Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 25. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Maša Kociper od 13.30 do 17. ure, dr. Franc Trček do 15. ure, mag. Bojana Muršič, Predrag Baković do 14. ure, Soniboj Knežak do 14. ure, Matjaž Han do 14. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA – PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O AVDIOVIZUALNIH MEDIJSKIH STORITVAH. Državni svet je na 26. izredni seji 16. julija 2021 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah. Za obrazložitev zahteve dajem besedo predstavniku Državnega sveta Branimirju Štruklju.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot veste, je Državni svet sprejel veto na zakon, ki bi sicer moral implementirati direktivo Evropskega parlamenta o avdiovizualnih medijskih storitvah, in sicer je šlo za novelo te direktive v letu 2018. Ključni namen te direktive je bil, da uredi nevzdržen položaj evropskih ponudnikov avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo v primerjavi z večjimi ponudniki izven držav članic. Kot veste, se je stalno pojavljal Netflix kot sinonim za to neenakost, ki je potiskala evropske ponudnike v slabši položaj. Zato tudi govorimo o Netflix tax oziroma Netflix davku, ki se ne nanaša na klasične linearne ponudnike oziroma televizijske programe, kar je izjemno pomembno. Direktiva EU je zavezala države članice, da ponudnikom avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo določijo obveznost zagotavljanja najmanj 30-odstotnega deleža evropskih del v svojih kategorijah. Zakon o avdiovizualnih medijskih storitvah, ki je bil sprejet, pa določa, da so zavezanci vsi ponudniki avdiovizualnih del, ne le ponudniki na zahtevo, kot je bil primarni namen direktive Evropske unije. Spremenjena direktiva Evropske unije ne uvaja novih programskih ali drugih obveznosti izdajateljem televizijskih programov, pač pa le ponudnikom avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo. Direktiva bi se glede obveznosti kvot evropske produkcije morala pri nas implementirati izključno na ponudnike avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo, pri čemer pa se kot finančna obveznost določi le v tistem delu oziroma za tiste ponudnike, ki evropskih kvot ne zagotavljajo ali jih ne zagotavljajo v predpisanem deležu. Predlog zakona je to v prvotni različici tudi vseboval, kar je bilo logično, saj je določal, da se kot prispevek upoštevajo neposredna vlaganja v razvoj scenarija, snemanje evropskega vizualnega dela, neposredna vlaganja v obnovo in restavracijo starejših evropskih avdiovizualnih del. To je potem v tem postopku sprejemanja izginilo iz zakona, kar je bilo sicer bistvo implementacije te evropske direktive. Nova zakonska ureditev pomeni le dodatno nesorazmerno odločitev slovenskih izdajateljev in ponudnikov avdiovizualnih medijskih storitev, kar pomeni diskriminatorno oziroma neenako obravnavo. Če zakon ureja različne situacije enako, gre tukaj za diskriminacijo oziroma neenakost. Sprejeti zakon pomeni le prikrito obdavčitev slovenskih izdajateljev in ponudnikov avdiovizualnih medijskih storitev, ker jih postavlja v podrejen položaj v primerjavi s tujimi ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev, ki na slovenskem trgu le pridobivajo prihodke, v avdiovizualno produkcijo pa ne vlagajo niti ne plačujejo nobenih davščin. Zato je Državni svet na nek način odločil, da naj Državni zbor še enkrat obravnava ta zakon in ponovno premisli o njegovi smiselnosti. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za kulturo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsednici Violeti Tomić.
Predsednik, hvala za besedo. Pozdravljene, kolegice in kolegi! Odbor za kulturo je na 39. nujni seji obravnaval zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje Državnega zbora o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije in ga je Državni zbor sprejel na 24. redni seji. Odboru je bila posredovana zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje, mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Vlade o zahtevi Državnega sveta za ponovno odločanje. Uvodoma je poročevalec Državnega sveta obrazložil zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje. Poudaril je, da je Državni svet v veliki meri sledil opozorilom strokovnjakov, da so domači ponudniki avdiovizualnih storitev v izrazito deprivilegiranem položaju v odnosu do tujih ponudnikov avdiovizualnih storitev. Zakon prezre dejstvo, da za razliko od tujih ponudnikov domači ponudniki veliko vlagajo v domačo avdiovizualno produkcijo. Namesto da bi to bila olajšava, pa so kaznovani v obliki 6 % prispevka. Prav tako zakon nejasno opredeljuje prispevek za razvoj evropskih avdiovizualnih del. Ni jasnih kriterijev, kako in na kakšen način se bodo sredstva porabljala. Pristojnost in pooblastila Ministrstva za kulturo v zvezi s tem niso jasno določena in so prevelika. Državni svet z vetom poziva Državni zbor, da ponovno razpravlja o zakonu in odpravi njegove pomanjkljivosti. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je nejasnost ureditve prispevka za razvoj evropskih avdiovizualnih del opozorila v svojem pisnem mnenju v postopku sprejemanja zakona, vendar amandmaji, s katerimi bi bile določbe v tem smislu spremenjene, v zakonodajnem postopku niso bili predlagani. Iz obrazložitve zahteve za ponovno odločanje izhajajo predvsem opozorila povezana s presojo primernosti zakonske ureditve. Ker so ta vprašanja vsebinske narave, presegajo okvir nalog ZPS, zato se ZPS do njih ni opredelila. Predstavnica Vlade je predstavila pisno mnenje, v katerem Vlada Državnemu zboru Republike Slovenije predlaga, da pri ponovnem odločanju podpre sprejetje Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah. V krajši razpravi je opozicija ponovno opozorila na pomanjkljivosti predloga zakona, ki so bile s strani strokovne javnosti in predstavnikov opozicije predstavljene že v drugi obravnavi. Zakon je pomanjkljiv in pomensko nedodelan. Ni jasno, kakšne so pristojnosti Akosa in Ministrstva za kulturo, ne odpravlja pomanjkljivosti iz prejšnjega zakona glede definicije avdiovizualnih del in slovensko avdiovizualno produkcijo postavlja v podrejen položaj. Zavezancem bi moral omogočati večjo jasnost glede načinov zagotavljanja primerne vidnosti in dostopnosti. Nedopustno je, da se z zakonom ustanavlja nov sklad, Sklad za evropsko avdiovizualno produkcijo, ki bo proračunski uporabnik pod okriljem Ministrstva za kulturo. Nejasna je tudi opredelitev prispevka za razvoj avdiovizualnih del. Z zakonom Ministrstvo za kulturo uničuje tiste, ki delajo na področju avdiovizualnih storitev v Sloveniji. Kot argument moči pa ministrstvo navaja plačilo kazni v višini 700 tisoč evrov, če zakon oziroma ta direktiva ne bo sprejet. Opozorjeno je bilo, da vse vlade do sedaj niso uspele z obdavčitvijo tujih ponudnikov, ki ponujajo avdiovizualne storitve na zahtevo v slovenskem prostoru. Po opravljeni razpravi je odbor z večino glasov vseh članov sprejel mnenje, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah ustrezen. Hvala.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer dr. Ignaciji Fridl Jarc, državni sekretarki na Ministrstvu za kulturo.
Spoštovani predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prav lepo pozdravljeni! Dovolite, da predstavim stališče Vlade Republike Slovenije do Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah. Z zakonom se v slovenski pravni red prenaša direktiva Evropske unije o avdiovizualnih medijskih storitvah. Direktiva spreminja direktivo iz leta 2010 in posledičen ZAvMS iz leta 2011, zato zgolj spreminjamo obstoječi zakon in ne sprejemamo novega. Naj poudarimo nekaj točk iz sprejetega zakona pred ponovnim glasovanjem. Agencija za komunikacijska omrežja in storitve lahko ukrepa tudi zoper ponudnike avdiovizualnih medijskih storitev in operaterje, ki nimajo sedeža v Sloveniji. Uvaja se obveznost ponudnikov avdiovizualnih medijskih storitev, da postopno in kontinuirano izboljšujejo dostopnost do svojih storitev za invalide. Veča se zaščita otrok pred škodljivimi vsebinami v spletnem svetu, povečujejo se obveznosti za promocijo evropskih, tu poudarjamo, da je potrebno pri implementaciji evropske direktive govoriti o evropskih delih v avdiovizualnih medijskih storitvah na zahtevo, ki morajo imeti v svojem katalogu vsaj 30-odstotni delež evropskih del. Ustanavlja se sklad za produkcijo avdiovizualnih del, v katerega bodo prispevali vsi ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev s sedežem v Sloveniji in v tujini. Razširjajo pa se tudi določena pravila za avdiovizualne medijske storitve na platforme za izmenjavo videov, kot so Youtube, in avdiovizualne vsebine, ki se delijo preko družbenih medijev, na primer Facebook. Zakon nalaga plačilo letnega prispevka za razvoj evropskih avdiovizualnih del v višini 6 % bruto letnega prihodka, ustvarjenega v Republiki Sloveniji, ki so ga v proračunski sklad dolžni plačati vsi ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev, tako domači kot tuji. Direktiva EU jasno določa, da se lahko finančni prispevki uvedejo za tuje ponudnike medijskih storitev zgolj ob predpogoju, da so tudi za domače. Sklad je oblikovan v skladu z javnim interesom v kulturi, z namenom spodbujanja produkcije avdiovizualnih del, ki se bodo predvajala našim, slovenskim gledalcem, v skladu z določbami direktive in z javnofinančnimi predpisi in hkrati bomo s kakovostnimi produkti pridobili ponudnike avdiovizualnih storitev, ki jih bodo lahko predvajali in tržili. Kriteriji za porabo sredstev iz sklada so natančno določeni. Lahko se namenijo za, navajam, spodbujanje ustvarjalnosti na filmskem in avdiovizualnem področju, ustvarjanje ustreznih pogojev za filmsko, avdiovizualno in kinematografsko dejavnost ter za razvoj in izobraževanje v zvezi s filmsko in avdiovizualno dejavnostjo. Izpolnjevanje obveznosti na način neposrednih vlaganj v produkcijo in nakup licenčnih pravic ni možno, saj se ni pokazala kot optimalna in primerna. Velikani bi namreč z lahkoto dokazali vlaganja v produkcijo evropskih AV del, domačim ponudnikom, ki ne vlagajo tako veliko, pa bi ostala zgolj možnost denarnih vplačil. S premajhnim obsegom pa bi sklad izgubil svoj smisel. Naj zaključim. Vlada postopka priprave in prenosa direktive povzema takole. Postopka prenosa smo se lotili takoj, ko smo nastopili delo. Prejšnje vlade se s tem niso ukvarjale. Nadalje smo opravili, izvedli vse predpisane redne in demokratične postopke za sprejemanje zakonodajnih aktov, tudi dvomesečno javno razpravo. Vlada je predlog zakona poslala v Državni zbor po rednem postopku, zakon je bil obravnavan v treh branjih in je bil sprejet s 46 glasovi za in 28. proti. V primeru nesprejetja zakona oziroma nepravočasnega prenosa direktive grozi Sloveniji kazen. Posamezne gospodarske družbe so intenzivno lobirale za svoje parcialne interese, rešitev Vlade pa je v skladu z interesom in ustreznim prenosom direktive EU. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Zakon o avdiovizualnih medijskih storitvah v slovenski pravni red prenaša vsebino direktive o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o upravljanju avdiovizualnih medijskih storitev. Vemo, da je hiter tehnološki razvoj v zadnjih letih omogočil nove vrste storitev in uporabniških izkušenj. Tudi spremenjene navade predvsem mlajših generacij niso zanemarljivega pomena, saj so omogočile hiter razmah prenosnih naprav za gledanje avdiovizualnih vsebin. Nove vzorce, ponudbe, navade in trende predstavljajo vsebine, ki jih ustvarjajo uporabniki sami. Uporabniki postajajo istočasno tudi ponudniki video vsebine z zahtevo in platform za izmenjavo teh istih vsebin oziroma izdelkov. Pri vsem tem pa ne smemo pozabiti na maksimalno zaščito otrok pred škodljivimi vsebinami, ki se ponujajo na spletišču. Na vse te izzive in trende odgovarja zakon, o katerem danes ponovno odločamo. Zakon ohranja obstoječo obveznost zagotavljanja svobode sprejemanja avdiovizualnih medijskih storitev iz drugih držav članic Evropske unije. Obstoječa prepoved spodbujanja k neenakopravnosti in nestrpnosti se ustrezno dopolnjuje tako, da poudarja prepoved spodbujanja k narodni, rasni, verski, spolni ali drugi neenakosti, k nasilju in vojni ter ščuvanja k terorističnim dejanjem in izzivanju narodnega, rasnega, verskega, spolnega ali drugega sovraštva in nestrpnosti z avdiovizualnimi medijskimi storitvami. V zakonu najdemo tudi ukrepe za varstvo otrok, ki se uporabljajo za storitve razširjenja televizijskih programov. Ti ukrepi se bodo morali uporabljati tudi za avdiovizualne medijske storitve na zahtevo. Za najbolj škodljive vsebine, ki bi lahko škodile telesnemu, duševnemu ali moralnemu razvoju otrok, vendar niso nujno kaznivo dejanje, morajo veljati najstrožji ukrepi, kot so šifriranje in učinkovita orodja za starševski nadzor brez poseganja v možnost držav članic, da sprejemajo strožje ukrepe. Gre za sklop vsebin, ki so za našo poslansko skupino izjemnega pomena. Med pomembnejše rešitve obravnavanega zakona prav gotovo sodi tudi obveznost postopnega izboljšanja dostopnosti do avdiovizualnih medijskih storitev za invalide. Odmevnejša pa je bila rešitev, s katero se uvaja prispevek za razvoj evropskih avdiovizualnih del in v skladu s katero bi po sprejetem dopolnilu na matičnem odboru morali ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev vsako leto prispevati 6 % bruto letnega prihodka, ustvarjenega v Republiki Sloveniji, v proračunski sklad. Gre namreč za sklad za evropsko avdiovizualno produkcijo, ki bo vzpostavljen, če bo obravnavani zakon dobil ustrezno podporo, in katerega namen je spodbujati ustvarjalnost na filmskem in avdiovizualnem področju, ustvarjati ustrezne pogoje za filmsko, avdiovizualno in kinematografsko dejavnost ter razvoj in izobraževati v zvezi s filmsko in avdiovizualno dejavnostjo. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah bomo v Poslanski skupini SMC ponovno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci! Pred nami je ponovno odločanje o zakonu, ki smo mu v Poslanski skupini SAB že odrekli svojo podporo, in to kljub dejstvu, da prinaša številne dobre rešitve in ga je v več pogledih vredno pozdraviti. Toda kot že večkrat prej je vse to pokvarilo dejstvo, da vlada tudi načeloma v kvalitetne in neškodljive zakone vtika rešitve, ki tiste dobre zasenčijo. 18. člen, zaradi katerega je tudi prišlo do veta Državnega sveta je bil celoten čas zakonodajnega postopka kamen spotike in debate. S tem členom je namreč ministrstvo v zakon vključilo predlog sklada za razvoj evropskih avdiovizualnih del, kar v osnovni ni v neskladju z direktivo, ki se z zakonom prenaša v slovenski pravni red. Potem pa se je začelo zapletati. Najprej je ministrstvo za nadzornika sklada določilo kar samo sebe. Določbo je sicer pozneje umaknilo in prilagodilo, vseeno pa se je znova izkazalo, da si skuša vse možno oblikovati po svojih pravilih in si stvar podrediti in urediti tako, da bodo lahko tekle v skladu z njenimi agendami in cilji. Naslednja težava je, da je ministrstvo po našem mnenju neustrezno povzelo direktivo in nepravično in preširoko obdavčilo slovenske ponudnike. Na to smo opozarjali že v času rednega poteka zakonodajnega postopka, ko smo v drugi obravnavi na seji Državnega zbora skupaj s poslanskima skupinama LMŠ in nepovezanimi poslanci vložili amandma, ki bi to problematiko po našem mnenju glede na direktivo uredil ustrezneje. Posebej bi rad izpostavil tudi dejstvo, na katerega so opozarjali različni deležniki in ki je v luči spodbujanja evropskih avdiovizualnih del izjemno pomembno. V tujini imajo ponudniki možnost izbire med neposrednim investiranjem v produkcijo ali pa vplačilom v sklade oziroma sheme za financiranje filmov. Torej finančni prispevki niso neizogibno dejstvo, temveč zgolj posledica nedoseganja zahtevanega odstotka. Na ta način so ponudniki marsikje spodbujeni, da investirajo v produkcijo evropskih avdiovizualnih del. Slovenski zakon tega ne dopušča, je pa to možnost, zanimivo, predvidevala njegova prvotna različica. Če je glavni interes ministrstva zares razvoj evropskih avdiovizualnih del, čemu je potem to možnost črtala? Argumenti, ki jih je ministrstvo v zvezi s tem členom podalo tekom postopka, nas niso prepričali, zato bomo tudi tokrat glasovali proti predlogu zakona oziroma proti mnenju, da je zakon ustrezen. Hvala.
