimise fonde on siis kaks tükki: üks on rahvusvaheline ja teine Eesti oma? Mis suhetes need omavahel on? Ja kas rahvusvaheline fond on kasutatav ka ilma Eesti fondita? Kuidas nende asjadega on?
Aitäh! Naftafond on rahvusvaheline naftafond ja sinna tuleb teha sissemakseid. Naftafondi sissemaksete tegemise aluseks on eelkõige see, et ettevõte on vastu võtnud rohkem kui 150 000 tonni maksustatavat naftat. Nagu ma ütlesin, oli eelmisel aastal Eestis selliseid ettevõtteid kolm. Naftafondi regulatsioon on selge – vaatamata sellele, et tegemist on rahvusvahelise fondiga, on vaja seda ka siseriiklikult reguleerida. Siseriikliku regulatsiooni alus ongi teile siia eelnõusse toodud.
Aitäh! Palun, Enn Eesmaa, teine küsimus!
Suur tänu! Austatud minister! Minu küsimus on naftareostusest teatamise ja kahju hüvitamise kohta. Eesti ühines naftareostuskahju hüvitamise rahvusvahelise fondi asutamise 1992. aasta rahvusvahelise konventsiooni 2003. aasta protokolliga aastal 2008. Konventsioon jõustus meie suhtes aastal 2009. Ometi võib Eesti hoolimata fondiga ühinemisest jääda õnnetusjuhtumi korral ilma selleks ettenähtud hüvitisest oma teatamiskohustuse rikkumise tõttu. Kui näiteks täna-homme peaks meie vetes olema naftareostus, siis on Eesti riik vist täiesti kaitsetu, sest me jääme hüvitisest ilma suuresti omal süül. Kas võiks täpsustada, kes on selle töö jätnud omal ajal tegemata?
Aitäh! Eks see ajalugu on olnud pikk. Kui me läheme kogu protsessis tagasi, siis tuleb meenutada, et Eesti Vabariik ühines teie mainitud konventsioonidega juba 1992. aasta 13. oktoobri Vabariigi Valitsuse istungi protokollilise otsusega ehk 20 aastat tagasi. Te mainisite ka kenasti, millal konventsioonid Eesti Vabariigi suhtes jõustusid. Varasemast on meil teatavasti olemas 2004. aastal vastu võetud naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiv tsiviilvastutus. Nii et päris reguleerimata pole see valdkond olnud. Võtame ka need varasemad juhtumid, mida ma siin mainisin, näiteks laevaga Kihnu juhtunu aastast 1993. Tolle juhtumi puhul tehti rahvusvahelisest fondist väljamakseid 65 000 Inglise naela ulatuses just nimelt koristus- ja reostustõrjetööde eest tasumiseks. Selles mõttes on see vastutus olemas. Küll olen ma teiega sada protsenti päri (seda see eelnõu ka täpsustab), et teatamiskohustus on antud juhul kriitilise tähtsusega. Selle teatamiskohustuse puhuks on tegelikult ka eriregulatsioon ette nähtud, antud vabadus reageerida ja teatada nii Keskkonnaministeeriumile kui Keskkonnainspektsioonile. Loomulikult, eks me kõik ju teame, et merereostuse puhul on kriitilise tähtsusega kindlasti aeg ja see, kes on teataja. Kahju tekitaja n-ö usaldatavusest sõltub, kas ta teatab või mitte. Kui ta tekitas kahju pahatahtlikult, siis ta suure tõenäosusega sellest ei teata. Sellepärast tehakse meil ju näiteks kontroll-lende, et tuvastada merereostust.
Aitäh! Palun, Olga Sõtnik!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Minu küsimus on samuti naftafondi kohta, aga mitte selle rahvusvahelise fondi kohta, millest eelnõu kõneleb, vaid Eesti naftafondi kohta. Aeg-ajalt tekib ühiskonnas selline debatt, et Eesti võiks moodustada oma naftafondi selleks, et soetada vastavad vahendid naftareostusega võitlemiseks või seiresüsteemi väljaarendamiseks. Kas te olete kursis, mis seisus selle naftafondi loomine praegu on? Kas see on üldse päevakorral, kas Keskkonnaministeerium tegeleb sellega? Ma saan aru, et teil on päris raske rääkida keskkonnaministri eest, aga võib-olla te olete valitsuses sellest rääkinud.
Aitäh küsimuse eest! Mereõigus on vaieldamatult üks valdkondi, mis on pigem rahvusvaheliste regulatsioonide pärusmaa. Merega seonduvat on kindlasti siseriiklikult oluliselt keerulisem reguleerida. Hea koostöö riikide vahel ja rahvusvahelise õiguse tunnustamine ka siseriiklikult on siin esmatähtis. Teie nimetatud võimaliku Eesti siseriikliku naftafondi loomise osas peame küll kokku leppima, et esitate keskkonnaministrile arupärimise või küsite teinekord tema käest otse. Siinkohal ma jään teile vastuse võlgu.
Aitäh! Palun, Eldar Efendijev, teine küsimus!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Ma täpsustaksin küsimust, mille esitas teile minu kolleeg Enn Eesmaa. Tahan küsida, kuidas see hüvitusmeetme käivitusprotsess täpsemalt toimub? Ma pean silmas seda, kui tuleb teade tankeriga juhtunud õnnetusest ning naftareostusest. Mis edasi juhtub, kuidas see asi hakkab arenema?
Aitäh! Selleks on Eestis selged regulatsioonid nii nagu kõikide õnnetuste või reostuste puhul. Sõltumata sellest, mis on reostuse põhjus, tegeletakse reostusega vastavalt ametkondade pädevusele. Kui on tarvis Päästeamet aktiveerida, mida eeldatavalt on kohe vaja, siis seda tehakse, samamoodi on seal juures kohe Veeteede Amet jne. Igal ametkonnal on vastutus ja nad hakkavad selle piires asjaga tegelema, loomulikult tehakse ka ametkondlikku koostööd. Kui on vaja lennusalk välja ajada, siis seda tehakse nagu ikka. Riigipoolne reageerimine on väga selges seoses kõikide ametkondadega ja siin ei ole vaja ühe või teise reostuse puhul mingit erisust teha. Kui reostus on maismaal, siis on reageerimise skeem ikkagi sarnane.
Aitäh! Palun, Peeter Võsa!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Eelnõu § 1 punktiga 12 kehtestatakse väärteokoosseis ja karistus maksustatava nafta kohta andmete esitamata jätmise või rahvusvahelistesse fondidesse sissemaksete tegemata jätmise eest. Juriidilise isiku rahatrahvi ülemmääraks kehtestatakse 32 000 eurot. Arvestades naftaveo mahte, kas teile ei tundu, et juriidilise isiku rahatrahvi ülemmääraks kehtestatud 32 000 eurot on liiga väike summa?
Aitäh! Karistuspraktika ja karistuspoliitika väljakujundamisel on väga selged põhimõtted. Eks neid põhimõtteid on karistuste määramisel püütud hoida enam-vähem ühtsetena. Alati, iga karistuspraktika muutmisel tekib debatt nii ühiskonnas kui parlamendisaalis selle üle, kas karistused on piisavad, kas need on liiga suured, kas need on parajad jne. See debatt on alati teretulnud. Küll peab selles debatis arvestama mitte ainult konkreetset paragrahvi ja ühte sanktsiooni, vaid karistuspoliitikat tervikuna. Ma usun, et Keskkonnaministeerium on nende karistusmäärade väljatoomisel seda arvestanud, rääkinud ka Justiitsministeeriumiga karistuspraktikast ja karistuse n-ö ulatusest tervikuna. Ma usun ka, et on valitud maksimaalselt mõjus piir, et see oleks ühelt poolt tõesti täidetav ja teiselt poolt ettevõtet mõjutav, et ta saaks aru oma karistuse ulatusest.
Aitäh! Palun, Olga Sõtnik, teine küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Mu teine küsimus on samuti naftafondi kohta, aga nüüd selle eelnõu raames. Ma saan aru, et praegu on probleemiks, et Keskkonnaministeerium tugineb fondi kohustuslike sissemaksete arvutamisel ainult naftat vastuvõtvate ettevõtete enda esitatud andmetele, aga need ei pruugi olla piisavalt usaldusväärsed. Eesti teavituskohustuse adekvaatseks täitmiseks kasutatakse edaspidi ka Maksu- ja Tolliameti andmebaasi. Kuidas see muudatus mõjutab Maksu- ja Tolliameti tööd? Kas te arvate, et nende töökoormus seeläbi kuidagi suureneb? Kas neile on vaja juurde lisaraha või inimressurssi?
Aitäh! Palun, Peeter Võsa, teine küsimus!
Aitäh! Minule teadaolevalt maksuametil selle eelnõuga probleeme ei ole.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Paragrahvi 352 lõike 1 kohaselt peab andmed maksustatava nafta kohta esitama iga isik, sõltumata vastuvõetud nafta kogusest. Kuigi Keskkonnaministeerium peab fondide direktorile esitama andmed üksnes nende isikute kohta, kes on vaadeldaval kalendriaastal vastu võtnud maksustatavat naftat koguses üle 150 000 tonni, nõutakse eelnõu kohaselt selle kohustuse täitmist kõigilt isikutelt, st ka isikutelt, kes on maksustatavat naftat võtnud vastu vähem kui 150 000 tonni. Miks ikkagi soovib Keskkonnaministeerium koguda rohkem andmeid, kui fond riigi käest tegelikult küsib?
Aitäh küsimuse eest! Siin ongi erinevad eesmärgid. Kui me võtame fondiga seotud juhtumid, siis nende puhul on selge väljamaksekohustus. Fondi regulatsioon ettevõtetele on natuke teine kui see regulatsioon, millega Keskkonnaministeerium soovib täpsemalt teada saada naftaga seotud tegevuste kohta Eesti meredel. Minu arvates on see igati mõistlik, et me ei tea mitte ainult neid juhtumeid, kus piiriks on 150 000 tonni, vaid me teame ka neid juhtumeid, kus naftakogused on oluliselt väiksemad.
Aitäh! Palun, Heimar Lenk, teine küsimus!
Aitäh! Lugupeetud minister! Kena on teid kuulata, kuna te olete mittesotsiaalala seaduse endale selgeks teinud. Ühele eelmisele küsimusele vastates te ütlesite, et see seaduseelnõu puudutab vaid mõningaid muudatusi konkreetsetes sätetes ja üldist veemajandust nagu edasi ei vii. Ma vaatan, et seletuskirjas on siiski, et Eestis ei ole praegu kõikehõlmavat mereseisundi ülevaadet, seda hakatakse kavandama. Nii et paistab, et see seaduseelnõu ikkagi parandab meil seda üldist pilti ka.
Aitäh! Loomulikult see parandab üldist pilti. Teie küsimus oli veepoliitika ja veemajanduse kohta laiemalt. Need on ikkagi täiesti erinevad asjad. Kui te võtate eelnõu ette ja loete selle läbi, siis te saate ise ka aru, et loomulikult on selle eesmärk teavitamise ja kaasamise parandamine, normide täpsustamine (nagu ma mainisin juba veekogu süvendamise puhul), ka see, kuhu ettevõtjad peavad teatama, milline on teavitamise kord jne, pluss sanktsioonid, mida teie kolleeg Võsa mainis. See, et seadus muudetakse täpsemaks, paremaks ja õigusselgemaks, ongi meie kõigi ülesanne siin saalis ja Vabariigi Valitsuses. Kui mingi seadus on tehtud, siis sellest peab igaüks aru saama.
Palun, Yana Toom, teine küsimus!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud minister! Ka mina ei saa jätta teile komplimenti tegemata, sest te valdate suurepäraselt teile justkui võõrast temaatikat. Aga mu küsimus on selline. Süvendamine meres on vajalik peamiselt sadama akvatooriumide ja alade ning laevateede ohutu sügavuse tagamiseks. Keskkonna vähima võimaliku häirimise eesmärgil tuleks aga süvendamisvajadust ja -koguseid planeerida ja kaaluda. Keskkonda tuleks pikema aja vältel võimalikult vähe sekkuda. Kuivõrd on võimalik sellist süvendamisvajadust üldse planeerida, sest hoovuste mõjul on merepõhi pidevas liikumises?
Aitäh! Mina näen küll, et seda on võimalik väga selgelt planeerida. Kui me võtame praamiliikluse mandri ja Eesti saarte vahel, siis on ju väga hästi teada see, millal tuleb süvendada ja millal ei tule süvendada. Samamoodi, kui me võtame sadamad, siis keegi ei hakka ju kusagile sadamat ehitama, teadmata, milline on keskkonnamõju hinnang ja millised on võimalused sellesse kohta üldse sadamat rajada. Kui ikkagi kivipinnas tuleb kohe vastu või ollakse pehme pinnase peal, siis on tegemist oluliselt teistsuguste kuludega, mis selle sadama rajamisega kaasnevad. Samamoodi mõjutavad needsamad hoovused – kui sadam hakkaks ikkagi kogu aeg n-ö täis jooksma, siis ei ole väga suurt ja sügavat mõtet sellesse kohta sadamat rajama hakata. Selles mõttes on see planeerimine igati mõeldav ja teostatav. Mina siin küll mingit probleemi ei näe. Igati loogiline, et selliseid asju tuleb planeerida. Küll võib vahel ette tulla ka selliseid olukordi, kus tõesti on vajalikud planeerimata süvendustööd.
Aitäh! Palun, Viktor Vassiljev, teine küsimus!
Palun vabandust, aga ma juhatajana katkestan sellele küsimusele vastamise, sellepärast et see ei puutu kõnealusesse seaduseelnõusse! Kas on veel küsimusi? Palun, Heimar Lenk! Vajutage "Sõna"!
