Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 14. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Jana Jenko, mag. Bojan Krajnc, gospod Igor Zorčič od 15. ure dalje, gospa Ksenija Korenjak Kramar, mag. Matej Tonin, gospod Jernej Vrtovec, gospa Jelka Godec, dr. Jasna Murgel, mag. Tanja Cink od 15. ure dalje, gospod Ivan Hršak in gospa Nada Brinovšek. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 14. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 4. decembra 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda seje nisem prejel. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda seje. Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da 14. sejo razširi z 2.A točko, to je s Predlogom zakona o dopolnitvi Zakona za uravnoteženje javnih financ po nujnem postopku. Obvestilo o predlogu za širitev ste prejeli v četrtek, 10. 12. 2015. Želi besedo predstavnica predlagatelja širitve gospa Urška Ban, predsednica Odbora za finance in monetarno politiko? Ne. Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagatelja predloga zakona? Besedo ima minister Dušan Mramor.
Spoštovani! Vlada je naredila natančno analizo davčne konkurenčnosti Slovenije in ugotovila predvsem nekonkurenčnost na področju dohodkov visoko strokovnih kadrov s skupnimi dohodki približno nad 1,6-kratnik povprečne plače. S predlogom dopolnitve Zakona za uravnoteženje javnih financ se predlaga prehodna začasna ureditev za lestvico za odmero dohodnine, ki naslavlja ta problem nekonkurenčnosti. Začasno za obdobje dveh davčnih let, za leti 2016 in 2017 se predlaga sprememba lestvice za odmero dohodnine z višanjem meje med drugim in tretjim davčnim razredom ter ohranitev četrtega davčnega razreda s stopnjo 50 %, kot velja na podlagi Zakona za uravnoteženje javnih financ, še za leto 2015. Namen predlagane novele ZUJF je prestrukturiranje davčnih bremen med zavezanci za dohodnino z dohodki, ki se obdavčujejo sintetično na letni ravni s progresivno davčnimi stopnjami, s ciljem oblikovanja ugodnejše strukture obremenitve za povečanje konkurenčnosti ob zastavljenem načrtu in zavezam javnofinančne konsolidacije do leta 2020. Vlada meni, da je v tem trenutku to možen prvi korak v pravo smer, ki pa tudi napoveduje nadaljnje ukrepe za povečanje konkurenčnosti gospodarstva tudi na segmentu obremenitve dela z davki. Odločanje o predlogu Zakona za uravnoteženje javnih financ na tej seji Državnega zbora je nujno, ker mora sprememba zakona začeti veljati še v letošnjem letu. Poleg tega pa mora biti na podlagi uveljavljene spremembe zakona še tudi v letošnjem letu sprejet in objavljen v Uradnem listu podzakonski akt. Zato predlagam, da se predlog zakona za uravnoteženje javnih financ uvrsti na to sejo Državnega zbora. Hvala lepa.
Želi besedo predstavnik skupine poslank in poslancev Luka Mesec kot predlagatelj poslanskega predloga zakona? Ne. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Potem zaključujem predstavitev stališč o predlogu za širite. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanja glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. V skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora bo Državni zbor to točko obravnaval jutri, v torek 15. 12. 2015. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejeto širitvijo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 14. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 31 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. članom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje največ v 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: gospod Karel Erjavec, minister za zunanje zadeve, mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Andreja Katič, ministrica za obrambo, od 17. ure dalje in mag. Vesna Györkös Žnidar, ministrica za notranje zadeve. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade dr. Miro Cerar. Najprej mu bo poslansko vprašanje zastavil mag. Branko Grims.
Spoštovani vsem zbranim prav lep pozdrav! Poseben pozdrav vladi in njenemu predsedniku. Migrantski tok, ki se je začel zlivati v Evropo, je postavil pred Evropo in vsako od držav izjemen izziv. Izziv, pri katerem ni prostora za kakršnokoli naivnost, saj so odločitve, ki se sprejemajo, nepopravljive in na nek način zgodovinske. S tega vidika je Vlada Republike Slovenije zamudila zgodovinsko priložnost in povzročila Sloveniji nepopravljivo škodo, ko ni zgradila ograje hkrati z Madžarsko in hkrati z njo razglasila popolne zapore meje za ilegalne migrante. Potem bi se tok obrnil drugam in s temi problemi se v Sloveniji danes sploh ne bi bilo treba ukvarjati. Vsaj ne v taki obliki kot zdaj. Sedaj je situacija taka, da se povzroča zelo velika materialna in siceršnja škoda. Poglejte, samo primer, imamo šolo na Gorenjskem, kjer bi potrebovali nekaj sto tisoč evrov, srednja šola na Jesenicah je to, lahko ste videli to na televiziji, za popravilo. Tam otroci sedijo v plaščih, kaplja jim na glavo, to je za to vlado problem. 123 milijonov evrov za ilegalne migrante v proračunu Republike Slovenije naslednje leto, to pa ni za to vlado noben problem. Tukaj je seveda nekaj hudo narobe, stroški so ogromni. Stroški so že sedaj taki, da je to velik problem za celotno Slovenijo in so trojni. Neposredni sami stroški ilegalnih migrantov in migracij, drugo so posredni stroški, zahtevano bo več denarja za varnost, in tretji so gospodarski stroški, določene gospodarske panoge, na primer turizem, so dobesedno klinično mrtve, in situacija se še poslabšuje. V zadnjih dneh smo bili priča dvojnega dogajanja, ki je na nek način odraz precej zmešnjave in tudi ne povsem ustreznega ravnanja, če sem diplomatski, evropskih institucij, ko gre za soočanje z migrantsko krizo, pa tudi zelo različnih interesov. V prvi vrsti gre za trepljanje Slovenije po hrbtu, češ, kako dobro dela, po drugi strani pa so dejanja povsem nasprotna. Italija na našo mejo pošilja vojsko, Avstrija je začela na naši severni meji graditi ograjo. To je direktna nezaupnica – pustimo besede ob strani, nezaupnica v dejanjih – temu, kar je ta vlada storila z migranti, ki jih očitno ne obvladuje in ne izvaja schengna v celoti. Zato postavljam vprašanje: Ali se ta vlada zaveda, kakšne so okoliščine za Slovenijo in kaj lahko pričakujemo v naslednjih tednih in mesecih, še posebej ko se bo sedanji migrantski tok [[izklop mikrofona]]
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala, spoštovani gospod poslanec. Vaše trditve, ki ste jih postavil pred vprašanje, so seveda povsem zavajajoče in ne držijo. Kot prvo, pravite, zakaj ni Slovenija naredila neke popolne zapore ograje. Poglejte, mi sedaj postavljamo te tehnične ovire in vidite, kako se težko lokalno prebivalstvo z njimi sooča, kljub temu da gre za začasne ovire ob naši meji, ki jih bomo, upam, lahko odstranili čim prej, torej takrat, ko bo prenehala ta nevarnost nekontroliranega prehoda migrantov v velikih količinah. Tako da absolutno tukaj ne gre za nekaj tako enostavnega, kajti tudi postavljanje ovir je lahko breme v smislu turizma, gospodarstva, medsebojnih odnosov, transporta in podobno. Zato slovenska vlada ravna v teh zahtevah skrajno premišljeno. Mi obvladujemo migrantski tok, da se ne razprši po Sloveniji, da ne nastanejo varnostni problemi, da smo humanitarni in da lahko ti begunci in migranti gredo proti državam, destinacijam, kamor želijo iti. Problem, s katerim se sooča Slovenija kot dvomilijonska država, je problem evropskih in svetovnih razsežnosti. In če se z njim ne morejo kosati niti Nemčija, niti Švedska niti Italija, niti Francija, niti Grčija, niti nobena država sama, vse imajo zelo hude probleme, smo pravzaprav lahko Slovenci zelo zadovoljni s tem, kar naši državni organi uspevajo storiti ob meji in širše, da ta migrantski tok obvladujejo. Ta migrantski tok je za Slovenijo veliko večje breme kot za vse države, skozi katere poteka, in za tiste, kamor gre. Stroški absolutno niso takšni, kot pravite. Res je, nastaja tudi manjša gospodarska škoda na določenih ožjih področjih, ki pa je neprimerljiva s tem, kako država uspeva obdržati celoten sistem v normalnem delovanju. Mi tudi v tem času ob najhujšem navalu beguncev, migrantov beležimo gospodarsko rast. Zanimanje tujih investitorjev ostaja. Vsi gospodarski kazalci so spodbudni, povečuje se zaposlenost, država deluje normalno. Zato so te vaše trditve zavajajoče. Ne nastaja nobena takšna škoda in Slovenija opravlja svojo dolžnost maksimalno korektno. Je pa dejstvo, poudarjam, da gre za velik migrantski tok, s katerim se sooča cela Evropa, tudi širši svet od Afrike, Bližjega vzhoda do drugih območij. Naj še enkrat rečem, da smo ga doslej uspešno obvladovali. Se pa pripravljamo z vzpostavitvijo teh tehničnih ovir tudi na situacije, ki bi lahko nastale, v katerih bi morali obvladovati širše migrantske tokove, ki bi se želeli razpršiti po Sloveniji, kar bi lahko ogrožalo premoženje naših ljudi, njihova domovanja, vikende, avtomobile, kar koli. Zato postavljamo te tehnične ograje, vendar s skrajnim občutkom in se skušamo stalno sporazumevati z lokalnim prebivalstvom, da to ne bi škodilo medsosedskim odnosom, njihovemu vsakodnevnemu življenju, predvsem pa da ne bi res škodilo gospodarstvu Slovenije. Gospod Grims, ne predstavljam si tega, kar govorite vi, da se Slovenija kar brez nekega resnega razloga, to vi govorite, da bi se morala Slovenija morala že prej ograditi z neko ograjo. Zagotavljam vam pa nekaj, nobena ograja ne more, če ne bo Evropska unija skupno našla nekega pristopa, preprečiti navala desetin, tisoče beguncev. Zato bo treba takšno kontrolo postaviti predvsem na zunanjih mejah Evrope, za kar si Slovenija prizadeva. Kot članica schengna pa, ponavljam, izvaja učinkovit nadzor in usmerjanje na meji, tako da lahko velik tok teh migrantov, teh ljudi potem potuje naprej v Avstrijo, v Nemčijo in ostale države in destinacije. Naj izkoristim priliko, da še enkrat rečem, ta ograja ki jo postavljamo, ima začasen namen, ima namen usmerjanja in boljšega nadziranja teh potencialnih in tudi sedanjih tokov beguncev. Vi morate vedeti, da še zdaj prihaja v Slovenijo dnevno več kot tri tisoč do pet tisoč beguncev, zato Slovenija stalno prek policije, vojske, civilne zaščite, prostovoljcev, vseh ostalih zdravstvenih delavcev in vseh, ki se trudijo, zadevo učinkovito usmerja. In ponavljam, ni nobene večje materialne in druge škode, in nekorektno je v tem času, ko se cel svet sooča s tem, ko se Slovenija ustrezno, vzorno odziva na to problematiko, je humanitarna, je solidarna in zagotavlja varnost ,je nekorektno uporabljati tako hude obtožbe zoper kogar koli. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovani dr. Cerar, jaz ne vem, očitno so vas trepljanja po rami s strani posameznih institucij zazibala v nek sen. Ampak poglejva dejstva. Kolikšni so stroški migrantov, ste ocenili vi sami v vašem proračunu, kajti vi sami ste predlagali 123 milijonov evrov v proračun za ta namen, in to je vaša koalicija tudi izglasovala. To se pravi, to so dejstva. Dejstvo je tudi, da so težave s posameznimi panogami, o čemer sem govoril. To se da preveriti, in to tudi sami dobro veste. Tretja stvar pa je, da gre za očitno nezaupnico vaši vladi, in to v ravnanju. Zakaj? Zaradi tega ker vlada ne izvaja schengenskih predpisov. In to je tek na kratke proge, in to zelo kratkoviden. O tem vas opozarjam že mesece in mesece. Sami ste priznali, da ob 320 tisoč migrantih, ilegalnih migrantih, ki ste jih spustili prek Slovenije, ste pobrali prstne odtise in storili vse ostalo potrebno po vaših uradnih izjavah v zadnjem obdobju okoli 35 tisočim. Vse ostalo je šlo čez brez ustreznega postopka. Samo za polovico po tistem, kar je bilo sporočeno uradno, obstaja kakršnakoli dokumentacija in tako naprej. Itak vemo, da je tukaj še kup drugih varnostnih vprašanj, ki jih to odpira, ampak vrniva se na današnjo temo. Če bi naši severni sosedje verjeli v vašo sposobnost izvajanja schengna dosledno, bi pomagali graditi ograjo na naši južni meji, potem bi bila ta popolnoma nepotrebna. Dejstvo pa je, da se na naši južni meji gradi res ograja, ki pa je, milo rečeno, malo majhna in zelo problematična z nekaterih drugih vidikov. In to je tisto, če se stvari dela polovičarsko. Namesto da bi naredili eno konkretno ograjo in za to prevzeli odgovornost, se je tega lotilo na tak način, da je to lahko tudi predmet polemik. In to se tudi dela. V normalni državi bi bila sedaj diskusija o tem, da nam postavljajo ograjo na severni meji in pošiljajo vojsko na zahodno mejo. Pri nas pa se zadnje dni diskutira o tem, da delamo ograjo na južni meji.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Najprej glede schengenskih prepisov. Pravite, da Vlada ne izvaja nalog po schengenskih predpisih. Kolikor je mogoče, jih izvaja vzorno, in na to kaže tudi dejstvo, da nam to priznava celotna Evropska unija. Kot veste, je pred nekaj dnevi Evropska komisija izdala izrecno opozorilo Grčiji, Hrvaški, Italiji, Madžarski in Malti k spoštovanju pravil pri registraciji prebežnikov. Slovenija tega opozorila ni bila deležna, ker smo že od začetka do danes pripoznani kot država, ki vzorno izvaja, pač v danih razmerah, vsa pravila na področju schengna. Kadar je količina migrantov prevelika, pa se zadeve, jasno, spreminjajo. Ampak poudarjam, tudi v teh razmerah Slovenija izvaja svoje dolžnosti, kot je treba. Kar zadeva proračunskih sredstev, zagotovo je treba tudi migracije predvideti v tem okviru. Kot veste, smo že za to prvo obdobje, za ta mesec in do konca leta zagotovili pomoč s strani Evropske komisije oziroma dobili bomo evropska sredstva. Kot veste, nam solidarno pomaga več kot deset držav, ki so poslale v Slovenijo tudi policiste na naše meje. Pomagajo nam tudi inženirci iz vojaških enot drugih držav. Očitno je Slovenija doživela s tem neko posebno priznanje, kar pomeni, da se pravzaprav nadzor na naši meji dodatno evropeizira v luči schengna, s tem ko ti policisti hodijo sem. Seveda pa budno spremljamo situacijo. Kot sem že večkrat te dni poudaril, stopnja ogroženosti v Sloveniji ne narašča. Zadeve so pod nadzorom. Smo pa seveda vsi, tako vlada kot policija kot pristojni drugi organi nadvse budni, spremljamo, kaj se dogaja okoli nas in zagotavljamo na ta način normalen potek dela. Govorite o nekih stroških po panogah, ne predložite nobenih izmerljivih podatkov. Naša ministrstva na tem področju delujejo, proučujejo zadeve. Ampak ponovno poudarjam, Slovenija tudi v tem obdobju, ko je soočeno z resnično velikim številom migracij tako kot vse države okoli nas, od največjih do drugih, enostavno beleži gospodarsko rast, ki je stabilna, beleži povečevanje zaposlenosti, vedno nižja je nezaposlenost, vedno večje je zanimanje tujih investitorjev. Zrasli smo na lestvicah konkurenčnosti, tako da absolutno indikatorji jasno kažejo, da smo se zelo uspešno zaenkrat soočili s to problematiko. Hvala lepa.
Mag. Branko Grims, imate besedo, da zahtevate, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Spoštovani! Dejstvo, da je ta vlada zamudila zgodovinsko priložnost, ko bi lahko pravočasno premišljeno in ustrezno zaščitila našo južno mejo in dosledno izvajala schengen na celotnem ozemlju Republike Slovenije, dejansko izvajala, ne tako po najboljših močeh, je seveda potisnilo Slovenijo v zelo nezavidljiv položaj. Mi smo trenutno edina država v Evropi, ki na nek način postaja obkoljena. Mislim, da je to zelo slaba napoved za tisti čas, ko se bo ta migrantski tok obrnil. In ta čas se zelo hitro bliža. Ravno danes ste lahko prebrali izjave Angele Merkel, ki je še nekaj tednov nazaj vabila migrante, naj prihajajo neomejeno v Nemčijo, da je potrebno, citiram, "… drastično omejiti število migrantov." Kaj to pomeni, upam da je jasno vsem v tej dvorani. In takrat se bodo vsa ta dejanja verjetno pokazala v precej drugačni luči. Takrat se bo tudi v pravi luči pokazalo, kaj je pomenila tekma za pretočnost, ki ste se jo šli v vaši vladi, namesto doslednega izvajanja schengenskih predpisov. Takrat se bo zelo verjetno to vrnilo kot velik bumerang. Mislim, da vsa zgodba z migrantsko krizo v Evropi kaže, da se gre tukaj zelo malo zanašati na velike besede, ko te nekdo treplja po rami, ker na koncu vsak plača svoje lastne račune in odgovarja za svoja lastna dejanja. Tudi ta denar, ki je v proračunu, 213 milijonov evrov, namenjen migrantom v naslednjem letu, ste sami ob spremljanju proračuna opredelili kot dvojno sestavljen – iz dela, ki ga pričakujete od Evropske unije, pa še to ne morete garantirati, in dela, to naj bi bilo približno polovico, ki pa ga bomo zanesljivo plačali sami. Mimogrede, v tem primeru je to stokrat več denarja, kot bi bilo potrebno za obnovo tiste šole, o kateri sem govoril prej, da si bomo vsi predstavljali, za kako velik denar gre. In ta ne zajema še vseh tistih dodatnih stroškov in posrednih podjetniških izgub, o katerih bi morali zelo resno spregovoriti. Predvsem se pa vprašajmo, kaj pomeni spreminjajoča se Evropa v luči tega ravnanja naših sosedov, kaj pomeni morebitna sprememba schengna, kot ga poznamo sedaj. O vsem tem in o tem, kaj bi to pomenilo za slovensko podjetništvo, za ljudi, za njihovo blaginjo, in verjemite mi, da prav nič dobrega, bi morali odkrito spregovoriti v Državnemu zboru. Zato predlagam, da se o tej temi opravi in o odgovoru predsednika Vlade opravi razprava.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Luka Mesec, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani premier in drugi člani vlade! Gospod premier, vemo, da policisti stavkajo že več kot tri tedne, kot berem na portalu RTV Slovenija, ste po včerajšnjem koalicijskem sestanku nekako tudi sami pravilno razbrali, zakaj je do te stavke prišlo. Do te stavke je prišlo, tako kot tudi sami navajate, ker je v policiji zadnja leta veljalo nesorazmerno varčevanje, ker so sredstva tako okleščena, da marsikateri policist dela v mizernih pogojih, da se dela z zastarelo opremo, da je stanje praktično nevzdržno sploh zdaj, ko je policija nadpovprečno obremenjena. Ampak na to smo vas opozarjali. Na to ste bili večkrat opozorjeni na raznih parlamentarnih odborih, na to smo vas konec koncev opozarjali tekom celotnega sprejemanja fiskalnega pravila, ki ste ga julija letos v tej dvorani sprejeli z aplavzom. Takrat smo vam jasno povedali, da vas bo čez pol leta bolela glava. Fiskalno pravilo je namreč prisilni jopič, ki si ga je vlada nadela sama, in fiskalno pravilo je tisto, ki zdaj vlado sili v to, da nadaljuje oziroma še zaostruje varčevalne politike prejšnjih vlad in da imamo naenkrat pred seboj proračun, ki je najbolj varčevalen po tistem iz leta 2012. S tem se sistemska kriza, sploh podsistemov, ki so odvisni od javnega financiranja – policija, šolstvo, zdravstvo in tako naprej, še poglablja. Zato me v luči včerajšnjega sestanka in v tem kontekstu zanima naslednje: Koliko denarja ste včeraj uspeli najti na sestanku za policijo? Zakaj ste takoj našli denar za žico, za ljudi ga pa ni in koliko je ta žica stala? Zakaj se kljub očitnimi problemom s fiskalnim okvirom, ki ste si ga nadeli sami, odrekate po drugi strani prihodkom v proračun, ki bi jih lahko dobili? Ravno ZUJF, ki ga je na začetku te seje predstavil vaš kolega Dušan Mramor, bi lahko v proračun prinesel dodatnih 16 milijonov iz naslova četrtega dohodninskega razred, kar je bil konec koncev tudi predlog Združene levice, ampak ste se odločili ta denar prerazporediti med 12 % najbolje plačanih v Sloveniji. Zato me zanima: Zakaj raje ne namenjate denarja, ki bi ga lahko na ta način pridobili, v kakšne bolj produktivne namene? Hvala.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec. Kot ste pravilno ugotovili, se je v preteklih letih in kar v nekaj preteklih vladah nesorazmerno varčevalo tudi na področju policije in predvsem na področju varnosti in obrambe. To je pripeljalo do stanja, ki ga je podedovala naša vlada, ki ga pa obravnava z vso odgovornostjo. To počnemo že od začetka mandata. Zato bi želel na tem mestu podati samo nekaj informacij v teh kratkih minutah, lahko bi govoril o tem dlje časa. Mi smo samo z rebalansom proračuna 2015 zagotovili policiji nove zaposlitve in nov denar. Mi smo dali tudi preko 90 soglasij k pogodbam o vzdrževanju in prenovi objektov, dali smo soglasja za operativno podporo policijskim nalogam s področja nadzora meje. Predvideli smo 300 novih zaposlitev policistov za nedoločen čas. Po dolgem času je prišlo do 300 novih zaposlitev za nedoločen čas, od tega je za 100 policistov predvideno tudi plačano izobraževanje v času delovnega razmerja in za 330 policistov na meji smo spremenili delovne razmerje iz določenega v nedoločen čas. Ob tem smo konstantno iskali sredstva tudi za opremo, dosegli nek napredek že med letom, predvsem pa predvideli za opremo in nadalje posodobitev dela policistov 30 dodatnih milijonov za leto 2016 in 30 dodatnih milijonov za leto 2017. Seveda tudi ob zavedanju varnostne situacije, ki se v Evropi zaostruje, pa vendar gredo ta sredstva prav za policijo. Zato sem bil nadvse presenečen, ko se je začelo v javnosti to obravnavati na tak način, kot se je. Naj poudarim, da sta ob tem tudi oba policijska sindikata sodelovala v pogajanjih vlade z javnim sektorjem, torej s sindikati javnega sektorja, kjer smo namenili več kot za 200 milijonov stimulacij, napredovanj za vse v javnem sektorju. Tudi iz tega naslova posebej za policiste, pri čemer je eden od sindikatov po mojih informacijah ta sporazum tudi podpisal. Tako da resnično mi ni jasno, zakaj je prišlo do stavke nekaj dni po terorističnem napadu v Parizu, ko je cela Evropa bila zgrožena ob tem, kaj se je zgodilo, in ob tem, ko se celo leto izrazito trudimo, da gremo v korak z zahtevami policistov. In tudi njihove zahteve, s tistega časa, ko so neke vlade nekaj podpisale, pa nič naredile, so bile sedaj dopolnjene še z novimi zahtevami, pri čemer je nekaj teh zahtev že izpolnjenih, smo jih v bistvu že izpolnili, in to bo tudi naša pogajalska skupina ponovila, če bo treba, tako njim, torej sindikatom, predstavnikoma sindikatov kot javnosti. Kaj hočem povedati? Ta vlada se že celo leto izrazito trudi za policiste. Ne samo v besedah, ko jim izrekamo spoštovanje in zahvalo za njihovo požrtvovalno delo na meji pa tudi drugod, ampak tudi s tem, da smo jim v prihodnjih proračunih dodelili izdatna dodatna sredstva za opremo, za njihovo boljšo delovanje, za modele, za njihovo posodobljeno delovanje in ob tem, ko smo že tudi letos namenili toliko sredstev, nove zaposlitve, nove ugodnosti itn. To kaže na nekaj. To kaže, da ta vlada spoštuje ta poklic, si zanj prizadeva, si prizadeva tudi za varnost v Sloveniji. Seveda ni dovolj, seveda bo vedno še premalo, kajti potrebujemo veliko na tem in na drugih področjih, zato bomo s tem nadaljevali. Pogajalska skupina seveda deluje že od začetka, od dneva pred stavko in naprej deluje. In pogajalska skupina je včeraj dobila zelo jasna izhodišča s strani Vlade, ki jih bo predstavila jutri, pojutrišnjem policijskima sindikatoma, da se pogovarjajo o teh zadevah naprej. Ampak morate pa upoštevati vsi, in bomo tudi upoštevali na Vladi, da ne moremo zdaj porušiti dogovora s celotnim javnim sektorjem. Država ima svoje javnofinančne okvire, mora biti dober poslovni gospodar, mora zagotoviti vsem v javnem sektorju, od medicinskih sester do šolnikov, od zdravnikov do gasilcev, od vojske do policije, da so obravnavani na nek enakopraven način, zato bomo tudi ta pogajanja oziroma jih bo pogajalska skupina vodila v skladu s tem javnofinančnim okvirom. Ne moremo si dovoliti, da bi zdaj porušili sporazum, ki smo ga mesece in mesece pripravljali in uspešno sklenili s celotnim javnim sektorjem. Gredo pa pogajanja naprej in pogajalci bodo sami predstavili neposredno najprej sindikatoma pogajalska izhodišča. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Gospod premier, niste odgovorili na moja vprašanja, tako da jih bom ponovil. Tri vprašanja imam: Prvič. Koliko denarja ste včeraj našli za policijo? Kot sami vidite, so problemi hudi, problemi se akumulirajo več let in te probleme boste morali kot vlada začeti razreševati, sploh zdaj ko je policija nadpovprečno obremenjena. Se pravi, zanima me, koliko denarja ste včeraj našli v ta namen. Drugič. Kako to, da je bilo takoj možno najti denar za žico, za ljudi pa ne in koliko je ta žica stala? In tretjič. Zakaj se odrekate stvarem, kot je recimo 16 milijonov iz naslova četrtega dohodninskega razreda, ki bi jih lahko uporabili za razreševanje točno takšnih problemov, kot so zdaj pred vami? Hvala.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Verjetno dobro veste, da pogajanja ne potekajo tako, da se parlamentu pojasnijo pogajalski predlogi, potem pa se gre k nasprotni strani. Povsem korektno in prav je, da se najprej pogajalski predlog s strani Vlade oziroma pogajalske skupine predstavi policijskima sindikatoma. Ko pa jima bo predstavljen, bo postal tudi javno znan in takrat boste z njim seznanjeni. To bo verjetno že jutri, pojutrišnjem, tako da koliko denarja smo včeraj za to namenili, vam na ta način ne morem povedati. Vam pa moram nekaj povedati, da kolikor ga bomo zdaj namenili policistom, ga bomo morali vzeti nekomu drugemu, če bomo sklepali tako kot vi: ali zdravnikom, ali šolnikom, ali gasilcem, ali civilni zaščiti, ali morda vojski ali nekomu drugemu v javnem sektorju. In tega se je treba zavedati. Zato mora vlada upoštevati celotno sliko ob vsem razumevanju in posluhu tudi za policiste. Seveda, saj ta posluh, kot sem rekel, že celo leto vsak mesec izrazito izkazujemo. Zato mora vlada poskrbeti za delovanje države, tako da upošteva javnofinančni okvir. Prej ste dali neko zelo, bi rekel, neumestno primerjavo. Denar za žico imamo, ste rekli, za ljudi pa ga ni. To je zelo, bi rekel, neprimerna izjava. Tehnične ovire – tudi žičnata ograja na meji so namenjene varstvu ljudi in njihovega premoženja. Spomnite se, kako je prehajalo čez slovensko mejo s Hrvaške na tisoče in tisoče ljudi, ko so se ljudje tam bali in nas vsi prosili, da postavimo ograjo, da jih zavarujemo. Ta žica nima namena sama po sebi, ima namen, da usmerja migrantske tokove, ki so še vedno veliki, na določena mesta, kjer se lahko nadzirajo, da ravno zato ne pride do tega, da bi bili naši ljudje in njihovo premoženje, njihov normalni ritem življenja ogrožen. Kar pa se tiče davčne zakonodaje, pa predlagam, da o tem spregovori minister za finance. Bi pa rekel, da smo ravno s to spremembo, ki je bila danes pred začetkom te točke uvrščena na dnevni red, predvideli neko spremembo v samem davčnem sistemu, dohodninskem sistemu, ki gre v korist določenega dela ljudi, srednjega sloja, ki bo razbremenjen določene obremenitve. Iščemo pa rešitve predvsem tudi za gospodarstvo, kako stimulirati razvoj gospodarstva in drugih sfer v družbi na druge načine. S tem nadaljujemo in ko bomo imeli rešitve, jih bomo tudi predstavili. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo za zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala za besedo, še enkrat. Gospod premier na vprašanja ni odgovoril oziroma ni odgovoril zadovoljivo. Res me zanima oziroma nas zanima, koliko je stala žica. Tako da glede tega vprašanja mislim, da se je treba pogovoriti v Državnem zboru. Glede drugih stvari pa mislim, da rabimo tudi malo širšo razpravo. To, kako izgleda, nekomu vzeti, da drugemu damo, to smo vam povedali že, ko smo obravnavali fiskalno pravilo. Fiskalno pravilo je tisti trd prisilni jopič, ki vlado ali nekoga sili v to, da če hočeš nekomu dati, moraš nekje vzeti. Če bi imeli mehkejše fiskalne okvire, in ta je bil pol leta nazaj še možen, enostavno tega ne bi bilo treba početi. Tukaj boste morali odgovornost nase vzeti. Imate pa še vseeno manevrski prostor ravno pri davčni zakonodaji, kjer ne gre za jemanje enemu segmentu podhranjenega javnega sektorja, recimo šolstvu ali zdravstvu, zato da bi se dalo policiji, ampak gre enostavno za neko redistribucijo, ki je v Sloveniji ne samo fiskalno in ekonomsko potrebna, ampak je celo produktivna. Ker nam neenakost narašča, se denar lahko najde pri premožnejših, pri kapitalu, pri tistih deli prebivalstva, ki so primerjalno manj obdavčeni s standardi, ki recimo veljajo v Evropi. Tukaj gre za prerazporejanje ne horizontalno, se pravi iz enega segmenta v drugega, ampak vertikalno, od premožnejših k tistim, ki denarja nimajo in k bodo verjetno ta denar tudi produktivneje porabili. To pa je vsebinsko vprašanje za vas, vaše finančno ministrstvo in tudi o tem predlagam, da se opravi razprava. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Gospod Jožef Horvat imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik slovenske vlade! Slovenske državljane in slovensko gospodarstvo, še posebej naše izvoznike je močno vznemirila in še vedno vznemirja ideja o mini schengnu in izključitvi Slovenije iz schengenskega območja. Danes teden v ponedeljek, 21. decembra, bo minilo osem let, odkar je Slovenija postala država članica schengenskega območja. Naši državljani so to sprejeli z velikim odobravanjem, saj je bil odpravljen mejni nadzor na mejah z Avstrijo, Italijo in Madžarsko, Slovenija pa je okrepila nadzor na meji s Hrvaško, saj je ta meja postala schengenska zunanja meja. Slednje pomeni, da v skladu z zakonikom o schengenskih mejah Slovenija v imenu držav članic schengenskega območja izvaja nadzor zunanje meje na meji s Hrvaško. Migrantska kriza je pokazala, da države, med njimi tudi, žal, Slovenija, niso sposobne izvajati v celoti schengenskega zakonika. Schengen je torej padel in mi ne vemo, kdo prihaja k nam na naše evropsko dvorišče. Zaradi tega so se močno povečala varnostna tveganja. Z neizvajanjem zakonika o schengenskih mejah se je pod vprašaj postavilo vprašanje varnosti evropskih državljanov. Zato se nekaterim zdijo logične ideje o vzpostavitvi mini schengna, kjer pa Slovenije ni na seznamu elitnih držav v jedru Evrope. "Obrobne države Evropske unije morajo deliti bremena migrantske krize ali bodo ostale izven schengenskega jedra," pravi šef evroskupine Jeroena Dijsselbloem v intervjuju za belgijski časopis L'Echo in dodaja, da bi migrantska kriza lahko sprožila mini schengen. Spoštovani gospod predsednik Vlade, sprašujem vas: Kaj bo naredila vaša vlada in vi osebno, na primer na bližnjem Evropskem svetu ta četrtek in petek, da Slovenija vendarle ostane v schengenskem območju in da na nek način utišate ideje o mini schengnu, ki vznemirjajo naše državljane in naše gospodarstvo? Hvala za vaše odgovore.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Idejo o mini schengnu je težko utišati, ker je pravzaprav ni. Spodbujate jo vi in nekateri mediji, ki jo stalno prezentirate v javnosti kot nekaj, kar naj bi obstajalo. Poudarjam in ponavljam, mini schengna ni in ga ne bo. Res pa je, da je zaradi notranjepolitičnih razlogov pri nekaj nizozemskih politikih zrasla neka ideja o nekem mini schengnu in se je pojavljala ravno v času prejšnjega zasedanja Evropskega sveta, torej zadnjega, ki sem se ga udeležil. Še preden sem se ga udeležil, so mi jo plasirali kot neko možnost, na kar sem seveda odzval, da je to nesprejemljivo. Potem pa sem to preveril konkretno pri predsednikih vlad – Nizozemske in tudi nekaterih drugih, ki so mi rekli, da tega ni, da o tem sploh niso razpravljali in zato je ta ideja popolna izmišljotina oziroma neka ideja nekih posameznikov, ki so jo uporabili potem mediji in drugi v notranjepolitične namene na Nizozemskem. Naj ponovim, da tudi kasneje v kasnejših dneh in tednih se je izkazalo, da takšne ideje ni. Je pa res, da je prišlo do srečanja nekaterih držav Evropske unije, predvsem sedmih držav, ki so glavna destinacija za begunske tokove, torej za migrante, in to je vzbudilo neke sume, neke domneve, da gre morda tam za pogovore o tako imenovanem mini schengnu, kar se je izkazalo za povsem neresnično. Te države so se dobile skupaj zato, ker so vse skupaj obremenjene z istim problemom. To so države, destinacije, kamor želijo ti migranti priti. Te države imajo zato specifičen problem, še posebej zato, ker tudi nekatere druge države, kot je denimo Turčija, izražajo nadaljnje zahteve po preselitvi velikega števila, stotine, tisoče ljudi v Evropo, in to pomeni predvsem v te države. Zato so se te države sestale in pogovarjale o tem, kako naj na ta izziv ali bi rekel celo kaj drugega odgovorijo. Tako da ni šlo za nobene formalne pogovore, za nič, kar bi ogrožalo normalen potek dela Evropskega sveta in Evropske unije. Še najmanj za kaj takega, kar bi bilo podobno mini schengnu. Naj ponovim, da Slovenija svoje schengenske obveznosti v danih razmerah, ki so ekstremne, izvaja optimalno, kar nam priznava tudi Evropska unija in posebej Evropska komisija. Naj ponovim, da je Evropska komisija pred dnevi pozvala Grčijo, Hrvaško, Italijo, Madžarsko in Malto k temu, da morajo spoštovati pravila pri registraciji pribežnikov. Tega opozorila torej ni naslovila na Slovenijo, kar je izrecen, jasen dokaz, da Slovenija svojo schengensko obvezo, ki ni majhna, spoštuje in izvaja optimalno, pač v okviru migrantskih tokov, ki obstajajo. Tudi ni nikoli bila kakšna razprava o tem, da bi se Slovenija izločala iz schengna, obstajajo seveda bojazni, da bi se lahko takšen razmislek pojavil denimo v zvezi z Grčijo, ki pa dejansko svojih schengenskih obveznosti nikakor ne izpolnjuje, pri čemer je to država, ki bi morala varovati zunanje meje Evropske unije, na kar se še posebej osredotočamo kot na neko ključno rešitev pri obvladovanju migrantskih tokov. Slovenija ostaja v schengnu, je v schengnu, bo v schengnu in izpolnjuje svoje dolžnosti. Smo tudi v stalni komunikaciji z vsemi državami Evropske unije, tudi z Avstrijo, Nemčijo in drugimi, tako da tudi tukaj vidimo, da nobena od teh držav nas ne izloča ali ne želi izločati. Nasprotno, z njimi sodelujemo pri uravnavanju nadzorov teh migracij. Seveda pa ta nekaj kilometrov dolga ograja na avstrijskem prehodu s Slovenijo ima nek drug namen. Prej je o tej ograji govoril gospod Grims. Dejstvo je, da gre za neko ograjo, ki ima zgolj usmerjevalni namen na vhodno točko iz Slovenije v Avstrijo. Je relativno kratka in je postavljena zato, ker ima Slovenija tudi tam blizu nastanitveni center za begunce, kjer je lahko tudi večje število beguncev, in s tem nekako sporazumno z nami Avstrijci omogočajo, da ne bi nekontrolirano ti begunci se sami odločali tam morda prehajati skozi mejo. To poteka sporazumno in zaenkrat lahko zagotovim, da ni bilo nobenih drugih dogovorov ali groženj. Če pa bi se pojavila kakršnakoli tendenca, da države severno od nas začenjajo zmanjševati ali celo bistveno zmanjševati dotok migrantov, pa se bomo na to ustrezno odzvali tudi sami, nikakor pa ne bomo dopustili tega, da bi se kakšna država odločila za zapiranje meja, kajti to bilo v nasprotju z evropskim redom, z evropskimi in tudi schengenskimi pravili.
Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod premier. Zdaj ste vi začeli govoriti tudi o meji med Slovenijo in Avstrijo, ki jo je postavila Avstrija, pa me zanima: Ali se ta meja postavlja v skladu z Zakonikom o schengenskih mejah, bolj točno v skladu s 24. členom? Jaz sem ga preštudiral in tukaj ne najdem odgovorov. Poglejte, saj vi ste mene prepričali in najbrž tudi vse nas, ampak vi morate prepričati glede ideje o mini schengnu tudi vidne politike, ki o tem govorijo in to idejo širijo. Jaz ne morem do gospoda Dijsselbloema, vi pa ga lahko hitro pokličete. Dejstvo je, da je nizozemska vlada na svoji zaprti seji o tem razpravljala in pozvala dejansko tudi Belgijo, Luksemburg, Nemčijo in Avstrijo, da bi ustanovili v tem jedru Evrope neko mini schengensko območje. Gospod Dijsselbloem v že omenjenem intervjuju pravi tudi naslednje, citiram: "Številne države plačujejo večji račun za migrantsko krizo, saj so gostitelji priseljencev. To so Švedska, Nemčija, Avstrija, Belgija in Nizozemska." Zdaj imam na nek način občutek, kot da gospod Dijsselbloem ne ve, kakšne napore pa mi vlagamo. Ne pozna naporov naših prostovoljcev, naših policistov in naših pripadnikov Slovenske vojske. Na nek način je to nož v srce vsem nam, ki imamo velike probleme z upravljanjem migrantskega vala. In vi ste tisti, gospod premier, in vaši kolegi ministri, da gospodom v Evropi razložijo, za kaj pravzaprav gre tukaj pri nas. Tega si nisem jaz izmislil, kot ste rekli, da mi to idejo širimo, zgolj beremo agencijske novice, beremo imenovane časopise, beremo nizozemski Telegraf in vse to tam preberemo, da ideja o mini schengnu obstaja. In to še vedno nervira naše državljane, da ne govorim o tistih 18 tisoč dnevnih in tedenskih migrantih, ki gredo v Avstrijo kruh služit.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Naj ponovnim, da ideja o mini schengnu lahko obstaja v zamislih nekaj posameznih politikov na Nizozemskem. Jaz sem se pogovarjal o tem neposredno s predsednikom vlade Nizozemske takoj, ko je ta ideja nekako prišla v eter, kot neki možnosti, a mi je osebno zagotovil, da naj to nikakor ne vzamem resno, da na tem ni ničesar in da se takšna ideja ne bo skušala institucionalizirati. Tudi skupina sedmih držav, ki se je sestala v zvezi s problematiko migrantov, se ni sestala z namenom vzpostavitve mini schengna ali česa podobnega, pač pa z namenom, ki sem ga prej pojasnil. Evropska komisija pozna naše napore. V Sloveniji je v skladu s tistim vrhom, ki smo ga sklicali na našo pobudo, tako kot v vseh ostalih državah Srednje Evrope pa tudi Balkana vzpostavljena kontaktna točka, in mi tedensko redno obveščamo Evropsko unijo tudi prek tega kanala, kakšne so razmere pri nas, kaj delamo na meji, kako je v sporazumevanju s Hrvaško, Avstrijo in kako je na tej balkanski in srednjeevropski poti. Slovenija ravno zato, ker obvešča Evropsko unijo, dosega polno razumevanje za svojo politiko. Kar zadeva pa Avstrijo, naj pa poudarim, da če bi Avstrija želela zapirati mejo ali jo blokirati na ta način z ograjo po celi dolžini, da bi jo na ta način zapirala, bi bilo to nasprotno s pravnim redom schengna, na kar bi se mi zelo ostro odzvali. Ampak takšne potrebe ni. Kot sem omenil, gre samo za nekaj kilometrov usmerjevalne ograje, ki se tudi sicer uporablja na mejnih prehodih. Je pa res, da se tudi znotraj schengna lahko začasno vzpostavi nadzor na meji, tudi mi smo ga začasno že vzpostavili na meji z Madžarsko, tako so ga Avstrijci, tako so ga tudi Italijani, kar seveda kaže na to, da Slovenija ravna prav, ko postavlja ovire tudi na schengenski meji, kajti v primeru, če bo ta tok beguncev prevelik, bomo morali vsi skupaj ukrepati ustrezno. Slovenija se na to mora prav pripraviti in tako se tudi sporazumeva z Avstrijo. Poudarjam pa, da ne bomo dovolili, da bi nas kakorkoli obravnavali izven schengna in v schengnu Slovenija ostaja. In tudi ponavljam, ideja o mini schengnu je izmišljena, v bistvu je plod razmisleka nekih posameznikov. Nikoli ni zaživela v nekih resnejših razpravah, sploh pa ne v razpravah znotraj držav članic Evropske unije. Hvala lepa.
Gospod Jožef Horvat, imate besedo za zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala, gospod predsednik. Res je, izkoriščam to poslovniško možnost. Gospod predsednik Vlade, jaz sem s svojim poslanskim vprašanjem vas pravzaprav na nek način želel dodatno spodbuditi, da na že omenjenem Evropskem svetu, ki bo ta četrtek in petek, morda dosežete neko skupno izjavo, da ni ideje o mini schengnu, da je to idejo treba v kali zatreti. To je preveliko vznemirjanje za naše slovenske državljane. Ja, kdo pa smo mi? Ali se lahko kdorkoli z nekim intervjujem kar z našo usodo poigra? Vi veste, da s Pomurja, iz Slovenskih goric, s Koroške dnevno ali pa tedensko, če hočete, okoli 18 tisoč ljudi gre v Avstrijo na delo. Ali veste, kaj to pomeni vsak dan iti prek mejne kontrole? Se pravi, če bi se schengenska meja preselila na slovensko-avstrijsko mejo. In to je bil pravzaprav ključni namen, da vendarle enkrat v evropskih inštitucijah, in tukaj je najpomembnejši gotovo prav Evropski svet, da se tam vendarle šefi vlad in držav dogovorite, da ne bo redukcije schengenskega območja. Ker tako, kot pravi Junker, ki je to idejo slišal, je rekel, da če bo prišlo do redukcije schengna, če bo schengen padel, potem je logično tudi, da pade evro. In kaj potem? Potem je to praktično konec Evropske unije. Tukaj je moja velika bojazen, ne sejem strahu, kot izjavlja eden od vaših podpredsednikov, je zgolj moja bojazen, ki jo tukaj artikuliram v imenu državljank in državljanov te države, da bomo izgubili to, kar smo dejansko ves ta čas v času zgodovine Evropske unije pridobili oziroma v tem času, kar je Slovenija članica Evropske unije. Tako da jaz pričakujem, da bo na tej seji, ker upam, da bo ta moj proceduralni predlog dobil podporo, da bomo takrat imeli že tudi poročilo o zasedanju Evropske sveta, 17. in 18. decembra, in da nas bo Vlada lahko seznanila, kaj je zdaj pravzaprav s schengenskim območjem. To so ključna vprašanja za razvoj slovenske družbe, za razvoj slovenskega gospodarstva. O tem moramo razpravljati, o tem Slovenija mora biti objektivno tudi informirana. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Ko je zbrana vsa vlada in ko ste nam praktično po začetku seje posredovali spisek neodgovorjenih poslanskih vprašanj, pisnih poslanskih vprašanj, bi vas pozval, da ministre pozovete, da pravočasno odgovarjajo na poslanska vprašanja. V skladu z 249. členom Poslovnika je treba odgovoriti v 30-ih dneh. Tukaj pred seboj pa imamo spisek vprašanj, na nekatera ni odgovorjeno že dva meseca ali več, rok je potekel pred dvema mesecema ali več. Med neodgovorjenimi poslanskimi vprašanji so tudi tri poslanska vprašanja ministra za pravosodje, ki jim je rok potekel, dvema 24. oktobra in enemu 16. 11., povezana pa so z določenimi sumi tudi koruptivnih ravnanj. Glede na to, da je pravosodje poseben resor, ki naj bi skrbel za spoštovanje pravnega reda, izvajanje pravnega reda, je to povsem neodgovorno. Med neodgovorjenimi vprašanji je tudi eno vprašanje, ki je naslovljeno na Vlado, in mu je tudi rok že potekel. Tudi nekateri drugi ministri imate to. Zato predlagam, gospod predsednik, da ste pri pozivih ministrom, da odgovorijo na poslanska vprašanja, dosledni, da jih tudi pisno obveščate in da tudi zagotovite, da bomo dobili odgovore na ta vprašanja pravočasno. Če ni odgovora, ne moreš vprašati niti dopolnilno vprašanje. Zadeve stojijo potem neodgovorjene, so pa pomembne za izvajanje tudi določenih drugih aktivnosti poslancev v Državnem zboru. Torej pozivam vas, da predsednika Vlade in ministre pozovete, da spoštujejo obveznosti do državnega zbora in do poslancev, ki postavljajo poslanska vprašanja skladno s poslovnikom Državnega zbora in ne, da si vlada in ministri dovolijo, da odgovarjajo ali ne odgovarjajo, pač tako kot se jim zazdi. Hvala lepa.
Na ta postopkovni predlog lahko zgolj odgovorim, da bom ravnal v skladu s poslovnikom, torej preveril celoten seznam in posamezne ministre oziroma vlado pozval, da spoštuje ta poslovnik na točki odgovarjanja na poslansko vprašanje. Sedaj pa ima besedo gospa Andreja Potočnik, da zastavi vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik Vlade! Slovensko gospodarstvo je zelo integrirano v svetovne gospodarske tokove. Tako povprečni delež menjave blaga in storitev s tujino presega tri četrtine bruto domačega proizvoda. Umar v jesenski napovedi rasti bruto domačega proizvoda napoveduje v letu 2015 rast v višini 2,7 %, v letu 2016 pa 2,3 %. Izvoz in zasebna potrošnja sta in bosta ključna dejavnika nadaljnjega gospodarskega okrevanja. V zadnjem letu je bilo sprejetih več ukrepov z namenom povečanja konkurenčnosti slovenskega poslovnega okolja, ki postaja tudi bolj prijazno za tuje neposredne investicije. V preteklih tednih ste opravili več obiskov v tujini, enega tudi z močno gospodarsko delegacijo. Dejstvo, da obiski v tujini niso tek na kratke proge, povsem drži. Vsak stik zagotovo prispeva k prepoznavnosti države v tujini in tudi k sklenitvi konkretnih poslov. Spoštovani predsednik Vlade! Zanima me: Kakšen je bil namen vaših obiskov v preteklih tednih in kako jih ocenjujete? Za vaš odgovor se vam zahvaljujem že v naprej. Hvala.