Hvala lepa. Branko Simonovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem! Glede na priljubljenost in porast različnih ponudnikov avdiovizualnih storitev se moramo v Sloveniji primerno odzvati s spremembami zakonodaje. Čeprav predlagana sprememba še ni nagovorila vseh odprtih vprašanj, pa moramo izpostaviti nujnost uskladitve s pravnim redom Evropske unije in večjo zaščito uporabnikov platform. Predvsem pri zaščiti uporabnikov moramo poudariti, da zaradi poenostavljenega dostopa do teh vsebin prek aplikacij na pametnih telefonih do vseh ponudb dostopamo kjerkoli in kadarkoli. Ker pa ima dostop do vsebin tudi veliko mladoletnih in otrok, moramo temu nameniti še posebno pozornost. Njihova varnost nam mora biti v času internetnih trendov še posebej pomembna. V prihodnje nas čakajo še druge spremembe, s katerimi bomo morali nagovoriti tudi izpostavljeni tako imenovani Netflix davek. V končni fazi bo sicer vse to potencialno povzročilo višje stroške pri naročnini uporabnikov. A kljub temu moramo stopiti v korak s časom. Digitalne storitve so doživele hitrejši razvoj, kot smo dejansko pričakovali. Če so se še 30 let nazaj dogovorili, da kalkulatorja ne bomo nosili nikoli v žepu, imamo danes naprave, ki so enako zmogljive kot osebni računalnik in jih imamo vedno pri sebi. Zato se moramo začeti konkretneje pogovarjati, tudi v smeri dodatnih obdavčitev storitev družbenih omrežij in drugih platform, ki se razvijajo vzporedno z razvojem tehnologije. V Poslanski skupini Desus menimo, da je treba vsa odprta vprašanja konkretneje nagovoriti. Pogovoriti se bomo morali o pripravi sistemskega zakona, ki bo usklajen z Evropsko unijo. Pri ponovnem glasovanju o zakonu, poslanci Desus ne bomo enotni in bomo svojo končno odločitev sprejeli po predstavitvi stališč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavnik Državnega sveta, državna sekretarka, spoštovani kolegice in kolegi, lep pozdrav! Državni zbor bo na zahtevo Državnega sveta ponovno odločal o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah, ki ga je Državni zbor sprejel na redni seji julija letos. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev predloga zakona tako kot na julijski seji tudi sedaj ne bomo podprli oziroma bomo glasovali proti njegovemu sprejetju. V poslanski skupini se zavedamo posledic, ki sledijo, če predlog zakona ne bo sprejet, opozarjamo pa, da izključno odgovornost za morebitne negativne posledice v obliki plačila kazni, ki nam jo lahko naloži sodišče EU zaradi nepravočasnega prenosa evropske direktive iz leta 2018, nosi Vlada oziroma pristojno resorno Ministrstvo za kulturo. Vlada je namreč z vložitvijo novele zakona, čeprav jo je imela pripravljeno že lani jeseni, čakala vse do marca letos. Poslanci vladajoče koalicije pa niso želeli prisluhniti naših opozorilom oziroma pripombam in so zavrnili predlagane amandmaje. V poslanski skupini se nam zdi absurdno, da je vladna koalicija zavrnila naše predloge amandmajev, ki so sledili ravno omenjeni direktivi, ki bi se glede na obveznost kvot evropske produkcije morala implementirati izključno za ponudnike avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo oziroma tako imenovani VOD storitev, pri čemer pa bi se kot finančna obveznost oziroma prispevek v ta sklad določala le za tiste ponudnike, ki evropskih kvot bodisi ne zagotavljajo ali jih ne zagotavljajo v predpisanem deležu. V naši poslanski skupini namreč ne nasprotujemo uvedbi omenjene dajatve in plačilom le-te v posebni sklad, s katerim bi Republika Slovenija sofinancirala produkcijo slovenskih avdiovizualnih del. Sprejetim rešitvam nasprotujemo zato, ker te krivično oziroma diskriminatorno obremenjujejo tudi domače ponudnike televizijskih programov in VOD storitev. Direktiva EU je namenjena zmanjševanju neenakopravnega položaja domačih in tujih ponudnikov, državam članicam EU pa omogoča, da tujim ponudnikom VOD storitev, kot so na primer Netflix, Amazon, HBO, Apple in drugi, naložijo, da del prihodkov, ustvarjenih v Sloveniji, kjer ponujajo svoje avdiovizualne vsebine na zahtevo, nimajo pa tu sedeža, vrnejo na trg in s tem podprejo našo domačo slovensko produkcijo. Nikakor pa ne moremo pristati na argumentacijo Ministrstva za kulturo, ki je v mnenju na veto Državnega sveta povsem prostodušno pojasnilo, da se je za zvišanje dajatev in razširitev zavezancev tudi na slovenske ponudnike odločilo zato, ker je, citiram: » [[…]]ne bi mogli pričakovati, da bi prišlo do kakšnih občutnih plačil v sklad za evropsko avdiovizualno produkcijo, ki bi tako postal mrtva črka na papirju in ne bi dosegel svojega namena.« Konec citata. Gre za izjavo v slogu znamenitega lika Superhika iz stripa Alan Ford, ki je jemal revnim in dajal bogatim. Ministrstvo za kulturo se je zato, ker ne zna jemati bogatim in multinacionalnim korporacijam, kot so Netflix, Amazon, HBO, Apple in podobni, odločilo, da bo raje osiromašilo slovenske ponudnike. Da je absurd še večji, jim bo Ministrstvo za kulturo ta sredstva, ki jim jih bo najela najprej pobralo, po drobtinicah vračalo nazaj, seveda zgolj v primeru, če bodo pridni in poslušni. Pri tem zakonu se namreč ponavlja zgodba iz Predloga zakona o medijih iz preteklega poletja. Vse pristojnosti, povezane z ustanovitvijo, upravljanjem, nadzorom ter merili za razdeljevanje sredstev iz Sklada za evropsko avdiovizualno produkcijo, so nedefinirane in prenesene na ministrstvo, ki bo o tem odločalo na podlagi podzakonskih aktov, ki jih bo brez zakonskih okvirov popolnoma arbitrarno sam oblikoval in izpeljal aktualni minister za kulturo. Koalicijske poslance opozarjamo, da tako slovenske televizije kot tudi kabelski operaterji nimajo tolikšnih rezerv v poslovanju, da bi lahko pokrili tako visoke dajatve. Zato bodo obveznost, ki jim jo bo zakon naložil, preložili na naročnike oziroma se bo na ta račun zvišala mesečna naročnina za naročnike Telekoma, Telemacha, T2. Zvišanju RTV prispevka pa nasprotujejo. Pa naj razume, kdor more. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem prisotnim v dvorani! Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo smo pristali tudi na to, da bomo spoštovali tudi to, kar nam bo Evropska unija nalagala oziroma naložila. Če kaj, smo v teh letih ugotovili zgolj to, da smo zelo zanimiva in drugačna država kot večina drugih članic. Večino evropskih direktiv in resolucij je v slovenski pravni red težko implementirati, še težje jih je narediti prijazne našim ljudem. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah ni nobena izjema. Predlog naj bi v slovenski pravni prenesel direktivo EU o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev glede na spreminjajoče se tržne razmere. Urejajo se tudi nekatera pomembna vprašanja, ki zadevajo možnosti razvoja slovenske avdiovizualne produkcije kot integralnega dela evropske avdiovizualne produkcije. Ob vsem tem pa ne smemo pozabiti izpostaviti, da je sama ideja o direktivi nastala zgolj in samo zato, da se v evropskem prostoru zajezi Netflix. Hkrati bi težko našli deležnike tega zakona, ki bi se strinjali z njim in bili v celoti zadovoljni z napisanim. Bolj kot deležniki so pomembni državljani. Zato je edino vprašanje, ki je ob tem zakonu pomembno, le to, koliko bo le-ta udaril po žepu davkoplačevalce oziroma gledalce. Jasno je predvsem to, da če bodo dobavitelji in producenti ter medijske hiše imeli stroške, jih bo nekdo moral plačati. Naivno je verjeti, da bodo omenjeni novonastale stroške krili sami – krili jih bomo vsi, vsi mi, gledalci. Določene stranke v tej dvorani zelo rade poudarjajo, koliko tisoč Slovenk in Slovencev živi pod pragom revščine, prav takšen delež jih je tam blizu in vsem tem vsak evro prav pride. V Slovenski nacionalni stranki bomo z veseljem podprli vse zakone, ki bodo v dobrobit slovenskega naroda. Nasprotovali pa bomo vsem tistim zakonom, ki bodo naše državljane postavljali v slabši položaj ali jih celo diskriminirali, ne glede na to, kdo bo predlagatelj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Alenka Jeraj bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Lepo pozdravljeni! Glavni cilj Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah je uskladitev avdiovizualnih medijskih storitev s pravnim redom EU. Drugi cilj je odprava nekaterih pomanjkljivosti, ki so se pokazale ob izvajanju obstoječega zakona, ter zagotovitev še večje jasnosti in določnosti zakonskih določil. S predlogom zakona se v slovenski red prenašata dve direktivi Evropske unije. Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah prinaša okrepljeno načelo države izvora, z jasnejšimi pravili o tem, pravila katere države članice veljajo, z usklajenimi postopki odstopanja za izdajatelje televizijskih programov in tudi za ponudnike storitve na zahtevo, pa tudi z možnostjo odstopanja v primeru resnih tveganj za javno varnost in javno zdravje. Prinaša pa tudi razširitev določenih pravil za avdiovizualne medijske storitve tudi na platforme za izmenjavo videov. Spremenjena direktiva tako zajema storitve, kot so YouTube in avdiovizualne vsebine, ki se delijo prek družbenih omrežij, kot je Facebook. Prinaša tudi večjo zaščito otrok pred škodljivimi vsebinami v spletnem svetu, strožje določbe o prepovedi spodbujanja nasilja ali sovraštva in javnega ščuvanja k storitvi terorističnih kaznivih dejanj v televizijskih programih. V zakonu se povečujejo obveznosti za promocijo evropskih del v avdiovizualnih medijskih storitvah na zahtevo, ki mora imeti v svojem katalogu vsaj 30-odstotni delež evropskih del in zagotoviti, da se ta dela postavijo v ospredje. Zakon prinaša tudi večjo prožnost pri televizijskem oglaševanju, strožje so tudi določbe o zaščiti otrok pred neprimernimi avdiovizualnimi komercialnimi sporočili za živila z veliko maščobe, soli, natrija in sladkorjev, vključno s spodbujanjem kodeksov ravnanja na ravni EU, kadar je to potrebno. Zakon prinaša tudi Sklad za evropsko avdiovizualno produkcijo, katerega zbrana sredstva se bodo namenjala za spodbujanje ustvarjalnosti na filmskem in avdiovizualnem področju za film in kinematografijo ter izobraževanje na omenjenih področjih. Na odboru so svoja mnenja in stališča predstavili tudi predstavniki stroke in različnih organizacij, ki so ocenili, da je vladni predlog v pretežnem delu korekten in pravilno implementira direktivo EU. Ministrstvo za kulturo je pri pripravi upoštevalo tudi nekatere pripombe, ki so se pojavile v javni razpravi. Upoštevali smo tudi predlog nepovezanega poslanca Rajića in prispevek z 2 % odstotkov, kot je bil predlog Ministrstva za kulturo, dvignili na 6 %. Po sprejetju Zakona v Državnem zboru pa je Državni svet izglasoval veto na zakon. Ker zakon implementira dve direktivi EU in prinaša veliko novosti, ki jih v Slovenski demokratski stranki podpiramo, predvsem sklad, iz katerega bomo črpali sredstva za spodbude slovenskemu filmu, bomo Zakon o avdiovizualnih medijskih storitvah ponovno podprli.
Hvala lepa. Lidija Divjak Mirnik bo predstavila stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala, predsednik, za besedo. Lep pozdrav, spoštovane kolegice, kolegi! O vprašanju, kako davčno obremeniti ponudnike AV storitev, je bilo veliko izrečenega že julija 2020, ko je potekala javna obravnava v zvezi z danes obravnavano novelo. Pripombe so takrat dali vsi vidni deležniki, ki še danes izražajo nezadovoljstvo nad taistim predlogom. Seveda je bilo dovolj časa, da bi ministrstvo pripravilo dovolj ustrezen predlog in tudi to direktivo v slovenski pravni red preneslo manj kaotično, saj je večina predlaganih rešitev po našem mnenju ustreznih in koristnih. Nenavaden in strokovno vprašljiv je pravzaprav tisti vladni pristop o ustanovitvi sklada za evropsko avdiovizualno produkcijo. In to je tudi problem tega zakona. Vse to je prepoznal seveda tudi Državni svet, ki je zato izglasoval veto. Namreč področje zaščite invalidov in otrok, kar je dobrega v tem zakonu, lahko uvrstimo k tistemu, kar je zelo dobro in smo pravzaprav tudi v LMŠ temu posvetili največ pozornosti. Kljub temu da predlog ne predvideva v celoti ukrepov dostopnosti do informacij in komunikacijskih sredstev, ki jih morajo invalidom zagotoviti bodisi javni bodisi zasebni množični mediji, vključno s televizijo in internetom, v LMŠ prepoznavamo, da je ta predlog zakona korak v pravo smer k višjim standardom dostopnosti invalidov do AV medijskih storitev. Zato smo z amandmajem predloga ter amandmajem Državnega zbora predlog zakona še izboljšali ter vanj prenesli vsebine, ki določajo tako izvedbo kot tudi postopke izvajanja ukrepov za dvig standardov dostopnosti AV medijskih vsebin za invalide. In to je, kot rečeno, dobro. Javna obravnava je bila pa očitno zgolj predstava za javnost, ob tem da je seveda potekala v času dopustov. Ministrstvo bi si za zgled lahko vzelo že primer Francije, ki je pri prenašanju direktive nedvoumno zasledovala idejo zaščite domačih ponudnikov AV storitev. Če bi vsaj malo skušali upoštevati mnenje zainteresirane javnosti, potem ne bi dobili del reprize dogajanja v lanskem začetku poletja, ko se je zgodil enostranski bolj ali manj ideološki poskus interpretacije zakona o medijih. Tudi tokrat so želeli ustanoviti sklad. Ustanovilo bi ga ministrstva, ki bi z njim upravljalo in, kot se seveda spodobi za to vlado, ga tudi nadzorovalo. Zadnjo pristojnost je potem koalicija z amandmajem sicer odpravila, saj je po posredovanju Zakonodajno-pravne službe vlada vendarle ugotovila, da je nadzor ministrstva nad samim seboj pa le preveč skregan z zdravo pametjo in zdravim demokratičnim institucionalnim delovanjem v tej državi. V LMŠ smo zagovarjali, da bi s skladom upravljal Slovenski filmski center, kot to poteka večinoma tudi v tujini v okviru nacionalnih filmskih agencij, vendar se je tudi do tega ZPS opredelila negativno, kajti gre za sredstva iz državnega proračuna. In roko na srce, če bi aktualna vlada premogla politično modrost ter voljo, bi zakon tudi pripravila in ga na ta način tudi predlagala. Vlada oziroma Ministrstvo za kulturo je seveda, kot že videno večkrat v tem mandatu, želela popoln nadzor nad sredstvi sklada in komu jih bo tudi namenjala. Očitno je bila želja po popolnem nadzoru nad skladom tako velika, da je zanemarila možnost direktive, da zaščiti domače ponudnika AV medijskih storitev. Potem ko zakona ni bilo več moč popravljati, pa se je predlagatelj zatekel h grožnjam zaradi devetmesečne zamude, češ, da bomo zaradi tega plačevali kazni, kar je sicer res, ampak krivdo pripišite samo in izključno sebi. V LMŠ smo skupaj s skupino nepovezanih poslancev z amandmajem na obravnavi zakona v DZ predlagali razumnejšo davčno obremenitev samo za ponudnike AV storitev na zahtevo, da bi tako lahko zakon naredili sprejemljivejši in tudi skladen z direktivo ter s pripombami zainteresirane javnosti. Torej tisto, česar ni storil predlagatelj, zaščititi smo želeli slovenske oziroma evropske ponudnike, ki v svojih programih ponujajo večji delež evropskih AV vsebin in v EU tudi plačujejo davke. Želeli smo, da se s prispevkom obremenijo predvsem tuji globalni ponudniki, ki ustvarjajo prihodke v posameznih državah članicah, sedež pa imajo izven EU. Kot rečeno, v LMŠ ne delimo mnenja Vlade RS, da je zakon dober, zato bomo glasovali proti.
Hvala lepa. Matjaž Nemec bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice, dragi kolegi! Da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah neustrezen in celo škodljiv, so prepoznali tudi v Državnem svetu, zato so v Državni zbor s podrobno obrazložitvijo poslali zahtevo, da se o predlaganem zakonu ponovno glasuje. Področje avdiovizualnih storitev je, kot smo že povedali, široko in zahtevno področje, ki se na podlagi sprejetih direktiv enotno ureja v državah članicah EU. Vendar predlagana novela zakona ne sledi samemu namenu direktive, četudi predlagatelj poudarja ravno to usklajenost. Da se predlagane zakonske rešitve ne morejo primerjati z rešitvami v drugih državah članicah EU, pa je bilo tudi že poudarjeno v širši javni razpravi zainteresirane javnosti kot tudi na predhodnih obravnavah v Državnem zboru. Ni jasne razmejitve med pristojnostmi Akosa na eni strani in Ministrstva za kulturo na drugi strani. Mnogi Ministrstvu za kulturo celo očitajo, da uničuje vse, ki delajo na področju avdiovizualnih medijskih storitvah v Sloveniji. Predlog novele zakona je bil s strani Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora deležen več pripomb, ki pa jih s predlaganimi in sprejetimi amandmaji ne na odboru ne na zboru ni bilo mogoče povsem odpraviti. Še več, vlada pripomb ni niti želela upoštevati. Socialni demokrati, spoštovani, bomo pri ponovnem odločanju sledili naši predhodni odločitvi, da vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o avdio vizualnih medijskih storitvah ni ustrezen, zato ga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, dober dan! Državni zbor je že pred poletjem na 24. redni seji sprejel Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o avdio vizualnih medijskih storitvah, nato je Državni svet v odgovor na to sprejel zahtevo, da zbor ponovno odloča o tem zakonu. Matično delovno telo, to je Odbor za kulturo, pa je pred dnevi izglasoval, da zakon ni ustrezen. Levica podpira zahtevo Državnega sveta, da naj gre zakon ponovno v obravnavo. V Poslanski skupini Levica predloga zakona že prej nismo podprli. Pripombe ZPS so bile številne, zadevajo tako rekoč vse člene, niso pa bile dosledno upoštevane v amandmajih koalicije. Zakon je v več pogledih pomanjkljiv in pomensko nedoločen. Ni jasno ločena pristojnost Akosa od Ministrstva za kulturo, poleg tega pa postavlja Ministrstvo za kulturo hkrati v vlogo upravitelja in nadzornika, kar je pravno nesprejemljivo. Posebej opozarjamo na neenako obravnavo ponudnikov avdiovizualnih medijskih storitev s sedežem v Republiki Sloveniji in tujih ponudnikov, torej tistih, ki tržijo v slovenskem jeziku, ter tujih ponudnikov storitev, ki tržijo v tujem jeziku, pri čemer imajo tuji ponudniki prednost. V zakonu se mešajo pristojnosti dveh organov – Agencije za komunikacijska omrežja in storitve, Akos, ki je po veljavnem zakonu o avdiovizualnih medijskih storitvah pristojna za nadzor zakona, in Ministrstva za kulturo, ki bo, kot kaže, upravljalo novi sklad. Dodatno. Zakon ne odpravlja ključne pomanjkljivosti iz prej veljavnega zakona glede definicije evropskih avdiovizualnih del. Združenje krovnih strokovnih društev slovenskih filmskih ustvarjalcev je predlagalo dopolnitev definicije, tako da bo usklajena z definicijo slovenskega avdiovizualnega dela in da bo dopuščala produkcijo in prikazovanje avdiovizualnih del, kot so filmi, nadaljevanke, nanizanke, dokumentarci in animirani filmi. Za boljšo implementacijo bi bilo treba natančno opredeliti vsebinske elemente avdiovizualnega dela, tudi opredelitev vsebin, ki so izključene iz upoštevanega oddajnega časa. Za zakonom, ki na prvi pogled izgleda nadvse strokoven in tehničen, in razlogi, da mu v Levici nasprotujemo, stoji preprosta logika. V svetu eksponentno naraščajočega števila avdiovizualnih del ter ponudnikov, ki ta dela distribuirajo uporabnikom, moramo predvsem skrbeti, da bodo njihovi ustvarjalci uživali v zasluženih sadovih svojega dela in da bo na ta način ustvarjenje slovenskih in evropskih ustvarjalcev celovito zaščiteno. Kot rečeno, tega cilja zakon ne dosega, zato mu bomo tudi tokrat v Levici nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar bo predstavila stališče Poslanske skupine NSi. Tadeja Šuštar Zalar, se opravičujem.
Hvala za besedo. Danes spet odločamo o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah. Državni svet je sprejel zahtevo za ponovno odločanje o zakonu. Zakon usklajuje ureditev področja avdiovizualnih medijskih storitev s pravnim redom EU in odpravlja nekatere pomanjkljivosti, ki so se pokazale ob izvajanju obstoječega zakona. Zakon naslavlja veliko rešitev. Potrebno je, da ponudniki medijskih storitev in ponudniki platform za izmenjavo videov v sodelovanju z vsemi zadevnimi deležniki promovirajo razvoj medijske pismenosti v vseh družbenih plasteh za državljane vseh starosti in vse medije ter da se pozorno spremlja napredek na tem področju. Z zakonom se prepove prek avdiovizualnih medijskih storitev spodbujati k narodni, rasni, verski, spolni ali drugi neenakopravnosti, k nasilju in vojni, ščuvati k storitvi terorističnih dejanj ter izzivati narodno, rasno, versko, spolno ali drugo sovraštvo in nestrpnost. Prav tako se urejajo programske vsebine, ki bi lahko škodovale telesnemu, duševnemu ali moralnemu razvoju otrok in mladoletnikov, tako da se določa ureditev, ki temelji na predhodni objavi ustreznega akustičnega in vizualnega opozorila, označevanju teh programskih vsebin z ustreznim vizualnim simbolom ter umestitvi njihovega predvajanja v ustrezen časovni termin oziroma o določitvi ustrezne tehnične zaščite. Določena je tudi posebna ureditev za informativne programske vsebine, kjer mora biti ob morebitnih neprimernih prizorih pred njihovim predvajanjem dovolj zgodaj objavljeno ustrezno opozorilo voditelja oddaje gledalcem oziroma drugo ustrezno opozorilo. Z zakonom je določeno, da morajo ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev postopno izboljševati dostopnost do svojih storitev za osebe z invalidnostmi, o izvrševanju te obveznosti pa vsake tri leta poročati agenciji, pri čemer morajo prvo poročilo posredovati do konca aprila 2024 za pretekla tri leta. Povečujejo se obveznosti za promocijo evropskih del v avdiovizualnih medijskih storitvah na zahtevo, ki morajo imeti v svojem katalogu vsaj 30-odstotni delež evropskih del in zagotoviti, da se ta dela postavijo v ospredje. Raznolikost mnenj je več kot le raznolikost informacij. Tudi večja količina podatkov ne pomeni nujno višje kakovosti in več mnenj. Informirana družba ni nujno pametna družba. Zato morajo globalni mediji omogočati dostop do evropskih državnih in regionalnih vsebin. Mediji ne smejo pristransko podeljevati prednosti določenim mnenjem ali jih neupravičeno ponavljati večkrat kakor druga. Preprečevati morajo samodejno oblikovanje mnenj in sovražni govor. Zaradi raznolikosti in močnega vpliva medijev je za posameznikovo poklicno in družbeno sodelovanje potrebna medijska pismenost. Ljudje vseh generacij se morajo naučiti upravljanja z večjo količino podatkov in elektronskega sporazumevanja, da lahko živijo v današnjem času. Medijska pismenost in dostop do raznovrstne medijske ponudbe sta posebno pomembna za invalidne osebe. Predlog spremembe zakona zasleduje te cilje in zato bomo zakon v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih ponovno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O navedenem zakonu bomo ponovno odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O CESTNINJENJU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, cenjeni gostje! Novela zakona o cestninjenju, ki je bila sprejeta v lanskem letu, je v 34. členu določila, da se cestninjenje vozil do 3 tisoč 500 kilogramov največje dovoljene mase z elektronsko vinjeto začne izvajati s 1. decembrom 2021. Družba Dars je že v začetku septembra 2020 objavila javni razpis za izbiro izvajalca za vzpostavitev in delovanje sistema cestninjenja z elektronsko vinjeto. V roku za oddajo ponudb je prejela tri ponudbe, pri čemer sta bila zoper odločitev družbe Dars o izbiri izvajalca na DKOM vložena dva revizijska zahtevka, o katerih je DKOM odločil maja letos. Oba revizijska zahtevka sta bila zavrnjena kot neutemeljena. Zaradi vloženih revizijskih zahtevkov pa je prišlo do zamude pri sklenitvi pogodbe z izbranim izvajalcem, zato sistema elektronske vinjete ni več mogoče v celosti vzpostaviti do 1. decembra letošnjega leta. Glede na vse aktivnosti, ki so potrebne za uvedbo elektronske vinjete, bo izbrani izvajalec do 1. decembra 2021 vzpostavil cestninjenje za letno in poletno elektronsko vinjeto. Gre za dolgoročne vinjete, ki jih uporabljajo zlasti pogosti uporabniki cestninskega omrežja, pri čemer je treba upoštevati, da so letne vinjete za leto 2021 veljavne do 31. januarja prihodnjega leta, zato je pričakovati, da se bodo ti uporabniki v večini primerov odločali za nakup letne elektronske vinjete ob izteku veljavnosti letnih vinjet za leto 2021. Ob upoštevanju dejstva, da so polletne vinjete predvidene zgolj za motorna kolesa in da se lastniki motornih koles praviloma odločajo za njihov nakup v pomladnih mesecih, ni pričakovati posebnega interesa za njihov nakup v zimskih mesecih. Izbrani izvajalec bo uspel zagotoviti celovit nadzor sistema elektronskih vinjet s 1. februarjem 2022, zato se bo takrat začelo izvajati tudi cestninjenje s tedensko in mesečno elektronsko vinjeto. V vmesnem obdobju, torej od 1. decembra 2021 do 1. februarja 2022, bo družba Dars izdala kratkoročne vinjete v obliki nalepke, kot je sedaj. Na ta način se bo lahko nadzor nad občasnimi uporabniki cestninskih cest, ki predstavljajo pomemben delež prihodkov upravljavca cestninskih cest, izvajal še vedno na enak način kot do sedaj. S tem bo preprečen izpad prihodkov upravljavca cestninskih cest, ki bi bil lahko posledica zlorab zaradi neustreznega nadzora nad elektronskimi vinjetami. Pri tem je pomembno, da bodo vse vinjete, ki so že ali bodo do začetka izvajanja cestninjenja z elektronsko vinjeto izdane v obliki nalepke, veljale do poteka njihove veljavnosti. To pomeni, da bodo tedenske in mesečne vinjete, katerih veljavnost se bo iztekla po 31. januarju 2022, ko se začne izvajati tudi cestninjenje z elektronsko tedensko in mesečno vinjeto, veljale do poteka njihove veljavnosti. Prav tako bodo do poteka njihove veljavnosti veljale polletne in letne vinjete izdane za leto 2021. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Bojanu Podkrajšku.