Aitäh! Hea minister, ma tänan teid filigraanselt esitatud väga informatiivse ettekande eest! Täitsa ilmaasjata tegi mõni kolleeg siin mingisuguseid märkusi selle kohta, et miks te valdate ühte või teist ala, mis ei ole seotud teie hallatava sotsiaalalaga. Minu meelest te valdate väga mitut ala ja võiksite ka täiesti peaminister olla. Kas kuuldustel, et teist saab uus peaminister, on mingi tõepõhi all?
Lugupeetud eesistuja! Ma praegu jälgisin, mida te rääkisite, ja võrdlesin seda proua Ergma soovitustega eelmisel ööistungil. Ta ütles selge sõnaga – võib vaadata stenogrammist järele, kui see seal on –, et igaüks formuleerib oma küsimuse nii, nagu tema heaks arvab. Palun lubage ka meil seda vabadust kasutada ja formuleerida küsimus nii, nagu pähe tuleb, mõistus ütleb või me tahame!
Austatud Heimar Lenk! Ma olen teiega nõus, et kindlasti võib küsimuse formuleerida nii, nagu mõistus ütleb. Rohkem küsimusi ei ole. Ma palun kaasettekandjaks kõnetooli keskkonnakomisjoni liikme Annely Akkermanni!
Tere päevast, head kolleegid! Tänan, hea eesistuja! Kõnealune veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu on väga laia spektriga. See käsitleb veekogu süvendamist, kaadamist, jäätmetest vabanemist, mis on Läänemerel keelatud, merekeskkonna kasutamist ja kaitset, kaadamiseks erikasutuslubade andmist, veekaabelliinide ja torujuhtmete paigaldamise regulatsioone. Kõige mahukam osa eelnõust on sissemaksete tegemine naftareostuskahjude hüvitamise rahvusvahelistesse fondidesse, sest Eesti on liitunud mitmete rahvusvaheliste konventsioonidega ning mitmed Euroopa Liidu direktiivid ja strateegiad kohalduvad Eesti vastavatele õigusaktidele. Seoses sissemaksetega rahvusvahelistesse fondidesse nähakse ette mitmed menetlused, juhul kui seaduse subjektid oma kohustusi ei täida. Veel käsitletakse eelnõus nitraaditundlike alade tegevuskavade avalikku menetlust, samuti joogivee kasutuslubade väljaandmist. See vist ongi kõik, aga seda on niigi juba üsna palju. Keskkonnakomisjon arutas seda eelnõu oma kolmel koosolekul. 12. novembril osales keskkonnakomisjoni koosolekul Keskkonnaministeeriumi ja Sotsiaalministeeriumi delegatsioon. Keskkonnaministeeriumi asekantsler Harry Liiv, merekeskkonna osakonna peaspetsialist Agnes Pilv, Sotsiaalministeeriumi rahvatervise osakonna juhataja Katrin Karolin ja peaspetsialist Ramon Nahkur andsid keskkonnakomisjoni liikmetele selgitusi selle seaduseelnõu kohta. Harry Liiv vastas ka küsimusele, kas naftareostustõrje fondide sissemaksete puhul on tegemist paralleelprotsessiga seoses õlifondiga, millest on olnud juttu nii Keskkonnaministeeriumis kui ka Eesti avalikkuses. Harry Liiv ütles, et tegemist on erinevate asjadega. Selle eelnõuga ei tehta Eesti jaoks spetsiifilist fondi, vaid liitutakse olemasolevate rahvusvaheliste fondidega, õigemini, täidetakse juba liitumisega võetud kohustusi. Teine teema püstitus joogivee sätte osas. Nimelt, 31. detsembril 2012 lõpevad mitmete joogivee kasutuslubade kehtivused. See puudutab asulaid, kus elab rohkem kui 2000 inimest. Euroopa Liidu olmevee kvaliteedi direktiivi järgi on võimalik tervisele ohutut, kuid kvaliteedile mittevastavat joogivett inimestele anda 2014. aasta 1. jaanuarini. Seega, neis asulates ja piirkondades, kus joogivee kvaliteeti ei ole selle aasta jooksul korda saadud, on võimalik taotleda joogivee kasutusluba veel aastaks, kui see on tervisele ohutu. Keskkonnakomisjon otsustas saata eelnõu esimesele lugemisele ja juhtivkomisjoni ettekandjaks määrata siinkõneleja. Samuti otsustas keskkonnakomisjon, et muudatusettepanekute esitamise tähtajaks võiks määrata eelnõu esimese lugemise lõpetamise päevale järgneva tööpäeva kell 16. Eile, 3. detsembril otsustas keskkonnakomisjon järgmist: juhul kui eelnõu esimene lugemine lõpetatakse, teha Riigikogu juhatusele ettepaneku võtta veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu teine lugemine Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäeval, 12. detsembril ja teha Riigikogu täiskogule ettepanek teine lugemine lõpetada; juhul kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, teha Riigikogu juhatusele ettepanek võtta eelnõu kolmas lugemine Riigikogu täiskogu päevakorda neljapäeval, 13. detsembril ning teha Riigikogu täiskogule ettepanek panna eelnõu lõpphääletusele ja seadusena vastu võtta. Kõik need otsused tehti konsensuslikult. See on minu poolt kõik. Aitäh!
Suur tänu! Teile on hulk küsimusi. Palun, professor Aadu Must!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleeg! Ma arvan, et see on väga õpetlik eelnõu. Ma õppisin näiteks ära uue termini "kaadamine", mida minu arvuti kogu aeg püüdlikult "kaasamiseks" tõlgib. Seal on muid huvitavaid asju veel. Eelnõu kohaselt keelatakse merre kaadamine ja ainsaks erandiks tohib olla süvendusaines. Kui sellest kõrvale kaldutakse, peab see olema hoolikalt kaalutud erijuhtum. Mind hakkas ühest küljest huvitama, kui massiliselt neid erijuhtumeid võib esineda. Kui kaadamist üldse rakendatakse, kas see on tõesti midagi väga erandlikku? Millised need proportsioonid ja mahud võiksid olla?
See on eri merepiirkondades erinevalt reguleeritud. Meil Eestis on vast kõige sagedam kaadamine sadamaalade ja veeteede süvendamisel. Teisalt kuulsin riigieelarve kontrolli erikomisjoni liikmena, et pinnast teisaldati ka Muuga sadama täiteks. See on samamoodi pinnase teisaldamine. Ütleme nii, et merre kaadamine ehk laevateedelt ja sadamatest pinnase teisaldamine merre läheb teise valikuna käiku siis, kui maapinnale kaadamine ehk kaldale pumpamine osutub ebamõistlikult kalliks. Kaadamise vajadus võib veel tekkida seoses hädaolukorraga laeval, kui laeva või seal olevaid inimesi ähvardab tõsine oht. Sel juhul heidetakse merre laevalasti, kütust või jäätmeid, mis tavaolukorras näiteks Läänemeres ei ole lubatud. Mõnel merel võib see olla lubatud. Ma olen ka ajakirjandusest lugenud, et õhusõidukid on mingisugustes ohuolukordades samamoodi kütust merre heitnud. See puudutab täpselt sama asja – kaadamist ehk asjade või kütuse merreheitmist.
Aitäh! Palun, Priit Toobal, teine küsimus!
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Hea ettekandja! Ma küsin teilt nagu ministri käestki süvendamise definitsiooni kohta, mis saab selle seaduseelnõuga sätestatud (s.o eelnõu § 1 punktis 4), et oleks selgelt eristatud, mis on veekogu puhastamine taimedest ja mis on mineraalpinnase eemaldamine. Siin on öeldud, justkui alles nüüd, pärast seda, kui see seaduseelnõu saab seaduseks, saab hakata seadusekohaselt ja rahvusvahelistele nõuetele vastavalt süvendama. Kas meie õigusaktid olid siiani vastavuses rahvusvaheliste nõuetega, kui mingeid süvendamistöid tehti?
Aitäh! Palun, Aivar Riisalu!
Nõuded muutuvad ja Eesti soovib veel liituda rahvusvaheliste konventsioonidega. Merele on ju reostussurve jätkuvalt suur ja merereostuse vältimine on Euroopa Liidus, samuti Läänemeres väga suure tähtsusega. Selles mõttes täiendatakse rahvusvahelisi õigusakte pidevalt ja Eesti valmistub liituma ka järgmiste konventsioonidega.
Aitäh, hea eesistuja! Hea ettekandja! Eile korjati hulk keskkonnakomisjoni seaduseelnõusid päevakorrast välja väitega, et need on eelarvega seotud ja on ülioluline, et nende sisu kannaks ette minister. Kõnealune seaduseelnõu jäi aga menetlusse. Siit ka minu küsimus: kas see eelnõu mõjutab kuidagiviisi riigieelarvet tulude või kulude poole pealt? Kas teil on selle kohta infot?
See seaduseelnõu mõjutab riigieelarvet marginaalselt ja selle täitmiseks vajalikud vahendid, eriti mis puudutab merepõhja seiret, on eelarves ette nähtud. Aga uute joogivee kasutuslubade väljaandmise tähtaeg on tõesti väga lähedal, sest seletuskirja järgi lõpeb 300 joogivee kasutusloa kehtivus 31. detsembril 2012. Ma arvan, et selle eelnõu kärme menetlemine on seotud just joogivee kättesaadavuse ja nõuetekohase inimesteni viimisega.
Aitäh! Palun, Tarmo Tamm, teine küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Hea kolleeg! Kaadamine on kõnealuse seaduseelnõu tähenduses igasugune tahtlik jäätmete või muude ainete ja asjade laevalt, õhusõidukilt, platvormilt või muult mererajatiselt merre heitmine või merepõhja matmine. Me võtame selle seaduse vastu, mis on ilmselt hästi vajalik. Aga ma küsin, kes näiteks ümber Kihnu saare seda kontrolli teostab ja kuidas sanktsioone rakendatakse.
Kaadamiseks antakse välja vee erikasutusload. Kihnu ümber kaadamistööd vist äsja lõppesid, igatahes hilissügisel töö veel käis. Munalaiu sadama faarvaatrit laiendati ja süvendati. Keskkonnainspektsioon teostab järelevalvet vee erikasutuslubade nõuete täitmise üle.
Aitäh! Palun, Kadri Simson, teine küsimus!
Aitäh! Lugupeetud Annely Akkermann! Minu küsimus puudutab natuke laiemalt arutelu keskkonnakomisjonis. Nimelt pidi meil täna olema päevakorras kaks Keit Pentus-Rosimannuse kaitstavat seaduseelnõu, lisaks sellele veeseadusele ka looduskaitseseaduse ja riigivaraseaduse muutmise seaduse eelnõu. Eile otsustati see päevakorrast välja jätta, sest ministri sõnul olevat looduskaitseseadus niivõrd spetsiifiline, et ta tahab seda ise kaitsta. Kas te keskkonnakomisjonis lähtusite veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu arutelu puhul sellest, et see ei ole üldse spetsiifiline, see on selline tehniline asi, mis ei vaja ministri süvenemist, või arutasite seda ka sisuliselt? Ja miks see eelnõu ilma ministri kohalolekuta päevakorda jäi?
Aitäh! Palun, Aivar Riisalu, teine küsimus!
Kõnealuse veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu spekter on väga lai, nagu ma ütlesin. Tegemist on väga spetsiifilise ja süvitsi mineva merereostuse vältimisega ja juhul, kui see ikkagi toimub, siis reostuse korvamiseks loodud fondidega liitumisega. Ma kindlasti ei julge öelda, et keskkonnakomisjon ei ole piisavalt süvenenud sellesse eelnõusse. See on olnud meie käes ja arutlusel 7. novembrist saadik. Mis puudutab selle teise eelnõu, looduskaitseseaduse ja riigivaraseaduse muutmise seaduse eelnõu väljavõtmist Riigikogu päevakorrast, siis see sai tõesti tehtud ministri palvel. Kui tal on soov eelnõu sisu ise selgitada ja ette kanda, siis me ei näinud põhjust seda soovi mitte aktsepteerida.
Aitäh, hea eesistuja! Hea ettekandja! Mul on selline üldse mitte õel, vaid väga inimlik küsimus. Eestis on pahatihti juhtunud niimoodi, et meil on ehitatud sadamaid ühest küljest küll asumipõhiselt, aga üsna valedesse kohtadesse, kus süvendustööde maht merepinna alanemise tõttu järjest suureneb. Esimesena tuleb mulle muuseas meelde Kuressaare jahisadam, kus on ligi kuus kilomeetrit kanalit, mida on sisuliselt igal aastal vaja korrastada. Kas teil komisjonis selle seaduseelnõu menetlemise puhul oli arutlusel ka see, mida teha olukorras, kus merepõhja süvendamine läheb mõistusevastaseks kätte ega ole enam majanduslikult kuidagiviisi põhjendatud?
Aitäh! Palun, Urve Tiidus!
Aitäh küsimuse eest! Komisjon seda ei arutanud, aga väga põhjalikult analüüsitakse seda teemat sadamate planeerimisel. Ma olen küll kuulnud Kuressaare jahisadamast, aga ma ei oska öelda neid põhjusi, miks see sadam just sinna ehitati, ja kas ei nähtud ette pideva süvendamise vajadust. Sadamate asukohti on tõesti valitud ebamajanduslikult. Aga on olemas teisi väga madalaid alasid (nt Vormsi laevatee), mis täpselt samamoodi vajavad üsna sageli süvendamist, aga paremat marsruuti ei ole võtta. Sadama asukoha valik sõltub ikkagi sellest, kas on võimalik valida parem marsruut või see parem marsruut jääb ebamõistlikult kaugele. See on sadama planeerimise küsimus ning seda tasub väga põhjalikult kaaluda, sest kaadamine ja süvendamine on väga kallid ja tehniliselt väga reguleeritud protsessid.
Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Tulenevalt eelmisest küsimusest oletan, et mul on võimalus täpsustada. Selle kohta tasuks küsida Kuressaare Linnavalitsusest. Faarvaatrit ei süvendata igal aastal. Küll on teemaks üldine süvendamine, faarvaatri sügavamaks tegemine. Küsimust mul ei olegi.
