Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 148 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim vas da, radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 147 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Suzana Spasojević, Dragan Šutanovac, Jovana Jovanović, Branka Bošnjak, prof. dr Vesna Besarović, Mirjana Dragaš i Mladen Grujić. Dostavljeni su vam zapisnici sednica Sedmog i Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini i Zapisnik Druge posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene Zapisnike. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 18. i 20. februara 2015. godine. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 142, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 16, od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 23. i 24. februara 2015. godine. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasalo 14, od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik Druge posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 10. marta 2015. godine. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 144, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasalo 15, od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. U sazivu ove sednice sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Stavljam na glasanje predlog da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o inspekcijskom nadzoru, koji je Vlada podnela Narodnoj skupštini 3. marta 2015. godine. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KFW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, u iznosu do 15 miliona evra za projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“, koji je podnela Narodnoj skupštini 6. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 146, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 17 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Maroko o saradnji u oblasti veterine, koji je podnela Narodnoj skupštini 6. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160, od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva je predložio da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Narodnoj skupštini 6. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o upotrebi znakovnog jezika, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162, od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, u dnevni red ove sednice uvrsti Predlog za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, koji je Narodnoj skupštini podnela Vlada 13. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 142, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20, od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, u dnevni red ove sednice uvrsti Predlog Odluke o prestanku funkcije predsednika Osnovnog suda u Pančevu, koji je Narodnoj skupštini podneo 18. marta 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 144, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 19, od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Podsećam vas da je Vlada Republike Srbijepovukla predlog da se po hitnom postupku razmatra Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i izdavanja građevinske dozvole radi realizacije projekta izgradnje „Beograd na vodi“, podnet u skupštinsku proceduru 6. marta 2015. godine, a koji sam predložila kao prvu tačku dnevnog reda ove sednice. To je za posledicu imalo automatsko skidanje ovog predloga zakona iz ovog predloženog dnevnog reda sednice, budući da više nisu ispunjeni poslovnički uslovi da se Narodna skupština izjašnjava o njegovom uvršćivanju u dnevni red. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanici Zoran Živković ili Vladimir Pavićević žele reč? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, smatram da u dnevni red ove sednice treba da se uvrsti i Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji smo još 26. septembra prošle godine, poštovana gospodo, Narodnoj skupštini podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Pokušaću u ova tri minuta, na koja imam pravo, da ubedim narodne poslanike da glasaju za usvajanje ovog našeg predloga, da danas raspravljamo o našem Predlogu zakona. Poštovana gospodo, prošle nedelje Evropski parlament je usvojio Rezoluciju o Srbiji koju, koliko sam ja razumeo, možemo da tumačimo kao crveno upozorenje za naše institucije, a pre svega za instituciju Narodne skupštine, kada je reč o stanju u visokom obrazovanju u našoj državi, poštovana gospodo. U toj Rezoluciji, ja verujem da smo svi pročitali tu Rezoluciju, piše da je Evropski parlament, poštovana predsednice Narodne skupštine, posebno zabrinut zbog toga što naše institucije, a to znači i Narodna skupština, nisu uspele da se izbore sa velikim problemom plagijata, a naravno i zbog toga što naša akademska zajednica nije uspela da se izbori sa istim tim problemom. Za ovu veoma lošu ocenu stanja u visokom obrazovanju odgovorna je, naravno, pre svega izvršna vlast, koja pojedince za koje postoji ozbiljna sumnja da su na nepošteni način stekli diplome, zvanja, promoviše u ministre, gradonačelnike, itd. Odgovorna je, poštovana gospodo, i naprednjačka većina ovde, poštovana predsednice Narodne skupštine, u Skupštini koja šest meseci uporno odbija da u dnevni red jedne sednice Narodne skupštine uvrsti Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, kojim se princip akademske čestitosti, poštovana gospodo, definiše kao jedan od osnovnih principa u našem sistemu visokog obrazovanja. Ja smatram, poštovana gospodo, da bi naša rasprava o ovom predlogu, a potom i usvajanje našeg predloga, bio primereni odgovor jedne institucije, najznačajnije institucije u našem političkom sistemu, na veliki problemplagijata. Time bi i naprednjačka većina ovde otklonila jednu prepreku koja je sama stavila na našem putu, na putu naše države ka EU. Zato smatram da je dobro da danas raspravljamo i o našem predlogu. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, koji je podnela grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“, 25. februara ove godine. Da li želite reč? Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi poslanici, naša poslanička grupa podnela je tri predloga zakona kojima bi se na jedinstven i sistematičan način rešio problem građana zaduženim u švajcarskim francima, ali ne samo u švajcarskim francima, već i svim onim građanima koji imaju deviznu klauzulu kod svojih kredita, a ti krediti se tiču prvenstveno rešavanja stambenih problema i rešavanja pitanja krova nad glavom tih ljudi. Danas dok mi ovde raspravljamo, desetine hiljada porodica strepe da će ostati bez stanova koje su uzeli na kredit. I ne samo to da će ostati bez stanova, nego da će i posle tog oduzimanja stanova ostati u dužničkom ropstvu banaka. Zbog toga smo mi podneli predloge tri zakona. Jedan od njih jeste zakon o izmeni i dopuni Zakona o Narodnoj banci, kojim predlažemo da Narodna banka ima dodatnu kontrolnu funkciju nad bankama, a koja se tiče zaštite potrošača, odnosno korisnika finansijskih usluga. Jer, sada Narodna banka štiti banke a ne građane, odnosno nema isti odnos prema građanima i prema bankama. Banke stiču ekstra profit a građani padaju u dužničko ropstvo. U Zakonu o Narodnoj banci smo mi dodali jednu odredbu koja kaže da Narodna banka obavlja poslove zaštite prava i interesa korisnika usluga koje pružaju banke, društva za osiguranje, davaoci finansijskih usluga lizinga, društva za upravljanje dobrovoljnim penzijskim fondovima, pružaoci platnih usluga, izdavaoci elektronskog novca u slučaju poremećaja na finansijskom tržištu koji uzrokuje prekomernu štetu korisnicima ovih usluga. Predsedavajuća, pored najbolje moje volje, ne mogu da završim izlaganje zbog toga što poslanike većine ne interesuje pitanje zaštite potrošača korisnika finansijskih usluga i zbog toga što glasno pričaju. Ali, ja ću nastaviti još glasnije da bi me čuli i oni i građani Srbije. Dakle, predlog naše poslaničke grupe jeste da se zaštite korisnici finansijskih usluga koji su se zadužili u švajcarskim francima, eurima, a koji su u međuvremenu ostali bez plata.
Hvala vam. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatuje da Narodna skupština nije prihvatila vaš predlog. Narodni poslanik profesor dr Janko Veselinović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona zaštite korisnika finansijskih usluga, koji je podnela grupa od 12 narodni poslanika poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“, 25. februara 2015. godine. Reč ima narodni Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Predsedavajuća, nadam se da ću sada moći slobodno da izložim predlog izmene i dopune Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Predlogom ovog zakona, ovih izmena i dopuna Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga naša poslanička grupa išla je ka tome da zaštiti sve korisnike finansijskih usluga, sve one koji su se zaduživali ili planiraju da se zaduže u kreditima koji imaju deviznu klauzulu. U ovom zakonu, predvideli smo da su ništavne odredbe opštih uslova koji su mimo osnovnog ugovora, a koje propisuje teže uslove za korisnike finansijskih usluga. Dešava se sada da u ugovorima o kreditu, datu su samo osnovne odredbe, a da se u opštim uslovima propisuju teža opterećenja za korisnike tih kredita, čak da se povećavaju kamate, čak da se povećavaju drugi tereti koji opterećuju te kredite i da korisnici finansijskih usluga, korisnici kredita ni sami ne znaju kada potpisuju ugovor šta potpisuju. Osim toga, predvideli smo jednu veoma važnu odredbu da opterećenje korisnika kredita, stambenih kredita ne može biti veće od 40% njihove plate, a samo ukoliko se posebno saglase da to može biti 50% njihove plate. Ovako kako je trenutno stanje, potrošačima, odnosno korisnicima kredita opterećena je cela plata, ne samo njihova plata, nego plata njihovog bračnog druga, tako da oni nemaju novca za život, već sva sredstva koja steknu moraju da daju bankama koja stiču ekstraprofite i kroz ove ugovore koji su na štetu korisnika, finansijskih usluga, u tom smislu, postavljam i pitanje, ukoliko ne prihvatite ovaj zakon, kako mislite da će građani koji imaju rate kredita 50, 60 ili 100.000, kako mogu da žive od plate od 20.000 dinara, koje su u međuvremenu smanjene odlukama ove Skupštine i kako mislite da ljudi vraćaju kredite, kada ste im smanjili platu, ukinuli minuli rad i zbog toga ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona ide ka otklanjanju tih posledica.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o posebnim uslovima i načinu izmirenja obaveza korisnika stambenih kredita sa valutnom klauzulom u švajcarskim francima, koji je podnela grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić, SDS, ZZS, ZZ, 25. februara ove godine. Reč ima dr Janko Veselinović.
Dva prethodna zakona odnosila su se na korisnike svih finansijskih usluga, i na one građane koji su zaduženi u francima i one koji su zaduženi u evrima ili eventualno u američkim dolarima, odnosno kojima je valuta indeksacije bila u tim stranim valutama. Ovaj Zakon o posebnim uslovima i načinu izmirenja obaveza korisnika stambenih kredita sa valutnom klauzulom u švajcarskim francima, odnosi se isključivo na korisnike kredita građana koji su zadužili sa valutnom klauzulom u švajcarskim francima. Mi smo predvideli pet modela kako bi ovi građani mogli da izmiruju svoje obaveze, svoje kredite i kako bi mogli normalno da žive. Jedan od modela jeste da se ovi krediti reindeksiraju u eure i to na dan zaključenja ugovora, na dan zaključenja i da se tako reindeksirani preračunaju i da se da obračun korisnicima kredita da se vidi koliko su oni još zaduženi ili su možda čak pretplatili, odnosno isplatili svoj kredit. Druga mogućnost koju smo dali korisnicima kredita u švajcarskim francima jeste da valuta ostane švajcarski franak, ali da kurs bude pre donošenja Zakona o radu, jer je taj zakon tačka vezivanja za njihov ekonomski sunovrat, sunovrat građana Srbije koji su korisnici finansijskih usluga. Dakle, skočio je kurs švajcarskog franka, a u međuvremenu su doneti Zakon o radu, Zakon o ograničavanju plata kojima su njihove plate smanjene i u tom smislu su oni onemogućeni da vraćaju svoje kredite. Treća mogućnost jeste da ti građani vrate stan banci i da im banka otpiše preostali dug. Pojedini građani nemaju nikakvu više kreditnu sposobnost zbog toga što su njihove plate smanjene ili su ostali bez posla zbog ove loše vlasti. Naš predlog jeste da oni imaju mogućnost da vrate stan banci, ali da im banka oprosti preostali deo kredita. Četvrta mogućnost jeste da zaduženi građani u švajcarskim francima vrate stan banci, međutim, da ostanu kao zaštićeni, odnosno kao zakupac u tom stanu i da posle dve godine imaju mogućnosti da otkupe taj stan, da im je banka dužna da ponudi taj stan, a naravno, po novoj procenjenoj ekonomskoj ceni tog stana i da oni imaju pravo preče kupovine. Molim predstavnike vladajuće koalicije da glasaju za ove predloge kako bi zaštitili ove građane. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Sulejman Ugljanin, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – predlog rezolucije za rešavanje statusa nacionalnih manjina u Republici Srbiji, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Enis Imamović, Sabina Dazdarević i Šaip Kamberi, 2. februara ove godine. Reč ima narodni poslanik dr Sulejman Ugljanin.
Poštovani narodni poslanici, manjinska poslanička grupa SDA Sandžaka, PDD, podnela je 2. februara ove godine Narodnoj skupštini na razmatranje i usvajanje Predlog rezolucije za rešavanje statusa nacionalnih manjina u Republici Srbiji. Ustavni osnov za donošenje ove rezolucije sadržan je u članu 99. stav 1. tačka 7) i stav 2. istog člana Ustava Republike Srbije, kao i članu 8. stav 1. Zakona o Narodnoj skupštini. Ovom rezolucijom, Narodna skupština Republike Srbije utvrđuje osnovne okvire za rešavanje statusa nacionalnih manjina i donošenja sveobuhvatne strategije sa detaljnim akcionim planom o rešavanju statusa nacionalnih manjina na principima Rezolucije Narodne skupštine i načelima u pregovorima o pristupanju Republike Srbije EU od 16. decembra 2013. godine. Ova rezolucija donosi se u cilju rešavanja statusa nacionalnih manjina u Republici Srbiji, uzimajući u obzir prihvatanje pravnih tekovinaEU kroz harmonizaciju zakona i drugih pravnih akata, uz poštovanje preuzetih obaveza iz međunarodnih sporazuma i potpisivanjem međunarodnih instrumenata o zaštiti osnovnih i kolektivnih prava nacionalnih manjina, koje Republika Srbija do sada nije potpisala ili ratifikovala. Usvajanjem ove rezolucije, stvoriće se uslovi za uspešno formulisanje, usvajanje i efikasnu implementaciju sveobuhvatne nacionalne strategije sa detaljnom socijalnom i ekonomskom analizom i detaljnim akcionim planom o rešavanju statusa nacionalnih manjina i uključivanjem u čitav proces njene izrade i implementacije, legitimnih predstavnika nacionalnih saveta nacionalnih manjina, narodnih poslanika sa manjih izbornih lista, kao ključnih zainteresovanih strana, kao i manjinskih institucija i druge organizacije koje se bave sigurnošću, saradnjom, zaštitom ljudskih i manjinskih prava i vladavinom prava, uključujući i nevladine organizacije. Posebna uspešnost se postiže izradom detaljne socijal-ekonomske analize i utvrđivanjem njenih indikatora za praćenje indeksa ljudskog razvoja u regionima gde tradicionalno žive manjine. Usvajanjem ove rezolucije u Narodnoj skupštini Republike Srbije biće otklonjene mnoge prepreke na putu Srbija ka EU…
Vreme.
… počev od poglavlja 23. koje se odnosi na manjinska prava sa kojima počinjemo pregovore o pristupanju. Time ćemo izraziti svoju volju i spremnost i odlučnost ka punopravnom članstvu u EU. Pozivam narodne poslanike da glasaju za ovo za stavljanje na dnevni red. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 168 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik profesor dr Vladimir Marinković, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i člana 180. Poslovnika Narodne skupštine,predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, u iznosu do 15.000.000 evra za Projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“ i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja i zajednički načelni jedinstveni pretres o Predlogu zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o socijalnoj sigurnosti. Da li narodni poslanik Marinković želi reč? (Ne) Hvala. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite, povreda Poslovnika, marko Đurišić.
Hvala poštovana predsednice. Smatram da je ovaj predlog suprotan članu 157. stav 2. na koji se između ostalog poziva, taj stav 2. govori da Narodna skupština može da odluči da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana. Znači, ne vidim nikakvu međusobnu uslovljenost i povezanost između, recimo Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma i izmenama i dopunama Carinskog zakona. Apsolutno nikakve veze ta dva zakona nemaju, osim što je ispred Vlade za ovlašćenog ministra koji će predstavljati zakon u Skupštini određen ministar finansija, Dušan Vujović. Nikakve veze, nikakva rešenja međusobno nisu uslovljena i ja vas pozivam na, apelujem na vas, obzirom da smo prethodnih nekoliko dana često govorili o tome kako se urušava dostojanstvo ovog Parlamenta, kako se urušava dostojanstvo poslanika, pozivam vas da branimo ovde ugled Parlamenta i dostojanstvo,tako što ćemo poštovati mi Poslovnik, tražili smo da se poštuje zakon, da se poštuju prava i obaveze poslanika, ona proizilazi iz ovog Poslovnika. Ako ga mi danas ponovo prekršimo ovde, a ovo je postao manir u ovom sazivu, onda ne možemo očekivati da će građani misliti o nama mnogo bolje, da će razumeti i poštovati integritet poslanika, njihove obaveze, njihovo pravo da rade ovde. Znači, na ovaj način mi sami urušavamo ugled Parlamenta i ne možemo sutra da se pozivamo na to, kada su neke druge stvari kojima se napada ugled Parlamenta i poslanika na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem, razumela sam. U skladu sa članom 92. stav 2. i članom 157. stav 2. i član 170, poslanik Marinković iskoristio svoje pravo da Parlamentu i poslanicima predloži spajanje rasprave po, naravno on ima pravo na to, a parlament će se sada izjasniti o tome da li želi ili ne. Veći, bolji, demokratski način za sada nije izmišljen na planeti zemlji, osim većine, da li je tako? (Marko Đurišić, s mesta: Nije većina.) Dobro, možda po vašim merilima većina ne predstavlja ništa, ali po izbornoj volji predstavlja mnogo. Da ne diskutujemo, niste to ni tražili nego da stavimo na glasanje spajanje rasprave i Predlog poslanika Marinkovića. (Marko Đurišić, s mesta: Moje moj predlog, povreda Poslovnika?) Apsolutno, glasaćemo o tome, da. Dakle, stavljam na glasanje spajanje rasprave. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – sedam, uzdržanih – nema, nije glasao 31 narodni poslanik od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog o spajanju rasprava. U zapisnik neka uđe da je poslanik Marko Đurišić tražio da se glasa o povredi Poslovnika koju je izneo. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu i predlozima za spajanje rasprave, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 34 narodna poslanika od ukupno prisutnih 173 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, u celini. Molim službu da pripremi prečišćeni dnevni red. D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, 3. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, u iznosu do 15.000.000 evra za Projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“, 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja, 5. Predlog zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča, 6. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o socijalnoj sigurnosti, 7. Predlog za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, 8. Predlog odluke o prestanku funkcije predsednika Osnovnog suda u Pančevu. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1, pozvala sam da današnjoj sednici prisustvuju: Ministar finansija, dr Dušan Vujović; Nenad Mijailović, državni sekretar u Ministarstvu finansija; Vesna Hreljec Ivanović, pomoćnik ministra finansija; Milovan Milovanović, direktor Uprave za sprečavanje pranja novca u Ministarstvu finansija; Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija; Predrag Aleksić, šef odseka za carinski sistemu Ministarstvu finansija; Milunka Milanović, viši savetnik u Upravi za sprečavanje pranja novca u Ministarstvu finansija; Milka Živanović i Jelica Trninić Šišović, samostalni savetnici u Odseku za carinski sistem u Ministarstvu finansija i Marina Nešić, savetniku Ministarstvu finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni i republike Srbije, u iznosu do 15 miliona evra za Projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Pitam, da li predstavnik predlagača, ministar finansija, dr Dušan Vujović želi reč? (Da) Reč ima ministar Vujović.
Hvala. Dozvolite mi nekoliko samo kratkih napomena pred početak rasprave. Prvo, zakon, odnosno Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, to je zakon koji de fakto usklađuje zakonsku regulativu sa ratifikovanim konvencijama UN koje je Srbija potpisala sa jedne strane, a sa druge strane ispunjava obaveze koje proizlaze iz članstva u Savetu Evrope, obzirom na veliko kašnjenje u donošenju svih ovih propisa potrebno je hitno donošenje zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Kao što znate, to su međunarodni zakoni i norme koje su prihvaćene od velikog broja zemalja i naša namera je da ovim zakonom ispunimo te svoje obaveze. Cilj je unapređenje borbe protiv terorizma, ustanovljavanjem sistema preventivnih i represivnih mera protiv finansiranja terorizma, kao i prethodne neophodne faze u vršenju svih terorističkih akata. Postojećim zakonima to nije regulisano. Nužno je regulisati ograničavanje raspolaganja imovinom terorista, odnosno označenih lica koja se definišu ovim zakonom, što do sada nije bilo uređeno u našem zakonodavstvu. Ovaj nacrt zakona propisuje radnje i mere za ograničavanje raspolaganja. Utvrđivanje označenih lica vrši se na osnovu, odnosno, listu utvrđuje Vlada, na osnovu tri izvora informacija. Jedno su UN, sistem UN, drugo su informacije od nadležnih državnih organa i treće su moguće informacije od drugih, odnosno zahteva drugih država. Nacrt zakona utvrđuje, predviđa privremeno ograničavanje raspolaganja imovinom dok se ne sprovedu svi drugi zakonom utvrđeni postupci. Ovaj zakon de fakto omogućava Srbiji da ispoštuje sve obaveze prema UN, prema Savetu Evrope i svim drugim važećim međunarodnim zakonima. Drugi zakon koji se predlaže jeste zakon o izmenama i dopunama Carinskog zakona. Glavne odredbe ovih izmena su uvođenje novog kompjuterizovanog tranzitnog sistema koji bi omogućio Srbiji da olakša sprovođenje tranzitnog postupka roba, što je preduslov pristupanju Konvenciji o zajedničkom tranzitu. Imajući u vidu naše planove da se efikasno uključimo u sistem evropskih magistrala, putnih, železničkih i ostalog, presudno je da imamo regulisano zakonom uslove tranzita, da bi Srbija mogla da bude ravnopravni učesnik u tom procesu. Nisu samo spore pruge i putevi razlog kašnjenja, nego i procedure na granici. Prema tome, ovo je preduslov da se Srbija u to uključi. Takođe, ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona omogućava dalje usaglašavanje sa carinskim zakonima EU. Još jednu novinu uvodi, a to je prihvatanje ne samo bankarskih garancija, nego i drugih oblika obezbeđivanja carinskog duga. Konačno, ovaj Predlog izmena i dopuna zakona obezbeđuje usklađivanje sa Zakonom o prekršajima, odnosno omogućeno je da se za lakše carinske prekršaje iz člana 295. Carinskog zakona primenjuje Zakon o prekršajima. To je tehnička strana. Treći zakon koji se danas nalazi u raspravi jeste Zakon o potvrđivanju Sporazuma tj. ratifikaciji Sporazuma o zajmu između KFW Franfurkt na Majni i Republike Srbije za projekat energetske efikasnosti u javnim objektima. Kao što verovatno znate, projekat energetske efikasnosti u javnim objektima je masovno sprovođen u velikom broju zemalja gde su ostvarene malim ulaganjima ogromne uštede u školama, muzejima, javnim zgradama uopšte. Ovaj projekat ponavlja ta dobra iskustva i zajmom koji se daje u iznosu do 15 miliona evra pod izuzetno povoljnim uslovima sa fiksnom kamatnom stopom 2,1% na period od 12 godina, koji će Srbija vraćati u 19 uzastopnih polugodišnjih rata do 30. decembra 2017. godine, obezbeđuju se sredstva kojima će se omogućiti iniciranje programa energetske efikasnosti i ušteda u javnim objektima, školama, pre svega, i svim drugim javnim objektima. Srbija će, iskazano i javno, plaćati 0,25% tzv. interkalarne kamate na angažovana nepovučena sredstva i platiti proviziju za organizovanje posla od 0,5%. Krajnji rok za povlačenje sredstava je 30. decembar 2017. godine, znači, do samog kraja ovog kredita. Uz zajam je obezbeđena i donacija od 1,3 miliona evra, kao i doprinos lokalnih samouprava od 1,5 miliona evra. Prema tome, ovim sredstvima će se dalje omekšati uslovi ovog kredita. Nisam računao, ali mislim da je tzv. grant element vrlo značajan pri ovim stopama od najmanje 50%, možda i više. Konačno, imamo Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Ovaj zakon je, kao što vidite, po sadržaju povezan sa prvim zakonom, a svi ovi zakoni su povezani ne samo time što je Ministarstvo finansija nadležno za njih, nego što uprave o kojima je ovde reč međusobno sarađuju i dnevno i operativno i na strategiji. Sporazumom koji se potvrđuje između Albanije i Srbije stvara se pravni prostor da carinski organi država ugovornica pruže jedna drugoj administrativnu pomoć i razmenu informacija pod uslovima predviđenim ovim sporazumom i to u obezbeđenju pravilne primene carinskih propisa, sprečavanju, istraživanju u borbi protiv kršenja carinskih propisa. Pomoć u okviru ovog sporazuma pružaće se u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom strana ugovornica. Ovo je tipski sporazum. Prema tome, ovaj sporazum se samo sadaproširuje na odnose između Srbije i Albanije. Nema tu nekih posebnih novina u odnosu na slične sporazume potpisane sa drugim zemljama ili između drugih zemalja. Ovaj sporazum je potpisan u cilju predupređivanja i suzbijanja povreda carinskih i drugih propisa, suzbijanja krijumčarenja, olakšavanja i ubrzanja robnog i putničkog prometa između dve zemlje i razmene iskustava u radu carinskih organa. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li reč žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsednice, poštovani ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, ja ću današnje vreme koje mi stoji na raspolaganju u ovoj načelnoj raspravi iskoristiti prvenstveno da nešto kažem o prva dva Predloga zakona, dakle, o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona. Što se tiče Predloga zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, mislim da je jako dobro što se on nalazi na dnevnom redu, što danas imamo priliku da se o njemu izjasnimo. Činjenica je da prilično kasnimo sa donošenjem jednog takvog zakona, no dobro. Naravno, borba protiv terorizma, kao što je već opštepoznato, gotovo svakodnevno permanentno treba da se unapređuje i to posebno kada govorimo u segmentu finansiranja terorizma, koji kao takav uvek prethodni njegovom vršenju. Zato, imajući u vidu težinu koju predmetna materija nosi sa sobom, neophodno je da se upravo i ta oblast ograničavanja raspolaganja imovinom, a u cilju sprečavanja terorizma, reguliše zakonom, jer ovakva predmetna materija apsolutno do sada nije bila regulisana našim zakonodavstvom. Činjenica je da su neki delovi ove materije regulisani, kada kažem neki delovi, prvenstveno mislim na krivična dela koja su inkriminisana našim Krivičnim zakonikom, kao što je predviđanje krivičnog dela i međunarodnog terorizma i krivičnog dela finansiranja terorizma, ali se čini da je to nedovoljno da bi se cela ova oblast na jedan sistemski način uredila. Nužno je uspostavljanje tog zakonodavnog okvira za preduzimanje preventivnih mera u pogledu sprečavanja finansiranja terorizma, kao što je i neophodno apsolutna saradnja svih država upravo na ovom nivou. Nužnost donošenja ovakvog jednog zakona proizilazi iz činjenice da smo mi i deo Egmont grupe, tj. Međunarodne organizacije finansijsko-obaveštajnih službi, čija je članica Uprava za sprečavanje pranja novca i to od 2003. godine. Takva jedna činjenica jednostavno nas primorava da ukoliko do sada nismo, onda pak u nekom budućem periodu što brže i što potpunije usaglašavamo propise upravo u oblasti međunarodne saradnje. Kada se ima u vidu kada govorimo kako o pranju novca, tako isto i o finansiranju terorizma, uvek se govori u prvom redu o krivičnim delima sa elementom inostranosti, to je poznato i onda se pored međunarodne saradnje nužno pretpostavlja i postojanje kvalitetnog zakonodavnog okvira, čemu doprinosi ovaj zakon, kažem ne potpuno, ali u svakom slučaju doprinosi bar u delu one materije koju ona uređuje. Do sada čini se da su najbolji rezultati u borbi protiv terorizma, a to pokazuje ne samo puka teorija, nego i praksa, zapravo, postižu se preventivnim delovanjem i to nije ništa novo, dakle, uklanjanjem svih onih uzroka do kojih nastanak terorizma i dovodi, i ne samo nastanak terorizma, nego čini mi se i njegovog jednog stalnog postojanja u ma kom obliku. Čini se da je on gotovo stalno prisutan, dakle, egzistiranju u njegovim različitim pojavnim vidovima. Kada govorimo o prevenciji, činjenica je da na prvom mestu treba preduzeti sve one radnje sa ciljem sprečavanja finansiranja terorizma, ali i brojne druge radnje, kao što su sprečavanje ilegalne obuke, stvaranje, zapravo izgradnja ilegalnih pogona za obuku terorista, sprečavanje legalne, a naročito ilegalne nabavke oružja, praćenje, otkrivanje, sprečavanje terorističkih akata, stalna razmena informacija, stalna razmena iskustava u borbi protiv terorizma među državama itd. Članom 2. ovog predloga Zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma određuju se pojmovi, pa se tako daju definicije ograničavanja, raspolaganje imovinom, definicije imovine, pojam označenog lica, finansiranja terorizma, pojam terorističkog akta, definicija teroriste, definicija terorističke organizacije i definicija opravdanog uverenja da je lice terorista, da finansira terorizam, da je uključeno u aktivnosti terorističke grupe ili vršenje terorističkog akta. Kada govorim o ovom članu, članu 2, predmetnog Predloga zakona o kom danas govorimo, moram danas da iznesem jednu kritiku, zapravo, više je sugestija, moguće je da ona bude otklonjena i amandmanskim putem, jednu nedoumicu i volela bih, ukoliko postoji mogućnost, da mi se nakon izlaganja podrobnije nešto kaže o onome što ću izneti. Kada kažem kritika, mislim na, kao što sam rekla, sugestiju, a ona se odnosi u pogledu određenja, definisanja pojma teroriste, gde se ovim Predlogom zakona određuje kao lice koje samo ili sa drugim licem, naglašavam, sa umišljajem podstrekava ili pomaže u izvršenju terorističkog akta, ima saznanja o nameri grupa terorista da izvrši teroristički akt, doprinese izvršenju ili pomogne grupi nastavljanja terorističkog akta sa zajedničkom svrhom. Naime, budući da sam na samom početku izlaganja spomenula pojedina krivična dela koje naše krivično zakonodavstvo poznaje, budući da sam spomenula neka od dela koje predviđa naš Krivični zakon, kojim je inkriminisan međunarodni terorizam kao krivično delo, mislim da je ovde potpuno suvišno navoditi, postavljati u ovakvoj jednoj odredbi oblik vinosti, a činjenica je da se terorizam ne može nikako drugačije izvršiti, osim ukoliko je oblik vinosti umišljaj. Ovde je direktan umišljaj i moglo bi se postaviti pitanje spornosti i eventualnog umišljaja, ali ono što je zasigurno jeste da se bilo koji teroristički akt, barem ne znam da praksa tako nešto poznaje, mislim da ne poznaje, mislim da je vrlo teško zamisliti da se teroristički akt može izvršiti iz nehata. Tako da mislim da je ova odrednica koja kaže„umišljajno“ potpuni višak. Tako nešto podrazumeva naš Krivični zakonik i tako i određuje. To je moja sugestija. Naravno, to se može otkloniti amandmanskim putem. Naravno, to je moja jedna nedoumica. Nije mi najjasnija definicija iz istog člana. Dakle, govorim još uvek o članu 2. tački 8. gde se kaže – opravdano uverenje da je lice terorista, da finansira terorizam, da je uključeno u aktivnosti terorističke grupe ili vršenja terorističkog akta, sada ću naravno naglasiti – onaj stepen uverenja koje razuman čovek, prosečnih intelektualnih sposobnosti, može steći na osnovu dokaza, činjenica koje su opšte poznate ili dokazive ili verodostojnih informacija kojima raspolažu nadležni državni organi. Mislim da ovo predstavlja jednu poprilično konfuznu odredbu, jer odredbe zakona, kada ih ovde oblikujemo, bilo što prihvatamo određena rešenja iz amandmana, ne treba da bude jasno samo nama i Narodnoj skupštini kao zakonodavcu, nego treba da bude apsolutno jasno svim građanima Srbije. Zato smatram da je ova odredba poprilično konfuzna. Razumem pravni standard, opravdano uverenje. To je potpuno prihvatljivo i to je nešto potpuno drugačije od krivičnih standarda, i to mi je jasno, ali mi nije jasna konstrukcija koja glasi – onaj stepen uverenja koje razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti može steći na osnovu dokaza. Lično mislim da takvo ubacivanje predstavlja potpuni višak, potpuno bespotrebno normiranje, opterećenje zakonske odredbe koja je bez njega prilično jasnija i nedvosmislenija. Moj lični stav jeste da to predstavlja višak i uvek sam za to da se zakonske odredbe ne moraju opterećivati ničim što bi moglo unositi dodatnu konfuziju, dodatna tumačenja ili nedoumice. U pogledu samog postupka za označavanje lica, mislim da je prilično dobro propisan ovakvim Predlogom zakona, i to počev od liste označenih lica po tri različita osnova. Dakle, lista Ujedinjenih nacija i drugih međunarodnih organizacija u kojima je Republika Srbija član, zatim označenje lica na predlog nadležnih državnih organa i ono što predstavlja tzv. treći osnov jeste obrazložen zahtev druge države koja svoje utemeljenje nalazi u Rezoluciji 1373, a koja nalaže državama da na zahtev druge države moraju razmotriti, ako postoji pomenuto opravdano uverenje, doneti rešenje o stavljanje na listu označenih lica. Što se tiče postupka pred sudom, a koji se reguliše članom 7. ovog Predloga zakona, rešenje kao forma propisivanja liste označenih lica jeste jedino moguće, tako da je ovo prilično uobičajeno rešenje uz mogućnost vođenja upravnog postupka od strane lica koje je tim rešenjem stavljeno na listu označenih lica. Kriterijum javnosti zadovoljen je onom formom kojom se predviđa da se takve liste objavljuju u „Službenom glasniku Republike Srbije“, ali je isto predviđeno objavljivanje izmena i dopuna takvih lista. Ovde bi se taj kriterijum javnosti i dostupnosti mogao proširiti još nečim, recimo objavljivanjem na zvaničnom sajtu ministarstva ili uprave. No, dobro. Sa druge strane, dobro je što se vodi računa, to nije izuzeto, niko nije smetnuo sa uma, o zaštiti ljudskih prava, svih onih lica koja su označena i u tom smislu je predviđena obaveza Republike, odnosno Vlade Republike Srbije, upravo iz razloga poštovanja ljudskih prava, da najmanje jednom godišnje razmotri opravdanost donošenja rešenja o stavljanju na listu. Posebna zaštita od zloupotrebe privrednih subjekata u svrhu finansiranja terorizma, kao i sprečavanje mogućih zloupotreba udruženja za finansiranje terorizma, ostvaruju se članom 8. ovog Predloga zakona, a ta potreba da se u prvom redu akcenat stavi na udruženja jeste nešto o čemu međunarodni standardi svedoče, dakle posvećuju posebnu pažnju, a zbog uočene potrebe da su upravo udruženja, kao oblik pravne forme, najviše na udaru i više podložna uticaju ovakvih zloupotreba. Iskoristiću prisustvo ministra finansija, koji je danas ovlašćen u ime Vlade ispred ovih predloga zakona. Moram da pitam, recimo, to je isto nedoumica koju imam, zašto pored ovih navedenih privrednih subjekata, istim članom 8. i stavom 6, nisu obuhvaćeni finansijski subjekti? To mi nije jasno. Mislim da ne bi bio višak i mislim da bi odredba mogla biti potpunija i mogla bi biti svrsishodnija. Što se tiče propisanog postupka u upravi, a na osnovu podnetog obaveštenja, mislim da su odredbe koje iste regulišu više nego jasne. Nije potrebno dodatno obrazlagati, kao i eksplicitne odredbe koje regulišu trajanje ograničenja, raspolaganje imovinom, upravljanje imovinom čije je raspolaganje ograničeno, dozvoljeno korišćenje dela imovine, itd. Naravno, poslanička grupa SPO i DHSS u danu za glasanje podržaće ovaj Predlog zakona. Smatramo da je neophodan, da je nužan, iako je jasno da on samo u jednom delu, pa neću preterati ako kažem u jednom neznatnom delu, upotpunjuje i doprinosi materiji borbe protiv korupcije i finansiranje terorizma. Mislim da ga treba podržati, ukoliko imamo u vidu da vrlo često neslavno završimo kada se čini ocena naše države po pitanju napretka u ovoj oblasti. Osim toga, mislim da usvajanjem ovakvog jednog zakona, sa druge strane, izlazimo u susret međunarodnim obavezama, ali i ratifikovani međunarodnim pravnim aktima. Što se tiče drugog predloga zakona danas na dnevnom redu, to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona i mislim da predložene izmene i dopune upravo ovog Carinskog zakona, treba posmatrati u svetlu jednog što ubrzanijeg carinskog postupka, smanjenja troškova u spoljnotrgovinskom prometu, ali i usaglašavanja sa evropskim standardima, odnosno sa zakonodavnom regulativom EU i uopšte sa pravilima Svetske trgovinske organizacije. Ukoliko pođemo od ekonomskih interesa naše zemlje, koji da budemo potpuno jasni, su uvek u prvom planu, što je i cilj ovog zakona, onda je potpuno logično što danas pred sobom upravo raspravljamo o izmenama i dopunama u delu kojim se reguliše materija carinskih prekršaja. O samim metodama rada carinskih organa, o povećanju efektivnosti rada carinskih organa, o njihovoj produktivnosti, postizanju balansa u pogledu zahteva koji se upravo pred njih stavljaju, vršenje kontrolnih radnji, vršenja aktivnosti o čemu je moj uvaženi kolega Mirko Čikiriz više puta i govorio, kada su se ovakve teme pominjale, mislim da se sva ova navedena pitanja sada jednostavno predlažu na jedan potpuniji, rekla bih, celovitiji način koji zapravo, kao nov način samo oslikava stvarno stanje. Ne bih to nazvala modernizacijom, kako se to navodi u razlozima za donošenje ovog predloga zakona, već jednom konačnom potrebom koja mislim da svima nama treba da bude jasna, a to je da i konačno propisi prate praktičan život, a svedoci smo da su te dve strane iste medalje, vrlo često u raskoraku. Naravno, neću se u ovom izlaganju baviti, što ne znači da to neću učiniti kada budemo raspravljali u pojedinostima ovog predloga zakona, onim izmenama i dopunama koje se odnose na upodobljavanje ovih izmena i dopuna Carinskog zakona, važećem zakonu o prekršajima, mislim da je to prilično normalno prihvatljivo, klasično usaglašavanje sa drugim propisima, niti onim izmenama i dopunama koje predstavljaju, da tako kažem puko terminološko usklađivanje, što je opet opravdano, ali kao svetlu tačku navešću naravno, član 4. kojim se menja ceo, još uvek važeći član 59. ovog zakona, a kojim se reguliše unošenje robe u carinsko područje, a kako bi se obezbedila primena novog kompjuterizovanog tranzitnog sistema, što je prisutno i u rešenjima Carinskog zakona EU, kao kompatibilna aplikacija za nacionalni tranzit. Naravno, kada se radi o izmenama i dopunama Carinskog zakona, poslanička grupa SPO i DHSS, podržaće i ovaj predlog zakona, naravno, u danu za glasanje, a o svim konkretnijim predloženim rešenjima, govorićemo nešto više kada budemo raspravljali u pojedinostima. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Zahvaljujem predsednice. Poštovane kolege, uvaženi građani Srbije, pred nama su dva veoma važna zakona i dva sporazuma i razlozi za njihovo donošenje su, po mom mišljenju i mišljenju kolega mojih iz poslaničke grupe Nove Srbije i opravdani i višestruki. Što se tiče Predloga zakona o ograničavanju raspolaganju imovinom u cilju sprečavanja terorizma, on je u interesu države Srbije. Mi ovim predlogom zakona ispunjavamo naše međunarodne obaveze, usklađujemo naše zakonodavstvo sa međunarodnim konvencijama i rezolucijama, a po mom mišljenju, najvažniji razlog je što su pranje novca i finansiranje terorizma, krivična dela i potrebno je usklađivanje u borbi terorizma naših institucija, pre svega uprave za sprečavanje pranja novca sa odgovarajućim organima stranih država i međunarodnim organizacijama, kao što je to npr. Egmont grupa, kako se pominje u obrazloženju za donošenje zakona. Potpuno je jasno da je strahovita ekspanzija terorizma na globalnom planu i da ne postoji više ni jedno društvo, ni jedna zemlja koja je razvijena a da je bezbedno. Svet je danas zahvaljujući razvoju modernih tehnologija postao napredan, ali nažalost sa modernih tehnologijama napreduje i terorizam koji je postao globalni fenomen i mogu samo da spomenem nešto što svi znamo, ali uvek treba da spominjemo i nikako ne smemo da zaboravimo napade na novinski satirični časopis u Parizu, nedavne događaje u Belgiji i Danskoj. Međutim, najveći problem u ovom trenutku, kada je u pitanju svetski terorizam, ipak predstavlja Islamska država, koja širi svoje delovanje, ne samo u Iraku, Siriji, već i u Libiji i ne mogu ovom prilikom a da ne spomenem i najozloglašeniju i najokrutniju terorističku organizaciju u Nigeriji, u Africi Boko Haram, koja se nedavno u medijima deklarisala kao organizacija koja želi da se pridruži Islamskoj državi. Upravo iz ovih razloga, još jednom želim da spomenem da ni jedna zemlja više nije bezbedna, tako da ni Srbija ne sme da posmatra sve ovo zatvorenih očiju, pre svega zbog toga što se mi i nalazimo na raskršću puteva svojim geografskim položajem, onda zbog činjenice da preko naše teritorije prolazi veliki broj ilegalnih migranata, a i zemlja smo koja zbog ratnih događaja 90-ih godina, i dalje nosi na svojim plećima ratno nasleđe. Sve ovo su razlozi zbog kojih su nadležni državni organi i institucije konstatovali da treba da budu na oprezu, što naravno važi i za naše građane. Zato je svakako dobro rešenje što ovaj zakon na više mesta pominje potrebu tesne međusobne koordinacije između Direkcije za upravljanje oduzetom imovinom, Uprave za sprečavanje pranja novca, Javnog tužilaštva, bezbednosnih službi Ministarstva unutrašnjih i spoljnih poslova, kao i sudova i javnih beležnika. Bez obzira na činjenicu da se terorističke aktivnosti po pravilu pravdaju visokim motivima, idealima, moje mišljenje je da se na kraju sve svodi na novac i da ukoliko uspemo da presečemo tokove novca svim terorističkim grupama, mislim da smo na dobrom putu da suzbijamo terorizam. Jer, kao što sam i rekla, ideala i nekih idola i uopšte činjenice da oni deluju iz tih razloga verskog fanatizma i drugih, mislim da su u drugom planu, a da je u prvom planu ovaj finansijski razlog, jer na to ukazuju i ogromne sume novca koji nažalost oni traže za otkup stranih državljana, kao i eksploataciju istorijskih lokaliteta na području pod njihovom kontrolom. Vrlo je važno da se ovim zakonom, kao što je i predviđeno u najkraćem mogućem roku suzbiju sve poslovne aktivnosti osoba koje se bave terorizmom. Takođe je veoma važno što listu ovih terorističkih organizacija stalno ažurira naše nadležno ministarstvo u koordinaciji sa međunarodnim organizacijama. Dobar je predlog što se podnosi redovni izveštaj Narodnoj Skupštini Republike Srbije i član 8. nalaže pravnim i fizičkim licima koji ustanove da se nalaze u bilo kakvoj poslovnoj relaciji sa ovakvim licima, da u roku od jednog dana obaveste nadležne organe. Mislim da je to najbrži mogući rok da se ovakvim predlogom zakona se predviđa njegovom primenom vrlo brzo obustavljanje svih aktivnosti. Zatim se predviđa da se dostave raspoloživi podaci o licu i imovini i sprečava se bilo kakva vrsta prometa. Kada smo kod ovih prekršaja predviđenih u članu 20. ja lično mislim i moje kolege da su tu trebale da budu novčane kazne strožije za odgovorna lica koja rade u sudu, APR-u i beležnike, jer u slučaju kada urade overu ugovora o prometu nepokretnosti ili upis u odgovarajući registar protivno odredbama zakona ipak direktno pomažu licima za koje postoji opravdana sumnja da su upletena u terorističke aktivnosti i da raspolažu imovinom. Što se tiče Predloga izmena i dopuna Carinskog zakona, potpuno je jasnostrateško opredeljenje Republike Srbije za sticanje punopravnog članstva u Svetsku trgovinsku organizaciju i da je to jedan od osnovnih razloga za predlog ovog zakona. Takođe, predloženim rešenjima usklađuju se prekršajne odredbe Carinskog zakona sa novim rešenjima u Zakonu o prekršajima iz 2013. godine. Uvodi se prekršajni nalog kao novi institut kojim se ide u pojednostavljenje procedure kada su blaži carinski prekršaji u pitanju i opravdano se očekuje veći priliv novca u budžetu. Rešenje predloženo u čl. 14. i 15. zakona je fleksibilnije od postojećeg i samim tim predstavlja napredak u odnosu na dosadašnju praksu. Ukoliko carinski organi procene na osnovu svojih ovlašćenja da je predložena garancija adekvatna i prihvatljiva kao garant može da se pojavi svako domaće pravno odnosno fizičko lice, dok se do sada baratalo isključivo sa bankarskom garancijom kao vidom obezbeđenja naplate carinskog duga. Kada je u pitanju Sporazum o zajmu sa Nemačkom finansijskom institucijom KFT iz Frankfurta, potpisanom u novembru prošle godine, činjenica je da se njegovom ratifikacijom Srbija zadužuje za dodatnih 15 miliona evra. Međutim, prilikom procene svakog ugovora mislim da treba pažljivo izvagati šta se njima u perspektivi dobija. Projekat energetska efikasnost u javnim objektima prevashodno se odnosi na školske zgrade i ima za cilj da pomogne stvaranje boljih uslova za boravak i rad učenika i nastavnog osoblja u školama i drugim obrazovnim institucijama. Mislim da je predviđeno da se u više od 30 škola u Republici Srbiji ova sredstva ulože za poboljšanje energetskih svojstava. Mislim da su i dobri uslovi ovog ugovora jer je fiksna kamatna stopa na nekih 2,1% na godišnjem nivou, da je period trajanja zajma od 12 godina, a imamo i grejs period od tri godine. Provizija na ne povučena sredstva iznosi samo 0,25% godišnje, ali mislim da je veoma važno da, kada uzmemo zajam, počnemo da koristimo sredstva što pre, da su projekti spremni i da bez obzira na penale, koji su minimalni koje plaćamo, ipak je to deo novca koji ne treba da ide na ovaj način. Svaki bilateralni ili multilateralni sporazum koji Republika Srbija potpiše, u načelu je u interesu države, odnosno građana i stoga ćete uvek za to imati podršku Poslaničke grupe Nove Srbije. Tako i ovaj sporazum sa Albanijom olakšava carinske procedure i omogućava efikasniju borbu protiv krijumčarenja i ostalih oblika povreda carinskih propisa. Ovakav sporazum će svakako još više dobiti na aktuelnosti ukoliko dođe do realizacije najavljenih, značajnih, infrastrukturnih projekata kao što su izgradnja auto-puta Niš - Tirana, odnosno rekonstrukcija pruge Beograd – Bar sa produžetkom prema lukama Drač i Valona na Jadranu. Poslanička grupa Nove Srbije će u Danu za glasanje podržati oba ova zakona i oba ova sporazuma i na kraju, gospodine ministre, moram da iskoristim priliku da vas pitam u vezi preduzeća „Saratekst“ u Rači, koje ima zaposlenih 35 do 40 radnika, bolje reći tekstilnih radnica i koje ostvaruje promet izvoza na mesečnom …
Poslanice, neću dozvoliti da ide mimo dnevnog reda.
… dobro, u redu je, ali je vrlo važno. Ja imam još vremena. Onda ću ministra obavestiti lično. Hvala.
Ja verujem, zaista verujem, i molim vas da to pitanje postavite u četvrtak, a ministar će odgovoriti, jer bi otvorila onda mogućnost da svi postave još pitanja na dnevni red. Zaista, uvažavam da je izuzetno važno i samo opominjem na proceduru. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Hvala predsednice. Poštovani ministre i članovi ministarstva, kolege poslanici, terorizam kao jedan od oblika političkog nasilja slobodno možemo okarakterisati kao najznačajniji izazov današnjice, kako za državu i njene organe zaštite, tako i za UN. Dokumenta koja su usvojile UN u cilju unapređenja, antiterorističkog delovanja pokazala su niz svojih nedostataka prilikom praktične implementacije. Stručna javnost po ovom pitanju argumentovano govori o nedostacima poput nepostojanja jedinstvene definicije terorizma, zatim o činjenicama da konvencije favorizuju delovanje nacionalnih tela i neomogućavaju teritorijalnu jurisdikciju. Posebna ranjivost konvencija jeste u tome što njihova uopštenost ostavlja državama veliku slobodu u njihovom tumačenju i primeni. Iako postoji veliki broj međunarodnih antiteroristički akata koji treba da spreče antiterorističke aktivnosti i suzbiju ih, čini se da nisu dovoljno efikasna, te se ukazuje na hitnost njihove modifikacije i transformacije kako bi se otklonio uzrok, a ne posledice. Ovu činjenicu potkrepljuju i podaci koje je objavio i Londonski institut za ekonomske nauke i mir. U 2013. godini se kaže da je bilo blizu 10.000 terorističkih napada, što je 60% više nego prethodne godine, i u ovim napadima je poginulo više od 18.000 ljudi. Država je dužna da zaštiti svoje institucije i građane od svake vrste nasilja, pa i savremenog terorizma. Stoga, nacionalne države veoma često, pored preventivnih mera koje imaju za cilj odvraćanje od terorističkih aktivnosti, preduzimaju i represivne mere koje se odnose na primenu krivičnih i administrativnih sankcija prema počiniocima terorističkih aktivnosti. Zakon i međunarodni standardi određuju način sprečavanja finansiranja terorizma i pranja novca, stoga sprovođenje ovih mera nije u nadležnosti samo jedne institucije ili samo jedne države. Priroda finansiranja terorističkih operativnih i propratnih aktivnosti varira u zavisnosti od vrste terorističke organizacije. Ipak, ukupni troškovi za terorističke napade vrlo često su niski shodno šteti koje prouzrokuju takvi napadi, a to pokazuju i sledeće procene navedene u rezoluciji UN, gde se govori da bombaški napad za voz u Madridu - troškovi su procenjeni na 10.000 dolara, bombaški napad u Džakarti na 30.000 dolara, bombaški napadi u Istambulu na 40.000 dolara, bombaški napad na ambasadu u Istočnoj Africi čak na 50.000 dolara.Srbija kao punopravna članica organizacije UN ima obavezu da usaglasi nacionalnu zakonsku regulativu konvencijama UN, čija je potpisnica. Kao i sve članice UN ima obavezu da sprovodi rezolucije koje donosi Savet bezbednosti UN. Jedna od takvih represivnih mera koje inicirala i donošenje ovog Predloga zakona odnosi se na aktivnosti čiji je cilj sankcionisanje terorista, terorističkih organizacija i njihovih finansijera. Represivnost mera podrazumeva kompleksna delovanja u pogledu sprečavanja korišćenja teritorija država od strane terorista i njihovih finansijera, ali kontrolu granica u cilju sprečavanja prelaska takvih lica na teritoriju država članica. Stoga su države u obavezi da u nacionalno zakonodavstvo uvrste i meru koja se odnosi na sprečavanje korišćenja imovine i sredstava navedenih lica, odnosno da ograniče raspolaganje imovinom i sredstvima koja se nalaze na teritoriji tih država. Takođe, Republika Srbija kao potpisnica Međunarodne konvencije o suzbijanju finansiranja terorizma imala je obavezu da klasifikuje finansiranje terorizma kao posebno krivično delo, što je i učinjeno u odredbama člana 393. Krivičnog zakonika od 2006. godine. Ograničavanje raspolaganja imovinom terorista, tj. označenih lica do sada nije bilo regulisano u našem zakonodavstvu. Stoga, ovaj Predlog zakona o sprečavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma ima za cilj uspostavljanje zakonskih mehanizama za zamrzavanje imovine osobama koje se nađu na listama terorista i njihovih finansijera i pomagača. Takođe, predviđeno je od strane zakonodavaca da Predlog zakona reguliše kako će se označiti ta lica, kako će se doneti rešenje o ograničavanju raspolaganja imovinom itd. Porast ekstremizma u Evropi i moguća opasnost od toga po region zabrinjavaju balkanske analitičare, jer Balkan je uvek bio jedno od trusnih područja u pogledu terorističkih pretnji. To je jedini deo Evrope, ne uključujući Sovjetski Savez, na kome su se odvijali brutalni ratovi pred kraj 20. veka. Zbog toga se vrlo često region zapadnog Balkana spominje kao tranzit za teroriste koji sa područja Bliskog istoka prelaze u države zapadne Evrope. U poslednjih pet godina u većini terorističkih akata koji su se dogodili u zapadnoj Evropi učestvovali su pojedinci koji su deo svog života proveli na prostoru zapadnog Balkana, Bosni i Hercegovini ili Republici Srbiji, odnosno na Kosovu i Metohiji. Što se tiče Republike Srbije, terorizam se opravdano navodi kao bezbednosni rizik, izazov i pretnja, te u uslovima globalnog terorizma Republika Srbija može biti meta terorističkog delovanja, kako neposredno, tako i korišćenjem njene teritorije. Poseban akcenat se stavlja na suočavanje Srbije sa povezanošću terorizma sa svim vrstama organizovanog i prekograničnog kriminala. Stoga će poslanici Lige socijaldemokrata Vojvodine podržati ovaj zakon, jer je zbog svega ovoga navedenog potreban našoj državi.
Zahvaljujem. Reč ima Srđan Kružević. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice, poštovani ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, na samom početku da kažem da će Jedinstvena Srbija glasati za sva četiri predložena zakona. Mislim da je ministar dosta dobro objasnio ovo što danas imamo na dnevnom redu. Ja sam možda iz malo drugačijeg ugla sagledao Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, pa bih se možda najviše bazirao na taj zakon. Naime, u Srbiji se još od 3. maja 2010. godine primenjuje novi Carinski zakon, ali ono što je možda malo zbunjujuće u svemu tome je da se koriste i još neki članovi Carinskog zakona iz 2013. godine, odnosno, tačnije, u delu od člana 252. do člana 379. Naravno da je postojala jedna potreba i obaveza parlamenta i Vlade Republike Srbije da se ti zakoni sistematizuju i ugrade u jedan zakon koji sada imamo pred sobom. Koliko ja pratim, a mislim da to dosta dobro radim, ovaj zakon je već šest godina na čekanju. Moram da pohvalim i Upravu carine i direktora carine koji je uspeo da isforsira dovođenje zakona u skupštinsku proceduru. Ono što ovaj zakon menja, a što nisu tehničke stvari, prvo, samo usaglašavanje zakona sa prekršajnim zakonima iz 2013. godine jeste da predstavlja tehničku stvar, kao što predstavlja tehničku stvar i usaglašavanje sa standardima i propisima EU, ali neke stvari koje ovaj zakon uvodi su svakako stvari koje će olakšati i carinskim službenicima i onima koji imaju posla sa carinom da prođu bez nekih većih peripetija u čitavom postupku. Naime, jedna od najvažnijih stvari koja se uvodi je institut prekršajnog naloga i novčana kazna koja će biti izražena u fiksnom iznosu, što znači da će na licu mesta carinski službenici moći da odrede kaznu i da naplate tu kaznu. Ono što je važno i što želim da naglasim je da će, naravno, neki da kažu da će te fiksne kazne iznositi ne znam koliko novca, pa čisto samo da skrenem pažnju na to da je do sada raspon kazne bio od 5000 hiljada do 500.000 dinara, a mislim da je sasvim korektno da se fiksni deo kazne za određeni prekršaj propiše na 100 hiljada dinara, naravno, plus 10.000 dinara za fizičko lice i 50.000 dinara za preduzetnike. Ovih 50.000 dinara je povećano, ali i to ima svoje obrazloženje, iz prostog razloga što zakne za odgovorna lica nisu urodile plodom i dešavalo se da ta odgovorna lica više puta ponavljaju prekršaje, bez obzira što su kažnjavani do sada, tako da ovo povećanje svakako moramo da pozdravimo. Naravno, ovim zakonom se još usaglašavaju stvari sa prekršajnim zakonom, a to je plaćanje polovine izrečene kazne u roku za dobrovoljno plaćanje, što će svakako pospešiti i punjenje budžeta i naići na veće raspoloženje onih koji su prekršaj počinili da mogu da plate kaznu koja je u 50% manjem iznosu nego da se čekao sudski postupak. Takođe, što je jako važno, rasteretićemo i državnu administraciju i sudove, te nećemo imati veliki broj sudskih procesa koji se tiču carinskih prekršaja. Još jedna stvar koja je vrlo bitna za sve privredne subjekte koji se bave uvozom robe je što ne mora više da se obezbeđuje bankarska garancija za plaćanje obaveza prema carini, nego je dovoljno da bilo koje lice sa prebivalištem, odnosno bilo koje lice sa sedištem u Republici Srbiji može da garantuje da će ti iznosi biti plaćeni. Ovlašćenja koja carinski službenici nisu imali još jasno propisana u zakonima koji su se koristili sada su svakako ovlašćenja koja im se daju prilikom naknadne kontrole, tako što se tačno precizira šta carinski službenik može da zahteva od lica prilikom naknadne kontrole. Znači, da li je to da privremeno oduzme, zadrži ili zabrani raspolaganje određenim ispravama, kao i ovlašćenja pri ulasku u poslovne prostorije da carinski službenici tačno znaju šta im je u nadležnosti. To do sada nijednim zakonom nije bilo opisano. Naravno, ovlašćenja carinskih službenika koja se tiču unutrašnje kontrole carine, što je jako važno da bi se suzbila korupcija. Neki će reći da će mogućnost naplate i izricanja kazni na licu mesta omogućiti da se određene stvari urade, kako naš narod kaže, ispod žita. Međutim, uvođenjem video-nadzora, koji ovaj zakon takođe propisuje, omogućeno je da se vrši i nadzor kontrole uvoza robe i rada carinskih službenika. Ono što želim posebno da istaknem, jeste da carinski posao nije lak posao i da je carinski posao posao gde su ljudi koji su zaposleni u službi često izloženi i kontroli robe koja je štetna po zdravlje, koja se ne transportuje u skladu sa propisima i koja može da ugrozi njihovo zdravlje. Zbog toga posebno pozdravljam mogućnost da se ministar prema carinskim službenicima izrazi u vidu uvećanja koeficijenta koji može da iznosi do 30% od njihove zarade, kao i mogućnost nagrađivanja za izuzetne rezultate, što svakako ljudima koji su zaposleni na carini znači. Polaganje carinskog ispita je takođe jedna od novina koja se uvodi kao obaveza posebno stručnog ispita za carinske službenike, što takođe nije bilo opisano ni u jednom zakonu. Ono što mislim da carinske službe i zaposleni zaslužuju je svakako da se uvede i utvrdi dan carinske uprave i zastava i njihov znak, a kako