Hvala, spoštovani predsednik, za dano besedo. Cenjeni državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 46. nujni seji 15. 9. 2021 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom, da se predlog obravnava po nujnem postopku. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo Aleš Mihelič poudaril, da je novela Zakona o cestninjenju iz lanskega leta v 34. člena določila, da se cestninjenje do vozil 3 tisoč 500 kilogramov največje dovoljene mase z elektronsko vinjeto začne izvajati s 1. decembrom 2021. Družba Dars je v začetku septembra 2020 objavila javni razpis za izbiro izvajalcev za vzpostavitev in delovanje elektronske vinjete. V roku za oddajo ponudb je prejela tri ponudbe, pri čemer sta bila zoper odločitev družbe Dars o izboru izvajalca na Državno revizijsko komisijo vložena dva revizijska zahtevka, o katerih je Državna revizijska komisija odločala 10. maja 2021. Revizijska zahtevka obeh predlagateljev sta bila zavrnjena kot neutemeljena. Zaradi vloženih revizijskih zahtevkov je prišlo do zamude pri sklenitvi pogodbe z izbranim izvajalcem, zato sistema elektronske vinjete ni mogoče v celoti vzpostaviti v roku, ki ga določa trenutno veljavni zakon, to je 1. december 2021. Glede na vse aktivnosti, ki so bile potrebne za uvedbo elektronske vinjete, bo izbrani izvajalec do 1. decembra 2021 vzpostavil cestninjenje z letno vinjeto in polletno elektronsko vinjeto. Izbrani izvajalec pa bo uspel zagotoviti celovit in učinkovit nadzorni sistem elektronskih vinjet šele s 1. februarjem 2022. Zato se bo takrat začela tudi cestninjenje s tedensko in mesečno elektronsko vinjeto. V vmesnem obdobju bo družba Dars izvajala tedenske in mesečne vinjete v obliki nalepke, enako kot se to izvaja sedaj. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Dušan Strnad je v predstavitvi njihovega mnenja poudaril, da komisija podpira predlog zakona. Poudaril je, da komisija vseskozi podpira vzpostavitev sistema cestninjenja z elektronsko vinjeto za osebna vozila, saj je tovrstni tehnološko sodobnejši način cestninjenja brez ustavljanja za uporabnike cestninski cest prijaznejši. V razpravi je bila izražena podpora zakonu. Ob tem pa je bilo poudarjeno, da v Sloveniji praktično ni več primera izvedbe javnega razpisa za kakšen večji projekt, pri katerem ne bi bilo nobene pritožbe. Posledično se celoten postopek časovno preveč zavleče, saj do odločitve o pritožbi pogosto mine 6 ali še več mesecev, s tem pa se povzroča državi precejšnja škoda tudi na račun proračunskega denarja. V konkretnem primeru pa je treba spreminjati celo zakonodajo. Izpostavljen je bil primer v sosednji Avstriji. Pritožbe so zelo redke, če pa do njih pride, pa naj bi bila končna odločitev v roku tedna dni. Posledično je bil izražen apel Državni revizijski komisiji, da postopke odločanja o pritožbah skuša izvesti v razumnejših rokih. Družbi Dars in vsem ostalim pripravljavcem razpisov pa je bilo priporočeno, da se z Državno revizijsko komisijo posvetujejo, kako pripraviti razpise bolj optimalno in natančno, da bo prihajalo do zmanjšanja možnosti pritožb. V razpravi je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, odbor Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju sprejme v predloženem besedilu. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek. Stališče bo predstavil mag. Andrej Rajh.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci! Predlog zakona, ki je uvedel pogoje za elektronsko cestninjenje, je bil v Državnem zboru potrjen v lanskem letu. Z novelo je bilo predvideno, da bo sistem elektronske vinjete vzpostavljen do 1. decembra 2021. Ko je Dars 4. septembra 2020 objavil javni razpis za izbiro izvajalca, se je marsikomu zdelo, da bo 1. december 2021 prišel prehitro. Časa bi bilo dovolj v idealnem scenariju, če bi stvari tekle gladko in po zastavljeni časovnici. A v Sloveniji gre tako le malokdaj, in to bi moralo vedeti, predvideti in upoštevati tudi ministrstvo. Namesto tega so v časovnico pozabili všteti še potreben čas za razrešitev morebitnih pravnih sredstev, ki jih zoper izbranega ponudnika povsem legitimno vlagajo tisti, ki imajo za to zakonsko podlago. Dejstvo je, da je dolgotrajnost postopkov na račun pritožb prijaviteljev pri nas težava. Tudi naša predsednica stranke mag. Alenka Bratušek je v času vodenja Ministrstva za infrastrukturo večkrat izpostavila, da zadeve v Sloveniji v zvezi s tem niso ustrezno urejene. Večkrat je pozvala k razmisleku o spremembah zakonodaje s področja javnega naročanja, kot zgled za urejanje zakonodaje, ki določa revizijske postopke, pa navajala Avstrijo. Toda to ne spremeni dejstva, da je neupoštevanje faktorjev, ki lahko zavlečejo postopek in ki običajno tudi ga, naivno in neodgovorno. Toliko bolj, če upoštevamo, da je bil že uvod v vse skupaj sporen. Dars je javno naročilo med samim razpisom večkrat spremenil, kar prav gotovo ni dobra popotnica ali podlaga, da bi šlo brez pritožb. Nasploh je postopek izbire razburjal javnost. Spomnimo, kriteriji so se med samim razpisom prilagajali na način, da je na koncu bil izbran ponudnik SkyToll. Na sume na nepravilnost pri izvedbi javnega razpisa družbe smo opozarjali tudi v stranki SAB in skupaj s preostalimi strankami opozicije sklicali nujno sejo Komisije za nadzor javnih financ. Pa vrnimo se, ne glede na to, k predlogu zakona. Dejstvo je, da se z nujnim postopkom preprečujejo težko popravljive posledice, ki bi lahko nastale zaradi vnovčenja poroštva države kot posledica izpada prihodka družbe Dars. Dejstvo je tudi, da bi se z malo več preudarnosti in razmisleka temu lahko povsem preprosto izognili. V Poslanski skupini SAB se bomo zato pri glasovanju o zakonu vzdržali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Pred nami je predlog zakona o spremembi novele Zakona o cestninjenju, ki je bil na pristojnem matičnem odboru sprejet z odlično popotnico, torej brez glasu proti. Vinjetni sistem v obliki cestninske nalepke za uporabnike vozil do 3 tisoč 500 kilogramov največje dovoljene mase je bil po vzoru nekaterih bližnjih držav uveden sedaj že daljnega 1. julija 2008. Novela Zakona o cestninjenju, ki je bila v Državnem zboru sprejeta oktobra lani, je napravila korak naprej v smeri modernizacije in digitalizacije na tem področju, saj smo podprli uvedbo elektronskega cestninjenja ter v 34. členu zapisali 1. december 2021 kot presečni datum izvajanja cestninjenja vozil do 3 tisoč 500 kilogramov največje dovoljene mase z elektronsko vinjeto. V Poslanski skupini Desus smo ob podpori novele Zakona o cestninjenju prepoznali pomembnost podpiranja rešitev, s katerimi v tej vedno bolj tehnološko napredni dobi stopamo korak naprej ter obenem lajšamo življenje našim državljankam in državljanom. Vendar pa hkrati trdno stojimo na stališču, da mora biti poslovanje in izvedba tako pomembnih projektov in razpisov, kot je tudi elektronsko cestninjenje, transparentno in izjemno natančno, pa četudi posledično nosi zamik začetka izvedbe, kot se je pripetilo v tem primeru. Pristojno ministrstvo je pojasnilo vzroke, zakaj se spreminja začetek izvajanja elektronskega cestninjenja z mesečnimi in tedenskimi elektronskimi vinjetami na 2. februar 2022. Ker si zagotovo vsi želimo, da bo sistem elektronskih vinjet, ko bo uradno zaživel, dober, zanesljiv in predvsem tudi ustrezno nadzorovan, je treba sprejeti rešitve, ki bodo temu v pomoč. Že na seji Odbora za infrastrukturo smo slišali pobude pristojnim za hitrejše reševanje pritožbenih zahtevkov, predvsem da naj se rešijo v razumnih rokih. Zagotovo pa je ob tem na mestu tudi zavedanje in apel, da morajo pripravljavci razpisov le-te pripraviti pregledno in v luči spoštovanja vseh zakonskih obvez. V Poslanski skupini Desus bomo predlagani predlog zakona podprli. Pozivamo pa pristojne službe in ministrstvo, da ob začetku izvajanja elektronskega cestninjenja ne pozabijo na starejše in vse tiste, ki imajo omejen dostop do interneta, ter z morebitnimi dodatnimi napotki jasneje podajo praktična navodila, kako bo elektronsko cestninjenje potekalo. Še posebej to velja za vmesno obdobje, ko bodo še na voljo vinjete v obliki nalepk. Želimo si namreč, da bo prehod potekal gladko in razumljivo vsem. Hvala.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! Težko pričakovan sistem elektronske vinjete za osebna vozila decembra, kot je bilo predvideno, ne bo zaživel v celoti. V Slovenski nacionalni stranki upamo, da ne bo prišlo do slabe volje s strani naših državljank in državljanov, ki so se domala že naveličali v preteklih letih strgati nalepke z vetrobranskega stekla. Opažamo, da je zaradi dveh vloženih revizijskih zahtevkov prišlo do zamude za približno tri mesece pri sklenitvi pogodbe z izbranim izvajalcem. To pomeni, da bodo kratkoročne tedenske oziroma mesečne elektronske vinjete na voljo šele februarja namesto decembra. Te uporabljajo v večini tujci, tranzitni vozniki, ki prevozijo Slovenijo v enem dnevu. Ne razumemo, zakaj, recimo, nimamo še dnevnih vinjet. Vmes bodo lahko imeli nalepljene nalepke, kar menimo, da mnogim to ne bo všeč. Predlagamo, da bi jim dali vsaj nek popust pri nakupu vinjete, da se jim vsaj malo oddolžimo. V Sloveniji je že skoraj utečena praksa, da se neizbrani ponudniki pritožijo. To povzroča dolgotrajne postopke in s tem povezane finančne posledice oziroma nepotrebno škodo. Menimo, da je dobro, da se za letne in polletne elektronske vinjete nič ne spremeni ter da bodo veljale do izteka veljavnosti. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi zelo pomemben nadzor, da tujci plačajo cestnino, še preden zapustijo našo državo. Vemo, da je postopek izterjave zahteven in običajno neuspešen. Po zgledu Hrvaške za avtoprevoznike predlagamo toleranco za določen znesek, do kod lahko prekoračijo limit v primeru izpraznjene skrinjice oziroma boksa. Nedopustno se nam zdi, da za 11 evrov prekoračitve dobijo po pošti domov kazen tisoč evrov, in to brez predhodnega opomina. Veliko bo preverjanja na nadzornih točkah, avtocestnih počivališčih in mejnih prehodih. Vprašanje je, ali imamo sploh dovolj vseh teh cestninskih nadzornikov. Prepričani smo, da bo prihajalo tudi do številnih zlorab v smislu izposoje registrskih številk predvsem med družinskimi člani. Zaskrbljeni smo tudi, ker nekatere države članice EU ne upoštevajo evropskega zakona glede čezmejne izmenjave podatkov o imetnikih vozil, ki niso plačali cestnine. Žalostno je, da ne posredujejo zahtevanih podatkov drugim državam članicam Evropske unije. Ali je to tako težko med seboj biti povezan, vzajemen? Vprašanje. Očitno je. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Ljubo Žnidar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Obstoječi zakon o cestninjenju predvideva uvedbo elektronskega cestninjenja za vozila do 3 tisoč 500 kilogramov ali, če enostavno rečem, za osebna vozila s 1. 12. v letošnjem letu. Z novelo, ki pa jo imamo danes na mizi, prestavljamo uvedbo elektronskega cestninjenja na 1. februar naslednje leto. Vsi se zelo dobro zavedamo, kaj je povzročilo zamudo teh dveh mesecev. Danes je bilo v vseh stališčih izpostavljeno dvoje. Eno je, da se na nek način opozori vse pripravljavce javnih razpisov večjih vrednosti, da z Državno revizijsko komisijo izmenjajo primere slabe prakse, da v prihodnje ne bi več prihajalo, če temu tako rečem, do poznane slovenske folklore, da se je treba na vsak javni razpis večjih vrednosti pritožiti. Naše priporočilo je, da se ti primeri slabe prakse odstranijo in da je teh možnosti za pritožbo v prihodnje čim manj. Nadalje pa ugotavljamo, da so nerazumni roki odločanja Državne revizijske komisije v teh postopkih. Ravno v tem primeru, ko je šlo za dokaj enostaven razpis, si je Državna revizijska komisija vzela štiri mesece za odločanje v tem primeru. To je za ta primer nerazumno dolg rok. To bi morala Državna komisija odločiti, ne vem, v desetih dneh. V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona z zamikom podprli. Predvsem pa apeliramo, da se tako naročnik kot Državna revizijska komisija v prihodnje bolj odgovorno obnašajo do izvedbe vseh teh javnih razpisov. Hvala.