Aitäh selle kommentaari eest! Järgmine küsimus on Toomas Tõnistelt.
Aitäh! Mul tekkis küsimus, millal Pirita jõgi ära süvendatakse. Seal on ka suured probleemid.
Aitäh! Ettekandjale rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, Annely Akkermann! Kas on soovi pidada läbirääkimisi? Palun, Valeri Korb Keskerakonna fraktsiooni nimel! Kaheksa minutit.
Keskkonnakomisjon seda igatahes ei arutanud. Ma arvan, et igast piirkonnast on siin inimesi, kelle arvates on nende maakonnas mõni koht, kuhu nad tahaks paadiga sõita, aga kiilu all ei ole vett.
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Aitäh härra ministrile ja kolleeg Annely Akkermannile selle eest, et nad andsid meile ülevaate, mis toimus komisjonis ja millest mõtleb valitsus. Aga lisan siiski siit puldist mõned mõtted selle seaduseelnõu ja üldse veepoliitika kohta. Vaatasin läbi viimaste aastate tähtsamad muudatused veepoliitikas. Peab ütlema, et uuendusi viiakse sisse peaaegu üle aasta. Viimane kord toimus suur läbirääkimine 2010. aastal. Keskkonnaõiguse uudiskirjas räägitakse 2010. aasta teisel poolel, et muudatused olid põhiliselt ajendatud raamdirektiivi sätete ülevõtmise vajadusest. Samuti võeti üle põhjavee direktiivi, üleujutuste direktiivi ning keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi sätted. Olles Euroopa Liidus ja võttes aluseks veepoliitika raamdirektiivi, on riigi ülesanne kehtestada ühtne tegevusraamistik vee kaitse kavandamiseks ja korraldamiseks. Eesmärk on viia nii pinnavee (sh rannikuvee) kui ka põhjavee kvaliteet aastaks 2015 hea seisundini. Viimaste aastate olulisem uuendus on kohustus koostada eraldi meetmeprogrammid, mis on pinna- ja põhjaveealade kaitse keskkonnaeesmärgi saavutamise aluseks. Pean rääkima veel ühest muudatusest. See puudutab valgalade kaitset reostamise eest. Siin läheb jutt ohtlike ainete nimekirjade peale. Paljud asjad on kehtestanud Euroopa Komisjon. Peaaegu kaks aastat tagasi muudeti veeseadusega ka erikasutusloa andmise nõudeid, mis on üks tähtsamaid uuendusi, millest rääkida eelnõu 319 puhul. Kaks aastat tagasi oli vee erikasutusloa väljaandmine seotud maavara kaevandamisega. Selle eelnõuga, millest me täna siin saalis räägime, tahetakse teha muudatused veeseaduses ja maksukorralduse seaduses. Võib rahul olla sellega, et meie riigil on kavas osaleda jäätmete ja muude ainete kaadamisest põhjustatud merereostuse vältimises. Põhidokument sai konventsiooniga vastu võetud juba 1972. aastal ja 1996. aastal tehti veel protokolliga juurde muudatused. Veel kord täpsustuseks kõikidele, et sõna "kaadamine" on ainete või asjade merre heitmine nendest lahtisaamise eesmärgil. Seletuskirjas on öeldud, et see sõna tuleb õigusaktidesse uue märgistusega, ja kes hoolega vaatab veeseaduse muudatusi, näeb, et süvendamise ja kaadamise sõnastust korrigeeritakse vastavalt rahvusvaheliste lepingute eestikeelses tõlkes kasutusel olevale terminoloogiale. Pööran teie tähelepanu, head kolleegid, veel kord veeseaduse muutmise punktile 3, kus uuendatakse vee erikasutusloa andmise volitusnormi. Veeseaduse alusel antakse vee erikasutuslubasid merel süvendamiseks ja kaadamiseks. Õiguslikku regulatsiooni on aga vaja täiendada riigiorganipoolse lubade andmise piisava reguleerimise teel. Ma mõtlen, et see on mõistlik, et vee erikasutuslubade andmine on nüüdsest, kui see seadus saab vastu võetud, Keskkonnaministeeriumi pädevuses. Mõned ajakirjanikud helistasid peale seda, kui arutasime seda küsimust keskkonnakomisjonis, ja küsisid, kas need muudatused on seotud Nord Streamiga. Räägin natuke ajaloost. Ma usun, et siin on laiema pilguga vaadatud tulevikku ja selle seaduse kasutamisala. Natuke rohkem kui viis aastat tagasi ei lubatud teha mereuuringut Nord Streami toru paigaldamise kohta Eesti majandusvööndisse. Vaatamata sellele võeti vastu otsus Soomes, Rootsis ja Taanis ning 2010. aastal paigaldati kahest Nord Streami plaanitud gaasitorust esimene. Sellel aastal, mäletate, aprillis, paigaldati selle kõrvale ka teine toru. Teame, et Gazprom on otsustanud oma torude võrku Läänemeres veelgi laiendada. 22. augustil s.a tegi Nord Stream meie Välisministeeriumile taotluse eeluuringute läbiviimiseks Eesti majandusvööndis, millele oodatakse vastust juba selle aasta detsembrikuus. Nord Stream sai oma eelneva tööga heakskiidu Euroopa Liidult, sh meie põhjanaabritelt. Seda peab võtma nagu fakti. Järgmise otsuse langetamisel tuleks kaaluda kõiki keskkonnaaspekte ja kindlasti ka majanduslikke aspekte. Mäletate ju, mida räägivad äriringkondade esindajad. Kui see seadus siin saalis vastu võetakse, saab Keskkonnaministeeriumi õnnitleda veel ühe toreda võimaluse eest lüüa kaasa nendes töödes, mida tehakse Läänemeres. Aga vaatamata sellele, head kolleegid, kui hea see valitsuse esitatud veeseaduse muutmise eelnõu ka ei ole, teeb Keskerakonna fraktsioon ettepaneku see esimesel lugemisel tagasi lükata. Aitäh teile!
Aitäh! Head kolleegid, kas on veel kõnesoove? Rohkem kõnesoove ei ole. Kuna on laekunud ettepanek kõnealune eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata, siis me peame selle läbi hääletama. Palun, Valeri Korb!
Kümme minutit vaheaega.
Aitäh, proua juhataja! Eesti Keskerakonna fraktsioon palub enne hääletamist kümme minutit vaheaega.
Austatud Riigikogu! Riigikogu juhatusele on laekunud Eesti Keskerakonna fraktsiooni ettepanek veeseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 319 esimesel lugemisel tagasi lükata ja nüüd me hääletame selle ettepaneku läbi. Panen hääletusele Eesti Keskerakonna fraktsiooni ettepaneku seaduseelnõu 319 esimesel lugemisel tagasi lükata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt on 12 Riigikogu liiget, vastu 47, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Seega on seaduseelnõu esimene lugemine lõpetatud. Määran seaduseelnõu 319 kohta muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 5. detsembri kell 16. Sellega on meie esimene päevakorrapunkt käsitletud.
Järgmine päevakorrapunkt on Eesti Keskerakonna fraktsiooni algatatud riigi õigusabi seaduse muutmise seaduse eelnõu 271 esimene lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli Riigikogu liikme Yana Toomi! Palun, Priit Toobal, protseduuriline küsimus!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Riigikogu liikmetele on laudadele välja jagatud päevakord, kus me teisipäeval, 4. detsembril peaksime teise päevakorrapunktina menetlema Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu 309. Selle esimesel lugemisel on ettekandjateks minister Michal ja õiguskomisjoni esimees Pomerants, aga teie kutsusite kõnepulti kolleeg Yana Toomi, kes peaks olema ettekandja kolmandas päevakorrapunktis.
Aitäh, hea Priit Toobal! Te hilinesite tänasele istungile, mille alguses oli päevakorra täpsustamine. Ma kordan seda teksti, mis sai ette loetud, vaadake stenogrammist järele: õiguskomisjon on teinud ettepaneku täna mitte arutada Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu 309 esimesel lugemisel. Selle järel ma pidasin pika pausi, ootasin vastuväiteid, aga neid ei olnud ja sellega oli päevakord täpsustatud. Palun, Heimar Lenk, kas te soovisite küsida?
Selge. Palun, Mihhail Stalnuhhin!
Ma tahan küsida seaduse kohta.
Proua juhataja! Kogu austuse juures ütlen, et mina ka hilinesin, aga see ei käi asja juurde ja sel ei ole mingit tähtsust. Selle otsuse, mis kell tulla ja kas üldse tulla, teeb iga Riigikogu liige ise. Asi on selles, et mul on laual päevakord ja selle paremas nurgas on trükitud "Täpsustatud", millest ma teen järelduse, et see peaks olema täpsustatud päevakord, kus on kõik muudatused juba sees, aga samas – nii nagu kolleeg Toobal ütles – on teise punktina seaduseelnõu 309. Me töötame dokumendi järgi, mis on meil laua peal, ja teie väidete, et meil peaks toimuma midagi muud. Märkige siis "Täpsustatud1" või "Täpsustatud2". Kuidas sellega siis on?
Aitäh! Iga istungi alguses on juhatajal võimalik täpsustada päevakorda vastavalt komisjonide ettepanekutele, kui neid on laekunud. Õiguskomisjonilt laekus täna hommikul ettepanek, mis sai siin ette loetud. Loomulikult ei ole Riigikogu liikmetel kohustust kohale tulla selleks ajaks, kui istung algab, see on nende vaba valik. Minu kommentaar kolleeg Priit Toobalile oli lihtsalt see, et kuna ta hilines, siis ta ei kuulnud päevakorra täpsustust. Kõik ülejäänud, kes kohal olid, kuulsid seda täpsustust ja mitte ühtegi vastuväidet ei tulnud. Kuna päevakorra täpsustamine ei leidnud vastuväiteid, siis oli tänane päevakord mainitud muudatusega täpsustatud ja sellesse jäi ainult kaks punkti. Esimene oli see, mida me juba käsitlesime ja uuesti läbi hääletasime, et esimene lugemine on lõpetatud, ja nüüd tuleb teine punkt. Mul on tõesti ettepanek, et me jätkaksime Eesti Keskerakonna fraktsiooni algatatud eelnõuga. Palun, Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh, proua juhataja! Vaadake, me elame sellises maailmas, kus on nii palju tehnilisi lahendusi, mis võimaldavad kuulda seda, mis siin saalis toimub, saalis mitte olles. On ju olemas raadio, televisioon, ja arvata, et me jäime millestki ilma seepärast, et me füüsiliselt siin ei olnud, sellist probleemi ei peaks tulevikus tekkima. Küsimus ei ole selles, et me midagi ei kuulnud. Küsimus on selles, et meil on laua peal päevakord, see on täpsustatud päevakord ja kas punktiga nr 2 nõustuti vaikivalt või protesteeriti, sellel ei ole mingit tähtsust. On olemas päevakord ja me peame vastavalt sellele, mis meil siin on, ka töötama.
Aitäh! Mul ei ole oma eelmisele selgitusele lisada muud, kui et juhatajal on õigus iga istungi alguses päevakorda täpsustada. See täpsustus on stenogrammis olemas. Juhul kui sellele oleks olnud vastuväiteid, suulisi või kirjalikke, siis oleks asi täna teisiti läinud. Kuna vastuväiteid ei olnud, siis on see aktsepteeritud, nagu ütleb kodukorra seadus. Tõesti, ma palun loomulikult vabandust, et ma ei teadnud, kas te kuulsite või ei kuulnud läbi interneti või televiisori. Mul ei ole nii kõvasid võimeid, et olla korraga mitmes kohas. Kuna ma siin teid ei näinud, siis ma lihtsalt püüdsin olla hooliv ja mõistev selles suhtes, et te seda ei kuulnud. Palun, Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Ma loen seda toredat kollast raamatut, mida me viimastel päevadel oleme pidanud päris palju tsiteerima ikka siitpoolt ja sealtpoolt. Mina ei leia kohta, kus oleks öeldud, millal tuleb vastuväide päevakorra suhtes esitada. Mulle teadaolevalt plaanib Keskerakonna fraktsiooni aseesimees Valeri Korb esitada vastuväite vahetult enne päevakorrapunkti arutelu. Kus on kodu- ja töökorras kirjas, et vastuväide tuleb esitada siis, kui see teile sobib?
See tuleb esitada päevakorra täpsustamise ajal. Peale kohaloleku kontrolli oli päevakorra täpsustamine, mille ma väga selgelt ette lugesin, ja ma usun, et mu diktsioon on päris hea. Loodetavasti need inimesed, kes kohal viibisid, võivad ka kinnitada, et see sai ette loetud. Mul on erakordselt kahju, et neid inimesi, kes oleksid tahtnud seda vaidlustada, ei olnud sel hetkel siin saalis kohal ja nii jäi see punkt päevakorrast välja. Läheme nüüd järgmise punkti juurde. Me lõpetame praegu selle arutelu ja liigume edasi Keskerakonna fraktsiooni algatatud ... Kas Peeter Võsal on protseduuriline küsimus? Palun, Peeter Võsa!
See on korrektne palve. Vaheaeg viis minutit.
Head kolleegid, juhataja võetud vaheaeg on läbi. Meie tehnilised võimalused võimaldavad jagada praegu niisugust informatsiooni: esiteks, Lossiveebis on päevakorras olemas märge selle kohta, et punkti ei arutatud; teiseks, elektroonilises süsteemis on tehtud parandus, mis saab nähtavaks mõne aja pärast. Praegu on lihtsalt niisugune lugu, et pultides ei ole võimalik seda teile nii kiiresti visuaalselt nähtavaks teha, küll aga on see tehtud arvutis. Ma usun, et sellega peaks olema asi selge, me oleme sellest siin päris pikalt rääkinud. Mul on ettepanek mitte trükkida seda muudatust välja paberkandjal, sest see mõjub ka keskkonnale kehvasti, kui me liiga palju paberit raiskame. Ma näen, et käsi on püsti. Peeter Võsa, palun!
