Ingen har bedt om ordet.[[Votering, sjå side 492]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, sjå side 493]]
Etter ønske frå sosialkomiteen vil presidenten foreslå at debatten blir avgrensa til 5 minutt til kvar gruppe og 5 minutt til statsråden. Vidare vil presidenten foreslå at det blir gitt høve til tre replikkar med svar etter innlegg frå medlemmer av Regjeringa innanfor den fordelte taletida. Vidare blir det foreslått at dei som måtte teikne seg på talarlista utover den fordelte taletida, får ei taletid på inntil 3 minutt. - Det blir sett på som vedteke.
De forslag til endringer som framkommer i Ot. prp. nr. 57 for 2003-2004, som vi nå har til behandling, må vel i all hovedsak sies å være av teknisk karakter, eller endringer som følge av tidligere fattede vedtak i storting eller odelsting. Det er heller ikke de store uenighetene i innstillingen som foreligger fra komiteens side, bortsett fra på et par mindre områder. Jeg vil derfor bare gå igjennom noen av de forslag til endringer i folketrygdloven som er fremmet i proposisjonen. I forbindelse med at man endret opptjeningstiden for å kunne få rett til sykepenger fra to til fire uker, ble ikke folketrygdloven § 8-24 tredje ledd, som omhandler retten til egenmelding, endret tilsvarende. Dette foreslås nå endret. Dette skjer som en konsekvens av at flertallet, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, endret opptjeningstiden fra to til fire uker ved behandlingen av Ot. prp. nr. 10 for 2003-2004. Fremskrittspartiet var sterkt imot denne utvidelsen av opptjeningsperioden da dette var til behandling i Stortinget, men må bare akseptere at Arbeiderpartiet gjennom sitt samarbeid med regjeringspartiene sørget for at dette fikk flertall. Jeg vil heller ikke sette i gang en ny debatt om dette temaet på det nåværende tidspunkt, da saken allerede er tapt gjennom de vedtak som er fattet. Regjeringen foreslår videre at trygdekontorene skal gis hjemmel til å kunne fatte vedtak om rehabiliteringspenger i ventetiden i forbindelse med at det fremmes krav om yrkesrettet attføring. Dette støttes av en enstemmig komite. Det foreslås videre en presisering i § 12-12 andre ledd første punktum for å tydeliggjøre at ventetiden for rett til friinntekt også gjelder ved innvilgelse av høyere uføregrad. Dette må etter komiteens flertalls mening anses å være en presisering av gjeldende praksis og ikke ny politikk. I den forbindelse er det grunn til å vise til det som framkommer i forbindelse med behandlingen av Ot. prp. nr. 102 for 2001-2002 kapittel 6.3, Regler for revurdering/fastsetting av ny uføregrad, der det står: "Fra første mai 1997 ble friinntektsbeløpet hevet fra et halvt til et helt grunnbeløp. Det må ha gått ett år fra innvilgelse til pensjonisten kan ha inntekt på inntil ett grunnbeløp uten at uføregraden blir revurdert. Det inntrer en ny ventetid på ett år hver gang det blir fattet vedtak om endring[[revurdering]] av uføregraden." Komiteens flertall, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti, viser til at hensikten med friinntektsordningen er å stimulere til, samt å legge til rette for, aktivitet og bibehold av arbeidstilknytningen for uføretrygdede. Dette flertallet viser til at en gjennom en rekke henvendelser er blitt gjort kjent med at praktiseringen av friinntektsordningen synes å være komplisert og basert på uoversiktlig regelverk. Flertallet fremmer derfor forslag om å be Regjeringen gjennomgå og legge fram en oversikt over en evaluering av regelverket for friinntektsordningene knyttet til de ulike trygde- og stønadsordningene basert på folketrygden. Senterpartiet varsler i innstillingen at de vil stemme imot endringen i § 12-12, og begrunnelsen for dette antar jeg at de selv vil frambringe.