ovaj zakon predviđa, to će biti 25. maj kao utvrđen datum. Ono na šta posebno želim da skrenem pažnju, a složićete se sa mnom da mi iz JS znamo da pohvalimo sve što je dobro, pa kao što hvalimo i dobre poteze Vlade Republike Srbije na čelu sa premijerom Vučićem, dobre poteze ministra inostranih poslova, gospodina Ivice Dačića, ja želim da iskoristim priliku, jer nismo često u situaciji da pričamo o Carinskoj upravi u Skupštini Republike Srbije, da pohvalim direktora Carinske uprave, gospodina Miloša Tomića, zbog, kako mi smatramo, izuzetnih rezultata od kada je došao na čelo Carinske uprave od 1. oktobra 2013. godine. Daću samo par podataka i neću puno oduzimati pažnje. Želim da uporedim naplatu za period od 1.10. do 31.12.2012. godine i za isti period, odnosno to su prva tri meseca poslovanja carinske uprave na čelu sa Milošem Tomićem, gde je naplata skočila za 21.353.383,19 evra. Želim da kažem da je za period od 1.1. do 31.12.2013. godine, znači, celokupna godina, i cela 2014. godina porast naplate skočio za 11,7%, što u novcu iznosi 350.069.592,17 evra. Evo da uporedimo i gospodina Tomića malo samog sa sobom pa da kažemo da je u prva dva meseca 2014. godine i prva dva meseca u 2015. godini skočila naplata za 8,16%, odnosno za 34.888.094,38 evra, što znači da gospodin Tomić progresivno napreduje i to moramo da pohvalimo. Evo još jedan podatak oko efikasnosti carine. Da ne govorim sada šta je sve zaplenjeno, ali ono što mi je privuklo pažnju jeste da je u toku 2013. godine Uprava carine zaplenila ukupno 3.911.740 komada cigareta i 800.643 kilograma duvana. U poređenju sa 2014. godinom, količina rezanog duvana je zaplenjena u duploj ukupnoj količini, što iznosi otprilike 1,6 tona. Ne mogu da prihvatim da se duvan nije švercovao u istoj količini, ali mogu da prihvatim da je carinska služba malo bolje radila svoj posao. Zbog toga, naravno, želim još jednom da pohvalim gospodina Tomića. Da vam se zahvalim na pažnji još jednom i da još jednom napomenem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje svakako podržati sva četiri predloga koja imamo danas na dnevnom redu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Cenjeni ministre, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa SDPS će, naravno, podržati sva četiri zakona koji se danas nalaze pred nama. Fokus u svojoj diskusiji staviću na prva dva predloga zakona. Neću se baviti sporazumima. Hteo bih da kažem nekoliko reči prvo o Zakonu o ograničavanju raspolaganja imovinom, u cilju sprečavanja terorizma. Ovaj zakon, mada se o tome ne govori u njemu, jeste u stvari deo jednog šireg okvira koji predstavlja Nacionalna strategija za borbu protiv pranja novca i finansiranja terorizma i Akcionog plana za njeno sprovođenje koja je doneta samo pre nekoliko meseci. U ovu nacionalnu strategiju za borbu protiv pranja novca i finansiranja terorizma su inkorporirane preporuke tzv. jedinice za finansijsku akciju, odnosno Financial Action Task Force, njih 40, tzv. FATF 40 preporuke, ali su u nju uključene i preporuke i primedbe koje je dala Evropska komisija. Ovih 40 preporuka, tih FATF 40 plus devet posebnih preporuka koje se odnose na sprečavanje finansiranja terorizma su vrlo značajne iz razloga jer su one priznate kao međunarodni standard, čak i od MMF i Svetske banke. Ono što mislim takođe da je vrlo važno reći kada govorimo o Nacionalnoj strategiji, kažem, bez obzira na to što ona nije sastavni deo zakona, ona jeste u stvari jedan krovni dokument, ono što je važno reći vezano za nju jeste da je ona u potpunosti na liniji sa tzv. Četvrtom direktivom EU, koja, doduše, još uvek nije usvojena, ali na kojoj se radi i vrlo je važno da mi praktično idemo unapred sa našim rešenjima, odnosno naravno da smo u skladu sa Trećom direktivom, ali primenjujemo rešenja koja tek treba da budu doneta, odnosno na kojima se radi kada je reč o Četvrtoj direktivi EU. Fokus u Nacionalnoj strategiji je stavljen na implementaciju, odnosno na efikasnost njene primene, ali i na koordinaciju svih nadležnih organa koji su zaduženi za njenu primenu kroz jedno telo koje se naziva Stalna koordinaciona grupa. Takođe, mislim da je važna komponenta Nacionalne strategije i monitoring njene primene, odnosno monitoring rezultata koje će postići, ali isto tako i njene usklađenosti sa najnovijim međunarodnim rešenjima koja donose sve one relevantne institucije o kojima smo do sada govorili. Usvajanje ovog zakona naravno da je na prvom mestu potreba, u smislu zaštite države i ustavnog poretka, ali i zaštite imovine i lica, ali je istovremeno i naša međunarodna obaveza. Ministar je pomenuo da je u poslednjih petnaestak godina Savet bezbednosti UN doneo veliki broj rezolucija koje se odnose na sprečavanje pranja novca i sprečavanje finansiranja terorizma. Tu bih na prvom mestu naglasio Rezoluciju 1247 i 1373, koje se upravo odnose na sprečavanje finansiranja terorizma. Te usvojene rezolucije predstavljaju jednu vrstu, hajde da kažemo, implicitne, a možda čak i eksplicitne obaveze za države članice UN da ih primenjuju, odnosno da ih kroz odgovarajuće propise primene u praksi. Takođe, važno je reći i da Republika Srbija ima obavezu, s obzirom na njeno članstvo u Savetu Evrope, da svoje zakonodavstvo prilagodi i onim merama koje su propisane kroz određene propise koje Savet Evrope donosi. U tom smislu treba reći da je još od 2003. godine Republika Srbija članica jednog tela Saveta Evrope, tzv. Manivala, dok je istovremeno naša Uprava za borbu protiv pranja novca članica tzv. Egmont grupe. Dakle, mi ovde imamo i, osim obaveza koje su povezane sa rezolucijama koje je usvojio Savet bezbednosti UN, obaveze koje proističu iz članstva u Savetu Evrope, ali imamo i obaveze usklađivanja našeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. Manival, ovo telo Saveta Evrope, periodično donosi izveštaje u kojima ocenjuje napredak zemalja članica. Moram da kažem, nažalost, da je poslednji izveštaj Manivala iz decembra 2012. godine pokazao da Srbija nije ostvarila gotovo nikakav napredak kada je u pitanju sprečavanje finansiranja terorizma, odnosno dobili smo negativnu ocenu i to je jasan pokazatelj da smo morali najhitnije da donesemo odgovarajuću zakonsku regulativu, odnosno krovni dokument kakav predstavlja nacionalna strategija, a onda potom i ovaj zakon koji će omogućiti njenu primenu u praksi, da bismo popravili svoj položaj međunarodni i da bismou nekoj perspektivi bili mnogo bolje ocenjeni. Kao što rekoh, ovaj zakon predstavlja kamen temeljac, praktično, Nacionalne strategije za borbu protiv pranja novca i finansiranja terorizma i on, u stvari, treba da donese određene benefite. Prvo je svakako stvaranje pretpostavki za borbu protiv terorizma i borbu protiv finansiranja terorizma. Zatim, treba da donese povećanje pravne sigurnosti za fizička i pravna lica kroz određene instrumente koje je zakon propisao, samim tim i poboljšanje poslovnog okruženja, odnosno stvaranje veće sigurnosti u poslovnom okruženju. Na kraju, rekao bih možda čak i najvažnije, on treba da doprinese poboljšanju međunarodnog ugleda Republike Srbije, naročito u kontekstu ovih loših rezultata koje smo imali u prošlosti, a koje možemo u budućnosti dramatično da povećamo. Ne treba da zaboravimo koliko je aktuelna tema terorizma i finansiranja terorizma danas u svetu i poslednjih 15 godina, ali svakako i prethodne iove godine. Verujem da i mnogobrojne kolege i ministar naročito znaju koliko u našim kontaktima sa relevantnim međunarodnim institucijama i sa predstavnicima i Brisela i američke administracije oni insistiraju upravo na tome da naša zemlja bude na liniji sa onim što su neki međunarodni standardi, kada je u pitanju borba protiv terorizma i protiv finansiranja terorizma, i koliko kada se nalaziš na toj liniji doprinosiš u stvari svom međunarodnom ugledu. Taj međunarodni ugled se nakon toga preslikava na svakako jednostavnije rešavanje mnogobrojnih otvorenih pitanja, da tako kažem, od onih koja se odnose na ubrzanje procesa evrointegracija do onih koja se tiču otvorenih pitanja koja imamo sa predstavnicima Prištine. Ono što zakon propisuje jeste da Vlada Republike Srbije već u roku od 30 dana treba da izađe sa spiskom terorista i svih lica povezanih sa njima, odnosno sa tzv. listom označenih lica i da nakon toga svakih godinu dana tu listu ažurira. Takođe, zakon jasno propisuje i procedure za postizanje željenih efekata, to su one tri stvari o kojima sam govorio pre nekoliko minuta, dakle, na prvom mestu pretpostavke na osnovu kojih se lica mogu staviti na tu tzv. listu označenih lica, to je ministar govorio na koji način neko može doći na tu listu, zatim na kontrolu poslovanja naročito označenih lica ili svih onih koji se mogu dovesti u sumnju da na bilo koji način sa njima posluju. Zatim, prelazimo na restriktivne mere, odnosno mere ograničavanja raspolaganja tom imovinom, a nakon toga i kontrolu, odnosno upravljanje tom imovinom nad kojom postoji mera ograničavanja raspolaganja. Na kraju krajeva, naravno, nadzor nad primenom zakona zašta je zadužena Uprava za sprečavanje pranja novca. Kada je reč o izmenama i dopunama Carinskog zakona, on je naravno nastao kao posledica potrebe da usaglasimo našu zakonsku regulativu sa Carinskim zakonom EU u sa pravilima Svetske trgovinske organizacije. Ono što je drugi razlog, ali rekao bih ne manje važan, jeste želja, i ako hoćete potreba, a ja bih rekao na prvom mestu imperativ da u najhitnijem roku pristupimo tzv. Evropskoj konvenciji o zajedničkom tranzitu, odnosno da počnemo da primenjujemo tzv. novokompjuterski, odnosno novokopjuterizovani tranzitni sistem NCTS. U suprotnom bojim se da bi Srbija došla u opasnost da postane jedan, da tako kažem nekonkurentan tranzitni pravac, da ne kažem da bi mogla da postane crna rupa na saobraćajnoj mapi Evrope. Primena ovog novogkompjuterizovanog tranzitnog sistema, odnosno NCTS praktično smanjuje carinske procedure i na taj način ubrzava proceduru ocarinjenja na granici i povećava efikasnost transporta, isto tako, naravno, ubrzava protok robe i usluga i smanjuje što je vrlo važno troškove međunarodnog transporta i međunarodne trgovine. Osim ovoga moj kolega je govorio o tome koja su to još rešenja nova koja ovaj zakon donosi, pa se neću osvrtati na sve ono što je on rekao, ali rekao bih da je vrlo važno ovo što je pomenuto, a to je da se ukida obaveza pribavljanja bankarske garancije za obezbeđenje carinskog druga, to jedna od stvari koja je vrlo važna koja utiče na smanjenje troškova. Druga stvar koja je vrlo važna jeste uvođenje ovog prekršajnog naloga za blaže carinske prekršaje i te dve mere su praktično usmerene na smanjenje troškova kako za privredne subjekte, tako i za carinske organe. Ovaj novokompjuterizovani tranzitni sistem, opet kao i ono o čemu sam govorio, dok sam diskutovao o prethodnom zakonu nije sastavni deo ovog zakona i ne znam možda ja grešim, ali meni se čini da je on suštinski najvažnija posledica za donošenje ovog zakona, pa bih hteo sa nekoliko reči da se osvrnem na njega, jer mislim da je on vrlo važan i da pristupanje ovim tranzitnim procedurama, odnosno u tranzitnom postupku predstavlja nešto vrlo važno za Srbiju. Dakle, ovaj novokompjuterizovani tranzitni postupak je usvojilo svih 28 zemalja članica EU, plus četiri zemlje članice tzv. EFTA sporazuma, plus Turska i već iz toga vidimo da se praktično radi o jednom sistemu koji zaokružuje čitav pravac od severne, zapadne Evrope preko centralne i južne Evrope do Male Azije, a onda se račva na Aziju i Afriku. Dakle, ko se ne nađe na tom pravcu mislim da može da bude u ozbiljnom problemu kada govorimo o tranzitu robe i usluga. On je donet kao nešto što je trebalo da ubrza drastično carinske procedure, a to se radi na taj način što se kompletna dokumentacija obavlja praktično elektronski i samim tim utrošak vremena na granici se značajno smanjuje i povećava se efikasnost transporta. Kada uzmemo u obzir geostrateški položaj Republike Srbije, o kome vrlo često govorimo i kada uzmemo u obzir činjenicu da Republika Srbija nije članica EU ona je praktično jedina zemlja na ovoj putanji koja nije članica EU, onda mislim da je potpuno nejasno da uvođenje NCTS sistema jeste nešto što je za Republiku Srbiju, rekao bih, neminovnost. Između ostalog uvođenje ovog sistema naravno, to nije nešto što moramo da uradimo preko noći jeste i naša obaveza u procesu pristupanja EU, s obzirom da su sve zemlje članice EU ovaj sistem uvelu u upotrebu. Pošto sam govorio o značaju i o hitnosti uvođenja ovog NCTS sistema, neko bi mogao da postavi pitanje - dobro, zašto onda ovaj zakon skoro šest meseci je u našoj proceduri u Skupštini, zašto ga nismo doneli ranije, možda smo izgubili tih šest meseci. Odgovor je da nismo izgubili vreme, odnosno da se na ovom projektu radi već dugi niz godina i da praktično ovaj zakon koji danasdonosimo jeste kraj jednog puta koji traje već osam godina. Mi smo već od 2007. godine uključeni u implementaciju ovog projekta kroz IPA 2007, IPA 2011 projekte, odnosno Fond predpristupne pomoći kroz koje smo obavili implementaciju prve i druge faze ovog projekta. Mi od, čini mi se, septembra 2014. godine već testiramo ovaj sistem u carinarnici u Subotici, tako da praktično smo prešli čitav put i ostalo je još da donesemo zakone i time stvorimo zakonski okvir i da nadam se u najskorije vreme počnemo u potpunosti primenjujemo novokompijuterizovan tranzitni sistem i da time postanemo još jedna zemlja koja će ga primenjivati, odnosno praktično jedina zemlja koja se nalazi na Koridoru 10, koja ga u ovom trenutku ne primenjuje da ga i mi primenjujemo. Moramo da imamo na umu da postoji jedan konkurentni koridor koji se zove Koridor 4 na kome su sve zemlje članice EU. Dakle, tamo ne postoji nikakav prekid puta u smislu primene jednog jedinstvenog sistema tranzita. Zbog toga mislim da je vrlo važno da ovaj zakon izglasamo. Naravno, verujem da će se to i dogoditi i da u najskorije vreme, naravno počnemo da primenjujemo novo kompijuterizovani tranzitni sistem. Još jednom ću ponoviti da će SDPS podržati sva četiri predložena zakonska rešenja. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Poštovani ministre, kolege poslanici, pa ja u šest minuta koliko je ministar obrazlagao ove predloge ja nikako nisam mogao da nađem vezu između zakona koje je on danas predložio, ni kako su oni međusobno uslovljeni i na koji način rešenja su povezana iz ovih zakona o kojima danas raspravljamo. Činjenica je da ih imamo u objedinjenoj raspravi. Činjenica dobra jeste da je ministar posvetio po nekoliko minuta svakom od ovih zakona. I, činjenica jeste da su ovi zakoni stavljeni na dnevni red da bi prošli praktično i bez rasprave, jer treba mi danas da govorimo o projektu Beograda na vodi, ali to će sačekati nekoliko dana i onda su se našli na dnevnom redu ovi zakoni koji su u principu dobri. Mi ćemo podržati usvajanje ovih zakona. Smatramo da oni unapređuju pravni sistem Srbije, ali smatramo da u svakom od njih postoje i neka bolja rešenja i mi smo na svaki od ovih,odnosno na ova dva zakona o kojima raspravljamo danas dali nekoliko amandmana. Verujem da će Vlada prihvatiti naše amandmane, jer oni na kvalitetan način rešavaju, kvalitetniji način rešavaju određena pitanja po našem mišljenju i mislimo da generalno unapređuju zakone i sada bih rekao koji su te stvari. Prvo, činjenica, vezano za Zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, činjenica jeste da smo imali negativnu ocenu Manival komiteta Sveta Evrope i da usvajanjem ovog zakona će ta ocena verovatno biti promenjena i činjenica da se dugo čekalo sa donošenjem ovog zakona. Ne želim nikoga da optužujem zašto to nije bilo ranije, ali dobro je da je sada doneto, da je ovaj zakona danas pred nama i da će biti narednih dana i usvojen. Ono što smo već čuli u raspravi od određenih kolega i mi takođe smatramo da u članu 6. čini mi se da se govori umišljaj kod određivanja pojma terorista je suvišan, jer terorizam teško može da se izvrši iz nehata, znači, terorističko delo samo po sebi se radi sa umišljajem, tako da je ova reč suvišna i smatramo da je treba izbrisati iz zakona. Ono što je naša ključna zamerka ovog zakona to je da ovaj zakon ne uvodi obavezu banaka osiguravajućeg društva i drugih finansijskih institucija da postupaju po ovom zakonu. Znači, da imaju uvid u evidenciju lica koja se nalaze na spisku i da obaveštavaju u skladu sa zakon kako tu obavezu imaju sudovi, notari i APR. Smatramo da bi takvu istu obavezu trebale da imaju i finansijske institucije. Jer, upravo je finansiranje terorizma tema ovog zakona a finansijske institucije se bave raznim finansijskim transakcijama i onda je sasvim logično da i one budu uključene u ovaj zakon. Nadam se da će Vlada ove sugestije prihvatiti. Takođe, smatramo da je bolje rešenje da se ovi spiskovi koji su Predlogom zakona predviđeni da se lista označenih lica objavljuje samo u „Službenom glasniku“, da ona bude i na nekom sajtu, kako bi sve ove institucije imale lakši uvid za snalažanje. Jer, pronaći sad tačno „Službeni glasnik“ u kome se nalaze ta lica i onda po njemu proveravati je malo nezgodno. Evo, vidim odobravanje ministra i drago mi je ako ovi naši amandmani budu usvojeni. Smatramo da ovde na kraju zakona neki rokovi nisu u skladu. Vlada bi trebala da utvrdi ovu listu u roku od 30 dana, a ostavlja se rok od šest meseci za donošenje podzakonskih akata. Smatramo da te rokove treba uskladiti, vezano za ta podzakonska akta i usvajanje ove liste. To su suštinski naši amandmani. Sve u svemu, dobro je da je ovaj zakon danas na dnevnom redu i mi ćemo ga prihvatiti. Izmene i dopune Carinskog zakona jesu nešto što je dobro. Malo je neobična činjenica da ovaj zakon već skoro osam meseci stoji u proceduri i tek danas je na dnevnom redu. Obično zakoni stoje svega nekoliko dana u proceduri, a onda se po hitnom postupku donesu. Ovaj zakon je čekao osam meseci i ne bih želeo da sad slušam kritike tipa – pa, dobro, šta vam sad smeta što stoji osam meseci? Ne smeta nam što stoji osam meseci ali nam smeta jedna druga stvar. Naime, Vlada je 25. decembra 2014. godine donela Uredbu o carinski dozvoljenom postupanju sa robom i u toj uredbi se nalaze oni termini koji se nalaze u Predlogu izmena i dopuna Zakona koje tek treba da usvojimo. Znači, nisu tamo termini koji postoje trenutno u važećem zakonu, a to su termini – umesto uvozne dozvole –ulazna, umesto – izvozne – izlazna, znači, ti termini koji tek sad treba da se uvedu u zakon, oni stoje uredni. Mi mislimo da je to jako loše, jer je pitanje da li je onda uredba zakonita i da li je postupanje po toj uredbi carinskih organa u prva tri meseca ove godine u skladu sa zakonom ili ne? Smatramo da je to loše, da je ta praksa koju Vlada ima očigledan jedan nesklad u odnosu na rad organa. Jer, sada neko može da postavi pitanje zakonitosti ove uredbe i postupanja državnih organa u prethodna tri meseca i da onda imamo određene probleme. Nadam se da se ovo neće ponoviti. Verovatno je neko mislio, ili nije obratio pažnju, kažu da su poslali zakon u avgustu u Skupštinu, tamo se sve usvaja za dan-dva, to mora da je već usvojeno, sad ćemo u decembru da donesemo uredbu, a zakon, nekim slučajem, nije usvojen, ne znam zašto? Možda kada je zakon došao u Skupštinu, mi nismo imali ministra finansija, on je bio izabran tek nekoliko dana posle toga kad je ovaj zakon donet u Skupštinu pa se možda zato negde izgubio u fijoci bivšeg ministra i novog ministra. Na kraju, hteo bih da kažem nekoliko reči o Sporazumu sa KfW bankom iz Frankfurta na Majni i vezano za ovaj projekat uvođenja energetske efikasnosti u javnim objektima. Slažem se da je to jedan dobar projekat, gde će, ako se na kvalitetan i brz način potroši ovih 15 miliona evra, biti ostvarene značajne uštede u potrošnji energije u javnim objektima. Dobro je što je taj zakon u nekoj hitnoj proceduri. Znači, Vlada ga je dostavila 6. marta a danas ga raspravljamo, 18. marta i usvojićemo ga tamo do 20 i nekog marta. To je taj neki ritam kojim ova Skupština radi i dobro je da se ta sredstva na brz način povuku i realizuju, ali, otvara se pitanje javnog duga kada donosimo bilo koji zakon kojim se Srbija dodatno zadužuje. Mene zanima koliki je javni dug danas, na današnji dan, pošto smo uveli dnevno praćenje i budžeta i suficita i naplate akciza, poreza, carina, svega? Da li je on već premašio 75% i više, s obzirom na pad vrednosti evra u odnosu na dolar a znate da imamo jedan deo kredita i zaduženje države je u dolarima i da li možemo onda da dobijemo od ministra i odgovor kakvo je stanje budžeta? Da li smo i danas u suficitu, jer mi se čini da se sada suficit meri na sat, pa da li možemo da kažemo da smo danas u 12 u suficitu? Ali, onda se postavlja pitanje, ministre, zašto se duguje poljoprivrednicima za isplatu subvencija, ako je budžet u suficitu? Zašto se duguje porodiljama? Nekoliko meseci se njihove naknade ne isplaćuju na vreme iz budžeta? To su pitanja koja građani žele da čuju. Kada čuju iz ministarstva ili od premijera da je budžet u suficitu, onda oni pitaju – dobro, a šta je onda sa obavezama koje država ne ispunjava prema nama? Da li će se ova Vlada i dokle će trajati to oduševljenje suficitom, da li ćemo to imati kao trajno stanje? Onda nam je, ministre, potreban i rebalans. Ako smo planirali deficit od 6,5% u ovoj godini, a evo, vi tvrdite da smo skoro tri meseca u suficitu, onda ćemo verovatno morati da radimo i rebalans. A onda ide i pitanje da li su naše kritike kada smo govorili kod usvajanja budžeta da ste nerealno nisko planirali prihode budžeta, a da ste to uradili kako bi imali obrazloženje zašto smanjujete penzije i plate? Sada će se pokazati da ti prihodi mogu da budu veći, efikasnijim radom poreske uprave, što smo tada govorili da je potrebno, efikasnijim radom inspekcijskih službi, itd. Znači, moglo je da se naplati više, da se planira veća naplata, koja se očigledno sada izgleda i dešava, ali onda nisu morale da se smanje penzije i plate. U svakom slučaju, ove zakone ćemo podržati. Imamo tih nekoliko amandmana i suštinske zamerke koje sam izneo. Nadam se da činjenica da amandmani dolaze od strane opozicije neće biti odlučujuća da se oni prihvate ili ne i da ćemo usvojiti ove zakone, poboljšane za ona rešenja koja smo mi predložili. Hvala.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, šef poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite. Zahvaljujem. Po Poslovniku, šef poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Vi niste bili jedan deo sednice, na jednom delu izlaganja gospodina Đurišića ovde, ali od 10 minuta koje sam zaista veoma pažljivo pratio, gotovo polovinu vremena je gospodin Đurišić proveo u govoru o temi koje danas nisu na dnevnom redu. Između ostalog, dva minuta vremena je proveo o tačkama koje su danas na dnevnom redu, odnosno, zašto se spajaju ove četiri tačke dnevnog reda. Zbog toga bih ja vas pitao, gospodine predsedavajući, zašto gospodinu Đurišiću, recimo, nije smetalo kada je on spojio 18. marta 2009. godine 22 tačke? (Narodni poslanik Marko Đurišić, s mesta: Koji član?) Zašto mu 13. maja 2009. godine nije smetalo 50 tačaka? Zašto mu 29. maja 2009. godine nije smetalo 64 tačke? Gospodin Đurišić je 11. decembra 2009. godine spojio 57 tačaka, a 5. maja 2010. godine je spojio 94 tačke dnevnog reda. Sada mu smetaju četiri tačke dnevnog reda koje su spojene! S druge strane, voleo bih da mi objasnite i vi, odnosno gospodin Đurišić da mi objasni, kakve veze ima, onda kada je spajao tačke dnevnog reda, na sednici 11. decembra 2009. godine, Zakon o tajnosti podataka i Zakon o zaštiti topografija integrisanih kola, a sve to sa Zakonom o Pravosudnoj akademiji, sve to zajedno sa Zakonom o stečaju, sve to sa Zakonom o zvaničnoj statistici, sve to zajedno sa Zakonom o žigovima. Šta je to smetalo tada gospodinu Đurišuću da spoji ovakve nespojive tačke dnevnog reda, a da mu sada smetaju tačke dnevnog reda, odnosno četiri koje su u zajedničkoj raspravi? Vidim da je govorio i o „Beogradu na vodi“. Vrlo rado ćemo govoriti o leks specijalisu koji se odnosi na „Beograd na vodi“, ali mi nije jasno da onda kada taj zakon dođe po hitnom postupku i hitnoj proceduri u Narodnu skupštinu, istom gospodinu Đurišuću smeta zašto je po hitnom postupku? Sada kada smo hitnost postupka skinuli, kada ide u redovnoj proceduri, sada mu smeta zašto je i u redovnoj proceduri.
Vreme.
Znate, u našoj državi, u našem društvu, u našoj Narodnoj skupštini postoje ljudi koji, šta god da ova vladajuća većina uradi, šta god da uradi Aleksandar Vučić, neće biti dobro, ali to su ljudi koji nemaju kritički odnos, to su ljudi koji nemaju viziju i nemaju politiku.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Ja u ovom trenutku mogu samo da kažem da nisam mogao i ne mogu da procenim čime su se rukovodili kada su spajali te tačke gospodin Đurišić i tadašnja vladajuća većina, ali ću ja vrlo rado u pauzi to pitati i a ko budem dobio odgovor, ja ću vam ga preneti. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Izvolite, povreda Poslovnika, narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovani predsedavajući, smatram da ste povredili član 103. Poslovnika stav 4. koji kaže – narodni poslanik je dužan da navede koji je član ovog Poslovnika povređen postupanjem predsednika Narodne skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim da može govoriti najduže do dve minuta. Znači, hajde da krenemo od ova dva minuta, dva minuta su dva minuta, a ne dva minuta i dvadeset sekundi. Onda, ni u jednom trenutku nismo čuli koji ste to vi član Poslovnika povredili zato što sam ja govorio kako sam govorio? Ne razumem, kako vi možete da povredite bilo koji član Poslovnika? To je jedino ono što je u redu od prethodnog govornika, jer on nije mogao da kaže koji ste vi to član povredili zato što sam ja nešto govorio. Valjda imam pravo ovde da govorim, prethodni govornik je praktično replicirao i vi ga ni u jednom trenutku niste opomenuli, ni u jednom trenutku nije se pozvao ni na jedan član Poslovnika. Molim vas da onda postupite po Poslovniku, tretirate ovo prethodno obraćanje kao zloupotrebu Poslovnika, izreknete onu meru koja je predviđena za zloupotrebu povrede Poslovnika kako bi ovu raspravu uveli u red, a ja ću sa zadovoljstvom gospodinu Babiću objasniti zašto i kako su usvajane te tačke iz dnevnog reda o kojima je on govorio, iako on misli da je to bilo loše, onda je loše i ovo danas, a samo loši đaci ponavljaju greške. Znači, dobri đaci će nešto da nauče iz grešaka onih prethodnih, iako je to bilo pogrešno gospodine Babiću, onda je ovo takođe pogrešno, ali je još mnogo gore jer vi imate primer pogrešnog postupanja o kome ništa niste naučili i sada ponavljate greške. Ja o „Beogradu na vodi“ nisam govorio ništa, govoriću kada to bude tema dnevnog reda. Ne znam da li gospodin Babić od ovog podmlađivanja sada može da mi čita i misli pa zna da sam ja imao nešto protiv hitnog postupka kod predlaganja zakona o „Beogradu na vodi“ jer jedino tako je mogao da zna moje mišljenje, jer ja ga nigde ni u jednom trenutku nisam iskazao, niti sam imao priliku da iskažem, tako da ja vas molim da mi omogućite da mi se u Skupštini ne čitaju misli.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Da ste pažljivo slušali, gospodin Babić se pozvao na član 106, govorio o tome … (Aleksandra Jerkov, s mesta: Nije.) Ja dobro poznajem Poslovnik i po govoru gospodina Babića znam da se pozvao na član 106. zato što nisam ni upitao zato što je govorio o članu 106. (Marko Đurišić, s mesta: Možda ste mu vi čitali misli.) Gospodine Đurišiću, kao što sada razumem da po Poslovniku nije da mi vi dobacujete. Takođe gospodine Đurišiću, u vašem obrazlaganju povrede Poslovnika vi ste ukazali na to da je neko zloupotrebio Poslovnik i govorio u replici, a vi ste to isto uradili gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: To ste vi razumeli ili pročitali misli.) Vi ste tražili kaznu za gospodina Babića, ali samim tim tražite kaznu i za sebe jer ste isto uradili što tvrdite da je uradio gospodin Babić, zloupotrebili povredu Poslovnika da govorite u replici i replicirali ste gospodinu Babiću. Da li je tako gospodine Đurišiću? (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam se pozvao na član Poslovnika i govorio … ) I replicirao gospodinu Babiću. Da li je to po Poslovniku? Nije gospodine Đurišiću, ali zahvaljujem što tražite da se Poslovnik striktno poštuje prema drugima, a ne prema sebi. (Marko Đurišić, s mesta: Ne, slobodno vi …) To su tako građani Srbije i ja kao predsedavajući razumeli. (Marko Đurišić, s mesta: Ako ćete vi tako …) Gospodine, da li želite da se izjasni Skupština? (Marko Đurišić, s mesta: Želim. Želim da postupite po Poslovniku, kaznite Babića i mene.) Evo, u ovom danu to ne želim da uradim gospodine Đurišiću, mada ste zaslužili sa ovim vašim dobacivanjem iz klupe da vas kaznim. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Član 32, kao i što malo pre nisu čuli ili želeli da čuju oni koji nisu želeli da čuju da sam se pozvao na Poslovnik i na član 106. stav 1 … (Aleksandra Jerkov, s mesta: Nisi se pozvao.) (Jovan Marković, s mesta: Nisi.)
Gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete, gospodine Markoviću nemojte da dobacujete.