Aitäh! Ma vaatasin järele, et lisaks sellele paberile on ka puldis päevakorra elektroonilises versioonis siiski täitemenetluse seadustik sees. Kas oleks kuidagi võimalik meile korrektne paber lauale tuua ja see asi ka puldis elektroonilisel kujul korda teha, enne kui me saame tööd jätkata?
Aitäh! Mismoodi me saame töötada sellise puldiga, mis annab meile valeandmeid, sisaldab valeinformatsiooni ja mille usaldusväärsus on seetõttu küsitav? Kuidas see võimalik on?
Suuliselt on seda informatsiooni teile mitu korda edasi antud. Ma tean, et on olemas isegi suulisi lepinguid, mida üles ei kirjutatagi, ja need ka kehtivad. Kui juhataja selle välja ütleb ja see on stenogrammis kirjas, siis see kehtibki. Palun, Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh, proua juhataja! Oma eelmises vastuses protseduurilisele küsimusele ütlesite, et püüate olla meie suhtes hooliv. Iga sellise lause peale tuleb mul imelik tunne, see on nostalgiline tunne. Ma tuletan meelde Toomas Savi. Miks mul ei ole vanast ajast, IX ja X Riigikogust tema suhtes ühtegi pretensiooni? Miks neid on praegu nii palju teie tööstiili suhtes? Ma väidaksin, et seal ei olnud erilist armastust, aga härra Savi pidas kindlalt kinni meie töökorrast, meie töökorraldusest, mis ei andnud võimalust selliste debattide tekkimiseks. Mul on lihtsalt selline palve, et äkki saaksite mingil hetkel siiski töökorda ja kõiki neid formaalsusi, mida see nõuab, niimoodi järgida, et me ei vajaks teie hoolivust.
Võtan teadmiseks. Aitäh! Palun, Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Ma kordan oma küsimust, millele te tegelikult ei vastanud. Missugusele Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse paragrahvile te tuginete, kui te ütlete, millal tuleb esitada vastuväide sellele, kas fraktsioon on mõne punkti päevakorrast väljavõtmise poolt või ei ole? Aitäh!
See on seotud päevakorra kinnitamisega, analoogne päevakorra kinnitamisega. Miks te ei saanud oma juttu lõpetada? Hea küsimus, ma ei oska sellele vastata. Mispärast lülitus välja Priit Toobali mikrofon? Operaator lülitas mikrofoni välja seetõttu, et te ütlesite aitäh, ja ta arvas, et olete oma küsimuse lõpetanud. Palun, Yana Toom!
Igale küsimusele või informatsioonile järgneb mingisugune reaktsioon. Kui reaktsiooni ei tule, siis ma käsitlengi seda nii, et me liigume edasi. See ei ole esmakordne. Mina olen siit puldist kindlasti ka varem teinud selliseid päevakorra täpsustusi, kus komisjonide ettepanekul on midagi välja jäetud, ettekandja on muutunud või on tehtud mingisuguseid muid täpsustusi. Ma ei loo siin pretsedenti, ma toetun möödunud kogemustele. Vastuväiteid ei olnud ja me liikusime edasi. Palun, kas Olga Sõtnikul on protseduuriline küsimus? Palun, Olga!
Aitäh, proua eesistuja! Kas te palun valgustaksite mind tuleviku jaoks? Te ütlesite, et stenogrammist on näha, et te lugesite uue päevakorra ette, ja see vastab tõele. Seejärel ütlesite, et tegite pausi, oodates vastuväiteid, aga vastuväiteid ei tulnud. Pausi paraku stenogramm ei näita ja kas see paus ongi õige koht vastuväidete tegemiseks. Millele te tuginete, kui te niimoodi väidate?
Aitäh, proua juhataja! Te ütlesite, et internetis on olemas info selle kohta, et nüüd on uus päevakord. Ma vaatan praegu Riigikogu kodulehte ja seal seda informatsiooni ei ole. Te ütlesite, et Lossiveebis on see olemas, aga samas me teame väga hästi, et ligipääs Lossiveebile on raskendatud. Näiteks nutitelefonist ega iPad-ist Lossiveebi ei pääse. Selleks, et siit saalist Lossiveebi pääseda, peab näiteks arvutis olema ID-kaart sees. Minul praegu ID-kaarti kaasas ei ole, Lossiveebile ma ligi ei pääse, saan ligi ainult välisveebile ja seal infot ei ole. Mida ma peaksin tegema?
Tegelikult on võimalik vaadata Lossiveebi seal nišis olevast arvutist, kui te soovite seda nüüd ja praegu teha. Põhimõtteliselt olen nõus, et Riigikogu liikmete telefonidest on keeruline Lossiveebi saada, ja ettepanek, et see edaspidi oleks võimalik, on IT-osakonnale ka edasi antud. See on üks tööülesanne. Praegu on aga laekunud informatsioon, et ka välisveebis on värskendatud info olemas. Kui te nüüd uuesti proovite, siis ehk näete seda seal. Palun, Peeter Võsa järgmisena!
Aitäh! Nende pultidega nüüd midagi nii halvasti ka ei ole, nagu te üldistasite. Mikrofon lülitati välja pärast sõna "aitäh". Palun, Priit Toobal!
Aitäh! Tegelikult on nende pultidega siin laua peal vist midagi ikka üsna halvasti, kui mikrofonid lülituvad välja ja informatsioon, mis siin on, on vale. Võib-olla võtaks siiski vaheaja, kõik Riigikogu liikmed saaksid arvutist järele vaadata, milline olukord praegu on, ja see vaidlus siin lõpeks ära?
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Erinevalt teistest kolleegidest ei ole mina nii suur infotehnoloogiliste vahendite kasutaja, seepärast ei osale ma näiteks ka e-valimistel. Ma pigem usaldan paberkandjal olevaid materjale ja seepärast ma ikkagi väga soovin, et rahvasaadikute laudadele jagataks kollastel paberitel päevakord, kus on õige informatsioon, õiged ettekandjad ja päevakorrapunktid õiges järjekorras. Ma arvan, et see on Riigikogu kodu- ja töökorra kohane, ja ma arvan, et on kohane, kui istungi juhataja võtab vaheaja ja asi ära korraldatakse.
Aitäh selle ettepaneku eest! Tõesti, vaheaega saab praegusel hetkel võtta ainult juhataja. Head kolleegid, ma kutsun teid siiski üles meie e-sajandil mitte paberit raiskama! Kas teil oleks võimalik usaldada juhataja sõnu ja, teiseks, internetist asi järele vaadata? See arvuti seal nišis ei ole liiga kaugel. Ehk teil on võimalik vaadata internetist järele, sest see info on nii Riigikogu välisveebis kui ka Lossiveebis. Heimar Lenk, palun!
Ikka sellesama tähtsa asja kohta. Mulle tundub, lugupeetud eesistuja, et te raiskate parlamendi kallist aega. Oleks ammu võinud selle paberikese ära trükkida ja kõik oleks korras olnud, nüüd me oleme pool tundi jahunud ja pole mitte midagi saavutanud, punkt üks. Teiseks, te ütlete, et me laastame rohelist keskkonda. Kas tulevikus siis ei tulegi meile neid pabereid lauale ja me hakkamegi elektrooniliselt töötama? Võib-olla teeks nii, et loobume paberist üldse ja hakkame Riigikogus tööle elektroonilise tabloo järgi, siis hoiame veel rohkem metsa kokku? Võib-olla paneksite selle juhatuse päevakorda arutusele? Arutage ja lõpetame ära selle raiskamise!
Aitäh! Selles suhtes olen täiesti nõus. Ma olen mitu korda teinud ettepaneku, et me võiksime paberkandjal informatsiooni jagamise lõpetada, sest tegelikult on olemas piisavalt head tehnilised võimalused saada infot ka interneti kaudu. Head kolleegid, me oleme tõesti kulutanud väga palju aega tehniliste küsimuste peale. Praeguseks hetkeks on juriidiliselt kõik täpsustused elektroonilisse päevakorda tehtud. Mul on ettepanek, et me liiguksime tööga edasi. Palun, Priit Toobal!
Aitäh! Me võtaksime hea meelega teie ettepaneku vastu, kui teie meie ettepaneku vastu võtaksite. Keskkonnasõbralikkus on kindlasti väga oluline, eriti tore on, et Riigikogu juhatuse liikmed sellest lugu peavad. Ma kordan aga soovi saada oma Riigikogu liikme töölauale kollasele paberile trükitud päevakord, mis vastab tegelikkusele. Minu laual on päevakord, mille järgi täna, teisipäeval, 4. detsembril on kolm päevakorrapunkti. Teine punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille ettekandjateks on Kristen Michal ja Marko Pomerants. Te kutsusite kõnepulti Yana Toomi, kes peaks esinema kolmanda päevakorrapunkti raames, mille pealkiri on "Eesti Keskerakonna fraktsiooni algatatud riigi õigusabi seaduse muutmise seaduse eelnõu". Te justkui ütlete, et see päevakord ei vasta tõele. Minu laual on kollane paber, mis näitab midagi muud. Palun vähemalt mulle teistsugust kollast paberit.
Juhataja võetud seitsmeminutiline vaheaeg on läbi. Ma näen, et Mihhail Stalnuhhinil on käsi püsti. Palun, protseduuriline küsimus!
Väga hea. Head kolleegid, kes te siin saalis olete! Palun käega märku anda, mitu inimest soovib saada tänast muudetud päevakorda paberkandjal! Palun tõstke käed üles! Üks, kaks, kolm, neli, viis, kuus, seitse, kaheksa, üheksa, kümme. Hästi. Seitse minutit vaheaega ja siis tuleb kümme paberit ainult tänase päevakorraga.
Väga tänan! See protseduur ei olnud kindlasti hääletamine. Ma palusin käega märku anda, kes soovivad saada endale paberkandjal materjali. Tegemist ei ole ka koorivaldkonda kuuluva temaatikaga. Palun, Peeter Võsa!
Proua juhataja! Nüüd läheb asi tõsiseks. See on tõesti protseduuriline ja väga tõsine küsimus. Ma jutustan neile, kes saalist puudusid, milline oli olukord. Käib istung, äkki juhataja küsib: "Kes soovib? Panen hääletusele." Tõusevad käed. Arvutab. Kus on meie kodu- ja töökorras selline protseduur seadustatud? Kas see teeb võimalikuks suvalise hääletamise saalis? Näiteks, Reformierakond, kes soovib pitsat tellida, andke käega märku! Ja nii edasi. See hääletamine, mis läbi viidi, on täielikus vastuolus meie kodu- ja töökorraga. Proua juhataja, te olete väga hea dirigent, aga mida kiiremini te tunnistate, et meie ei ole koor, siin ei saa kepikesega improviseerida, vaja on teada töökorda, seda parem ju teile isiklikult.
Kõik, kes soovivad, saavad endale täpsustatud päevakorra paberkandjal. Palun, Priit Toobal!
Aitäh! Ärge mikrofoni välja lülitage, ma ei ole veel küsimust jõudnud esitada! Mina küll ei saa tolereerida niisugust ebavõrdset olukorda. Ma vaatasin, et kohalolijaks on end praegu registreerunud 75 inimest, aga ainult kümnele jagatakse välja need kollased paberid uue päevakorraga. Ma arvan, et kõikidega peaks siiski võrdselt käituma ja kõigile jagama.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! See uus kollane paber – ma olen tänulik, et te selle küsimuse niimoodi operatiivselt lahendasite, tervelt poole tunni jooksul. Aga siin on niisugune pealkiri: Riigikogu täiskogu IV istungjärgu kümnenda töönädala 3.–6. detsembri 2012 päevakord. Ja siis on veel kirjas, et teisipäev. Kas see tähendab, et kolmapäevane ja neljapäevane istung jäävad justkui ära ja päevakorras ei ole ühtegi küsimust? Pealkirjas on öeldud väga selgelt, et 3.–6. detsember, aga välja jagati üksnes 4. detsembri päevakord. Kas 5. ja 6. detsembril istungeid ei toimu ja päevakord on muutunud?
Aitäh selle toreda küsimuse eest! Kokkulepe oli, et teile trükitakse välja ainult tänane muudetud päevakord. Kuna järgmiste päevade päevakorda ei ole muudetud, siis seda informatsiooni on teil võimalik saada teile juba väljajagatud paberilt. Viktor Vassiljev, palun!
Aitäh, proua juhataja! Ma sain siiski aru, et meile trükitakse välja uus päevakord. Vähemalt on selle kollase paberi peal kirjas, et see puudutab kuupäevi 3.–6. detsember. See on uus, täiendatud päevakord, lähtudes selle paberi pealkirjast. 3.–6. detsembrini toimub meie töö ainult teisipäeval, nii saan mina sellest paberist aru. Mida arvavad teised Riigikogu liikmed, ma ei tea üldse, sest nendel pole isegi seda paberit. Lugu muutub järjest segasemaks. Kas ei saaks ikkagi asjad kuidagi üheselt, kõigi jaoks ühtemoodi arusaadavalt korda teha?