Predsednik Vlade dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Gre za dva obiska. Obisk na Kitajskem in v ZDA. Kitajsko sem obiskal v tako imenovanem širšem formatu šestnajst plus ena. Gre za to, da sodeluje Slovenija v skupini šestnajstih držav, ki skupaj s Kitajsko odpira številne gospodarske in z gospodarstvom povezane teme. Moj obisk na Kitajskem je bil pomemben zato, da ohranjamo ta format sporazumevanja srednjeevropskih in vzhodnoevropskih držav s Kitajsko. Gre za nekatere članice Evropske unije, pa tudi nekatere druge, pri čemer je ta obisk potekal na najvišji ravni. Vsi smo bili najvišji predstavniki držav, predsedniki vlad ali držav, kar je zelo pomembno, kajti Slovenija si ne more odpirati vrat gospodarstvu, predvsem na Kitajskem, če tega ne počne v stiku z najvišjimi politiki na Kitajskem. Na Kitajskem je običaj takšen, da tudi mora vlada oziroma najvišje vodstvo države, ki želi gospodarsko sodelovati s podjetji, imeti neposredni stik z njihovo oblastjo, z njihovim predsednikom vlade, z vlado, tudi s predsednikom države sem prišel v stik, da lahko odpira poti našim podjetjem. Zato je bil ta obisk zelo pomemben, da smo na ta način šli tja. Hkrati smo v tem formatu šestnajst plus ena podpisali prvi tudi pisni sporazum med državami, kjer je Slovenija prevzela zelo pomembno vlogo koordinatorja za gozdarstvo. Tako bomo že v prihodnjem letu gostili vseh teh šestnajst držav, z našo vred plus Kitajsko, kjer bomo koordinirali dejavnosti na področju gozdarstva. Kitajski strani smo predstavili številne možnosti za sodelovanje z našimi podjetji, pa tudi na drugih področjih, pri čemer smo tukaj nadaljevali nekatere pogovore, ki smo jih imeli že pred dobre pol leta ali slabim letom prav tako z najvišjimi predstavniki Kitajske v tem formatu v Beogradu. Seveda s tem okoljem Azija, še posebej Kitajska se zadeve pripravljajo dlje časa. Da prideš do podpisa neke pogodbe, je treba imeti veliko potrpljenja, veliko pogajanj, veliko prepričevanj, vendar tukaj smo že podpisali prve sporazume, tako denimo o izvozu mleka oziroma mlečnih izdelkov na Kitajsko, kar je v tem hipu zelo pomembno za Slovenijo. Poleg tega pa pripravljamo nekatere druge sporazume. Predvsem smo opozorili na potencialne možnosti glede turizma. Tudi Kitajska želi spodbujati turizem, se pravi, da pošilja čim več svojih ljudi v Slovenijo na turistične obiske. Opozorili smo na naše izjemne storitvene kapacitete. Zelo konkretno, tu ne morem predstaviti, ampak zelo konkretno tudi kje lahko naše firme storitveno delujejo na Kitajskem. Obiskal sem tudi naše podjetnike na Kitajskem, njihovo združenje, njih posamično, sem se z njimi posebej pogovarjal, izmenjal izkušnje, videl, kako lahko spodbujamo nadaljnja sodelovanja s Kitajsko na tem področju. In ne nazadnje sem obiskal tudi naše izseljence, tudi imel še nekaj drugih obiskov na univerzi in tako dalje. Predvsem pa naj glede gospodarstva ponovim, da smo dosegli velik korak naprej v tem sporazumevanju s Kitajsko glede gospodarskega sodelovanja. Naj rečem še to, da nadalje sodelujemo v tem formatu, ki je zelo kompatibilen tudi s politiko Evropske unije, tako da Slovenija tu gre v neko pravo smer. V ZDA pa smo šli na nek podoben način, vendar tudi z gospodarsko preokupacijo, z močno gospodarsko delegacijo k najboljšim svetovnim podjetjem, korporacijam na področju informacijsko-komunikacijske tehnologije. Imeli smo skupno najprej neko veliko srečanje, kjer smo predstavili investicijske zmožnosti Slovenije. Potem pa je ravno to, da smo šli vrhovni predstavniki vlade na te obisk, odprlo nam in predstavnikom gospodarstva srečanja z najvišjimi predstavniki IBM, Microsofta, Cisca, Oracla in tako naprej, EMC, torej teh največjih korporacij. Sklenili smo nekatere zelo pomembne sporazume o nadaljnjem sodelovanju, kjer bo naša vlada skupaj z našimi gospodarskimi subjekti, pa tudi z raziskovalnimi inštituti, kot je Jožef Štefan, ki je bil tudi tam predstavljen in naša univerza, šla v neke skupne projekte, kjer bomo uporabili že dosedanje oblike sodelovanja, naše domače znanje in njihovo dodatno znanje, da bomo razvijali te tehnologije na področju zdravstva, javne uprave, obravnavanje starih ljudi, pametnih mest, skratka tehnologije v gospodarstvu in povsod drugod. Tu smo pač odprli vrata našemu gospodarstvu, da se bo lahko povezalo direktno s temi firmami, pa tudi naši vladi, ki bo lahko na ravni celotnega sistema vzpostavila neko učinkovitejšo nadgradnjo dosedanjega sodelovanja.
Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanski vprašanji, postavljeni na 13. seji Državnega zbora. Ministrica za zdravje gospa Marija Milojka Kolar Celarc bo odgovorila na dve vprašanji. Najprej bo odgovorila na vprašanje gospe Jelke Godec v zvezi s pravilnikom o nujni medicinski pomoči.
Hvala za vprašanje. Lepo pozdravljeni! Zahvaljujem se poslanki Godčevi za vprašanje, povezano s pravilnikom o nujni medicinski pomoči. Kot veste, je bil predlog pravilnika 22. aprila 2015 posredovan v enomesečno javno razpravo. Po zaključku [[…]] [[nemir v dvorani]]
Mir!
[[…]]razprave je ministrstvo proučilo vse prejete predloge in pripombe ter jih smiselno upoštevalo pri oblikovanju končnega teksta pravilnika o službi nujne medicinske pomoči. V času javne razprave je ministrstvo prejelo predloge v zvezi z načinom izvajanja neprekinjenega zdravstvenega varstva, opredeljenega v tem pravilniku. Po temeljiti proučitvi vseh predlogov je bila sprejeta odločitev, da v pravilniku o nujni medicinski pomoči ne posegamo v pravilnik z organizacijo neprekinjenega zdravstvenega varstva. Ministrstvo bo namreč opravilo pregled in tudi za področje neprekinjenega zdravstvenega varstva pripravilo nov pravilnik, na katerem se bo ugotovilo, ali in kakšne spremembe so po uveljavitvi nujne medicinske pomoči v slovenskem prostoru potrebne. Dežurne ambulante bodo do nadaljnjega na obstoječih lokacijah delovale tako kot do sedaj. To se pravi, smo sprejeli pripombe iz razprave in ohranili dežurne službe. Izjema bodo le dežurne ambulante zdravstvenih domov, ki se krajevno oziroma lokacijsko nahajajo najbližje urgentnih centrov, saj se bodo morale te po pravilniku v roku dveh mesecev od začetka delovanja urgentnega centra preseliti svoje delovanje iz najbližjega zdravstvenega doma. Nadalje je ministrstvo prav tako prejelo predloge tudi z definicijo sprejemljivega dostopnega časa. Sprejemljiv dostopni čas je v pravilniku določen kot kazalnik kakovosti, ki ga nujno potrebujemo. Zavoljo jasnosti je v sprejetem pravilniku drugačna definicija dostopnega časa, in sicer je to povprečni čas mobilne enote nujne medicinske pomoči, ki ne sme presegati 15 minut, pri čemer izvozni čas ne presega ene minute aktivacije mobilne enote NMP s strani dispečerske službe zdravstva. Glede statusa in vloge prvih posredovalcev smo prav tako upoštevali pripombe iz javne razprave na način, da pravilnik vključuje samo tiste prve posredovalce, ki so že vključeni v sistem in so uporabljani za t. i. tihe aktivacije. Prav tako so dali pripombe javni zdravstveni domovi in tudi veliko njihovih pripomb smo upoštevali. Nadalje smo upoštevali tudi odlok o vzpostavitvi satelitskih urgentnih centrov predvsem zaradi tega, da vzpostavimo enotno dispečersko službo, ki bo merila dejansko potrebne odzivne čase in število nujnih intervencij. Šele po tako preglednem, dejansko merjenem času bomo naredili mrežo potrebnih satelitskih urgentnih centrov. Možno pa se bo pred tem prijaviti na podlagi prijav samih izvajalcev v pilotni projekt in potem bomo na Ministrstvu za zdravje ugotovili, ali je vzpostavitev pilotnega projekta satelitskega urgentnega centra upravičena ali ne. In če je, bomo ta pilotni projekt oziroma SUC tudi vzpostavili. Vendar je kljub temu potreben za vzpostavitev SUC-ov daljše obdobje. V zvezi s seznanitvijo Odbora za zdravstvo pa bi želela pojasniti, da je ministrstvo Državnemu zboru Republike Slovenije v skladu z njegovim sklepom 12. 11. posredovalo vsa pojasnila v zvezi s pravilnikom in tudi vse obrazložitve na dane pripombe v javni obravnavi in kako so bile vključene v pravilnik. Hvala.
Sedaj bo ministrica za zdravje gospa Marija Milojka Kolar Celarc odgovorila na vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi s problematiko pomanjkanja anesteziologov v Univerzitetnem kliničnem centru Maribor. Izvolite, ministrica.
Hvala za besedo. Hvala tudi za vprašanje. Pa če mi dovolite, bom začela z zadnjega konca, kakšno je danes stanje, kako se rešujejo ti problemi. Naj povem, da je ravno jutri že drugi sestanek na to temo v Urgentnem centru v UKC Maribor skupaj z Ministrstvom za zdravje, Zdravniško zbornico Slovenije, razširjenim strokovnim kolegijem Slovenije. Naj povem, da so pretekle hitre aktivnosti obrodile sadove v tem smislu, da je prišlo do določene reorganizacije v UKC Maribor. Poleg tega je po mojih informacijah do danes uspelo Mariboru pridobiti pogodbe s petimi zunanjimi anesteziologi. Moram povedati, da takoj ko sem jaz dobila obvestilo o pomanjkanju anesteziologov v Mariboru, sem poslala posebno pismo vsem direktorjem vseh bolnišnic v Sloveniji in vsem njihovim svetom zavodov o možni pomoči, seveda če ne gre to na račun manjšega obsega dela v matični bolnišnici, da pač vsi priskočijo na pomoč UKC Maribor. Jutri bomo preverili, če je temu res tako, ali so uspeli pridobiti sodelovanje petnajstih zunanjih anesteziologov, da bi se delo v UKC Maribor normaliziralo. Se pa zavedamo, da je to kratkoročni ukrep. Naj povem, da je žal v preteklosti Zdravniška zbornica Slovenije, ki ima pooblastilo o razpisovanju specializacij, očitno razpisala premalo razpisnih mest anesteziologov, da je zdaj prišlo do tako kritičnega pomanjkanja, kljub temu da je en anesteziolog umrl, drugi je šel v penzijo, dva pa sta šla delat v Avstrijo, da je nenadoma to število odpadlo. Je pa bilo pred tem veliko sestankov, razgovorov, dolgoročno pa bo treba te zadeve rešiti tudi sistemsko na drug način. En način je tudi, če bo treba, ga bomo tudi sedaj uporabili, da bomo uvozili anesteziologe iz drugih držav, ki niso članice Evropske skupnosti. To bomo videli po jutrišnjih usklajevanjih. Je pa to možnost, ki obstaja potem tudi dolgoročno. Najpomembnejše pa je, da bomo tudi v skladu z resolucijo napravili desetletne kadrovske načrte potreb po zdravstvenih delavcih vseh kategorij in temu bomo tudi prilagodili razpisovanja specializacij.
Dr. Franc Trček, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala na raportu, če se tako izrazim, gospe resorne ministrice. Žal z odgovorom nisem zadovoljen. Pa bi bil zelo zadovoljen kljub opozicijskem dejstvovanju, če bi rekel: bravo, super, nek urgentni problem je rešen. Gospa ministrica je odkrito priznala, jutri bomo preverili. Gre za neko zadevo, s katero se bodejo, bodemo, ukvarjamo, na naši strani Trojan že kar nekaj časa in preverba bo jutri. Jaz ne maram in res ne bi rad, da politiko vodijo mediji, kar se v zadnjem času preveč dogaja. Nekaj pride v medije, potem se to razkokodaka, po domače povedano, in potem se samo s tem ukvarjamo. Ampak to navsezadnje tudi kaže, da cela vrsta sektorjev ne dosega neke minimalne robustnosti. Veste, ko se jaz pogovarjam o Mariboru ali pa berem v medijih, ko anesteziolog govori o dejstvu, da mladi ljudje na specializaciji, z vsem dolžnim spoštovanjem do njih, kličejo, "kaj naj naredim, zdaj sem pred tem, da prvič v življenju sem zraven pri nujnem carskem rezu." To niso, bom rekel, tako nedolžne zadeve in nekako bi pričakoval, da se bolj urgentno ukrepa. Zdaj, bom rekel, ta odgovor zame, pa tudi če ne bi bil vezan na UKC Maribor, je nekako v bistvu ne-odgovor. Saj mi vemo, zakaj so težave, čemu so se zgodile, kako dolgo brado imajo, ampak nekako iz odgovora sledi, češ, mi bomo analizirali nek logaritem, zakaj je do tega prišlo, malo bomo pa pozabili na to, kar bi v osnovi morali najbolj urgentno narediti. To je zagotoviti ustrezno število anesteziologov ter razbremeniti preobremenjene anesteziologe, ki še vztrajajo v UKC Maribor. Hvala.
Ministrica za zdravje, gospa Marija Milojka Kolar Celarc, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Jaz sem povedala, da sem začela od zadaj navzgor, ampak nisem pa na začetku. Do mene je ta informacija o pomanjkanju anesteziologov v Mariboru prišla v začetku novembra. Nisem odreagirala takoj, ni to zdaj prvi sestanek. Bili so najmanj že trije sestanki, ker drugače niti ne bi prišlo do dogovora teh dodatnih petnajstih, ki bodo prišli zdaj na pomoč v Maribor. Lahko vam povem vso zgodovino po dnevih, kaj vse je bilo od prve informacije novembra narejeno. Seveda smo takoj vodstvo pozvali h kratkoročnim ukrepom in k poročilu, kaj je bilo na tem narejenegatakoj. In smo preverili. Gospod Pivc je 18. novembra odgovoril. Potem je bil sestanek že na Zdravniški zbornici 26. 11., se pravi čez en teden od tega prvega dopisa, kjer so vsi akterji, od razširjenega strokovnega kolegija, Zdravniške zbornice Slovenije, do Ministrstva za zdravje, do vodstva UKC Maribor iskali rešitve. Sprejeli so sedem sklepov in ukrepov, ki so se začeli izvajati takoj. Jutri pa se bo dejansko preverilo, ali bo teh 15 dovolj. Če ne bo dovolj, bom šla jaz takoj v ukrep uvoza anesteziologov iz tujine, ker se zavedam, da je to pereč problem in da ga bo treba rešiti. Dolgoročno, kot sem pa že povedala, bo pa treba te zadeve sistemsko urediti. Med drugim smo razpisali , ne glede na to, koliko mest je razpisala Zdravniška zbornica Slovenije, ki ima za to pooblastilo, dodatno število anesteziologov, ker vemo, da jih primanjkuje. Od začetka novembra, ko sem jaz to izvedela, je bilo veliko sestankov, aktivnosti, kajti sicer ne bi imeli zdaj možnosti, da pridejo začasno v pomoč ostali anesteziologi. Se pa zavedam, da je to kratkoročna rešitev, v sili in da bo treba dolgoročno in sistemsko urediti, da to takih stvari ne bo prihajalo.
Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v prvem krogu. Mag. Anže Logar, imate besedo, da zastavite vprašanje ministru za finance, dr. Dušanu Mramorju.
Hvala, spoštovani predsednik. Slovenija se je soočila z državno dokapitalizacijo slovenskih bank. Slovenija je bila ena od držav, ki je posegla po tem instrumentu ob privolitvi Evropske komisije in je izvedla po pričevanju odgovornih po načinu in modelu, kot ga je predlagala Evropska komisija. O tem danes teče sodni spor, zato v tem pogledu ne moremo komentirati, kdo ima prav, bodisi tisti, ki temu oporekajo, bodisi predstavniki ustreznih institucij. Dejstvo pa je, da je Evropska komisija, da bi se izognila dvomom, pripravila posebno zakonodajo, ki ureja izredne ukrepe za zagotovitev stabilnosti finančnega sistema. V tem pogledu, glede na to, da je Slovenija, mislim, da edina država, ki je na najtrši način razlastninila imetnike delniških in obvezniških vrednostnih papirjev, ostale države so uporabile tako imenovano striženje, pri nas pa ste imetnike podrejenih obvezniških papirjev kar pobrili, sprašujem ministra za finance: Ali je Slovenija že v popolnosti prenesla direktivo Evropske komisije, ki se nanaša na izredne ukrepe za zagotovitev stabilnosti finančnega sistema? Ali je Slovenija v tem pogledu s strani Evropske komisije prejela kakršnokoli sporočilo, opomin bodisi kakršenkoli dopis v zvezi z vpeljavo te direktive v domač pravni sistem? Še posebej poudarjam 85. člen omenjene direktive, ki neposredno ureja pravno varnost tistih, ki jih je prizadel ukrep za stabilnost finančnega sistema. Hvala.
Minister za finance dr. Dušan Mramor, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani poslanec gospod mag. Anže Logar. Slovenija je v nacionalni pravni red že prenesla pomemben del direktiv EU, ki se nanašajo na bančno unijo, katere namen ste razložili. Ni pa še dokončno prenesla vseh direktiv. Prav dokončanje zakonodaje, ki bo namenjena v dokončni prilagoditvi zahtevam bančne unije, trenutno predstavlja prioriteto dela ministrstva na področju finančnega sistema.Pravni akti, ki so temelj bančne unije in ureditev finančnega sektorja v Evropski uniji, tvorijo t. i. enotni pravilnik. Ta vsebuje pravila o kapitalskih zahtevah za banke, zaščiti vlagateljev in preprečevanju in upravljanju propada bank. Če govorimo konkretno o direktivah, so to naslednje tri direktive: Direktiva o kapitalskih zahtevah, Direktiva o sistemih jamstva za vloge ter Direktiva o sanaciji in reševanju bank. Prva od navedenih direktiv je v slovensko bančno zakonodajo v celoti prenesena s sprejetjem novega Zakona o bančništvu spomladi letos. Za ostali dve direktivi, ki se po vsebini tesno prepletata, pa je bil dokončen prenos predviden s posebnim zakonom, ki bi celovito uredil področje glede reševanja bank, ki jih ureja Direktiva o sanaciji in reševanju bank, vključeval pa bi tudi novo ureditev sistema jamstva za vloge ter postopke glede rednega prenehanja banke – stečaj, prisilna likvidacija. Zaradi obsežnosti ureditve in njene vsebinske zahtevnosti, so se načrtovani postopki za dokončni prenos omenjenih dveh direktiv nepričakovano zamaknili. Ne glede na to pa je Slovenija že vzpostavila vse ključne elemente, ki so pomembni za začetek polnega delovanja bančne unije s 1. januarjem prihodnjega leta. Vzpostavlja nacionalni organ za reševanje bank, prenesla je določbe direktiv, ki se nanašajo na pripravo in zgodnje posredovanje, ter vzpostavila shemo za financiranje reševanja bank. Zaradi nenotifikacije predpisov, se pravi, ni bilo prenosa v celoti, ki bi dokončno prenesli določbe direktiv v zvezi z bančno unijo, je Slovenija prejela dva uradna opomina. Prvega je prejela konec januarja letos v zvezi s prenosom Direktive o sanaciji in reševanju bank, drugi opomin pa se nanaša na prenos Direktive o sistemih jamstva za vloge v zvezi s prenosom, za katero je Evropska komisija 10. decembra 2015, se pravi pred nekaj dnevi, izdala tudi že obrazloženo mnenje. Slovenija ima zdaj dva meseca časa, da odgovori na to mnenje in ukrepa v skladu s pozivom Evropske komisije.
Mag. Anže Logar, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Če sem pravilno razumel ministra za finance, tako označeni 85. člen direktive glede izrednih ukrepov za zagotovitev stabilnosti bančnega sistema še ni bil prenesen v slovensko zakonodajo. Ampak, gre pa za enega od ključnih mehanizmov, ki je na koncu koncev v prid, ne vem, našega reda in bančnega sistema. Namreč, 85. člen jasno določa, da morajo države članice v nacionalnem pravu določiti pravico do pritožbe zoper odločitev o sprejetju ukrepa za preprečevanje krize; torej, da imajo tisti, ki so bili razlaščeni, nek naslov, kamor se lahko pritožijo. In še naprej v tretjem odstavku tega člena, da naj članice države zagotovijo, da je sodni postopek pospešen in da nacionalna sodišča kot podlago za svojo presojo uporabijo zapletene gospodarske ocene dejstev. Poglejte, 13. 12. 2013 smo razlastili delničarje in tudi obvezničarje. Danes smo 14. 12. 2015. Četudi drugega ne vzamemo, očitno slovensko sodstvo ne deluje v skladu s tem določilom te direktive. Težko verjamem, da je v interesu Ministrstva za finance, da ne pohiti s prenosom tega 85. člena v direktivi. Zato naj še dodatno vprašam: Kdaj konkretno je zaveza Ministrstva za finance, da bo ta direktiva prenesena v slovenski pravni red v celoti in da bo na ta način tudi vsem imetnikom vrednostnih papirjev zagotovljena ustrezna pravna varnost? Namreč, ta pravna varnost, ki jo direktiva zagotavlja, v nikakršni meri ne moti procesa Vlade, ker ne zadržuje odločitve za izredne ukrepe. Hvala.
Minister za finance dr. Dušan Mramor, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Popolnoma pravilno ste sklepali, da je v interesu Ministrstva za finance, da se to čim prej prenese. Mi smo imeli poseben sestanek in smo se dogovorili, da ne glede na prvotni načrt, da bi se s posebnim zakonom celovito uredilo področje glede reševanja bank, kot jih ureja Direktiva o sanaciji in reševanju bank, vključeval pa bi tudi novo ureditev sistema jamstva za vloge ter postopke glede rednega prenehanja banke – o tem ste govorili kot stečaj, prisilna likvidacija – se bo navedena materija zdaj urejala v ločenem zakonu in ne v sklopu Zakona o reševanju bank. Na ta način se bo časovno pospešila implementacija Direktive o sistemih jamstva za vloge. Predvidevamo, da bomo to pripravili zdaj do novega leta in da bi v prvem četrtletju naslednje leto bilo to v celoti preneseno. Bi pa rad tukaj poudaril, da leto 2015 glede na resurse, ki jih imamo na ministrstvu, je bilo izjemno zahtevno glede finančnega sistema. Mi smo sprejeli nov Zakon o bančništvu, nov Zakon o zavarovalništvu, nov Zakon o investicijskih skladih, nov Zakon o nematerializiranih vrednostnih papirjih in še popravljali ta ZUKSB, tako da je bilo delo na teh celovitih zakonih, s tem smo pravzaprav uredili cel finančni sistem, izjemno zahtevno. Računam, da na tem je zdaj prioriteta, vsi ti zakoni so končani in to moramo v čim krajšem času narediti. Hvala lepa.