Hvala lepa. Dejan Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod državni sekretar, ostali prisotni, lepo pozdravljeni! Lahko bi prebiral tekst, zakaj ta zakon, zakaj ne ta zakon, pa ga ne bom, ker ste vsi do sedaj to povedali. Sam osnovni zakon smo Socialni demokrati podprli, ker prinaša v bistvu bolj enostavno življenje v Sloveniji. Kdo je kriv, da se zamika, tudi te odgovornosti ne bomo iskali, ali je krivo ministrstvo, ker ni znalo načrtovati, ali Državna revizijska komisija ali kdorkoli drug, ni pomembno. Treba je pač prestaviti za dva meseca, svet se zato ne bo podprl. Temu zakonu Socialni demokrati ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Mihael Prevc bo kot zadnji predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar! Spoštovani kolegice in kolegi! V lanskem letu sprejeti Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju določa, da se s 1. 12. letošnjega leta vzpostavi sistem elektronskih vinjet za cestninjenje osebnih vozil. Družba Dars, ki je bila zadolžena za izvedbo vseh postopkov za uvedbo tovrstnega načina cestninjenja, je sicer pravočasno začela s postopkom izbire in v roku prejela tri ponudbe, vendar se je postopek zaradi vloženih revizijskih zahtevkov dveh ponudnikov zavlekel do 10. maja 2021, ko je Državna revizijska komisija zavrnila revizijska zahtevka. Tako je Dars sklenil pogodbo z zbranim izvajalcem za vzpostavitev sistema cestninjenja z elektronsko vinjeto skoraj 3 mesece kasneje, kot je bilo predvideno. Zato sistema ni mogoče v celoti vzpostaviti v zakonsko določenem roku. Težava je v tem, da veljavni zakon po 1. 12. 2021 ne dopušča več izdaje vinjet v obliki nalepk, hkrati pa takrat še ne bodo izpolnjeni vsi pogoji za izvajanje učinkovitega sistema cestninjenja z elektronsko vinjeto v celoti. Zato bi prišlo do izpada prihodkov iz naslova cestninjenja osebnih vozil, ki so pomemben finančni vir Darsa. Predlaga se sprememba prehodne določbe zakona na način, ki omogoči izbranemu izvajalcu vzpostaviti celovit in učinkovit nadzorni sistem elektronskih vinjet s 1. februarjem 2021. Sistem cestninjenja z letno in polletno elektronsko vinjeto se vzpostavi tako, kot je bilo prvotno predvideno, torej s 1. 12. 2021. Cestninjenje s tedensko in mesečno elektronsko vinjeto pa se začne izvajati s 1. 2. 2022. V tem vmesnem času pa bo lahko upravljavec cestninskih cest še naprej izdajal tedenske in mesečne vinjete v obliki nalepk. Na ta način se bo lahko izvajal enak nadzor nad občasnimi uporabniki cestninskega omrežja kot doslej in s tem se bo po besedah predlagatelja zmanjšala verjetnost izpada pomembnega deleža prihodkov Darsa. Iz vseh navedenih razlogov bomo poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12., 13. IN 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGE OBRAVNAVE PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O VOJNIH INVALIDIH, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSEBNIH PRAVICAH ŽRTEV V VOJNI ZA SLOVENIJO 1991 IN PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O ŽRTVAH VOJNEGA NASILJA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predloge zakonov je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predlogov zakonov dajem besedo predstavniku Vlade. Ga nimamo. Predloge zakonov je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo predsednici Evi Igrl. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predstavila bom skupno poročilo, in sicer k Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih, k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 in Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 32. redni seji kot matično delovno telo obravnaval vse tri navedene zakone, ki jih je Državnemu zboru po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora postopka ni potrdil, zato je odbor predloge zakonov obravnaval po rednem postopku. Na seji odbora so sodelovali državni sekretar na Ministrstvu za obrambo, državni sekretar na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, predstavnica Zakonodajno-pravne službe, predstavnik komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, predstavniki Zveze društev civilnih invalidov vojne Slovenije, Zveze društev vojnih invalidov Slovenije, Združenja vojnih invalidov in svojcev padlih 1991 ter hči padlega v vojni za Slovenijo. Odboru je bilo posredovano tudi gradivo, ki je bilo objavljeno na spletnih straneh Državnega zbora. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloge zakonov preučila z vidika njihove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajnotehničnega vidika in več pripomb podala predvsem k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991. Opozorila je na nekatere nejasnosti izrazov in nejasnosti v 2. in 3. členu. Izraz »odškodnina« je namreč v obstoječem zakonu že uporabljen za drugo posebno pravico žrtev v vojni za Slovenijo 1991. K Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja pa Zakonodajno-pravna služba ni imela pripomb. V poslovniškem roku so bili amandmaji vloženi le k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991, ki jih odbor ni sprejel, drugje amandmajev ni bilo. Je pa odbor k Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih sprejel svoj amandma, ki po besedah predstavnice Zakonodajno-pravne službe ustrezno sledi in odpravlja pripombo ZPS k 1. členu predloga zakona. Odbor je prejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki je predloge zakonov podprla. Komisija ocenjuje, da se je na ravni države do sedaj premalo ukrenilo za ustrezno stopnjo zaščite in izkazanega spoštovanja vsem, ki so v povezavi z vojno za Slovenijo 1991 izgubili svoje bližnje, ker so bili slednji s ciljem obrambe naše države pripravljeni žrtvovati svoja življenja. Komisija se pridružuje pozivu Združenja vojnih invalidov in svojcev padlih 1991 za čimprejšnje sprejetje novel in meni, da bi bilo treba na ravni države čim prej okreniti vse, kar je možno, da se tistim posameznikom, ki so za obrambno države v času njenega osamosvajanja žrtvovali svoja življa, posledično pa tudi njihovim svojcem za utrpelo izgubo, izkaže primerna raven spoštovanja. Komisija ob tem izraža razočaranje, da se morajo po 30 letih od osamosvojitvene vojne predstavniki žrtev vojnega nasilja še vedno pogajati za zagotovitev osnovnih pravic, ki bi se jih moralo upravičencem iz tega naslova na ravni države zagotoviti že zdavnaj. Državni sekretar na Ministrstvu za obrambo je predstavil namen in cilje predlogov zakonov in poudaril, da je Vlada pripravila novele z namenom, da uredi vprašanja in pravice vojnih invalidov na način, da podaljša rok za uveljavitev statusa vojaškega invalida, zagotovi pravno varstvo tudi družinskim članom civilnih oseb, ki so izgubile življene zaradi vojaške agresije, in opredeli posebne pravice. Predstavnik Zveze društev civilnih invalidov Slovenije je opozoril, da bi bilo treba pri vseh kategorijah vojnih invalidov ustrezno popraviti usklajevanje prejemkov, tako kot se usklajujejo pokojnine, namreč po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kar je veljalo do leta 2006. To usklajevanje je bilo leta 2012 z Zujfom povsem ustavljeno. S podaljšanjem roka za vložitev zahtev za pridobitev statusa, se v zvezi strinjajo. Glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 pa vztrajajo na stališču, da se vsem kategorijam invalidov vojne za osamosvojitev Slovenije priznavajo enake pravice in se enako obravnavajo. Predstavnik Združenja vojnih invalidov in svojcev padlih 1991 je najprej povzel kronologijo in okoliščine sprejemanja Zakona o vojnih invalidih, Zakona o posebnih pravicah žrtev vojne za Slovenijo 1991 in Zakona o žrtvah vojnega nasilja ter poudaril, da nobena vlada do zdaj ni uspela popraviti napak in krivic, ki so nastale v času njihovega sprejemanja. V združenju si prizadevajo, da bi država uredila dolg do tistih državljanov, ki so postali žrtve osamosvojitvenih dogodkov. Med drugim je treba prevetriti zakonodajo na področju socialne oskrbe za ostarele in bolne vojne invalide. Predstavnik Zveze društev vojnih invalidov Slovenije je dejal, da je skrajni čas, da se dopolni Zakon o vojnih invalidih, še zlasti z vidika pozitivnega vrednotenja prispevka vojnih invalidov k branjenju domovine. V zvezi se zavzemajo za primerno odškodnino vojaškim vojnim invalidom in vrnitev 78. člena v Zakon o vojnih invalidih, ki določa, da se invalidnine usklajujejo tako, kot se usklajujejo pokojnine. V krajši razpravi so razpravljavci izrazili podporo predlogom zakonov in poudarili, da je pomembno, da s temi zakoni damo posebno težo dogodkom pred 30 leti. Poslanska skupina Socialnih demokratov je pripravila amandmaje k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991, s katerimi po njihovem mnenju ne rušijo osnovnega zakona. Njihov predstavnik pa je povedal, da bodo predlog zakona podprli. K Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih je zato pripravljen dopolnjen predlog zakona. Ker k Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja in Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide Državnemu zboru predlaga, da navedena predloga zakonov sprejme v predloženem besedilu. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč o predlogih zakonov. Branko Simonovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Pripravi naj se Jani Ivanuša.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem! Nikoli ni prepozno. Znan slovenski rek, ampak premalokrat je udejanjen. Še en rek pravi, da je bolje pozno kot nikoli. Da smo se leta 1991 odločili za samostojno državo, je bila pravilna odločitev. Ob tem pa ne bi smeli pozabiti na žrtve, ki jih je terjala desetdnevna vojna, in njihove najbližje, ki se jim je v tistem trenutku sesul svet. Z dodelitvijo pravic v zameno za to, da je 19 srčnih in pogumnih junakov izgubilo svoja življenja in da je drugim 182 še danes prizadeto zdravje ter da je svojcem vseh teh ljudi na dan 25. junij še vedno hudo, Republika Slovenija resnično ni odigrala vloge hvaležnosti za to, da smo Slovenke in Slovenci lahko uresničili svoj stoletni sen o državni suverenosti. Pred nami je paket treh zakonodajnih predlogov, ki so namenjeni popravku ali, bolje rečeno, nadgradnji posebnega varstva in izboljšanja položaja vsem, ki so utrpeli izgubo zaradi vojnih dogodkov na naših tleh pred sicer davnimi 30 leti. Danes bomo tako po 30 letih vrnili vsaj kanček dostojanstva tistim, ki so zaman upali na sanje jutrišnjega dne. V Poslanski skupini Desus bomo z veseljem, spoštovanjem in hvaležnostjo potrdili vse tri zakonske predloge. Vse rešitve v njih so po našem mnenju primerne in odražajo ustrezen pristop države v odnosu do tistih, ki so ji s svojim življenjem zagotovili samostojno mesto na zemljevidu in ji dali v imenu naziv neodvisna in samostojna. Ponovno odprtje roka za priznavanje statusa vojaškega in civilnega vojnega invalida in s tem možnost uveljavljanja pravic, ki jih našteva Zakon o vojnih invalidih, kot so invalidnina, zdravstveno varstvo, dodatek za pomoč in postrežbo, prispevki za socialno varnost, možnost rehabilitacije in povračila potnih stroškov ter popusti pri vožnjah in tako naprej, bo vsem tistim, ki v kratkem dvoletnem obdobju v letih od 1996 in 1997 zaradi različnih razlogov, povezanih z zdravstvenim stanjem in postopki pridobivanja dokazil. niso mogli urediti statusa in posledično tudi ne pravic, dana možnost, da v novem dvoletnem roku izkoristijo to možnost. Še pomembnejša odmena države pa bo izkazana z denarnim nadomestilom spregledanim otrokom, ki so bili prikrajšani odraščanja v varnem zavetju očetovskega objema in prepotrebne opore v času postajanja biti popoln in odgovoren državljan. Da vsakoletno srečanje svojcev in otrok padlih s predsednikom države ne bo samo sebi namen, da bodo ponosni na to, da živijo v samostojni državi, ki so jo priborili njihovi najdražji, današnji dan zanje lahko postane tisti jutrišnji dan, po dnevu, ko so se njihove sanje razblinile v nič. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da se vsem trem zakonom daje poseben pečat za dogodke, ki so se zgodili pred 30 leti. Predlogi novel so všečni, koristni le za manjšino, saj je vojna za Slovenijo imela zelo malo žrtev, za nas davkoplačevalce pa vsekakor pomeni dodaten strošek. Pozitivne posledice se bodo čutile na socialnem področju, kjer se bo peščici upravičencem izboljšalo finančno stanje, predvsem pa bodo dobili svojevrstno priznanje. Ob treh desetletjih samostojnosti naše države je že čas, da se Republika Slovenija pravično in primerno oddolži vojnim invalidom, ki so sodelovali pri obrambi naše države. Nejasno je tudi, kdo je vojni invalid. Strinjamo se, da so zaradi opravljanja vojaške dolžnosti utrpeli nepopravljive zdravstvene probleme. Omogočala naj bi se nova pravna podlaga za pridobitev pravic in statusa vojnega invalida ali civilnega invalida vojne. Menino, da ostaja še kar nekaj odprtih vprašanj, ki bi morala biti rešena v čim krajšem času, glede na starost upravičencev. Zagotavlja se tudi nova posebna pravica do pavšalne odškodnine padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 ter zakoncem in zunajzakonskim partnerjem padlih oziroma njihovih staršev. Za 100 tisoč ali oziroma 50 tisoč evrov si bodo lahko recimo kupili hišo, stanovanje, avto, privoščili potovanje. Ustava Republike Slovenije v 50. členu določa, da je vojnim veteranom in žrtvam vojnega nasilja zagotovljeno posebno varstvo v skladu z zakonom, ki bi moralo biti že zdavnaj realizirano. Vprašati se je treba, kaj so delale prejšnje vlade, da se pereča zadeva ni premaknila z mrtve točke. Tedanji vojni dogodki so prizadetim družinam povzročili mnogo psihičnih bolečin, neprespanih noči, trpljenja in skrbi, kako bodo živeli naprej. Najbolj prizadeti so otroci, ki so trpeli ob izgubi enega od staršev, saj so bili vsakodnevno prikrajšani za njegovo nesebično ljubezen, nego in pozornost, ki mu jo lahko nudi starš. Tudi druge žrtve vojnega nasilja naj bi ob izpolnjevanju ustreznih zakonskih pogojev pridobile pravico do zdravstvenega varstva, zdraviliškega in klimatskega zdravljenja, povračila potnih stroškov, doživljenjske mesečne rente in tako naprej. Opažamo, da gre za specifično ureditev, zato primerjalni prikaz ureditev v drugih pravnih sistemih ni mogoč. Poudarjamo, dovolj je bilo primerov slabih praks, dolgoletnega zanemarjanja družin, mačehovskega odnosa države, s katero so bile soočene tudi vdove padlih, ko so prejele mizerno, bedno odškodnino v obliki obveznic Republike Slovenije kot izplačilo za izgubo bližnjega. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Jožef Lenart bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem gostom z ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Danes obravnavamo Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 ter Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja, ki jih je vložila v proceduro Vlada Republike Slovenije. Vsi ti predlogi o spremembah in dopolnitvah teh treh, med seboj povezanih zakonov, so odraz tega, da zna trenutna vlada prisluhniti stiskam ljudi in da ima dober čut za pravico. Prav tako smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke prepričani v dobro teh predlogov, kajti pri svojem delu ne moremo mimo tega, kar od nas želijo naši državljani, še posebej pa ne smemo in ne želimo prezreti zaslug naših osamosvojiteljev, torej veteranov vojne za Slovenijo, ter stisk tistih od njih, ki so v vojni zastavili svoje življenje ter izgubili svoje zdravje in postali invalidi. Tako se torej v dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih sledi cilju, da se omogoči uveljavitev statusa vojnega invalida in s tem pravic, ki jih imajo vojni invalidi. Na osnovi pobud veteranov vojne za Slovenijo in njihovih svojcev se je preverilo in ugotovilo, da zaradi relativno kratkega dvoletnega roka po uveljavitvi zakona iz leta 1996 nekaterim invalidom in obolelim udeležencem vojne za Slovenijo ni uspelo pridobiti statusa vojnega invalida oziroma civilnega invalida vojne. Predvideva se, da so bili krivi dolgotrajni postopki invalidskih komisij oziroma drugih vzroki, tako da nekateri pripadniki Teritorialne obrambe Republike Slovenije niso uspeli zbrati vseh potrebnih potrdil in jim je rok za podajo vlog pretekel. Predstavnik Združenja vojnih invalidov in svojcev padlih 1991 je na matičnem odboru pred kakim tednom poudaril, da je žalostno, da nobena vlada do sedaj ni uspela ali želela popraviti napak in krivic, ki so nastale na osnovi leta 1996 sprejete zakonodaje. No, kakorkoli, boljše pozno kot nikoli. To je torej danes obravnavana tematika. Predlog zakona sedaj podaljšuje ta rok oziroma ga znova vzpostavi, tako da se zares vsem morebitnim upravičencem, ki so izostali, omogoči ustrezno pravno varstvo. Iz razloga, da je bilo na Kolegiju predsednika Državnega odbora odločeno, da naj se zakon sprejema po rednem in ne po skrajšanem postopku, je bil potem spisan tudi amandma koalicijskih poslanskih skupin, ki določba, da upravičenci ter udeleženci vojne za Slovenijo, ki niso uspeli vložiti vloge za status invalida in niso pridobili pravic, lahko to zahtevo vložijo do 31. decembra 2022. Prav tako lahko svojci umrlih zaradi posledic bolezni, ki so nastale ob vojaški agresiji na Republiko Slovenijo, zahteve za priznanje pravic družinskim članom vložijo do konca leta 2022. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo kot vedno ravnali odgovorno in tako zakon kot tudi ta omenjeni amandma podprli. Glede na Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 pa se spoštovani prisotni in vsi državljani s pričujočo materijo ne moremo odkupiti in nikoli ne dovolj zahvaliti tistim možem, ki so v vojni za Slovenijo leta 1991 kot pripadniki Teritorialne obrambe Republike Slovenije ali organov za notranje zadeve izgubili življenje ali postali invalidi. Je pa ta nova posebna pravica oziroma odškodnina svojcem lahko eden od izrazov zahvale in spoštovanja Republike Slovenije do teh oseb, do vseh tistih, ki so pripomogli toliko poguba, da so dali na kocko svoje življenje, da smo Slovenci obstali. Država je nekaterim upravičencem sicer že izplačala odškodnine zaradi smrti očeta, zakonca oziroma partnerja. S predlagano dopolnitvijo pa se popravlja dosedanja pomanjkljiva ureditev in se pravica do odškodnine razširi tudi na otroke ter se prizna vsem zakoncem oziroma zunajzakonskim partnerjem padlih v vojni za Slovenijo ter staršem. S tem bo zagotovljena enaka pravica za vse. Višina odškodnine se določi v pavšalnem nominalnem znesku, rok za vlaganje zahtevkov pa je 6 mesecev od uveljavitve zakona. Vlada Republike Slovenije je pripravila tudi predlog spremembe Zakona o žrtvah vojnega nasilja. Republika Slovenija je do sedaj že uredila dva segmenta pravic družinskih članov oseb, ki so v vojni za Slovenijo izgubile življenje, in sicer je za družinske člane oseb, ki so izgubile življenje v vojni za Slovenijo leta 1991 kot pripadniki Teritorialne obrambe Republike Slovenije ali organov za notranje zadeve, poskrbela s pravnim varstvom po Zakonu o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991. Prav tako je država v preteklosti že poskrbela za tiste, ki so v vojni izgubili starše. Zaradi zagotavljanja enakega okvira pravic se je pojavila potreba po zagotovitvi pravnega varstva tudi za družinske člane civilnih oseb, ki so izgubile življenje zaradi vojaške agresije leta 1991. Otroci umrlih v vojni, zakonci oziroma partnerji umrlih, ki so tako pred 30 leti izgubili starša ali zakonskega sopotnika oziroma družinskega člana, bodo po gornjem predlogu dopolnitve zakona po 30 letih končno deležni pravnega varstva, kot si ga zaslužijo. Kot že rečeno, boljše pozno kot nikoli, saj imamo v tej vladi in v tej koaliciji spoštovanje in premoremo hvaležnost do najbolj zaslužnih za našo samostojnost in naše življenje v demokraciji. Krog upravičencev do pravnega varstva po Zakonu o žrtvah vojnega nasilja se tako razširi tudi z družinskimi člani civilnih oseb, ki so izgubile življenje zaradi vojaške agresija. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke pozdravlja in soglasno podpira vse tri predloge za dopolnitev in spremembo zakonov. Hvala.
Hvala lepa. Samo Bevk bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Namen predlaganih sprememb zakonov, ki urejajo področja vojnih invalidov, žrtev in njihovih svojcev v vojni za Slovenijo 1991, je zagotoviti možnost uveljavljanja statusa vojnega invalida ali žrtve vojnega nasilja in pravic, ki jim predlagajo na podlagi posameznih zakonov. Vojne invalidi vojne za Slovenijo 1991, ki so zaradi zamudnega ugotavljanja zdravstvenega stanja ali dolgotrajnega zdravljenja zamudili zakonsko predvideni rok za uveljavitev statusa in pravic vojnega invalida, bodo le-to lahko po novem storili do konca leta 2022. Zakonci ali zunajzakonski partnerji, starši in otroci padlih pripadnikov Teritorialne obrambe Republike Slovenije ali organov za notranje zadeve bodo po novem upravičeni do posebne pavšalne odškodnine, medtem ko bodo družinski člani po osebi, ki je kot civilna oseba umrla, bila ubita ali morebiti pogrešana zaradi nasilnih dejanj Jugoslovanske ljudske armade ali organov za notranje zadeve nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije, upravičeni do statusa žrtev vojnega nasilja in pravic po Zakonu o žrtvah vojnega nasilja. V zvezi s predlaganimi spremembami se je na našo poslansko skupino obrnila družina petih potomcev civilne žrtve v vojni za Slovenijo 1991, ki so v agresiji nad Slovenijo izgubili očeta. Tragična izguba očeta v času, ko so bili še vsi otroci najstniki, jih je močno prizadela in pustila dolgotrajne posledice. Zelo zgodaj so izgubili tudi svojo mamo, ki je umrla zaradi hude bolezni. Zaradi tega smo z amandmajem predlagali, da bi bili tudi družinski člani padle civilne žrtve, ki je umrla zaradi nasilnih dejanj JLA ali organov za notranje zadeve dotedanje SFRJ, upravičeni do pavšalne odškodnine, kot je predvidena za družinske člane padlih pripadnikov Teritorialne obrambe ali organov notranjih zadev v vojni za Slovenijo 1991. Amandma, ki smo ga vložili na matičnem odboru, je vladna koalicija na žalost zavrnila. Glede na to da družinskim članom padlih civilnih oseb po 30 letih država šele sedaj priznava status žrtve vojnega nasilja, menimo, da bi bilo pravično, da bi tudi oni bili upravičeni do pavšalne odškodnine. V odnosu do države se namreč že vrsto let počutijo zapostavljene, pri čemer so jim tudi posamezni predstavniki države večkrat obljubljali ureditev njihovega položaja in podelitev pravic, ki bi jim pripadale kot žrtvam vojnega nasilja. Med njimi tudi Janez Janša ob 9. obletnici v funkciji ministra za obrambo v vladi Andreja Bajuka. Res je, da bodo s statusom žrtve vojnega nasilja dobili tudi pravico do vojne odškodnine, ki jo določa poseben zakon o plačilu odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja, vendar je ta odškodnina bistveno manjša od pavšalne odškodnine, ki jo bodo po novem prejeli družinski člani padlih pripadnikov Teritorialne obrambe ali organov za notranje zadeve. Na našo poslansko skupino se je obrnil tudi vojni veteran vojne za Slovenijo 1991, ki je bil v vojaških spopadih z JLA ranjen in je utrpel trajne poškodbe. Tudi on je prepričan, da bi morali vojni invalidi vojne za Slovenijo 1991 prejeti ustrezno višino pavšalne odškodnine, kar smo tudi predlagali z amandmajem, ki pa je bil prav tako zavrnjen s strani vladajoče koalicije. Vojna za Slovenijo 1991 ostaja eno najpomembnejših obdobij v našem dolgem boju in prizadevanju za samostojnost in ustanovitev slovenske države. Zato je edino prav, da se zakonske pravice, ki jih država daje vojnim invalidom, veteranom in žrtvam vojnega nasilja slovenske osamosvojitvene vojne, postavijo po načelu pravičnosti. Samo tako lahko damo temu začetnemu obdobju naše državnosti pravi pomen in neprecenljivo vrednost. Predvsem pa se mora prav politika izogibati vsakršni možnosti politiziranja obdobja osamosvajanja in ustanavljanja slovenske države tudi tako, da se ljudem, ki se jim je življenje zaradi izgube svojca ali poškodbe v boju za samostojno Slovenijo drastično spremenilo, sporoči, da njihovo žrtvovanje in trud ni bil zaman, da jih država ni zapostavila ali pozabila. Kljub temu, da so bili naši predlogi amandmajev na matičnem odboru zavrnjeni bomo Socialni demokrati predloge zakonov podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar Zalar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo. Letos je minilo 30 let od vojne za Slovenijo. S temi spremembami zakonov želimo vrniti družinam, ki so v vojni za Slovenijo izgubile očete, može, sinove, dostojanstvo in jim priznati njihovo žrtev, ki so jo plačali za samostojno Slovenijo. Na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide smo slišali ganljivo pričevanje gospe Jasmine Molan, ki je v vojni za Slovenijo izgubila svojega očeta. Zaradi žrtve, tudi njenega očeta, imamo sedaj svojo državo. Oni so temelj naše države. Na njihovih pravih odločitvah smo lahko gradili demokracijo, lahko smo se vključili v zvezo Nato, postali polnopravni člani Evropske zveze, prevzeli evro in sedaj celo predsedujemo Svetu Evropske unije. Leta in leta se je opozarjalo na zapostavljanje svojcev žrtev, ki jim Republika Slovenija ni priznala statusa, ki jim pritiče, ker so njihovi najbližji dali življenje za domovino, pa čeprav so otroci morali odraščati brez očeta in žene so čez noč postale vdove, ki so morale same poskrbeti za družino. Vemo, da je v Sloveniji več enostarševskih družin, ki so enostarševske iz različnih vzrokov. Vendar ni bilj plemenitega razloga kot dati življenje za svoje prijatelje, za svojo domovino. Predlagane zakonske spremembe po besedah gospe Jasmine Molan ne odpirajo novih ran, ampak celijo odprte rane, nikomur ne odvzamejo ničesar, a dajejo veliko zadoščenje vsem tistim, ki so se ob rojstvu naše države oziroma prav zaradi njega srečali s smrtjo svojih najbližjih. S predlagano dopolnitvijo Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 se končno ureja pravica do odškodnine tudi za otroke padlih v vojni za Slovenijo, in sicer v višini 100 tisoč evrov. Odškodnino pa bodo za razliko od sedanje ureditve imeli priznano tudi vsi zakonci, zunajzakonski partnerji in starši padlih v vojni za Slovenijo po pavšalnem znesku 50 tisoč evrov. Zavedamo se, da nobena odškodnina ne more obuditi njihovih najdražjih, lahko pa jim vsaj nudi finančno oporo, ki so jo z očetom, možem ali sinom izgubili. Po uveljavitvi Zakona o vojnih invalidih s 1. 1. 1996 je veljal dveletni rok za vložitev zahtev za priznanje statusa in pravic vojaškega ali civilnega vojnega invalida. V praksi so se pojavile težave pri dokazovanju in pridobivanju ustreznih potrdil zaradi dolgotrajnih postopkov pri ugotavljanju zdravstvenega stanja ali pa se zdravljenje zaradi bolezni ali poslabšanja bolezni do prvotnega roka v zakonu, to je 31. 12. 1997, še ni zaključilo. Zato se s spremembo zakona o vojnih invalidih določa nov rok, 31. december 2022. Do takrat lahko upravičenci vložijo zahtevo za pridobitev statusa in pravic vojaškega vojnega invalida ali civilnega invalida vojne zaradi okvare zdravja, bolezni ali poslabšanja bolezni zaradi vojaške agresije na Republiko Slovenijo v letu 1991, prav tako pa tudi družinski člani osebe, ki je umrla zaradi posledic take bolezni. Z novelo Zakona o žrtvah vojnega nasilja pa se priznava status žrtve vojnega nasilja družinskim članom civilne osebe, ki je umrla, bila ubita ali pogrešana zaradi nasilnih dejanj ali prisilnih ukrepov JLA ali organov za notranje zadeve dotedanje SFRJ v času od 24. 5. 1991 do 18. 10. 1991, v času tako imenovanih pekrskih dogodkov v Mariboru in drugih primerov nasilnih dejanj, ki so se končala s smrtnimi žrtvami. Zakonci in starši teh oseb bodo lahko ob izpolnjevanju pogojev pridobili ugodnosti, ki so določene za žrtve vojnega nasilja, na primer pravico do zdravstvenega varstva, zdraviliškega in klimatskega zdravljenja, pokojnine pod ugodnejšimi pogoji, prednost pri dodelitvi socialnega stanovanja. Letos 25. junija smo praznovali 30 let slovenske samostojnosti. Ob tem smo se spomnili tudi na vojaško agresijo, na porajajočo se slovensko državo pred 30 leti. Počastili smo spomin na vse padle z domovino, njihove najdražje pa so tisti junijski dnevni spomnili tudi na to, da njihovih očetov, mož in sinov ni z njimi že polnih 30 let. Za vse te svojce bi bilo simbolično vsaj nekoliko blagodejno, če bi v tistih junijskih dneh nanje mislili tudi mi v Državnem zboru in že takrat popravili krivice s spremembo zakonodaje. Zato me izjemno žalosti, da so opozicijske stranke 7. maja 2021 na Kolegiju predsednika Državnega zbora soglasno zavrnile skrajšani postopek, ki bi omogočil, da bi bile te spremembe sprejete še pred 30. obletnico naše države. Verjamem, da bi otrokom, zakoncem in staršem padlih to na simbolni ravni veliko pomenilo. V času, ko smo se spominjali začetkov naše države, bi imeli v mislih tudi njih, sinove, hčere, matere, očete in žene vseh junakov, ki so svoje življenje dali za to, da dan državnosti sploh lahko praznujemo, da slovenski državni zbor sploh lahko obstaja. V Poslanski skupini NSi – krščanski demokrati bomo vse tri novele zakona seveda soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC.
