6. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky (zákon o zrušení Fondu národního majetku), ve znění pozdějších předpisů, a některé další související zákony /sněmovní tisk 130/ - druhé čtení Prosím paní ministryni financí Alenu Schillerovou, aby se ujala slova a tento tisk nám uvedla.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, předkládám k projednání návrh novely zákona číslo 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky, přičemž si dovolím uvést tento návrh v širších souvislostech. Uvedeným zákonem byl od 1. ledna 2006 Fond národního majetku zrušen a jeho činnost převzalo Ministerstvo financí. Zde byl pro správu majetku a financování závazků zřízen zvláštní účet a zvláštní evidence, které jsou vedeny odděleně od státního rozpočtu, a to proto, aby výnosy z privatizovaného majetku sloužily k úhradě právě těch závazků státu, které s privatizací souvisely. Už tehdy se nicméně připouštělo použít tyto prostředky i na jiné účely. Postupem času však tyto jiné neprivatizační účely byly těmi hlavními výdajovými tituly a navíc se k nim dílčími novelami zákona přidávaly další a další. Z privatizačních zdrojů tak byly hrazeny četné vládní projekty. Například již v roce 2007 činily investice nesouvisející s privatizací, typicky do Státního fondu dopravní infrastruktury, 21 miliard. O rok později to bylo dokonce téměř 34 miliard. Od roku 2012 byla uzákoněna možnost převádět prostředky z výnosů privatizace do státního rozpočtu. Často se v této souvislosti uvádí, že ty prostředky měly sloužit na krytí schodku důchodového účtu. Je ale třeba si uvědomit, že jakmile byly převedeny do rozpočtu, byly k nerozeznání od jiných příjmů rozpočtu, typicky daní. S důchodem tato problematika souvisí nepřímo, a to tak, že se nesmělo převádět více, než byl rozdíl mezi rozpočtovanými příjmy a rozpočtovanými výdaji na důchodové pojištění. Od roku 2012 bylo do státního rozpočtu převáděno průměrně 10 miliard ročně, a to při zachování bezpečného zůstatku na krytí privatizačních výdajů včetně nejvýznamnější ekologie. Z tohoto obecného úvodu je zjevné, že celá řada argumentů, které zaznívají na odpor proti navrhované novele, je účelová a zavádějící a s těmi nejvíc nesmyslnými bych se ráda hned vypořádala. Za prvé. Nikdy nebylo účelem zvláštních účtů privatizace tvořit rezervu na horší časy. Ten, kdo si to myslí, se měl ozvat v roce 2002, když byly příjmy téměř 130 miliard, nebo v roce 2005, když to bylo 110 miliard. Ani 40 miliard z roku 2008 nebylo málo. Dnes, kdy jsou příjmy v podstatě omezeny na rok od roku klesající dividendu ČEZu, dále Čepra a Českého Aeroholdingu a v součtu tvoří zhruba desetinu příjmů z let 2002 či 2005 a ani ne polovinu z roku 2008, se najednou začne mluvit o rezervách státu? To mi nepřipadá jako udržitelný argument. Za druhé. Není ohroženo financování ekologických závazků vůči nabyvatelům privatizovaných podniků. V současném znění zákona není žádná pojistka, která by zabránila situaci, že veškeré dostupné prostředky na zvláštních účtech budou převedeny na přípravu průmyslových zón. Na ekologii by pak nezbyla ani koruna. Navrhovaná novela ale průmyslové zóny či dopravní infrastrukturu jako výdajové tituly škrtá a ponechává v podstatě jen ekologické závazky, rekultivace a to, co bytostně souvisí s privatizací. Navíc usnesením z loňského roku ukládá vláda ministru financí zajistit na ekologii nejméně 4,5 miliardy korun ročně. Jak to ministr financí zajistí? No, nejsnáze tak, že je na těch účtech prostě nechá. A kdyby se stalo něco nepředvídatelného, jako je například prohra v privatizačním soudním sporu, i takové věci jsme zdědili, je tu nově zavedena možnost doplnění chybějících prostředků ze státního rozpočtu. Proto tvrdím, že plnění ekologických závazků je navrhovanou novelou řešeno mnohem lépe než doposud. Za třetí. Nejde o žádný účetní trik za účelem vylepšení bilance. Hlavním cílem navrhované