Mul on erakordselt kahju, et vaatamata mitmekordsele selgitusele te ei taha, ei soovi aru saada. Tegelikult on minu meelest praegu tegemist siiski norimisega. Käesoleval nädalal on teisipäevane istung, see on nüüd ja praegu, selle päevakorda on täiendatud, õieti muudetud. Te palusite saada tänase päeva kohta täpsemat informatsiooni, kuna te ei saanud minna Lossiveebi või internetti, ei pääsenud ligi informatsioonile, mis on elektrooniline. Seetõttu me leppisime siin kokku, et te saate teisipäevase muudetud päevakorra paberkandjal, et see oleks must valgel teie ees. Mõeldes eriti keskkonnateema peale, mulle tundub, et ei ole mõtet uuesti välja printida seda materjali, mis ei muutu, mis on teie laudadel juba olemas. Head kolleegid, mulle tundub, et meil ei ole siin praegu eriti konstruktiivne mõttevahetus. Palun, Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Ma olen teiega täiesti nõus, et mu küsimus oli väga tore. Aga lisaks sellele oli see väga sisuline. Kollased paberid, mis jagatakse rahvasaadikute laudadele, ja mitte ainult kollased paberid, vaid ka needsamad hallid paberid, mida me võtame tagant riiulitest, on dokumendid. See kollane paber, mille te praegu välja jagasite, on dokument. Päevakord on Riigikogu kodu- ja töökorra mõistes dokument. See dokument kannab valet pealkirja "3.–6. detsembri 2012 päevakord", sest te jagasite välja üksnes 4. detsembri päevakorra. Kas see tähendab, et s.a 5. detsembril ja 6. detsembril istungit ei toimu ning juhataja on need punktid, mis olid varasemas, esmaspäeval kinnitatud päevakorras, mingil põhjusel päevakorrast välja võtnud ja nüüd on see koht, kus me saame esitada vaide, et me ei ole sellega nõus?
Kindlasti mitte. Te olete valesti aru saanud. Nii homme kui ülehomme toimuvad istungid vastavalt päevakorrale. Kindlasti pole neid ära jäetud ega muudetud. Juhul kui mingid muudatused on, siis need loeb ette homse istungi juhataja ja päevakorra tutvustaja. Hetkel räägin mina ainult tänasest päevakorrast. Minu teada toimuvad selle nädala järgmised istungid päevakorraliselt. Palun liigume oma tööga edasi! Ausalt öeldes on kõikidele nendele küsimustele juba mitu korda vastatud. Valeri Korbil on küsimus. Ma annan Valeri Korbile vahepeal sõna. Palun!
Aitäh, proua juhataja! Ma kuulasin hoolega, mida minu kolleegid rääkisid. Protokolli jaoks ma ütlen, et 4. detsembril kell 11.58 on Keskerakonna fraktsioon vastu, et päevakorrapunkt nr 2, mis oli kinnitatud 3. detsembril kell 15, Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu esimene lugemine, on võetud tänasest päevakorrast välja.
Suur tänu! Mul on järgmine ettepanek: et lõpetada need vaidlused, kuulutan ma välja 2. punkti, Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu 309 esimese lugemise. Ma palun ettekandeks kõnetooli justiitsminister Kristen Michali! [[Paus.]] Kristen Michal kõnetooli ei tule, järelikult on võimatu seda punkti arutada. Liigume järgmise punkti juurde. Head kolleegid, kõik on vastavalt kodukorra seadusele ja me liigume edasi. Palun, kolmas punkt! [[Vahelehüüdedsaalist.]] Head kolleegid, liigume päevakorraga edasi: Eesti Keskerakonna fraktsiooni algatatud riigi õigusabi seaduse muutmise seaduse eelnõu 271 esimene lugemine. Ma palun kõnetooli Riigikogu liikme Yana Toomi. Palun, Yana!
Mul on hoopis protseduuriline küsimus. Meile just jagati siin välja üks päevakord, mis koosneb kahest punktist, ja teie muutsite selle jooksvalt kolmepunktiliseks. Millele te tuginesite, mis on see seaduse paragrahv ja säte?
Ma lähtusin sellest, et meil ei olnud võimalik edasi minna, sest Keskerakonna fraktsioon tekitas palju segadust ja probleeme seoses sellega, et see teine punkt on jäänud välja ja teil ei olnud võimalik õigel hetkel selle vastu protestida. Ma leian, et praegu toimub Riigikogu töö tahtlik takistamine. Mul on ettepanek tööga edasi minna. Palun, Yana Toom, kas te soovite tulla oma fraktsiooni algatatud eelnõu ette kandma? Palun, Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Ma olen nõus, et nüüd on ikka päris suur segadus. Kumma päevakorra alusel me töötame? Minu laual on kaks kollast paberit. Ühe paberi peale on kirjutatud "Teisipäev, 4. detsember" ja seal on kolm päevakorrapunkti. Teisel kollasel paberil, mis mõni aeg hiljem välja jagati, on samuti kirjas teisipäev, 4. detsember, ja selles on kaks päevakorrapunkti. Istungi alguses te justkui alustasite selle kollase paberi järgi, kus on kaks päevakorrapunkti, ja ei kutsunud välja Kristen Michalit, kes pidi kaitsma seaduseelnõu 309. Mõni aeg hiljem te kutsusite välja Kristen Michali, kuigi tema kaitstavat eelnõu päevakorras ei ole. Kas te istungi juhatajana ikka saate aru, missugust istungit te juhatate?
Missugust päevakorrapunkti te soovite praegu arutada? Head kolleegid, palun lõpetame praegu selle ebakonstruktiivse arutelu! On ilmselge, et tegemist on norimisega. Ühtegi seadusrikkumist ei ole olnud. Istungi alguses juhataja nimetas, et päevakorras on tehtud muudatus. Järgmisena juhtus see, et te olite rahulolematud sel hetkel, kui mindi tänaseks kokkulepitud teise päevakorrapunkti juurde. Seejärel te olite rahulolematud, et muudatust pole elektrooniliselt näha. See muudetud päevakord on nüüd elektrooniliselt olemas. Seejärel te soovisite, et teil oleks muudatus paberkandjal näha, sellepärast et teil ei ole võimalik elektrooniliselt seda materjali kätte saada. Teile jagati see paber kätte, nii et te saate lugeda seda informatsiooni paberkandjal. Te jätkasite rahulolematust seetõttu, et soovisite teada saada, kas sel nädalal toimuvad istungid ka homme ja ülehomme. Kõikidele küsimustele on vastatud. Stenogrammist saab kogu materjali lugeda, internetis on kogu informatsioon kättesaadav. Head kolleegid, mul on ettepanek: jätkame istungit! See arutelu ei ole praegu konstruktiivne. Ma võtan juhatajana õiguse istungit jätkata. Protseduurilised küsimused on praeguseks läbi. Palun, Yana Toom, teie kõne aeg jookseb!
Head kolleegid, ma olen segaduses. Ma ei tea, kas puldist saab esitada protseduurilisi küsimusi, aga mul tõesti on üks küsimus. Kuidas ma saan praegu hakata oma eelnõu tutvustamisega pihta, kui ma näen, et saalis on üleval vähemalt kolm kätt protseduuriliste küsimuste esitamiseks? Ma tahaksin, austatud eesistuja, teada, millisele kodukorra paragrahvile te tuginete, kui te ei anna sõna kolleegidele, kes tahaksid esitada protseduurilise küsimuse.
Kohe loen teile selle paragrahvi ette. Kodu- ja töökorra seaduse § 72 lõige 2: "Istungi juhataja teeb ettepaneku lugeda sõnavõtud lõpetatuks." Palun, aluseks on § 72. Me jätkame istungit. [[Vahelehüüdedsaalist.]] Protseduuriline küsimus on praegu käsitletav samasuguse sõnavõtuna. Palun jätkame istungit! Esitame küsimusi pärastpoole. Yana Toom, palun jätkake oma ettekannet! Hästi, kolm viimast protseduurilist küsimust. Palun, Heimar Lenk!
Ma tahaksin küsida ühte asja. Kumma päevakorra järgi me töötame, milline päevakord täna kehtib? Millistele õigustele toetudes te kutsusite välja ministri, kui istungi alguses oli see punkt välja hääletatud? Missugustele seaduse punktidele te toetusite ministrit siia kutsudes, kui alguses oli see punkt välja võetud? Kas see punkt on siis sees või väljas? Mul on tunne, et te kirjutate täna ennast ajalukku, proua eesistuja.
Hea kolleeg, me liigume edasi vastavalt sellele päevakorrale, kuidas see oli kinnitatud. Mul on erakordselt kahju, et ma pidin vahepeal välja kutsuma Kristen Michali selle jaoks, et teile tõestada, et seda punkti ei ole siiski võimalik arutada. Palun, Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh, proua juhataja! Mul on selline protseduuriline küsimus. Te ei taha, ei soovi aru saada, miks me küsimusi esitame. Riigikogu, see saal siin, on viimane koht, demokraatia saar, kus me kõik peame seadusest kinni pidama. Enne kui te ei õpi pähe meie kodu- ja töökorra seadust, enne kui te ei hakka seda järgima, ei saa meie ka maha jätta seda tööd, mida me praegu siin teeme. Me kaitseme Eesti demokraatiat. Nagu riigikontrolör eile ütles, rikutakse seadusi, aga seda tehakse ministeeriumides. Ärge võtke nendest eeskuju! Hakake ükskord töötama vastavalt reeglitele! Minu küsimus: kus on kodu- ja töökorra seaduses selline asi nagu kokkulepe, millest te rääkisite? Milline kokkulepe võib olla juhatajal Riigikogu liikmetega? Palun öelge, mis asi on kokkulepe selles saalis!
Head kolleegid! Kõik küsimused on saanud praeguseks vastused. Ma olen selgitanud teile väga põhjalikult kõike, mida te olete küsinud. Läheme edasi. Palun, Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Kõigepealt kommentaariks. Te ei taha anda meile sõna protseduurilisteks küsimusteks. See ei käi mitte mingil juhul § 72 alla, mis räägib päevakorra raames arutatavatest sõnavõttudest. Protseduurilisi küsimusi käsitleb kodu- ja töökorra seaduse § 74. Aga küsimus on hoopis selline. Te kutsusite seaduseelnõu arutelul välja Kristen Michali, kes pidi ette kandma Vabariigi Valitsuse algatatud täitemenetluse seadustiku ja kohtutäituri seaduse muutmise seaduse eelnõu. Kristen Michal pulti ei ilmunud. Kas see tähendab, et see eelnõu on menetlusest välja langenud?
Selle eelnõu arutelu lükkub järgmisse nädalasse. Palun, Yana Toom, 20 minutit alates algusest!