Hvala. Spoštovani vsi prisotni! Vsi radi povemo, da smo ponosni na našo dediščino, sploh ko gre za obletnico osamosvojitve. Letos je že 30. obletnica in sovpada z obravnavo treh zakonskih novel, o katerih bomo odločali na septembrski plenarki. Pomembno je, da tudi z izboljšanjem stare zakonodaje opominjamo na pomen dogodkov pred 30 leti in vsem vojnim invalidom, žrtvam vojne za Slovenijo ter žrtvam vojnega nasilja zagotovimo pravično obravnavo v obstoječi zakonodaji. Z novelo Zakona o vojnih invalidih se podaljšuje rok za vložitev zahteve za priznanje statusa in pravic vojaškega vojnega invalida oziroma civilnega invalida vojne na podlagi okvare zdravja zaradi bolezni ali poslabšanja bolezni, dobljene ob vojaški regresiji na Slovenijo v letu 1991, ter zahtevo za priznanje pravic družinskim članom osebe, ki je umrla zaradi posledic bolezni, dobljene v teh okoliščinah. Kot so nam že predstavniki Vlade pojasnili na matičnem odboru, se je omenjeni rok izkazal za prekratek, saj so kasneje nastopile težave pri pridobivanju ustreznih potrdil. Dolgotrajni postopki pri ugotavljanju zdravstvenega stanja so botrovali temu, da mnoge osebe te zahteve niso mogle vložiti v zakonsko predpisanem roku. Podobno velja tudi za civilne invalide vojne. S predlagano spremembo se bo tudi tem osebam omogočilo uveljavljanje zahteve v skladu z Zakonom o vojnih invalidih. Novi rok za uveljavitev pravice pa je 31. december 2022. Z novelo Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo pa bomo omogočili uveljavitev pravice do pavšalne odškodnine otrokom, padlih v vojni za Slovenijo, zakoncem in zunajzakonskim partnerjem padlih in njihovim staršem. Država bo tako prevzela jamstvo za izplačilo pavšalne odškodnine v višini 50 tisoč evrov ali 100 tisoč evrov za upravičence, ki še niso bili deležni ustreznega odškodovanja na podlagi mednarodnopravnih reparacij ali mednarodnih sporazumov oziroma sodnih postopkov, sproženih z namenom poravnave nastale premoženjske in nepremoženjske škode. Z novelo zakona o žrtvah vojnega nasilja, pa se prizna status žrtve vojnega nasilja družinskim članom oseb, ki so kot civilisti umrli, bili ubiti ali morebiti pogrešani zaradi nasilnih dejanj ali prisilnih ukrepov JLA oziroma organov za notranje zadeve nekdanje SFRJ v času od 24. maja 1991 do 18. oktobra 1991. V to obdobje so zajeti tudi tako imenovani pekarski dogodki v Mariboru in drugi primeri nasilnih dejanj, ki so imeli za posledico izgubo življenja. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo vse tri novele seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Vojko Starović bo kot zadnji predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani! Pred nami je tako imenovani vojaški trojček zakonov, predlogi novel zakonov o vojnih invalidih, o žrtvah vojnega nasilja in o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo. Vlada je pripravila Predlog spremembe Zakona o vojnih invalidih, ki naj bi odpravil posledice omejenega roka za vložitev zahtev za priznanje statusa in pravic vojaškega vojnega invalida oziroma civilnega invalida vojne. Prvotno je bil določen dvoletni rok za vložitev zahteve za pridobitev pravic po zakonu od 1. januarja 1996 do 31. decembra 1997. Ta rok se je izkazal za prekratek, saj so se kasneje pokazale težave pri pridobivanju ustreznih potrdil. Zaradi dolgotrajnih postopkov pri ugotavljanju zdravstvenega stanja pa mnoge osebe te zahteve niso mogle vložiti v zakonsko predpisanem roku. Podobno velja tudi za civilne invalide vojne. S predlagano spremembo se tudi tem osebam omogoča uveljavljanje zahteve na podlagi Zakona o vojnih invalidih. V Poslanski skupini SAB pozdravljamo, da se je prepoznala upravičenost izhodišč in predlogov, ki bodo omogočili ureditev statusa vojnega invalida pripadnikom oboroženih sil Republike Slovenije, ki so bili leta 1991 ob agresiji ranjeni. Prav tako pa je Vlada pripravila Zakon o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991. Namen predloga je zagotoviti novo, posebno pravico, pravico do pavšalne odškodnine v višini 100 tisoč evrov otrokom padlih v vojni za Slovenijo ter zakoncem in zunajzakonskim partnerjem padlih oziroma njihovim staršem v višini 50 tisoč evrov, ki pa se zmanjša za morebitno že prejeto odškodnino. Pomembno je, da s temi zakoni damo posebno težo dogodkom pred 30 leti. V Poslanski skupini SAB pa imamo pomisleke glede ustavnosti omenjenega zakona in s strinjamo z Zakonodajno-pravno službo, ki je opozorila na nejasnosti izrazov in nejasnosti pri upravičencih do odškodnine. Ker predlog ne določa jasno, katera odškodnina, za povrnitev katere škode se odšteje od pavšalne odškodnine, in vsebuje nejasnosti v zvezi z morebitnimi bodočimi odškodninami, je po mnenju ZPS predlog do te mere nejasen, da je v neskladju z 2. členom Ustave. Zadnji izmed zakonov vojaškega trojčka je Zakon o žrtvah vojnega nasilja. Predlog zakona izhaja iz dejanskih okoliščin obdobja pred, med in po vojaški agresiji na Slovenijo. Republika Slovenija je družinske člane osebe, ki je izgubila življenje v vojni za Slovenijo kot pripadnik Teritorialne obrambe ali organa za notranje zadeve Slovenije, prepoznala kot upravičene do pravnega varstva. Po Zakonu o žrtvah vojnega nasilja so do pravnega varstva upravičeni tudi otroci, ki so med drugo svetovno vojno izgubili starša. Pravno varstvo je tako treba zagotoviti tudi družinskim članom civilnih oseb, ki so izgubile življenje zaradi vojaške agresije. Starši, zakonci oziroma partnerji ter otroci so tako pred 30 leti izgubili družinskega člana, sopotnika, čustveno oporo, starševsko podporo, česar ne more popraviti noben predpis, je pa s tem utemeljeno, da se po 30 letih pravno varstvo zagotovi tudi njim. V Poslanski skupini SAB predlogom zakonov ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. K dopolnjenemu Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih za sejo zbora ni bilo vloženih amandmajev. K Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 in k Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja pa že matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, niti niso bili amandmaji vloženi h končnima določbama oziroma k prehodni in končni določbi, zato zaključujem drugo obravnavo predlogov zakonov. Odločanje o predlogih zakonov bomo v skladu s časovnim potekom zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam 12., 13. in 14. točko dnevnega reda. Prehajamo na 15., 16. IN 17. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGE OBRAVNAVE PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNEM ŠTIPENDIJSKEM, RAZVOJNEM, INVALIDSKEM IN PREŽIVNINSKEM SKLADU, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SOCIALNOVARSTVENIH PREJEMKIH IN PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O UVELJAVLJANJU PRAVIC IZ JAVNIH SREDSTEV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predloge zakonov je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina osmih poslank in poslancev s prvopodpisanim Miho Kordišem. Predloge zakonov je na 32. seji 9. septembra 2021 obravnaval odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Ker po končani razpravo odbor členov predlogov zakonov ni sprejel, je bila druga obravnava vseh treh predlogov zakonov na seji matičnega delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikov poslanskih skupin za predstavitev stališč o vseh treh predlogih zakonov. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Jani Ivanuša. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj prisotnim v dvorani! Všečnih predlogov Levice, ki slučajno pozabi na celotno sliko, smo se že počasi navadili. Ampak to, da svoj bazen volivcev širijo na ločence ter s tem le poglabljajo njihovo stisko, je pa poteza pod pasom. Niti iz svojega trmastega vztrajanja po dvigu minimalne plače se niso uspeli nič naučiti. Za nekaj evrov višjo plačo so najranljivejšim vzeli več, kot so dobili, ker očitno še vedno ni jasno, da so socialni transferji kompleksen transfer. Stvari so prepletene in z majhno spremembo enega se poruši ravnovesje vseh drugih. Za razumevanje teh povezav je treba imeti vsaj nekaj osnovnega znanja socialne politike v Sloveniji. Skoraj vsako leto v medijih beremo o tem, da je prišlo do družinske tragedije, kjer je bil jabolko spora razhod družine. Čustveni kaos, ki se ob ločitvi zgodi, je težko popredalčkati v zakone. Krivice, ki nastajajo, pišejo neverjetne zgodbe, zgodbe, ko zavezanec za plačilo preživnine plačuje nekaj deset evrov preživnine in s tem misli, da pokrije vse svoje obveznosti. Zgodb o tem, kaj vse počnejo tako zavezanci za plačilo preživnine kot prejemniki, je toliko, kot je zgodb o obstoju oziroma neobstoju covida-19. Tudi na področju preživnin je cel kup kavč-pravnikov, ki so pojedli vso pamet tega sveta in so prepričani v svoj sveti prav. Le-ti potem svetujejo in pametujejo, kako se urejajo zagate ob neplačevanju preživnin. Izgleda, da so pobudniki predloga informacije iskali prav pri teh. V razpravah na odborih sem poslušal, da se ne zavedamo, kako je ženskam, ko se morajo na sodiščih ponovno srečati s svojim bivšim partnerjem, ki je bil ne vem kaj vse. Pritiskanje na čustva vseh nas je zgolj čustvena zloraba. Če bi se partnerja prvotno pametno dogovorila, se jima ne bi bilo treba srečevati na sodišču. A imamo na drugi strani tudi tiste, ki plačujejo visoke preživnine na roke, hkrati pa za otroke mesečno zapravijo ogromno, pa se jim očita, da ne plačujejo, ker ni bilo plačano preko transakcijskega računa. Kot že omenjeno, je področje preživnin kompleksno. Trenutno je situacija urejena zadostno. Se pa absolutno strinjam s tem, da so ljudje premalo seznanjeni s postopki v primeru neplačevanja preživnin. Ustrezne informacije bi morali dobiti na centrih za socialno delo, žal pa na centrih za socialno delo ne podajajo ustreznih informacij. Kdo si pa že leta lasti centre, pa mislim, da ne rabim posebej izpostavljati. Mogoče bi predlagatelji morali začeti spreminjati stvari tam in ne v zakonih. Verjamem, da bi kakšni mami ali očetu tisti nekaj vsaj na videz večji znesek pri denarni socialni pomoči veliko pomenil. Sramotno je, da se sploh pogovarjamo o tem, kdo lahko z manj denarja bolje preživi. Že nekaj časa je jasno, da je za normalno življenje v Sloveniji potrebno zaslužiti recimo tisoč 500 evrov neto na starša. Vse, kar je manj, je životarjenje. V Slovenski nacionalni stranki zagovarjamo idejo, da je treba najti način, da bodo ljudje v Sloveniji zaslužili dostojni mesečni dohodek, da nam ne bo več treba zbirati denarja za pomoč ljudem, ki si najbolj osnovnih stvari ne morejo niti privoščiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Lidija Ivanuša. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Predlogi novel zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, zakona o socialnovarstvenih prejemkih, zakona o javnem štipendijskem, razvojnem, invalidskem in preživninskem skladu so zastavljeni tako, kot da so preživnina aktualne le pri socialno ogroženih družinah oziroma otrocih. Pa to vedno ne drži. Ločitve in preživnine so problem vseh družbenih slojev. Predlagatelj zakona trdi, da je ena ključnih slabosti zakonodaje ureditve na področju preživnine ta, da se preživnina šteje kot dohodek, ki znižuje višino denarne socialne pomoči. To ne bi smelo biti problem. Vprašati se moramo, zakaj je starš, ki mora očitno sam skrbeti za enega ali več otrok, sploh prejemnik denarne socialne pomoči. Če ne gre za neke objektivne razloge, kot so bolezen, invalidnost ali začasna brezposelnost zaradi izgube službe, ni nobenega opravičila. Vsi starši v tej državi bi morali delati, saj bi tako najbolje poskrbeli za svoje otroke. Preživnine moramo že v osnovi ločiti od osnovnih sredstev za preživetje. Osnovna sredstva za preživljanje si mora zagotoviti vsak sam. Če si jih zaradi objektivnih razlogov ne more, potem mu na pomoč priskoči država. Za osnovne življenjske potrebe pa imamo na voljo denarno socialno pomoč. Otrokom je namenjen tudi otroški dodatek. Stalno zviševanje denarne socialne pomoči in drugih transferjev ne vodi v pravo smer. V Sloveniji imamo še vedno visoko kvaliteto življenja in precej dobro razmerje med službenim in prostim časom, zato moramo graditi na tem, da to vsaj ohranimo, če ne izboljšamo. Zaradi zapletenih odnosov v družbi je tudi družinsko življenje vse bolj naporno, kar dokazujejo številke o ločitvah in prenehanjih razmerij. Že sama ločitev pusti določene posledice na obeh partnerjih, sledijo ji še naporni dogovori o delitvi premoženja in o preživninah. Se pa včasih zaplete predvsem zaradi narave ločitev, vzroka za razdor družine. Zato je plačevanje preživnine potem pogojeno z načinom ločitve in ne z ljubeznijo do otroka. Prav je, da država prevzame breme plačila preživnine v primerih, ko eden od staršev preživnine ne plačuje, vendar bi morala država to neplačano preživnino izterjati od neplačnika. Še posebej v primerih, ko ima ta starš dovolj sredstev za preživljanje. Sistem, po katerem se preživnina šteje kot dohodek, dokler se ne dokaže, da preživnina ni bila plačana, ni tako nepravičen. Če se preživnina ne bi štela kot dohodek bi bilo to krivično do vseh tistih staršev, kjer oba starša delata in se vsi njuni dohodki upoštevajo pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Tudi postopek elektronskega vlaganja izvršbe ni tako zapleten in dolgotrajen, kot to želi prikazati predlagatelj. Predlagatelj zavaja tudi pri oceni finančnih posledic zakona za državni proračun, saj je zapisal, da dodatna proračunska sredstva ne bodo potrebna. To je v nasprotju s tem, kar se predlaga. Če se neplačana preživnina izvzame iz dohodka, ki se upošteva pri uveljavljanju denarne socialne pomoči, potem se bo denarna socialna pomoč zvišala in to bo dodaten strošek za državni proračun. V predlogu zakona pogrešamo tudi številke, koliko enostarševskih družin je prejemnikov denarne socialne pomoči in predvsem zakaj te enostarševske družine prejemajo denarno socialno pomoč. Postopek do prejema nadomestila preživnine mora biti hiter in enostaven. Po mnenju vlade takšen tudi je, saj se v primeru neplačila preživnine relativno hitro z uporabo elektronske izvršbe pride do nadomestila preživnine. Prejemniki socialnih transferjev se pogosto prehitro navadijo na to, da jim bo otroke vzdrževala država. To pa je v nasprotju z namenom zakona, ki breme preživljanja otrok nalaga njihovim staršem. Neposrečen je tudi predlog glede dokazovanja neplačila preživnine s pomočjo bančnih izpiskov, saj se veliko preživnin plača na roke ali pa se določene storitve ali blago plačajo neposredno, kot je na primer hrana, oblačila, igrače, treningi in tako dalje. V Slovenski demokratski stranki si želimo, da bi se več pozornosti in aktivnosti namenilo preventivi, da bi se izboljšalo družinsko življenje, da do ločitev in določanja preživnin sploh ne bi prihajalo. Želimo si, da bi imeli posamezniki tako visoke dohodke, da bi lahko že samo en starš preživljal otroke. Upoštevaje navedeno, se v Slovenski demokratski stranki pridružujemo mnenju Vlade Republike Slovenije in Javnega preživninskega sklada Republike Slovenije, ki menita, da je trenutna zakonska ureditev ustrezna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Aljaž Kovačič. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Pred dobrimi tremi meseci sem točno na tem mestu predstavljal stališče k zakonu, s katerim smo v Listi Marjana Šarca želeli urediti pravico do stalnega spremljevalca za vse otroke s posebnimi potrebami, ki ga potrebujejo, vendar je to ureditev onemogočila trenutna koalicija. Žalosten dan za otroke s posebnimi potrebami je bil takrat. Danes se na žalost ta zgodba ponavlja. Žalosten dan je za otroke, ki bi morali prejemati preživnino, pa je ne, za otroke staršev samohranilcev, za eno najbolj ranljivih skupin v naši državi. Ustava Republike Slovenije v 54. členu staršem nalaga pravico in dolžnost, da svoje otroke vzdržujejo, izobražujejo in vzgajajo. Preživnina je eden izmed inštitutov družinskega prava in predstavlja obveznost staršev do svojih otrok z namenom neposredne skrbi za otroka. S preživnino se otroku omogočajo ustrezne življenjske razmere, potrebne za njegov razvoj, šolanje in strokovno izobrazbo glede na njegove sposobnosti, nagnjenje in želje. Seveda prihaja do zlorab, številni starši teh obveznosti ne izpolnjujejo, kar je žalostno. S tem se breme preživljanja otroka prevali na starša samohranilca, zaradi česar država omogoča nadomestilo preživnine, ki ga izplača preživninski sklad in tako otroku oziroma staršu samohranilcu zagotovi dohodek. Na papirju izgleda vse lepo in prav, vendar pa se številni upravičenci pri upravljanju pravice do nadomestila preživnine soočajo z ovirami. Postopek pridobitve nadomestila je zakompliciran, starši upravičenci zaradi tega večkrat ne znajo uveljaviti pravice do nadomestila in ga zato ne prejemajo ali pa ga prejemajo z zamikom, kar še dodatno poslabšuje socialni položaj enostarševskih družin. Ti otroci iz enostarševskega gospodinjstva so v tako izrazito slabšem finančnem in socialnem položaju kot otroci v dvostarševskem, še posebej, če je starš brez lastnih dohodkov. S predlaganim paketom zakonodajnih sprememb, z novelo zakona o javnem štipendijskem razvojnem, invalidskem in preživninskem skladu, novelo zakona o socialnovarstvenih prejemkih in novelo zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, smo imeli pred seboj rešitev, ki bi pomembno doprinesla k rešitvi problematike neplačevanja preživnin. To je velik problem v naši družbi, zato bi s sprejetjem omenjenih novel poenostavili postopke prejemanja nadomestil v primeru neplačane preživnine, odpravili pa bi tudi absurd, po katerem se preživnina upošteva kot dohodek pri uveljavljanju denarne socialne pomoči. Vlada Janeza Janše je odločila, da takšnih rešitev ne podpira, koalicijski poslanci SDS, SMC in NSi pa so ubogljivo pritisnili tipko proti, proti spremembam, proti izboljšanju položaja enostarševski družin na robu preživetja. Še ne tako dolgo nazaj so bile polna usta floskul »za otroke gre« številnih izmed teh poslancev. No, očitno, ko gredo leta, pa se sprašujemo, ali gre res za otroke. Več kot očitno ne. Še več, vlada Janeza Janše je z ukinitvijo brezplačnega testiranja in s svojim novim nepremišljenim mega PCT odlokom še dodatno finančno obremenila številne družine, ki so po novem primorane plačevati testiranje. V Listi Marjana Šarca že od začetka našega mandata delujemo za ljudi. V času naše vlade so bili storjeni številni premiki na področju družinske in socialne politike. Med drugim smo odpravili vse varčevalne ukrepe na področju družinske politike, sprostili varčevalne ukrepe na področju socialnih transferjev, namenili sredstva za ohranitev višine denarne socialne pomoči, dvignili socialne prejemke posameznikov in gospodinjstev in še bi lahko naštevali. Nedavno pa smo sicer kot opozicijska stranka omogočili nadomestilo preživnine otrokom, ki jim starši ne plačujejo preživnine, do njihovega 26. leta oziroma dokler traja preživninska odgovornost. Zato smo tudi pred slabima dvema tednoma s podporo tem zakonodajnim spremembam želeli pripomoči k izboljšanju socialnega položaja preštevilnih otrok oziroma družin, ki so v slabšem socialnem položaju. Vendar trenutni vladi za to očitno ni mar. Verjetno po njihovem prepričanju ni naslovljena prava volilna baza. Naj zaključim, kot sem začel. Še en žalosten dan pod vlado Janeza Janše za eno izmed ranljivih skupin v naši državi – za otroke iz socialno šibkih družin.