Dr. Matej T. Vatovec, imate besedo, da postavite vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana ministrica! Državni zbor je letos marca sprejel novelo Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki omogoča, da bodo lahko vsi pari v Sloveniji ne glede na njihovo spolno usmerjenost sklenili zakonsko zvezo. Ker so nasprotniki enakopravnosti in zagotavljanja enakih pravic vsem državljanom Slovenije vložili zahtevo za razpis referenduma, bomo seveda 20. decembra odločali o tem, ali naj se enake pravice zagotovijo tudi istospolnim parom. Novela zakona obsega zgolj štiri člene, bistvo pa je sprememba stavka "zakonska zveza je z zakonom urejena življenjska skupnost moža in žene" v stavek "zakonska zveza je z zakonom urejena življenjska skupnost dveh oseb". Kljub temu nasprotniki enakopravnosti svoja nasprotovanja utemeljujejo na trditvah, da bo zakon prinesel nekakšne radikalne spremembe. Med temi trditvami se pojavljajo, recimo, ukinitev spola, ukinitev očetovstva, materinstva, spremembe učnih načrtov, obvezno zagotavljanje brezplačnih umetnih oploditev in celo gredo tako daleč, da trdijo, da bodo imeli istospolni pari prednost pri posvojitvah. Kot pristojno ministrico vas zato sprašujem za nekaj pojasnil, in sicer: Katere spremembe dejansko prinaša novela Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih? Kakšen je postopek posvojitev v Sloveniji? Kdo odloča o teh postopkih? Katere pogoje mora par izpolnjevati? Kako dolgo traja postopek? Koliko časa v povprečju mine od oddaje vloge pa do dejanske posvojitve? Ker se je poleg teh omenjenih trditev s strani nasprotnikov enakopravnosti večkrat pojavljal tudi očitek o neprimernosti slovenske ureditve glede posvajanja s strani starih staršev, bi vas prosil še za odgovor v zvezi s tem. Torej: Zakaj stari starši ne morejo posvojiti svojih vnukov? Ali sploh obstaja kakšna država, kjer bi takšno možnost dopuščali? Hvala.
Ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Hvala za vprašanje, gospod Vatovec. Mi smo na spletno stran Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v tej kampanji dali vsa pojasnila, kar se tiče spremembe, ki jih prinaša Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, a žal ob tej diskusiji, ki je zelo podobna diskusiji ob referendumu o družinskem zakoniku, kjer je šlo za vseeno drugačno postavljeno definicijo zakonske zveze, pa žal ugotavljam, da so strahovi, ki se pojavljajo v tej referendumski kampanji, identični strahovom, kot so se širili ob družinskem zakoniku. Če gremo k dejstvom. Kot ste dobro povedali, gre samo za spremembo definicije zakonske zveze, ki s spremembo oziroma novelo Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih prinaša spoštovanje 14. člena Ustave Republike Slovenije, ki pravi, da ni dopustna diskriminacija na podlagi osebnih okoliščin, med katerimi je seveda tudi spolna usmerjenost. S to spremembo bomo samo omogočili, da skleneta zakonsko zvezo tudi dve osebi, katerih spolna usmerjenost je takšna, da ljubita osebo istega spola in ne drugo. Kar se tiče posvojitev, je treba zelo jasno povedati, da nihče, tako istospolne kot raznospolne osebe nimajo pravice, da posvojijo otroka. Posvojitev otroka je v prvi vrsti ukrep države, s katerim želimo zagotoviti najboljšo možnost za razvoj otroka in se torej vedno išče posvojitelja, ki se v največji koristi posameznega otroka. Sam postopek je dvostopenjski. Najprej se preveri kandidate za posvojitev in v skladu z našo zakonodajo lahko posvojita zakonca samo skupaj, lahko seveda so drugačna opredelitev glede enostranske posvojitve, kjer že sedaj imamo, kot je bilo večkrat povedano, že enostranske posvojitve tudi s strani istospolnih partnerjev. Dejstvo pa je, da lahko zakonca samo skupaj posvojita. Glede starih staršev ni, da bi lahko posvajali. Zakaj? Ker če dopustimo posvojitev s strani starih staršev, se v bistvu razmerja med svojci porušijo. Teta in stric postaneta brat in sestra, zato večina držav tega ne predvideva, ampak so za to instituti – vedno se otroku, če bi na primer izgubil svoje starše, znotraj širše družine iščejo možne rešitve. To gre po navadi preko skrbništva ali rejništva. Takih je največ v sistemu, takih primerov imamo največ, ko stari starši prevzamejo rejništvo ali skrbništvo za tega otroka ali pa teta ali stric. S tem se seveda ohrani ta navezanost, hkrati pa se ne porušijo ta razmerja med njimi. Treba je povedati za nekaj dejstev. V Sloveniji imamo med 10 in 15 posvojitev letno. V registru mogočih posvojiteljev imamo pa v tem trenutku okoli 570 parov, ki čakajo na posvojitev. Ni čakalne liste, tako kot včasih slišimo, da če se bo nekdo dal v vrsto, pa bo potem prej ali slej prišel. Pri posvojitvah ni čakalne liste kot take, vedno se presoja, kaj je v najboljšem interesu otroka. Imamo tudi dvostranske sporazume z nekaterimi državami. V zadnjem času smo sklenili s Češko republiko in Bolgarijo sporazum. Žal ugotavljamo, da tudi posvojitelji, ki imajo pravico zavrniti, se odločiti, katerega otroka želijo posvojiti, imamo tudi primere, ko imamo povpraševanje za približno 15 otrok, pa med našimi posvojitelji ni takih, ki bi želeli te otroke posvojiti, kar je seveda legitimna pravica tistih, ki se odločajo za posvojitev. Rada bi še enkrat povedala: posvojitev ni pravica nikogar, je samo pravica otroka, da se mu zagotovi družinsko okolje, ki bo najbolj primerno in najboljše za njegovo nadaljnje življenje. In nikakor ne moremo govoriti o pravici kogarkoli do posvojitve. V nadaljevanju bi pa morda še o tistih nekaj zanimivosti, ki ste jih na začetku omenjali.
Dr. Matej T. Vatovec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Uvodoma v vprašanju sem že omenil tistih nekaj točk. Te, ki sem jih postavil neposredno, so bile tiste, ki so najbolj direktne in verjetno pomembne za iztočnico. Je pa v nadaljevanju še cela kopica drugih nasprotovanj, ki prihajajo. Med temi so ta, da kako bo pač sprememba zakona spremenila celo kopico ostalih zakonov in na nek način tudi porušila red stvari, kot ga poznamo v trenutni zakonodaji. Predvsem pa so najbolj zaskrbljujoče ravno trditve, ki govorijo o vpeljavi raznoraznih teorij, če naj tako rečem oziroma tako jih imenujejo nasprotniki, v osnovne šole, vrtce. To je predvsem ta njihova glavna teza o ukinitvi spola. Skratka, slišali smo in zadnje čase vse bolj pogosto, da ne bomo več moški in ženske, da ne bo niti v javnih prostorih nikjer več kakršnekoli ločitve in da bo to prinašalo tudi težave neposredno tako na upravnih enotah, kjer se zakonske zveze sklepajo, in tudi tako dalje. Skratka, ministrico bi prosil, če lahko morda še malo bolj detajlno gre v to področje. Skratka: Ali bo novela zakona dejansko prinesla tudi spremembo, ne samo definicije zakonske zveze, kot je to jasno zapisano v zakon? Ali bo to vplivalo tudi na učne načrte, na nek način tudi na svobodo staršev do vzgoje svojih otrok in na splošno na življenje v družbi kot tako? Hvala.
Ministrica za delo, družino, socialne zadeve enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Zakon o zakonski zvezi ne določa, razen posvojitev, nič, kar ste omenjali. Zakon o zdravljenju neplodnosti in postopkih oploditve z biomedicinsko pomočjo, za katerega je pristojno Ministrstvo za zdravje, zelo jasno pove, da je pravica do oploditve z biomedicinsko pomočjo predvsem pravica para, kjer gre za zdravstvene razloge, ki vodijo v to, da par ne more imeti otroka. Torej, v naši zakonodaji do OBMP ni upravičena ženska, ki namerava otroka po rojstvu tudi prepustiti tretji osebi. Pri nas dejansko nadomestno materinstvo ni mogoče. Nič od tega se z Zakonom o zakonski zvezi s to spremembo ne spreminja, tako so vsi ti strahovi dejansko samo plod, lahko rečem, določene fantazije in nikakor ne moremo Zakonu o zakonski zvezi pripisati teh daljnosežnih posledic. Podobno je tudi, kar se tiče kurikuluma. Dejstvo pa je, da danes otroci v osnovnih šolah na podlagi sprememb v družbi, tudi razvoja na področju sociologije, ko govorimo o sociologiji družine, seveda že danes govorimo o različnih tipih družin, nuklearni, tradicionalni, razširjeni, kombinirali in tudi istospolni družini, pa to ni stvar Zakona o zakonski zvezi, sprememb tega zakona, ampak posledica določenih realnosti, ki v družbi so. Verjetno je treba danes tudi povedati, da imamo že posvojitve s strani istospolnih parov. V tem trenutku jih imamo tam okoli 15 v naši državi. Ne glede na to, kaj se bo zgodilo na referendumu, stvari bodo tekle naprej, dejstvo pa je, da je verjetno prav, da zmoremo dati pravico do sklenitve zakonske zveze tudi dvema osebama, ki imata istospolno usmerjenost, in o ničemer drugem se ne bo odločalo na referendumu. Vse ostalo je plod, milo rečeno, domišljije nekaterih. Hvala lepa.
Gospa Vesna Vervega, imate besedo, da postavite vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani ministrici, minister, spoštovana ministrica za zdravje! Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju določa pravico sobivanja enega od staršev v zdravstvenem zavodu z bolnim otrokom do starosti petih let. Torej starši imajo zagotovljeno brezplačno nastanitev in prehrano v bolnišnicah v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja, vendar Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju pa v omenjenem primeru ne predvideva pravice staršev do nadomestila plače za nego otroka oziroma bolniškega staleža za otroka. Kot argumentacija se navaja, da je nega bolnega otroka zagotovljena v samem zdravstvenem zavodu oziroma bolnišnici, kjer se otrok zdravi. Naj omenim konkreten primer. Dvoletni otrok s posebnimi potrebami je bil hospitaliziran. Čeprav mu je bila v bolnišnici zagotovljena vsa nega, je bila nujna prisotnost enega od staršev, ker je otrok odklanjal hrano, ni spal oziroma ni enostavno normalno deloval brez prisotnosti osebe, na katero je navajen. Torej prisotnost staršev je v tem primeru pripomogla k uspešnosti zdravljenja in s tem krajši hospitalizaciji. Gospa ministrica, sprašujem vas: Zakaj ne more dobiti eden od staršev bolniškega staleža za bolnega hospitaliziranega otroka vsaj do petih let starosti? Sedaj namreč, da bi lahko bival z bolnim otrokom v bolnišnici, lahko koristi le letni dopust ali enostavno pridobi bolniški stalež zase, kar pa vsekakor ni ustrezna rešitev. Hvala lepa za odgovor.
Ministrica za zdravje gospa Marija Milojka Kolar Celarc, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana poslanka Vesna Vervega! Pravilno ste ugotovili, da v skladu s prvim odstavkom 23. člena Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, v povezavi z Zakonom o pacientovih pravicah in tudi s 40. členom pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja imajo otroci v času stacionarne in druge zdravstvene oskrbe pravico, da so zraven svojega starša; se pravi, da imajo stalno spremstvo oziroma sobivanje. Dejansko pravila in zakonodaja ne daje te pravice v vsem in celoti zaradi tega, ker se v bistvu smatra, da je nega bolnega otroka v tem primeru zagotovljena že v samem zdravstvenem zavodu oziroma v bolnišnici, kjer se otrok zdravi. Vendar pa so mogoče tudi izjeme. Imamo dve vrsti izjem. Prva je, da lahko imenovani zdravnik Zavoda za zdravstveno zavarovanje skladno s petim odstavkom 30. člena Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju na predlog strokovnega kolegija UKC Ljubljana oziroma njegove Pediatrične klinike v primeru otroka s težko možgansko okvaro, rakovim obolenjem ali drugim posebno hudim poslabšanjem zdravstvenega stanja odobri tudi pravico do nadomestila plače enemu od staršev, ko je ta otrok v bolnišnici. V tem primeru se torej zadevi ne izključujeta. Pogoji pri teh izjemah za uveljavljanje navedene pravice so torej, da gre za otroka, pri katerem je prisotno eno izmed omenjenih stanj, za kar je potrebno mnenje strokovnega kolegija in ta slednji predlog strokovnega kolegija je tudi sestavni del medicinske in druge dokumentacije, ki se predloži imenovanemu zdravniku, s katerim potem ta predlaga odobritev tudi nadomestila oziroma obvezne prisotnosti starša v tem primeru. Druga takšna izjema oziroma možnost pravice do nadomestila zaradi nege hospitaliziranega otroka pa je tudi v primeru, ki se določa z drugim in tretjim odstavkom 40. člena in šestim odstavkom 138. člena Pravil, ko pripada enemu od staršev poleg pravice sobivanja v bolnišnici tudi pravica do nadomestila plače pri bolnih hospitaliziranih otrocih s težjo okvaro oziroma poškodbo možganov ali hrbtenjače, pri katerih je potrebno usposabljanje staršev za kasnejšo rehabilitacijo otroka na domu. Potem pri otrocih s kroničnimi boleznimi ali okvarami, pri katerih je potrebno usposabljanje tudi staršev za poznejšo rehabilitacijo otroka na domu. Dolžina usposabljanja je pri prvih odvisna od programa, vendar traja lahko v posameznem primeru največ trideset dni, pri drugih pa največ štirinajst dni. V obeh primerih krije Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije stroške v višini 70 % cene obračunske enote za nemedicinski del oskrbe, določene s pogodbo med zavodom in bolnišnico. Torej so mogoče določene izjeme, povedala sem, kaj je treba predložiti za te izjeme. Glede vašega zadnjega vprašanja pa bomo razmislili, za kakšna vsa stanja bi v prihodnjem zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga pripravljamo, v bistvu določili tudi to pravico, da ne bo ta izključujoči. Hvala.
Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo, da postavite vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Spoštovani minister, spoštovane ministrice, kolegice in kolegi! Po strokovni oceni stanja cest v Sloveniji, da je v Sloveniji 61 % relativno slabih cest, kar povzroča posredno za okoli 100 milijonov škode na leto. To je zaskrbljujoča številka, zaskrbljujoče je pa tudi proračunsko stanje za področje investicij pri vlaganju oziroma obnovi samih cest za leto 2016 – zgolj 79 milijonov v same investicije. Vemo pa, da je treba sredstev, da ohranimo kvaliteto cest v Sloveniji, okoli 220 milijonov na leto. Navaja se med mogočimi rešitvami stalen vir za vzdrževanje in gradnjo državnih cest, tako imenovani bencinski cent. Če pogledamo nazaj, smo od leta 1998 do leta 208 po Zakonu o zagotovitev namenskih sredstev za izgradnjo avtocest v Sloveniji imeli poseben zakon o tako imenovanem bencinskem tolarju. V tistem obdobju, to se pravi v 10 letih, se je iz tega naslova izbralo nekaj več kot milijardo sredstev, namenskih, za izgradnjo avtocest in v tistem obdobju je bilo porabljeno oziroma vloženo v izgradnjo cest veliko več, kot je pa bilo teh namenskih sredstev. To se pravi, da smo se v tistem obdobju obnašali kot dobri gospodarji, seveda absolutno je bilo to prav, kajti ne moremo si danes zamisliti, da avtocestnega križa ne bi ne bi bilo. Sam predlog o uvedbi bencinskega centa je tudi dokaj konkreten: v letu 2016 tri cente, v letu 2017 6 centov in v letu 2018 oziroma dalje 9 centov. Zaradi tega, spoštovani minister, vas sprašujem: Ali bo bencinski cent nova dodatna finančna obremenitev vseh uporabnikov ali pa bo bencinski cent zagotovitev namenske porabe že zbranih dajatev iz tega namena – ali pri ceni goriva ali pa dejansko pri drugih dajatvah?
Minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Hvala za vprašanje, spoštovani, gospod poslanec Ljubo Žnidar! Če tudi sam na začetku najprej orišem nekaj splošnih dejstev, ki so nas vodila k pripravi tega predloga za uvedbo tako imenovanega infrastrukturnega prispevka oziroma infrastrukturnega centa. Dejstvo je namreč, da se že kar zadnjih nekaj let soočamo s pomanjkanjem zadostnih finančnih sredstev za investicije in investicijsko vzdrževanje na področju prometne, to je cestne in železniške infrastrukture, kar se negativno odraža na stanju te infrastrukture. Mi vemo, da se je zlasti na cestah v zadnjih letih to stanje zelo poslabšalo in imamo že več kot 70 %, približno 75 %, cest v slabem ali zelo slabem stanju. V letošnjem letu smo tako imeli v proračunu za investicije na področju cest na voljo zgolj 43 milijonov evrov in še v ta znesek so bila vključena sredstva iz evropskih skladov; skratka, čistih proračunskih, namenskih je bilo še nekaj manj. V proračunih za leto 2016 in 2017 je teh sredstev predvidenih nekaj več, bližamo se tisti meji 100 milijonov evrov, za katero ocenjujemo, da je res minimum potrebnih vlaganj, da ohranjamo sedanje stanje omrežja; skratka, da se ne poslabšuje še naprej, nismo pa s tem vlaganjem še sposobni zagotoviti kakršnekoli izboljšanje tega sedanjega slabega stanja. Ocenjujemo, da bi za investicijsko vzdrževanje in nove investicije na področju državne cestne infrastrukture na letni ravni potrebovali približno 200 milijonov letno – vi ste omenili številko 220, kar je, bom rekel, tukaj nekje – in približno 650 milijonov evrov za železniško infrastrukturo. Skratka, številke so v kumulativi kar blizu teh 300 milijonov evrov. Seveda tolikšen obseg bo potreben, dokler ne bomo te infrastrukture do konca obnovili in jo tudi izpopolnili. Imamo še kar nekaj manjkajočih odsekov, zlasti na cestnem omrežju, kjer bodo potrebne kar znatne investicije v novogradnje, ne samo obnove. Tako je tolikšen obseg sredstev nujen tudi za realizacijo nacionalnega programa, ki ga sedaj pripravljamo na ministrstvu in bo določil in zarisal izvajanje investicij v cestno, železniško infrastrukturo v naslednjem ožjem smislu 6 letih. Sicer pa bo za celotno obdobje strategije razvoja prometa, ki je bila sprejeta letos poleti, skratka, ta nacionalni program bo obsegal to celotno obdobje do leta 2030. Trenutno imamo za izvedbo teh investicij na voljo dve vrsti namenskih sredstev. To je letna dajatev za uporabo vozil v prometu, iz tega naslova zberemo približno 145 milijonov evrov, in še koncesijska dajatev Luke Koper, ki pripada Republiki Sloveniji, iz tega naslova pa še dodatna 2 milijona evrov. Za vzpostavitev nekega učinkovitega sistema vidimo, da imamo še nek razkorak do tistega, kar bi bilo treba zagotoviti. Če želimo to zagotoviti, moramo zagotoviti po obsegu in po stabilnosti nek ustrezen namenski vir, ki bo omogočil potem tudi večletno načrtovanje teh investicij, ki jih nameravamo začrtati s tem nacionalnim programom. Določanje teh namenskih stabilnih virov financiranja je nujno tudi zaradi zagotavljanja realnega srednjeročnega in dolgoročnega planiranja investicij na področju te prometne infrastrukture, kajti, če imamo ta stabilen vir, lahko ta dolgoročni plan naredimo. Kot novi vir smo predvideli ta infrastrukturni cent, v predlogu so določene te maksimalne višine. Končna višina bo seveda opredeljena s tem obsegom nacionalnega programa. Če pa sedaj se še dotaknem tega vprašanja, ali je to predvideno kot nova dodatna dajatev ali bo to zagotovljeno v okviru že sedaj zbranih dajatev, zlasti iz naslova trošarine, pa vam trenutno še ne morem odgovoriti, ker potekajo usklajevanja zlasti z Ministrstvom za finance, kjer bomo vse te vidike pretehtali in potem sprejeli dokončno rešitev. Ali bo to v okviru že sprejetih dajatev [[izklop mikrofona]]
Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za ta odgovor. To se pravi, dejansko če ni dokončne odločitve, ali bo to znotraj ali pa bo to dodaten davek, sam osebno menim, da je nekako namenskih sredstev že ob sedaj zbranih raznih dajatvah, taksah in tako naprej, bi rekel, za ta namen dovolj. Po mojem je le potrebna namenska poraba. Kajti vemo, da če bi bil to dodaten davek, ker zasledil sem podatek, da naj bi se iz bencinskega centra zbralo tudi do 200 milijonov na leto, pa če prejudiciram in rečem, aha, če 60 % pade tega davka na državljane Republike Slovenije in gospodarstvo, potem lahko rečemo,da je to za 120 milijonov novih davkov v Sloveniji. Po drugi strani pa, če smo prišli do podatka, da je preko 600 milijonov manj investicij v naslednjem letu, pa tu novih 120 milijonov davka, potem se lahko zamislimo, kako smo obremenili slovensko gospodarstvo in slovenske državljane. Kajti, iz cestne takse se nabere 145 milijonov na leto, potem je davek na motorna vozila 28 milijonov; seveda tudi dobiček tako Darsa kot DRI okoli30 milijonov, gre tudi v državni proračun in če že samo te številke seštejemo skupaj, dejansko pridemo do te vrednosti, ki jo potrebujemo, to je vrednost nekaj preko 200 milijonov. Minister, apeliram, da se zavzemate predvsem za to stališče, da so pobrana sredstva za ta namen namenska in da to ni dodatni davek.
Minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Prav gotovo tukaj je glavni namen tega predloga, ki smo ga pripravili, da se zagotovi, da so ta sredstva namenska. To, kar ste navedli kot možne vire, zaenkrat niso namenska sredstva, so sredstva v integralnem proračunu. V tem predlogu smo predlagali tudi to, da se poleg tega infrastrukturnega prispevka kot namenska sredstva opredelijo tudi dobiček oziroma večina dobička družbe Dars, dobička družbe DRI, potem so tukaj še neke dodatne dajatve, ki se zbirajo pri izrednih prevozih in tako naprej; skratka, kjer so sicer po obsegu v manjši količini. Treba je pa vedeti, recimo, če govorimo o možnosti, da bi davek na motorna vozila obarvali namensko, torej za cestno infrastrukturo, da je to prispevek, ki ga dejansko v celoti prispevajo naši državljani, medtem ko pri infrastrukturnem centu, tudi sami ste omenili, je pa kar dobršen del nekega prispevka, ki bi ga za ta namen, torej investicije v cestno in železniško infrastrukturo, prispevali tudi drugi uporabniki, ki niso državljani Republike Slovenije. Zato smo menili, da je smiselno, da se tudi na ta način nekaj denarja zbere. Ključno pa je to, da gre pri tem denarju, ki ga tako namenimo, pravzaprav za investicije. Ker tudi, kot ste dejali, zmanjšujejo se viri, ki bodo namenjeni investicijam, in na ta način s tem predlogom želimo to dinamiko investicijsko ohranjati na neki višini, ki pa potem posledično spet zagotavlja nek gospodarski razvoj, tako zaradi neposrednih učinkov na samo gospodarstvo, če že hočete, oziroma gradbeništvo in tudi posledično, ker se bodo z izboljšanjem cestnih povezav zmanjšale posledične škode. Omenili ste, da je približno 100 milijonov letno zaradi zastojev, zaradi povečane porabe goriva, onesnaževanje – te posledične škode se bodo potem zmanjšale. Skratka, večkratni koristni učinki bodo tako povečanih vlaganj v cestno in železniško infrastrukturo. Hvala lepa.
Gospod Ljubo Žnidar imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora oziroma postopkovni predlog, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem odgovoru.