Gospodine predsedavajući, navikao sam ja na to, nemojte da brinete molim vas, ništa drugo nije ostalo osim mržnje i dobacivanja tako da nemam problem sa tim. Koliko su četiri tačke za spajanje dnevnog reda bolje nego 94, koliko je gospodin Đurišić spojio, toliko puta smo bolji od njih. Da li je to idealno? Nije, a koliko je četiri manje od 94, toliko smo bolji. Sa druge strane, da li se neko podmlađuje ili se ne podmlađuje to je privatna stvar koju treba poštovati, ali da je neko propao e tu jeste propao i tu naravno mislim u političkom smislu, gospodine Đurišiću, na vas.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Ja za razliku od nekih ne mogu da čitam misli, tako da ne mogu da znam sa čime su se rukovodili spajanjem 94 tačke dnevnog reda. Ako saznam, vrlo rado ću vam proslediti tu informaciju. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Četiri predloga zakona koja su pred nama u ovoj zajedničkoj načelnoj raspravi trebalo bi da svima predstavljaju prilično jednostavan posao jer ima uporište svaki od predloga i za dva od četiri, prvi Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona i drugi sporazum, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministar Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja zaista nije potrebno višestruko čitanje ili posebno dodatna pitanja da bi se dala podrška glasanjem za ova dva zakona. Ono što ostaje kao pitanje čak i za ova dva je primena Zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona sa punom svešću o tome da se donosi zbog naše želje da pristupimo Svetskoj trgovinskoj organizaciji i zbog usklađivanja poslovanja, standarda i protokola u okviru carina sa drugim zemljama članicama EU ili zemljama koje pristupaju. Dakle, posao nas poslanika je da pitamo ministra šta je spremno da bi zakon zaista bio primenjen. Isto važi i za Sporazum između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije da bude saradnje, samo da vidimo kako će ta primena da ide, kako će se suzbijati carinski prekršaji, na kojim graničnim prelazima, prometu kopnenim, vazdušnim, vodenim, šta je pripremljeno, to bi bilo lepo da smo čuli od ministra, no ne pravi veliku štetu iako nismo. Druga dva zakona, odnosno zakon i sporazum predstavljaju temu o kojoj treba razgovarati mnogo detaljnije. Zakon o ograničavanju raspolaganjem imovine u cilju sprečavanja terorizma i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW Frankfurt i Republike Srbije u iznosu od 15 miliona evra, a za projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“. Rečenica o potonjem prvo. Iz teksta koji je pred nama prosto samo se stvara pitanje zašto smo mi kao zajmoprimac tražili od KfW da se za poslove konsultacije konsultanata na ovom poslu izdvoji milion i trista hiljada evra? Na koji način će biti raspolagano tim novcem i da li je to uobičajeni način ugovora između KfW i još nekih banaka manje dobrih nego što je KfW ili zaista zajmoprimac, odnosno mi smatramo da nam treba konsultant u tom iznosu? Dakle, samo da se pojasni, objasni, detaljno odgovori. Energetska efikasnost, tema o kojoj se relativno malo zna nažalost u Srbiji, a velika tema koja nas čeka jer smo preuzeli rokove za kako „Energetsku efikasnost“ u javnim objektima, tako i u privatnim, odnosno u svim našim kućama sa rokovima 2023, 2025. i 2020. godine u zavisnosti od toga šta ćemo i na koji način uspeti da primenimo. Zato je ovaj sporazum važan za davanje odgovora na pitanje o prirodi zajma, o tome koji javni objekti, da li se govori u školama, da li se govori o 30 škola ili se govori o drugim javnim objektima i javnim ustanovama u kojima treba uložiti u izolaciju prozora, vrata na fasadama da bi grejane zgrada, pa čak i osvetljavanje bilo bez gubitaka koji su sada merljivi u skoro u svim zgradama i kućama u Srbiji. Kako će biti odabrani objekti? Ko će za to biti zadužen? To je važno izgovoriti zato što javnost ima pravo da zna, jer kada su u pitanju škole, mi imamo veći problem sa većim brojem škola od energetske efikasnosti, nažalost, a to su sanitarne funkcije koje škole bi trebalo da imaju, a nemaju u previše velikom broju osnovnih i srednjih škola širom Srbije. Dakle, ta dva detalja razlog je za plaćanje konsultanta i način kako će biti i u kom roku, da ne bi bilo plaćanja penala, realizovan ovaj projekat sa naše strane. Zakon koji samo liči da je jednostavno za njega glasati za je Zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma i ako gledamo generalni put Srbije i vrlo jasno definisano određenje da ćemo pristupiti EU, da ćemo usaglasiti i svoju spoljnu politiku na osnovu poglavlja pri pregovorima sa EU u potpunosti, ako smo već potpuno jasno, što je dobro, dali poruku i SAD da su naši koalicioni prijatelji i saveznici u borbi protiv islamske države, ako smo u partnerstvu za mir, ako znamo da je 21. vek vek u kome postoje bezbednosni rizici kakve je poznavao 20. vek, u kome su glavni bezbednosni rizici potpuno novi sa stanovišta 20. veka, to su Non-state actors i to je energija, hrana, verovatno i voda i ono što imamo kao opis terorizma. Dakle, ako sve to znamo, onda prosto ne treba reči, pa da bi kazali - glasamo za ovaj zakon. Međutim, ovaj zakon se tiče jedne ozbiljne oblasti o kojoj se, takođe, malo priča, kao i o energetskoj efikasnosti u Srbiji, a to je oblast ljudskih prava. Odredbe pojedinog zakona bi trebalo da čujemo od predlagača tako formulisane da nas potpuno razuvere da nakon 2011. i 2012. godine, kada je radna grupa radila kroz nacrt konsultacije i sa Savetom Evrope i sa OEBS-om, da su otklonjene svake sumnje da može doći do narušavanja ljudskih prava u bilo kom segmentu. Objašnjenje koje imamo zapisano da lice prema kojem je kršenjem njegovih ljudskih prava postupano protivzakonito na osnovu ovog zakona može pokrenuti upravni spor, je nedovoljno dobro i zato ću o najmanje tri detalja iz ovog Zakona tražiti odgovore od ministra. Prvi se tiče člana 2. gde se govori o značenju pojmova i tu se slažem sa kolegama koji su govorili, već u definiciji terorista je lice koje samo ili sa drugim licima sa umišljajem, pa onda, vrši različite radnje od pokušaja ili činjenja terorističkog akta, preko podstrekavanja u izvršenju ili imanju saznanja grupe terorista, i to je taman toliko ilustrativno za moju tezu da je lako glasati za ovaj zakon, jer je sve to u skladu sa putem kojim se Srbija menja, jednako toliko nije lako ne čitati odredbe detaljno i bilo bi dobro da se pogledaju amandmani koje su podnele kolege i da se razume da terorista teško može da se bude iz nehata, što je alternativa delu umišljaja. Zašto se pojavljuju ovakvi problemi? Zbog geneze pojedinačnih nacionalnih propisa o terorizmu, zbog nedostatka međunarodno priznate i prihvaćene definicije terorizma, možemo da se slažemo, i zbog toga što imate pojedine organizacije koje kažu - ovo je terorizam. Mi smo tek počeli, kao civilizacija da imamo problem sa te tri stvari. Položaj Srbije u budućnosti mora da bude najbolje moguće zaštićen i zakonodavnim oblikom, ali i našim razgovorom o tome šta znači naše učešće u borbi protiv terorizma, jer kao što je problem što nemate potpuno jasnu, nedvosmislenu i u međunarodnim sudskim instancama priznatu definiciju terorizma, tako isto imate teroriste koji su za jedne teroristi, a za druge su borci za slobodu. Kao što imate konvencije i rezolucije UN koji govore o obavezi da nacionalna zakonodavstva razrade opšta pravila o borbi protiv terorizma, tako imate i zemlje, članice UN koje druge zemlje članice UN optužuju da kao države finansiraju terorizam. Nije glasanje za ovaj zadatak nimalo jednostavno i lako kako se čini na osnovu kratkog uvoda koji je dao ministar i na osnovu naše zajedničke svesti o tome da nemamo nesporazum o tome da je Srbija u okviru koalicije borbe protiv terorizma i da je antiteroristički orijentisana. Poslednja tačka u ovom članu 2. je poseban sklop rečenica koji pokazuje genezu ovakvih akata u nacionalnim zakonodavstvima, od Patriotskog akta u SAD do raznih akata u Velikoj Britaniji. Verovatno mi to ne možemo da izbegnemo, ali bi ipak valjalo da se razmisli o preformulaciji ove tačke 8. koja kaže šta je opravdano uverenje da je neko terorista. „Opravdano uverenje da je lice terorista da finansira terorizam, da je uključeno u aktivnosti terorističke grupe ili vršenje terorističkog akta je onaj stepen uverenja koji razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti može steći na osnovu dokaza, činjenica koje su opštepoznate ili dokazive i verodostojnih informacija kojima raspolažu nadležni državni organi“. Zašto se razlikuju verodostojne informacije od činjenica koje su opštepoznate i da li se razlikuju? Šta to znači – razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti? Da li postoji osoba koja će za sebe reći – ja nisam razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti, pa ne mogu da steknem uverenje da li je neko terorista? Bez obzira na to koliko opaski možemo da imamo o razlozima zašto je ovakva formulacija stavljena, nije dobro. Ja znam iz kog dela zakonodavstva vuče koren ovakva formulacija. Znam da je bilo i drugih primedbi i predloga tokom priprema zakona. Znam da se o tome govorilo i unutar OSCE, ali ostalo je tako u zakonu i trebalo bi, bez obzira da li usvajanjem amandmana koje smo podneli mi iz poslaničke grupe DS ili kolege iz bilo koje druge stranke ili odbor, ali da se o tome zaista povede računa, zato što je to pitanje ljudskih prava. Koliko god ja bila protiv ideje terorizma, suštinska ideja terorizma je da zaplaši te ljude ubijanjem potpuno nevinih ljudi koji nemaju nikakve veze ni sa čim, da raširite strah, da sejete teror bez granica i bez zvaničnog izvora finansiranja, teror koji podrazumeva onda reakcije nacionalnih država. Terorizam se pojavio kao svojevrsno đubrište globalizacije i imaćemo sa tim svi mnogo problema u budućnosti. Baš zato je važno da se o toj temi govori, pa da se i ovakvi zakon, zato što se podrazumeva, ne puste kroz skupštinsku raspravu bez dovoljno razjašnjenja. Šta radi ovaj zakon, rečeno u onome što se zove prepričavanje predloga zakona? Ovim zakonom naša država kaže – sarađivaćemo sa međunarodnim organizacijama, sarađivaćemo sa drugim državama i pravićemo listu lica za koje, kako sam malopre pročitala, svaki razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti smatra, na osnovu opštepoznatih činjenica, da je terorista. Onda ćemo im uskratiti finansije, pokretnu i nepokretnu imovinu. U osnovi je to tema zakona, sa postupanjem, naravno, različitih organa i organizacija. Ako nećemo utvrđivati opšte uverenje da je neko terorista na osnovu opštepoznatih činjenica, onda to ne treba da piše u zakonu, a ako ćemo, onda piše i onda ja molim da mi se objasni ko će to da radi. Ko je osoba na koju će se primeniti ovaj zakon, ako živi u Srbiji, ako je državljanin Srbije? Ako ima imovinu, ako ima finansijska sredstva koja je legalno stekao, na koja plaća porez, a postoji saznanje da finansira terorizam, da učestvuje u organizaciji terorističkih akata ili da ima saznanja, onda je to ta osoba, zbog toga što svako drugi potpada pod drugi zakon. Srbija je jedna od retkih zemalja koja na osnovu iskustava Sicilije ima Zakon o privremenom oduzimanju imovine, ako lice ne može da dokaže poreklo te imovine na osnovu poreskih prihoda. To je metod borbe protiv organizovanog kriminala. Dakle, ako je neko osumnjičen za organizovani kriminal, njemu se imovina ne oduzima privremeno zato što je on učesnik organizovanog kriminala, nego zato što ne može da dokaže odakle mu pare. Pošto organizovani kriminal ima tu nezgodnu osobinu da stvara jako puno para na gomilu sa kojima oni ne znaju šta će. Takvi ljudi mogu da finansiraju, naravno, i terorističke akcije. Takvi ljudi mogu da imaju i saznanja o teroristima. Zašto se onda nismo pozivali na zakon koji postoj? To znači da lice koje je građanin Srbije, ako je utvrđeno da nema poreskog osnova, da nema razloga da ima toliku imovinu, da to lice nije predmet istrage organizovanog kriminala, nego je postalo označeno lice na listi. Zato kreće procedura za privremeno oduzimanje, raspolaganje finansijskom pokretnom i nepokretnom imovinom. Šta je tu problem? U zahtevu za stavljanje na listu označenih lica i ograničavanje raspolaganja imovinom ili sredstvima učinjenih od strane drugih država dostavlja se diplomatskim putem. Ja razumem ideju zakona, i znam slične zakone na osnovu kojih je ovaj i pisan. U celom zakonu imate ne saradnju različitih organa i organizacija, nego preplitanje. Imate započeto kao u članu 6. da neko lice stavljamo na listu zato što smo diplomatskim putem dobili od neke države zahtev da ono bude na listi. Nemate posle šta se dešava sa tim licem. Nemate procedure i protokole za različite organe i organizacije koje učestvuju u sprečavanju onog ko hoće da finansira terorizam, koji ima saznanja o terorističkim aktima, da ga zaista efikasno u tome i sprečite. Za postupke u upravi, to je poslednja opaska koju hoću da dam, dakle na čl. 8. i 9, koje obavezuju ministra finansija da na predlog Uprave uredi način dostavljanja obaveštenja i informacija o označenom licu i njegovoj imovini. U članu 8. i članu 9. da uređuje način dostavljanja podataka označenom licu njegove imovine od strane državnih organa, organizacija i lica koja su mu poverena javna ovlašćenja. To bi u ta dva stava možda mogao da bude ponovljen odgovor od strane ministra, pa ću ga ja zamoliti da me poštedi, jer ja znam razliku između onoga što pitam i ovoga što piše ovde, pogotovo zbog pravog razloga zašto to spominjem kao treći komentar. U članu 22. kaže se da Vlada utvrđuje listu označenih lica u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Malopre dva pročitana poslednja stava daju ministru šest meseci da utvrdi način dostavljanja obaveštenja i informacija itd, odnosno da o tome obavesti sve državne organe i organizacije. Kako će Vlada na osnovu ovog zakona, u kome piše da utvrđuje listu označenih lica u roku od 30 dana, to uraditi bez ovih akata? Ako će i ovi akti biti uređeni i urađeni u roku d 30 dana, što piše šestmeseci? Za bilo koga ko može da postavi pitanje da li ima iko da podržava teroriste, zaprepastili bi se koliko ljudi na ovoj planeti podržava one koje mi zovemo teroristi, s pravom ih zovemo teroristi, jer seju strah, šire teror, ubijaju se nevini. Ne govorim uopšte o ideologijama, razlikama među grupama. Terorizam ima taj jedan cilj i ne možete da birate, kao da je na švedskom stolu, e ovi su teroristi, ovi nisu, ovi mi se dopadaju. Zato je strašno važno precizirati stvari o kojima s vama delim pitanja. Ponavljam, uz punu svest, da ovakvi predlozi zakona, i biće ih takvih još, koji se tiču ugledanja na slične propise, ne u svim zemljama EU, u nekim zemljama EU se o ovome vode teške bitke, baš među aktivistima boraca za ljudska prava. Zašto? Kad vi kažete da neko može stići na listu ili diplomatskim putem ili na osnovu slobodnog uverenja, jer je očito i opšte poznato, pa se onda utvrdi…
Vreme.
…da taj ipak nije na listi, onda ide problem da je upravni spor preblaga mera da bi se zaštitila ljudska prava. Hvala.
Reč ima ovlašćeni predstavnik SPS, narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, uvažene kolege, na samom početku, poslanička grupa SPS, preko mene, kao ovlašćenog predstavnika, ističe da će u danu za glasanje naši poslanici bezrezervno podržati set zakona o kojima danas vodimo raspravu. Ono što ja želim na samom početku da istaknem i da fokusiram svoju diskusiju isključivo na jedan od predloženih zakona, a to je Zakon o ograničavanju raspolaganja imovine u cilju sprečavanja terorizma, imajući u vidu da će moje uvažene kolege iz poslaničke grupe SPS nešto više govoriti o drugim zakonima, naravno, kao i ovom, kako bi se objedinila kompletna analiza i sve ono na šta poslanička grupa SPS želi da ukaže u odnosu na predložene zakonske akte. Kada govorimo o Zakonu o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, moramo pre svega da pođemo od cilja, a cilj ovog zakona, drage kolege i svi građani Republike Srbije, jeste unapređenje borbe protiv terorizma, i to upravo sistematizovanjem preventivnih i represivnih mera protiv finansiranja terorizma, a samim tim i sprečavanja vršenja terorističkih akata. Ovo jeste osnovni cilj, ali isto tako podrazumeva i obavezu Republike Srbije da donese zakon kojim će usaglasiti svoju zakonsku regulativu sa međunarodnim konvencijama, i to ratifikovanim konvencijama UN, rezolucijama Saveta bezbednosti i međunarodnim standardima čiju primenu prate tela Saveta Evrope, a koja se bave sprečavanjem pranja novca i finansiranja terorizma. U konkretnom slučaju to telo se zove Manival. Neophodnost donošenja ovog zakona proizilazi iz činjenica da je danas više nego ikada potrebna mobilizacija bukvalno svih institucionalnih i zakonodavnih resursa u borbi protiv najveće društvene pošasti, a to je terorizam. Etimološki reč „terorizam“ potiče od reči „teror“, a koja u prevodu znači „užas ili strah“, a to nije ništa drugo nego vladavina zastrašivanjem, odnosno nasiljem. Samo značenje reči „terorizam“ sa etimološkog aspekta je dovoljan dokaz i dovoljno govori o kakvoj društvenoj pošasti je reč i o čemu danas uopšte raspravljamo. Danas živimo pod balastom globalnog terorizma i niko se do sada u diskusijama nije dotakao upravo ovog termina, termina – globalni terorizam ili super terorizam. Šta to znači? To znači da ni jedan deo teritorije planete nije izolovan od potencijalne opasnosti koja se zove terorizam. Globalni terorizam počinje sa ekspanzijom od 11. septembra 2001. godine kada su teroristički akti ozbiljno uzdrmali društvene temelje SAD, a na isti način napadima na sredstva javnog saobraćaja u Londonu, Madridu, Moskvi učinjen je pokušaj destabilizacije društvenih uređenja i pravnih poredaka zemalja evropskog kontinenta. Motivacija globalnog terorizma i etnonacionalistička, s jedne strane, religijska, s druge strane. Zašto? Zbog toga što se globalni terorizam upravo po ovim motivima razlikuje od pojavnih oblika terorizma i dobija fizionomiju jednog vrlo perfidnog terorističkog delovanja ili perfidnog načina izvođenja terorističkih aktivnosti. Zbog čega? Pa, jednostavno zbog toga što se sve terorističke aktivnosti danas pravdaju navodnom borbom za zaštitu nacionalnih interesa, za zaštitu religijskih interesa, navodno za borbu koja podrazumeva zaštitu nacionalnih prava, pa čak i političkih uverenja ili ubeđenja. To je jedna vrsta manira ili obrasca ponašanja, bez obzira da li se radi o terorističkom aktu koji preduzima terorista kao pojedinac ili to čine terorističke grupe. Ali, moramo imati u vidu da danas terorističke grupe čine u jednom jako masovnom obliku, kao što je situacija u Nigeriji gde bukvalno na taj način deluje teroristička grupa Boko Haram. To je situacija u kojoj se razvijaju brojne terorističke aktivnosti koje preduzima Islamska država i razni islamistički pokreti i to opet sve pod formom borbe ili maskom za borbu, navodno opet zbog ugnjetenosti, ugroženosti zaštite prava itd. Što se tiče elemenata samog terorističkog delovanja, treba istaći nekoliko. Pre svega, da je cilj aktivnosti terorističkog delovanja po pravilu uglavnom političke prirode, bez obzira da li je taj krajnji cilj smena režima, smena lica na vlasti, secesija određene teritorije ili delova teritorije, a i mi smo svedoci u istoriji takvih pokušaja. Drugo, upotreba nasilja ili pretnje upotrebom nasilja. Treće ono što je najgore i najsvirepije u svemu tome jeste da su žrtve po pravilu nedužni građani i četvrto da ne postoji direktna veza između terorista i žrtve. Zašto? Zato što napad nije usmeren prema žrtvi ili žrtvama pojedinačno, već se terorističkim činom želi uputiti poruka široj zajednici, državi, društvu i tome slično. Globalni terorizam kroz najsurovije i najmonstruoznije oblike terorističkih akata, sa velikim brojem stradalih, nažalost nedužnih lica svoju snagu i moć razvija preko terorističke propagande ili bolje reći javnog podsticanja na vršenje terorističkih akata. Gospodo poslanici i dragi građani Srbije odavde treba da krene jedna jasna politička poruka, a to je da je teroristička propaganda najpodmukliji vid pripremanja i regrutovanja terorista radi vršenja terorističkih akata. Sredstva i mehanizmi preko kojih se sprovodi teroristička propaganda su uglavnom sofisticirani, ali su dobili jednu vrstu univerzalnih mehanizama. To mogu da budu dnevne novine, to mogu da budu društvene mreže i jesu, veb stranice terorističkih organizacija, to mogu da budu razni vidovi elektronskih komunikacija. Preko tih sredstava se iznose sopstvena uverenja, navodno ideološka, nacionalna, religijska ili se na isti način pronose ili prenose uverenja nekog drugog. Dakle, tuđa uverenja kako bi se stvorila svest o navodnoj potrebi da se javnim podsticanjem znatno širi krug lica uključi u terorističke akte pod formom pozitivnog delovanja, odnosno borbe za nekakva prava. Nažalost, upravo se na ovaj način regrutuje veliki broj terorista, nažalost upravo se na ovaj način terorističke grupe omasovljuju i nažalost upravo se na ovaj način terorističke aktivnosti maltene na celoj planeti razvijaju do mera ekspanzije i to je ono što je naša obaveza. To je razlog zbog čega upravo ovakvim antiterorističkimzakonom mi ulazimo u krug zemalja koje na nedvosmislen način daju signal borbi protiv terorizma. Mislim da je veoma važno istaći da su ti takozvani surovi oblici, sprovođenje terorističkih aktivnosti poput stravičnih slika odsecanja glava otetim i kidnapovanim licima, ubijanjem civila u metroima i na železničkim stanicama sve to pred kamerama, foto i mobilnih aparata, a potom prikazivanjem takvih scena na društvenim mrežama upravo način tog kako ga mi ovde s pravom nazivamo - javnog podsticanja na izvršenje terorističkih akata. Globalni terorizam je globalna pretnja bezbednosti i zato mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da je bezbednost, pre svega pravo, a ne samo preduslov za uživanje drugih prava. Mi socijalisti to pravo poštujemo i tražimo njegovu zaštitu. Jedan od sistemskih vidova zaštite je upravo ovaj, donošenjem antiterorističkog zakona. Mi u SPS smatramo da je bezbednost pravo svakog pojedinca, kao deo njegove lične slobode, lične slobode svih građana Srbije i svih građana na planeti. Smatramo da je neophodno probuditi svest kod građana u kojoj meri je logistika terorizma danas jednostavna, a samim tim i nažalost, teško uočljiva. Danas su sredstva terorističkog delovanja različita, a trivijalna. To može da bude i benzin, hemijske materije, može da bude đubrivo, informacione tehnologije. Danas je izuzetno široka lepeza koja se ni u kom slučaju ne može sagledati kolika je, kada su u pitanju sredstva kojima se sprovode terorističke aktivnosti. Došli smo u situaciju da ono što je dobro za razvoj međunarodne trgovine i međunarodnu komunikaciju je istovremeno dobro i za teroriste. Očigledno je da su globalizacija i razvoj terorizma međusobno povezani. Međutim, mi danas kao narodni poslanici treba da budemo počastvovani što ćemo uveren sam, svi bez obzira na stranačku pripadnost, bez obzira na ideološko opredeljenje glasati za ovaj zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Ovo naročito što se prvi ozbiljan korak u borbi protiv terorizma desio nakon ubistva jugoslovenskog kralja Aleksandra i francuskog ministra Bartoa 9. oktobra 1934. godine, kada je Francuska i zvanično predložila osnivanje Međunarodnog krivičnog suda. U odgovoru na francuski predlog Savet lige naroda je odlučio da osnuje Komitet eksperata koji je imao zadatak da napravi predlog teksta konvencije o sprečavanju zločina terorizma, pa je tako doneta Konvencija Lige naroda za sprečavanje terorizma. To je razlog što možemo biti počastvovani što danas ova Skupština, ovaj parlament pridruživanjem međunarodnim standardima borbe protiv terorizma čini iskorak i smislu harmonizacije svog zakonodavstva sa zakonodavstvom EU i Svetske zajednice. Uvaženi ministre, zamolio bih vas da od poslaničke grupe SPS čujete i određene, krajnje dobronamerne sugestije kada su u pitanju pojedine odredbe, pojedine norme predloga zakona koji je danas pred nama. Ono što može da u svakom slučaju zavredi određenu pažnju, a mislim i kritiku jesu normiranja nekih kvalifikacija za koja mi u SPS smatramo da mogu biti drugačije formulisana. U članu 2. pored saglasnosti sa svim onim što su uvažene kolege istakle, da je kvalifikacija umišljaja potpuno nepotrebna u tekstu ovog zakona, isto je tako nepotrebno ili je barem daleko potrebnije preformulisati kvalifikaciju saznanje o nameri. Saznanje o nameri da će neko izvršiti teroristički akt mora da bude dokazano. Postavlja se pitanje gde je ovde u zakonu proceduralno sprovedeno bilo šta što podrazumeva način dokazivanja postojanja saznanja o nameri. Toga očigledno nema. Podsetiću da sa stanovišta krivičnog prava razmišljanje o izvršenju krivičnog dela nije krivično delo, ali je zato sama radnja izvršenja krivičnog dela protivpravna i kažnjiva. Samim tim se postavlja pitanje -da li samo saznanje o nameri može da bude uslov da se kvalifikacija teroriste unese u tekst zakona kako je uneto? Mislim da ovde to do sada niko nije istakao, a smatram da je i te kako potrebno zbog svih nas, zbog praktične primene zakona, zbog onih koji će ovaj zakon i tumačiti. Dalje, ono što su ovde uvažene kolege istakle vezuje se za stepen uverenja kao opravdanog uverenja da je lice terorista i odmah se svodi na parametar da to uverenje kao stepen podrazumeva da ga ima razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti. Ovde se postavlja pitanje – da li ova kvalifikacija može da posluži kao sredstvo zloupotreba? Da li može da posluži kao sredstvo borbe protiv političkih neistomišljenika? Da li može da posluži kao sredstvo borbe protiv lica za koja smatramo da treba, na neki način, da budu obuhvaćena, ali ih nećemo obuhvatiti ovim zakonom? Kako bi se izbegle sve te sumnje u mogućnost da se ovakva kvalifikacija zloupotrebi, mislim i saglasan sam sa kolegama da bi možda preformulacija ove kvalifikacije bila dobro rešenje. Takođe, skrećem pažnju, kada je u pitanju upravni postupak rečeno je u članu 7. da se upravni spor može pokrenuti zbog pogrešno utvrđenog identiteta lica i pod dva, osnovanosti i stavljanje na listu označenog lica. Ovakva formulacija podrazumeva da se Zakon o upravnom postupku ovde dosledno ne sprovodi, zato što se u Zakon o upravnom postupku pored ovih elemenata, koji su obavezni da bi se upravni postupak primenio o pokrenuo, podrazumeva i tzv. povredu proceduralnih pravila upravnog postupka, a to znači apsolutnu povredu upravnog postupka. Kao što je apsolutna povreda parničnog postupka razlog za izjavljivanje žalbe ili podnošenje inicijalnog akta, tako bi ovde trebalo navesti da pored onih elemenata koji su upravnim postupkom regulisani, kroz odredbe Zakona o upravnom postupku, treba imati u vidu i one koje ste vi ovde naveli. Dalje, u članu 8. se navodi u stavu 7. da organizacija nadležna za vođenje Registra privrednih subjekata udruženja zadužbina, fondacija, kao i sudovi i javnih beležnici su dužni da pregledaju listu označenih lica pre upisa u registar ili overe ugovora. Apsolutno opravdano, apsolutno za podršku i apsolutno ispravno, ali se postavlja pitanje – gde su ove norme sistematizovane u odredbama Zakona o javnim beležnicima? Znači, ako imamo lex specialis već ovde, onda se postavlja pitanje - da li smo trebali u Zakonu o javnim beležnicima sistematizovati jednu takvu normu? Pitanje je više retorsko, ali može izazvati određene polemike u stručnoj javnosti. Na kraju, ono što bi bilo dobro, bilo bi dobro da se razmotre mogućnosti da se ove formulacije kvalifikacija, koje sam istakao i koje su već isticane, probaju izmeniti u smislu njihovog preciziranja, u smislu njihove praktične daleko efikasnije primene i na taj način ćemo nesumnjivo doći do jednog daleko, daleko u kvalitativnom smislu reči, boljeg teksta zakona koji ćemo u svakom slučaju podržati, jer je u ovoj situaciji i resorno ministarstvo i Vlada Republike Srbije učinila ogromaniskorak u smislu onoga što podrazumeva intenzivnije uključivanje Republike Srbije u rešavanje onih problema koji predstavljaju izuzetno veliku opasnost. Izuzetno velika opasnost je terorizam. Sa tom opasnosti se moramo suočavati, ne svakodnevno, nego u svakom trenutku razmišljati o tome kako da je otklanjamo a način ili jedan od načina otklanjanja te opasnosti ili barem mogućnosti da dođe do opasnosti jeste upravo ovaj zakon za koji dajemo bezrezervnu podršku zajedno sa koalicionim partnerima, a uveren sam i sa svim ostalim političkim strankama koje su zastupljene u našem parlamentu. Zbog toga ponavljam i na kraju završavam svoju diskusiju, poslanička grupa SPS će u Danu za glasanje podržati i glasati za ovaj zakon kao i ostale delove, odnosno zakonske akte iz ovog seta. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Jovanoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, gospodine Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam slušao u vezi ove debate svoje kolege, kako iz vladajuće većine, tako i od pripadnika bivšeg režima. Slušao sam i njihove primedbe i mogu da kažem da u jednom delu primedbe imaju nekog osnova, ali ne bih mogao baš u svemu da se složim zašto u Srbiji danas imamo određene probleme i zašto moramo neke stvari da radimo kao što radimo. Jedan od zakona i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Saveta ministara, između Frankfurt na Majni i Republike Srbije u iznosu od 15 miliona evra za projekat energetske efikasnosti. Pa je jedan kolega ili koleginica su izjavili ovde da ćemo mi da vodimo energetsku efikasnost po školama, a u mnogo velikom broju škola mi nemamo čak ni sanitarne čvorove. Potpuno se slažem, ali mi ne možemo da obezbedimo kredite za ovako nešto po ovim uslovima. To moramo sami da finansiramo, a ne možemo da finansiramo zato što je milijarda evra isparila iz „Agrobanke“ i Razvojne banke Vojvodine. O tome ste tada trebali da razmišljate. I ja bih vrlo rado one koji su juče bili ispred Ministarstva prosvete poslao da svoje zahteve ponove pred tužiocima i pred sudijama, pred istražnim zatvorima zašto su im plate smanjene 10%. Jako je lako reći i kritikovati kada je državna kasa prazna i posipati se pepelom, a znajući dobro da niko ne može da promeni ovo stanje koje imamo na onaj način i onom brzinom kao što to sada žele predstavnici bivšeg režima koji su državu doveli mnogo većom brzinom u jedno jako teško stanje. Jeste, nama je potreban i ovaj sporazum. Energetska efikasnost jako je bitna ne samo zbog toga što to puno košta i zato što energije nema neograničeno, nego i u cilju zaštite životne sredine. Uvek ćemo stati iza ovakvih projekata. Više puta smo o tome govorili i nije ovo prvi kredit koji podiže Vlada RS, odnosno Republika Srbija sa ovom bankom, već jedan u nizu. Žao mi je samo do pre tri godine što su mnogi od tih kredita preuzimani, ali nisu sprovođeni u delu na terenu pa sada imamo zakone da se zadužujemo, zakone u kojima smo utvrdili rokove, ali zato što nisu postojala podzakonska akta po dve ili tri godine, pri tom mislim na 2009. 2010. 2011. i 2012. godinu, mi sada plaćamo penale zato što oni koji su trebali da sprovode zakon to nisu bili u mogućnosti zbog lenjosti same Vlade Mirka Cvetkovića. Kada su u pitanju zakoni o izmenama i dopunama Carinskog zakona i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije u uzajamnoj pomoći, naš Carinski zakon, takav kakav je, mora da se prilagođava i okruženju u kome se Srbija nalazi i da se prilagođava raznim tehničkim mogućnostima, da na prvom mestu carinski postupak bude brz, efikasan i precizan. Postoji još jedan problem, a to je što je zbog manjkavosti samog carinskog postupka, odnosno te manjkavosti su bile izvor sive ekonomije na teritoriji Republike Srbije, pa se dešavalo da određena roba uđe u Srbiju, da je navedeno da ta roba treba da bude izvezena kroz Srbiju samo kao tranzitno mesto i ode u neku treću zemlju. Najčešće se dešavalo da ostane u Srbiji, što je takođe bio jedan jako ozbiljan generator sive ekonomije, koja je posle korupcije i kriminala najviše uništila Srbiju, jer su mnogi iz Vlade Mirka Cvetkovića i ranijih vlada o tome žmurili, pa smo imali onu čuvenu patriotsku pljačku veka, dole na teritoriji naše Pokrajine Kosova i Metohije. I gle sad, ja izražavam zadovoljstvo zbog toga, imamo jedan sporazum i sa Albanijom. Zašto? Pa, zato što je Albanija, odnosno to što Srbija ne vrši vlast na teritoriji svoje južne pokrajine, najveći deo robe iz Albanije koja je uvožena na Kosovo završavao je na teritoriji Republike Srbije u sivoj zoni. I obrnuto, deo robe koji je išao prema Kosovu i Metohiji završavao je u Albaniji kao generator sive ekonomije i sive zone. Jednim ovakvim sporazumom pravimo jedan korak da se to zlo, koje je u finansijskom smislu zadesilo Srbiju, polako počne da se suzbija, naravno, uz sve druge državne organe. Na kraju, pošto ću da govorim samo 10 minuta, hteo bih da prodiskutujemo i o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Prvo, iznenadile su me neke kolege da su zaboravili da jedan zakon za jedan ovakav problem ne postoji. Mi već imamo zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma. Taj zakon je regulisao položaj finansijskih institucija, obavezu prijavljivanja takvog novca. Da linekome treba da se to nađe i u novom zakonu? Ja mislim da ne treba. Zato što je zaboravio za koji zakon je glasao, a zaboravio je da u tom zakonu nema ni definicije terorizma, ali je glasao za njega. Glasali su i ovi drugi sad, ne znam više iz koje grupacije, a sad kažu da su ovo manjkavosti koje su izneli u zakonu, a prethodni zakon koji reguliše ovu oblast, o tome nije bilo ni reči. Pritisni dugme i baš te briga. Zašto je važna jedna sistemska borba protiv terorizma? Terorizam se prvo finansira na dva načina. Jedan je šverc, najčešće droge i oružja, a drugi je potpuno legalna aktivnost, poslovna, finansijska i bilo koja druga i od ostvarene dobiti finansira se terorizam. Sa onim zakonom o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma završili smo sa onim nelegalnim delom, a sa ovim zakonom sa onim legalnim delom. Zašto je to potrebno Srbiji? Zato što je terorizam jedna takva organizacija, ne postoji jedna teroristička, ali uvek će da traži zemlju gde postoji plodno tlo da obezbedi finansiranje svojih aktivnosti, koje su posle zločina iz Drugog svetskog rata najgore i najteže. Srbija se nalazi u Evropi, na zemaljskoj kugli i ona ima obavezu takođe da svoje zakonodavstvo upodobi u smislu da ne može da bude zemlja u kojoj se finansira i generiše jedna takva pošast koja nas je zadesila u proteklim decenijama. Sve kritike koje kolege poslanici žele da upute o manjkavosti zakona, molim da budu konstruktivne, u smislu poboljšavanja samog zakona. Ovde je reč o jednom zakonu koji reguliše šta se smatra pod terorističkom organizacijom, koja se lica ili pravni subjekti mogu nazvati određenim povezanim licima u smislu finansiranja terorizma i upravni postupak kako da se spreči finansiranje terorizma ukoliko se to dokaže. Ja bih molio da se vrate na te rasprave i na te diskusije. Sve izvan toga po meni je samo jedna želja da se stekne neki politički poen na jednoj temi koja je jako osetljiva i koja muči celu zemaljsku kuglu. Zbog svega, mi u Srpskoj naprednoj stranci nećemo da se dvoumimo da li set ovih zakona treba izglasati ili ne. Svakako da ćemo dati poverenje ovim zakonima, zato što poboljšavaju na prvom mestu finansijski sistem u Republici Srbiji, a na drugom mestu podižu ugled Republike Srbije kada je u pitanju borba protiv međunarodnog terorizma. Hvala lepo.