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Namen predlogov za spremembo in dopolnitev treh zakonov, ki urejajo področje preživnine, je poenostavitev in pospešitev postopkov za uveljavljanje pravice do nadomestila za preživnino v primeru neplačevanja preživnine s strani zavezanca in neupoštevanje neizplačane preživnine, ki se šteje kot dohodek pri ugotavljanju upravičenosti do denarne socialne pomoči. S temi spremembami treh zakonov bi se torej omogočilo, da bi otroci, katerim starš kljub dogovoru ne izpolnjuje preživnine, lažje uveljavili pravico do nadomestila za preživnino in socialno pomoč. Glede na trenutno ureditev mora zakoniti zastopnik otroka, ki želi uveljaviti pravico do nadomestila za preživnino, najprej sam poskusiti izterjati preživnino od starša, ki jo je dolžan plačevati. Skrbnik otroka tako lahko vlogo za nadomestilo vloži, če ni bil uspešen pri izterjavi oziroma če postopek izterjave traja več kot 3 mesece. V večini primerov so to matere, ki so zaradi ločitve od zakonca oziroma partnerja že tako v težkem materialnem in psihosocialnem položaju. Mnoge izmed njih pa so tudi žrtve družinskega nasilja, pri čemer nevladne organizacije, ki se ukvarjajo s to problematiko, opozarjajo, da je v takšnih primerih neplačevanje preživnine tudi oblika ekonomskega nasilja, ki lahko traja še dolgo po tem, ko je žrtev nasilja prekinila vse stike s svojim nekdanjim nasilnim zakoncem ali partnerjem. V praksi se je že večkrat izkazalo, da zakonite skrbnice otrok že vnaprej vedo, da ne bodo uspešne z izvršbo, ker starš, ki bi moral izplačevati preživnino, skriva dohodke, premoženje ali pa ga preprosto ni mogoče najti. Zato bi moral biti postopek za pridobitev nadomestila enostaven in dostopen vsakemu upravičencu, ne glede na to, ali si lahko privošči ustrezno in učinkovito pravno pomoč odvetnika. Zakonodaja, ki ureja področje preživnine, je namreč preveč zapletena in zbirokratizirana, sodni postopki izterjave pa predolgi za tiste, ki živijo pod pragom revščine in potrebujejo preživnino za preživetje takoj. Neplačevanje preživnine ima tudi neposredne negativne posledice na materialni in socialni položaj otrok. V družinah v socialni stiski lahko neizplačana preživnina povzroči hudo materialno prikrajšanost otroka pri osnovnih življenjskih potrebščinah, kot so hrana, obleka ali bivališče. Pri drugih otroci pa neizplačana preživnina pomeni prikrajšanost oddiha na morju, športnih treningov ali jezikovnih oziroma glasbenih tečajev. Spoštovane in spoštovani! Po podatkih preživninskega sklada v povprečju vsako leto nadomestilo za neplačano preživnino prejema od 3 tisoč do 4 tisoč otrok. Na žalost pa se število odprtih terjatev preživninskega sklada iz leta v leto celo povečuje. Tako je imel, na primer, sklad v letu 2019 odprtih terjatev do staršev, ki niso plačevali preživnine, v višini 57 milijonov evrov. Število terjatev, ki se jih ne da izterjati, se tako vsako leto povečuje, ker so starši, ki ne plačujejo preživnine, bodisi nezaposleni ali pa imajo plačo nižjo, kot je nanjo mogoče poseči z izvršbo. Večina tudi nima nobenih prihrankov ali premoženja, v posameznih primerih pa je starš celo brezdomen, v zaporu ali preseljen v tujino na neznani naslov. V razpravi na matičnem delovnem telesu se je izkazalo, da bi bilo nujno potrebno celovito urediti pravila in sistem, ki ureja preživnine ter njihovo izterjavo v primeru neizplačevanja. Socialni demokrati smo predloge treh novel podprli, ker smo menili, da predlagane spremembe predstavljajo prvi korak v smeri k lažjemu uveljavljanju pravice do nadomestila za preživnino, s čimer bi izboljšali socialno varnost družin in zmanjšali materialno ter psihosocialno stisko otrok, katerih starši preživnine ne plačujejo. Žal pa ta predlog ni bil uslišan na strani vlade, na strani SDS, ter njihovih satelitov, vključno s stranko Desus, ki je konstruktivna opozicija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagam, da tudi tisti, ki podajate stališča poslanskih skupin, ste dostojni tudi do svojih in drugih, ki so v tem državnem zboru. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Slovenski socialni sistem ni zasnovan kot pomoč državljankam in državljanom, najranljivejšim v naši družbi, ki so se znašli v stiski in ki bi jim morali preko državnih institucij kot skupnost priskočiti na pomoč. Namerno je zgrajen kot labirint, skozi katerega ne pelje nikakršna Ariadnina nit. Zakaj? Zato da se kar se da veliko število ljudi odvrne od koriščenja pravic, ki jim po naši zakonodaji, pa tudi ustavi, Slovenija kot socialna država, pripadajo. Področje preživnin ni nič kaj drugačno. Zakonodaja, ki ga ureja, je silno zapletena, raztresena je po kopici zakonov. Ko smo se področja oprijeli, da ga uredimo na podlagi inputov iz javnosti, smo ugotovili, da moramo poseči v kar tri zakone. Že takoj, ko smo se priprave zakonodaje za področje preživnin lotili, nam je postalo jasno, da je končni cilj prenove preživninskega sistema centraliziran sistem določanja in izplačevanja preživnin preko posrednika oziroma države, natančneje preživninskega sklada, in da se določi poleg tega še minimalna oziroma izhodiščna preživnina. Na tak način bi se neka mati samohranilka, ki se je znašla v stiski, lahko obrnila neposredno na preživninski sklad, ki bi poskrbel za vse, kaj tak človek potrebuje, za razliko od aktualne situacije, v kateri se enostarševsko gospodinjstvo v stiski, psihični, materialni že tako, ob primerih neplačane preživnine spopada z meseci in meseci birokratskih mlinov, da do svoje osnovne pravice sploh lahko pride. Dejstvo, da je treba področje izplačevanja preživnin temeljito prenoviti, priča tudi, da smo sočasno z vlaganjem te pobude v Državni zbor povprašali državljanke in državljane o njihovih zgodbah, o njihovih osebnih izkušnjah, ki jih imajo s področjem preživnin. Samo v enemu tednu smo prejeli okoli 50 zgodb, ki vse potrjujejo eno in isto – naš preživninski sistem je labirint, ni narejen, da pomaga otrokom v enostarševskih gospodinjstvih, ampak je narejen tako, da čim več ljudi odvrne od koriščenja njihovih socialnih pravic. Enostarševska gospodinjstva so ena od najbolj ranljivih skupin v Sloveniji. Še posebej so ranljive tiste družine, kjer je starš, ki so mu v varstvo in vzgojo zaupani otroci, brez lastnih dohodkov za preživljanje. Med družinami so v najslabšem socialnemu položaju ravno osebe v enostarševskih gospodinjstvih z vsaj enim vzdrževanim otrokom. V tej skupini prebivalstva je bila v letu 2020 stopnja revščine kar 21,8 % oziroma, v prevodu, pod pragom tveganja revščine živi kar vsaka peta enostarševska družina. Prvi razlog, zakaj je temu tako, lahko najdemo v dejstvu, da so preživnine v Sloveniji odmerjene silno nizko, ker nimamo uzakonjene minimalne oziroma izhodišče preživnine, kot jo poznajo denimo v Nemčiji ali na Švedskem. Po podatkih Ministrstva za delo ima kar 3 tisoč 500 upravičencev preživnino določeno nižjo od 20 evrov, potem je tudi 12 tisoč 500 upravičencev s preživnino nižjo od 80 evrov, 33 tisoč 500 upravičencev pa prejema preživnino nižjo od 120 evrov. Vseh upravičencev do preživnine je sicer okoli 56 tisoč 500. Eden ključnih problemov, ki ga želimo reševati z našo zakonodajo, pa niti ni sama višina preživnin. Preden do tega sploh pridemo, se moramo soočiti s tem, da je preživninski sistem v celoti zapleten, neučinkovit in dolgotrajen zlasti v postopku pridobitve nadomestila za preživnino takrat, ko je ta preživnina ni bila plačana s strani preživninskega zavezanca, običajno je to odsotni oče. Javni štipendijski, razvojni, invalidski in preživninski sklad po trenutno veljavni zakonodaji namreč nadomestilo začne izplačevati šele, ko je podan predlog za izvršbo na neplačano preživnino. Ta postopek izvršbe je silno zapleten. Od upnika, običajno samohranilske matere, terja ogromno vložene energije in truda, pri tem, še enkrat poudarjam, da so to družine s strahovito visoko stopnjo tveganja revščine. Lastnoročno mora upnik pridobiti podatke o stalnem prebivališču bivšega partnerja oziroma starša, podatke o njegovem delodajalcu, številko transakcijskega računa, zagotoviti prevode dokumentov v primerih, ko zavezanec za plačilo preživnine prebiva v tuji državi, prav tako pa mora sam sodelovati v postopkih in procesu izterjave na sodišču. To je še zlasti obremenjujoče pri upnikih, ki so v partnerskem odnosu doživljali nasilje. Vsega tega zaradi zahtevnosti postopkov brez pomoči pravnega svetovalca pogosto niti ni možno izpeljati. Sočasno ne moremo zanemariti dejstev iz prakse, kjer prihaja do primerov, da preživninski zavezanci izkoriščajo vrzeli v zakonodaji zato, da prikrivajo premoženje, izvajajo različne oblike pritiska na upnika, ekonomskega, psihološkega, in ga v skrajnih primerih celo ustrahujejo. Kako v Levici predlagamo, da tukaj in zdaj to grozno zatečeno stanje naslovimo? Za začetek. Nadomestilo za neizplačano preživnino lahko koristi enostarševsko gospodinjstvo že samo s tem, da se zglasi na preživninskem skladu in na skladu dokaže na način, kakor lahko, denimo z bančnimi izpiski pa tudi za drugo dokumentacijo, da neka preživnina ni bila poravnana. Potem pa ta sklad nemudoma ukrepa, zagotovi nadomestilo preživnine, nase pa prevzame nalogo izterjave neplačanih preživnin tistih partnerjev, ki so iz gospodinjstva odsotni in so zavezani kot plačevalci preživnine. Na tak način, prvič, čisto materialno lahko takoj in po najkrajši možno poti oskrbimo mater samohranilko, hkrati pa jo zavarujemo pred psihičnimi pritiski in travmatičnimi izkušnjami na sodiščih, kjer se mora soočati z nekdanjim partnerjem, ki je bil pogosto tudi nasilen. Kar me pripelje do drugega predloga, ki ga imamo, in sicer da se odločba, ki jo preživninski sklad izstavi prosilcu, lahko uveljavlja na centru za socialno delo kot dokazilo, da preživnina zares ni bila izplačana. Na ta način pa enostarševsko gospodinjstvo uživa polne socialne pravice. Govorim o tem, da tudi če preživnina ni bila plačana, tega centri za socialno delo ne zaznavajo in obravnavajo denarno socialno pomoč in druge socialne prejemke enostarševskega gospodinjstva za stopnjo znižano, kolikor je bila višina preživnine, vse dokler človek tega ne dokaže. Ampak edini praktičen način, kako lahko mati samohranilka to dokaže ta hip na centru za socialno delo, je odloča o izvršbi, se pravi dokument, ki pride iz sodnih mlinov. Prav tem sodnim mlinom bi se radi izognili, zato pravimo, da za polno uživanje socialnih pravic zadošča odločba iz preživninskega sklada, brez da se mora enostarševsko gospodinjstvo, mati, bukati še po sodnih mlinih in se tam soočati z nekdanjim partnerjem. To je razmeroma preprost poseg v sicer kompleksno zakonodajo, ki bi tu in zdaj pomagal najranljivejšim, pomagal bi otrokom v socialni stiski, pomagal bi materam, ki te otroke preživljajo. Pa se kljub temu ni našlo dovolj politične volje, da bi prisluhnili nam, da bi prisluhnili državljankam in državljanom v stiski ali nevladnim organizacijam, ki se s tem področjem ukvarjajo. Še več, danes smo že lahko v predstavitvi stališč poslušali namigovanja, kako so pravzaprav take matere samohranilke same krive za nastalo situacijo, kako gre v osnovi za zlorabe socialnega sistema in tako naprej. Ena izmed zgodb, ki smo jih prejeli, je taka, da sem jo izbral za zaključek, o čem se pravzaprav pogovarjamo. V njej je kondenzirano vse, kar je z našim sistemom narobe. Takole gre: »Moj mož je najprej pretepal mene, ko sem ga s policijo spravila iz stanovanja, pa je postal psihično in fizično nasilen do petletnega sina. Dosegla sem, da stikov ni, a zdaj toži na višjem sodišču. Odvetniki so dragi, sodni stroški tudi, preživnine ni plačeval. Dvakrat smo imeli kazenski postopek izvršitelja na njegovem domu, kazni nikoli ni dobil, le poplačati je moral. Stroški tožb so bili večji od izterjanih preživnin. Sodni sistem deluje počasi in v prid neplačevalca. Vse je na mojih plečih, on pa se nekaznovano z lahkoto izmika.« V dobro otroka? S prizadevanji v smeri ureditve področja preživnin bomo v Levici nadaljevali, in to pričakujemo tudi od naslednje vlade. Hvala.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar Zalar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo. Tudi pri tej točki obravnavamo trojček zakonov, ki se nanašajo na enako problematiko, ampak se dotikajo treh različnih zakonov, in sicer zakona o javnem štipendijskem, razvojnem, invalidskem in preživninskem skladu, zakona o socialnovarstvenih prejemkih in zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. V trenutni ureditvi velja, da se lahko otrok ali eden od staršev v primeru neplačevanja preživnine obrne na Javni štipendijski, razvojni, invalidki in preživninski sklad, da ta založi znesek neplačane preživnine otroku in ga nato izterja od upravičenca. Pri tem mora z enim od navedenih dokumentov dokazati, da se preživnina ne izplačuje. Ti so: predlog za izvršbo, potrdilo sodišča o njegovi vložitvi, sklep o izvršbi, dokazilo o neuspeli izvršbi ali potrdilo pristojnega ministrstva, da je začel teči postopek za izterjavo iz tujine. Ne držijo navedbe, ki so se pojavile v javnosti, da smo v koaliciji proti izplačevanju preživnin. Predlagatelji sprememb s temi novelami zakonov želijo, da upravičencu do preživnine ne bi bilo treba izčrpati vseh možnosti, ki jih ima, da upravičenec preživnino plača, temveč da bi se lahko samo z bančnimi izpiski obrnil na preživninski sklad, ki bi mu izplačal nadomestilo preživnine. Predlagatelj pri tem pozablja, da se lahko preživnina izplačuje tudi v kakšni drugi obliki, ki ni zabeležena na bančnih izpiskih, tudi v gotovini. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih predlogov sprememb vseh treh zakonov na matičnem delovnem telesu nismo podprli, saj zagovarjamo, da naj se država ne vmešava v družinsko življenje, ampak naj po načelu subsidiarnosti zadeve uredijo najprej na najnižjem nivoju, torej znotraj družin. Šele ko dogovor v družini ni možen in so bila uporabljena vsa sredstva pri v našem primeru zahtevku za izplačilo preživnine, naj se vmeša država s preživninskim skladom. Socialna varnost temelji na osnovni ideji solidarnosti. Skupnost zameji tveganja, ki jih posameznik sam nikoli ne bi zmogel razrešiti. Osnovne oblike solidarnosti so pomoč in podpora v najožjem življenjskem krogu, najprej v družini, ki je osnovna celica družbe, nato med prijatelji, sosedi in v zasebnih skupnostih. Družba mora zagotoviti, da noben posameznik ali skupina ne živi pod mejo socialne varnosti. Spodbujamo zavest o osebni odgovornosti posameznika za lasten varen socialni položaj. Za socialno varnost vsakega posameznika je za to odgovornih več dejavnikov. Najprej vsak posameznik sam, nato njegova družina, njegovo delovno in bivalno okolje in nazadnje država z učinkovito zakonodajo in primernimi finančnimi viri. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Vojko Starović. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani! Trije predlogi zakonov, ki so pred nami, so povezani, saj urejajo isto problematiko, zato bom stališče kakor ostali do vseh treh predlogov predstavil v tej točki. Preživnina je eden izmed inštitutov družinskega prava, povezan zlasti s preživninskim razmerjem med otroki in starši oziroma med zakoncem oziroma bivšim zakoncem. Najpogosteje se z njo srečamo ob razvezi zakonske zveze, ki tako staršem kot otrokom povzroča stres, hkrati pa pomeni tudi dodatno finančno obremenitev tistega starša, ki po razvezi prevzame večinsko skrb za otroka oziroma otroke. Zato preživnina marsikateremu skrbniku predstavlja dohodek, ki omogoča ohranitev osnovnih standardov bivanja in dejavnosti, na katere je bil vajen otrok. Kadar pa eden izmed staršev obveznosti plačevanja preživnine ne izpolnjuje, v vlogo upnika stopi javni preživninski sklad, ki pred tem otroku oziroma staršu izplača nadomestilo preživnine, ki jo kasneje iztirja od zavezanca. A za marsikaterega upravičenca do nadomestila preživnine je postopek pridobitve nadomestila dolgotrajen, mučen in finančno neuresničljiv. Po trenutni ureditvi mora namreč upravičenec najprej počakati, da zavezanec za plačilo preživnine trikrat zaporedoma ne plača preživnine, potem pa mora vložiti predlog za izvršbo in čakati še dodatne tri mesece, da je upravičen do vložitve zahtevka za nadomestilo preživnine. Predlagana sprememba bi ta postopek poenostavila tako, da bi se ukinil nujni pogoj za zahtevek za nadomestilo preživnine, ki je trenutno izvršilni predlog za izterjavo neplačane preživnine. Zahtevku za nadomestilo preživnine bi po predlagani ureditvi zadoščala vloga s priloženimi končnimi izpiski ali drugimi listinami, iz katerih bi bilo razvidno, da preživnina ni bila plačana oziroma da preživninski zavezanec plačuje neredno. Na tak način bi se postopek za pridobitev nadomestila preživnine v praksi skrajšal za tri mesece. Hkrati pa bi se črtal člen, ki onemogoča, da se nadomestilo preživnine izplača tudi preživninskim upravičencem, ki jim je bil v izvršilnem naslovu določen znesek preživnine nižji od 8,35 evra. V Poslanski skupini SAB menimo, da je ta na videz majhna sprememba eden izmed pomembnih korakov k cilju pravične obravnave najranljivejših skupin, zlasti otrok, saj jim omogoča brezskrbnejše otroštvo ali šolanje ter hkrati rešuje marsikatero socialno stisko enostarševskih družin. Razočarani smo nad koalicijo, ki ni zmogla sočutja in podpore, da spremembo podpre in tako pomaga posameznikom, ki so se znašli v stiski. Poslanci SAB smo seveda vse tri predloge podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o vseh treh predlogih zakonov končan. S tem zaključujem 15., 16. in 17. točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DEBIROKRATIZACIJI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Ker je predlagatelj 22. septembra, torej danes, Predlog zakona o debirokratizaciji nadomestil z novim predlogom, je postala 22. točka dnevnega reda te seje na podlagi prvega in drugega odstavka 118. člena Poslovnika Državnega zbora brezpredmetna. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 25. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 12. uri in 20 minut. (Seja je bila prekinjena ob 11.46 in se je nadaljevala ob 12.20.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 30., 2., 12., 13., 14., 11., 18., 19., 26., 27., 28., 29., 32., 33., 34. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 30. točko dnevnega reda − Ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah. Želim vas opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali ve. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 44. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o vojnih invalidih v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo 1991 v okviru rednega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končnima določbama niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o žrtvah vojnega nasilja v okviru rednega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 20. 9. 2021. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin LMŠ, SD, SAB in nepovezanih poslancev k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za 36, proti 41. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, daamandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za 80, proti 2. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, daje zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 9. 2021. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SD k 8. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za 42, proti 43. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, daamandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 8. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 49, proti 16. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, daje amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SD k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za 30, proti 46. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, daamandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in ker je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za 87, proti nihče. [[Za je glasovalo 87.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, daje sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 8. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora, v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 87, proti eden. [[Za je glasovalo 87.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu javnega reda in miru po rednem postopku. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 20. 9. 2021. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in nepovezanih poslancev k 4. členu. Kolega Baković, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Zelo na kratko bi rad samo še enkrat povedal, zakaj bom podprl ta amandma. Do sedaj je bilo v Zakonu o varstvu javnega reda in miru vedno opredeljeno tako, da kdor se je prepiral, vpil, nespodobno vedel na javnem kraju, to še samo po sebi ni pomenilo prekrška. Hkrati se je morda zaradi tega nekdo počutil vznemirjenega, prestrašenega, ogroženega ali nekaj v tem smislu. Sedaj se ta jasna meja briše, kar pomeni, da ne glede na to, ali se kdo bo počutil ali ne bo počutil vznemirjenega, v takem primeru mora ali pa lahko policist odloči o tem popolnoma subjektivno, ali bi lahko bil nekdo vznemirjen ali ne. Četudi ta človek potem ni vznemirjen, prekršek lahko še vedno stoji, kar je seveda z vso prakso, ki je bila do sedaj uporabljena, tudi z Zakonom o varstvu javnega reda in miru, s komentarjem tega zakona, ki ravno o tem govori, pravzaprav popolnoma v nasprotju. To je veliko breme za policiste, ki bodo ugotavljali, ali bi lahko nekaj povzročilo vznemirjenje ali ne. Hkrati pa tudi prihaja do možnosti zlorab zaradi tega; lahko se odloči tako ali drugače, popolnoma subjektivno. Seveda so na voljo kasnejša pravna sredstva, pa vendar ne moremo tistim, ki prekrške odkrivajo in jih potem tudi procesirajo, naložiti tega bremena. Vedno, kadar gre za subjektivno odločanje, so možne napake ali zlorabe. Zato bo naša poslanska skupina podprla ta amandma, ki ga je vložila LMŠ in smo ga tudi mi sopodpisali, ker vrača situacijo v prvotno stanje. Še enkrat, razlika je v tem, da je v prvem primeru do sedaj bilo vedno tako, da je moral biti prekršek sestavljen iz dveh sestavin, prve, da je nekdo vpil in kričal, in druge, da je s tem nekoga vznemiril. Sedaj bo pa policist ugotavljal, ali bi lahko nekoga vznemirjalo ali ne. Četudi me ne bo vznemirilo, policist še vedno lahko poda globo, kar se mi zdi v nasprotju s prakso, ki je bila do sedaj, in tudi v nasprotju z vsem tistim, kar so strokovnjaki o tem zakonu tudi napisali. Zato bom ta amandma podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Tina Heferle v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Tudi v LMŠ bomo ta amandma, da se briše sprememba oziroma da se briše ta sporni člen, podprli, ker smo mnenja, da sprememba tega prekrška, ki ga zakon že sedaj pozna, ni potrebna. Temu so pritrdili številni pravni strokovnjaki. Še več, razlog oziroma povod za spremembo tega člena je več kot očitno bil incident na Kredarici. Takšno ad hoc spreminjanje kaznovalne politike samo zato, ker se predsedniku vlade nekaj zazdi, je v pravni državi nesprejemljivo. Kaznovalna politika bi morala temeljiti na številnih načelih, ki tu niso upoštevana. Nenazadnje gre za zelo neposrečen, če sem mila ali pa če sem malce bolj mila, zelo šlampast zapis tega člena. Gre za preširoko dikcijo, ki dopušča preveliko arbitrarnost uradnim osebam, ki bodo presojale, kdaj bi kdo samo lahko bil vznemirjen, kdaj pa ne. Skratka, v naš pravni red se ponovno s tem členom, s to spremembo zakona vnaša prevelika zmeda in nenazadnje tako visoke kazenske sankcije, denarne kazni, kot jih sedaj ta člen predvideva, ne samo da imajo zastraševalni učinek za vse tiste državljane, ki bi si upali spregovoriti in na glas govoriti o svojem nestrinjanju z vladno politiko, te denarne kazni, ki so prevelike, vnašajo tudi nesorazmerje med drugimi kaznovalnimi sankcijami v prekrškovnem pravu in nenazadnje ustvarjajo celo tudi kolizijo med nekaterimi kaznivimi dejanji. Zgodilo se nam bo, če bo ta člen v takšni obliki, kot je predlagan, sprejet, da policist na terenu vsaj po našem mnenju, ko bo soočen z nekim dejanskim stanjem, ne bo mogel v resnici oceniti, ali gre za izpolnjevanje znakov prekrška ali gre morda za izpolnjevanje znakov kaznivega dejanja. In ta njegova presoja bo zgolj in samo temeljila na njegovem osebnem dojemanju. Kot smo poudarjali, nek državljan bo imel srečo, pa bo v službi en dan en policist, ki bo tako odločil, naslednji dan bo pa v službi nek drug policist, ki bo pa odločil drugače. Nesprejemljivo in nedopustno je, da dopuščamo v naši državi takšno kaznovalno politiko, novo in novo represijo pod to vlado. Edina pravilna možnost je, da se ta člen briše in ostane tako, kot zakon že sedaj ureja.
Hvala lepa. Nataša Sukič, obrazložitev v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa za besedo. V Levici bomo vsekakor podprli amandma opozicije, ki vrača stvari tja, kjer so bile pred predlogom te uvedbe, torej napada na demokracijo, uvedbe oziroma poskusa uzakonjenja novodobnega verbalnega delikta. Včeraj se je na razpravi jasno pokazalo, da je amandma koalicije čisti blef, ki blefira, da gre za kaznovanje oziroma za globe slehernika. Ni res, gre za zakon, ki politični razred dviga nad ostale, kajti koga pa navsezadnje običajno spremlja policija. Ko stopim iz Državnega zbora, so tukaj policaji, ki bodo mene ščitili, ne bodo ščitili slehernika. Prepustiti državo takšnim arbitrarnim ukrepom, kjer se bo policij igral psihologa in odločal, kako si se ti počutil ob napadu nate, je nekaj nevzdržnega in gre za resnično brezsramen, nesramen napad na svobodo besede, zajamčeno v ustavi, napad na vsakogar, ki bi si sploh še drznil kritizirati to oblast. Absolutno bomo amandma opozicije podprli in absolutno nasprotujemo uvedbi verbalnega delikta v tej državi v letu 2021. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil spreje, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Ja, kdo? Se pravi SD. Najprej mag. Koprivc. Kolega Baković v imenu poslanske. Dajte se dogovoriti.
Spoštovane kolegice in kolegi! Glede na to, da amandma, v katerem sem prej obrazlagal svoj glas, ni bil sprejet, seveda Socialni demokrati tega zakona ne moremo podpreti, kljub temu da je v njem nekaj rešitev, ki so nujne potrebne. Če drugega ne, sprememba tolarjev v evre, ki se vleče že od leta 2007 in ima dolgo brado. Zakon sam po sebi ne bi bil škodljiv, če ne bi bil 1. septembra vložen najprej tisti prvi amandma, ki je razburil javnost, in potem na podlagi tega razburjenja vložen drugi amandma, ki pa popolnoma zabriše to sled, o kateri sem prej govoril in se ne želim ponavljati. Jaz sam in tudi moja poslanska skupina ravno zaradi tega, ker zakonodaja, ki se spreminja ali ki nastaja nova, mora biti vedno jasna, nedvoumna in kot taka potem lahko tudi zaživi v praksi. Vse to, kar se bo sedaj dogajalo, ne bo policist mene spraševal, kako sem se jaz počutil, ne bo me spraševal, on bo samo ocenil situacijo, ki bi lahko privedla do tega, da je lahko nekdo vznemirjen ali da to ne škoduje njegovemu ugledu. Včeraj sem pojasnil nekaj primerov, zakaj bo to problem. Pravzaprav je čisto subjektivno, odvisno od človeka, kakšen prag ima kdo, da se bo nekaj njemu zdelo, da je to vznemirjujoče ali tudi ne. Če bo nekdo meni na nek način grozil, pa ne bo šlo za kaznivo dejanje, da gre v tej situaciji za to, da mi grozi, sam pa nisem zaradi tega vznemirjen, bo pravzaprav policist ocenil, da pa bi lahko bil vznemirjen, čeprav jaz nisem. In to je nedopustno, in to je pravzaprav skregano z vsemi pravili v pravu. Ogroževalni delikti ali pa delikti, ki se nanašajo na čast in dobro ime, vedno izhajajo iz tega, kako se je oškodovanec v tistem trenutku počutil, ali je bil ogrožen, prestrašen, vznemirjen. In če ta element odvzamemo, potem lahko o tem odloča kdorkoli, ne glede na to, da me kdo vpraša, ali sem se jaz res bal, ali sem jaz res bil vznemirjen. In to je tisto, kar problematiziramo, spoštovani. Jaz predlagam, da ta zakon zavrnemo in pripravimo [[znak za konec razprave]] brez te določbe in potem glasujemo še enkrat. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Nataša Sukič, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa za besedo. V imenu poslanske. V Levici bomo glasovali odločno proti temu zakonu. Gre še za enega v vrsti represivnih zakonov, ki to državo vse bolj spreminjajo v policijsko. Pred nami je namreč zakon, ki v okviru pretvorbe glob iz tolarjev viša čisto vse globe, za čisto vse prekrške. To je prvo. Preden preidem na tisto najbolj razvpito, naj povem, da je v tem predlogu kup drugih spornosti. Recimo, med višanjem glob je tudi višanje glob za brezdomce, ki bodo kaznovani, ker nimajo doma. S tem jih bomo postavili v še bolj ranljiv položaj. S predlogom zakona se širijo tudi pooblastila redarjem. Poleg tega se v tem predlogu zakona uzakonja možnost izrekanja višjih glob od predpisanih v hitrem postopku. Trenutno je to možno le v primeru dveh prekrškov, s spremembo bo to možno vedno. Zakonodaja bi morala dosledno represivne organe omejevati s sklopom varovalk, pravil, prepovedi in smernic za ravnanje. V tem primeru pa koalicija počne ravno nasprotno. Policiji in redarjem torej širi pooblastila na način, ki dopušča individualno presojo represivnega organa. Govorim seveda o poskusu uzakonitve novodobnega 133. člena oziroma verbalnega delikta, člena, ki predvideva globo za vsakogar, ki bi si predrznil kritizirati oblast. Jasno, da bi vas kritizirale svinje in lenuhi, pač ne gre, in to bo treba kaznovati s tisoč evri. In če še to ne bo zaleglo, je slišati, da že pripravljate spremembo zakonika, ki bo morebitne verbalne prekrškarje, povratnike, poslala direkt v arest. Ta vaš predlog je brezsramen in brutalen napad ne demokracijo, na ustavno pravico do izrekanja, v katero seveda sodi tudi kritika oblasti. Še več, v katero sodi tudi ostra kritika oblasti. Amandma koalicije, ki naj bi sedaj enak prekršek določal za vse, ne le za tiste, ki si drznejo preveč, torej kritizirati oblast, je pa seveda navaden larifari in nesramno norčevanje iz ljudi. Čisti blef. Kot sem povedala, nas, politični razred, ščitijo policaji, ne navadnega slehernika, tako da nehajte blefirati. To je škandal, to je sramota in ostro bomo torej nasprotovali temu zakonu v Levici. Napovedujemo tudi ustavno presojo in pa morebiti tudi druge akcije. Hvala.
Hvala lepa. Rudi Medved v imenu poslanske skupine.
Hvala za besedo, predsednik. Pred nekaj trenutki smo bili priče žalostnemu dejanju v Državnem zboru. Koalicija zanikovalcev pravice do javno izrečene kritike oblasti se je namenila uzakoniti verbalni delikt. Torej namenila se je drastično kaznovati ljudi zaradi izgovorjenih – pazite! – napačnih besed. In to nas mora skrbeti. Zato ni čudno, če se kar sama ponuja primerjava z zloglasnim 133. členom iz prejšnjega režima in sedanjim 7. členom Zakona o varstvu javnega reda in miru, s katerim hoče ta vlada preprosto zastrašiti in utišati kritike oblasti. Oblast ne prenese kritike in bo storila vse, da jo zatre. Dejstvo na podlagi tega, kar koalicija s podporniki danes sprejema, je, da se ta oblast lastnega ljudstva preprosto boji in da je ta ukrep preprosto represiven ukrep. Gre za brutalno omejevanje svobode pod krinko preganjanja pouličnega nasilja. Oblast trdi, da ji je mar za slehernika v tej državi. Ampak seveda ta zakon, tak, kot je, nikakor ne pomeni skrbi za slehernika. 99,9 % vseh primerov, ki bi morali biti sankcionirani po dikciji tega zakona, seveda nikoli ne bo sankcioniranih. Zakaj ne? Ker tam pač ne bodo navzoče uradne osebe. Kje pa bodo navzoče uradne osebe? Ja, povsod tam, kjer se predvideva, da bi se lahko ljudje združevali in kritizirali oblast. In kako bo ravnal policist – zdaj jih notranji minister celo zmerja z mevžami, pred časom jih le z lenuhi – ko bo nekdo zavpil: »Dol z vlado«? Zelo različni kriteriji so, kaj pomeni in koga lahko vznemiri takšen vzklik. To bo v bistvu pravzaprav še podlaga za dodatno šikaniranje in ustrahovanje samih policistov, ki jim bo vodstvo prek oblasti sporočalo, kaj je tisto, kar vznemirja ali razburja to oblast, preprosto, kaj je tisto za 500 evrov in kaj je tisto za jurja. V Poslanski skupini LMŠ bomo zakonu nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Janja Sluga v imenu poslanke skupine.
Hvala lepa. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo že v našem stališču posebej poudarili, da vemo, da zakon vsebuje tudi nekatere dobre stvari. Žal pa je to, kar se je s tem zakonom dogajalo od začetka septembra letos, nekaj, kar je nedopustno. V preteklosti se je že pokazalo, da pisati zakone na podlagi enega samega primera v praksi je najbolj zgrešeno, kar se lahko politiki zgodi. In točno to se dogaja tudi tukaj. Z represijo priti do tega, da se bo v tej državi vzpostavila neka kultura dialoga, je absolutno še bolj zgrešeno. Odgovornost za to, da bi se to zgodilo, dejansko nosimo mi vsi, ki tukaj sedimo, vsi, ki so tam zunaj. Vsak od nas mora k tej kulturi dialoga in k nekemu demokratičnemu dialogu prispevati po svojih najboljših močeh. Da pa se v tem trenutku, ko se zopet soočamo z nekim valom epidemije, namesto da bi se ukvarjali s tem, namesto da bi se ukvarjali s tem, kako bomo dvignili precepljenost, kako bomo na pozitiven način komunicirali in osvestili ljudi, da bi se šli cepit, da bi se držali ukrepov in tako naprej, pa zdaj v tem trenutku zapravljamo čas z nekimi absurdnimi razpravami, z nekimi ceniki za žalitve teh in onih. S takim načinom ravnanja se zagotovo ne bomo rešili iz tega stanja. Sicer pa, vlada in vladajoči, polna usta in polni tviti so vas polariziranja, zasmehovanja, zmerjanja, poniževanja in kar je še tega, in v resnici ste ravno vi tisti, ki se požvižgate na kulturni ali demokratični dialog. Seveda bomo zato glasovali proti.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ja, mag. Andrej Rajh.
Naj najprej jasno povem, da v SAB ne podpiramo ne žalitev ljudi, ne žalitev uradnih oseb. Vendar se je vlada te tematike lotila popolnoma napačno. Najprej bi ona morala biti zgled in prenehati s tvitanjem, žaljenjem, zmerjanjem, izmišljanjem novih skovank. S tem zakonom ne bi bilo nič narobe, če bi ostal zgolj pri konverziji tolarskih kazni v evrske. Ampak sprememba, ki jo vlada vnaša z nepotrebnim in nesmiselnim in po našem mnenju celo z ustavo neskladnim členom, je popolnoma nepotrebna. Omogoča celo subjektivno kaznovanje posameznikov ob prisotnosti uradnih oseb. Če vemo, da problemi žaljenja uradnih oseb niso bili na tak način zaznani s strani sodstva, ne tožilstva, ne s strani poslancev, ampak da je to prišlo z notranjega ministrstva, ne da bi ministrstvo znalo utemeljiti, kaj z obstoječim zakonom ni bilo v stanju sankcionirati, je to samo še dokaz več, da vlada želi ljudi utišati, in to na najbolj nizkoten način, torej z ustrahovanjem. V SAB bomo temu seveda ostro nasprotovali.
Hvala lepa. Ker je še nekaj interesa za obrazložitev glasu v lastnem imenu, bom sprožil prijavo. Prosim, da se prijavite vsi, ki želite obrazložiti glas v lastnem imenu. Prva ima besedo Lidija Divjak Mirnik.
Hvala za besedo. Naj še enkrat jasno in glasno povem, da v LMŠ tega ne bomo podprli, niti sama ne bom podprla tega predloga zakona, ker si namreč ne želimo Slovenije takšne, kot jo v tem trenutku uvaja ta vlada, ki jo vodi koalicija SDS, SMC in NSi s podporo SNS, Desusa in tudi manjšincev. Ne želimo si Slovenije, kot jo uvajate. Prvič, utišanje vseh kritikov, obračunavanje z njimi. Drugič, utišanje objektivnih medijev in tudi novinarjev. Tretjič, utišanje civilne družbe in nevladnih organizacij. Četrtič, zmerjanje novinarjev s prestitutkami. Petič, zmerjanje ljudi s svinjami. Šestič, to današnje, kaznovanje ljudi z globami od 500 do tisoč evrov samo zato, če bodo kritizirali to vlado ali te ministre ali, bog ne daj, predsednika vlade. Ne, hvala za takšno družbo, družbo represije! Želimo si svobode in ustavnih zakonov, ne pa odlokov, ki jih sredi noči na dopisnih sejah čez vikende, mimo stroke sprejema 18 ljudi in terorizira celo državo. Paradoks pravzaprav je, da 18 ljudi v tej državi terorizira 2 milijona ljudi s svojimi odloki, ki jih sprejema sredi noči, čez vikende na dopisnih sejah. V LMŠ in sama osebno temu odločno nasprotujemo, zato bom glasovala proti.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani kolegi! Leta 20 prejšnjega stoletja so bile prve aktivnosti fašizma utišanje zloglasnih oseb. To je bila ena njihovih glavnih nalog. 100 let kasneje se ponavlja zgodovina. Danes glasujemo o obnovi represijskega zakona, ki je cvetel v času fašizma. Policaji, oni bodo arbitrarno lahko odločali o usodi posameznika, usodi, ki bo kaznovala praktično z eno, verjetno z dvema, tudi celo tremi penzijami, če to prestavimo v cifre, in to samo zaradi tega, ker morda izraža neko nestrinjanje s sistemom. S kakšnim sistemom? Z današnjim, jaz ga imenujem poglavarjem, ker drugega ni, in njegovim šerifom. To je zelo žalostno, škodljivo, škandalozno, nemoralno in zgrešeno. In to vedite, da je res. Zdaj predlagam prisotnim, ki so še nekako v dvomu, predvsem pa apeliram na manjšinske poslance, da se vsaj vzdržijo glasovanja. Mi ostro nasprotujemo temu zakonu in bom seveda glasoval proti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Nisem se oglašal pri tem zakonu do sedaj, bom se zdaj zelo na kratko. Jelko Kacin je star 65, Janez Janša je pred kratkim praznoval 63. rojstni dan, jaz sem star 52, naš kolega Han je tam malo mlajši. Vsi mi smo nekako politična bitja zoreli v drugi polovici 70. pa 80. let. Večina nas, če niso to, kakšne mame ali kdo, ko so pospravljali bivše otroške, najstniške sobe, vrgli v smeti, imamo nekje tisto priponko 133 prečrtano. Zdaj nam, ne le, da se zgodovina heglovsko ali marksistično ponavlja kot farsa, nam se zgodovina ponavlja kot neodgovorna, nevarna – pa bom enkrat za spremembo jaz hojsovski – svinjarija. Jaz take svinjarije seveda ne bom podprl. In niso mevže pripadnice in pripadniki policije, mevže in reve sedijo na Gregorčičevi. Mevže in reve ste tisti, ki boste to podprli. Jaz bom glasoval proti. Hvala.