Spoštovani! Predlagam, da se opravi javna razprava. Dejanski razkorak med samimi investicijami, potrebnih za obnovo, da obdržimo stanje slabih cest, kakršno je, ne pa, da se to rapidno slabša, da nisem preveč optimističen, da bi rekel, da bi se to stanje precej izboljšalo, da se o tem opravi javna razprava. Verjamem, gospod minister, da dejansko res ta sredstva gredo zdaj v integralni proračun. Tukaj je pa treba zdaj izdvojiti namenskost. Če pogledamo strukturo cene bencina, so davki in trošarine 65 % – v strukturi cene so davki in trošarine. To se pravi, zelo velik procent. Če bo šel bencinski cent v ta del, potem bodo že preko 70 % razne dajatve in obremenitve v tem delu. Davka, to se pravi trošarine, ki pride v sam proračun od vseh energentov, se letno zbere v državni proračun okoli milijarde 100. Če izvzamemo samo goriva, plin in nafta oziroma bencin, dejansko to predstavlja 95 %, to se pravi, milijarda se iz tega naslova zbere v proračun. Tako je dejansko največji problem zagotoviti namenskost že zbranih sredstev. To se pravi, že zbranih sredstev. Ta razkorak dejansko zdaj ob uvedbi novega davka, po drugi strani pa občutno zmanjšanje investicij, to je absolutno prevelik udarec za slovensko gospodarstvo in ne nazadnje tudi za vsakega uporabnika goriva v Sloveniji. To je velik vpliv na sam razvoj, na razvoj in na izboljšanje finančnega stanja, za katerega pa vemo, da ga absolutno daje gospodarstvo. Če v tem delu gospodarstvu uvedemo zopet nov dodatni davek, potem vemo, da tega razvoja Slovenija ne bo dočakala. Ker gre za širok in zelo pomemben segment v prihodnosti in razvoju Slovenije, predlagam, da se o tem naslovu opravi javna razprava.Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Gospa Iva Dimic bo postavila poslansko vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana gospa ministrica! Zanima me: Kako bo Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v primeru uveljavitve Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih izvajalo drugi odstavek 3. člena, ki govori, da je pomen zakonske zveze je v zasnovanju družine za vse v skladu z zakonom upravičene skupine državljanov? Zanima me tudi: Ali je Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih edina in neposredna pravna podlaga za izvajanje posvojitev otrok v Republiki Sloveniji? Za vaš odgovor se vam zahvaljujem.
Besedo ima ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Hvala, gospa Iva Dimic, za vprašanje. Kar se tiče uresničevanja drugega odstavka 3. člena, ki govori o tem, da je pomen zakonske zveze v zasnovanju družine, bo tudi, če bo na referendumu izglasovan, če tako rečem, Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, bo država počela tako, kot je do zdaj. To je predvsem s preventivnimi ukrepi, a tukaj je pomembna Resolucija o družinski politiki, ki se je iztekla in katero je treba na novo sprejeti v širokem dialogu z vsemi zainteresiranimi, ker gre predvsem preventivno, kako, na kakšen način pomagaš staršem, da lahko imajo otroke, in po drugi strani z dvema ureditvama kot do zdaj. To je z ureditvijo na področju posvojitev in ureditve pri oploditvi z biomedicinsko pomočjo, kar pa seveda Zakon o zakonski zvezi nima nikakršne narave. Vi bi želeli reči, da zaradi tega, ker je v tem drugem odstavku 3. člena to zapisano, da bo to podlaga za spreminjanje členov, ki se nanašajo na posvojitve, ali morda za zakon o oploditvi z biomedicinsko pomočjo. O tem bo odločal Državni zbor in vse ostalo, verjetno, če namigujete na to, je seveda absolutno neutemeljeno. V tem trenutku zakon o oploditvi z biomedicinsko pomočjo govori o tem tako, kot govori. Verjetno pa ne bo šlo za to, da bi želeli, da bi zahtevali istospolni, da imajo pravico po tem členu in da bodo to lahko utemeljili s spremembo zakona o biomedicinski pomoči. To je tako, kot če bi staršem, ki ne morejo imeti otrok, pač ne nek način, da je pravica do posvojitve, pa vemo, da realno temu ni tako, da je 570 staršev, ki bi si želeli posvojiti, v registru. Seveda, ne glede na to jim noben zakon te pravice ne more dati. Redki, žal redki, imajo to možnost, da v Sloveniji posvojijo tukaj otroka ali morda v tujini. Številka je tam do 44 do 50, maksimalno, tudi s posvojitvami v tujini. To so na nek način dejstva in lahko jih obračamo tako ali drugače in tudi Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih s to novelo v ničemer ne spreminja določb po materinstvu in očetovstvo. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, niste mi odgovorili na vprašanje, kako in na kakšen način oziroma kako bo ministrstvo zagotovilo izvajanje drugega odstavka 3. člena, ki govori, da je pomen zakonske zveze v zasnovanju družine. Rekli ste, da s preventivnimi ukrepi: Ne vem, kateri so ti ukrepi? Pa bi vseeno še rada odgovor na drugo vprašanje, ki me zanima: Ali je Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih edina in neposredna pravna podlaga za izvajanje posvojitev otrok v Republiki Sloveniji? Samo še vprašala bi: Kako boste ščitili očetovstvo, materinstvo in otroke, ki je po 53. členu Ustave ustavna kategorija? Ravno to se na nek način pri novi noveli spreminja, pri novem zakonu. Nič nisem namigovala, kaj se bo zgodilo, ampak mogoče mi boste lahko preprosto odgovorili: Kako lahko dva homoseksualna moška izvaja oziroma kako za njih stoji drugi odstavek 3. člena, da je pomen zakonske zveze v zasnovanju družine? Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala. Se opravičujem, prej sem pozabila na drugi del vašega vprašanja, kjer ste me vprašali, ali je Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih edina in neposredna pravna podlaga za izvajanje posvojitev otrok v Republiki Sloveniji. Odgovor je, da je edina in neposredna pravna podlaga za izvajanje posvojitev otrok v Sloveniji, drugo pa je seveda priznavanje tujih sodnih odločb in sodna praksa – imamo tudi že odločbo Vrhovnega sodišča, o čemer smo ob priliki govorili že prej. V skladu s svojimi najboljšimi zmožnostmi sem odgovorila, da bomo uresničevali tako kot do sedaj. Pomembni so predvsem preventivni ukrepi z omogočanjem tistim, ki želijo imeti otroke, da jih tudi lahko imajo, kjer je predvsem pomembna širša družbena situacija: kriza vpliva na število rojstev, možnost zaposlitve za nedoločen čas zelo pomembno vpliva na število rojstev v naši državi. Pomembna so tudi [[…]], pa žal nimamo takih možnosti vplivanja na število rojstev z družinsko politiko, na primer z otroškimi dodatki, ker podatki kažejo, da ti ne vplivajo, da bi se ljudje zaradi same višine otroških dodatkov odločili za otroka ali ne. Z vsemi temi ukrepi, kot smo jih do sedaj, bo pa resolucija o družinski politiki ena tista ključnih, ko se bomo pogovarjali, kako bomo v naši državi spodbujali družine. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, imate besedo za dopolnitev odgovora, da se na naslednji seji opravi razprava o vašem odgovoru.
Hvala lepa. Zato ker je Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih edina in neposredna pravna podlaga za izvajanje posvojitev otrok v Republiki Sloveniji in kjer se spreminja pomen moškega in ženske v tem zakonu, mislim, da je smiselno, da opravimo širšo in javno razpravo na to temo. Zato tudi predlagam poglobljeno razpravo in pričakujem, da boste poslanci to zadevo podprli, da se vendarle razjasnijo, ali kdo laže ali kdo zavaja, ali temu ni tako in kako se bo glede posvojitev dogajalo oziroma se bo izvajal zakon v prihodnje. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Vprašanje bo postavil gospod Primož Hainz ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani ministrica in ministri, spoštovani gospod Mramor! Zavarovalnica Triglav je pred kratkim prodala 97-odstotni delež novogoriškega avtobusnega prevoznika družbe Avrigo. Kot smo prebrali v medijih, je Avrigo prodala znanemu podjetniku, in to za dobrega pol milijona ceneje, kot so zanj ponujale Slovenske železnice. Baje, da naj bi bil vzrok v tem, da uprava Slovenskega državnega holdinga ni utegnila odločiti o soglasju Slovenskim železnicam za nakup omenjenega podjetja. Ob tem bi rad poudaril, da naj bi po nekaterih študijah nakup s strani Slovenskih železnic ustvaril visoko sinergijo med avtobusnim in železniškimi prevozi, hkrati pa bi v družbi lahko prihranili pri najemanju avtobusnih prevozov, seveda, da o pol milijona manjši vsoti sploh ne govorim. Ker se mi zdi podatek o tem, da uprava Slovenskega državnega holdinga ni utegnila pravočasno odločiti o soglasju za nakup, zaskrbljujoč, vas prosim za mnenje o razlogih za zamudo oziroma o tem: Kako do nakupa s strani Slovenskih železnic ni prišlo? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Za odgovor dajem besedo ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec gospod Primož Hainz! Zakon o Slovenskem državnem holdingu med drugim, da Slovenski državni holding opravlja vse naložbe Republike Slovenije, med katere sodita tudi Zavarovalnica Triglav in Slovenske železnice, in to v imenu in za račun Republike Slovenije, in sicer v skladu z načelom neodvisnosti. To pomeni, da se Vlada oziroma ministrstva ne smejo vmešavati v njihovo upravljanje. Skladno s tem načelom kot minister za finance nimam nobenih pristojnosti v prodajnem postopku družbe Avrigo. Pristojnosti ima le SDH, ki mi je v tem konkretnemu primeru za namen vašega pojasnila, da je s strani Slovenskih železnic prejel prošnjo za podelitev soglasja za nakup 97-odstotnega deleža v družbi Avrigo v petek, 20. 11. letos, ob 15.46 uri po elektronski pošti. SDH bi moral odločitev oziroma soglasje k nakupu kot skupščina Slovenskih železnic podati do ponedeljska do devete ure zjutraj. Glede na velikost posla, gre za 14,8 mili9jona evrov, in zelo jasno proceduro pri odločanju o podelitvi soglasij k takšnim poslom SDH soglasja čez vikend seveda ni mogel podati. Postopki prodaje družbe Avrigo SDH niso bili poznani, prav tako pa ni imel informacij s strani Slovenskih železnic, kakšna je bila časovnica in zakaj je bil podan tako kratek rok za podajo soglasja. Glede na navedeno pojasnilo SDH ocenjujem, da je bil razlog za tako zaključeno transakcijo drugje. Dejstvo namreč je, da je nadzorni svet Slovenskih železnic podal soglasje k zavezujoči ponudbi družbe Avrigo v petek, 20. 11. 2015, se pravi na isti dan, ko je bilo potem zaprošeno soglasje SDH. Ob tem pa še ni bilo znano, da je za status zavezujoče ponudbe s strani prodajalca potrebno tudi soglasje SDH. Bistvena težava za mene kot ministra za finance v vsej tej zadevi pa je, da je SDH v temu času z Zavarovalnico Triglav kot družba v večinski oziroma 62,56-odstotni lasti Republike Slovenije v času prodajnega postopka SDH ni upravljal. To je absurdna in nesprejemljiva situacija, ki je posledica odvzema glasovalnih pravic državi kot večinskemu lastniku Zavarovalnice Triglav s strani ATVP v letu 2013. Na podlagi te odločitve država Zavarovalnici Triglav ni mogla izvrševati upravljavskih upravičenj in s tem med drugim neposredno imenovati nadzornikov in posredno članov uprave, ki odločajo tudi o tovrstnih transakcijah. Teden dni po tej izvedeni prodaji, torej 2. 12. Letos, pa je ATVP državi povrnila glasovalne pravice, to je bilo na podlagi spremembe tudi Zakona o prevzemih, ki smo jo sprejeli. Sklep bo pravnomočen v kratkem, tako da bo SDH spet lahko v popolnosti izvrševal lastniška upravičenja. Ob tem od SDH pričakujem, da bo ena njegovih prvih nalog, seveda skladno z zakonodajo, tudi izvedba revizije izvedenega prodajnega postopka družbe Avrigo in ustrezno ukrepanje v primeru ugotovljenih kršitev.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko bo postavila poslansko vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani minister in ostala ministrska ekipa, lepo pozdravljeni! Če pogledamo podatke o sami vrednosti izvoza na evropskem trgu, lahko vidimo, da je naša daleč najbolj pomembna partnerica Nemčija. Za leto 2014 smo imeli z njo 4,6 milijard evrov izvoza. Sledi Avstrija z nekaj več kot 2 milijardama evrov, prav tako podatek iz leta 2014. Izvoz je bil v letu 2014, bo tudi v letu 2015 in glede na napovedi tudi v prihodnosti gonilo naše gospodarske rasti. Tudi že danes se je med poslanskimi vprašanji nekajkrat pojavilo podobno vprašanje izpostavljenost tako imenovanega mini schengna, ki se je v zadnjih tednih nekako pojavilo na območju Evropske unije. In sicer je sicer idejo prvi izpostavil nizozemski finančni minister in vemo, da bo Nizozemska od januarja naprej prevzela predsedovanje, kar pomeni, da bo sodelovala ali na nek način tudi usmerjala vse prihajajoče pogovore, ključne pogovore na evropski ravni. Čeprav je danes predsednik Vlade to idejo nekako ovrgel, vsekakor ne moremo tega enostavno kar tako zavreči. Posledice so namreč lahko za Slovenije katastrofalne. Slovenijo, verjamem, da Evropska unija ocenjuje po dejanjih in ne zgolj po besedah, zato se mi zdi to še toliko bolj pomembno. Danes še nimamo tako imenovanega mini schengna, upam, da ga nikoli tudi ne bomo imeli. Se pa že danes v Evropi soočamo z rekordnim številom imigrantov, ki nekako tranzitirajo tudi čez Slovenijo in kar seveda ima za posledico tudi to, da se meje na takšen ali drugačen način, bom rekla, zapirajo ali pa se vsaj na nek način omejuje prehod, seveda z osnovnim ciljem, da ta tok čim bolj kontrolirano tudi poteka, kar je seveda prav. Se pa ob tem pojavljajo že številne kritike gospodarstvenikov, da jim pri tem nastaja določena škoda. Spoštovani minister, zanima me: Kakšne bodo posledice na slovenski izvoz, če se uresniči ta ideja o tako imenovanem mini schengnu? Kakšne posledice gospodarstvo že danes čuti zaradi večjih kontrol na mejah? Kaj boste kot minister za gospodarstvo naredili, da naši izvozniki v prihodnje tega ne bodo občutili? Hvala.
Za odgovor dajem besedo ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Spoštovana predsedujoča. Poslanke, poslanci, spoštovana poslanka! Postavitev začasnih tehničnih usmerjevalnih ovir s strani Republike Slovenije je namenjeno predvsem v prvi vrsti razpršenosti in usmerjenju prehoda beguncev proti nadzornim točkam. Potrebna je namreč zaščita državljanov in delovanja države kot tudi za zaščito beguncev. Ob tem pa se na našem ministrstvu zavedamo obremenjenosti obmejnih območij, kjer begunci lahko prestopajo mejo s Slovenijo. To je dejavnost, za katero menimo, da je ključna v tem, da se nam zadeve, o katerih smo danes že večkrat slišali, da jih ne bo, ne bodo zgodile. Govorim o tako imenovanem mini schengnu, ker verjamem, da se schengen brani na naši schengenski meji. Zdaj, dejstvo pa je, da so se za postavitev ograje prejšnji teden odločili tudi v naši sosednji državi partnerici, v Avstriji in da z njo želijo beguncem, ki v Avstrijo prihajajo po tako imenovani balkanski poti, preprečiti prehajanje zelene meje. Poleg tega je Avstrija na svoji strani mejnega prehoda, Špilje postavila tudi nov sprejemni center, katerega del bo tudi ograja za usmerjenje beguncev na vstopno točko. V tej luči mislimo, da sama ta dejavnost ne bo imela neposrednega vpliva na prost pretok blaga oziroma trgovinske tokove slovenskih izvoznikov. Seveda pri tej postavitvi žične ograje na meji z Avstrijo ni bilo zaznati negativnih učinkov na gospodarskem področju. Vendar pa tukaj ne gre prezreti vpliva psihološkega učinka te dejavnosti. Slovenija je v schengnu in ostaja v schengnu in tukaj ne bi ponavljal tega, kar je danes predsednik dvakrat že povedal; v vsakem primeru mi verjamemo, da mini schengna ni in ga ne bo. Vse ostalo, kar je bilo rečeno, da so se o tem pogovarjali na nekih nivojih, drži, da pa to ni uradna politika omenjenih držav in da imamo trdna zagotovila, da se to ne bo zgodilo. Še enkrat ponavljam, verjamem, da mini schengen lahko oziroma schengen lahko ubranimo samo na naši južni meji, čeprav verjamem, da so tudi naše dejavnosti v tem psihološkem smislu globoko sporočilne in da so vplivale na to, da so se države južno od nas tega problema lotile v drugačni luči in da so s svojimi ukrepi tudi vplivale na to, da imamo zdaj pač ta val na malo nižjem nivoju. Dejstvo je, da je to, kar ste povedali, re;, Avstrija in Nemčija sta naši najpomembnejši partnerici, Nemčija je na prvem mestu, z njo imamo 10 milijard evrov blagovne menjave ali trgovinske menjave, polovico od tega je izvoz, polovico je uvoz. Treba je vedeti, da mi izvažamo v Nemčijo več kot Kanada, več kot Portugalska, več kot Grčija in da je to naša žila aorta, ki si je ne moremo privoščiti ogroziti v tej luči. Zato je pač zaradi vseh naštetih razlogov pomembno, da se meje ne zapirajo, tudi naša dejavnost je usmerjena, še enkrat ponavljam, k preprečevanju razlivanja beguncev na zeleno mejo, ne pa zapiranju meje s sosednjo Republiko Hrvaško. V tej luči razumemo tudi aktivnosti Avstrije, ki so na tem mejnem prehodu zaradi železnice, zaradi ceste, zaradi tega, ker imamo mi na naši strani velik begunski center, želeli usmeriti ta begunski val in preprečiti nekontroliran prehod čez zeleno mejo. Hvala.
Gospa Suzana Lep Šimenko, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Popolnoma se strinjam z vami, ampak kakorkoli, poglejte, spoštovani minister, gospodarstveniki že danes opozarjajo, saj meja ni zaprta, ampak zaradi vseh teh tehničnih ovir na meji pretok blaga poteka počasneje. Tovornjaki ne morejo kar prosto peljati čez, so vmes občasne kontrole, kar pomeni, da je čas dobave nekoliko daljši, to seveda pomeni tudi višje stroške transporta. Če bi še upoštevali to, da imajo nekatera naša podjetja tudi "just in time" dobave, je pa to izjemno pomembno, in zelo težko si ta čas vkalkulirajo. Tako ne moremo čisto reči, da to ne obstaja. Vseeno me zanima, treba je razmišljati naprej, ne nazadnje tudi na meji z Italijo se na nek način povečujejo kontrole in resnično je treba narediti vse, da bo tok blaga potekal, tako kot je danes, kar pomeni dobro za gospodarstvo, ker to je ključno; ključno za Slovenijo, ključno za našo gospodarsko rast. Če pogledamo to, kar je že bilo omenjeno, jesenska napoved Umarja, leto 2015, 2,7-odstotna gospodarska rast, v letu 2016 2,3-odstotna. Seveda, na gospodarsko rast so ne nazadnje vezani vsi socialni transferi. Ampak, zavedati pa se je treba dejstva, da ta jesenska napoved ne upošteva migracijske krize, to, kar nas je že doletelo in nas morda bo tudi v prihodnjem letu. Tako se ne najbolj zanašati na te podatke. Vseeno, spoštovani minister, resnično me zanima: Kako boste reagirali v prihodnje, da dejansko naši gospodarstveniki ne bodo imeli nobenih izgub in da bodo lahko izvažali tako, kot so izvažali doslej? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Tega, da bi zagotovili, da gospodarstvo zaradi begunske krize ne bo imelo škode, ne moremo. Mi že danes ugotavljamo, da so posamezna podjetja na izpostavljenih območjih v okolici Dobove na južni meji, Gornje Radgone in Šentilja na severni meji bolj prizadeta kot druga. Ena podjetja v večji meri, druga v manjši, odvisno od branže, odvisno od dejavnosti. To so dejstva. Seveda pa moram še enkrat ponoviti, da direktnega vpliva na to, da bi gospodarstvo utrpelo škodo zaradi tega, ker ne bi mogli komunicirati ali pa dobavljati robe v tem trenutku ni ne na južni ne na severni meji. Se pa zavedamo težav, ki ste jih omenili oziroma jih upoštevamo; in še enkrat, ta naša schengenska meja se brani, vsaj kar se našega pogleda tiče, na južni meji, pri načinu dela, ki ga moramo izvajati v odnosu do beguncev, v skladu s schengenskimi pravili. Če bi zmogli dogovor prej, bi ta zadeva bila dosti bolj južno in tudi do tega ne bi prišlo, da bi bili mi prisiljeni postavljati ta nepriljubljen ukrep z žično ograjo. Verjamem pa, da smo s prvo šestino postavljene ograje naredili močen psihološki vpliv na vse, ki so južno od nas, da to zadevo vzamejo bolj resno in da bomo prišli do tega, da mogoče ne bomo rabili tega ukrepa izvesti do konca in da bomo skupno naredili določene zadeve na področjih, kjer bi jih že prej morali. Ampak v vsakem primeru pa, ko ostanemo sami, če hočemo preprečiti tako imenovani, še enkrat bom rekel, po mojem neobstoječi mini schengen, pa moramo biti pripravljeni tudi na to zadevo v tem kontekstu. Težav v tej smeri našega prometa na sever ne moremo izključiti, ampak verjamem, da so vse poteze, ki smo jih naredili, ki jih imamo pripravljene in ki jih bomo še naredili, usmerjene v to, da bo naše gospodarstvo lahko ohranilo svoje transportne tokove do vseh svojih prodajnih mest, ki so pa v največji meri v teh dveh državah, ki ste ju omenili. Hvala.
Hvala lepa. Gospa mag. Alenka Bratušek bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc.
Najlepša hvala. Spoštovana ministrica, ministra! Sodeč po izjavah in delnih ukrepih v zakonodaji je Ministrstvo za zdravje odstopilo od reševanja ključnih dilem slovenskega zdravstva. Namesto resne reforme že leto analiziramo slovensko zdravstvo, ki se medtem sooča s številnimi in vse težjimi problemi, ki jih ministrica ne želi videti. Dovolj je rezanja trakov in zidalnih posegov v bolnišnice, čas je za soočenje z resnimi težavami v njih, pravi predsednik Zdravniške zbornice Slovenije Andrej Možina. S standardi in normativi se nič ne zgodi. Ne lotijo se zdravstvene reforme, to kaže na nepoznavanje, nesposobnost tako ministrice kot cele Vlade, da bi kaj naredila, pravi predsednik zdravniškega sindikata gospod Kuštrin. 451. dan je danes, spoštovana ministrica, odkar sedite na mestu, na tem vročem stolu ministra ali pa ministrice za zdravje. Razmere v zdravstvu so, ne samo po moji, ampak oceni še koga drugega, iz dneva v dan slabše. 451 dni je vseeno čas, ko bi pa vsaj nekaj malega, kakšen majhen korak v pravo smer lahko oziroma morali narediti. Nezaupnica, ki ste jo dobili s strani zdravniških organizacij, je po naši oceni pika na i. Kot že rečeno niti ene same spremembe, resne spremembe, v tem času ni bilo na mizi oziroma še tiste, ki so bile in ste jih pripravili, so se ali pa ste jih umaknili. Da v zdravstvu vlada popoln kaos, kaže pa tudi kadrovanje. Od Onkološkega inštituta, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije, bolnice Celje, pika na i pa je tukaj tudi Klinični center. Spoštovana ministrica, zaradi zadnjih dogodkov vas sprašujem: Kako nameravate ukrepati? Ali razmišljate, da bi bilo smiselno Vlado in predsednika razbremeniti z odstopom in nekomu drugemu dati možnost, da se resno loti razmer v slovenskem zdravstvu?