Zahvaljujem se, gospodine Arsiću. Sada prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom i jedinstvenom pretresu. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Građanke i građani Srbije moraju da budu obavešteni da ponovo imamo jedan loš početak rasprave, a to je zajednički pretres, objedinjena rasprava o četiri zakona koja nemaju praktično nikakve veze međusobne, niti postoji bilo kakav opravdani, svrsishodni ili bilo kakav drugi razlog da se to dešava. Jedini zaključak ili komentar tome je da je to jedno pokazivanje bahatosti srpske Vlade, koja želi na ovaj način da pokaže da je ne interesuju nikakva pravila, nikakvi uslovi za ozbiljan rad srpskog parlamenta. No, to se dešava već godinu dana i ja nemam osećaj da će se to promeniti. Ukazivaćemo uvek na tu anomaliju, ali ćemo, naravno, diskutovani i u okviru vremena koje imamo oko samih predloga zakona. Imamo četiri predloga zakona u objedinjenoj raspravi: Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma; Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona; Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KFW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, u iznosu od 15 miliona evra, za Projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“ i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Srbije i Saveta ministara Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Koliko to ima veze jedno sa drugim, neću da pričam dalje. Govoriću o prvom Predlog zakonu, a to je Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Naravno da je ovo važna tema, bez obzira što je ovaj zakon posledica ne nekog dubokog promišljanja, nego posledica naših međunarodnih obaveza. To tako treba prihvatiti. Postoje neki drugi zakoni koji se već bave ovom oblašću, pre svega oni koji definišu organizovani kriminal u Srbiji, jer terorizam jeste deo tog dela kriminala, ali je dobro što ćemo na još jedan način kroz ovaj zakon da pokažemo brigu Srbije, brigu države u borbi protiv pošasti 21. veka, a to je terorizam. Čini mi se da sam i sam bio prvi u Saveznoj vladi predsednik nekog Odbora za borbu protiv terorizma i Srbija ima tu sreću, a to je dobrim delom i posledica dobrog rada nadležnih službi u toj oblasti, da do sada nismo bili izražena žrtva terorizma. Ja se nadam da će to biti tako nastavljeno i da nećemo biti u grupi zemalja koje imaju svakodnevni problem sa tom pojavom. Naravno, treba raditi na sprečavanju, na preventivnom radu, u onom radu koji se tiče saradnje sa nadležnim institucijama u regionu, u celoj međunarodnoj zajednici. Siguran sam da se tu posvećuje dobra pažnja, bar iz vremena koje ja pamtim kao neko ko je mogao da to kontroliše. Dali smo pet amandmana kolega Pavićević i ja na ovaj zakon. Svi ti amandmani, neću da kažem da su dobronamerni, pošto se to, naravno, podrazumeva, mislim da su svrsishodni. Oni imaju za cilj da povećaju budnost nadležnih državnih organa u sprovođenju ovog zakona pre svega. Jedan amandman predlaže da Vlada dva puta godišnje, na predlog ministra nadležnog za poslove finansija a po pribavljanju mišljenja nadležnih organa, iz člana 5. stav 1. ovog Zakona, razmotri opravdano stavljanje na listu označenih lica. To je ono o čemu je koleginica Čomić govorila, a to je ta zaštita ljudskih prava. Naravno da je borba protiv terorizma vrlo važna, da nema razloga da se u to ne ulazi sa punom snagom, ali, naravno, treba praviti i evaluaciju celog tog procesa i videti da li je neko osumnjičen ili kažnjen na ovaj način, bez osnova. Ostali amandmani, sa druge strane, daju pooštrene kazne za sve one situacije u kojima neko uradi nešto protivno ovom Zakonu. Mislim da oštre kazne jesu jedan ne jedini, ali jedan važan deo borbe protiv svih zala, pa i protiv terorizma. Dakle, ako budu usvojeni ovi amandmani, mi ćemo sigurno glasati za ovaj Predlog zakona, a ako ne budu onda ćemo glasati, sa žaljenjem što oni nisu prihvaćeni. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić, a neka se pripremi narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite, gospodine Kariću.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, uvažene koleginice i kolege, kao što je govorio i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SDS-ZZS-ZS, jedan deo zakona ćemo podržati. Ovde ću samo govoriti o Sporazumu o zajmu KfW i ZS će sigurno podržati ovaj vaš predlog, s tim što, kao i uvek, imamo nekoliko predloga ili nekoliko stvari o kojima bismo mogli da prodiskutujemo, da bismo novac koji ćemo uštedeti ili energiju koju štedimo ili sve ono što možemo da uštedimo kroz racionalno korišćenje u stvari iskoristimo za neka buduća ulaganja i za još veće prihode i još veće uštede. Sporazum o zajmu namenjen je poboljšanju energetske efikasnosti javnih objekata i zasnovan je na međunarodnom sporazumu. Ovaj deo od 15 miliona evragarantuje i subvencioniše Republika Nemačka i jedan deo bespovratnih sredstava od milion i 300 hiljada evra ide iz programa Investicioni okvir za Zapadni Balkan, program EU za tehničku pomoć u pripremi i projektovanju projekata za realizaciju zajma. KfW će biti vodeća međunarodna organizacija koja će sprovesti i realizovati tehničku pomoć sa našim ministarstvima, i tehnološkog razvoja i Ministarstva finansija i energetike. Ova sredstva, što je najvažnije za Srbiju, deo ovih sredstava od milion i 300 je bespovratan. Po potpisivanju sporazuma, ono što je veoma interesantno za ZS je da po potpisivanju sporazuma mora biti potpisan novi posebni sporazum između KfW i Ministarstva rudarstva i energetike, ako smo dobro razumeli, kojim će se odrediti sadržaj projekata i koje robe i usluge će se nabavljati. Tenderi su, naravno, međunarodni, nadzor je od strane nezavisnih eksperata, a celokupno izvođenje će se poveriti na tenderu kompletno jednoj firmi ili konzorcijumu firmi. Mi ovde sada imamo nekoliko pitanja koja mogu biti interesantna sa stanovišta uštede energije ili racionalnog korišćenja energije u javnim objektima, posebno neke stvari koje bi mogle da budu modernizovane. Možda naša saznanja nisu dovoljna, kažem da vi već radite na tome. Ali da li je sačinjen program i da li su određeni prioriteti, da li su ti javni objekti samo škole za ulaganje u energetske objekte i koji su to objekti predviđeni? Koja tehnička rešenja su predviđena? Ono što je veoma bitno za nas – da li ima domaće tehnologije i tehnike u ovim projektima? Ključno pitanje ovog trenutka je izolacija u školama. U ovom trenutku smemo, ali da li mi u budućnosti treba da koristimo stiropore za izolaciju i da li je to dobro rešenje u školskim objektima, s obzirom da u većini ili gotovo u svim zemljama EU za objekte u kojima borave deca nema izolacije od stiropora? Sada idem malo šire sa idejom da iz ovih kredita mi možemo da ostvarimo dodatne uštede. Da li su predviđene toplotne pumpe koje mogu biti domaće proizvodnje da bi se istovremeno grejali i hladili objekti, a ne da leti koristimo neefikasno energetsko grejanje a da zimi koristimo struju i rashladne uređaje i tako duplu štetu stvaramo životnoj sredini? Da li se mogu koristiti kotlovi na pelet? Da li je isključeno korišćenje mazuta i uglja? Da li i dalje prednosti imaju daljinski sistemi, iako su toplotne pumpe i peleti jeftiniji? Da li će se koristiti neki novi izolacioni materijali? Sada imamo izolacione materijale koji sa jednim milimetrom debljine sloja zamenjuju pet centimetara stiropora? Da li će prozori biti opremljeni rekuperatorima, uređajima koji obezbeđuju razmenu čistog i prljavog vazduha, a da se ne gubi energija jer otvaranjem prozora gubimo 30% energije? S druge strane, o tome se gotovo i ne priča u Srbiji. Naravno, svi su pominjali toalete u školama, ali moramo da razmišljamo i dalje. To je istorijski problem. Čini mi se da niko nije kriv pojedinačno zato što nemamo toalete, nego svi zajedno 50 godina ih nemamo. Nije to samo problem poslednjih godinu dana. S obzirom da deca u školama moraju da imaju tačno propisane količine kiseonika za rad u učionicama, da li ćemo, to možda sada izlazi iz delokruga vašeg delovanja, usvojiti direktivu o kvalitetu unutrašnjeg vazduha? Još uvek i ne razmišljamo o njoj, a trebalo bi što pre osposobiti Srbiju da prati direktive iz EU. Ono što Zeleni Srbije smatraju, da je najčistija energija ona koju nismo morali da proizvedemo, mi se trudimo u beskonačnoj proizvodnji prljave energije i time dodatno opterećujemo zdravstveni sistem, opterećujemo socijalno okruženje, opterećujemo životnu sredinu i stvaramo duplu štetu ulažući u fosilna goriva i u sisteme koji su neefikasni i koji, s druge strane, zagađuju životnu sredinu. Prema tome, Zeleni Srbije smatraju da je najčistija energija ona koju nismo morali da proizvedemo. Palata Srbije se greje na mazut, a hladi se na klimu. Mnogo bolje bi bilo da se i greje i hladi na toplotne pumpe koje bi uzimale vodu iz Dunava i praktično desetostruko jeftinije u toku godine se i hladila i grejala u toku zime. Problem sa jednim od kredita KfW je da je finansirao i toplane velike snage od pet megavata na mazut u krajevima gde imamo puno biomase i gde šuma trune na jugu Srbije. To je nedopustivo u 21. veku. Mi ne smemo da budemo otpad za prevaziđene tehnologije EU, a da ih primenjujemo u Srbiji. Ako hoćemo u EU, hajde odmah da primenjujemo ono što i oni ili da se osposobljavamo da primenjujemo što pre ono što oni rade u EU. Možda bi Odbor za ekologiju i energetiku mogao da dostavi predlog da se govori o predlogu programa za nabavku robe i usluga koji budu pripremljeni za potpisivanje posebnog sporazuma i da ide u sporazum o zajmu i da vidimo kakva se tehnologija uvodi na toj raspravi ili možda da organizujemo neku javnu debatu. Znam da je vaše ministarstvo imalo sluha i za obnovljive izvore energije i za alternativne vidove finansiranja velikih projekata koji bi mogli biti „zeleni“ i čini nam se zaista da u vreme vraćanja ovog kredita njegovi efekti i efekti ovog velikog projekta mogu biti višestruki, tu se slažemo. Prema proračunima Zelenih Srbije trostruka ili četvorostruka vrednost će u ovim godinama u stvari doći kroz uštede, naravno, ako se na pravi način, da kažem koriste te uštede i ako se ulaže u zaista prave tehnologije koje dovode do zelenih ušteda i do ušteda energije. Možda, uvaženi ministre, mi ove uštede koje ćemo ostvariti, a čini mi se da će biti tri do četiri puta veće, možda kroz energiju, možda možemo ove uštede da ulažemo u neki revolving fond i da proširimo zahvat tih javnih objekata i na taj način zaista Srbiju učinimo efikasnijom, bezbednijom, ekološki bezbednijom i zdravijom, ekološki zdravijom, zato što proizvodnja struje u Obrenovcu, to mnogi građani Srbije ne znaju niti razmišljaju o tome kada upale prekidač u svom domu, čini proizvodnja struje u Obrenovcu čini da se mnoga deca rađaju sa bronhitisom, opstruktivnim bronhitisom, sa astmama i sa alergijskim manifestacijama. Mi moramo da razmišljamo o onima koji trpe od loših tehnologija ili trpe posledice neadekvatne ekonomije u Srbiji. Što pre moramo da se osposobimo i što pre moramo građanima i da objasnimo da neki proizvodi moraju da imaju realne cene, a onda sve ove uštede o kojima sam ja pričao imaju smisla i desetostruko su jeftinije od proizvodnje struje iz uglja. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se gospodine Kariću. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim učenike Prve ekonomske škole iz Beograda, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević, a neka se pripremi narodna poslanica Mirjana Đoković. Izvolite, gospodine Milićević.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Poštovani ministre, poštovani predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti, poštovani učenici, pred nama su četiri rekao bih veoma važna zakonska predloga, ne umanjujući važnost i značaj bilo koja od ova četiri zakonska predloga, ali shodno vremenu koje imaju poslanički klub Socijalističke partije Srbije, ja ću u svom izlaganju, pre svega napraviti jedan kraći osvrt na dva zakonska predloga. Reč je o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, kao i o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona. Najpre želim da kažem da terorizam svakako jeste velika opasnost i veliki izazov, jedan od najvećih problema za savremeni svet i potpuno je jasno da za jednu uspešnu borbu protiv terorizma jeste potrebno jedinstvo čitave i celokupne međunarodne zajednice. Srbija svakako podržava borbu protiv svih oblika terorizma. Srbija želi da učestvuje i da da svoj doprinos u ovoj veoma važnoj i značajnoj borbi. Srbija je nedvosmislena u osudi svih oblika terorizma. Srbija želi da bude pouzdan partner međunarodnoj zajednici u ovoj važnoj i značajnoj borbi. Ova današnja rasprava o ovom zakonskom predlogu vrlo jasno govori o spremnosti Srbije da unapredi sistem borbe protiv terorizma usvajajući u Republičkom parlamentu jedan ovakav zakonski predlog. Srbija danas predsedava OEBS-om, u jednom veoma teškom i delikatnom, rekao bih, trenutku i vremenskom periodu, ali to jeste veoma važno i značajno za Srbiju. Veliki izazov, velika odgovornost za Srbiju. Šansa koju će Srbija znati da iskoristi i da poboljša svoj međunarodni položaj. To je pokazatelj i potvrda da Srbiju sagledavaju kao normalnu i uređenu državu i kao ravnopravnog političkog partnera, što je po mišljenju poslaničkog kluba SPS veoma važno. Zašto sam pomenuo predsedavanje OEBS-om? Iz jednog prostog razloga, jer je Srbija vrlo jasno na početku predsedavanja OEBS-om rekla da će upravo najveći izazovi tokom predsedavanja biti terorizam i naravno ukrajinska kriza. Mislim da već u periodu od 30. juna do 1. jula u Beču hoće biti održana jedna ekspertska konferencija o borbi protiv terorizma na teritoriji zemalja članica OEBS-a. Kada je reč konkretno o zakonskom predlogu o kome danas govorimo, naravno, ne dovodi se uopšte u pitanje podrške, naravno da ćemo ovaj zakonski predlog podržati i tačno je ono što su kolege pre mene i koleginice pre mene govorile. Dakle, usvajanjem ovog zakonskog predloga na jednoj strani jeste međunarodna obaveza Srbije, usaglašavanje našeg pravnog okvira, harmonizacija našeg zakonodavstva. Na drugoj strani ono što je po našem mišljenju daleko važnije jeste povećanje stepena sigurnosti, bezbednosti naših građana. Ovo je pitanje koje je važno i za našu ekonomiju, ali ono što je i te kako važno, a o čemu sam već govorio i to ću ponoviti ponovo u jednoj rečenici – Srbija će biti prepoznata kao pouzdan partner međunarodne zajednice u borbi protiv terorizma kao globalnog fenomena. U prethodnom vremenskom periodu kada je reč o zakonskim okvirima Srbija je, rekao bih, nije sedela skrštenih ruku. Podsetiću vas, Srbija jeste usvojila izmene zakonodavstva koje predviđaju kažnjavanje državljana Srbije koji učestvuju ili organizuju učešće u oružanim sukobima u stranoj državi. Srbija je uspostavila, takođe funkcionalni sistem za borbu protiv pranja novca i finansiranja terorizma. Srbija je dosledno i odgovorno izvršava svoje obaveze u vezi sa sprovođenjem Rezolucije Saveta bezbednosti UN kojima se uvozi embargo na izvoz oružja. Zatim, podseti ću vas, hajde da ne govorimo samo o vremenskom periodu od prethodnih godinu i po ili dve dana, podsetiću vas, recimo Srbija 2002. godine ratifikovala je međunarodnu Konvenciju o suzbijanju finansiranja terorizma, Konvenciju UN protiv transnacionalnog organizovanog kriminala sa dopunskim protokolima, Konvenciju UN protiv korupcije, Konvenciju Saveta Evrope o pranju, tražnju, zapleni i konfiskaciji prihoda stečenih kriminalom, Konvenciju Saveta Evrope o pranju, tražnju, zapleni i konfiskaciji prihoda stečenih kriminalom i o finansiranju terorizma. Dakle, sve ovo sam naveo iz jednog prostog razloga da bi rekao da Srbija u prethodnom periodu kada je reč o ovom pitanju jeste dosta uradila, ali usvajanjem ovog zakonskog predloga mi zapravo zaokružujemo jedan proces i jednu celinu i pokazujemo spremnost da unapredimo ovaj sistem. Poslanički klub SPS veruje i ubeđeni smo da usvajanjem zakonskog predloga o koje danas govorimo, mi hoćemo unaprediti sistem borbe protiv terorizma kroz pre svega represivne i preventivne mere protiv finansiranja terorista kao prethodne neophodne faze u vršenju jednog terorističkog akta. Dakle, već je o tome bilo reči. Uspostavlja se zakonski mehanizam za zamrzavanje imovine licima koja se nađu na listi terorista, njihovih pomagača i finansijera. Komite Saveta bezbednosti UN jednom godišnje, svake godine ažurira ovu listu i mislim da je ovo proces koji je počeo pre nekih deset godina. Vlada je ta koja utvrđuje listu označenih lica na osnovu liste označenih lica od strane UN, a na predlog nadležnih državnih organa i na osnovu obrazloženog zahteva druge države. Naravno, ono što takođe želim da kažem jeste da u borbi protiv terorizma potreban je koordinirana međunarodna akcija, potreban je puna saradnja svih nadležnih institucija i nadležnih organa i treba po mišljenju poslaničkog kluba SPS u pravom smislu reči preseći ono što jesu koreni terorizma, a po našem mišljenju koji leže u ilegalnoj trgovini oružjem, u pranju novca i trgovini narkoticima. To je ta logistika, osnov za vršenje kasnije nekog terorističkog akta. Ponoviću još jednom, naravno poslanički klub SPS u danu za glasanje hoće podržati ovaj zakonski predlog. Što se tiče izmena i dopuna Carinskog zakona i o tome je već bilo reči, s toga samo u nekoliko rečenica.Tačno je ovo, ovde je zapravo reč o usklađivanju našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU i pravilima Svetske trgovinske organizacije i to je potpuno logično i potpuno normalno imajući na umu strateško opredeljenje Srbije da budemo punopravna članica EU i Svetske trgovinske organizacije, ali to nije jedini razlog zašto će poslanički klub SPS u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Naime, mi ovaj zakonski predlog podržavamo, jer smatramo da njegova primena hoće olakšati poslovanje privrede naročito kada je reč o međunarodnoj trgovini. Dakle, uvodi se novi kompjuterizovani tranzitni sistem koji podrazumeva razmenu elektronskih poruka i na taj način uštedeće se i novac, uštedeće se i vreme. Postajemo deo jednog velikog evropskog sistema, što je po našem mišljenju veoma važno, a verujemo da će usvajanjem ovog zakonskog predloga se smanjiti prostor za zloupotrebu, odnosno za ilegalnu trgovinu. Takođe, i o tome je bilo reči, dakle, ovde je reč o usklađivanju sa novim Zakonom o prekršajima, odnosno materiju prekršaja u Carinskom zakonu reguliše, kao što je to i ministar rekao u uvodnom izlaganju, novi Zakon o prekršajima koji pojednostavljuje procedure za blaže prekršaje uz značajno smanjenje troškova za samu državu što je za nas u potpunosti prihvatljivo. I na samom kraju u danu za glasanje podržaćemo i ovaj zakonski predlog. Zahvaljujem.
Reč ima magistar Mirjana Đoković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, uvaženi učenici koji svojim prisustvom doprinosite javnosti rad ovog visokog doma. Želim da kažem da danas govorimo o veoma važna četiri Predloga zakona. Prvi zakon o kome danas govorimo jeste Zakon o ograničavanju, raspolaganju imovinom u cilju sprečavanja terorizma koji treba da reši mnoge probleme. Donošenjem ovog zakona unapređujemo borbu protiv terorizma ustanovljavanjem sistema preventivnih i represivnih mera protiv finansiranja terorizma. Još od 1. januara 2006. godine stupio je na znaku Krivični zakon i odredba člana 393. finansiranje terorizma inkriminisano je kao posebno krivično delo. Takođe, propisana je i obaveza ustanovljavanja zakonskog okvira za preduzimanje preventivnih mera na sprečavanju finansiranja terorizma, kao i obezbeđivanje efikasne međunarodne saradnje sa drugim državama članicama na ovom planu. Važno je istaći da zadržavanjem trenutnog stanja i neregulisanjem ove oblasti zakonom država ne bi mogla na adekvatan način da odgovori međunarodnim obavezama preuzetim članstvom u međunarodnim organizacijama i ratifikacijom relevantnih međunarodnih pravnih akata. Zakon se donosi po hitnom postupku, jer se njegovim donošenjem ispunjavaju međunarodne obaveze i usklađuju propisi sa propisima EU. Nameće nam se pitanje – kakve će efekte imati donošenje ovog Predloga zakona. Njegovo donošenje propisuje određene obaveze i to najpre na organe javni vlasti, pri tom mislim na Vladu, Ministarstvo nadležno za spoljne poslove, MUP, Organ nadležan za bezbednosne i obaveštajne poslove, Uprava za sprečavanje prava novca, Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom, sudovi i javni beležnici. Zatim, ovaj zakon ima određene obaveze i za fizička lica koja imaju poslove ili druge slične odnose sa označenim licem ili kod kojih se imovina nalazi, i pravna lica, banke, računovodstvene agencije, osiguravajuća društva, brokersko-dilerska društva. Efikasna primena zakona će zahtevati dodatnu edukaciju i specijalizaciju u ovoj oblasti zaposlenih u organima javne vlasti koji će učestvovati u sprovođenju zakona. Primena ovog zakona izazvaće troškove građanima i privredi, s tim da se navedena posledica ne može izbeći pošto je donošenje ovog zakona međunarodna obaveza Republike Srbije proistekla iz članstva države u organizaciji UN. Sa druge strane, troškovi će se opravdati, jer primenom ovog zakona unapređuje se borba protiv terorizma, ustanovljavanjem sistema preventivnih i represivnih mera, protiv finansiranja terorizma, kao prethodne neophodne faze u vršenju terorističkih akata. Tako povećavamo opštu sigurnost u državi, a doprinosimo da Srbija bude prepoznata kao jedan pouzdan partner Međunarodnoj zajednici i u borbi protiv terorizma kao jednog zaista globalnog problema koji moramo da rešimo. Očuvanost, integritet i stabilnost kreditnih i finansijskih institucija i poverenje u finansijski sistem u celini mogu ozbiljno biti ugroženi pokušajima pojedinaca ili grupa da pribave zakonito ili nezakonito stečen novac u svrhe preduzimanja akata terorizma. Ovim zakonom svakako treba preventivno da se utiče na označena lica i sa njima povezana lica tako da izbegavaju uspostavljanje poslovnih odnosa sa licima iz Srbije, jer će biti svesni rizika da će biti prijavljeni nadležnim državnim organima i da će raspolaganje njihovom imovinom biti ograničeno. Time će biti sprečena eventualna zloupotreba domaćeg finansijskog tržišta u cilju finansiranja terorizma, a to će doprineti boljoj oceni Srbije na međunarodnom planu u smislu njenog poslovnog i investicionog rejtinga. Sprečavanje zloupotrebe domaćih pravnih i fizičkih lica za finansiranje terorizma i očuvanje integriteta, reputaciju i stabilnost finansijskog sistema, doprineće povećanju jedne opšte pravne sigurnosti u državi Srbiji. Mnoge relevantne organizacije imale su priliku da daju svoje sugestije kada se ovaj zakon nalazio u formi nacrta, a čak su svoje sugestije dali i eksperti Saveta Evrope i uglavnom, sve se to ticalo tehničkih pitanja, a u pitanju je čak bilo i jezičko prilagođavanje. Ovim zakonom je predviđeno da ministar nadležan za poslove finansija, u obavezi je da u roku od šest meseci nakon stupanja na snagu ovog zakona, donese odgovarajuće podzakonske akte, koji će regulisati načine na koje će pravna i fizička lica ispunjavati svoje obaveze izveštavanja i o načinu na koji će nadležni državni organi postupati po podnetim obaveštenjima. Drugi zakon o kome danas govorimo je Carinski zakon i njegova savremenost se ogleda u činjenici pojednostavljenja carinske procedure, njenog bržeg i efikasnijeg obavljanja, što sve zajedno doprinosi ubrzanju carinskog postupka i smanjenju troškova u spoljno-trgovinskom prometu. Što se tiče izmena i dopuna u delu gde je regulisana materija carinskih prekršaja, tu bi smo najpre ukazali na osnovni cilj carinskih zakona, a to je zaštita ekonomskih, fiskalnih i finansijskih interesa Republike Srbije, zatim, zaštita Republike Srbije od nezakonite ilegalne trgovine, bezbednosti, zaštita ljudi i životne sredine, kao i olakšavanje međunarodne trgovine. Carinskim zakonom uređuju se carinske radnje i postupci, kao i prava i obaveze lica i carinskog organa, koje iz tih radnji i postupaka proističu. Svi učesnici u carinskom postupku, dužni su da se ponašaju u skladu sa propisima, jer svako nepoštovanje propisa, svakako za sobom povlači određene sankcije. Ja ću iskomentarisati Predlog zakona, članove 14. i 15. kojim se menjaju čl. 229. i 231. Carinskog zakona. Izmene se tiču obezbeđenja za naplatu carinskog duga. Umesto dosadašnje bankarske garancije, kao oblik obezbeđenja, izmenama je predviđeno da svako lice sa prebivalištem, odnosno sedištem u Republici Srbiji može biti garant ukoliko je predložena garancija prihvatljiva po oceni carinskog organa. Članom 22. Predloga zakona menja se član 296. Carinskog zakona. Ovom izmenom, predviđena je blaža novčana kazna za učinioce prekršaja, pod uslovom da carinska vrednost robe koja je predmet prekršaja, ne prelazi iznos od hiljadu evra u dinarskoj protivvrednosti, preračunato u skladu sa članom 54. ovog zakona. Član 26. Predloga zakona, izmenjen je član 302. Carinskog zakona, tj. propisana je drugačija nadležnost organa. Prema novom zakonskom rešenju, carinski organ izdaje prekršajni nalog za prekršaje, za koje je propisana kazna u fiksnom iznosu, a za prekršaje za koje se ne izdaje prekršajni nalog, carinski organ podnosi zahtev za pokretanje prekršajnog postupka. Želim da kažem i nekoliko reči o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KWF Frankfurta na Majni i Republike Srbije za projekat energetske efikasnosti u javnim objektima. Ovim sporazumom o zajmu, predviđeno je planirano zaduženje u iznosu od 15 miliona evra, kojim Srbija uzima zajam i sredstva povlači u tranšama sa kamatnom stopom, koja će biti fiksirana za ceo period zajma. Kamatna stopa iznosi 2,1% na godišnjem nivou, a period trajanja zajma je 12 godina. Krajnji rok za njegovo povlačenje je 30. decembar 2017. godine. Realizacija projekta energetske efikasnosti u javnim zgradama, školama, dogovorena je na međudržavnim konsultacijama između Vlade Republike Srbije i Savezne Republike Nemačke, održane u martu 2011. godine, po kome je Nemačka strana obezbedila razvojni kredit, najpre od 10 miliona evra, a onda 2012. godine na pregovorima je precizirano da se u tu svrhu dodelu još pet miliona evra. Cilj projekta je unapređenje energetskih svojstava zgrada, škola i drugih obrazovnih ustanova, sa ciljem da se u njima smanji potrošnja energije i unaprede uslovi za učenje i rad. Ovim projektom, biće obuhvaćeno oko 30 do 40 naših škola. Lokalni doprinos opština na čijoj se teritoriji nalaze škole i druge obrazovne ustanove, uključene u ovaj projekat za radove na investicionom održavanju, predviđeni su na nivou od 1,5 miliona evra. Predviđenim merama ostvarila bi se značajna ušteda u pogledu potrošnje energije u školama i drugim obrazovnim ustanovama, a što bi imalo pozitivan uticaj na budžete iz kojih se ti objekti finansiraju. Na kraju moje današnje diskusije, želim da kažem da treba da se usredsredimo samo da, i kada naša Vlada, koja radi dobro, obezbedi ovakve kredite, da se mi sa nivoa lokalnih samouprava potrudimo da obezbedimo valjanu projektnu dokumentaciju. Jer, ništa nam ne vrede ovakvi povoljni zajmovi ukoliko mi nemamo gotove projekte. U Danu za glasanje, sa svojim kolegama iz poslaničke grupe SNS, podržaću ove predloge zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Nije tu. Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da što pre donesemo akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Gospođo predsedavajuća, uvaženi ministre, poštovani gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, poštovane Nišlije, pošto imam vrlo malo vremena od poslaničke grupe, pokušaću da u par rečenica dam neko svoje viđenje današnjeg dnevnog reda, sa nekim sugestijama gospodinu ministru, naročito oko tačke 3, kredita sa Frankfurtom na Majni. Poštovani građani, tačka broj jedan današnjeg dnevnog reda je Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovine u cilju sprečavanja terorizma i to je u suštini zakon koji proizilazi iz obaveza utvrđenih u relevantnim međunarodnim dokumentima, pre svega mislim na rezolucije SB OUN. U drugom Izveštaju Komitet „Melvil“, to je telo Saveta Evrope o napretku kojim je Republika Srbija ocenjena negativnom ocenom u ovoj oblasti, ja se nadam da ćemo donošenjem ovog zakona i svega onoga što će pratiti ovaj zakon dobiti pozitivnu ocenu na sledećem sastanku tog komiteta. Ne bih više pričao o ovom zakonu, zbog malo vremena, već bih se okrenuo nekim drugim temama. Sve ono što smo mi kao poslanička grupa imali kao zamerku na predlog zakona, dali smo kroz amandmane, pa ćemo u danu kada budemo pričali o pojedinostima razmatrati te naše predloge. Nadam se da ćete nam izaći u susret i da ćete uvažiti naše amandmane. Ono što sam očekivao, poštovane kolege narodni poslanici, od našeg gospodina ministra kada je elaborirao Zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, jeste da, napominjem našim sugrađanima koji prate ovaj prenos da je ovaj zakon u proceduri već osam meseci i da je Ministarstvo finansija, na čijem je čelu tada bio gospodin Krstić, ako se ja ne varam, stavilo u skupštinsku proceduru i očekivao sam da nam ministar kaže da Ministarstvo ili neko u ministarstvu ko je bio zadužen za to nije pratio put zakona koji je ušao u skupštinsku proceduru pa je po inerciji, pošto zakon prate podzakonska akta, Ministarstvo bez da je usvojen zakon, 25. 12. 2014. godine, da je na Vladi usvojilo Uredbu o izmenama i dopunama Uredbe o carinskim dozvoljenim postupcima sa robom, itd, koja je objavljena u „Službenom glasniku Republike Srbije“ br. 145 iz 2014. godine. Očekivao sam objašnjenje od gospodina ministra da smo mi prvo na Vladi usvojili uredbe, a onda u odnosu na uredbe, tj. obrnuto, sada usvajamo zakon na osnovu koga su trebale da budu donošene uredbe. Gospodine ministre, očekivao sam da ćete vi to da prokomentarišete i da objasnite. Normalno je da ćemo mi da usvojimo ovakav zakon i on je usaglašavanje sa dokumentima EU, ali, bar smo trebali da znamo da smo nešto uradili napamet i da je to razlog hitnosti, jer se neko u vašem ministarstvu nije bavio problematikom za koju je plaćen. Ono o čemu bih hteo da kažem par rečenica je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW Frankfurta na Majni i Republike Srbije u iznosu od 15 miliona evra za projekat energetske efikasnosti u javnim objektima. Ja se iskreno nadam, a snažno podržavam ovakve kredite i ovakve investicije, jer je to nešto što pre svega upošljava privredu, a s druge strane smanjuje trošenje energetskih resursa u Srbiji, ali ono što bih voleo da se ne desi, to je da mi povučemo ovaj kredit i da uđemo u kreditni aranžman a da nemamo projekte. Da se ne desi nešto kao što je, recimo, slučaj „Beograda na vodi“, da prodajemo zgrade gde još nismo uradili, ni doneli zakone o eksproprijaciji, a kamoli izvršili eksproprijaciju zemljišta. Nadam se da za ovih 15 miliona imamo projekte i da ćemo sredstva angažovati. Još nešto bih vam, gospodine ministre, skrenuo pažnju, a to je da bi trebali da pogledate program stranke „Zajedno za Srbiju“, naročito deo koji se odnosi na ekonomiju, jer, energetska efikasnost je nešto gde mi predlažemo da bude pokretač razvoja Republike Srbije, jer u Srbiji ima milion i po objekata koji treba da se energetski obezbede, a duboko smo ubeđeni i uvereni u to da je to nešto što bi pokrenulo i građevinsku industriju i industriju koja proizvodi ove materijale. Zato bi trebali da pogledate to, jer „sveti gral“ ne postoji u ekonomiji, niti neka firma koja može da donese boljitak svojim angažovanjem…
Zahvaljujem, potrošili ste vreme.