Jeg synes det er gledelig at et flertall slutter seg til de lovendringene som er foreslått i denne odelstingsproposisjonen. Endringene innebærer at vi får en nødvendig klargjøring og forenkling av regelverket. Jeg finner imidlertid grunn til å kommentere to punkter i innstillingen. Jeg vil først vise til den begrunnelse Regjeringen gav i Ot. prp. nr 10 for 2003-2004 for å utvide opptjeningstiden for rett til sykepenger fra to uker til fire uker: "Med bare to ukers opptjeningstid, og med sykepengerettigheter i inntil tre måneders avbrekk fra arbeidet, omfattes også mange med svak og sporadisk tilknytning til arbeidslivet av sykepengeordningen. Riktignok er det et vilkår at arbeidsuførheten må ha medført tap av pensjonsgivende inntekt, men uten sterke holdepunkter for det motsatte vil man som oftest måtte legge til grunn at dette kravet er oppfylt. Departementet mener at det bør stilles krav om en noe sterkere tilknytning til arbeidslivet for å falle inn under sykepengeordningen. Det foreslås derfor å øke opptjeningstiden fra to uker til fire uker." Det er ingen grunn til å se på dette som et brudd på avtalen om et inkluderende arbeidsliv. Dette er små og rimelige endringer. Disse små endringene er med på å bidra til at vi kan opprettholde verdens beste sykelønnsordning, med full lønn fra første dag. Jeg mener vi må ha lov til å stille krav til at det er et rimelig forhold mellom det man yter, og det man får igjen. Jeg mener også at utvidelsen av opptjeningstiden er et fornuftig tiltak med tanke på de utfordringer det er pekt på i forhold til velferdsordninger som følge av EØS-utvidelsen. Det er også grunn til å påpeke at endringene samlet antas å medføre årlige besparelser for folketrygden på om lag 90 mill. kr. Jeg vil videre kort kommentere flertallets forslag om å pålegge Regjeringen å evaluere regelverket for friinntektsordningene. Forslaget bygger etter mitt syn på feilaktige premisser. Friinntekten er ikke, slik flertallet hevder, begrunnet i hensynet til å beholde tilknytningen til arbeidslivet. Den er derimot å betrakte som et "toleransebeløp" for å unngå at uføregraden må justeres for ofte. Flertallet skriver i sine merknader at praktiseringen av friinntektsordningen "synes å være komplisert og basert på et uoversiktlig regelverk". Med de lovendringene som nå vedtas, fjernes de uklarheter som måtte være til stede i regelverket, og jeg er glad for at en samlet komite støtter opp om dette.
Dagens lovendringer er en fortsettelse av Regjeringens arbeid med å klargjøre og forenkle folketrygdloven. Kristelig Folkeparti slutter seg til denne målsettingen og de konkrete forslagene i samleproposisjonen. Under behandlingen av Ot.prp. nr. 10 for 2003-2004 ble opptjeningstiden for rett til sykepenger utvidet fra to til fire uker, for å målrette sykepengeordningen bedre mot personer som har en stabil tilknytning til arbeidslivet. Det gis full kompensasjon fra første dag. Ordningen er en justering av kriteriene, men ikke en svekkelse av sykelønnsordningen. Retten til egenmelding i § 8-24 bør følge de samme tidsfrister, og endringen blir derfor en konsekvens av at opptjeningstiden for rett til sykepenger ble vedtatt utvidet fra to til fire uker. SV og Senterpartiet mener denne utvidelsen er en innstramming i sykelønnsordningen, og viser til intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv, IA-avtalen. Det er viktig å understreke at Regjeringen og partene i arbeidslivet er enige om å videreføre IA-avtalen ut den avtalte perioden, til utgangen av 2005. Selv om en kan se positive trender i enkelte IA-bedrifter, er det en kjensgjerning at en ikke har nådd målsettingen om en reduksjon på 20 pst. Sykefraværet har økt med over 10 pst. Dette bekymrer Kristelig Folkeparti, og vi vil i en senere sak stille sterkere krav til både arbeidstaker, arbeidsgiver