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica za zdravje Marija Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana poslanka! Prav vesela sem tega vprašanja, moram reči, ker bom imela priložnost odgovoriti na ta postavljena vprašanjaKer pa ste tudi vi, gospa Bratušek, nekaj časa vodili zdravstveni resor, prav gotovo veste, da je nakopičenih težav v tem resorju iz preteklih petnajst let zelo veliko in da je tudi interesnih skupin zelo veliko. Veste tudi, da je bil povprečen mandat preteklih ministrov za zdravje manj kot dve leti in da v tem obdobju žal tudi nobenemu ministru ni uspelo narediti večjih strukturnih sprememb. Pa če začnem čisto pri začetku. Glede očitkov, da pravzaprav nimamo kaj pokazati, naj povem, da bo vlada ta teden obravnavala oziroma odbori, vlada pa verjetno naslednji teden, Resolucijo o nacionalnem planu zdravstvenega varstva za Slovenijo za obdobje 2016 do 2025, poimenovanem Skupaj za družbo zdravja. To je ključen strateški dokument, ki govori o naši prihodnosti, o ciljih zdravstvenega sistema, o ukrepih, aktivnostih, o nosilcih in tudi o virih. Naj povem, da je ta resolucija bila usklajevana z več kot stotimi interesnimi skupinami ali deležniki in ne samo enkrat, večkrat; da je ta resolucija bila usklajevana z Evropsko komisijo, z vsemi pristojnimi DJ za zdravje, za zaposlovanje in socialne pravice, za finance; da je ta resolucija tudi konkretna, ker ima zelo točno opredeljene cilje s poslovnimi indikatorji na koncu obdobja in tudi v vmesnem obdobju; da je pa ta resolucija lahko nastala in da so vanjo vgrajeni izsledki analize zdravstvenega sistema, ki ga je bilo pa treba tudi narediti, ker ga Slovenija žal še nima oziroma od osamosvojitve. Ta analiza, ki obsega več kot 370 strani, bo tudi predstavljena in v celoti prevedena in objavljena na naših spletnih straneh januarja. Izsledki te analize so bili temelj in bodo temelj zaključne strukturne spremembe v slovenskem zdravstvu. Pokazalo pa je tudi, da smo v Sloveniji najbolj zanemarjali vodenje in upravljanje javnih zdravstvenih zavodov in področje financiranja. In če naj povem, kaj konkretno pa je že bilo tudi kljub vsemu narejeno, da smo ta dva strateška dokumenta delali, so pripravljene spremembe in dopolnitve Zakona o zdravstveni dejavnosti, kjer se ureja na transparenten način podeljevanje in opravljanje koncesij, pripravljen, v zaključni fazi, je tudi celovit sistemski zakon o lekarniški dejavnosti, pripravljene so tudi druge manjše spremembe, kot veste, in nekaj zakonov je tudi že bili sprejetih, da ne govorim o nujni medicinski pomoči, ker je bilo že pač omenjeno, da morajo urgentni centri biti zaključeni in začeti delovati s 1. januarjem. Ja, zato jih pa hitimo odpirati in vsi bodo dokončani in zgrajeni do dneva natančno in dani v uporabo. V resoluciji si lahko pogledate tudi, kaj bomo naredili v letih tako do leta 2025. Samo še na kratko, kaj je predvideno sedaj takoj po novem letu oziroma do prve polovice naslednjega leta; to je Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Pripravljamo Zakon o pacientovih pravicah. Kot veste, pilotni projekt čakalne dobe je dal prve rezultate. Ravno danes smo že prikazali skrajšanje čakalnih vrst na tiskovni konferenci in seveda še vse druge spremembe, ki so zelo jasno in taksativno navedene v resoluciji. Hvala.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Spoštovana ministrica, jaz sem malo manj vesela vašega odgovora, kot ste bili vi mojega vprašanja. In ja, vem za nakopičene težave v zdravstvu in daleč od tega, da ste za vse to ali pa veliko večino odgovorni vi. Odgovorni ste pa za to, da se v 451 dneh ni naredilo nič. In danes mi razlagate, da naj bomo veseli oziroma da bo resolucija do leta 2025 rešila vse. Super, leta 2025 se bosta cedila med in mleko, mi imamo pa probleme danes in tukaj! Vesela bom zakonskih predlogov, če jih seveda ne boste spet prej umaknili, ker tako rekoč vse, kar ste skušali narediti, ste tudi umaknili. Pika na i, sem pa že prej omenila, je pa kadrovanje v zdravstvu, še največja črna pika je kadrovanje v Kliničnem centru. Gospa Brigita Čokl je primerna za vršilko dolžnosti Kliničnega centra, ni pa primerna ne za direktorico ne za vršilko dolžnosti v bolnišnici Celje. Ali mi lahko to razložite, kako je to mogoče? In: Ali mogoče držijo trditve, ki krožijo po Celju, da je gospa Čokl končala na Kliničnem centru točno zato, da bo v bolnišnici Celje lahko direktor, ki je član Stranke modernega centra?
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica Marija Milojka Kolar Celarc.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje, spoštovana poslanka. Mislim, da je treba povedati, da imenujejo direktorje bolnišnic sveti zavodov, ki so avtonomni in najvišji organ upravljanja in nadzora. Kot pa verjetno veste, sem takoj, ko sem prišla na ministrstvo, sprejela poseben protokol, kako se imenuje oziroma kdo lahko kandidira in lahko postane član sveta zavoda v interesu, da dvignemo način upravljanja, vodenja na višji strokovni in odgovorni nivo. To pod ena. To velja za vse zavode, to velja tudi za UKC ali, če hočete, za bolnišnico Celje. Ampak na kratko še. Kaj pa je bilo narejeno v preteklem letu? Torej, vi bi delali spremembe strukturne v zdravstvenem sistemu, ne da pogledamo na eni strani, kaj je res treba v našem zdravstvu narediti in ne govoriti vse povprek, da je zdravstvo v razsulu, ker temu ni tako, in na drugi strani imeti neko strategijo, neko vizijo razvoja. To sta dva krovna dokumenta, ki sta nujno potrebna, če hočemo narediti prave dolgoročno videne, v demografskih trendih zapažene spremembe našega zdravstva. Ampak če grem nazaj, kaj sem naredila poleg teh dveh strateških dokumentov, ki sta oba po svoje zelo zahtevna in obsežna, pa tudi glede proračuna. Sami veste: sanacija vodovoda – Onkološki inštitut; projekti, nadaljevanje gradnje DTS nove urgence. Sedaj bo končno sanacija vodovoda na Onkološkem inštitutu – ob vseh težavah, ki so bile, in zamenjavi izvajalcev in nadzornikov – končana, tako kot je pogodba narejena, brez dodatnih sredstev. Nobenih zakonov nismo umaknili. Pravilnik o nujni medicinski pomoči, kjer uvajamo enoten, strokovno voden z enega mesta sistem nujne medicinske pomoči, ki je nujno potreben v Sloveniji, kar se je zelo dobro pokazalo v begunski krizi, da mora biti delegirano, strukturirano na enem mestu; in to je odgovornost Ministrstva za zdravje in to je bilo tudi narejeno.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek, imate zahtevo za razpravo v Državnem zboru.
Najlepša hvala. Spoštovana ministrica, ne vem, od kod vam takšen optimizem, ko se praktično vsi v zdravstvu postavljajo proti vam. Glede na to, da je zdravstvo eden od pomembnejših sistemov socialne države, mislim, da je prav, da se o tej zadevi pogovorimo tudi na seji Državnega zbora. Kadrovanje je samo en segment, lahko ste sprejeli višje strokovne, ne vem kakšne standarde, ampak dejstvo je, da se kadruje tako, kot se ni še nikoli, in to tako slabo. Poglejte bolnišnice, ki imajo po več mesecev, ena tudi že kar več let, ne direktorje, ampak vršilce dolžnosti. In ja, predlagajo sveti zavodov direktorje in imenujejo vršilce dolžnosti, spoštovana ministrica, ampak svete zavodov imenujete pa vi oziroma Vlada. Tako absolutno je odgovornost in to popolna odgovornost za to, kar se v zdravstvu dogaja na ministrici in celotni vladi. Ker vas cenim po vašem delu, poznam vas z dela na Ministrstvu za finance, mislim, da si s tem ministrskim izletom ne boste naredili prav velike usluge v svoji strokovni karieri. Bi mogoče si upala apelirati, da še enkrat razmislite, če ne bi veljalo razbremeniti predsednika Vlade in Vlado pa skupaj poiščete človeka, ki se bo lahko, očitno na drugačen način, pogovarjal z akterji v zdravstvu. Tudi če imate ne vem kako dobre ideje, si ne znam predstavljati, kako jih boste ob takšnem odporu na drugi strani, odporu praktično vseh zdravniških organizacij, lahko izvedli. Zato mislim, da je prav, da se o tem pogovorimo tudi v Državnem zboru.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Mag. Bojana Muršič bo postavila ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovana ministrica! Kot sem že navedla v najavi svojega poslanskega vprašanja, me tokrat zanima zobozdravstvena oskrba starejših oziroma odraslih. Izhajala sem tudi iz Resolucije o nacionalnem programu zdravstvenega varstva za leto 2015–2025, Skupaj za družbo zdravja, iz poglavja Primarno zdravstvo. Ugotovitve, da je zobozdravstvena dejavnost pomanjkljivo urejena, je zaskrbljujoča, še posebej pa se to kaže v času te dolgotrajne krize, ko strošek popravila zob presega dohodke posameznika, čakalne dobe so kar dolge v javnem zdravstvu oziroma celo glede na košarico tudi omejene. Seveda ne morem mimo dejstva, da dobro zdravje zobovja in obzobnih tkiv zelo pomembno za splošno zdravje ljudi kot tudi za samozavest posameznika in njegovega vključevanja v družbo. Seveda pozdravljam v resoluciji navedeno potrebno po uvedbi preventivnih dejavnosti za odrasle zato vas na tem mestu sprašujem: Na kakšen način se bo izvajala preventivna dejavnost na področju odraslega zobozdravstva? Ali so pripravljeni kakršnikoli načrti, na kakšen način se bo ta preventivna dejavnost izvajala? Ob tem pa ne morem mimo dejstva, da se v zadnjih 15 letih tehnologija zobozdravstva zelo spreminja oziroma razvija in na podlagi prakse je bilo ugotovljeno, da so novi materiali uspešnejši ter zdravju tudi manj škodljivi in nadomeščajo tudi amalgamske zalivke oziroma črne plombe. Menim, da bi se ti materiali le morali umakniti iz zobozdravstvenih ordinacij, nadomestiti pa bi se morali z materiali, ki bi bili za odrasle dostopni tudi iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. V zvezi s tem vas sprašujem: Kakšno je vaše mnenje glede nadomeščanje amalgama z drugimi materiali, ki se uporabljajo v zobozdravstvu? Ali tudi na ministrstvu tako razmišljate? In če: Kako bi to oziroma kdaj bi to lahko dosegli? Ob tem pa moram tudi opozoriti, da so nekatere države, kot so Danska, Finska, Švedska ter tudi Norveška, ki sicer ni članica Evropske unije, te amalgame prepovedale. Zanima me: Ali tudi na evropski ravni potekajo pogovori o splošni prepovedi uporabe tega amalgama? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica za zdravje Marija Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo. Še enkrat, spoštovana poslanka, gospa Bojana Muršič, hvala za vprašanje. Imate prav, ko govorite, da so bolezni ustne votline eden izmed glavnih javnozdravstvenih problemov v svetu. Kajti slabo ustno zdravje ima zelo pomemben vpliv tudi na splošno zdravje prebivalstva. Nekatere bolezni ustne votline so povezane s kroničnimi boleznimi, na primer s sladkorno boleznijo. Bolečine in motnje pri žvečenju, hranjenju, komunikaciji, ki so lahko posledica slabega ustnega zdravja, imajo pomemben vpliv tudi na kakovost življenja. Prav tako ustne bolezni omejujejo aktivnosti v procesu šolanja, dela in povzročajo pomembno število tako izgubljenih šolskih kot tudi delovnih ur. Znano je, da preventivni zdravstveni ukrepi vodijo do značilnega izboljšanja oralnega zdravja prebivalstva. Na področju zobozdravstva za otroke in mladino je dostopnost do preventivnih dejavnosti v Sloveniji primerna, druga pa je zadeva z odraslimi. Preventivne dejavnosti naj bodo v prvi meri zato namenjene otrokom in mladostnikom in predvsem ranljivim skupinam, kot so nosečnice, kronično bolni, starostniki, osebe z zmanjšanimi zmožnostmi. Ministrstvo za zdravje sledi skandinavskim državam, ki v sistem zavarovanja vključujejo prav te ranljive skupine, ki potrebujejo večjo skrb za zdravje. Trenutni sistem financiranja in košarica pavic na žalost ne zagotavljata preventivnih storitev za odrasle prebivalce v okviru zdravstvenega zavarovanja. Za zagotovitev preventivnih dejavnosti na področju odraslega zobozdravstva bi bilo treba spremeniti tako sistem financiranja kot tudi košarico pravic. Preventivne dejavnosti vodijo v boljše ustno in sistemsko zdravje ter tudi na konec koncev do cenejših zobozdravstvenih oskrb, za kar si bo Ministrstvo za zdravje prizadevalo tudi s spremembo financiranja in spremembo pravic iz košarice, kot smo to tudi že, ste sami ugotovili, zapisali v resolucijo o nacionalnem planu. Glede opustitve amalgama pa želim povedati naslednje: zaradi toksičnosti živega srebra, ki je v amalgamskih plombah in ki bi lahko povzročalo neželene učinke pri nosilcih plomb, zobozdravstvenih delavcih in okolju, je Evropski parlament že leta 2005 začel razpravo o možnosti prepovedi amalgamov znotraj Evropske unije. 10. oktobra leta 2013 so Združeni narodi in Evropska unija podpisali tako imenovano Minamata konvencijo, ki v aneksu A navaja, da naj bi države članice začele postopke ukinitve amalgama, ne pa nikakor takoj s takojšnjo prepovedjo. Minamata konvencija predstavlja prvi globalni akt o ravnanju z živim srebrom. Dentalni amalgami so v tej konvenciji našteti med sestavinami, ki vsebujejo živo srebro, in v aneksu A konvencije se zato priporoča, da države začnejo s postopki za postopno zmanjševanje uporabe dentalnih amalgamov, ne pa s takojšnjo prepovedjo. Države same naj glede na svoje predvsem, na žalost, v tem primeru finančne zmogljivosti, ki so na razpolago za zobozdravstveno varstvo, določijo hitrost postopnega zmanjševanja dentalnih amalgamov. Določbe v konvenciji državam podpisnicam priporočajo naslednje ukrepe, ki vodijo v zmanjševanje uporabe dentalnih programov v zobozdravstvu: eno je sprejetje nacionalnih ciljev v okviru preventivnega programa za preprečevanja kariesa in promocije zdravja, sprejetje nacionalnih ciljev, ki vodijo do čim bolj učinkovitega zmanjšanja uporabe dentalnih amalgamov. Spodbujanje uporabe klinično in stroškovno učinkovitih alternativnih materialov in spodbujanje najboljših okoljskih praks z namenom zmanjšanja sproščanja živega srebra. V nadaljevanju, ko bomo pisali zakone, je treba povedati, kakšna bo ta hitrost ukinjanja amalgamov v Sloveniji, da mora to potrditi, treba je finančno ovrednotiti in mora to sprejeti Zdravstveni svet. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, ministrica, za izčrpen odgovor. Veseli me, da tudi vi izražate pomembnost, da je zobozdravstvo odraslih zelo pomembno. Sicer moram reči, da ste mi odgovorili na vsa vprašanja, kljub temu pa bi rada opozorila na amalgamske zalivke, ki povzročajo težave in vplivajo na zdravstveno stanje, kot so raziskave pokazale – na ščitnico, Alzheimerjevo bolezen in tudi druge stvari. Pričakujem, da se boste zavzemali, da bo ukinjanje amalgama potekalo čim krajši čas, kajti to je zelo pomembno; in da bo zamenjava teh zalivk z drugimi, bolj dostopnimi oziroma zdravju manj škodljivimi vplivi, bolj zajeta tudi v osnovno košarico zdravstvenih storitev. Pričakujem, da se boste na ministrstvu zavzemali, da bo ta rok čim krajši, da bodo pacienti čim bolj oskrbljeni, da bodo tudi te preventivne dejavnosti odraslih vključene v pravico osnovne zdravstvene košarice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, boste odgovorili? Izvolite. Besedo ima ministrica Marija Milojka Kolar Celarc.
Hvala. Treba je povedati še to, da potekajo tudi raziskave drugih nadomestnih materialov, ki bi te dentalne amalgame nadomestili in nimajo škodljivega vpliva. Kot sem že rekla, se bom zavzemala tudi pri pripravi te zakonodaje na osnovi resolucije, da bi postopoma pristopili tudi v Sloveniji k tej zamenjavi. Naj rečem, da je žal bilo tudi zobozdravstvo v preteklih letih glede na stanje na ministrstvu malo zapostavljeno. Tukaj imamo tako stanje, da ga bo treba skorajda čisto na novo postaviti. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar. Glede na njeno opravičeno odsotnost, prosim, če se opredelite do načina odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Odgovor naj bo ustni na naslednji seji Državnega zbora, čeprav bo verjetno takrat malo pozno. Ministrico pa sprašujem dve stvari, obe vezani na stavko policistov, glede novih in nadomestnih zaposlitev v Policiji ter pogajanji s Policijskim sindikatom Slovenije in Sindikatom policistov Slovenije. Stavka sama kot taka ni posebna ali izjemna situacija, saj policisti zelo pogosto stavkajo; tudi v času, ko sem sam vodil notranje ministrstvo. Zanimajo me ti razkoraki med tem, kar govori sindikat, in med tem, kar govori ministrica. Od začetka je govorila o tem, da je vlada že vrsto zahtev policistov izpolnila; med drugim tudi to, da je dovolila zaposlitev 50 policistov. Policisti pa pravijo, da to ni res, da je samo 8 policistov, druge zaposlitve pa so nekje drugje, po administraciji in tako naprej. To verjetno ni kakšen poseben problem, ker bi moralo biti vsaj v aktih vlade zapisano, za kaj je posamezna zaposlitev. Bistveno bolj interesanten del odgovora, ki sem si ga danes obetal, je pa ta; namreč v tej vladi je pač vse, kar je nemogoče, tukaj mogoče. Ministrica podpira zahteve policistov. Tako je vsaj povedala na začetku ali pa celo pred stavko. Zdaj pa se z njimi pogaja. Kako se lahko pogajaš z nekom, s katerim se strinjaš? Kako to zdaj gre? To je verjetno posebna umetnost. In to sem želel ministrico vprašati, kako to poteka. Zelo nenavadno je, da se z nekom strinjaš, potem pa se z njim pogajaš. Kako se lahko pogajaš, če se z njim strinjaš? Če se z njim strinjaš, verjetno stopiš do dr. Mramorja, se z njim pogovoriš za denar in so problemi rešeni. Ministrica se strinja s policisti, zato je nenavadno, kako se lahko potem pogaja. Če bi se recimo pogajali vi, bi bilo čisto drugače, ki se ne strinjate z zahtevami. Na to temo želim odgovor ministrice in prosim za ustni odgovor na naslednji seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav ministroma! Moje današnje vprašanje bi rad postavil ministru za finance. Vsi vemo, da je slovensko gospodarstvo prezadolženo, da se je v preteklih letih preveč zadolžilo in marsikatero podjetje je naredilo konec zaradi prevelikih kreditov. Nekatera podjetja, ki niso mogla več plačevati obresti oziroma vseh obveznosti bankam, pa so zaradi interesa bank prišla v njihovo last in je banka postala njihov lastnik. Banka, ki je v večinski lasti države, potem verjetno gleda samo na to, kako čim več iztržiti iz te lastnine, kako prodati po najboljši ceni, se rešiti te naložbe in dobiti nazaj plačane vse tiste kredite, ki jih je pač podjetju dala. Ker pa so banke v lasti države, me zanima, ali vlada bdi nad temi podjetji? Ker podjetja niso samo neka lastnina ali neka vrednost, na katero banka gleda, ampak je v podjetju še marsikaj drugega – kapital v delavcih, znanju, delovnih mestih, konec koncev v prispevkih, ki jih podjetje plačuje. Pogled na to bi moral biti malo širši, ne ozko prepuščati bankam, ki se niti ne spoznajo najbolj na vodenje podjetij, po mojem mnenju, in lahko pride do velike škode. Zanima me: Kako ministrstvo oziroma vlada bdi nad tem? Kakšne vzvode ima glede kakšne prodaje, ki je nesmiselna, preuranjena ali bo posredno povzročila večjo škodo kot pa korist; kako ministrstvo oziroma vlada nadzira upravljanje oziroma ravnanje praktično svoje lastnine, ker so banke v večinski lasti države?
Hvala lepa. Minister za finance dr. Dušan Mramor bo podal odgovor. Izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa. Preden začnem, samo to opozorilo – slovensko gospodarstvo ni več prezadolženo. Mi smo zdaj pod povprečjem zadolžitve Evropske unije praktično že skoraj po vseh kazalcih. Bilo pa je, in to krepko, prezadolženo po začetku krize. To, kar ste vi omenili, drži. Ti problemi, ki izvirajo iz te prezadolžitve, so tudi problemi v zvezi s slabimi terjatvami v naših bankah in upravljanjem s temi slabimi terjatvami. Jaz bi rekel tako, slabe terjatve v naših bankah pa so še daleč nadpovprečne in smo med državami, ki imajo največje bruto slabe terjatve v bilancah bank. To je eno od področij, ki se ga moramo izjemno intenzivno lotiti. Mi smo sprejeli celo vrsto ukrepov, delno ukrepi sledijo iz zahtev Evropske unije, delno pa ukrepi na naši strani. V zvezi s temi ukrepi so tudi prestrukturiranja teh terjatev, prestrukturiranja podjetij, kar ste vi omenili, in vse, kar je s tem povezano. Glede teh slabih terjatev bi rekel, da je prva stvar, ki jo je treba narediti, da nove slabe terjatve ne bodo nastajale. Tukaj imamo več mehanizmov. Prvi mehanizem je ta, kjer je bila zahteva s strani Evropske komisije ob dodelitvi dovoljenja za državno pomoč, se pravi za dokapitalizacijo bank; je zahteva, da v obdobju prestrukturiranja lahko odobravajo banke, ki so bile prestrukturirane, dokapitalizirane, nova posojila pod pogojem, da iz kreditnega posla dosežejo donos na kapital najmanj v višini 7 % v letu 2014, v naslednjih letih pa postopno do 10 %. S tem daješ zahtevo, da daš kredit res samo tistim poslom, ki so dobri posli, in ne povečuješ slabih terjatev. Poleg tega moramo tudi omeniti vpliv novega zakona, ki ureja bančništvo, ki sem ga že prej omenil. Banke sicer po dokapitalizaciji razpolagajo z zadostnim kapitalom in likvidnostjo, vendar se je treba zavedati, da so na podlagi nove bančne zakonodaje in preteklih slabih izkušenj, kar sem omenil, kreditni standardi sedaj strožji. Banke so tudi bolj previdne glede prevzemanja dodatnega kreditnega tveganja in se raje odločajo za preusmerjanje kreditiranja k manj tveganim komitentom; predvsem prebivalstvu ter drugim oblikam naložb. Tudi ta bančni zakon sedaj zagotavlja, da novih slabih kreditov ne bo oziroma jih bo bistveno manj, kot jih je bilo. Glede tega, kar ste vi vprašali, je pa osnovno vprašanje, na kakšen način se te slabe terjatve, ki so v bankah, prodajo, ali prestrukturirajo, ali na kakšen način se unovčijo. In osnovna logika spremembe ZUKSB, zakona o tem prestrukturiranju terjatev bank, je, da bo imel DUTB po novem možnost drugačnega prestrukturiranja podjetij, kot jo je imel sedaj; in tudi več možnosti financiranja prestrukturiranja. DUTB je sedaj tista institucija, ki lahko zbere kreditodajalce, te, ki imajo slabe kredite do določenega podjetja, in potem vodi postopek prestrukturiranja. Lahko naredijo zamenjavo teh terjatev v lastniške deleže, lahko dofinancirajo, ko bo tole sprejeto na tej seji Državnega zbora; in vodi aktivno politiko, da poskuša ohraniti delovna mesta in podjetja tam, kjer je smiselno. Tam, kjer ni smiselno, bo DUTB unovčil zavarovanja, ki so za te kredite, in podjetje bo prenehalo poslovati. Ta sprememba zakonodaje je ključna. Mi moramo sprejeti še letni delovni načrt, letni načrt upravljanja s kapitalskimi naložbami države. To bomo imeli verjetno naslednji teden na seji Vlade, kjer pa so določeni tudi cilji glede slabih terjatev bank, tako da je to potem v upravljanju SDH, ki mora zagotoviti, da so ti cilji tudi doseženi.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora, izvolite.