novely je, aby prostředky, které nebudou využité na krytí privatizačních výdajů, nezůstaly na účtě nečinně ležet, ale aby mohly být smysluplně využity na investiční či sociální potřeby dle aktuálního stavu hospodářství. Proto je předpokládanou novelou umožněn převod těchto finančních prostředků do státního rozpočtu bez určení konkrétního účelu. Tento proces bude transparentní a kontrolovatelný, neboť bude podléhat standardním procesům uplatňovaným při sestavování státního rozpočtu. V kostce se dá tedy navrhovaná novela shrnout tak, že má eliminovat všechny účelové vládní výdaje a ponechat pouze výdajové tituly související se závazky z privatizace, které tak opět získají prioritu financování. Zdůrazňuji, že v současné době není možné hradit privatizační výdaje z žádných jiných zdrojů. Současně bude novelou umožněno efektivní a transparentní využití volných finančních prostředků. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji, paní ministryně. My jsme tento návrh v prvém čtení přikázali k projednání výboru rozpočtovému jako garančnímu a usnesení výboru bylo doručeno jako tisk 130/1. Prosím zpravodaje tohoto výboru, kterým je pan poslanec Petr Vrána, aby nás informoval o projednání návrhu ve výboru a případně odůvodnil pozměňovací návrhy. Prosím. Omlouvám se, ještě se omlouvá paní ministryně Němcová, a to do 15 hodin do konce jednacího dne.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené dámy, vážení pánové, vážení členové vlády, návrh novely zákona o zrušení Fondu národního majetku předložila vláda Poslanecké sněmovně dne 21. 3. 2018. Zástupcem navrhovatele je Ministerstvo financí. První čtení proběhlo 19. 4. 2018 na 12. schůzi Poslanecké sněmovny. Návrh zákona byl usnesením číslo 212 přikázán k projednání rozpočtovému výboru jako výboru garančnímu. Doposud nebyl načten žádný pozměňovací návrh ani návrh na zamítnutí. Vážené dámy, vážení pánové, dovolte mi, abych přednesl usnesení rozpočtového výboru z 9. schůze ze dne 6. června 2018 k vládnímu návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky /zákon o zrušení Fondu národního majetku/, ve znění pozdějších předpisů, a některé další související zákony, sněmovní tisk 130, druhé čtení. Po úvodním slově ministryně financí, zpravodajské zprávě poslance pana Vrány a po rozpravě rozpočtový výbor Poslanecké sněmovny Parlamentu I. doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu, aby vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky /zákon o zrušení Fondu národního majetku/, ve znění pozdějších předpisů, a některé další související zákony, sněmovní tisk 130, schválila bez připomínek; II. zmocňuje zpravodaje, aby s tímto usnesením seznámil Poslaneckou sněmovnu Parlamentu České republiky.
Děkuji a otevírám obecnou rozpravu. Prosím pana poslance Skopečka.
Dobré odpoledne, děkuji za slovo. Dámy a pánové, vážené kolegyně, vážení kolegové, dovoluji si navrhnout zamítnutí tohoto zákona ve třetím čtení. Uvedu důvody, proč si myslím, že by to měl být správný krok. Paní ministryně se tady snažila vysvětlit, jak je to vlastně logická úprava, já to jako logickou úpravu nevidím. Dodneška privatizační fond fungoval, dodneška to byla rezerva státu pro období, kdy se hospodářsky nedaří, zejména právě na deficit tzv. důchodového účtu, který se dostává do deficitu v době, kdy ekonomika nešlape, jako šlape dneska, kdy je nezaměstnanost větší, kdy nejsou takové platby odvodů do státního rozpočtu, jaké zažívá dnes tato vláda. Právě na toto období, na tyto účely máme privatizační fond, který se plnil jednak výnosy z privatizace, ale který se také plní každoročně dividendami ze státních podniků, tedy nejčastěji z ČEZu. Tyto peníze jsou zavázány, nemůže žádná vláda, ani tato, ani předchozí, ani ty předešlé, zacházet s těmito penězi, jak se jí to zlíbí. A byť paní ministryně říkala, že ty peníze už byly v minulosti využity na nejrůznější dílčí výdaje, tak