Head kolleegid! Meie arutelud on viimasel ajal läinud kuidagi väga põhjalikuks ja tegelikult ma arvan, et see on igati teretulnud, igasse asjasse tasub süveneda. Täna ma selgitan teile meie soovi muuta riikliku õigusabi seadust nõnda, et ka venekeelsed Eesti elanikud saaksid võimaluse taotleda riigilt tasuta õigusabi oma emakeeles ehk vene keeles. Aga enne lubage mul rääkida probleemist. Probleem on nimelt see, et riigi õigusabi seadus sätestab: "Riigi õigusabi saamise taotlus esitatakse eesti keeles. Taotluse võib esitada ka inglise keeles, kui õigusabi taotleb füüsiline isik, kelle elukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis või kes on mõne muu Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik, või juriidiline isik, mille asukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis. Muus keeles kohtule edastatud taotlus tagastatakse." Selline seaduse sõnastus välistab taotluse esitamise muus keeles, näiteks vene keeles, kuigi Statistikaameti andmetel peab 97% Eesti elanikest oma emakeeleks eesti või vene keelt. Näiteks leidis Riigikohus oma 24. aprilli 2008. aasta kohtumääruses, et vene keeles esitatud taotlus riigi õigusabi saamiseks tuleb jätta läbi vaatamata, ja tagastas selle esitajale, kuna see ei vastanud riigi õigusabi seaduse § 12 lõige 5 vorminõuetele. Määrus tähendab sisuliselt, et kohus võib jätta vähekindlustatud isiku, kes ei valda piisavalt eesti keelt, ilma kohtulikust kaitsest ja õigusest vaidlustada tema kohta tehtud kohtuotsus, kuna isik ei ole suuteline esitama riigilt õigusabi saamise taotlust eesti keeles. Ma selgitan, millest see keelenõue tuleneb. Riigi õigusabi seaduse § 12 lõike 5 järgi esitatakse õigusabi taotlus eesti keeles. Taotlus võib olla ka inglise keeles – see kehtib Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike kohta või siis juriidiliste isikute kohta, kusjuures nad ei pea ilmtingimata Eestis elama või viibima. Sisuliselt on tegemist ka piiriüleste vaidlustega, siis võimaldab Eesti kohtusüsteem küsida riigiabi inglise keeles. Muus keeles taotlused tagastatakse. Keelenõue tuleneb eelkõige põhiseaduse §-st 6, mille kohaselt on Eesti riigikeeleks eesti keel, kuid liikmesriigid annavad tasuta õigusabi, diskrimineerimata liidu kodanikke ja kolmandate riikide kodanikke, kes elavad seaduslikult mõne liikmesriigi territooriumil. See tuleneb Euroopa Liidu Nõukogu 2003. aasta 27. jaanuari direktiivi 2003/8/EÜ artiklist 4. Isikule, kellel puuduvad piisavad vahendid, antakse tasuta õigusabi sellises ulatuses, mis tagab talle võimaluse kohtusse pöörduda. See tuleneb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklist 47. Järgmine säte ütleb, et igal kuriteos süüdistataval on vähemalt õigus "kaitsta end ise või enda poolt valitud kaitsja abil või saada tasuta õigusabi juhul, kui õigusemõistmise huvid seda nõuavad ja süüdistataval pole piisavalt vahendeid õigusabi eest tasumiseks". See nõue tuleneb omakorda Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 punkti 3 allpunktist c. Eesti Vabariigi kohustus tagada riigi õigusabi tuleneb põhiseaduse §-de 12, 13, 15 ja 28 koosmõjust. Põhiseadusest tulenevalt peab riik kohtlema kõiki seaduse ees võrdsetena ja pakkuma kõigile võrdse võimaluse saada seaduse ja riigi kaitset, sh tagama ka võimaluse pöörduda oma õiguste kaitseks kohtu poole. See õigus tagab ka abi saamise puuduse korral. Lisaks on Riigikohus öelnud, et põhiseaduse § 28 lõikest 2 tuleneb isiku õigus saada mitte lihtsalt abi, vaid piisavalt abi. Isikutel peab olema võimalus kaitsta oma õigusi kohtu ees isegi siis, kui nende varanduslik seisund ei võimalda kanda menetluskulusid. Õigusabi peetakse asjakohaseks siis, kui see annab saajale võimaluse saada reaalset õiguskaitset. Sellest tulenevalt on riigi õigusabi seadus vastuolus Eesti Vabariigi põhiseaduse põhimõtete ja põhiseadusest tulenevate põhiõigustega. Justiitsminister Kristen Michal selgitas 2. aprillil 2012 Riigikogu suures saalis, vastates Keskerakonna fraktsiooni liikmete selleteemalisele arupärimisele, et kehtiv riigi õigusabi taotluse keelerežiim tuleneb Euroopa Liidu Nõukogu 2003. aasta 27. jaanuari direktiivist 2003/8/EÜ. Kõnealuse direktiivi artiklis 1 on sätestatud, et direktiivi eesmärk on parandada õigusabi kättesaadavust piiriülestes vaidlustes, kehtestades sellistes vaidlustes antava tasuta õigusabi kohta ühised miinimumeeskirjad. Seega ei reguleeri direktiiv keelenõudeid siseriiklike vaidluste korral ehk ministri väide ei sobi sellesse poleemikasse. Samas aga tuuakse välja diskrimineerimise keeld, mis on seotud tasuta õigusabi andmisega liikmesriikide territooriumil elavatele isikutele ja kolmandate riikide kodanikele, kes elavad seaduslikult mõne liikmesriigi territooriumil. Tulenevalt Euroopa Liidu õigusest ja vastavalt asutamislepingu artikli 65 punktile c, mis mõjutab otseselt siseriiklikku korda siseriiklike vaidluste puhul, peavad keelemeetmed hõlmama takistuse kõrvaldamist tsiviilasjade lahendamise tõrgeteta sujumiseks, edendades vajaduse korral liikmesriikides kohaldatava tsiviilkohtumenetluse normide kokkusobivust. Meie ettepanek on selline: selleks et tagada isikute põhiõiguste kaitse, on vaja muuta riigi õigusabi seadust. Ettepanek on muuta riigi õigusabi seaduse § 12 lõiget 5 ja viia see kooskõlla Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 punkti 3 allpunktiga c, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 ja Eesti Vabariigi põhiseaduse §-ga 12, 13, 15 ja 28. Riigi õigusabi seaduse § 12 lõike 5 uus sõnastus oleks selline: "Riigi õigusabi saamise taotlus esitatakse eesti keeles. Taotluse võib esitada ka inglise keeles või vene keeles, kui õigusabi taotleb füüsiline isik, kelle elukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis või kes on mõne muu Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik, või juriidiline isik, mille asukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis, või kui õigusabi taotleb isik, kes ei valda piisavalt eesti keelt. Muus keeles kohtule edastatud taotlus tagastatakse." Austatud kolleegid, ma juhin teie tähelepanu sellele, et selles pikas lauses on tegelikult ainult kaks uut asja. Üks on see, et lisaks inglise keelele ilmub siia ka vene keel, ja teine on see, et venekeelse taotluse saab anda sisse isik, kes ei valda piisavalt eesti keelt. Muudatuse tulemusel on riigi õigusabi taotlust võimalik esitada lisaks eesti ja inglise keelele ka vene keeles. Et teha asja veelgi selgemaks, tsiteerin natuke selle eelnõu seletuskirja. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (see on avaldatud Riigi Teatajas 1996. aastal) artikli 6 punkti 3 allpunkt c – ma olen sellele viidanud, aga ma pole lahti seletanud, mis sättega on tegemist – sätestab, et igal kuriteos süüdistataval peab olema õigus kaitsta end ise või enda poolt valitud kaitsja abil või saada tasuta õigusabi juhul, kui õigusemõistmise huvid seda nõuavad ja süüdistataval pole piisavalt vahendeid õigusabi eest tasumiseks. Riigi õigusabi seaduse § 12 lõige 5 omakorda sätestab, et riigi õigusabi saamise taotlus esitatakse eesti keeles. Praktikas on tekkinud vaidlus selle üle, kas riigi õigusabi seaduse § 12 lõikes 5 nimetatud taotluse vorm on kooskõlas rahvusvaheliste konventsioonidega ja Eesti Vabariigi põhiseadusega, kuna õigusabi seaduses sätestatud taotluse keelenõue ei vasta neile ja piirab inimeste põhiõiguste kaitset. Sellised vaidlused jätavad õigustatud isikud ilma võimalusest pöörduda kohtusse. Mul endal on teada vähemalt kümme juhtumit, kus inimesed ei saanud riigilt tasuta õigusabi, kuna nad ei valda piisavalt eesti keelt. Need juhtumid sain ma teada juristide käest, kes tegelevad põhiliselt venekeelse klientuuriga. Riigikohus on märkinud, et põhiseaduse § 22 lõikest 2 tuleneb siiski õigus saada riigilt mitte lihtsalt abi, vaid piisavalt abi, ja selle printsiibi kohaselt peab seadusandja tagama abivajajatele reaalse abi. Kuid Riigikohtu kriminaalkolleegium leidis 2008. aasta 24. aprilli kohtuasjas 3-1-1-24-08, et vene keeles esitatud riigi õigusabi taotlus tuleb jätta läbi vaatamata ja esitatud taotlus tagastada. Kuna isik ei vallanud piisavalt eesti keelt, jäi ta riigi õigusabist ilma. Riigikogu arutas esimest korda riigi õigusabi seaduse eelnõu aastal 2004. Nimetatud seaduse § 12 lõige 5, mida ma siin pidevalt meelde tuletan ning mis puudutab taotluse vormi ja taotluse sisu, oli sõnastatud nii: "Kui taotlus või sellele lisatud dokumendid ei ole esitatud eesti keeles, korraldab taotluse menetleja vajaduse korral dokumendi tõlkimise. Riigi õigusabi taotluse rahuldamata jätmise korral mõistetakse dokumentide tõlkimise kulud taotlejalt välja ning riigi õigusabi andmisel võetakse tõlkimise kulud arvesse riigi õigusabi saaja hüvitamiskohustuste kindlaksmääramisel." Nagu te saate aru, head kolleegid, tähendab see seda, et kui me teeme pakutava muudatuse, siis ei kaasne sellega riigieelarvele märkimisväärseid kulutusi. Riigi õigusabi seaduse eelnõu 249 seletuskirja kohaselt oli seaduse muutmise eesmärk tagada kõigile isikutele asjatundliku ja usaldusväärse õigusteenuse õigeaegne ja piisav kättesaadavus. 15. juunil 2005 võeti vastu ja 1. jaanuaril 2006 jõustus tsiviilkohtumenetluse seadustiku ja täitemenetluse seadustiku rakendamise seadus, mis sätestas riigi õigusabi seaduse § 12 lõike 5 uues sõnastuses: "Riigi õigusabi taotlus esitatakse eesti keeles. Taotluse võib esitada ka inglise keeles, kui õigusabi taotleb füüsiline isik, kelle elukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis või kes on mõne muu Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik, või juriidiline isik, mille asukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis. Muus keeles kohtule edastatud taotlus tagastatakse." Statistikaameti andmetel kõneldakse Eestis emakeelena 109 keelt, kuid 97% Eesti elanikest peab emakeeleks kas eesti või vene keelt. See käib ka valgevenelaste, juutide, tatarlaste, moldovlaste ja kelle iganes kohta. Miks ma seda siin mainin? Sest tihtilugu tulevad sellised argumendid, et kas te siis tahate, et kõiksuguseid ametlikke pabereid oleks võimalik esitada ka 109 muus keeles. Ei, seda me ei taotle, kuna, ma kordan veel kord, 97% elanike emakeeleks on kas eesti või vene keel ja 97% on piisavalt suur arv. Nendest valdav osa, ma mõtlen nendest 109 rahvusest peale eestlaste, räägib emakeelena vene keelt, välja arvatud rootslased, soomlased, mustlased ja veel mõni rahvus, kes peab emakeeleks eesti keelt. Lisaks näitavad hiljuti toimunud rahvaloenduse ja sotsioloogiliste uurimuste, näiteks Eesti ühiskonna integratsiooni monitooringu tulemused ka seda, et märkimisväärne osa kohalikust elanikkonnast ei valda eesti keelt hästi või ei valda seda üldse. Eriti suured probleemid eesti keelega on pensionäridel ja vanematel isikutel. Pole mingi saladus, et probleemid eesti keelega jagunevad ka geograafiliselt päris täpselt, näiteks Ida-Virumaal on see probleem palju suurem kui Põlvamaal. Riigi õigusabi seaduses väljatoodud taotluse kriteeriumid on tekitanud Eesti kodanike endi hulgas sotsiaalset ebavõrdsust. Ma tuletan teile meelde, austatud kolleegid, et isegi inimesed, kellel on Eesti kodakondsus, ei pruugi olla 100%-liselt need, kes valdavad piisavalt hästi eesti keelt. Esiteks, nagu me mäletame, 1990. aastate alguses sai Eesti kodakondsuse üldse ilma eksamita – ma pean silmas keeleeksamit. Ka hiljem olid keeleeksami nõudmised päris leebed, näiteks piisas keeletasemest A2, kuid selle keeleoskusega ei ole võimalik kõnealust taotlust täita. Niisiis, see oli kõrvalepõige näitamaks, et selline seadus tekitab ebavõrdsust ka kodanike seas. Silmas on peetud vene keelt emakeelena kasutavaid kodanikke. Olukorda võib nimetada teatud sotsiaalse seisundi ehk eesti keelt mitte valdavate isikute grupi diskrimineerimiseks. Põhiseaduse § 6 kohaselt on riigikeel eesti keel. Seega, kui riigiasutusele või kohaliku omavalitsuse asutusele esitatakse võõrkeelne avaldus, on asutusel õigus nõuda dokumendi esitajalt selle tõlget eesti keelde, välja arvatud seaduses sätestatud erijuhud. Niisiis võib eesti keelt tõlgendada ka asjaajamiskeelena, mis ei takista võrdse kohtlemise printsiibist tulenevalt kehtestada teatud erandeid selleks, et isikute põhiõigused oleks tagatud. Riik peab hüvede jaotamisel tagama võrdsuse põhimõtte järgimise. Hüvede jaotamist ei tohi piirata nende kriteeriumidega, mis rikuvad võrdse kohtlemise printsiipi. Eelnõu, millega on tegemist, ei sisalda uusi termineid. Eelnõu on vastavuses Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga, täpsemalt artikli 6 punkti 3 allpunktiga c, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 ja Euroopa Liidu Nõukogu 2003. aasta 27. jaanuari direktiiviga 2003/8/EÜ. Eelnõu seadusena jõustumisel välistatakse olukorrad, kus isik jääb ilma reaalsest õigusest pöörduda riigi poole õigusabi saamiseks, kuna ta Eestis elades ei valda piisavalt eesti keelt. Õigusteenuste osutamise kulud kannab isiku eest riik, kuid riigil on õigus need kulud hiljem õigusabi saanud isikult osaliselt või täielikult sisse nõuda, kui isikut ei olnud enne osaliselt või täielikult vabastatud riigi õigusabi kulude hüvitamisest ja tema majanduslik olukord ei ole viie aasta jooksul pärast riigi õigusabi osutamise lõppemist oluliselt paranenud. Me tahame selle eelnõu vastu võtta ja jõustada esimesel võimalusel. Eelnõuga ei kaasne tõepoolest märkimisväärseid kulutusi, kuna meil on kohtusüsteemis veel piisavalt palju inimesi, kes ei ole vene keelt oma mälust ära pühkinud ja kes nendest ankeetidest aru saavad. See ankeet, millest me räägime, on kahel leheküljel, selle täitmine vajab teatud keeleoskust ega ole igale inimesele tõepoolest jõukohane. Head kolleegid, kui te loeksite nagu näiteks mina või minu venekeelsed kolleegid iga päev vene meediat, siis te teaksite, et vähemalt iga kuu, vahest ka sagedamini, ilmuvad seal artiklid inimestest, kes ei ole saanud oma õigusi kaitsta, on kirjutanud alla valele lepingule või ei ole vaidlustanud näiteks kohtutäiturite omavoli sel lihtsal põhjusel, et nende eesti keele oskus ei ole piisav, nende kodukandis ei ole näiteks mingisugust õigusapteeki või midagi sellist, kuhu nad saaksid pöörduda abi järele. Seega ma palun seda eelnõu toetada ja mitte vaadata seejuures oma erakondlikku kuuluvust! Aitäh!
Suur tänu! Asume küsimuste juurde. Palun, Marika Tuus-Laul!
Aitäh hea ja põhjaliku ettekande eest! Ma küsin ikkagi veel kord üle. Vabariigi Valitsuse arvamuses selle seaduseelnõu kohta seisab, et riigi õigusabi seaduse § 12 lõikes 5 sätestatud juhtudel võib riigi õigusabi taotluse esitada ka inglise keeles põhjusel, et välismaal elavate Euroopa Liidu kodanike võimalused saada eestikeelset tõlget on oluliselt piiratumad, võrreldes näiteks Eestis elavate vene keeles kõnelevate inimestega. Kuidas sa seda kommenteerid?