Gospod minister, spraševal sem se, zakaj banke hitijo s prodajo javnega podjetja. Danes sem pa slišal od vas, da se na tej seji sprejema zakon, ki naj bi dal možnosti slabi banki drugače upravljati s tem. Mogoče je pa tukaj razlog, da se tako hiti, ker se potem verjetno ne bi več dalo glede na rezultate, ki jih podjetje izkazuje zadnje čas. Gre za podjetje, vam je znano, mislim, da ste tudi na koaliciji in na vladi razpravljali o tem, ko so banke spremenile svoje kredite v lastniški delež, zamenjali so direktorje oziroma menedžerje, podjetje se je začelo zelo na hitro pobirati. V slabih petih mesecih je njihova vrednost zrasla za skoraj 30 % in naenkrat se mudi to prodati. Gre za 350 zaposlenih. Podjetje, ki je ustvarjalo svoj brand 50 let, ima tehnologijo, ki jo imajo edini v Evropi za določene izdelke. In zdaj so se pojavili kupci, ki pred izkazom poslovnega izida za letošnje leto hočejo hitro kupiti podjetje, ki zelo hitro raste. Imajo ogromno dela že za drugo leto. Spraševali smo se, zakaj prodajati pred novim letom. Tudi cenitev je pokazala, da je od konca maja do konca oktobra vrednost zrasla skoraj za 30 %. Danes naj bi se prodalo tudi konkurentu iz ene druge države, ki se hoče praktično samo polastiti te tehnologije. Vemo pa, da bo šlo število delavcev na polovico.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju za dopolnitev odgovora, izvolite.
Kar je ključno v zvezi z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu in z DUTB, ki pač ureja delovanje DUTB. Te korporacijske pravice, ki grejo v Republiki Sloveniji v družbi, ki se šteje ali za kapitalsko naložbo države ali pa za terjatve, ki jih ima recimo DUTB, s temi lastniškimi pravicami država ne upravlja; ampak upravljata ti dve instituciji in seveda ti dve imata zelo jasne cilje. Recimo pri SDH pomeni, da tisti, ki lahko uresničuje pravico do obveščenosti ter tudi tisti, ki na podlagi tako pridobljenih podatkov lahko podano oceno dela, recimo uprave, [[nerazumljivo]]dela SDH oziroma glede posamezne terjatve DUTB; pač ministrstvo nima te pristojnosti. S tega vidika zelo težko komentiram ta primer, saj niti ne vem točno, za kateri primer gre. Ampak to v skladu z zakonodajo, v skladu z načrti, letnimi načrti delata SDH za tisto, kar ima on v rokah, in na drugi strani DUTB, kar ima on v rokah. Njihovi cilji pa so maksimirati vrednost premoženja; pri DUTB pa tudi prestrukturirati in narediti podjetje zopet vitalno v skladu z načrtom, ki ga ima DUTB. To je njihov cilj in dvomim, da bodo pri svojem delovanju odstopili od cilja. Če pa slučajno bi, takrat pa lahko ministrstvo in vlada tudi posežeta.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, imate besedo za zahtevo, da se na naslednji seji Državnega zbora opravi razprava o odgovoru na vaše vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Bom izkoristil poslovniško možnost, da se glasuje o tem, da se opravi razprava v tem državnem zboru. Gospod minister, gre za Trimo Trebnje, ki plačuje vsako leto 5 milijonov prispevkov v državni proračun. Kje je še dohodnina, kje je še vse ostalo. Očitno pa je prepuščeno zdaj mešetarjem, to je bankam, ki vidijo samo, kako maksimalno iztržiti od podjetja. Če so dali za podjetje 11 milijonov, sedaj pa ga bodo prodali za 40, 50 milijonov; je to seveda uspeh. Drugo leto pa bo država mogla dati – tega pa ne bo banka dala, ampak država iz proračuna – nekaj milijonov socialnih prispevkov tem zaposlenim, ki bodo brez služb. To verjetno ni v skladu z zakonom. Jaz sem tudi že na eni komisiji rekel, da je res, kot je rekla pokojna mati predsednika Vlade, da vsaka svinjarija še ni nezakonita. Tudi tukaj ne gre za nezakonito dejanje; gre pa z vidika države po zdravi kmečki pameti za veliko svinjarijo. Posledice bodo znane čez mogoče leto ali dve, ampak nikomur nič mar, če so delavci 50 let ustvarjali podjetje, blagovno znamko, zaposlili toliko delavcev, osvajali tržišča. Zdaj dobro poslujejo iznad tistih rezultatov, ki ste jih prej omenili, v katerih primerih bi banke lahko še dajale pomoči, da morajo imeti pač tak dobiček. Trimo Trebnje ustvarja zdaj tak dobiček in še večji. Dela imajo ogromno, vendar so žal prepuščeni mešetarjem, mrhovinarjem, da bodo raztrgali to podjetje, banke čim več dobile nazaj na svoj račun. Tisto pogorišče bo pač ostalo v breme lokalnim prebivalcem, občini, konec koncev tudi državi. Tako se ne dela, pa čeprav nimamo prave zakonodaje, jo je treba pa sprejeti, že zdavnaj bi morala biti sprejeta. Če se tako dela s takimi podjetji, tudi ostalimi, če se je do sedaj tako delalo, me pa res skrbi, kam bomo prišli. Ne čudi me, do kje smo že prišli, ko vsak delavec vidi, zaposleni se trudijo, odpustili so toliko delavcev, da so zmanjšali stroške, sedaj delajo s polno paro, ustvarijo dobiček; jutri pa bodo enostavno na cesti. Nov lastnik bo ukinil razvoj in marketing, popokal njihovo tržišče in s svojimi izdelki to tržišče zapolnil. Žalostno je, da država ne more tukaj nič narediti. Sklicuje se pač na neko zakonodajo, očitno so jo predlagali uradniki in je neprimerna ter škodljiva.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 15. decembra 2015, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Violeta Tomić ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo. Na naslednji seji želim ustni odgovor na svoje poslansko vprašanje. Žal mi je, ker je odsoten. Žal mi je, ker tukaj ni predsednika Vlade, da bi z njima delila svojo globoko žalost. Jaz namreč danes žalujem. Žalujem za reko Kolpo, ki mi ogromno omeni. Žalujem za nedolžnimi, ubogimi živalmi, ki se ujemajo in krvavijo v mukah v vaših tako imenovanih tehničnih ovirah. Žalujem za revnimi otroci, ki nikoli niso videli morja, pa sedaj ne bodo mogli plavati niti v reki Kolpi. Žalujem za turizmom. Žalujem za svojo Belo krajino, ki je do sedaj životarila, sedaj pa ji je vlada Mira Cerarja zadala smrtni udarec. Žalujem za Slovenijo, ki se je obdala z bodečo žico. In žalujem za Evropo, ki je s svojimi napačnimi politikami padla na izpitu zgodovine. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pokriva tudi lovstvo, ribištvo in skrb za prosto živeče živali. Videli smo grozljive slike živali, ki so se ujele v tako imenovane tehnične ovire, ki jih je postavila ta vlada. Videli smo to in na to opozarjajo tudi organizacije za zaščito živali, lovske družine in tudi ljudje ob meji, ki ne morejo več prosto sprehajati svojih psov in domačih živali, da bi se prosto gibale naokoli. Bodeča žica oziroma tako imenovane tehnične ovire imajo rezila, ki so narejena tako, če se žival ali človek ujame v njih, težko pride ven; in bolj ko se kobaca, bolj reže in bolj je krvav, dokler ne izkrvavi do smrti. Na območju, kjer ste postavili tehnične ovire, skozi celo leto potekajo migracijski tokovi divjadi. Pod avtocestami so narejeni posebni prehodi, skozi katere lahko živali varno prečkajo avtoceste. Teh prehodov na meji ni. S postavitvijo žičnate ograje je vlada mnogim lastnikom zemljišč na obeh straneh tako imenovanih tehničnih ovir onemogočila normalno obdelovanje polj. Kmete skrbi, kako bo s spomladansko setvijo in tudi s spravilom pridelka. Na nekatera polja namreč ne bodo mogli s kombajni. Zato sprašujem: Ali je vlada v ceno varovanja meje s tehničnimi ovirami vključila tudi ceno socialne stiske kmetov zaradi manjšega pridelka, izpada dohodkov in nadaljnjega opuščanja kmetovanja v obmejnem pasu? Ali namerava država kmetom izplačati odškodnine za nezmožnost uporabe kmetijskih zemljišč? Kako mislite, da bo postavitev tehničnih ovir vplivala na populacijo prosto živečih živali, predvsem ogroženih vrst? Ali se vam ne zdi, da s postavitvijo žice postavljate na kocko socialno varnost prebivalcev ob meji? Zanima me tudi: Kdo je podpisal ta dekret? Koliko je žica stala? Na to vprašanje Luka Mesec ni dobil odgovora. Kdaj bo le-ta odstranjena? Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim ministrom, še posebej ministru Gašperšiču, na katerega naslavljam tudi vprašanje v povezavi z blokom 6 Termoelektrarne Šoštanj. V tem državnem zboru in tudi na matičnih odborih smo to problematiko že velikokrat obravnavali ter sprejeli kar nekaj sklepov. Podobne sklepe pa je sprejela tudi vlada v povezavi z obvladovanjem tveganj pri gradnji bloka 6 Termoelektrarne Šoštanj, v povezavi s sprejetim poroštvenim zakonom. In v povezavi s tem sprašujem ministra: Ali je v tem času, odkar so bili sklepi sprejeti in tudi povzeti v okviru vladnih dokumentov, ministrstvo že pridobilo dokument o načrtovanih ukrepih za obvladovanje tveganj v povezavi z investicijo v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj ter v povezavi s povezanimi družbami, se pravi s Termoelektrarno Šoštanj in Holdingom Slovenskih elektrarn? Ali je ministrstvo že pridobilo potrjen NIP 6, to je Noveliran investicijski program, v zvezi s Termoelektrarno Šoštanj? To vprašanje postavljam ravno zato, ker je tudi minister Gašperšič v odgovorih na matičnem delovnem odboru v preteklosti govoril o tem, da je vlada sprejela sklep za ustanovitev delovne skupine za pripravo določenih dokumentov v povezavi z blokom 6. Takrat je v svojih razpravah govoril tudi o tem, da se je treba maksimalno angažirati in preprečiti možnost za neko nadaljnjo škodo, ki bi se pojavila, če tveganja, ki so v povezavi s tem projektom, ne bi bila v zadostni smeri obvladovana. Takrat je tudi omenil, da je ena poteza – govorim o letu 2014 – bila že narejena. Omenil je, da je prišlo do zamenjave vodstva Termoelektrarne 6, takrat v gradivu. Tudi iz tega vidika sprašujem: Ali je tudi zadnja menjava v Termoelektrarni Šoštanj povezana z izvajanjem tega sklepa in obvladovanjem teh tveganj? Kajti od leta 2012 je to že četrti direktor. Mislim, da bomo na ta način težko obvladali vsa tveganja v Termoelektrarni Šoštanj. Iz zapisanega v magnetogramu iz odbora pa je to tudi očitno eden od ukrepov in bi želel komentar ministra tudi v tej povezavi. Predvsem me pa zanima: Ali je NIP 6 potrjen in je to dokument, s katerim se lahko operira v naših razpravah? Ali je dokument glede obvladovanja teh tveganj že pridobljen in ga ministrstvo ima?
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani poslanec gospod Danijel Krivec, hvala tudi vam za postavljeno vprašanje. Vaša vprašanja se v glavnini oziroma pretežno nanašajo na vprašanja upravljanja, za katerega je pristojen v prvi vrsti Slovenski državni holding in preko njega potem tudi Ministrstvo za finance oziroma potem Vlada kot skupščina v končni fazi. Ministrstvo za infrastrukturo ureja potem ta tehnična vprašanja, ki se nanašajo na energetska vprašanja, in v tej vlogi tudi naše ministrstvo sodeluje z Ministrstvom za finance. Ampak ker ste postavili vprašanje v zvezi z določenimi dokumenti, bom skušal kar najbolje odgovoriti. Na Ministrstvu za infrastrukturo smo prejeli od družbe HSE dolgoročne projekcije poslovanja tako skupine HSE kot celote – te dolgoročne projekcije se nanašajo na obdobje 2015–2030 – ter tudi dolgoročne projekcije poslovanja posameznih družb, to je družbe HSE in tudi družbe TEŠ, tudi za enako obdobje 2015–2030. Te projekcije poslovanja so sprejeli organi upravljanja v HSE, z njihovo vsebino pa je bil seznanjen tudi SDH. Projekcije so bile izdelane na podlagi pregleda izhodišč in nabora predvidenih poslovnih ukrepov, ki bodo izvedeni v družbi HSE, družbi TEŠ in Premogovniku Velenje v obdobju do leta 2020, da se zagotovi nemoteno poslovanje, ki bo omogočilo družbi TEŠ izpolnjevanje njenih obveznosti. Vodstvi HSE in TEŠ sta nam te dolgoročne projekcije predstavili na sestanku, ki je bil izveden na Ministrstvu za finance. Prav tako smo v vednost prejeli tudi tako imenovani NIP 6, ki je bil predhodno usklajen med organi upravljanja družb znotraj skupine HSE. Ta dokument smo prejeli in ga tudi na ministrstvu pregledali z vidika izpolnjevanja zavez, ki so bile postavljene v poroštvenem zakonu in tudi v pogodbi. Skratka, zaveze s strani družbe TEŠ. Pri tem smo ugotovili, da so bile zaveze, ki jih je sprejela družba TEŠ, ob izdaji poroštva kršene. To so zaveze, ki jih poznamo, glede vrednosti, glede cene premoga in tako naprej. Zaradi kršitve so morali na podlagi pogodbe o ureditvi razmerij v zvezi s projektom postavitve nadomestnega bloka moči 600 megavatov v TEŠ tudi plačati kazen. Z dokumentom NIP 6 razpolagamo in ga lahko tudi posredujemo v Državni zbor, če vam ni bil posredovan kako drugače. Kar se tiče vprašanja glede zamenjav v vodstvu družbe TEŠ, jaz tukaj ne bi komentiral, ali je to zdaj v vlogi reševanja problematike in zagotavljanja uspešnega poslovanja. Vsekakor upam in računam, da je temu tako. Je pa vsa odgovornost, ki je s tem povezana, na poslovodstvu družbe, ki ima tudi svoja pravila in kodekse, kakšne osebe so primerne in usposobljene za to, da te vodilne funkcije v družbi opravljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala ministru za prvi del odgovora. Nisem pa dobil odgovora, ali je NIP 6 potrjen na pristojnih organih – TEŠ, HSE in ostalih; ali je verificiran. Moram reči, da z NIP 6 ne razpolagamo, smo pa razpolagali z vsemi prejšnjimi NIP-i, ki so bili dejansko potrjeni na teh organih. Vseeno pričakujem, da ta dokument lahko pridobimo. Bila pa je tudi skupna seja Odbora za gospodarstvo in Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor, kjer so bili sprejeti nekateri sklepi, ki so nalagali ministrstvu, da nam določena poročila tudi v povezavi z odvisnimi družbami HSE poda; glede dolgoročnega vzdržnega obratovanja Dravskih elektrarn, Soških elektrarn in ostalih odvisnih družb v povezavi s HSE. Seveda vse v povezavi z obvladovanjem tveganj na projektu bloka 6. Takrat je bilo tudi na odborih predlagano, da nam ministrstvo oziroma vlada do konca leta poroča o eventualni načrtovani ureditvi energetskih stebrov v okviru energetskega koncepta; seveda v tej povezavi tudi glede vseh projektov, ki so vezani na to vzdržnost bloka 6 in investicije. Omenili ste že kršenje te poroštvene pogodbe in tudi zamenjavo na tem vodstvenem mestu. Kot sem vam prebral, v enem od magnetogramov na odboru ste sami omenili, da so določene poteze povezane tudi s tem, da se zamenja vodstvo TEŠ. Zato sem tudi to vprašanje postavil. Vi sicer pravite, da je to stvar poslovodstva oziroma nadzornega sveta, vendar menim, da glede na to, da je država praktično 100-odstotni lastnik, mora vseeno imeti neko stališče do takšnih zamenjav, kar ste tudi s svojo razpravo na odboru potrdili.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, izvolite.
Hvala za besedo. Dokument NIP 6 je bil sprejet in potrjen na vseh organih družbe HSE, tudi s strani nadzornega sveta, po naših informacijah. To je zadnji dokončni dokument, s katerim smo bili seznanjeni. Kar se tiče ostalih zavez in poročanja glede vzdržnega poslovanja, trenutno nimam informacije, da bi bila v teku kakšna poročila. Bomo pa to preverili in tudi ustrezno izvedli ta poročanja, če se zdaj že iztekajo ti roki. Kar se tiče pa zamenjav, je naše mnenje to, da je to v pristojnosti in odgovornosti uprave, ki je te poteze tudi izvedla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Ljudmila Novak bo postavila poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič, izvolite.
Spoštovana gospa ministrica, ministra, kolegice in kolegi! Dobro leto je minilo od odločbe Ustavnega sodišče Republike Slovenije, ki je v postopku za oceno odločilo, da je prvi stavek drugega odstavka 86. člena Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja v delu, ki se nanaša na javno veljavne programe osnovnošolskega izobraževanja, v neskladju z Ustavo. Ustavno sodišče je določilo, da mora Državni zbor ugotovljeno protiustavnost odpraviti v roku enega leta od objave te odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije. Preprosteje povedano, po mnenju Ustavnega sodišča Republike Slovenije ni prav, da različne šole, ki izvajajo javno veljaven osnovnošolski program, niso financirane v enakem deležu oziroma program ni 100-odstotno financiran. Zanima me: Na kakšen način in kdaj boste Državnemu zboru predlagali zakonsko rešitev, s katero boste omenjeno neustavnost odpravili? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič, da poda odgovor; izvolite.
Spoštovana predsedujoča; spoštovana gospa poslanka, hvala za vaše vprašanje! Zasebne šole, ki izvajajo javno veljavni program, so v skladu z Ustavo in Zakonom o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja razumljene kot šole, ki bogatijo šolski prostor. Njihovi programi predstavljajo vsebinsko in programsko dopolnitev šolskega prostora, tudi izbirnost. S sprejetjem zakonodaje leta 1996 so bile šole, ki so obstale že pred tem časom, tudi sistemsko umeščene v vzgojno-izobraževalni sistem Republike Slovenije. Po tem sprejetem zakonodajnem dopolnilu so bile ustanovljene še tri osnovne in tri srednje šole ter več vrtcev. Številne družbene spremembe, ki so nastopile v zadnjih letih, so tudi v mednarodnem prostoru – torej ne samo pri nas, ampak tudi širše – začele aktualizirati vprašanje razmerja med javnim in zasebnim šolstvom. Pa ne samo z vidika uresničevanja temeljnega poslanstva, predvsem ciljev vzgoje in izobraževanja, ampak predvsem kakovosti; torej primerljivosti, izvedljivosti in predvsem družbenih sprememb. Da je odprtih vprašanj vse več, dokazujejo tudi mednarodne študije, ki so nastale v zadnjih 10 letih, kot na primer študija OECD iz leta 2012, ki je del PISA oziroma OECD-jevih primerjalnih študij, ki jih tudi kontinuirano privzemamo v Sloveniji. Ta opozarja na spremembe družbenega okolja in tudi na druge dimenzije, ki jih je treba upoštevati pri analiziranju obravnavanega področja, še posebej z vidika tradicije, razvoja posameznih šolskih sistemov in različnih dejavnikov, ki vplivajo na umestitev samega šolstva v nacionalne izobraževalne sisteme; torej zasebnega dela in še posebej v zadnjem času tudi same opredelitve. Ne gre samo za vprašanje financiranja, kot je odpirala tudi odločba in tudi podala svoje mnenje oziroma usmeritev, ampak govorimo tudi o programih – kdo je pravzaprav lastnik programa, na kakšen način ta program nastaja, kakšni so materialni oziroma drugi pogoji, na primer lastništvo prostorov, in seveda še drugi dejavniki. Ne samo tisti, ki povezujejo financiranje z vidika javnega oziroma zasebnega. Prav tako je nedavno študija Izobraževanje v tem trenutku, govorimo o tako imenovanem Education at a Glance, podala odpiranje vprašanj glede dostopnosti, kakovosti, pravice do izbire in pravičnosti v celotnem izobraževalnem sistemu. Ne govorimo o posamičnih državah, ampak primerjalno v Evropi in širše. V temu duhu je tudi naša Bela knjiga premišljala oziroma različni avtorji navajajo razmisleke tudi o tem vidiku in vključujejo razmisleke tako zasebno kot javno. Še ena zelo pomembna usmeritev je nastala v zadnjem času in to je Unescova deklaracija, kjer smo vse članice potrdile koncept izobraževanja 2020–2030, ki spet kliče po teh razmislekih, torej celovitem urejanju vprašanj, dostopnosti, pravice do izbire, različnosti in na drugi strani bogatenja šolskega prostora s kakovostnimi in standardno zagotovljenimi izvedbami. Torej ne gledamo na ta del samo v finančnem, konkretnem vidiku. Ob urejanju vprašanj financiranja zasebnih šol, ki že obstajajo in so svojo kakovost dokazale in tudi delujejo v duhu standardov, ki so v tem trenutku primerljivi, želimo povezati tudi druga vprašanja, ki se vežejo na morebitna prihajanja oziroma morebitna ustanavljanja novih zasebnih šol, kot so: sprejemanje programov, uveljavljanje programov, opredeljevanje zagotavljanja kakovosti pri izvajanju programov – to je seveda eden od ključnih delov, katerega tudi navajajo te študije, ki sem jih prej opredelila; vpis v razvid ter zagotavljanje kadrovskih in materialnih oziroma drugih pogojev. In predloge te celovitejše ureditve, torej spoštovanje ustavne odločbe in seveda na drugi strani širši razmislek o tem, kako lahko v teh družbenih procesih, spremembah družbenih zaznav in dejanskih dogajanj – vzemimo tudi migracijske tokove, ki zdaj odpirajo tudi novo dimenzijo v šolstvu –, pripraviti celovit predlog v naslednjih mesecih ter do sredine 2016 tudi uveljaviti skozi postopek tako imenovano Zofko-B (ZOFVI-B), ki se bo dotikala še drugih vrst vprašanj.
Gospa Ljudmila Novak, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora, izvolite.
V Sloveniji imamo tri zasebne osnovne šole, torej 0,7 %; in vsekakor ne morejo ogrožati javnega šolstva, kot večkrat slišimo poudarke nekaterih. In lahko rečemo, da so se te šole dobro izkazale glede kvalitete, glede vzgojnih programov in tudi starši so z njimi zadovoljni. In zato je več kot utemeljeno, da država plača program, torej javno veljavni osnovnošolski program, ker vemo, da je osnovna šola obvezna. In to financiranje gre za plače, prejemke učiteljev, materialne stroške za izvajanje programa; ne gre pa za investicije, investicijsko vzdrževanje, nove naložbe in opremo. Kakorkoli pogledamo, država ima profit oziroma ima manj stroškov z izobraževanjem, če delujejo takšne zasebne osnovne šole, ki so pa hkrati tudi kvalitetne. Tudi starši imajo večjo možnost izbire, tudi konkurenčnost se povečuje; seveda pa moramo biti v prihodnosti previdni, da ne bo kdorkoli imel takšnih zahtev za obvezno osnovnošolsko izobraževanje v nasprotju z našo kulturo, etiko, načeli in tako naprej. Sprašujem pa tudi glede na to, da očitno ta odločba ne bo izpolnjena v enem letu: Ali boste zagotovili tudi finančna sredstva za nazaj? Ker pravite, da boste šele naslednje leto dali v proceduro novi predlog, ali boste zagotovili sredstva za nazaj, saj vemo, da gre tu za približno 300 tisoč evrov dodatnega denarja letno.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. Seveda bomo preučili tudi ta del ob pripravi celovitejšega predloga, zato tudi skušamo že zdaj usklajevati ta vidik standardov kakovosti, kaj vse to pomeni na koncu tudi za finančno izvajanje; in primerljivost izvajanja, za kar mislim, da je ključni del zagotavljanja teh standardov in izvedbe. Kar se tiče sprejetja ustavne odločbe, vemo, da imamo ravno v našem resornem ministrstvu še eno od ustavnih odločb iz leta 2011, ki še nikoli ni bila izvedena; čeprav je bilo veliko poskusov tudi priprave zakonodaje. Zato se bomo tudi do tega vprašanja financiranja opredeljevali v skladu s pravnimi normami in zahtevami, ki izhajajo iz odločbe.