to sice být pravda může, nicméně ten fond existoval stále a žádná vláda si ho nedokázala zrušit zcela úplně a vždycky respektovala to, že ho každoročně naplní peníze právě buď z privatizace, nebo z dividend. Takže já nevidím žádný důvod v době, kdy se vláda chlubí, jak jí roste daňové inkaso, jak jí rostou daňové příjmy, díky ekonomickému růstu máme dokonce i přebytek toho důchodového účtu, tak já vůbec nechápu, že zrovna v této době velmi dobrého ekonomického počasí, velmi dobrých příjmů státního rozpočtu to této vládě nestačí a potřebuje si sáhnout do privatizačního fondu a utrácet peníze, které vždycky byly chápány jako peníze rezervní na nějaké mimořádné události, mimořádné výdaje státu, ať už to byly ekologické škody, ekologická zátěž, nebo právě případný deficit penzijního systému v době ekonomické krize. Koneckonců, všem nám je jasné, že náš stávající důchodový účet nebo stávající penzijní systém není udržitelný, že tak jak nám stárne populace, tak těch, kdo budou přispívat do toho průběžného systému, bude stále méně, těch, co z něj naopak čerpat budou, bude stále více. Je zřejmé, že do budoucna se ten deficit bude prohlubovat. Také nejde spoléhat na to, že bude neustále ekonomický růst takový, jaký máme dneska, že bude tak nízká nezaměstnanost, jakou máme dneska, a že tedy penzijní systém i bez jakýchkoli reforem, bez jakýchkoli změn můžeme v budoucnu očekávat jako přebytkový nebo vyrovnaný. Paní ministryně říkala, že se ty peníze nikam neztratí, že budou využity efektivně, stále mluví o investicích. Já bych tento krok chápal od vlády a od ministryně, která v minulých letech dokázala proinvestovat nějaké nadprůměrné, rekordní číslo, které by vyžadovalo opravdu se poklonit a vyjádřit úctu. Nicméně když se podíváme na výše proinvestovaných peněz v uplynulých letech, tak zjišťujeme, že vláda, zejména tvořená hnutím ANO, ale i sociálními demokraty, nedokázala investovat v průměru více, než dokázaly investovat vlády v mnohem horších ekonomických podmínkách. Čili ten argument, že to bude na investice, je falešný. Minulá vláda nedokázala investovat více, než dokázaly investovat vlády v uplynulých letech, a je tedy zřejmé, že pokud si skutečně vláda hnutí ANO na ty peníze sáhne, tak to budou peníze utracené, projedené. Koneckonců, šermuje se tady se slůvkem "půjde to na investice". No, když se podíváme na inzeráty hnutí ANO v tisku, co všechno považují za investice, tak hnutí ANO přepsalo ekonomii, přepsalo ekonomické termíny a za investici považuje dokonce i jízdné zdarma pro naše spoluobčany. No to tak, paní ministryně. je - paní ministryně se diví. Podívejte se, zeptejte se svého PR oddělení, jaké zadává inzeráty. Zjistíte, že za investice vaše PR oddělení považuje i jízdné zdarma, což samozřejmě žádnou investicí není. Investice má jasnou definici. Tohle je hra s termíny a snaha oblbnout voliče. A já na takovéto výdaje, které prostě budou projedeny, nechci posílat vládě další peníze, které vždycky byly chráněny tím zákonem, vždycky byly na období nějakých mimořádných událostí. Tato vláda nedokáže hospodařit šetrně, což vidíme i v návrhu státního rozpočtu na příští rok, vidíme to i v realitě hospodaření předchozích let. Nedokáže investovat, čili nepotřebuje žádné další, dodatečné peníze. Samotný ekonomický růst jí přináší nebývalé peníze navíc, to by jí v jejím rozhazování mělo stačit. Nedopusťme, aby mohla rozhazovat i peníze, které by měly sloužit budoucnosti této země třeba na penzijní reformu. Prosím o to, abyste tento návrh zákona odmítli ve třetím čtení, což navrhuji. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Pan poslanec Ferjenčík.