Ma tänan küsimuse eest! Seda on tegelikult siin saalis kommenteerinud ka minister Kristen Michal ja temaga ma päris ühel nõul ei ole. Meie minister väidab, et väljaspool Eestit Euroopa Liidu riikides elavate inimeste võimalused saada adekvaatset eestikeelset tõlget on palju piiratumad. Aga antud juhul me ei räägi ju venekeelsetest inimestest, kes elavad väljaspool Eestit. Ma usun, et kui meil tekib mingisugune kohtuvaidlus, ma ei tea, näiteks Peterburist pärit ärimehega, siis ilmselt on ta võimeline küsima õigusabi ka inglise keeles. Me ei räägi siin piiriülestest suhetest, me räägime ikka sellest, mis keeles räägivad meie enda inimesed meie enda kohtusüsteemiga. Euroopa Liidu Nõukogu 2003. aasta 27. jaanuari direktiivi 2003/8/EÜ kohaselt tõlgitakse tasuta õigusabi taotluse tõendavad dokumendid pädeva asutuse liikmesriigi ametlikku keelde või ühte liikmesriigi keeltest, mis vastab ühele ühenduse institutsiooni keeltest. Minister on öelnud, et liikmesriik annab komisjonile andmed keelte kohta, mida võib taotluse täitmiseks kasutada. See tähendab, et ka Eesti on andnud selle info keelte kohta, ja need on kaks keelt – eesti keel ja inglise keel. See on igati loogiline, ma mõtlen inglise keelt, sest me oleme Euroopa Liidu osa ja Euroopa Liidus on inglise keel üks laiemalt levinud võõrkeeli. Minister jätkab, et eelöeldu tõttu ja pidades silmas Euroopa Liidus taotletavat ühtset õigusruumi ning Euroopa Liidus kehtivat isikute võrdse kohtlemise ja vaba liikumise põhimõtet võimaldatakse väljaspool Eestit asuvatele ja tegutsevatele inimestele, kelle elu- või asukoht on mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis, erandina esitada taotlusi inglise keeles. Just seetõttu, et see on levinuim võõrkeel, nagu ma ütlesin. Samuti valdab seda võõrkeelt enamik Eesti ametnikkonnast, väidab minister. See väide jääb küll mulle arusaamatuks, sest minu teada, esiteks, inglise keele valdamine ei ole nendel ametikohtadel nõutav ja, teiseks, keegi ei saa seda valdamist ka kontrollida. Näiteks kui vene soost inimene läheb tööle riigiasutusse, siis ta tuleb ju ikka tõendiga, et tema eesti keel on sellisel ja sellisel tasemel. Kui me väidame, et keegi valdab meil inglise keelt, siis üldjuhul pole seda kinnitavat paberit inimesel olemas, see on tema enese hinnang. Kui ma vaatan näiteks mõne asutuse – ei hakka siin näpuga näitama – kodulehekülge, siis ma avastan, et iga teine valdab inglise keelt, kui aga hakkad inglise keeles rääkima, siis tuleb välja, et eriti ei valdagi. Samas on minu väide see, et vene keelt valdavad meie kohtusüsteemis töötavad inimesed võib-olla paremini kui inglise keelt. Kuigi on muidugi ka inimesi, kes üritavad iga päev unustada viis venekeelset sõna, aga ma loodan, et väga palju neid siiski ei ole. See on vastus sellele küsimusele.
Aitäh! Palun, Heimar Lenk, esimene küsimus!
Hea esineja, mul on selline küsimus. Venekeelne õigusabi on Eestis tõepoolest tõsine probleem. Kas selle seaduse kaitsmisel ja komisjonis arutamisel on olnud üleval ka see küsimus, et kõik Eestis elavad, alaliselt siin elavad venelased on ju samuti meie maksumaksjad? Oma maksudega on nad minu meelest selle õigusabi, selle tõlkimise sisuliselt nagu ette ära maksnud. Nad võiksid selle eest saada selle teenuse juba kätte.
Ma tänan küsimuse eest! Küsimuse püstitus on minu hinnangul igati õiglane, aga paraku komisjonis, kus ma olen seda eelnõu kaitsnud ja selle arutelu juures olnud, seda küsimust ei arutatud. Enamgi veel, ma sain tavapärase süüdistuse, et me üritame siin mingisugust hiilivat venestumist tekitada, ja taas kord kõlas see argument, et eesti keel on riigikeel. Selle vastu keegi ei vaidle, kaasa arvatud venekeelsed maksumaksjad, kõik õpivad eesti keelt ja on selle enam-vähem omandanud, aga on siiski veel inimesi, kes seda piisavalt ei valda, kuigi nad on maksumaksjad. Ühesõnaga, vastus on eitav, selles valguses seda teemat komisjonis paraku ei arutatud.
Aitäh! Palun, Kalev Kallo!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Kui vaadata Justiitsministeeriumi kodulehekülge, siis sealt vaatab vastu, et materjalid on tõlgitud nii inglise kui ka vene keelde. Kas teie arvates sellest ei piisa, et tagada inimestele piisav juurdepääs õigusabile?
Ma tänan selle küsimuse eest! Ma palun vabandust, mul läheb üks minut aega, vähem kui minut, ma saan aru, et kõik on närvis. Ma avan selle kodulehekülje. See on justkui tõlgitud eesti ja inglise keelde. Vaatame näiteks lahtrit "Kodanikule", seal on lingid: "Vajate õigusabi?", "Suhtlemine kohtuga", "Euroopa e-õigusportaal" jne. Kui me lülitume ümber ingliskeelsele versioonile, siis me leiame enam-vähem samad asjad, kaasa arvatud näiteks seaduste tõlked inglise keelde, mida me teeme, ma ei tea, kas vabast tahtest või Euroopa nõudmisel. Igatahes on olukord selline, et Eesti riigis on ka juriidiliselt asju ajada inglise keeles palju lihtsam kui vene keeles. Kui me avame venekeelse versiooni, siis leiame, et see on hästi väike, silma järgi võib-olla 15 rida seletust, mis on riiklik õigusabi, ja lingid. Kõik need lingid viivad eestikeelsetele allikatele, mis tähendab seda, et inimene justkui teab, kust otsida vastust oma küsimustele, aga vastused ise on tõlkimata. Ma ei oska isegi öelda, kas näiteks põhikooli lõpetaja või gümnaasiumi lõpetaja on võimeline lugema eestikeelset seadust. Ma kahtlen selles sügavalt, sest seadustes on oma bürokraatlik keel. Ilmselgelt sellisest tõlkest ei piisa. See on selline näiline asi, mis justkui näitab viisakust venekeelse elanikkonna suhtes, kuigi sisuliselt seda ei ole.
Aitäh! Palun, Peeter Võsa!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea Yana! Ma ei saa kohe jätta seda küsimust küsimata. Konkreetse eelnõu puhul, kui mu mälu mind ei peta, oli see Valdo Randpere, aga teiste samalaadsete eelnõude puhul on koalitsioonipoliitikud ennegi viidanud, et te justkui sooviksite kehtestada Eestis teise riigikeele. Mulle kui oma mõtte- ja parteikaaslasele saate ehk ausalt ära öelda, kas te tõepoolest haute meil siin rahvusriigis mingisugust teise riigikeele plaani.
Ma tänan teid! Ma just hakkasin mõtlema, et kui ma praegu mainin puldist kolleeg Randpere nime, siis ta saab õiguse repliigiks. Aga kui tal äkki tuleb selline isu, siis palun! Tegelikult jah, mulle jäi ka see etteheide meelde, kusjuures härra Randpere pidas väga emotsionaalse kõne. Nagu me kõik teame, on härra Randperel kaks põhilist väliskogemust, üks on Tai ja teine on Rootsi. Ta tugines oma Rootsi kogemusele ja oli väga uhke selle üle, et tema suudab selliseid pabereid rootsi keeles täita, mis on väga tore. Aga olgem ausad, ega siin Riigikogus ei ole päris, kuidas ma viisakalt ütlen, sellised tavalised inimesed, kes näiteks võib-olla ei suuda eriti ka emakeeles selliseid asju teha. Nii et mulle tundub, et see isiklikule kogemusele tuginemine on üldse kurjast, kuna meie isiklikud kogemused ei ole just väga suured, isegi kui me väga vanad oleme. Üldistusaste ei peaks taanduma sellele, mida me ise oleme kogenud. Mis puudutab seda etteheidet, et mina olen justkui teise riigikeele pooldaja, siis see ei vasta absoluutselt tõele, kuna ma leian, et Eesti ühiskond ei ole selleks valmis ja seda pole ka vaja. Me õppisime eesti keele ära ja siin ei ole mingit probleemi. See ei tähenda küll seda, et me ei saaks olla oma venekeelsete kaasmaalaste suhtes leebemad ja viisakamad, sest me kõik elame siin koos. Kui me tahame, et integratsioon tegelikult toimiks ja et Eesti oleks selline väike, kuidas seda öeldaksegi, melting pot, siis oleks meile igati kasuks, kui me oleksime üksteist austavad, mis sugugi ei tähenda seda, et me üritame teostada riigipööret ja kehtestada Eesti riigis teist riigikeelt.
Aitäh! Stenogrammi huvides täpsustan, et küsimuste-vastuste voorus ei ole vasturepliigiks õigust isegi siis, kui nimetatakse nime. See õigus on läbirääkimiste voorus. Nii et praegu läheme küsimustega edasi. Palun, Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud ettekandja! Mis puudutab eelmist vastust, siis jah, ma olen sellega tihti kokku põrganud. Inimesed, kellel on mingi kitsas isiklik kogemus, teevad järeldusi, mis hõlmavad kümneid ja sadu tuhandeid inimesi. Aga nojah, targad õpivad raamatutest ja maailmast, mittetargad oma isiklikest kogemustest. Nii oli, on ja jääb. Küsimus on mul veidi teine. Sa oled põhjalikult selgitanud, millised probleemid on seoses praegu kehtiva seadusega. Aga millised võiksid olla konkreetsed praktilised mõjud, mida võiks oodata, kui see seaduseelnõu seaduseks muutuks?
Esiteks ma ütleksin ikkagi sõna nende kolleegide kaitseks, kes apelleerivad isiklikule kogemusele. Tegelikult on see igati inimlik ja need kogemused ei pruugi olla nii tühised ja mõttetud. Lihtsalt minu arusaamine asjast on see, et tuleks vaadata natuke laiemalt, aga see on maitseasi. Mis puudutab mõju, siis ma võrdleksin seda erakorralise meditsiini osakonnaga. Kui me läheme sinna, istume seal pikas järjekorras tundide viisi, ootame arsti juurde pääsu ja keegi äkki ei pääsegi – see on nagu see olukord. Sest kui sa juba said selle tasuta riigi õigusabi, siis paradoks on selles, et edaspidi riik ulatab sulle abikäe ja sul on võimalus oma asju ka vene keeles ajada, kuna pädevus selleks on meil süsteemis täitsa olemas. Aga selle esimese etapi ületamine on mõne jaoks väga raske, kui mitte öelda, et võimatu. Ma olen absoluutselt kindel, et kui me vaatame näiteks kohtustatistikat ja inimesi, mitte kuriteos süüdistatavad, vaid inimesi, kes on ise küsinud tasuta riigi õigusabi, et kaitsta ennast näiteks mingisuguse ametniku või kohtutäituri omavoli eest, siis me avastame, et rahvuste lõikes ei vasta see pilt sellele, mis meil tegelikult Eesti riigis on, ehk venekeelseid inimesi on seal vähe.
Suur tänu! Palun, Valdo Randpere!
Aitäh! Kuna ma olin ettenägelikult juba registreerinud ennast küsimuse esitajaks, teadmata, et vahepeal läheb minu personaalküsimuse arutamiseks, siis jah, võin isiklikule kogemusele tuginedes öelda, et kunagi õppisin ma ära rootsi keele ja praegu õpin tai keelt. Ma teen seda lihtsalt respektist selle ühiskonna vastu, kus ma tahan viibida pikemat aega. Ma arvan, et see on elementaarne. Aga minu küsimus on selline. Yana, sa oled nüüd käinud siin kaunis tihti, ütleme, regulaarselt mitmesuguste eelnõudega. Küll sa tahad, et venekeelne gümnaasium ei peaks eesti keeles toimima, küll sa tahad, et abipolitseinikud ei peaks eesti keelt oskama, nüüd sa oled siin siis õigusabi teemaga. Kas minu silmad võiksid kunagi näha ka seda hetke, kui sa tood siia mõne eelnõu sellel teemal, kuidas aidata vene keeles kõnelevatel inimestel paremini eesti keelt omandada?
Ma tänan! Esiteks, kui te, austatud härra Randpere, näiteks homme sattuksite probleemidesse Tais, kus teie keeleõpe on veel pooleli, siis te ilmselt poleks võimeline sellist taotlust kirjutama, ma ei tea küll, kuidas seda seal täpselt tehakse, aga ilmselt oleks teil vaja tõlgi abi. On igati tore, et te olete ära õppinud lausa mitu keelt. Aga me teame ju, et kõik inimesed pole selleks võimelised. Meil on erinevad intellektuaalsed, füüsilised ja muud võimed. Mõni on väga hea matemaatik, aga keel ei jää külge. Lihtsalt nii on. Ma tean väga tarku, väga häid venekeelseid inimesi siin Eestis, Eesti patrioote, kes lihtsalt ei suuda eesti keelt ära õppida. Uskuge mind, mina olen selle ära teinud ja see on väga raske olnud. Mis puudutab minu n-ö poliitilist tegevust, siis mul on väga kahju, et teie huviorbiidist on välja jäänud näiteks energiajookide eelnõu, lastetoetuste eelnõu või mõni muu eelnõu, mida ma olen siia toonud ja siin kaitsnud, kusjuures ma olen muidugi jäänud alla koalitsiooni teerullile. Nii et ärge palun süüdistage mind selles, et vene asja ajamine on minu ainuke eesmärk siin Riigikogus. Kuigi, jah, pole mingi saladus, et ma olen siin vene kogukonna esindaja ja mõistagi kaitsen oma valijate huve, mis on tegelikult meie seadusega ettenähtud eesmärk.
Suur tänu! Palun, Eldar Efendijev!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Eelnõu seletuskirjas on toodud välja Eesti ühiskonna integratsiooni monitooringu tulemused aastal 2008. Nendest selgub, et märkimisväärne osa kohalikest elanikest ei valda eesti keelt hästi või ei valda seda üldse. Te natuke juba puudutasite seda teemat oma ettekandes, aga kas te võiksite neid monitooringu tulemusi veidi täpsustada? Ma esitan selle küsimuse sellepärast, et saada aru, kas see probleem on pretsedentlik, üks, kaks või kolm juhtu, või on ikkagi suurem maastik.