og lege. En samlet komite støtter forslaget om at det kan gis rehabiliteringspenger i ventetiden som kan oppstå fra det tidspunkt det er framsatt et krav i Aetat om yrkesrettet attføring. Kristelig Folkeparti mener det er svært viktig at det ikke oppstår stans i ytelsene mens en venter på andre ytelser. Kristelig Folkeparti er fornøyd med at sosialministeren i et brev til Rikstrygdeverket er opptatt av at flere grupper ikke skal få unødig stans i sine ytelser. Jeg siterer fra brevet av 28. april i år: "Dersom det er personer som var omfattet av overgangsreglene som fortsatt ikke har fått krav om yrkesrettet attføring, tidsbegrenset uførestønad eller uførepensjon, må disse sakene ferdigbehandles umiddelbart." Når det gjelder § 12-12 andre ledd første punktum, er det en tydeliggjøring av at ventetiden for rett til friinntekt også gjelder ved innvilgelse av høyere uføregrad. Dersom en person får høyere uføreprosent, er det fordi han ikke klarer å arbeide så mye som tidligere. Rett til friinntekt blir som før, da det er viktig, ikke minst av sosiale grunner, at en har en viss tilknytning til arbeidslivet.
Noen korte merknader til dette med å utvide retten til sykelønnsordning ved å stramme inn fra to til fire uker når det gjelder yrkestilknytning. Vi mente at dette brøt med intensjonene i IA-avtalen, og stemte derfor imot dette på et tidligere tidspunkt, og vi er fortsatt av den oppfatning at dette ikke burde ha vært gjort på denne måten. Så noen ord til § 12-12 andre ledd første punktum, som vi ønsker å stemme imot. Intensjonen med friinntektsordningen har vært og bør fortsatt være å stimulere til og legge til rette for aktivitet og bibehold av arbeidstilknytning for uføretrygdede. Slik en nå får endringen i § 12-12, så blir det en presisering og en lovfesting av en praksis som vi ikke ønsker å støtte. Vi ber da sammen med et flertall, her bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV, om at Regjeringen gjennomgår og legger fram en oversikt over og en evaluering av regelverket for friinntektsordningene knyttet til de ulike trygde- og stønadsordninger som er basert på folketrygden. Vi mener at en slik gjennomgang er nødvendig, og at en da i innledningen til dette ikke bør støtte en ordning som går på at en ved for høy uføregrad mister muligheten til kontakt med arbeidslivet i et helt år. Vi mener at det bør være en kontinuitet i dette, og dersom det skulle være en begrensning første året etter forhøyelse av uføregrad, så bør dette begrense seg til en differanse mellom grunnbeløpet og det forhøyelsen av uføretrygden representerer. Vi vil derfor, som sagt, stemme imot den endringen som er foreslått i § 12-12 andre ledd første punktum.
Dei talarane som heretter får ordet, har ei taletid på inntil 3 minutt.
Jeg skal være veldig kort. Grunnen til at jeg tar ordet, er representanten Afshan Rafiqs påstand om at friinntektsbeløpet er et "toleransebeløp". Det er det altså ikke, ut fra flere partiers innlegg i denne sal gjennom tidene. Friinntektsbeløpet har vi nettopp fordi man skal kunne ha en viss tilknytning til arbeidslivet, slik at man raskere skal kunne komme tilbake igjen. Så det ses ikke som et toleransebeløp, i hvert fall ikke fra Fremskrittspartiets side, men som nettopp en mulighet til å komme tilbake igjen i jobb. Det var for en tid tilbake foreslått opprettet et toleransebeløp på 10 pst. av grunnbeløpet i folketrygden. Det stemte Stortinget ned, og man opprettholdt fribeløpet.
Fleire har ikkje bedt om ordet til sak nr. 3.[[Votering, sjå side 493]]
Odelstinget skal votere i sakene nr. 1-3.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Senterpartiet har varslet at de går imot.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Stor bokstav B blir i samsvar med forretningsordenens § 30 fjerde ledd å sende Stortinget.