Zahvaljujem, ali samo još jedna rečenica. … nego to možemo samo našom pameću i našim angažovanjem. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u okviru prvog zajedničkog načelnog pretresa, govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, kao i o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Polazeći od činjenice da je osnovno opredeljenje Republike Srbije da postane punopravan član Svetske trgovinske organizacije i EU, proističe obaveza usaglašavanja nacionalnog zakonodavstva, uključujući i carinske propise sa zakonodavnom regulativom EU i pravilima Svetske trgovinske organizacije. Usaglašavanje nacionalnog zakonodavstva kojim se reguliše tranzitni postupak, preduslov je za dobijanje odobrenja zajedničkog komiteta EU, EFTA za pristupanje Konvenciji o zajedničkom tranzitu. Upravo je zbog toga bilo neophodno uneti pojedine izmene i dopune u Carinski zakon, kako bi se omogućio razvoj, ali i primena novog kompijuterizovanog tranzitnog sistema koji predstavlja kompitabilne aplikacije za nacionalni tranzit, usklađen sa sistemom i procedurama Konvencije o zajedničkom tranzitu i pravilima za novokompjuterizovani tranzitni sistem, kao i sa rešenjima sadržanim u Carinskom zakonu EU. Naravno, ovim izmenama i dopunama nije narušen osnovni cilj zakona, a to je zaštita ekonomskih, fiskalnih i finansijskih interesa Republike Srbije, zaštita Republike Srbije od nezakonite ilegalne trgovine, bezbednosti, zaštita ljudi i životne sredine, kao i olakšavanje međunarodne trgovine. U cilju postizanja ostvarenja cilja carinskih organa, predloženim izmenama i dopunama Zakona metode rada su modernizovane, a saradnja između različitih sektora će biti uspostavljena ili osnažena. Modernizacija je naročita primetna u primeni novog sistema, novokompjuterizovanog tranzitnog sistema o kojem bi ovom prilikom rekao nešto više. Osnovni princip carinskog tranzitnog postupka je da se omogući kretanje robe iz jedne u drugu carinarnicu u okviru iste ili neke druge carinske teritorije, bez naplate carina i drugih dažbina koje se mogu primeniti na uvezenu ili izvezenu robu bez primene mera trgovinske politike, a pod uslovom da se ispune svi zahtevi koji se odnose na plombe, rokove ili obezbeđenje i slično. Tranzit može biti nacionalni carinski tranzitni postupak kada se tranzitni postupak odnosi samo na carinsku teritoriju Republike Srbije, a polazna i odredišna carinarnica se nalazi na ovoj teritoriji. Međunarodni carinski tranzitni postupak je tranzitno kretanje kao deo jedinstvene carinske tranzitne operacije, tokom koje se prelazi jedna ili više granica u skladu sa bilateralnim ili multilateralnim sporazumima, a polazna i odredišna carinarnica se nalazi na različitim carinskim teritorijama. Upravo iz razloga povećane trgovine i u cilju prevoženja robe po Evropi, sačinjene su dve konvencije između zemalja Evropske zajednice i zemalja EFTA. U jednoj je ustanovljen zajednički tranzitni postupak, dok druga propisuje pojednostavljenje formalnosti u trgovini robama, uvoz i izvoz uvođenjem jedinstvene carinske isprave. Konkretno, novokompjuterizovani tranzitni sistem obuhvata: pod jedan, zajednički tranzit i pod dva, zajednički tranzitni postupak. Zajednički tranzit koristi se za prevoz robe koja nije u slobodnom prometu u EU između dve tačke u okviru EU bez plaćanja uvoznih dažbina i drugih nadoknada. Zajednički tranzitni postupak koristi se za prevoz robe između 28 država članica EU i drugih zemalja potpisnica Konvencije o zajedničkom tranzitnom postupku iz zemalja EFTA – Island, Norveška, Lihtenštajn, Švajcarska i Turska. U Republici Srbiji EU je najveći donator u sektoru carine, koji podstiče njenu modernizaciju i usklađivanje sa evropskim standardima, kao i sa zakonskim aktima i postupcima. Projekat tehničke pomoći i Uprava carine Srbije za podršku modernizacije carinskih sistema uglavnom se odnosi na razvoj novokompjuterizovanog tranzitnog sistema i pomoć za pristup Srbije Konvenciji o zajedničkom tranzitnom postupku. Uprava carine u saradnji sa delegacijom EU u Beogradu uspešno je završila projekat izgradnje administrativnih kapaciteta carinske službe za punu implementaciju zajedničkog tranzita EU. U relaciji tog projekata iz IPA fonda utrošeno je 1,5 miliona evra, dok je za implementaciju novokompjuterizovanog tranzitnog sistema u Srbiji obezbeđeno 4,1 milion evra. Uvođenje takvog sistema jedan je od uslova za punopravno članstvo u EU. Evropska komisija i sve države članice EU, kao i sve zemlje EFTA su razvile i primenjuju kompjuterizovani sistem za tranzitni postupak. Plan je da Srbija tokom 2015. godine uvede novi kompjuterizovani tranzitni sistem na svom carinskom području, zasnovan na razmeni elektronskih poruka između privrednih subjekata nacionalnih i međunarodnih carinskih ispostava i EU. Najveća korist od novog sistema je bespapirno poslovanje, odnosno mogućnost da se koristi sistem razmene poruka. Umesto dosadašnje procedure prijavljivanja vozila i robe, to će omogućiti da jednom podneta deklaracija isprati ceo tok transporta, tačnije, znaće se u svakom trenutku gde se nalazi roba. Jedna od najvažnijih stvari će biti automatizovani informacioni sistem za uvoz i izvoz, što će omogućiti da jednom podnet dokument više ne mora da se podnosi. Time će se ostvariti značajne uštede u novcu. Kada govorimo o zadržavanju teretnih vozila na granici, primenom novokompjuterizovanog tranzitnog sistema to vreme će biti svedeno na minimum. Prosečno zadržavanje na Batrovcima je 34 minuta, na Horgošu 40, na Gradini oko 40, na Preševu oko 20 minuta. Kada se uvede novi sistem, neće biti čekanja na granici. Zapravo, sva dokumenta izvoznik, operator ili špeditor podnosiće elektronski čim roba krene, pa se vreme zadržavanja na granicama svodi na minimum, a eliminiše se ili svodi na najmanju moguću meru subjektivnost onih koji obavljaju kontrolu. Poznato je da su pripreme za primenu novog sistema već započete i da su nastale pojedine poteškoće, ali smo uvereni da će naši državni organi biti u stanju da primene novi sistem u potpunosti do 1. oktobra ove godine, kada je rok da Srbija postane deo jedinstvenog evropskog tranzitnog sistema. Ono što je takođe izuzetno važno, to je ideja EU da se bude od pomoći privredi i to se upravo postiže kroz ovaj novi sistem. Naime, pruža se mogućnost da pojedina preduzeća dobiju privilegovani status, odnosno da dobiju pravo na pečat, određivanje visine carine i uplaćivanje novca po tom osnovu. Njihovi ekonomski operateri će sve sami raditi. Popunjavaće deklaracije, stavljati plombe, slati vozila, a carina će imati pristup računarima i povremeno će kontrolisati podatke i fizički proveravati one koji obavljaju carinjenje. U slučaju da dođe do zloupotrebe ovog prava, carina će ga oduzeti zauvek, a prekršioce podvrgnuti stalnim kontrolama. Cilj je da se privreda ne zadržava i da se odvoje dobri od loših. Prosečno u Evropi je oko 10% firme koje ne poštuju propise. Onda se postavlja pitanje – zašto ostalih, a njih je 90%, ispaštaju zbog neodgovornih? Izmene i dopune Carinskog zakona takođe predviđaju i pojednostavljenja procesuiranja blažih prekršaja, uz značajno smanjenje troškova za državne organe, što je usklađivanje sa novim Zakonom o prekršajima. Naime, prekršajnim nalogom organi uprave će dobiti efikasno sredstvo za sankcionisanje blažih prekršaja za koje je propisana novčana kazna u fiksnom iznosu. Kako su počiniocima prekršaja izdavanjem naloga nudi mogućnost da u slučaju plaćanja polovine izrečene kazne u roku za dobrovoljno plaćanje ostvaruje značajnu uštedu, za očekivati je značajno povećanje broja dobrovoljno plaćenih kazni, a samim tim i povećanje ukupnog prihoda za budžet Republike Srbije po osnovu naplate ovih kazni. Za sve druge prekršaje za koje je propisana novčana kazna u rasponu, organi uprave će biti u obavezi da nadležnom prekršajnom sudu podnesu zahtev za pokretanje prekršajnog postupka. Dalje, članom 2. Predloga zakona nose izmene kojima se vrši usklađivanje sa carinskom terminologijom i sa Carinskim zakonom EU. U članovima od 10. do 13. Predloga zakona menjaju se i dopunjuju odredbe koje se tiču robe koja napušta carinsko područje Republike Srbije, odnosno sažete deklaracije, pa se ovim članovima propisuju uslovi u pogledu roka, kao i slučajevi kada se ona ne podnosi, kao i način podnošenja ove deklaracije, propisuje se pod kojim uslovima komercijalni, lučki i transportni dokumenti mogu da se koriste kao sažete deklaracije. Takođe, ovim članovima se reguliše ko može podneti sažetu deklaraciju i kada i pod kojim uslovima se može odobriti dopunu ove deklaracije. Članovi 14. i 15. se odnose na izmene koje se tiču obezbeđenja za naplatu carinskog duga. Umesto dosadašnje bankarske garancije kao oblika obezbeđenja, izmenama je predviđeno da svako lice sa prebivalištem, odnosno sedištem u Republici Srbiji, može biti garant ukoliko je predložena garancija prihvatljiva po oceni carinskog organa. Što se tiče Predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja, njime se omogućava sprovođenje dvostranog međunarodnog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije u cilju predupređivanja i suzbijanja povreda carinskih propisa, suzbijanja krijumčarenja, ubrzanja robnog i putničkog prometa između dve zemlje i razmene iskustava u radu carinskih organa. Osim toga, potvrđivanjem ovog sporazuma obezbeđuje se pravilna primena carinskih propisa kroz razmenu informacija. Sporazum je sačinjen u Beogradu 10. novembra 2014. godine, a nastao je kao rezultat činjenice da se kršenjem carinskih propisa nanosi šteta privrednim, trgovinskim, finansijskim, društvenim, kulturnim, industrijskim, poljoprivrednim interesima dve zemlje, sa ciljem da se kroz efikasnu saradnju carinskih organa oni spreče. Sporazumom je jasno definisana i preciziranja saradnja carinskih organa dve države, počev od uzajamne administrativne pomoći, razmene informacija, dokumenata, obaveštenja, preko pravilne primene carinskih propisa i delovanja, u cilju sprečavanja, istraživanja i borbe protiv kršenja carinskih propisa, pa sve do konkretnih radnji prilikom vršenja carinske dužnosti. Pored navedenog, u članu 19. predviđeno je da: pod jedan, odredbe sporazuma primenjuju carinski organi država strana ugovornica; pod dva, da se obrazuje mešovito srpsko-albanska komisija koja se sastaje po potrebi na zahtev bilo kog carinskog organa radi analize sprovođenja odredaba ovog sporazuma, kao i rešavanja spornih pitanja koja mogu da nastanu u njegovoj primeni; pod tri, da se sporna pitanja za koja se ne pronađe odgovarajuće rešenje reše dogovorom između strana ugovornica; i pod četiri, da se strane ugovornice sastaju na zahtev ili po isteku od pet godina radi njegove revizije, osim ako jedna drugu pismeno ne obaveste da takva revizija nije potrebna. Na ovaj način, učinjen je još jedan korak ka boljoj regionalnoj saradnji i stabilnosti, što je i cilj naše Vlade, a ujedno, još jedan uspešno ostvaren zadatak ministra spoljnih poslova Ivice Dačića. Zbog svega navedenog, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati izmene i dopune Carinskog zakona, kao i zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivana Dinić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospođo Gojković, uvaženi ministre sa predstavnicima ministarstva, kolege narodni poslanici i poslanice, pred nama je danas jako važan set zakona o kojima su, kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama carinskog zakona, Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja, kao i Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, detaljno i sistematski govorile moje kolege Neđo Jovanović, Zvonko Stević i Đorđe Milićević. Danas ću se najvećim delom osvrnuti na Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurta na Majni, i Republike Srbije u iznosu od 15.000.000 evra za realizaciju Projekta „Energetska efikasnost u javnim objektima“. Ono što je vrlo bitno jeste istaći da smo mi svesni da je suma od 15.000.000 evra velika suma i veliki zajam i zbog toga jeste obaveza i odgovornost Republike Srbije da ovaj projekat realizuje tako da se nakon njega vide dugoročni efekti, odnosno da realizacija ovog projekta donese dugoročni benefit građanima Republike Srbije, kako u racionalnijoj raspodeli korišćenja izvora energije i sve veće upotrebe obnovljivih izvora energije, tako i u povećanju energetske efikasnosti u potrošnji energije. Ono što je vrlo važno i na šta moramo obratiti pažnju jeste da postoje ključne karakteristike po pitanju potrošnje energije u Republici Srbiji, i to su parametri koji su potpuno drugačiji od parametara u EU. Dakle, na nama je da uštedimo, kako u potrošnji energije, tako i na računima za utrošenu energiju, a tako i na očuvanju životne sredine po pitanju zagađenja emisijom ugljen-dioksida. Navela bih neke parametre. Naime, u Srbiji se energija još uvek troši, kao 60-tih godina prošlog veka u EU. Srednja potrošnja energije po kvadratnom metru u Srbiji je oko dva i po puta veća nego u severnoj Evropi. Potrošnja energije po jedinici bruto društvenog proizvoda u Srbiji je tri puta veća od prosečne u svetu. Emisija ugljen-dioksida po jedinici bruto društvenog proizvoda je najmanje dva puta veća od svetskog proseka. Oko polovine svih domaćinstava u Srbiji troši 340 kilovat časova po metru kvadratnom godišnje, što je tri puta više u odnosu na zemlje zapadne Evrope. Oko 60% populacije koristi drvo ili lignit, kao glavni izvor energije za grejanje, sanitarnu toplu vodu i kuvanje. Hronične bolesti, uključujući i boleti disajnih organa, su direktno vezane sa znatnim zagađenjem unutrašnjeg prostora. Srbija je nakon potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji pridruživanju sa EU u obavezi je da prilagodi propise EU direktivama, uključujući i direktivu o energetskoj efikasnosti zgrada. Potpuna primena ove direktive zahteva potpuno restrukturiranje važećih propisa u zgradarstvu koji se nisu menjali od kraja 80-tih godina prošlog veka. Činjenica i ključna stvar kod realizacije ovog projekta je da Srbija troši neracionalno energiju u zgradarstvu i da se najveći deo te energije troši na grejanje, a obzirom na povišene temperature u toku leta, poslednjih nekoliko godina, takođe i na hlađenje ovih objekata. Međutim, mi nikako ne smemo smetnuti sa uma da Srbija ima tehnički potencijal za uštedu energije i za efikasnije korišćenje energije. Međutim, tržišni potencijal je dosta skromniji u odnosu na ovo iz razloga što je veliki deo naše nacije i naših građana, potrošači energije, siromašno. Ne postoji dovoljna motivisanost za ulaganje u povećanje energetske efikasnosti. Takođe, uslovi kreditiranja su još uvek nepovoljni i informisanost naših građana. Dakle, mi moramo da nastojimo i da promenimo svest naših građana i to koliko je bitno da uštedimo na račun efikasnijeg korišćenja energije. Ono što je, dakle suština ulaganja sredstava iz napomenutog zajma od 15.000.000 evra jeste investiranje u štednju koja će imati dugoročne efekte i stabilizaciju energetskog sektora efikasnijeg korišćenja energije uz primenu obnovljivih izvora energije. Dakle, cilj realizacije projekta povećanja energetske efikasnosti u javnim objektima jeste i efikasnije korišćenje energije, ali i formiranje energetske stabilnosti u Republici Srbiji koja, pored velikog broja prirodnog resursa koje poseduje, ima veliki potencijal za tako nešto. Moramo da radimo na tome da sačuvamo životnu sredinu, za nas i za naše naslednike, odnosno da omogućimo smanjenje emisije ugljen-dioksida. Moramo da se zalažemo za to da na ovaj način vršimo finansijsku uštedu, ne samo u raspolaganju korišćenja različitih izvora energije, već i u finansijskom smislu, jer ova ušteda neće biti zanemarljiva u nekom dugoročnom periodu. Takođe, smatram da je i obaveza lokalnih samouprava da učestvuju u realizaciji ovog projekta. Na koji način? Činjenica je da je neophodno pripremiti tehničku dokumentaciju i omogućiti da se ovaj projekat lakše realizuje. Činjenica je da je mogućnost svake lokalne samouprave da pruži tehničku podršku realizaciji ovog projekta i da, ukoliko je u mogućnosti, finansijski doprinese realizaciji ovog projekta. Zbog svih napomenutih efekata i benefita, koje će osetiti svi potrošači i građani Republike Srbije, a i sam budžet iz kog se izdvaja za potrošnju energije u javnim objektima i zgradama, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati set ovih zakona i ovaj konstruktivni Predlog zakona o kome sam danas govorila. Hvala.
Poštovani poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu od jednog časa, tako da sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa današnjim radom. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, gospodine Arsiću, poštovane Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, ja ću u nekoliko rečenica da kažem o Predlogu zakona o ograničavanju, raspolaganju imovine u cilju sprečavanja terorizma i drugo, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Nemačke Razvojne banke i Republike Srbije. Na osnovu odredbe glave sedam. Povelje UN, Republika Srbija je u obavezi da preduzima obaveze kao ravnopravna članica UN za sprovođenje rezolucija koje donese Savet bezbednosti. Poštovani poslanici rezolucije UN se tako reći donose svakodnevno. Savet bezbednosti UN je doneo veliki broj rezolucija kojima se propisuje primena represivnih mera protiv terorizma i njegovih finansijera. Koje su to represivne mere protiv terorizma? Ima ih jako mnogo, ja ću spomenuti samo tri grupe. To su, prvo, mere sprečavanja korišćenja teritorija država od strane terorista i njihovih finansijera. Drugo, efikasna kontrola granica sa ciljem sprečavanja prelaska terorista i njihovih finansijera na teritorije država članica UN i treće, grupa mera sprečavanja, korišćenja imovine i finansijskih sredstava terorista i njihovih finansijera. Sve članice UN, pa i Republika Srbija kao punopravna članica UN su obavezne da donesu propise kojima se regulišu ograničavanje i raspolaganje imovinom i finansijskim sredstvima koje se nalaze na teritoriji članice UN. Republiku Srbiju obavezuje i članstvo u Savetu Evrope da ocenjuje sprovođenje zakona iz oblasti krivične i finansijske regulative u okviru određenih tela Saveta bezbednosti, a koje se bave sprečavanjem pranja novca i finansiranja terorizma. Poštovane dame i gospodo, nisu u pravu narodni poslanici iz opozicionih klupa koji danas upućuju kritiku da kasnimo sa ovim zakonom. Ja ću citirati odgovor njima, citiram: „Republika Srbija po oceni zvaničnika Saveta Evrope ima potpunu neusaglašenost sistema sa međunarodnim standardima u oblasti sprečavanja, raspolaganja imovinom terorista, pa je zatraženo što hitnije donošenje propisa“, završen citat. Pošto je ta ocena data 2009. godine, i ponovljena 2012. godine kada je Republika Srbija dobila negativnu ocenu kao potpuno neusklađena, svu odgovornost snosi bivša vlast, bivšeg režima DS, bilo jednog ili drugog krila. Zato je dobro što je Vlada Republike Srbije predložila ovaj zakon narodnim poslanicima na razmatranje i na njegovo usvajanje. Donošenjem ovog zakona Republika Srbija ispunjava, kako svoju evropsku, tako i međunarodnu obavezu usklađivanja svojih akata sa međunarodnim aktima u sprečavanju raspolaganja imovinom teroristima i njihovim finansijerima, a ujedno i jača bezbednost svojih građana, što je i ustavna obaveza ne samo Vlade Republike Srbije nego i svih njenih građana. Ovaj drugi zakon, odnosno Predlog zakona o sporazumu o zajmu između Nemačke Razvojne banke i Republike Srbije u iznosu od 15 miliona eura za projekat Energetska efikasnost u javnom sektoru ima svoje uporište u ekspozeu predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, koji je podneo nama narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini, kako znate, Republike Srbije 27. aprila 2014. gospodnje godine. Da vas podsetim još jednom, taj ekspoze predsednika Vlade, gospodina Vučića je najtemeljitiji, najsveobuhvatniji, najprecizniji i najveći od svih prethodnih 72 ekspozea, od 1805. godine, od vremena prvog predsednika Prote Mateje Nenadovića, do danas. Ovaj sporazum ima svoje uporište i u Zakonu o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu koji smo mi poslanici Narodne skupštine usvojili, koji u članu 3. u kojem je predviđeno da Republika Srbija se može zadužiti kod Nemačke Razvoje Banke u Frankfurtu na Majni do 15 miliona evra, za sprovođenje projekta energetske efikasnosti u javnom sektoru. Poštovani poslanici, ovaj projekat će pomoći, prvo širenju svesti o značaju energetske efikasnosti, drugo prenošenog znanja EU na polju poboljšanja i implementacije zakonske regulative, treće povezivanju svih relevantnih učesnika na polju energetske efikasnosti, četvrto većem kvalitetu vaspitanja i obrazovanja naših učenika pošto se radi o saniranju objekata iz područja vaspitanja i obrazovanja, u prvom redu škola i peto poboljšanju uslova boravka, kako naših bolesnika u bolnicama, time i života i rada našeg medicinskog osoblja, jer se radi o popravci i rekonstrukciji određenih domova zdravlja i bolnica. Sam projekat se bavi primenom mera energetske efikasnosti u javnim objektima, kako socijalne namene, kao što su škole, bolnice itd. Moram napomenuti dame i gospodo da je ovaj projekat započet još davne 2007. godine. Ovaj predlog zakona je nastavak kontinuiteta projekta od 2007. godine, a realizacija prvog kao i ovoga se vršila u određenim fazama. U pravoj fazi prvog projekta realizacija projekta sanirano je u onom delu 28 škola i bolnica u preko 25 lokalnih samouprava po Srbiji. U drugoj fazi projekta sanirano je 62 objekta, škole i bolnice, ustanove socijalnog staranja u preko 50 gradova i opština Republike Srbije. Poštovane dame i gospodo, poštovani građani Srbije, verovatno bi mi još više popravili i sanirali određeni broj škola i bolnica da nije bilo gospodina Božidara Đelića koji je u svojoj mudroj odluci iz 2003. godine na kursnim razlikama i izgubila, zahvaljujući njemu, država 300 miliona evra, jer je on odlučio da dve milijarde državnog duga u dolarima konvertuje u evre, a ubrzo posle toga američka valuta je izgubila 25% svoje vrednosti. To je izjava iz Fiskalnog saveta, jer Fiskalni savet zna zašto je doneta takva odluka. Međutim, zato što nije postojala stručna analiza, a to je ponovljeno i 2011. godine i kada je Srbija krenula da se zadužuje u dolarima i pozajmila pet milijardi evra, a onda je dolar ojačao, pa nam je dug opet zbog kursnih razlika uvećan 500 miliona evra opet zahvaljujući DS, a ovog puta i gospodinu Đeliću i gospodinu Cvetkoviću. Poštovane dame i gospodo, Republika Srbija uzima ovaj zajam po povoljnim uslovima. Kamatna stopa će biti fiksirana za čitav period od trajanja zajma, a kamatna stopa iznosi 2,1% na godišnjem nivou. Kako su i kolege i koleginice rekle, kredit će se vratiti u vremenu 2017. do 2026. godine. Ono što je bitno, a to je da će se realizacija čitavog projektafokusirati na škole što je jako značajno zbog osiguranja adekvatnih uslova za boravak naših učenika u školama, a što će se sigurno pozitivno odraziti na uspeh i kvalitetu znanja naših učenika. Dakle, projekat pored ostalog ima za cilj unapređivanje energetskih svojstva zgrada, škola sa ciljem da se u njima smanji i potrošak energija, a ujedno i unaprede uslovi za učenje i rad kako naših učenika tako i naših nastavnika. Projekat će obuhvatiti poboljšanje energetskih uslova u 30, odnosno 40 školskih objekata. U prvoj fazi rekonstruiraće se 20 školskih objekata koji su bili predviđeni za rehabilitaciju projektom Svetske banke, a u drugoj fazi otvoriće se rekonstrukcija negde oko 15 do 20 objekata koji će biti izabrani u saradnji sa Ministarstvom prosvete i nauke RS. Sve u svemu, ovaj projekat će ostvariti značajne uštede u potrošnji energije kako u školama, tako i drugim institucijama i time pozitivno uticati na budžet RS iz kog se škole finansiraju. Za ovaj sporazum će glasati poslanici SNS, kao što je i predstavnik poslaničke grupe, naš predsednik poslaničke grupe već rekao, a pozivam i vas, gospodo narodni poslanici iz opozicionih klupa da i vi date svoj glas kako za ovaj zakon, tako i ostale zakone jer ćete tako bar malo, pa makar i na taj način demonstrirati svoju privrženost modernizaciji Srbije za koju se tako zdušno zalaže predsednik Vlade Aleksandar Vučić i čitava Vlada RSpotpomognuta od strane predsednika Srbije, gospodina Tomislava Nikolića. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Vesna Simić, a neka se pripremi narodna poslanica Irena Aleksić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Gospodine Arsiću, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, uvaženi građani RS, ja ću se u svom današnjem izlaganju osvrnuti na Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, kao i na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o carinskom sistemu. Dosadašnji Zakon o izmenama i dopunama Zakona o carinskom sistemu donet je 2010. godine, a dopunjen u „Službenom glasniku“ Republike Srbije broj 111 iz 2012. godine. Ono što je međutim od posebnog značaja u ovom zakonu to je činjenica pojednostavljenja carinske procedure. Međutim, novine sadržane u ovom zakonu usledile su na osnovu opredeljenja RS da postane punopravni član EU i Svetske trgovinske organizacije. Takođe je bitna činjenica, sadržana u izmenama zakona, je primena novog kompjuterskog tranzitnog sistema, kao i zaštita ekonomskih, fiskalnih, monetarnih i finansijskih interesa. Novi zakon uređuje i carinske radnje i postupke, kao i prava i obaveze fizičkih lica, ali i carinskog organa. Shodno ovome predviđaju se i kazne za povredu carinskih propisa, a sve u skladu sa pravom EU koje reguliše ovu materiju. Novine jesu i izmene u delu kojim je regulisana nadležnost organa za vođenje prekršajnog postupka. Sve predložene novine sadržane u izmenama i dopunama Zakona su nove, ali su istovremeno i savremene, transparentne i u skladu sa progresivnim zakonima koji se primenjuju u zemljama EU i Svetske ekonomske organizacije. Za sprovođenje ovih novina nisu potrebna finansijska sredstva iz budžeta RS, što je od posebnog značaja. Što se tiče Predloga zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma ovaj zakon predviđa rešenja kojima se na najbolji način ograničava raspolaganje na imovinu terorista, što je vidno poboljšanje u odnosu na zakon iz 2010. godine koji je propisivao nadležnost državnih organa prema pravnim i fizičkim licima bez da je eksplicitno razgraničavao pojmove imovina, označeno lice, finansiranje terorizma i neke druge. Sve predložene novine su u skladu sa zakonima EU, a mi kao zemlja koja se sprema za punopravno članstvo u EU, kao što sam maločas istakla, treba da prihvatimo sva pozitivna rešenja. Članom 2. zakona odmah se pojašnjava šta je terorista, šta je to teroristička organizacija, kao i neki drugi pojmovi koje regulišu Savet bezbednosti i UN. Pored UN i evropska zajednica utvrđuje iste termine, a ove termine prihvata i RS. Šta se podrazumeva pod pojmom – terorista i koje su nadležnosti države na nacionalnom nivou, a na osnovu podataka svetskih i evropskih institucija? Označeno lice označava teroristu. Označeno lice tj. terorista je ono lice koje su označile UN i druge međunarodne organizacije čiji je član i naša zemlja. Vlada naše zemlje je ta koja na osnovu opravdanih uverenja označava takvo lice. Drugi osnov je na predlog državnih organa, a na osnovu uverenja, a treći je zahtev druge države na osnovu Rezolucije 1373 Saveta bezbednosti i UN, a na osnovu već utvrđene liste za označena lica na nivou svetske organizacije. Svaka promena se dostavlja MUP i stalno se razmenjuju informacije između država. Ovim izmenama zakona naš zakon je usklađen sa svetskim i evropskim načelima. Novina se takođe ogleda u onome što označeno lice može da se žali u upravnom postupku. Ja ću u Danu za glasanje glasati ne samo za ove predloge zakonskih rešenja, već i za celokupni set zakona koji je danas na dnevnom redu, a nadam se da će to učiniti i sve moje kolege iz SNS. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić, a neka se pripremi narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, jedan od zakona o kojem danas diskutujemo jeste i Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Radi se naime o izuzetno značajnom zakonu čijim donošenjem RS ispunjava svoje međunarodne obaveze i isto tako usklađuje svoje propise sa propisima EU i sa rezolucijama Saveta Evrope. Ovaj predlog zakona veoma detaljno i veoma precizno utvrđuje koji su to i kakvi su to zakonski mehanizmi koji se koriste radi zamrzavanja imovina osoba koje se nađu na listama terorista, njihovih finansijera i pomagača. Ono čega smo definitivno svi svedoci, jeste da je terorizam postao jedan globalni problem i da ne postoji država koja je sigurna i bezbedna kada je terorizam u pitanju. Ono što je najgore i najopasnije praktično od svega, jeste što se terorizam neprekidno razvija, što je tokom proteklih godina terorizam evoluirao, a shodno tome i borba protiv terorizma mora biti isto takva. Znači, nikako ne sme da bude statična i mora se stalno raditi na unapređivanju borbe protiv terorizma. Ona mora biti efikasna i, ono što je najbitnije od svega, ona mora biti jako dobro koordinirana i to koordinirana na međunarodnom nivou. Jer, jasno je da je veoma teško boriti se na nacionalnom nivou protiv jednog ovakvog fenomena, gotovo nemoguće. Ovde je neophodna međunarodna saradnja. Tako će Republika Srbija donošenjem ovog zakona, čiji je upravo cilj ovo o čemu sam pričala, a to je unapređenje borbe protiv terorizma, biti samo na dobitku, zato što će bezbednost i sigurnost naše države biti podignuta na jedan viši nivo. Ono što je osobina ovog predloga zakona, jeste to da se u celom zakonu insistira na efikasnosti, ali isto tako se insistira i na zaštiti ljudskih prava, naročito u članu 21. Predloga zakona. Naime, tu se jasno vidi da je Vlada Republike Srbije u obavezi da jednom godišnje podnosi izveštaj Narodnoj skupštini o sprovođenju ovog zakona, a kada je jedna ovako osetljiva materija koju pokriva ovaj zakon u pitanju, smatram da je još jedan dodatni kontrolni mehanizam i te kako potreban i svakako je dobrodošao. Na taj način se dobija na više polja. Dobija se na polju transparentnosti, a isto tako se preventivno deluje kako bi se izbegle eventualne greške ili eventualne zloupotrebe. Kada je u pitanju Predlog zakona o dopunama Carinskog zakona, to je još jedan primer usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Osnovni cilj ovih izmena i dopuna jeste da se sa jedne strane obezbedi jedna nesmetana međunarodna trgovina, a da se sa druge strane Republika Srbija na svaki mogući način zaštiti od nezakonite i ilegalne trgovine. To jeste ravnoteža koju nije lako postići i koja se mora zakonom regulisati. Dakle, tako nešto jeste neophodno. Takođe, ove izmene i dopune dotiču se i carinskih prekršaja i mislim da je jako pozitivno uvođenje prekršajnog naloga i to iz više razloga. Jedan od tih razloga jeste što se značajno ubrzava i pojednostavljuje proces procesuiranja blažih carinskih prekršaja, na taj način što se osobama, odnosno licima koja su učinila carinski prekršaj sada stavlja u izbor da li hoće da plate dobrovoljno i na taj način značajno uštede, što oni, naravno, prihvataju jer je to u njihovom najboljem interesu, a pri tome se to jako pozitivno odražava i na budžet Republike Srbije. Zatim, kada je ova oblast u pitanju, tu imamo takođe još jedan sporazum između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja. Osnovni cilj ovog sporazuma jeste da se unapredi međusobna saradnja između ove dve države u ovoj oblasti putem aktivne razmene iskustava, informacija, podataka, a sve u cilju kako bi se predupredilo i sprečilo krijumčarenje. Uopšte uzev, cilj je da se svi carinski propisi poštuju i implementiraju do kraja. Još nešto što bih napomenula, a što je izuzetan značaj ovog sporazuma, jeste to što on jasno i nedvosmisleno pokazuje spremnost Vlade Republike Srbije da stalno radi na unapređivanju regionalne saradnje, što je i te kako važno. Ono što bih posebno podvukla, njenu spremnost da sarađuje sa apsolutno svim zemljama regiona, bez izuzetaka, što je nešto što svakako nailazi na jako pozitivnu ocenu međunarodne zajednice. Na samom kraju svog izlaganja iskoristila bih ovu priliku da ukažem na jednu činjenicu, da se stalno radi na unapređivanju kvaliteta našeg zakonodavstva, što smatram da je više nego pohvalno, kao i da se zaista vidi jedan izuzetan naporan rad i trud koji Vlade Republike Srbije svakodnevno ulaže kako bi ostvarila svoj strateški cilj, svoje strateško opredeljenje, a to je da Srbija postane punopravna članica EU i Svetske trgovinske organizacije. Predlozi zakona o kojima smo danas diskutovali, predlozi zakona i sporazuma su takođe jedan značajan iskorak u tom pravcu i zato će, naravno, u danu za glasanje dobiti punu podršku Srpske napredne stranke. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić, a neka se pripremi narodni poslanik Ljiljana Malušić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama je danas set zakona koji je apsolutno u skladu sa strateškim opredeljenjem Republike Srbije, a strateško opredeljenje Republike Srbije je put u EU. U skladu sa tim, prvi zakon na koji ću se fokusirati je Zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom, a u cilju sprečavanja terorizma. Najpre, moram da istaknem da ovaj zakon, sem harmonizacije našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU, proizilazi iz činjenice da je još 2002. godine Srbija ratifikovala Međunarodnu konvenciju o sprečavanju finansiranja terorizma, a ratifikujući tu konvenciju ona je preuzela i zakonsku obavezu da finansiranje terorizmom bude označeno kao krivično delo. To je i učinjeno članom 393. Krivičnog zakona Republike Srbije. Naravno, sem utvrđivanja finansiranja terorizma kao krivičnog dela, obaveza je država potpisnica ove konvencije UN da preduzimaju i sve druge preventivne mere, a u cilju suzbijanja nastajanja terorizma kao jedne velike pošasti, kao užasa, kao nasilja koji se, nažalost, danas pojavljuje na globalnom nivou. Sem ratifikovanih konvencija Saveta Evrope, naravno, naše obaveze proizilaze iz dokumenata EU, a moram da naglasim da je Uprava za sprečavanje pranja novca Republike Srbije još od 2003. godine članica Egmont grupe, odnosno grupe međunarodno obaveštajnih organizacija, čiji je takođe jedan od zadataka međunarodna saradnja i usklađivanje propisa sa propisima EU. To su oni preduslovi koji su doveli do toga da se danas pred nama narodnim poslanicima nađe ovaj predlog zakona. Ovaj predlog zakona je takođe značajan i sa aspekta povećanja kredibiliteta naše zemlje Republike Srbije u međunarodnim odnosima, odnosno sa aspekta povećanja poverenja u Republiku Srbiju kada je u pitanju borba protiv terorizma. Takođe, ovaj zakon je i te kako značajan i sa aspekta bezbednosti i sigurnosti svih njenih građana, ali je takođe značajan i sa aspekta stabilnosti finansijskih institucija naše zemlje i poverenja drugih država u rad finansijskih institucija. Ovaj zakon je i te kako značajan i sa aspekta privlačenja drugih institucija, odnosno drugih potencijalnih investitora u našu zemlju. Ono što se reguliše ovim zakonom, to su mere koje se preduzimaju i koje preduzimaju državni organi u cilju ograničavanja raspolaganja imovinom, a koja je, naravno, namenjena radi sprečavanja terorizma. Utvrđeno je tačno iz kojih razloga se lica stavljaju na listu, odnosno koji su razlozi koji dovode da se pojedina lica nađu na listi označenih lica, ali je, naravno, precizno i tačno utvrđen i čitav postupak postupanja određenih organa. Naravno, Vlada rešenjem donosi listu označenih lica. Ta lista se objavljuje u „Službenom glasniku“ i na taj način obezbeđena je transparentnost. Ovim predlogom zakona Vlada je u zakonskoj obavezi da bar jednom godišnje preispituje ovu listu označenih lica, a naravno sa aspekta zaštite ljudskih prava ovih lica i naravno sa aspekta zaštite ljudskih prava ovih lica i naravno sa aspekta transparentnosti i te kako je značajno što će Vlada, jednom godišnje, odnosno u martu tekuće godine, podnositi izveštaj i Narodnoj skupštini o efektimapreduzetih mera. Vrlo je važan i član 8. pomenutog zakona, a koji se odnosi na obavezu pravnih i fizičkih lica, da ako u slučaju poslovanja dođu sa licima koja se nalaze na ovoj listi, da bez odlaganja, a tu je i stavljen rok, taj rok je od 24 sata, obaveste Upravu za sprečavanje pranja novca, kao i da obustave svaku radnju u narednih sedam dana, odnosno do dobijanja rešenja ili do dobijanja obaveštenja da svoje aktivnosti mogu nastaviti. Sa aspekta zaštite ljudskih prava, a tiče se označenih lica, i te kako je značajno što mogu pokrenuti sudski postupak, odnosno, mogu pokrenuti upravni spor, i jako je važno što postupak u upravnom sporu se smatra naročito hitnim, odnosno sud je dužan da postupi u roku od 30 dana. Takođe je važno, sa humanog aspekta, i član 15. koji se odnosi na to da označeno lice može pokrenuti sudski postupak, a u cilju izuzimanja dela imovine koja se odnosi na korišćenje, odnosno za zadovoljavanje njegovih životnih potreba, kao što su ishrana, kao što je smeštaj, kao što su plaćanje pravnih usluga, kao što je plaćanje medicinskih usluga, znači, sve one potrebe koje se tiču zadovoljavanja osnovnih ljudskih potreba. Moram da naglasim takođe da su u izradi ovog zakona učestvovali i eksperti i međunarodni eksperti, da su učestvovali eksperti OEBS-a i naravno, da su njihove sugestije, posebno koje se odnose na poštovanje ljudskih prava, postali sastavni deozakona i oni su uvaženi. Što se tiče carinskih zakona, želim da naglasim da je zakon o izmenama i dopunama Carinskog zakona, u stvari radi se o ubrzavanju efikasnosti carinskog postupka kroz novokompjuterizovani tranzitni sistem, što znači da kroz elektronsku komunikaciju smanjuje se vreme zadržavanja tranzitne robe kroz našu zemlju. Takođe, moram da naglasim da i ovaj zakon usklađen i sa Zakonom o prekršajima, a naravno kroz uvođenje prekršajnog naloga, i plaćanje kazni koje su manje, koje su u fiksnom iznosu, s obzirom da carinski organi kroz usvajanje ranije Zakona o državnoj upravi, nisu više u mogućnosti da vode prekršajni postupak, već to rade sudovi. U cilju smanjenja sive ekonomije, u cilju smanjenja carinskih prekršaja, želim posebno da naglasim i sporazum koji je Vlada Republike Srbije potpisala sa Savetom ministara Republike Albanije, 10. novembra 2014. godine, a koja se odnosi na striktno poštovanje carinskih propisa, na administrativnu podršku, na podršku u razmeni znanja, iskustava, na formiranje mešovite srpsko-albanske komisije koja se naravno sastoji od predstavnika carinskih organa i koji će raditi na praćenju ovog sporazuma. Bilateralni sporazumi sa svim državama, a posebno sa državama iz našeg okruženja i te kako su značajni takođe i sa aspekta još većeg ugleda naše zemlje. Naša zemlja je otvorena za saradnju sa svim zemljama, a posebno sa zemljama iz našeg neposrednog okruženja, posebno kada je u pitanju sprečavanje sive ekonomije i sprečavanje carinskih prekršaja. Srpska napredna stranka u Danu za glasanje podržaće sve predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić, a neka se pripremi narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, poštovana gospodo iz Ministarstva, poštovane kolege poslanici, danas ću govoriti o četiri zakona, pre svega, prvi zakon je Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Ovim zakonom propisuju se radnje i mere za ograničavanje i raspolaganje imovinom označenih lica, nadležnost državnih organa za primenu tih mera kao i prava i obaveze fizičkih i pravnih lica u primeni odredaba ovog zakona. Pre svega treba reći da je Republike Srbije u ovom momentu predsedavajuća OEBS-om, a kao takva upravo naglašava dva zadatka. Prvi je borba protiv terorizma, a drugi kriza u Ukrajini. Ograničavanje raspolaganja imovinom je privremena zabrana prenosa, konverzije, raspolaganja i premeštanja imovine ili privremeno upravljanje tom imovinom na osnovu odluke nadležnog državnog organa. Republika Srbija je punopravni član organizacije UN, a kao punopravni član ona ima izuzetno veliki broj obaveza i odgovornosti pre svega je u obavezi da u potpunosti usaglasi svoju zakonsku regulativu sa ratifikovanim konvencijama UN. Države članice preduzimaju mere na sprovođenju rezolucija koje donosi Savet bezbednosti UN. Savet bezbednosti je doneo i niz rezolucija kojima se propisuje primena pre svega represivnih mera protiv terorista, terorističkih organizacija i njihovih finansijera. Znamo da je svaka vrsta terorizma kancer ovog društva i da je treba zaista iskoreniti to zlo. Nažalost svedoci smo jako ružnih slika svuda u svetu, nadam se da će to možda jednog dana, sigurno ne prestati, ali bar biti u manjem obliku. Jedna od obaveza koja proizilazi iz članstva Savet Evrope multilateralno ocenjivanje sprovođenje zakona iz oblasti krivične i finansijske regulative u okviru tela Saveta Evrope koje se bavi sprečavanjem pranja novca, finansiranje terorizma tzv. „Manivel“. Naša zemlja je ocenjena negativnom ocenom 2012. godine i baš zato donosimo ovaj zakon po kratkom postupku. Cilj donošenja ovog zakona je unapređenje borbe protiv terorizma, ustanovljavanjem sistema preventivnih i represivnih mera protiv finansiranja terorizma kao prethodne neophodne faze u vršenju terorističkih akata. Za bilo koju vrstu terorizma neophodna je multilateralna saradnja. Bez multilateralne saradnje nema boljitka ne u jednoj zemlji na ovom svetu. Godine 2002. Republika Srbija je ratifikovala međunarodnu Konvenciju o suzbijanju finansiranja terorizma. Međunarodne standarde u oblasti sprečavanja pranja novca i finansiranja terorizma propisuje međuvladina organizacija FAT ili Radna grupa za finansijske mere u borbi protiv pranja novca i finansiranje terorizma. FAT organizacija koja je donela dokumenta pod nazivom FAT 40 preporuka protiv pranja novca i finansiranje terorizma i širenje oružja za masovno uništenje koji predstavalja osnovni standard u ovoj oblasti. To je osnovni dokument po kome rade sve međunarodne organizacije u sprečavanju pranja novca i finansiranje terorizma. Takođe međunarodna organizacija finansijsko obaveštajnih službi tzv. FOS čiji je cilj podizanje nivo međunarodne saradnje i razmena finansijsko obaveštajnih podataka koji se odnose na pranje novca i finansiranje terorizma. Članstvo ove organizacije podrazumeva i brzo usaglašavanje propisa sa međunarodnim standardima naročito u oblasti međunarodne saradnje. Ograničavanje raspolaganja imovinom terorista, odnosno označenih lica nije regulisano u našem zakonodavstvu, zato je neophodno zakonom urediti ovu oblast. Ovaj zakon propisuje obaveze za sledeće subjekte: za organe javne vlasti, pod tim se smatra, naravno, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo spoljnih poslova, vojska, organ nadležan za bezbednosne i obaveštajne poslove, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo finansija, udruženja, fondacije, donacije, maltene svi. Nacrt Zakona o ograničavanju, raspolaganje imovinom u cilju sprečavanja terorizma sačinila je radna grupa u kojoj su učestvovali predstavnici uprave za sprečavanje pranja novca, Ministarstva pravde, Ministarstva unutrašnjih poslova i Republičkog javnog tužilaštva. U radu na izradi Nacrta zakona učestvovali su i eksperti Saveta Evrope i Organizacija za evropsku bezbednost i saradnju. Zbog specifičnosti materije koja reguliše ovaj zakon, pored navedenih međunarodnih subjekata pozvane su i druge važne organizacije kao OEBS, koji je dao sugestije da bi zakon trebalo da obezbedi pravnu sigurnost u smislu zaštite ljudskih prava koja bi mogla da budu ugrožena ukoliko neko lice neosnovano se stavi na listu. Tada lice koje je stavljeno na listu, a nije krivo ima pravo da tuži Vladu. Ovim zakonom je propisano da ministar za finansije u roku od šest meseci od stupanja zakona na snagu donese podzakonske akte koji će regulisati načine na koji će pravna i fizička lica ispunjavati svoje obaveze izveštavanja i o načinu na koji će nadležni državni organ postupati po podnetim obaveštenjima. Uprava za sprečavanje pranja novca kao centralni organ Republike Srbije obaveštava javnost o pojavnim oblicima pranja novca i finansiranje terorizma. Drugi zakon o kome ću govoriti je Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona. Carinski zakon je donet 2010. godine i to je jedan od boljih zakona. Pre svega, jer pojednostavljuje carinske procedure, postoji mogućnost podnošenja carinskih isprava elektronskim putem što dovodi do brzine u carinskom postupku kao i dosta ušteda u spoljnotrgovinskom prometu. Republika Srbija kao zemlja pristupnica EU i Svetskoj trgovinskoj organizaciji ima obavezu usaglašavanja Nacionalnog zakonodavstva uključujući i carinske propise sa zakonodavnom regulativom EU pravilima Svetske trgovinske organizacije i to je jedan od najznačajnijih obaveza državnih organa. Polazeći od ove činjenice, bilo je neophodno uneti pojedine izmene i dopune u Carinski zakon kako bi se omogućio razvoj, ali i primena novog kompjuterizovanog tranzitnog sistema, kompatibilne aplikacije za nacionalni tranzit. Takođe, ima izmena i dopuna u delu kojima je regulisana materija carinskih prekršaja, a sve u cilju zaštite ekonomskih, fiskalnih i finansijskih interesa Republike Srbije od nezakonite ilegalne trgovine, bezbednosti zaštite ljudi i životne sredine, kao i olakšavanje međunarodne trgovine. Svi učesnici su u carinskom postupku dužni da se ponašaju u skladu sa propisima jer svako nepoštovanje propisa povlači za sobom sankciju. Prekršaj definisan kao protivpravno delo koje je zakonom i drugim propisom nadležnog organa određeno kao prekršaj za koje je propisana prekršajna sankcija. Prekršaji se mogu propisati zakonom ili uredbom, odnosno odlukom Skupštine AP, Skupštine Opštine, Skupštine grada i Skupštine Grada Beograda. Novi zakon uvodi institut prekršajnog naloga koji će izdavati organi uprave za prekršaje za koje je predviđena novčana kazna u fiksnom iznosu. Ovaj zakon ima dosta terminoloških promena. Pre svega, umesto direktora uprave carina sada postoji zamena i to je carinski organ, zatim reč „uprava carina“ zamenjuje se rečima „ tom organu“ itd. Novčane kazne od pet hiljada do 500 hiljada dinara koje su postojale zamenjuju se i to, 100 hiljada dinara za pravno lice, 10 hiljada dinara za fizičko lice i 50 hiljada dinara za preduzetnike. Za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna dodatna finansijska sredstva iz budžeta Republike Srbije. Treći zakon o kome ću govoriti kratko jer su moje kolege uglavnom dosta toga rekle je Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu između Razvojne banke KFV Frankfurt na Majni i Republike Srbije u iznosu do 15 miliona evra za projekat energetike, efikasnosti u javnim objektima. Republika Srbija uzima zajam pod uslovima KFV kojima je predviđeno povlačenje sredstava zajma u tranšama sa kamatnom stopom koja će biti fiksirana za ceo period trajanja zajma i koja će iznositi 2,1% na godišnjem nivou. Period trajanja zajma je 12 godina. Republika Srbija će vraćati ovaj kredit u 19 uzastopnih polugodišnjih rata počev od 30. decembra 2017. godine. Provizija na nepovučena sredstva je 0,25% godišnje na neisplaćene iznose zajma. Republike Srbija će platiti proviziju za organizaciju posla jednokratno u iznosu od 0,5% glavnice zajma. Ovaj projekat je vrlo bitan jer se odnosi na kulturne ustanove kao i na škole, pre svega na škole, i ovim projektom je obuhvaćeno od 30 do 40 škola, a poenta je energetsko unapređenje što bi značilo štednja energije. Četvrti zakon o kome ću govoriti je Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju i istraživanju u suzbijanju carinskih prekršaja. Ovo je vrlo važni jer se ovim zakonom suzbija siva ekonomija. Donošenjem ovakve vrste zakona moći ćemo da napunimo svoj budžet, napokon, koji je poprilično ispražnjen u zadnjih 20 godina. Obe strane smatraju da prekršaji carinskih propisa nanose štetu njihovim privrednim trgovinskim finansijskim, društvenim i kulturnim, kao i industrijskim i poljoprivrednim interesima. Zato je neophodna njihova tesna saradnja carinskih organa po pitanju uvoza ili izvoza i obezbeđenje pravilne primene mera o zabranama, ograničenjima i kontroli, kao i pravilne primene zakonskih odredaba i propisa koji se odnose na falsifikovanu robu i registrovane trgovačke žigove. Ovim zakonom se sprečava krijumčarenje, olakšava se i ubrzava robni i putnički promet između dve zemlje. Potvrđivanjem ovog sporazuma obezbeđuje se pravilna primena carinskih propisa kroz razmenu informacija između dve zemlje, što do sada nije bio slučaj, roba je uglavnom završavala tamo gde ne treba, kako bi se tačno utvrdile carinske dažbine, porezi i druge naknade u vezi sa uvozom ili izvozom kako bi se tačno utvrdilo tarifno svrstavanje robe, carinske vrednosti, poreklo robe, kao i u cilju pravilne primene odredaba koje se odnose na zabrane, ograničenja i kontrole. Za ovaj predlog zakona, naravno, nije potrebno odvajati dodatna sredstva iz budžeta Republike Srbije. U danu za glasanje SNS će podržati predlog ovih zakona, naravno, i moja malenkost, a naglasila bih da je vrlo važno da usvajamo sva ova četiri zakona iz prostog razloga što ovim zakonima Srbija dobija ponovo ugled u svetu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz, a neka se pripremi narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ja ću pokušati ovih sedam i nešto minuta da kažem nešto što, čini mi se, niko danas nije rekao. Što se tiče izmena i dopuna Carinskog zakona, mi ćemo, naravno, svakako to podržati, jer nekako prvi utisak koji steknete o nekoj državi je taj momenat kada dođete na granicu određene zemlje. Kada vidite carinske službenike, njihovo ponašanje, da li su korumpirani, kako funkcioniše carina, jasno vam je sa kim imate posla. Naravno da je dobro što se pojednostavljuju carinske procedure, što će se zaštiti ekonomski, fiskalni, finansijski interesi Republike Srbije, ali ono što smo mi i nekoliko puta vašim prethodnicima ukazivali i što pokazuju analize za koje verujem da i vaše Ministarstvo ih apsolutno ima i stoji na raspolaganju, i što pokazuju i nezavisne analize, to je da su te interne kontrole koje decenijama postoje i koje su sigurno u velikoj meri umrežene sa postojećim carinskim strukturama nedovoljno efikasne, jer se zapaža da su veći gubici u budžetu Republike Srbije, zato što se često primenjuju manje carinske stope, niža carinska osnovica i da prolazi dosta robe bez carine. U vreme tog carinskog rasta slavni Lazar Paču, kraljevski ministar finansija, je upravo zaveo jednu od prvih mera – zavođenje reda na carinama i to je dalo efekat posle samo godinu dana da je naš budžet bio skoro dupliran, a imali smo carinski rat. Drugo, potreba uvođenja tih eksternih kontrola, pa čak i eksternih kontrola i te kontrole ne bi trebale recimo ni da znaju da li će sutra ići na jedan ili drugi granični prelaz, itd. To se radi u mnogim zemljama i verujem da na sličan način razmišljate. Vidim da će naravno sve poslaničke grupe glasati za Zakon o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma i bez obzira na razne definicije koje pružaju i međunarodne organizacije i svi oni koji se bave međunarodnim terorizmom i terorizmom kao opštim pojmom, čini mi se da je trebalo danas reći da je cilj terorizma postizanje pre svega političkih ciljeva, zastrašivanje stanovništva onih građana koji nisu u direktnim sukobima, nisu suprotstavljene strane, vode svoj život. Zastrašivanje vlada, zastrašivanje međunarodnih organizacija radi postizanja određenih političkih ciljeva i tu je dobro što je Republika Srbija posle dobijanja tih negativnih ocena i nije mi jasno zbog čega ovaj zakon i neke prethodne vlade nisu stavile u skupštinsku proceduru, jer je ne samo postojanje ovog zakona i njegova primena, već taj sistem kolektivne bezbednosti jako je bitan za podizanje međunarodnog ugleda naše zemlje, jer mi moramo biti kolektivni i solidarni u savremenim izazovima bezbednosti koje nisu omeđene samo na teritoriji neke granice, neke države, a radi se između ostalog i o modernim slučajevima piraterije kao na obalama Istočne Afrike o borbi protiv pandemije, ne samo protiv terorizma. Dobro je što ćemo mi imati eto, priča se godinama i decenijama da kod nas postoje terorističke organizacije, teroristi kao pojedinci. Sigurno je da bezbedonosne strukture raspolažu tim spiskovima, ali dobro je što će to sada biti da kažemo, ozvaničeno i što ćemo jasno definisati terorističke organizacije i lica, ili one za koje se sumnja da postoji opasnost od bavljenja terorizmom. Drugo, ja sam kao potpredsednik SPO vrlo ponosan na svoju političku organizaciju zbog toga što nikada nismo bili okrenuti isključivo sebi i pokazivali smo veliku vrstu solidarnosti i odgovornosti radi zaštite najveće hrišćanske vrednosti koja se zove život. Nikada nismo, bez obzira što smo pre 16 godina moja politička stranka je bila žrtva terorizma, unutrašnjeg terorizma o kome danas niko nije pričao, što je za posledicu imalo nekoliko pokušaja atentata na predsednika naše stranke Vuka Draškovića i smrt mnogih istaknutih funkcionera SPO. Posle tih događaja i nažalost ubistva i Ivana Stambolića i premijera Zorana Đinđića i novinara Slavka Ćuruvije i Dušana Simeunovića i novinarke Dade Vujasinović i mnogih drugih, nikada nismo pričali isključivo o tome šta je doživeo Srpski pokret obnove. Ali zato je zaista potrebno da sve političke stranke, evo ovih dana se obeležavala godišnjica ubistva Zorana Đinđića, i Demokratska stranka i Liberalnodemokratska stranka i Socijaldemokratska partija, čiji je na neki način predsednik bio Zoran Đinđić, uvek kada pomenu taj teroristički akt, pomenu i ostale, zarad solidarnosti. Mi smo im stalno postavljali jedno političko pitanje – a zašto pričate samo o ubistvu Zorana Đinđića kada je toliko političara i ljudi koji su se borili za evropsku Srbiju u tim mračnim godinama izgubili svoje živote? Mislim da nam je ta vrsta skretanja pažnje na unutrašnji terorizam, na solidarnost i na slanje jasne političke poruke da ne sme niko da postiže političke ciljeve na taj način što će vršiti atentate na lidera tada ujedinjene opozicije, što će ubiti čoveka za koga se smatra da će biti predsednički protivkandidat tadašnjem predsedniku Miloševiću, što će ubiti novinara za koga se vodila hajka da je NATO sluga, pa onda dalje opravdavati tu vrstu zločina. Mislim da je to u političkom, ljudskom, hrišćanskom i svakom drugom smislu nedopustivo. Mislim da je dobro što mi pričamo i o solidarnosti sa međunarodnom zajednicom i što iskazujemo brigu za međunarodni terorizam, što iskazujemo brigu za nevine žrtve civile širom sveta, ali makar u istoj ravni treba ukazati na žrtve domaćeg terorizma u koje su bile uključene bitne državne strukture, koje su trebale da vode računa o bezbednosti svih građana, svih političara, a upravo su oni uradili sve da njihova bezbednost bude takva da na kraju mnogi od njih izgube živote. Srbija nije to doživela pre nekoliko stotina godina ili nekoliko vekova, već pre nažalost samo 16 godina i mislim da je kada se priča o ovoj temi bitno napomenuti ta bolna iskustva iz naše skorije prošlosti, da se više nikada ne ponove. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, poštovani ministri, dragi gosti, kada je u pitanju Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu između Frankfurta na Majni i Republike Srbije u iznosu od 15 miliona evra za projekat energetske efikasnosti u javnim objektima, Demokratska stranka će glasati za ovaj predlog zakona iz prostog razloga što sve što je u vezi sa energetskom efikasnošću i načinom na koji se ovako pozajmljuje novac i troši u konkretne stvari, u konkretne projekte i u konkretne uštede, Demokratska stranka prepoznaje kao veoma važne za Srbiju i ona će za njih glasati. Međutim, ne mogu da se ne osvrnem na nekoliko stvari o kojima smo imali prilike da razgovaramo u Skupštini, a pre svega na ono na šta se često vraćamo, a to je na neodgovorno zaduživanje Vlade Republike Srbije po drugim osnovama. Isto tako ne mogu da se ne osvrnem na ono što je često tema u Republičkoj skupštini i s obzirom na aktuelno dešavanje, a to je novi Zakon o planiranju i izgradnji koji je donela Narodna skupštine. Godine 2009, kada je ova tema u pitanju u Zakonu o planiranju i izgradnji unesen je jedan deo koji se tiče energetskih pasoša zgrada i to je stvar koju je podržala Demokratska stranka, za koji je Demokratska stranka glasala i to je naravno pozdravljeno od strane svih. Inženjerska komora, sa druge strane, je 2012. godine, tačnije 1. oktobra 2012. godine, izradila zajedno sa Ministarstvom dva pravilnika gde se uređuju procedure iz ove oblasti i obučila 1.500 inženjera iz Srbije da rade na energetskim pasošima kada je u pitanju štednja na javnim i ostalim objektima. Ta dva pravilnika su stupila na snagu 1. oktobra 2012. godine. Međutim, po dolasku na vlast SNS, Zorana Mihajlović kao ministarka tadašnja je donela Zakon o efikasnom korišćenju energije koji je ostao mrtvo slovo na papiru. To je opet ono na šta se mi konstantno vraćamo iz sednice u sednicu, a to je pitanje kadrova za koje SNS nikako nema odgovor. Mrtvo slovo na papiru ostaju oni zakoni koji čak imaju podršku opozicije i koji su evropski, koji su dobri, koji su značajni. Evo, na primer za energetsku efikasnost, ali oni nikako da se sprovedu u delo i naravno da nisu samo ti zakoni, mnogi su na primer ostali potpuno obezglavljeni. Kamata od 2,1% na godišnjem nivou jeste nešto što je praksa na koju je uticala i ona Vlada do 2012. godine i to jesu ugovori koji su se dogovarali još u to vreme i iz tog perioda i zato mislim da su zaista veoma, veoma korisni. Posebno su korisni kada su naravno u pitanju javni objekti zato što je gospodin Vujović zaboravio građanima da kaže da će cena struje poskupeti za 15%, ne želeći da ih opterećuje. Dakle, energetska efikasnost je u tom smislu važna iz prostog razloga što ćemo i tu uspeti da uštedimo jedan deo, pa će verovatno makar u tim javnim objektima cena biti nešto manja, nego što bi bila inače. Takođe, treba građanima učiniti dostupnim ovakve stvari i DS se zalaže za energetsku efikasnost koja je dostupna građanima, da i građani mogu da štede i gas i električnu energiju i sve ostale sirovine koje upotrebljavaju za grejanje. Takođe je to stvar koju DS pokušava da kandiduje kao deo koji se tiče suštinske štednje. I ovde se vrši štednja, a ne na platama prosvetnih radnika. Ovde je štednja, a ne na penzijama penzionera, koji su te penzije pošteno zaradili radeći ceo svoj život. Na kraju, tu se štedi jer ćemo mi sutra kada budemo u prilici, a biće to veoma uskoro, biti u prilici da vraćamo penzije penzionerima koje ste vi neustavno smanjili. Osam do devet milijardi evra od 2012. godine do danas se zadužila Srbija upravo na način na koji to nikako ne ide u korist građanima Srbije. Ovo će vraćati sutra neka naša deca, neki novi klinci u Srbiji. Osam i devet milijardi evra je 195 evra u sekundi, koliko se zadužila Vlada Republike Srbije.
Gospodine Božoviću, molim vas da se vratite temi dnevnog reda. Ja sam vas pustio par minuta.