Hvala. Besedo ima Tina Heferle.
Hvala lepa. Iluzorno je za pričakovati, da bo na cesti nek policist, ko bo videl par, ki se malce glasno pogovarja ali pa celo prepira, kaznoval ta par z globo tisoč evrov kazni. Ni pa toliko iluzorno oziroma neverjetno za pričakovati, da bo ta isti policist nekoga, ki bo bolj glasno govoril in kritiziral politiko te vlade, pa vendarle oglobil s tisoč evri denarne kazni. Ta nova višja denarna kazen, ki jo danes uzakonjate, v resnici ne pomeni nič drugega kot zaščito, ščitenje vladnih veljakov z namenom utišati vse tiste, ki bi si morebiti pa celo dovolili glasno spregovoriti in povedati, kaj je v vaši politiki narobe. Tukaj ne gre za nič drugega kot za uvajanje verbalnega delikta v naši družbi in takšni represiji bom odločno rekla ne tudi s tem, da danes nasprotujem sprejetju tega zakona.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta zakon v ničemer ne preseneča. Kot smo že pojasnili v razpravi, je zgolj eno tako logično nasledje vsega, kar smo gledali v zadnjem letu in pol, slabih dveh letih, torej država dveh razredov, pravila za politično elito na eni strani, ki so takšna, in pravila za vse ostale, ki so drugačna, in se plačujejo kazni. V času epidemije se je to najbolj jasno in plastično pokazalo. Spomnite se primera sprehajalcev ob Kolpi, ki niso dobili nobenih sankcij za svoje početje brez mask, pa na drugi strani družinica, ki je za 800 evrov jedla rogljiček. Tudi pravljice o tem, da imamo na mizi rešitve, kot smo slišali včeraj v razpravi, ki da odpravljajo huliganstvo, ulično nasilje, nasilje sploh, so, iskreno, smešne. Imamo pisce zakona, ki so bili v zadnjih letih polni ust raznih prestitutk, čefurjev, trenerkarjev, pedrov, lesb, prasic, levuharjev, politkolesarjev in tako naprej. In ti isti pisci zdaj pridigajo o spoštljivem in nenasilnem dialogu. To je samo smešno. Vse našteto v bistvu so razlogi, zakaj ljudje to vlado dejansko sovražijo in dobesedno pljuvajo. V bistvu vse, kar vlada dela s tem predlogom, je, da to vrzel med ljudmi in politično elito samo poglablja, še več, uzakonja ta glavni razlog, zakaj ljudje to vlado v bistvu sovražijo. Zakon je slab, zasluži si vsaj ustavno presojo, zasluži si vsaj presojo ljudstva na referendumu in v vsakem primeru na glasovanju dobi moje osebno nasprotovanje.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Leta 1986 je bil v Krškem kongres ZSMS. Spomnim se Janeza Janšo na tem kongresu, kako je kričal znane parole, edino, kar mu takrat ni šlo, mu ni šlo civilno služenje vojnega roka, ker je prisegel na vse drugo, samo to ne. Je pa veliko govoril o 133. členu. In od leta 1986 pa vse do leta 2019 tega ni pozabil, ker je celo naročil na plakate, jumbote SDS, da naj lepijo 133. člen kot neke vrste parolo, kako oblast ugaša, bom rekel, svobodno besedo. Potem postane pa predsednik vlade. In glej ga zlomka! Ta isti bivši ZSMS-jevec, ki je kričal na ves glas, dovoli svojemu Hojsu, da malo pohojsa še ta zakon. In dragi kolegi in kolegice, predvsem na oni strani, lahko se sprenevedate, lahko gledate v zrak, lahko zamahnete z roko, ampak želim vam, da ko se vam enkrat konča ta zgodba in če bo to obveljalo, da vas to doleti, kar danes uzakonjate. Ker prakse in priložnosti, kako to izražate, je ogromno. Seveda tega zakona ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa. Vsak diktator slej ali prej uvede verbalni delikt. Očitno ga Janez Janša namerava uvesti danes. Nehajmo se pa slepiti, vsem je popolnoma jasno, kaj je povod za sprejetje tega zakona. Povod je srečanje Ivana Janeza Janše s Tejo Jarc na Triglavu. Teja Jarc mu je povedala, kar misli 80 % Slovencev, državljank in državljanov. [[oglašanje iz dvorane]]
Prosim malo tišine.
Spoštovane in spoštovani! Dejstvo je, da ljudje to vlado sovražijo. Skrajni čas je, da se s temi praksami neha. Glasoval bom proti tovrstnemu zakonu, bomo pa v demokratični opoziciji uporabili vsa pravna sredstva, da taka zadeva ne stopi v veljavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, kolegi, prosim da se malo umirite. Kot ste lahko opazili, smo opremljeni z novim zvočnim sistemom in se vse skupaj bolje sliši, ampak vseeno bi vas prosil, da ste toliko spoštljivi do sogovornikov oziroma govornikov, da ste takrat tiho, ko se govori oziroma obrazlaga glas. Zanima me, koliko je še interesa. Še posamezniki, Nataša Sukič ima prva besedo, potem Matjaž Han.
Hvala lepa za besedo. Spoštovan! živimo v državi, ki je pred nedavnim uzakonila zmanjšanje kazni za prekoračitev hitrosti v strnjenih naseljih. Živimo v državi, ki je imela najdaljšo policijsko uro daleč naokrog. Živimo v državi, ki danes kani uzakoniti verbalni delikt. Kaj drugega je to, kot pomikanje te države, spreminjanje te države v policijsko državo? Kaj drugega je to, kot da se politična elita zaklepa v slonokoščeni stolp, dviga nad ljudstvo in jasno kaže: če boste rekli karkoli kritičnega o nas, boste oglobljeni s 500 do tisoč evri? Zakaj vem, da je tako? Včeraj v razpravi se je to lepo izkazalo. Recimo poslanec Polnar je jasno povedal, zakaj bo podprl ta zakon. Ker ga je nekdo na Trgu republike opsoval s tem, da je izdajalec. Potem so poslanke in poslanci na desni vili roke in opisovali svoje boleče izkušnje, kako so jim ljudje na cesti rekli to in ono. Včeraj se je popolnoma jasno pokazalo, kakšna je intenca. Takšna, kot je bila, še preden ste vložili svoj amandma, s katerim ste poskušali zamaskirati stvar. Zavržno in žalostno. Norčujete se iz ljudi. Disciplinirali bi ljudi na nevzdržne načine, sankcionirali bi ljudi na nevzdržne načine. To je resnično huda oblika represije, to je proti vsemu, kar piše v ustavi. Seveda bom odločno glasovala proti.
Hvala lepa. Besedo ima Matjaž Han.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegice! Jaz bom glasoval absolutno proti temu zakonu. Pa bom povedal, zakaj. Ta zakon sodi v tisto rubriko, ki je po moje že prepolna, kako se deli narod na dva dela v tej državi. Če mislite v vladi, da boste s tem zakonom rešili probleme, ki so se nakopičili, rešili epidemijo, ste se za moje pojme zelo zmotili. Imate to srečo v tem državnem zboru, da imate nekritičen del ene opozicije, nekaterih posameznikov, ki samo čakajo na to, da mine ta mandat in da se bodo umaknili iz javnega življenja. Ampak to je pač njihova stvar. Zdaj bom pa povedal eno iz prakse. Socialni demokrati, za razliko od nekaterih drugih, hvala bogu, še upamo hoditi po Sloveniji. Tudi danes smo bili med ljudmi v Trbovljah. In nismo samo med našimi ljudmi. Prišel je do mene en gospod, ki evidentno ni bil naš volivec in evidentno ni nas hvalil. Še več, me je žalil, je žalil mojo predsednico, je žalil naša dejanja. In ko bo ta zakon sprejet, če bi bil jaz tako nekritičen, bi ga lahko celo ovadil in bi on moral plačati tisoč evrov kazni. Ker pa sem jaz politik in znam in vem, da so ljudje razočarani, lahko proti takem gospodu grem samo s toplo besedo in s kontraargumenti. In veste, kaj je bilo na koncu? Na koncu sva se oba strinjala, da ni imel vseh informacij in da mogoče imam tudi jaz kaj prav. In na tak način, gospe in gospodje, se rešujejo zadeve – z dobro besedo, s poslušanjem, ne pa z agresijo. Zato bom jaz glasoval proti.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Škrinjar.
Hvala lepa. Nisem želela govoriti, ampak vendarle se moram oglasiti. Varnost je temeljna potreba človeka. Doživeli smo fizične napade, grožnje, anonimke na ulici in pa tudi tukaj. Označeni smo bili s fašisti, golaznijo in hojsanje – novim glagolom, ki zasmehuje karkoli. Doživeli smo napad na parlament prejšnjo sredo. To je bil napad na demokracijo. Vse se začne verbalno, z grožnjami, konča se pa z nasiljem. Z žalostjo ugotavljam, da so bili ranjeni policisti pred stavbo parlamenta, in to je zelo žalostno. Tisti, ki podpirate nasilje, boste glasovali proti takemu zakonu. Tisti, ki menimo, da lahko živimo v soglasju in sodelovanju, bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 44. (Za je glasovalo 43.)(Proti 44.) Ugotavljam, da zakon ni sprejet. [[aplavz v dvorani]] S tem zaključujem to točko dnevnega. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJE KONVENCIJE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN KRALJEVINO ŠVEDSKO O ODPRAVI DVOJNEGA OBDAVČEVANJA V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA TER PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ IN IZOGOBANJA DAVKOV S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O RATIFIKACIJI DRUGEGA DODATNEGA PROTOKOLA K EVROPSKI KONVENCIJI O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Kolegica mag. Alenka Bratušek, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Za to in dve naslednji točki – v stranki SAB teh treh zakonov o konvenciji ne bomo podprli. Zakaj? Zato ker Vlada v letu in pol ni sposobna speljati postopka in imenovati delegiranih tožilcev. Vsi ti zakoni, ves ta papir je brez vrednosti, če osnovne domače naloge naša vlada ni sposobna narediti. Nobene od naslednjih treh točk ne bomo podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O RATIFIKACIJI EVROPSKE KONVENCIJE O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH IN DODATNEGA PROTOKOLA K EVROPSKI KONVENCIJI O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI V KAZENSKIH ZADEVAH MED DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE, KI JO JE SVET PRIPRAVIL NA PODLAGI 34. ČLENA POGODBE O EVROPSKI UNIJI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA – POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O PRAVILIH CESTNEGA PROMETA. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in ga zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o pravilih cestnega prometa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOGA SKLEPOV ZA PRIPRAVO URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke je 3. oziroma 7. septembra 2021 Državnemu zboru predlagala, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklepa o pripravi uradnih prečiščenih besedil Zakona o kazenskem postopku in Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke predlaga zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o kazenskem postopk. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. (Za je glasovalo 60.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je sklep sprejet. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke predlaga zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. (Za je glasovalo 60.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 34. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d. Predlog za imenovanje člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga je Državnemu zboru predložila vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga za imenovanje dajem besedo predstavnici Vlade mag. Maji Hostnik Kališek, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog za imenovanje člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga temelji na izvedenem postopku na podlagi 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Zaradi odstopa člana nadzornega sveta SDH Igorja Kržana je minister za finance 24. maja sprejel sklep o imenovanju in nalogah strokovne komisije za pripravo predloga članov nadzornega sveta SDH. Strokovna komisija je objavila odprti javni poziv, na podlagi katerega pa ni mogla predložiti zadostnega števila ustreznih kandidatov, saj je prispela prijava le enega kandidata. Minister za finance je skladno s četrtim odstavkom 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu vladi predlagal kandidata, ki se je edini prijavil na odprti javni poziv. Iz življenjepisa gospoda Leona Cizlja je razvidno, da ima ustrezno izobrazbo, saj je diplomirani inženir strojništva z magisterijem jedrske tehnike ter doktor fizikalnih znanosti. Bil je raziskovalni asistent na Inštitutu Jožef Stefan, podoktorski raziskovalec v Nemčiji ter izredni profesor na fakulteti za matematiko in fiziko v Ljubljani, kjer je trenutno redni profesor in vodja odseka za reaktorsko tehniko na Inštitutu Jožef Stefan. Bil je predsednik upravnega odbora Agencije za radioaktivne odpadke ter podpredsednik nadzornih svetov družb Gen energija in Eles. Ima tudi bogate izkušnje iz vodenja v mednarodnem okolju, saj je bil predsednik upravnega odbora Evropske mreže za jedrsko izobraževanje, predsednik Evropskega združenja za atomsko energijo, član upravnega odbora Evropske platforme za trajnostno jedrsko energijo ter predsednik sekcije za jedrsko inženirstvo pri ameriški zvezi strojnih inženirjev. Je tudi član domačih in mednarodnih znanstvenih in strokovnih združenj, tako da ga odlikujejo osebna integriteta in poslovna etičnost. Vse njegove navedene izkušnje s področij znanosti in gospodarstva ter povezovanj znanosti in industrije pa potrjujeta njegova poslovna uspešnost in ugled. Gospod Leon Cizelj izpolnjuje tudi ostale pogoje iz 39 člena Zakona o SDH. Ne opravlja funkcije, ki je po zakonu, ki ureja integriteto in preprečevanje korupcije, po tem ali drugem zakonu nezdružljiva s članstvom v nadzornem organu ali organu upravljanja gospodarske družbe in take funkcije ni opravljal v preteklih šestih mesecih. Ni član organa vodenja ali nadzora v družbi, v kateri ima SDH večinski delež ali prevladujoč vpliv. Ni fizična oseba, ki ima ali je v zadnjih šestih mesecih imela funkcijo v politični stranki, na katero je bila voljena ali imenovana. Poleg tega je s predlogom imenovanja gospoda Leona Cizlja zagotovljena skladnost s tretjim odstavkom 39. člena Zakona o SDH, saj ustrezno dopolnjuje strokovno znanje in kompetence trenutnih članov nadzornega sveta SDH, kar je razvidno iz njegovega življenjepisa s dokazili in obrazci iz odprtega javnega poziva ter lastno pisno utemeljitvijo kandidature. Vlada je predlog Ministrstva za finance potrdila in Državnemu zboru predlaga, da se gospod Leon Cizelj imenuje v nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga za mandatno obdobje petih let. Hvala.
Hvala lepa. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine LMŠ. Besedo ima Igor Peček. Ne. Končali smo s predstavitvami. Prijavljenih k razpravi ni. Na podlagi prvega odstavka 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu ter 112. in 201. člena Poslovnika Državnega zbora se Državni zbor seznani z naslednjim sklepom: Državni zbor ugotavlja, da je Igor Kržan 5. 1. 2021 podal odstopno izjavo z mesta člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., zato mu je prenehal mandat člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d. Ugotavljam, da se je Državni zbor s sklepom seznanil. Prehajamo še na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., za dobo pet let imenuje dr. Leon Cizelj. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 36. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predlogov za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrožnih sodnic na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predloge za izvolitev Tine Lesar, Ane Bučar Brglez in Eve Bizjak v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrožnih sodnic na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Predloge je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani izvoli Tina Lesar Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 33. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani izvoli Ana Bučar Brglez. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 27 [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani izvoli Neva Bizjak. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predlogov za izvolitev v sodniški funkciji na sodniški mesti okrajnih sodnic na Okrajnem sodišču v Kamniku in Okrajnem sodišču v Grosupljem. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev Irme Ulčar v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kamniku in predlog za izvolitev Tanje Cesar v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Grosupljem. Predloga je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kamniku izvoli Irma Ulčar. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Grosupljem izvoli Tanja Cesar. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev Tanje Kordež Bromše v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju izvoli Tanja Kordež Bromše. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Zahteve Okrajnega sodišča v Kranju, Kazenski oddelek, za odločitev o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnika Igorja Fortuna. Zahtevo je v obravnavo zboru predložilo Okrajno sodišče v Kranju, Kazenski oddelek. Zahtevo je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prehajamo na odločanje. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave Republike Slovenije ter 212. in 214. člena Poslovnika Državnega zbora v zvezi z zahtevo Okrajnega sodišča v Kranju, IK25218/2015-46, z dne 27. 5. 2021 za odločitev o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnika Igorja Fortuna zaradi utemeljenega suma, da je storil kaznivo dejanje protizakonitega, pristranskega in krivičnega sojenja po prvem odstavku 288. člena Kazenskega zakonika in kaznivo dejanje kršitve človekovega dostojanstva, zlorabo uradnega položaja ali uradnih pravic po 266. členu KZ-1, ob upoštevanju mnenja Sodnega sveta številka SU251/2021-3, z dne 17. 6. 2021, ne prizna imunitete sodniku Igorju Fortunu in dovoli vodenje kazenskega postopka. Na podlagi prvega odstavka 207. člena Poslovnika Državnega zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave in obrazložitve glasu. Glasujemo, da se ne prizna imuniteta. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 1. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika vlade, ministrice in ministrov z dne 21. 9. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Janeza Janše na poslanko vprašanje Roberta Pavšiča v zvezi s sumi o netransparentnih in potencialno koruptivnih stikih z dobavitelji opreme in drugih pripomočkov javnim zdravstvenim zavodom in drugim proračunskim uporabnikom. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 42. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje mag. Marka Koprivca v zvezi s pomanjkanjem javnih najemnih stanovanj. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 41. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje Luke Mesca v zvezi s korupcijo v zdravstvu in povezavami politike z dobavitelji. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 43. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Željka Ciglerja v zvezi z zagotavljanjem ustrezne infrastrukture javnim osnovnim šolam in vrtcem. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 43. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Andreje Zabret v zvezi z anomalijami, povezanimi z novim vladnim odlokom o pogoju PCT. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 42. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje Matjaža Nemca v zvezi s podelitvijo statusa delovanja društva v javnem interesu na področju kulture. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 44. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravka Počivalška in ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Nataše Sukič v zvezi s pospešeno rastjo cen hrane in osnovnih živil. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 41. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Maše Kociper v zvezi z izpolnjevanjem pogoja PCT. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 42. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Janija Ivanuše v zvezi z delom policije v Ormožu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 66. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Jožeta Lenarta v zvezi s krčenjem obravnav tako imenovanih necovidnih pacientov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 43. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje Vojka Starovića v zvezi z nacionalnim načrtom za okrevanje in odpornost. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 43. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Rudija Medveda v zvezi z odločitvijo o prenehanju veljavnosti odloka o načrtu za kakovost zraka. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 42. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje mag. Meire Hot v zvezi s testiranjem uporabnikov storitve osebne asistence. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 42. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja in ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Primoža Siterja v zvezi z ukinitvijo dodatka za pomoč in postrežbo za slepe in slabovidne v Predlogu zakona o dolgotrajni oskrbi. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 43. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Lidije Divjak Mirnik v zvezi s predlogi sprememb Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 43. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi z razpisom Ministrstva za kulturo za serijo po romanu Draga Jančarja To noč sem jo videl Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 43. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Marka Bandellija v zvezi z izgradnjo akumulacije Suhorica. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 43. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Marjana Dikaučiča na poslansko vprašanje Janje Sluga v zvezi z okrnitvijo delovanja notarske pisarne v Žalcu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 41. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Boštjana Koražije v zvezi z določili o pogoju PCT za prejemnike pomoči pri humanitarnih organizacijah in uporabnike nujnih socialnih storitev Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožeta Podgorška na poslansko vprašanje Jožeta Lenarta v zvezi s področjem ekološkega kmetijstva v Strateškem načrtu Skupne kmetijske politike 2023–2027 ter njegovo vlogo pri blaženju in preprečevanju podnebnih sprememb. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Marka Bandellija v zvezi s tretjim odmerkom cepiva. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 43. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance mag. Andreja Širclja na poslansko vprašanje mag. Andreja Rajha v zvezi z izdatki državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 43. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 25. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.