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, v zásadě musím souhlasit se svým předřečníkem. S tím návrhem na zamítnutí se ztotožňuji, nicméně v tom návrhu vnímáme určitá pozitiva, kde vláda navrhuje omezit ten seznam kapitol, do kterých se ty peníze mohou přesouvat. A co nám právě vadí, je možnost, aby vláda používala ty peníze na zvláštních účtech privatizace jako běžný příjem státního rozpočtu, což ostatně navrhuje i na příští rok, to znamená, že ten deficit 50 miliard, kterým se vláda dneska ohání, je ve skutečnosti 70 miliard, protože 20 miliard, které jsme už měli, se teď utratí z tohoto fondu. Z tohoto důvodu navrhuji pozměňovací návrh, který načtu v podrobné rozpravě, kterým bych zrušil ten paragraf, který umožňuje vládě tyto peníze libovolně převádět do státního rozpočtu. [[(16.30 hodin)]] My máme za to, že jednorázové příjmy mají sloužit na jednorázové výdaje. Pokud tady máme především z doby minulého režimu značné ekologické škody, které potřebují sanovat, a máme zdroj příjmů, jak sanaci těchto škod financovat, tak bychom na něj neměli sahat, neměli bychom z něj dělat běžný příjem státního rozpočtu, který se utratí v provozních výdajích, ale měli bychom je skutečně využít na to, abychom ty ekologické škody sanovali, odstranili, abychom zlepšili životní prostředí především v těch oblastech naší země, které jsou nejvíce poškozené těžkým průmyslem, jako je Ostravsko, jako jsou severní Čechy. A tam bychom ty peníze měli využít a neměli bychom je utratit na provoz státního aparátu.
Děkuji. Fakticky pan předseda Kalousek. Ještě omluva pana poslance Bauera od 17. hodiny a pan poslanec Strýček mezi 18. a 19. z pracovních důvodů. Prosím fakticky.
Děkuji. Pouze faktická připomínka k tomu, co říkal pan poslanec Ferjenčík. Ony jednorázové a neopakovatelné příjmy se nezapočítávají do deficitu, to znamená, že kdyby to bylo skutečně jednorázové a neopakovatelné, tak by ten deficit byl 70 miliard. Ale vzhledem k tomu, že jde o pravidelně opakující se dividendy, tak v účetní metodice se to opravdu uzná a ten deficit bude jenom 50 miliard, což nic nemění na tom, že všechno, co tu říkal pan poslanec Ferjenčík a pan poslanec Skopeček, je pravda. Já jsem navrhoval zamítnutí v prvním čtení. Rád podpořím ten pozměňovací návrh pana poslance Ferjenčíka. A pokud ten návrh zákona bude schválen, jako že asi bude schválen, tak prostě jenom nemyslíme na budoucnost ani na nezbytné investice a chceme všechno rozdat hned. Děkuji.
Děkuju. Fakticky pan poslanec Ferjenčík.
Děkuju za slovo. Rozumím, že co se účetnictví týče, tak samozřejmě ten deficit je 50 miliard. To je pravda. Ale mluvím o tom, že tady je 20 miliard, které vláda měla na účtech na začátku volebního období, a tím, že je nasype do státního rozpočtu, tak ten faktický deficit toho hospodaření zkresluje. O to mně šlo.
Děkuji. To byla sice faktická, ale poslední přihláška do obecné rozpravy. Pokud se nikdo nehlásí, obecnou rozpravu končím. Zeptám se na závěrečná slova po obecné rozpravě. Paní ministryně.
Budu velmi stručná. Děkuji, pane předsedající. Jenom bych závěrem reagovala na některá fakta a řekla pár čísel. Velmi stručně. Opakuji je pořád dokola, ale opakování je matka moudrosti. Máme velmi zdravé veřejné finance. Čtvrtý nejnižší dluh v rámci Evropské unie. Třetí nejvyšší přebytek veřejného sektoru v rámci Evropské unie. Strukturální saldo plus 1,1 % HDP. To říkám pořád dokola a pořád dokola to říkat budu. Prosila bych, aby se nespojovaly zvláštní účty privatizace s důchody, ale s privatizací. A opakuji, že účty nejsou míněné jako rezerva. Takto ten zákon nestojí. My pouze chceme zapojit peníze zde uvedené tak, jak se to dělo kdykoli v minulosti, do cash flow státu a tak s nimi nakládat. K investicím. Do investic plánujeme skoro 80 miliard z národních zdrojů - z národních zdrojů, nepočítám zdroje EU ani finanční mechanismy - což je částka nejvyšší za posledních deset let. A tyto peníze půjdou z velké části do SFDI, potom půjdou na dotační programy MMR, to znamená na různé programy zejména pro obce a na investiční věci, záležitosti do sportu. To znamená žádné slevy na jízdném. Samozřejmě víme, že to není investice.