Govorim o zaduženju, o pozajmljivanju novca za energetsku efikasnost.
To je namenski kredit. Tako da, govorite o njemu, nije to javni dug u čistom sintetičkom smislu.
Gospodine Arsiću, javni dug i ovaj način pozajmljivanja novca nije sporan kada se koristi u konkretne projekte i upravo, gospodine Arsiću, govorim da mi taj način podržavamo. Mi ne podržavamo ovaj drugi, da se pozajmljuje osam ili devet milijardi, a da se troši ni na šta, na propala javna preduzeća, gde će to sutra neko biti u obavezi da to vrati po veoma velikim kamatnim stopama. Još jednom, nemamo ništa protiv i glasaćemo za ovaj Predlog zakona. Nažalost, gospodin Vujović, koji je veoma veliki stručnjak iz svoje oblasti, ostaće upamćen kao predvodnik jedne pogrešne politike, politike štednje koja je Srbiju zavila u crno, koja je penzionerima oduzela penzije, prosvetnim radnicima i zdravstvenim radnicima plate i, nažalost, ostaće upamćen kao neko ko je pozajmljivao veliku količinu novca koju smo bukvalno bacali u bunar. Zato, iz tog razloga DS apeluje na vas da ovakvih stvari bude što više i da ovih 15 miliona makar utrošimo na ono za šta su ona namenjena i iz tog razloga mislim da ukoliko, a nikada nije kasno, promenite svoju politiku, utoliko će biti manje loše građanima Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Neko je danas u raspravi rekao netačnu informaciju da su prva sredstva preko KFW banke u Srbiju ušla, da tako kažemo, 2007. godine za energetsku efikasnost. To nije tačno. Prva sredstva za energetsku efikasnost ušla su 2001. godine za vreme Vlade Zorana Đinđića i to za zamenu vrelovoda, za ugradnju kalorimetara, merača toplotne energije koja bi bila upotrebljena za štednju toplotne energije, a određena količina sredstava je bila usmerena na toplotnu izolaciju. Ono što sam ja pažljivo slušao ovo vreme jeste činjenica da niko ne osporava potrebu da 15 miliona evra bude uloženo u energetsku efikasnost, odnosno za izolaciju, odnosno ugradnju stolarije koja bi štedela toplotnu energiju. Međutim, gotovo svi diskutanti koji su govorili sa strane opozicije pitali su vas, gospodine Vujoviću, i molim vas da ne napuštate salu, gospodin Arsić nije danas tako hitar kao prošli put, kada vas ovo budem pitao – koliko će to značiti da će biti sa ovim kreditom ukupan dug Republike Srbije na današnji dan? Dakle, sa ovim kreditom od 15 miliona evra, koliki je ukupan dug Republike Srbije? Niko ne osporava ovih 15 miliona evra, ali postavljam pitanje – da li smo i koliko smo prekoračili zakonsku granicu zaduženja koje ne bi smela Vlada da učini, jer time čini ozbiljan zakonski prestup i, s druge strane, dovodi Srbiju u situaciju da će jednog dana doći u bankrot? Zbog toga ste, gospodine Vujoviću, vi odgovorni i treba da nam kažete koliko će biti zaduženje Republike Srbije s ovim danas kreditom? S druge strane, 2001. godine, kada smo dobili sredstva za energetsku efikasnost, i to da podsetim, ta su sredstva bila bespovratna. Tek kasnije, u nekim narednim fazama, ona su postala kreditna sredstva pod određenim povoljnim uslovima. Jeste opravdano pitanje – šta će to u stvari značiti korisnicima te građevinske stolarije, koja će im učiniti energetsku efikasnost kada vi podižete cenu struje za 15%? Istina, vi ste pokušali da nas za to pripremite tako što nam niste to govorili na vreme, ali ste nam sada saopštili. Dakle, te škole, ustanove itd, koje budu uštedele kroz stolariju i kroz izolaciju, plaćaće 15% veću struju za nekih 15, mesec dana. Vi ćete nam to na vreme saopštiti, kada budemo najmanje opterećeni sa nekim drugim temama smanjenja plata, penzija itd. S druge strane, gospodine Vujoviću, niste dali odgovor mom kolegi Đurišiću – da li je tačno da je naš suficit značajan i zbog čega ta sredstva ne ulažete u vraćanje kredita ili u neke investicije koje bi mogle da pokrenu privredu ili da smanje zaduženje, nego te pare, kako je rekao gospodin Vučić, ja ne znam da li je to tačno, kaže da ne znate kako da ih potrošite? Gospodine Vujoviću, vi ste ministar finansija, vi bi trebalo da znate plan trošenja sredstava. Ako uberete neka sredstva, trebalo bi da znate da ih potrošite. Gospodin Vučić kaže da vi…
Tema, gospodine Veselinoviću.
…da znate da potrošite ta sredstva koja uberete. S druge strane, gospodine Vujoviću, ovaj kredit je u evrima, ali ste vi proteklih šest, sedam meseci uzimali kredite u dolarima i mi smo vas na vreme upozoravali. Recimo, kredit za našu državnu gasnu kompaniju, uzeli ste u dolarima. Mi smo vas tada upozoravali. Koliko je, gospodine Vujoviću, pošto ste se danas branili ćutanjem, verovatno ćete nam sada na kraju dati odgovor, ja sa ovim završavam, koliko je ukupno kreditno zaduženje Srbije u evrima povećano, ukupno zaduženje, zbog činjenice da ste se zaduživali u dolarima umesto u evrima, kada to nije bilo ekonomski opravdano? [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Veselinoviću, molim vas da pričate o zakonima koji su na dnevnom redu. Ispravna vam je elektronska jedinica. Ja vas poslednji put upozoravam da se vratite temi dnevnog reda. Kada budemo raspravljali o budžetu, o javnom dugu, nemam ništa protiv da o ovome govorite. Izvolite.
Gospodine Arsiću, ja sam pričao o dugu. Ovo je deo ukupnog duga, ali da ne bih vas dovodio u nezgodnu situaciju, pošto verovatno dobijate signale da bi trebalo da me prekinete, pošto pričam o stvarnom životu, evo, ja ću završiti.
Ne javlja mi se ništa. Nastavite dalje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Da li hoće ministar pre toga da odgovori? Izvolite, gospodine ministre, pa ću ja.
Izvolite, gospodine ministre.
Hvala lepo. Namerno nisam hteo da odgovaram u delovima, kako bih imao priliku na jednom mestu da odgovorim na više objedinjenih stvari. Dozvolite mi da počnem komentarima, odnosno svojim ličnim komentarom na današnju diskusiju. Izuzetno sam zadovoljan kvalitetom, brojem i konstruktivnim predlozima koje smo dobili, kako iz pozicije, tako iz opozicije. Uradićemo sve što je u našoj moći, u toku dana i sutra, do sednice Vlade, da sve amandmane koji poboljšavaju tekst ovih zakona, sve amandmane koji od gramatičkih grešaka do suštinskih stvari koji se tiču pravnog definisanja, a čini mi se i nekih izuzetno važnih pitanja, a koja prevazilaze standardni tretman ovih zakona, kao što su pitanja ljudskih prava i svega ostaloga, koja se otvaraju, pod znakom navoda, kada usvajamo forme i zakone koji su prihvaćeni kao međunarodni standardi ili su prihvaćeni u drugim asocijacijama… To će za nas biti velika obaveza kada u narednim godinama budemo prihvatali zakone koji se tiču pristupanja EU. Prema tome, to su vrlo ozbiljna pitanja. Pokušaćemo u meri u kojoj možemo i u okvirima zakona, koji su bili predmet dnevnog reda, da odgovorimo na najbolji mogući način i da usvojimo sve konstruktivne predloge. Konkretno, to su pitanja koja se tiču definisanja procedure i svih ostalih elemenata koji su bili predmet današnje diskusije. Ne bih ulazio u detalje. To ćemo prilikom diskusije po amandmanima razmotriti. Želim samo da napomenem jednu stvar. Ove zakone, koji su danas na dnevnom redu, ne treba posmatrati izolovano. Ti su zakoni deo širih zakonskih rešenja koja se u oblasti borbe protiv finansira terorizma, odnosno protiv pranja novca, zakoni o carinama funkcionišu u jednom širem kontekstu drugih zakona, procedura i svega ostaloga. Prema tome, ova poboljšanja, izmene o kojima danas govorimo je deo koji omogućava da u konkretnom segmentu Srbija uhvati korak sa svetom, omogući normalni tranzit i da na taj način postignemo najbolje efekte onih ulaganja u infrastrukturu, gde odvajamo od tekuće potrošnje kako bismo obezbedili uključivanje Srbije u sistem evropskih infrastrukturnih projekata, odnosno omogućili da Srbija ostvaruje dohodak od tranzita i u transportu uopšte. Podsetiću, pre nekoliko godina su rađene studije koje su ubedljivo pokazale da su logistika, transport i infrastruktura ključna ograničenja razvoja u Srbiji. Prema tome, završavanje infrastrukture je jedan korak, a omogućavanje pravne i druge prateće regulative koja će od te infrastrukture napraviti projekte, koji će Srbiju učiniti sastavnim delom evropskog ekonomskog i infrastrukturnog prostora je drugi deo. Drugo, zahvaljujem vam na čitavom nizu korisnih sugestija koje su bile povezane sa idejom povećanja energetske efikasnosti u Srbiji. Mislim da nekoliko pojedinačnih predloga zaslužuje pažnju i uradićemo sve što možemo da pokušamo u budućnosti u fazama pripreme tih projekata, a ne u fazi ratifikacije, čini mi se da je ratifikacija poslednji korak pred implementaciju, sve te ideje, da koristimo domaću pamet, da koristimo domaće organizacije koje se bave tim pitanjima i da to signališemo u fazi identifikacije projekata. Imamo nekoliko krupnih stvari koje se dešavaju paralelno. Jedno je prihvatanje evropskih standarda i inicijativa od tzv. jedinstvene liste prioritetnih projekata, a koji se pokreće povodom projekata koji se finansiraju iz fondova evropske zajednice, ali postoji čitav niz drugih oblasti gde zaostajemo. Jedan od pomenutih citata ovde se odnosio na naše projekte i naš kapacitet da se bavimo planiranjem kapitalne izgradnje, da dobro pripremamo projekte, da dobro pripremamo realizaciju projekata. Jedna od naših zamerki zašto imamo suficit u onom delu gde manje trošimo sredstva iz kapitalnog dela budžeta je upravo zato što nemamo dovoljno dobro pripremljene projekte u mnogim oblastima, nismo spremni da ih implementiramo. Ne zbog toga što neko ne želi, već zato što postoji čitav niz stvari: od stručnih sposobnosti da se pripreme složeni projekti, sekvence takvih projekata, do zakonskih i drugih ograničenja koja nas sputavaju da normalno u rokovima, koji su predviđeni, normalnim zakonima i standardima vršimo procese pripreme i implementacije tih projekata. Znate o čemu govorim. Govorim o primeni Zakona o građenju, govorim o pitanjima rešavanja tzv. imovinsko-pravnih odnosa, o primeni Zakona o restituciji u praksi, koji na način kako se primenjuju danas, se javljaju sa jednim ozbiljnim ograničenjem i u planiranju, a posle toga i u realizaciji projekata. Koliko god da ostavimo vremena, po zakonu, da se te stvari rešavaju u praksi, uvek je potrebno mnogo više vremena i onda jedan mali deo koči projekte od mnogo većeg značaja. O tome ćemo diskutovati narednih dana kada budu konkretni projekti na dnevnom redu u parlamentu. Ne bih ulazio u druge detalje. Želim samo da odgovorim na neka pitanja koja se tiču šire slike. Prvo, ovo je investicioni projekat po vrlo povoljnim uslovima, a to znači da ima vrlo visok stepen tzv. grant elementa ili poklona u sebi. Znači, kada bi se to prevelo na ekvivalentne termine komercijalnih kredita, ispostavilo bi se, znači kada bi se diskontovao tok plaćanja ovog projekta po kamatnoj stopi koja kod nas važi za komercijalne kredite, dobili biste da vraćate otprilike 60 evro centi za svaki evro koji ćemo uzeti u ovom kreditu. Prema tome, ovde je otprilike 10 miliona evra trošak, a pet miliona je poklon. Sem toga, ovaj projekat vuče još jedan poklon od milion i 300 miliona evra za finansiranje tehničke pomoći konsultanata i svega ostaloga iz grantova. Znači, svi ovi konsultanti koji će se pojaviti i davati savete, a nadam se u budućnosti uz aktivno učešće naših specijalizovanih organizacija, nevladinih organizacija i drugih, će besplatno, sa stanovišta Srbije, pružati te usluge. Konačno, jedan deo koji je ovde pomenut, a koji je jako značajan. Svi projekti ovakvog tipa i svi projekti u svetu imaju jedan deo koji se zove sopstveno učešće, kao sopstveno učešće u ličnom kreditu, tako i ovde. Prema tome, 10% vrednosti u dinarima se pretpostavlja da će biti učešće lokalnih samouprava u kojima će se primenjivati projekti koji su pokriveni idejnim delom ovog projekta o energetskoj efikasnosti. Drugim rečima, očekivaće se, ako neka škola, a tu će biti dosta škola, na osnovu parametara koji su ustanovljeni prethodnim projektom finansiranja energetske efikasnosti, znači imamo čitav spisak već proverenih projekata koji su delom bili realizovani u projektu energetske efikasnosti koji je finansirala Svetska banka. Ovo je nastavak tog procesa. Znači, imamo ogroman spisak projekata koji nisu ušli u taj prvi izbor. Oni su sada na spisku i prema tome, iako to možda deluje krajnje jednostavno, ovde mogu da vam nabrojim stvari koje se tu rade. Radi se o de fakto remontu kotlarnica, promeni prozora, promeni izolacija, svega ostalog, nadam se, uz poštovanje naših i međunarodnih standarda u materijalima koji će biti podobni za škole, za javne prostorije, za zdravlje naših đaka. Znači, sve to pretpostavljamo. Normalno i sa vama ću se truditi da uspostavimo takav sistem kontrole, nabavke i realizacije ovih projekata koji neće, ne samo što neće ugroziti zdravlje, nego će popraviti kvalitet sredine u kojoj oni uče i rade. Postoji čitav spisak. Koga interesuje mogu da pokažem taj spisak. To su vrlo precizno, međunarodno testirano i već kod nas sprovedeno u velikom delu, ovo je samo nastavak te ideje. Drugo, rezultati ovog rada će biti osnova, kao pilot, da se to primeni našim sredstvima i u drugim projektima. Cilj nam je da u određenom periodu vremena sve škole budu inovirane, sve bolnice, sve javne prostorije, tako da zadovoljavaju naše i međunarodne standarde u efikasnosti potrošnje energije u kvalitetu te sredine za život i rad ljudi koji se tu nalaze. Što se tiče napomena konkretnih projekata, tu bih završio. Želim, molim vas, samo za dopunsko vreme da odgovorim na ova pitanja koja se tiču opšte ekonomske situacije i veza. Prvo jedna napomena, ovo kao investicioni projekat ne ulazi u dug ovom ratifikacijom, nego ulazi u dug tek kad se povuku i iskoriste sredstva. Znači, to je projektno finansiranje koje će biti pridodato dugu za koji se raspitujete i o kojem ću vam sad reći cifre. Prema tome, ovo će stajati kao mogućnost da se povuku sredstva bez dopunskog odobrenja parlamenta, ali će se pojaviti na stranici Uprave za javni dug tek onog momenta kad sredstva budu realizovana. Stanje javnog duga na današnji dan 2.929 milijardi dinara, preračunato po kursu na današnji dan. Stanje duga 31. decembra 2012. godine je bilo, to ste rekli, je li tako… (Janko Veselinović, sa mesta: Koliko je evra?) Ne, ne, ovo je bilo dinara – dve, primenite tekući kurs evra, stanje u evrima na današnji dan je bilo, valjda, preračunato na današnji kurs 23 koma… Koliko je bilo? Samo sekund, bilo je 23 koma, valjda, osam miliona evra, odnosno 73,8% društvenogproizvoda po tekućim cenama. Znači ovako, ali da bi ljudi bili pravilno informisani, promena duga, recimo, od 31. decembra prošle godine do danas ovako glasi – u dolarima nepromenjena 8.700.000.000 dolara, u dinarima porasla sa 588,6 milijardi dinara na 600 miliona dinara. Znači, za malo manje od 12 milijardi dinara je porastao dinarski dug, a dug u evrima je porastao za 100 miliona evra. Pri tome ova razlika, pošto imamo suficit u budžetu, razlika je otišla za poboljšanje fiskalne likvidnosti do kraja marta, kada otplatimo dospele rate. Znači tu imamo milijardu i po evra preračunato fiskalne likvidnosti. Svi podaci su raspoloživi na sajtu Uprave za javni dug. Znači naš se dug, kao što je logično zbir duga plus povećanje likvidnosti, to je ono što ste pozajmili ali niste potrošili, pošto pozajmljujete onog momenta kada je kamata najviša, kada vam je najzgodnija, a vraćate onog momenta kada to dospeva, prema tome imamo detaljni plan kada pojedina hartija dospeva. Planiramo da imamo dovoljno likvidnosti da to vratimo. Drugim rečima, naš dug u dolarima uopšte nije povećan od 1. januara ove godine, dug u evrima je povećan za 100 miliona evra, ali će do kraja marta biti vraćen na nivo u kome je i bio zato što ćemo vratiti neke obaveze koje dospevaju do kraja narednih 15 dana. Kraj prvog kvartala je obično u svetu vreme kada dospevaju obaveze. Najveće obaveze su krajem svakog kvartala svuda u svetu, jer se obično tako planiraju obaveze. U svemu ovome jako važna napomena, sa stanovišta efekta na budžet i to je jako važno za sve poslanike i javnost, apsolutno je nula zato što imamo devetsto i nešto miliona i dolara u fiskalnoj likvidnosti, u dolarima, što je prirodni henč, prirodna zaštita od ovog povećanja kursa i mi naredne dve do tri godine nećemo morati da prodajemo dinare i kupujemo dolare da bismo servisirali dug u dolarima. Prema tome iako na papiru deluje da je porasla vrednost našeg duga u odnosu na društveni proizvod, u stvarnim plaćanjima država Srbija neće morati da izlazi na tržište i kupuje dolar po 108 ili koliko dinara, nego ima u svojoj likvidnosti devetsto i nešto miliona dolara likvidnosti tekuće koju ćemo koristiti da servisiramo, da plaćamo kamate i servisiramo dug. Ako se budemo zadužili još u dolarima po veoma povoljnim uslovima, što bi bila dobra strategija, ili ćemo hedžovati budući dolarski dug ili ćemo držati dovoljno likvidnosti da to sve možemo i da izmirimo svoje obaveze. Prema tome najbolje bi bilo da napravimo jedan poseban zakon o tome kako da optimiziramo dug i da se dogovorimo ili ćemo da platimo trošak hedžovanja i da vi tada ne kažete da time povećamo trošak zaduživanja, pa da platimo tih 1,5% više ali da nas ne boli glava oko promene kursa ili da balansiramo prihode i rashode po valutama ključnim. Za nas je ključno u evrima i dolarima i da na taj način kažemo kao što obično čovek radi, ako mu treba hrana onda on malo posadi krompira, a malo pravi za tržište. Tako da kada se nešto promeni na tržištu to njega ne pogađa. Mi se nalazimo u situaciji u kojoj nas kurs ne pogađa sa stanovišta budžeta. Nećemo imati povećanje one stavke u budžetu od 130 i nešto milijardi za kamate zbog toga što imamo pare u odgovarajućoj valuti da to sve platimo i servisiramo. To je jako važno. Na kraju, čini mi se da je presudno sledeće. Moram da vam napomenem cifre. Mimo naših očekivanja i naravno uz vašu napomenu da neke od tih ušteda nisu dobre pošto nismo realizovali investicije, na današnji dan stanje deficita je sledeće imamo 5,9 milijardi kumulativni suficit od 1. januara do jučerašnjeg dana. Mi smo koliko 1. marta verovali da će biti lošija situacija, ona je bolja. Priznajem, delom je taj suficit i rezultat toga što sporije trošimo pare i to dve stvari, realizacija projekata i našeg učešća u tim projektima i drugo, jako važno i imajte to u vidu kod sledeće rasprave,potrošene pare za eksproprijaciju su daleko ispod onoga što je planirano u budžetu. Znači, ne uspevamo da obezbedimo realizaciju investicionih projekata i moramo nešto da radimo da bismo to obezbedili. (Janko Veselinović, s mesta: Zašto ne platite poljoprivrednicima?) Mi plaćamo sve. Kod poljoprivrede, to je dobro pitanje je zastoj u tome što Uprava za poljoprivredna plaćanja je preseljena iz Šapca za Beograd i rešavamo kadrovske probleme. Imamo obezbeđena sredstva, rešavamo kadrovske probleme pošto po starim sistemima treba oko 250 i nešto ljudi da bi to opslužili. Najverovatnije ćemo morati da donesemo promenu zakona, da plaćamo na jednostavniji i efikasniji način. Stariji način plaćanja, da ljudi dolaze na šaltere traži da se zaposli veliki broj ljudi koji će vršiti ta plaćanja. Mi smo finansijski spremni to da ispoštujemo ali zbog promene tog mesta imamo organizacione probleme da to rešimo. Dobro pitanje, zahvaljujem, rešićemo to u najskorije vreme. (Janko Veselinović, s mesta: Nemojte reći da je reč o suficitu kada niste isplatili.) To je jako mala svota. Slažem se sa vama, ali to je već rezervisano i to je jako mala svota. To nije ni približno ovim svotama suficita o kojima pričam. Konačno da kažem jednu stvar koliko je solidan ovaj suficit. Navešću vam samo dva broja, PDV kao mera ekonomske aktivnosti i mera poreske discipline od početka januara do danas, odnosno u martu je porastao za 10%, 30,7 milijardi u odnosu na 27,5 milijardi u istom periodu prošle godine. Akcize su 5,1 milijarda u odnosu na 4,1 od prošle godine. To je 20% više. Prema tome to su permanentno iz meseca u meseca stabilni rezultati koji pokazuju da se nalazimo na dobrom putu. Da li sam siguran da ćemo uspeti? Naravno da nisam. Postoje još mnogi rizici koji nas čekaju. Mnoge opasnosti koje nas čekaju, ali se nalazimo na dobrom putu i ostvarujemo bolji rezultat nego prošle godine u svim instrumentima, u svim elementima i očekujem da ćemo dobiti dobar rezultat na kraju kvartala koji će se meriti u prolaznom vremenu kod programa pregleda u maju mesecu koji će se odnositi na prvi kvartal. Isto tako očekujem da ćemo tako nastaviti u narednom kvartalu i do kraja ove godine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da je u ovom setu zakona najvažniji prvi zakon odnosno Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Ono što je dobro, a što ste i vi najavili gospodine ministre, da ima nekoliko solidnih, dobrih amandmana oko kojih treba razmisliti, o čijem prihvatanju treba razmisliti i tu prvenstveno mislim na amandmane na član 3. gde je Vlada dužna da najmanje jednom ili dva puta godišnje po predlogu jednog amandmana utvrđuje na predlog ministra nadležnog za poslove finansija razmotri opravdano stavljanje na listu označenih lica, ali i povećanje kaznene politike takođe kroz neke amandmane je povećana stopa i povećan je iznos kazni. Međutim, ono što je za mene i što je za SNS veoma interesantno i prihvatljivo i afirmativno i dobro u ovom Predlogu zakona zato što ovaj Predlog zakona sublimira i pokreće rad više ministarstava. Da bi se ovaj zakon konzumirao u pravom smislu, a nema sumnje da će biti konzumiran u pravom smislu i primenjen, potrebno je angažovanje i ministra finansija, odnosno Ministarstva finansija i Ministarstva inostranih poslova i MUP, ali i BIA. Najvažnija poruka ovog Predlog zakona kojeg ćemo do kraja nedelje usvojiti, jer za njegovo usvajanje imate podršku SNS gospodine Vujoviću, zato što Srbija ovakvim Predlogom zakona ne samo verbalno već i kroz zakonska rešenja staje u red prvih uređenih država koje šalju jasnu poruku da ne žele nikakav vid niti podstrekavanja, niti bilo kakve pomoći, niti bilo kakve podrške ljudima koji se pojedinačno ili organizovano bave terorizmom. Takav simbol i takav znak smo dali kroz jedno usvajanje zakona pre nekoliko meseci, kada smo rekli da građani Republike Srbije koji se opredele da na ratištima i žarištima širom sveta uzimaju pušku u ruke, vrše neka loša dela da u Srbiji nemaju zaštitu, već da za takva dela, odnosno zlodela moraju da odgovaraju, bilo da su ta ratišta u Siriji, Iraku ili su ta ratišta u Ukrajini. Za nas to budi neka sećanja sa ovih naših prostora koja su još uvek taze i Srbija je opredeljena za mir. Opredeljena je da bude faktor stabilnosti i na Balkanu, u ovom delu Evrope, ali i da bude u redu uređenih država, uređenih svetskih država koje će takve stvari oštro kažnjavati. Što se tiče drugog Predloga zakona, o izmenama i dopunama Carinskog zakona, ja ću sa velikim zadovoljstvom, i zahvaliću se kolegama koji su u prethodnom delu sednice dali podršku ovom zakonu, reći ću vam podatke i tim podacima ću probati da animiram ostale koleginice i kolege da glasaju za ovaj Predlog zakona, jer ono što pokazuje Uprava carine i rezultate koje je pokazala u 2014. godini, rezultati koji su uporedivi sa svim prethodnim godinama, zaista zaslužuju posebnu pažnju, zaslužuju podršku, zaslužuju čestitke i ja im ovim putem u ime poslaničke grupe SNS upućujem sve čestitke. Budžet Srbije u velikoj meri zavisi od toga kako radi carinska služba, jer veliki deo budžeta, nešto manje od 46%, tačnije 45,71% potiče upravo od naplaćenih dažbina. U tom kontekstu je dobra vest što je u 2014. godini ta naplata dažbina bila za 11,7% veća nego što je bila u 2013. godini, a da pri tom taj rezultat nije nastao zbog rasta uvoza, već od bolje naplate i od rasta izvoza iz Republike Srbije. Naplaćeno je 397 milijardi 661 milion 558 hiljada 045 dinara i u tome je u potpunosti ispunjen zadatak koji je pred carinsku službu postavljen Zakonom o budžetu. U budžet Republike Srbije je uplaćeno preko 40 milijardi dinara ili 41 milijarda 645 miliona 412 hiljada 571 dinar više nego 2013. godine, što je preračunato u evre – veći prihod iz carine za nekih 350 miliona evra u odnosu na 2013. godinu i to zaista zaslužuje i podršku i pohvalu prema Upravi carina. Borba protiv krijumčarenja je takođe pokazala zavidne rezultate, i to nije samo znak i podrška Upravi carina, to je podrška Ministarstvu unutrašnjih poslova, koje zaista po tom pitanju pravi izuzetne rezultate. Tokom 2014. godine zaplenjeno je osam puta više rezanog duvana nego u 2013. godini, a reč je o preko šest tona ovog akciznog proizvoda. (Janko Veselinović, s mesta: Tema.) Gospodine predsedavajući, ja vas molim da one koji ne žele da slušaju o dobrim rezultatima svoje zemlje, oni koji mrze svoju zemlju iz političkih razloga, oni koji stavljaju prste u uši kada se o dobrim rezultatima koje pokazuje naša država, ne moraju da slušaju, možda sam im dosadan, prihvatam i to, ali nemojte da kršite Poslovnik, ti ljudi imaju slobodan hol i druge prostorije u Narodnoj skupštini i slobodno mogu da idu odavde ako ne žele da slušaju ono što su rezultati, ali ne morate da izlažete sve narodne poslanike toj količini mržnje koju pokazuju ne samo prema političkim oponentima, već i prema celoj Republici Srbiji. Ali, doći će na red i oni.
Kolega Babiću, nemojte tako, ja sam potpuno ubeđen da nema tu mržnje nego mi je samo pitanje – da su toliko brinuli o javnim finansijama do 2012. godine, ne bi imali ovih problema.
Ovde se radi o Upravi carina, a menjamo Carinski zakon, podsetiću i vas i gospodina koji dobacuje. Dupliran je rezultat u zapleni cigareta jer je tokom 2014. godine zaplenjeno sedam miliona komada. Carinska služba je u 2014. godini zaplenila 1,3 tone narkotika. (Janko Veselinović, s mesta: Tema.) Poređenja radi, u poslednjih 13 godina, za one koji kažu – tema, su radili sledeće: prosečno su godišnje zaplenjivali oko 250 kg droge, a u ovoj godini je Uprava carina tokom 2014. godine zaplenila 1,3 tone ili 1.300 kg, pa se može reći da su rezultati za nepunih godinu dana pet puta bolji od onih koji ne žele da čuju te rezultate. Nije tema bila ni struja, gospodine predsedavajući, ni cena struje, ali tada gospodin koji je pričao o ceni struje nije mogao da dobacuje sam sebi. Ali, ja ću, evo, iskoristiti priliku pa ću gospodina koji dobacuje podsetiti, ali i sve građane Republike Srbije - 15. aprila 2001. godine cena struje u Srbiji je poskupela za 36,9%, 1. juna 2001. godine 40%, 9. oktobra 2001. godine, za 15% procenata, 1. jula 2002. godine za 50%, pa 1. jula, nekako sve za godinu dana, 2003. godine za 15%, pa 1. jula 2004. godine za 13%, pa 1. jula 2005. godine za 9,5%, pa 1. aprila, nije bilo „a pri li li“, 2006. godine 15%, pa 15. maja 2007, tada je već gospodin koji dobacuje glasao za to povećanje struje, 15%, pa je glasao i 1. marta 2008. godine za 7,6% procenata, pa je glasao 1. avgusta 2008. godine za 8,4% povećanja struje, pa je glasao 1. marta 2010. godine za 10% povećanja struje, pa je glasao i 1. aprila, ponovo „a pri li li“, građanima Republike Srbije kroz povećanje struje od 15,1%. Kumulativno, gospodin koji dobacuje, koji se tako brine šta će Vlada Republike Srbije uraditi sa cenom struje, je glasao i podržao povećanje struje kumulativno preko 600% procenata. I zamislite sada se taj brine i čita misli gospodina Vujovića da li će i kako će biti i šta će biti, i kritikuje unapred tako nešto. Vlada Republike Srbije je jasna i jasno je poslala znak da li će, kada i za koliko biti povećanje struje, videćemo i Vlada će doneti takvu odluku. Ali, vi koji ste uz prvoaprilsku šalu građanima Republike Srbije za 10 godina 600% povećali cenu struje ste poslednji koji možete da govorite o tome i da se brinete o građanima Srbije. Kako ste se brinuli, tako ste i pokazali, pa ste za 600% za 10 godina povećali cenu struje. Neko je rekao, gospodine ministre, da ćete biti upamćeni po ne znam ti čemu…
Vreme, kolega Babiću.
… vi ćete biti, i time završavam, upamćeni gospodine ministre, kao i ostatak kabineta Aleksandra Vučića, biti poznati po tome po izlečenju javnih finansija koju su oni koji dobacuju razboleli i to teško razboleli. Bićete poznati, gospodine Vujoviću, po Sporazumu sa MMF koji su oni, koji se cinično smeju i dobacuju, oterali iz Srbije da bi taj budžet mogli da troše samo u predizbornoj kampanji i onako kako njima odgovara za njihovu političku stranku. Bićete upamćeni, gospodine ministre, po onome što 20 godina nije imao niko da obraduje građane Republike Srbije, a to je da je naš budžet za ova dva i po, skoro tri meseca u suficitu i ja vam na tome čestitam.
Zahvaljujem. Zaključujem zajednički načelni jedinstveni pretres o predlozima zakona od 1. do 4. tačke dnevnog reda. Sa ovim završavamo današnji rad i nastavljamo sutra u 10.00 časova.