Ma tänan selle küsimuse eest! Kuigi, Eldar, ma ei tea, kas sa annad endale aru, mida sa teed, sest mul on käes integratsiooni monitooring, kus on 79 lehekülge. Ma ei hakka seda ette lugema, see oleks ebainimlik. Aga 2008. aasta monitooring näitab tõesti seda, et Eesti venekeelse elanikkonna eesti keele oskus paranes perioodil 1995–2002, mil käivitati integratsiooniprogramm, PHARE ja teised keeleprogrammid. Mulle "väga meeldib" see sõnastus: umbkeelsete osa vähenes ja eesti keelt aktiivselt oskajate osakaal suurenes. Stenogrammi huvides tahan öelda, et see, et mulle meeldib, oli muidugi suurtes jutumärkides. Edasi, suurenenud on nende osakaal, kes eesti keelt aktiivselt, vabalt oskavad. Samas on veidi kasvanud aga kriitiliste hulk, kes enda hinnangul eesti keelt üldse ei oska. Kui me vaatame neid arve, siis näiteks venekeelseid elanikke, kelle enda hinnang eesti keele oskuse kohta oli "Üldse ei oska", oli aastal 1998 23% ja aastal 2008 19%. Niisiis me näeme, et sisuliselt on see iga viies venekeelne inimene. Me võime neid muidugi kiruda ja öelda, et me oleme rootsi ja tai keele ära õppinud, aga fakt on see, et 19% meie inimestest ei valda nende enda hinnangul üldse eesti keelt. Passiivselt oskavad, veidi saavad aru, aga ei räägi – nii vastas 25%, see on iga neljas. See tähendab, et inimene ei ole võimeline ennast väljendama, rääkimata sellest, et ta hakkab täitma mingisuguseid ametlikke pabereid. Vastuse "Passiivne, saan aru ja veidi räägin" andis 24%. See tähendab jällegi seda, et inimesed ei ole võimelised seda kirjatööd ära tegema. Vastuse "Valdan vabalt" andis 15%, "Aktiivne, saan aru ja veidi kirjutan" – 17%. See tähendab, et kokku on inimesi, kes teoreetiliselt on võimelised sellist avaldust täitma, Eestis 32%. Ma ei tea, kas ma pean siia veel midagi lisama? See tähendab, kui vastupidi vaadata, et 68% meie venekeelsetest kaasmaalastest ei saa õigusabi taotlust ilma kõrvalabita täita. Ja viimasena, monitooring ütleb ka seda, et eesti keele äraõppimist ei peeta enam piisavaks, saavutamaks vastastikust usaldust ja võrdset positsiooni eestlastega. Tugevnenud on eesti keele õppe utilitaarne tähendus. Eesti keelt on vaja, et saada endale näiteks töökoht jne. Mul on selline tunne – see põhineb minu isiklikul kogemusel, sellel, mida ma olen kuulnud lihtsalt inimestega rääkides ja neilt tagasisidet saades –, et ilmselt on teatud vanuses inimestel mingi lagi keeleõppes saavutatud ja rohkem nad enam ei omanda. Kui inimene on 55+ või 60+, siis ega ta seda keelt selgemaks ei õpi.
Suur tänu! Palun, Lauri Laasi!
Aitäh, proua juhataja! Hea Yana! Me oleme kõik teadlikud, et n-ö Euroopa keskmine ei pruugi anda adekvaatset pilti, kuna riigiti võib olukord märkimisväärselt erineda. Aga kas teil on ka ülevaade teiste riikide õigusabi korraldusest keelelisest aspektist vaadatuna?
Ma tänan! See küsimus on peaaegu sama mahukas nagu küsimus integratsiooni monitooringu kohta. Ülevaade on täitsa olemas. Ma tellisin selle Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakonnalt, see oli vist pool aastat tagasi. Paraku juhtus aga nii, et komisjonis, kus me seda teemat arutasime, ei tundnud keegi selle analüüsi vastu huvi, kuigi see on tegelikult väga huvitav. Kui riikide kaupa lühidalt rääkida, siis näiteks Austrias on kõikide kohtute töökeeleks saksa keel, seega tuleb hagi esitada saksa keeles. Kuid mõnes kohtus on lubatud lisaks kasutada töökeelena ka rahvusvähemuste keeli, nagu burgenlandi, horvaadi, ungari või sloveeni keelt. Ühesõnaga, Austrias lähtutakse sellest, mis keeled on käibel, mis keeli kasutavad sealsed rahvusvähemused. Belgias on eeskirjad keelte kasutamise kohta kuningriigi tsiviil- ja kaubanduskohtutes kehtestatud aastal 1935. Üldpõhimõttena määrab kasutatava keele pädeva kohtuasutuse geograafiline paiknemine. Me kõik teame Belgia keelesituatsiooni. Ma ei hakka siin pikemalt rääkima, see tähendab seda, et sisuliselt saab kõiki asju ajada kahes keeles. Bulgaarias on kohtumenetluse keel bulgaaria keel, sellest tulenevalt peab hagi olema esitatud bulgaaria keeles. Kui menetluse käigus esitatakse kohtule võõrkeelseid dokumente, siis peab olema lisatud nende dokumentide ametlikult kinnitatud tõlge bulgaaria keelde. Nii et siin kohal ma tahaksin veidi irvitades öelda, et palju õnne, Bulgaaria on siin siis meile eeskujuks, kuigi tavaliselt me üritame ennast võrrelda teiste riikidega, näiteks riikidega sealpool Soome lahte. Eestis on kohtumenetluse keeleks eesti keel, kuid sisuliselt on tagatud ka võimalus, nagu ma juba varem ühele küsimusele vastates rääkisin, vene keeles kohut pidada, sest igas kohtus on tõlgid olemas. Hispaania. Kohtud ja nende koosseisu kuuluvad üksused kasutavad hispaania keelt, kuid autonoomsetes ühendustes, kus on oma keel – Kataloonia, Valencia, Baleaari saared, Galicia ja Baskimaa –, võib kasutada ka seda keelt, kui menetluse pool on sellega nõus. Muuseas, mu enda kogemus hiljutisest kohtus käimisest näitab seda, et meil on tekkinud selline olukord, kus vastaspool võib küll vene keelest aru saada, aga ta pole nõus selles keeles toodud tõendeid aktsepteerima. Tekib selline külm sõda, kus pooled hakkavad nõudma üksteiselt kõikvõimalike dokumentide tõlget eesti keelde, kusjuures see tõlge peab olema notariaalselt kinnitatud. See tähendab seda, et käiakse välja meeletuid summasid ja nõusolekut ei pruugigi saavutada. Hispaanias on olukord selline, et asju võib ajada ka vähemuste keeles ja neid keeli on seal koguni kuus. Pluss siis veel hispaania keel. Holland. Hollandi kohtute töökeeleks on hollandi keel. Vastavalt tuleb ka esialgne kohtukutse, menetluse algatamise avaldus või hagiavaldus koostada selles keeles. Erandiks on dokumendid, mida kasutatakse Friisimaa provintsi kohtutes – need dokumendid võivad olla ka friisi keeles. Iirimaal on kõik iiri keeles, mis on igati arusaadav. Itaalias on kogu menetlus itaalia keeles. Kui isiku elukoht on piirkonnas, kus elab ametlikult tunnustatud keeleline vähemus, ning see piirkond kuulub asja menetleva kohtuniku kohtualluvusse, on tal juhul, kui ta itaalia keelt ei valda, õigus kasutada oma emakeelt ning selles keeles tuleb vormistada ka kõik menetlusega seotud dokumendid. Tõlki tuleb kasutada ka tavaliste ja eksperttunnistajate puhul, kes mingil põhjusel annavad kohtumenetluses suulisi või kirjalikke ütlusi. Kreekas on kõik kreeka keeles – jällegi palju õnne! Lätis on kõik läti keeles. Luksemburgis, kui välja arvata teatavad erisätetega reguleeritud erivaldkonnad, on suhtlemisel kohtuasjades võimalik kasutada prantsuse, saksa või letseburgi keelt. Üldiselt on kõige enam kasutatavaks keeleks prantsuse keel. Poola. Hagiavaldus ja muud menetlusdokumendid, kaasa arvatud ka esmane taotlus, tuleb esitada poola keeles või lisada neile poolakeelne tõlge. Õigusabi seaduses nähakse ette, et kui võimalik, siis määratakse isikule õigusabi andma jurist, kes räägib keelt, millest õigusabi saaja aru saab. Portugalis tuleb kõik esitada kirjalikult ja portugali keeles, mis tahes muukeelsed dokumendid peavad olema tõlgitud. Kui Portugali kohtusse tunnistajaks kutsutu ei oska portugali keelt, määratakse talle tõlk. Prantsusmaal on tegemist ainult prantsuse keelega. Rootsis on kohtukeeleks rootsi keel, hagiavaldus peab olema koostatud rootsi keeles. Kui hagi on esitatud mõnes teises keeles, võib kohus teatud juhtudel kohustada menetlusosalisi laskma see tõlkida. Erandjuhtudel võib kohus ise hagi ära tõlkida. Ma küll ei kujuta ette, mis peaks juhtuma Eesti kohtusüsteemis, et kohus ise tõlgiks hagi vene keelest eesti keelde! Rootsis kuulub õigusabi kulude hulka ka mõistlik hüvitis suulise ja kirjaliku tõlke maksumuse eest. Seda meil paraku ei ole. Rumeenias peab kõik olema rumeenia keeles. Saksamaal on kõik saksa keeles. Slovakkia. Kui tsiviilvaidluste pooltel on võrdne staatus, siis ei pea hagi olema koostatud riigikeeles. Kohtus on pooltel õigus kasutada oma emakeelt või muud võõrkeelt, mida nad valdavad. Sloveenia. Kohtute ametlikuks keeleks on sloveeni keel. Ungari ja itaalia rahvusvähemusega piirkonnas on kõrvuti sloveeni keelega ametlikuks keeleks ka ungari või itaalia keel, avaldus tuleb koostada siiski sloveeni keeles. Soome. Meie lähinaabri Soome kohtute töökeeleks on soome ja rootsi keel. Hagiavaldus tuleb üldjuhul koostada soome keeles. Ahvenamaal ja mõnes rootsikeelses piirkonnas tuleb kasutada rootsi keelt. Soome, Islandi, Norra, Rootsi ja Taani kodanikud võivad vajaduse korral kasutada oma emakeelt ja ka hagiavaldus ning õigusabi taotlus koostatakse siis selles keeles. Õigusabi saav isik vabastatakse Soomes kirjaliku ja suulise tõlke eest tasumise kohustusest, mis on ka igati kadestusväärne. Tšehhi Vabariik. Kohtumenetluse pooltel on võrdne seisund ja neil on õigus osaleda kohtumenetluses oma emakeeles. Hageja võib hagi esitada oma emakeeles. Hagi läbivaatamise kiirendamiseks on soovitatav lisada kõigile kohtule esitatavatele dokumentidele nende tõlge tšehhi keelde. Ja viimane, Ungari. Seaduse kohaselt on kohtumenetluse ametlik keel ungari keel. Ungari keeles toimuvas menetluses on pooltel ja teistel menetluse osalistel, välja arvatud loomulikult kohtutöötajad, ungari keele oskusest sõltumata õigus kasutada oma emakeelt, piirkondlikku või vähemuskeelt rahvusvahelistes lepingutes kindlaks määratud küsimustes, mis ei ole oma laadilt ametlikud. Euroopa piirkondlike ja vähemuskeelte hartaga ühinedes võttis Ungari seoses horvaadi, rumeenia, saksa, serbia, slovaki ja sloveeni keelega järgmised kohustused. Kohtusse ilmuv isik võib kasutada oma piirkondlikku või vähemuskeelt, ilma et see tekitaks talle lisakulusid. Piirkondlikus või vähemuskeeles koostatud dokumendid ja tõendid võib vajaduse korral esitada tõlgi vahendusel või tõlkena. Hartaga ühinenud riikides koostatud juriidilisi dokumente ja poolte vahel koostatud dokumente ei loeta õigustühiseks vaid seetõttu, et need on koostatud piirkondlikus või vähemuskeeles, ja neid dokumente võib kasutada vaidlustes asjaomast keelt mitte valdava kolmanda isikuga. Kohus on kohustatud tagama – Ungaris, ma tuletan meelde –, et pooled ja teised menetluse osalised saavad menetluses kasutada oma emakeelt, kaasates selleks tõlgi või tõlkija. Seega peab kohus poole, eksperdi ja tunnistaja suulise ärakuulamise ajaks muretsema tsiviilmenetluse seadustiku kohaselt tõlgi, kes osutab kohtuistungil abi. Kohus tellib tõlkijalt muus kui ungari keeles koostatud dokumentide ametliku tõlke. Tõlgi ja tõlkija suhtes kohaldatakse seadustikus asjatundja kohta sätestatut. Kui hagiavaldus esitatakse keeles, mida rahvusvahelised lepingud ei nimeta, tuleb sellele lisada ametlik ungarikeelne tõlge. Nagu te aru saite, on Ungaris selles mõttes päris leebe praktika. Mul on siiralt kahju, et komisjonis, kus me seda eelnõu arutasime, ei võetud seda ülevaadet isegi mitte kalevi alt välja ja keegi ei tundnud huvi, kuidas on need asjad sätestatud teistes Euroopa Liidu riikides. On riike, kes eelistavad riigikeelt, aga nagu te näete, on päris palju ka neid, kes on leebemad, kes tunnustavad oma vähemusrahvusi ja lasevad neil kohtus asju ajada vähemusrahvuste keeles.
Suur tänu, hea ettekandja! Tänase istungi aeg on läbi. Need sõnavõtud, mis on registreeritud, ja kogu küsimuse edasine arutamine lükkuvad järgmise istungi algusesse. Suur tänu kõikidele ja kaunist päeva jätku! Istungi lõpp kell 13.01.