Než dám slovo, pokud má zájem pan... Pan zpravodaj nemá zájem. Ale s přednostním právem dostane prostor pan předseda Kalousek.
Děkuji. Máme velmi zdravé veřejné finance. To máme jednak proto, že v době Nečasovy vlády vláda konsolidovala strukturální deficit tempem zhruba 60 miliard ročně, jednak proto, že po dobu této vlády máme velmi dobrý hospodářský růst, který například znamená, že letos má vláda k dispozici zhruba o 200 miliard víc, než měla vláda v roce 2012, a pravděpodobně ty dobré časy vydrží i v příštím roce, dál asi nikdo z nás nevidí. Ale nebudeme mít zdravé veřejné finance v okamžiku, kdy se ekonomický cyklus překlopí do recese. Nebudeme je mít proto, protože to konsolidační úsilí vyvinuté minulými vládami bylo do značné míry zmařeno expanzí mandatorních a kvazimandatorních výdajů plus populistickými dárky typu sleva na jízdném. To je, jako když máte v rodině hypotéku, vezmete si půjčky, teď vám chodí ty složenky každý měsíc, a najednou někdo v rodině přijde o zaměstnání a vypadne jeden z těch příjmů. To se dříve nebo později nutně musí odehrát, protože žijeme v tržní ekonomice, to znamená, přijít to musí, byť nevíme, kdy to přijde. V okamžiku, kdy to přijde a nebudou ty každoročně se navyšující příjmy, které má z ekonomického růstu vláda k dispozici, tak ty složenky, které si mezitím nasekala, budou chodit dál. A tam prostě dojde k poměrně významnému strukturálnímu problému, na který si zaděláváme dnes. Pak někdo jiný bude muset zase platit ty vládní sliby a bude za to nenáviděn, zatímco vláda je dnes milována, jak rozdává na všechny strany. Je to typická rozpočtová neodpovědnost. Netýká se to samozřejmě jenom privatizačního účtu. Týká se to celé řady jiných věcí, ale privatizační účet je jedním ze segmentů této neodpovědnosti. A já proto naléhám, abychom něco takového neschvalovali, protože to prostě není odpovědné.
Ještě s přednostním právem v zastoupení pana předsedy klubu ODS pan místopředseda Jan Skopeček.
Já chci říct vlastně něco podobného, co říkal pan předřečník. Poprosil bych paní ministryni, ať nešíří nepravdy a poplašné zprávy. Říct o našich veřejných financích, že jsou zdravé, prostě není možné. To, že vykazujeme drobné přebytky v době, kdy ekonomika roste skutečně nadprůměrnými tempy, na které Česká republika nebyla léta zvyklá, to je normální stav, to je normální záležitost. V okamžiku, ne jenom kdybychom se dostali do recese, ale kdyby naše ekonomika ochladila na jedno procento, věřte, že okamžitě veřejné finance spadnou do dramatických deficitů. V takovém případě ale nemůžeme mluvit o zdravých veřejných financích. Naše veřejné finance nejsou zdravé. V kontextu mezinárodního porovnání, když je srovnáme s ještě hůře hospodařícími evropskými zeměmi, tak ano, to jsme na tom mezi těmi špatnými skutečně lépe. Ale naše veřejné finance nejsou v žádném případě zdravé. V okamžiku, až ekonomika ochladí na jedno procento, okamžitě spadneme do deficitu, ve kterém by nám mohly pomoci našetřené peníze na privatizačním účtu, které by byly převedeny například na ty penze. Nicméně paní ministryně je chce projíst, chce je utratit, chce je utratit na takové věci, jako je jízdné zdarma. V době ekonomické recese na tom účtě bude nula. To je celé. Ale nelžeme si do kapsy. Naše veřejné finance v žádném případě zdravé nejsou.
Pokud pan zpravodaj nemá zájem o závěrečné slovo po obecné rozpravě, tak v tom případě nic hlasovatelného nepadlo, a můžu tedy otevřít podrobnou rozpravu. Tam mám jednu přihlášku, a to pana poslance Ferjenčíka. Prosím.
Děkuji za slovo. Zaprvé bych chtěl ještě odůvodnit, proč tady stále mluvíme o důchodech. Protože ve stávající verzi toho zákona je jasně napsáno, že se z toho fondu smějí převádět peníze do státního rozpočtu pouze v případě, že důchodový systém je v deficitu, jinak ne. Takže logicky asi zákonodárce zamýšlel, aby ty peníze sloužily jako rezerva. Nerozumím tomu, proč to tady paní ministryně dementuje. [[(16.40 hodin)]] Každopádně, chtěl bych se tedy přihlásit ke svému pozměňovacímu návrhu. Jedná se o sněmovní dokument číslo 1039. A o co jde, stručné odůvodnění, které je i v tom návrhu, nicméně jde o vyškrtnutí té části, která umožňuje vládě převádět peníze ze zvláštních fondů privatizace jako běžný příjem státního rozpočtu. Tento paragraf se vypouští tím pozměňovacím návrhem. Jeho cílem je zajistit, aby v tom fondu zůstal dostatek prostředků na sanaci ekologických škod. Děkuji za podporu tohoto návrhu ve třetím čtení.
Děkuji. Ještě jednou přednostní právo pro pana předsedu Kalouska.
Také jsem chtěl zdvořile nesouhlasit s paní ministryní v tom, že to nemá s důchody nic společného. Ano, peníze jistě nemají mašličky, nicméně při prudkém navýšení důchodů, které vysoko překračuje povinný valorizační vzorec, bude pro vyrovnanou bilanci důchodového účtu chybět 21 mld. korun. A 22 mld. korun si vláda chce vzít z toho privatizačního účtu. To jsou velmi jednoduché počty. Miliardu pak bude moci zapojit třeba na tu slevu na jízdném nebo na něco jiného. Já vím, že to je přirovnání, které kulhá. Protože znovu opakuji: peníze nemají mašličky. Ale prostě pro tu vyrovnanou bilanci důchodového účtu je potřeba 21 mld. korun, nebo by se ty peníze musely vzít někde jinde, tzn. v rozmařilých výdajích jednotlivých kapitol by se musely ušetřit. Popřípadě by musel být vyšší deficit. Proto vláda ty peníze tak strašně chce. A má to přímou souvislost s důchody. Ne že nemá.
Do podrobné rozpravy už žádnou přihlášku nemám, takže ji končím. Zeptám se na závěrečná slova. Paní ministryně? Potom pan zpravodaj.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Bylo toho tady řečeno hodně, tak já to vezmu postupně, nebudu nikoho oslovovat, protože si přesně nepamatuji, kdo co řekl. Takže možná pan poslanec Skopeček by mohl vysvětlit, jak chce převést peníze na penze. To zrovna nevím, to zrovna právě teď nejde. A naopak já bych ho prosila, aby nešířil poplašné zprávy. Protože jestliže - a znovu to opakuji, a budu to opakovat donekonečna - jestliže strukturální saldo je v přebytku, tak máme zdravé finance. Znovu opakuji: plus 1,1 % HDP. A jiný ukazatel pro to není. Je to ukazatel, který je sledován Evropskou komisí, který v podstatě vyplývá z paktu stability, ze zákona o pravidlech rozpočtové odpovědnosti. A to strukturální saldo je očištěné od vlivu ekonomického růstu. Na důchodovém účtu nic nechybí, naopak, je v přebytku. I v roce 2019 neustále bude v mírném přebytku. A existuje celá řada titulů, kam tyto peníze lze posílat. Třeba do SFDI. Takže nesvazujme to s důchody, není to ten účel! Chceme ty peníze zapojit a využít je v cash flow státu. Děkuji.
Pan zpravodaj.
Ještě jednou dobré odpoledne, vážené dámy a vážení pánové. Dovolte, abych zrekapituloval pozměňovací návrhy a návrhy na zamítnutí. Doposud byl podán pozměňovací návrh pod číslem sněmovního dokumentu 1039 a byl rovněž podán návrh na zamítnutí ve třetím čtení od kolegy Skopečka. Děkuji.
Děkuji. To znamená, že v této fázi nemáme o čem hlasovat a já končím druhé čtení tohoto tisku. Děkuji jak paní ministryni, tak panu zpravodaji. A budeme pokračovat bodem číslo