Hvala lepa. Gospa Ljudmila Novak, imate besedo, da zahtevate, da se na naslednji seji Državnega zbora opravi razprava o odgovoru na vaše vprašanje.
Ja, ves čas sem mislila, da bom podala to zahtevo. Bom pa zaenkrat rekla, da vam verjamem na besedo, in ker vemo, da bomo v kratkem tudi o tej tematiki razpravljali v okviru zakonodajnega predloga, zato ne bom podala te zahteve. Zaenkrat vam verjamem na besedo in upam, da boste moje zaupanje upravičili.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Pogačnik, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani minister! Želim vam zastaviti vprašanje v zvezi z delnicami Pozavarovalnice Save, ki so v lasti Nove Kreditne banke Maribor. Časnik Finance je v prejšnjem tednu pisal, da namerava Republika Slovenija od Nove Kreditne banke Maribor kupiti približno malo več kot 2-odstotni delež Pozavarovalnice Save. Zanima me: Ali ta informacija drži? Ali drži informacija, da naj bi bila kupnina, ki približno po današnji borzni ceni znaša malo več kakor 5 milijonov evrov, res plačana tudi iz proračuna? Kje so razlogi in zaradi česa država razmišlja o nakupu tega deleža?
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Sava RE oziroma Pozavarovalnica Sava d. d. je skladno s Strategijo upravljanja kapitalskih naložb države, kot vemo, klasificirana kot pomembna naložba, kar pomeni, da mora država v njej ohraniti 25 % plus eno delnico. Poleg tega strategija določa, da za to naložbo velja pogoj razpršenosti lastništva oziroma da mora SDH v tem primeru zagotoviti izpolnjevanje pogojev razpršenega lastništva zasebnih lastnikov, in sicer do višine skupnega deleža kapitalskih naložb države. Samo toliko v vednost. Vsa upravljavska upravičenja, vezana na konkretno družbo, izvaja Slovenski državni holding, ki mora upoštevati usmeritve iz odloka o Strategiji upravljanja kapitalskih naložb v lasti države. Poleg tega pa še letni načrt upravljanja z naložbami in načelo gospodarnosti pri kakršnemkoli pridobivanju ali razpolaganju z naložbami. Ker delnica Pozavarovalnice Sava kotira na borzi, več informacij ne morem podati. Jaz enostavno na to vaše vprašanje ne smem odgovoriti.
Mag. Marko Pogačnik, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Nova Kreditna banka Maribor naj bi prodala ta 2-odstotni delež teh delnic. Časnik Finance je veliko pisal v člankih o tem. Tudi zame osebno bi bilo recimo presenečenje, če ta informacija drži. Drži predvsem zaradi tega, da naj bi država to kupnino namenila iz proračuna. Vemo, da SDH razpolaga oziroma ima v lasti že 25 % plus eno delnico Pozavarovalnice Sava oziroma Sava RE. Sava RE je tudi v Strategiji upravljanja državnega premoženja opredeljena kot pomembna naložba. Jaz osebno ne vidim niti enega tehtnega razloga, da naj bi se delež v tej družbi povečeval. V letu 2013 je bilo tudi obljubljeno oziroma dano izhodišče, da naj bi bila delnica te družbe uvrščena na borzo in da naj bi se postopoma začela priprava na prodajo. Mislim, spoštovani minister, da bi bilo teh 5 milijonov evrov v primeru, če bi se odločili za ta nakup, dejansko vprašanje smiselnosti in smotrnosti porabe davkoplačevalskega oziroma proračunskega denarja. Drugače bi bilo, če bi bila dana lastniška struktura 24 %, da bi branili neke statutarne prage ali kaj podobnega. In v danem trenutku bi bilo to res presenečenje. Da bi se sklicevali na to informacijo, ki ste mi jo zdaj dali, se mi zdi, da bi bilo recimo po eni strani smešno, da ne morete odgovoriti zaradi tega, ker obstaja borza. Se mi zdi, da ne želite odgovoriti na to vprašanje; ne vem pa, kje so razlogi. Prepričan sem, da bi bil ta denar negospodaren in nesmotrno uporabljen v primeru, da bi se država res odločila za ta [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju za dopolnitev odgovora, izvolite.
Ne, da ne želim, ampak v primeru tega konkretnega vprašanja ne morem niti potrditi niti zanikati tovrstne informacije. Ta bi se skladno z Zakonom o trgu finančnih instrumentov smatrala kot nedovoljeno podajanje notranjih informacij in bi lahko vplivala na ceno. Jaz vam v skladu z zakonom ne morem odgovoriti.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite.
Hvala, podpredsednica, za dano besedo. Spoštovana ministrica, kolegi in kolegice, lep pozdrav! Kot član Odbora za izobraževanje sem v preteklih dneh pogledal koalicijsko pogodbo iz vašega resorja, ki je sicer bolj nek splošen dokument, brez nekih obvezujočih terminskih in vsebinskih delov, kar pa seveda tudi ni vaša krivda, kajti vi ste četrta ministrica za izobraževanje v tej vladi; dve redni ministrici in predsednik Vlade, ki je bil dvakrat v. d. Ko pa pogledam Normativni delovni program Vlade Republike Slovenije za leto 2014 in leto 2015, sem upal, da bo z vašim prihodom na ministrstvo vso to zastalo delo v preteklem letu in tudi v tem letu dobilo nek pospešek. Na žalost ugotavljam, da ste sprejeli en pomemben zakon, ki ga bomo na tej seji Državnega zbora sprejemali, vse ostalo pa na žalost – vsaj po mojih informacijah, pa upam, da bom danes dobil drugačne odgovore – stoji. Če pogledamo te normativne programe, stojijo: Zakon o športu, Zakon o visokem šolstvu, Zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti, Zakon o gimnazijah. Kot je že prej kolegica Novak rekla, imamo odločbo Ustavnega sodišča iz decembra lanskega leta, ki govori, da moramo izenačiti 100-odstotno financiranje osnovnošolskih zasebnih in javnih programov. Skratka, dela je dovolj ne samo na vašem resorju, vpeti ste tudi v nekatere druge zakone, ki so potrebni medresorskega usklajevanja; pa tudi tam nimam občutka, da se stvari premikajo z hitrim tempom. Zato me zanima: Koliko zaposlenih je na vašem ministrstvu? Kje in kateri so glavni razlogi za nesprejetje posameznih pomembnih zakonov? Kdaj lahko pričakujemo vsebinske odločitve glede posameznih zakonov, kot na primer, ali bomo sprejeli oziroma boste sprejeli Zakon o visokem šolstvu posebej in Zakon o raziskovalni dejavnosti posebej? Kdaj in kakšne zakone lahko pričakujemo v letu 2016, če že vemo, da očitno v letu 2015 dveh tretjin zakonov ne bomo zagledali v Državnem zboru? In ključno vprašanje, ki ga ponavljam tudi na ostalih resorjih, je: Kakšna je po vašem mnenju odgovornost uradnikov za vestno oziroma nevestno opravljanje njihove službene dolžnosti? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič za podajo odgovora; izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča. Spoštovani poslanec gospod Lisec, bom kar neposredno odgovarjala na vse izpostavljene zakone. Zakon o športu – za 15. 12. je sklican strokovni svet, na katerem se bomo dokončno dogovorili še o nekaj vsebinskih in tehničnih podrobnostih. Do konca leta imajo naši kolegi nalogo, da je objavljen na E-demokraciji. Praktično ga lahko pričakujete v nekaj dneh v javno razpravo. Zakon oziroma novelacija Zakona o visokem šolstvu, ki sledi tisti prej omenjeni odločbi leta 2011, je v pripravah. Skupaj z delovno skupino, z vsemi deležniki in vsemi predstavniki so razrešili večino vprašanj, povezanih s prehodom na institucionalno akreditacijo in internacionalizacijo. Odprta so še vprašanja na področju financiranja, prav vizavi izvajanju ustavne odločbe. Ta del usklajujemo tudi še do konca decembra in prvih dneh januarja. Pričakujemo, da moramo v prvi polovici 2016 z novelacijo zaokrožiti. Želimo pa priti s predlogom, ki je kar se da v konsenzu in ki predvsem spoštuje ustavno odločbo. Veste pa, da so finančni, javnofinančni okvirji drugačni, kot so bili leta 2011, ko je bila ustavna odločba definirana. Zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti – v teh dneh se prvič sreča delovna skupina, osnutek zakona je na ministrstvu pripravljen, usklajevali ga bomo spet segmentno po posameznih sklopih, ki so še posebej ostali odprti tudi v pripravi predhodnih predlogov zakonov. Na E-demokraciji pa imate že ZOFVI v tistem delu, ki se dotika vseh sklepov odbora, ki so bili sprejeti v zadnjem obdobju, predvsem kar se tiče področja nasilja, kazenskega dela in sodelovanja učiteljev oziroma učiteljic v teh postopkih; na drugi strani pa tudi ureditve evidenc in razvidov. To je ključno, da lahko tudi v naslednjem šolskem letu ustrezno nadaljujemo s pripravo in izvajanjem vseh vzgojno-izobraževalnih procesov. Pripravlja pa se drugi del ZOFVI, to je ZOFVI-B v našem resorju, ki bo obravnaval to, kar sem že predhodno razložila, kar se tiče ustavne odločbe: javno – zasebno, imenovanje ravnateljev in delovnega časa. To so tri ključna področja, ki niso enostavna za urejanje in potrebujejo tudi širši pogled ter tudi širši konsenz glede tega, na kakšen način smotrno, postopno in hkrati umirjeno predvsem zadnji dve vsebini umestiti v zakonodajni okvir. Tisto, kar še sledi, pa je področje Zakona o izvajanju mednarodnih programov s področja vzgoje in izobraževanja. Tudi to že najdete na E-demokraciji. Gre za enega redkih primerov v Evropi. Žal v Sloveniji tega področja nimamo formalnopravno ustrezno urejenega. Pravzaprav urejamo tisto, kar na nek način poteka in hkrati dajemo s tem tudi jurisdikcijo, temu rečemo, mednarodnega ogledala Slovenije; tudi na področju šolstva oziroma privzemanja veljavnosti programov, ki so sicer že akreditirani v tujini ali imajo neko ustrezno primerljivost po kakovosti. Kar se tiče področja informacijskega dela, kjer sicer ne gre za zakonodajni del, gre pa za enega od ključnih dokumentov, to je digitalna strategija Slovenije, vključno s kibernetsko varnostjo. Ta del je tudi v usklajevanju z DG Connect, torej evropskim delom, ki predstavlja tudi enega od izjemno pomembnih dokumentov razvoja, ki ga tudi pokriva to ministrstvo. Gre pa še za kup drugih izstopajočih področij, ki se bodisi urejajo s pravilniki bodisi urejajo s področji, ki se dotikajo izvedbe zakonov, ki so bili predhodno sprejeti. Če se spomnite, smo v juliju tudi sprejemali spremembo ZOFVI na področju 20, 30, 40. Gre za potencialno možnost šolam, da vključujejo tudi ustrezen učiteljski kader na način, da lahko lažje izvajajo dodatna področja, kot je razširjeni program. Toliko kot povzetek. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Resnično upam, da bodo Zakon o športu, Zakon o visokem šolstvu in Zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti pred nami še pred koncem junija, ker verjetno oba veva, da za takšno vprašanje, kot je financiranje visokega šolstva, prične se 1. septembra oziroma 1. oktobra. Na vas je sicer, da v proračunih zagotovite sredstva že v dejanskih proračunih, čeprav tukaj imam občutek, ko sem gledal proračun za leto 2016, me je zelo strah, da ti zakoni ne bodo začeli veljati s 1. 8., 1. 9. oziroma 1. 10. 2012 [[?]] , kajti ne verjamem, da imate v proračunu zagotovljena sredstva za te zakone. Posebej pri Zakonu o raziskovalni dejavnosti in Zakonu o visokem šolstvu me zanima: Kako vaš terminski plan sledi finančni konstrukciji, torej proračunu vašega ministrstva? Ali pripravljate še kakšne druge zakone v letu 2016? Po mojih informacijah naj bi bil nujno potreben sprememb tudi Zakon o gimnazijah. Tista točka, ki nas v Poslanski skupini SDS zelo zanima – Zakon o poklicnem in strokovnem izobraževanju ter Zakon o usmerjanju otrok s posebnimi potrebami. Pričakujem eno konkretno leto 2016, ker želim, da pospešite vaše zadeve, po možnosti tudi reorganizirate ministrstvo in, spoštovani, končno sprejmete odločitve. Kot sem že enkrat rekel, bolj se boste pogovarjali z deležniki, bolj boste vsak sebi; kar pa verjetno ni intenca dobrega ministra. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič za dopolnitev odgovora, izvolite.
Najlepša hvala. Nisem navedla ostalih predlaganih zakonov na normativnem programu. Ste jih pa sami že omenili, predvsem tistega, ki se tiče poklicnega izobraževanja. Tukaj je v pripravi zakon o vajeništvu. Moram pojasniti, da delovne skupine tudi v povezavi z gospodarstvom, z vsemi vključenimi deležniki, tudi poslanskimi skupinami delujejo, da je priprava na osnovi, kot smo jo tudi napovedali v tem parlamentu. Držali se bomo časovnice, ker je to ključno tudi za razvoj povezovanja gospodarstva in šolstva. Kar se pa se tiče ZVis, novelacij in pričakovanega proračuna, pa je stanje tako, da smo prvič zagotovili po dolgem času, da z indeksom 106 dvigujemo financiranje na področju znanosti in visokega šolstva. To je prvi znak za trend navzgor in s tem praktično posredno glede na primerljive makroekonomske kriterije sledimo tudi v resnici ne neposredno, ker okviri so bili seveda 2011 malce drugačni, rasti tega sektorja, kot bi morala potekati že sicer. Mislim, da s tem tudi dajemo pravi znak, da posredno, ne glede na to, da ustavna odločba še ni prevedena v zakon, s tem že sledimo dejansko večji stabilnosti in predvsem razvojnosti tega sektorja. To je prvo od teh napovedi v zadnjem času in tudi lahko rečem, da so deležniki to zelo konstruktivno sprejeli.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica! Iz medijev smo izvedeli, kar so potrdili tudi predstavniki Romov, da se je izteklo financiranje projekta Skupaj do znanja, ki vsebinsko zajema romske vrtce oziroma inkubatorje po Sloveniji. Razen Občine Krško, ki je v nujnem in v omejenem obsegu prevzela financiranje aktivnosti predšolske vzgoje romskih otrok; ne pa tudi drugih dejavnosti, se zdi, da se je s tem dejansko ustavilo financiranje aktivnosti, ki so za našo družbo, kaj šele za romsko skupnost, nujne in ključne. Če poslušamo slovensko politiko, ki ne glede na barvo, se zdi, da vsi podpirajo čim hitrejše vključevanje Romov v slovensko družbo; a načelna drža in izjave niso dovolj. Treba je odpraviti mnogo različnih ovir, ki to načelno strinjanje materializirajo – zaposlitev, bivanjski pogoji, izobrazba in še mnogo kaj. Predvsem pa je skupno vsem, da je zgodnje vključevanje romskih otrok v predšolsko vzgojo ključnega pomena. Ukinjanje vrtcev za romske otroke pa zanesljivo temu ne bo pripomoglo. Potrebno bo redno financiranje iz državnega proračuna in ne le preko občasnih projektov ali prepuščanje dobri volji in omejenim financam občine. To narekuje tudi Zakon o vrtcih, ki v svojem 29. členu govori, da se iz državnega proračuna zagotavljajo sredstva za oddelke vrtcev v bolnišnicah, za otroke s posebnimi potrebami, za oddelke z italijanskim in madžarskim jezikom ter za oddelke otrok Romov. Opozarjam tudi, da je že v programu ukrepov bivše bivše vlade v letih 2010–2015 obljubljen prenos romskih predšolskih vsebin v reden sistem financiranja preko proračuna, a se to ni zgodilo do sedaj. Zato vas sprašujem: Koliko romskih predšolskih otrok je s 1. decembrom 2015 ostalo brez dostopa do predšolske vzgoje? Kdo je odgovoren, da razpisi niso upoštevali, da se šolsko leto izteče 31. 8.; nova finančna perspektiva EU pa se začne izvajati s 1. januarjem 2016? Ali in kdaj bo država izpolnila zakonske obveznosti rednega sistemskega financiranja predšolskih izobraževalnih vsebin za otroke romske narodnosti? Kako poteka financiranje ostalih po 21. členu Zakona o vrtcih omenjenih skupin? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica dr. Maja Makovec Brenčič.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod poslanec Hanžek, spoštovani vsi! MIZŠ je od leta 2008 financiral štiri projekte iz Evropskega socialnega sklada, in sicer na področju namenjenega učinkovitejšemu vključevanju otrok in učencev Romov v sistem vzgoje in izobraževanja. In skupna vrednost je bila 7 milijonov evrov. Iz teh sredstev se je tudi financiralo delo romskih pomočnikov, delo izobraženih Romov, ki so nudili učno pomoč in aktivnosti v samih romskih naseljih. Osnovni namen sodelovanja v tem našem resornem delu je dvig socialnega in kulturnega kapitala Romov ter tudi učinkovitejšega povezovanja s širšo okolico. Moram tudi povedati, da so to tudi projekti, ki so bili nagrajeni s strani Evropske unije in tudi prepoznani kot primeri boljšega vključevanja Romov; govorim o evropskih primerjavah. Obseg sredstev in s tem aktivnosti, ki smo jih na ta način zagotovili, celo presega tiste možnosti, ki bi jih kakorkoli lahko imeli znotraj nacionalnega proračuna; in zato s temi projekti nadaljujemo. Nadaljujemo 1. 1. 2016. Drži pa, da je vmesni čas teh nekaj mesecev ostalo odprtih, ker ni bilo moč začeti črpati sredstev iz evropskega sklada oziroma iz kohezijskih virov pred tem. To je bila sicer naša želja in močna pobuda tudi do Službe Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, ampak glede na izvajanje perspektive je dejansko ta premostitev potrebna. Konkretno v enem od primerov, ki ste ga navajali in izvedeli iz medijev, sodelujemo z občino in bomo tudi z občino dosegli premostitev rešitve tega problema. In tukaj bi se tudi rada zahvalila lokalnim skupnostim, ki z nami res intenzivno sodelujejo pri problematiki vključevanja oziroma pri aktivnostih in izvajanju procesov vključevanja Romov, predvsem otrok, in povezovanja le-teh s širšo okolico ter vključevanja v vzgojno-izobraževalne procese. Poudarila bi, da so vsi ti projekti v skladu s Strategijo za učinkovitejše vključevanja učencev Romov v sistem vzgoje in izobraževanja Republike Slovenije in da je bila leta 2011 tudi ta strategija že dopolnjena. Izhodiščna je iz leta 2004 in tudi sprejeta na Strokovnem svetu za splošno izobraževanje, kar pomeni, da je podmena učnega procesa dana tudi s strokovnimi gledišči. Tisto, kar je bilo dodano, je koncept predšolske vzgoje in čimprejšnjega vključevanja romskih otrok. In zato bo tudi ta projekt, ki je bil omenjen, zagotovo eden ključnih projektov integriranja in hkrati aktivnega vključevanja ne le znotraj samega sistema, ampak tudi predvsem in najprej znotraj romskih naselij. To je bila tudi želja romske skupnosti, da vzporedno peljemo aktivnosti. En del aktivnosti v njihovem osrčju osnovnega, dnevnega življenja in na drugi strani znotraj celovitega šolskega sistema. Naj tudi povem, da je v tem trenutku financiranje vseh ranljivih skupin, ne govorim samo o romskih, ampak tudi širše. V tem trenutku konkretno, kjer so vključeni romski otroci, gre za 6 javnih vrtcev in 8 oddelkov. Potem so še druge ranljive skupine, ki jih tudi sistematično s pogodbami, torej integralno, financiramo tudi z namenom sistemskega vključevanja. Pri tem so ranljive skupine tudi bolnišnični oddelki in tako naprej, kjer so tudi lahko romski otroci vključeni, če se to dogodi za potrebno. Vrtci, kot so recimo omenjeni Kerinov Grm, so bili oblikovani po sprejetju strategije iz tega razloga, da bi integracije izvajali na več nivojih. Torej eno je romsko – romski način življenja, romsko naselje. Tukaj smo spoštovali, kot že omenjeno, skupnost in tudi sodelovanje z romskimi mamami ter na drugi strani skušali integrirati vsa ta življenja tudi skozi tako imenovane inkubatorje. Veste, da smo financirali 8 inkubatorjev tudi v pretekli perspektivi; in s tem bomo tudi nadaljevali v prihodnjem obdobju. Tisto, kar mislim, da je ključno pri tem in kar tudi projekt Skupaj do znanja namenja, je večja pozornost celovitejšemu vključevanju in krepitvi socialnega in kulturnega kapitala; predvsem z namenom, da lahko lažje poteka tudi izvajanje našega pravilnika, predvsem 31. člena Pravilnika o normativih za opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje, ki se izključno nanaša na romske otroke.
Hvala lepa. Gospod Hanžek, izvolite, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, hvala za izčrpen odgovor, ampak tisto, kar sem vprašal, pač nisem dobil. Vse ostalo se strinjam z vami, zelo dobro ste povedali in tudi ti projekti so krasni in dobri. Samo ena stvar je, če v zakonu piše, da se te dejavnosti financirajo iz državnega proračuna, mi pa vidimo, da se pri romskih otrocih financira iz proračuna EU, ki je ali ni; to pomeni, da ta ureditev ni v skladu z Romi. Drugo, mi niste odgovorili, zanima me, kako poteka financiranje za ostale skupine. Ne me zdaj narobe razumeti, da bi tudi ostale morale biti enako. Ali so vsi enako financirani? Mislim, da mora biti tu sistemski vir državni proračun. Kje država dobi, je vseeno. Ne more biti financiranje odvisno od tega, ali bo Evropska unija dala, ali bo dala malo več, ali malo manj. Otroke bomo pač takrat pustili doma. Ravno tako, če bi imeli osnovne šole, ker tako približno bomo rekli – nismo dobili denarja iz Evropske unije, bodo pa od septembra do 31. decembra otroci pač ostali doma. Nisem dobil števila, koliko otrok je ostalo brez dostopa do predšolske vzgoje. Tudi če mi ne poveste, koliko otrok je ostalo, ni problem. To bi pa le rad vedel. Ali razmišljate v vladi oziroma na vašem ministrstvu, najbrž v povezavi z Ministrstvom za delo, družino in enake možnosti, kako te stvari razrešiti? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica dr. Maja Makovec Brenčič.
Naj pojasnim. Gre za oboje vrst financiranja, gre za integralni del in gre za del, ki prihaja iz Evropske unije. Zato sem tudi opredelila pogodbeno financiranje za ranljive skupine, ker to je bilo vaše širše vprašanje. In te zajemajo že imenovanih 6 javnih vrtcev, kjer se vključujejo tudi romski otroci; 9 vrtcev, ki imajo v regijskih bolnišnicah organiziranih 11 bolnišničnih oddelkov. V Vrtcu Vodmat financiramo bolnišnični vrtec, ki deluje tudi v okviru Univerzitetnega kliničnega centra. Sklenjenih imamo 7 pogodb z vrtci, ki vključujejo otroke obeh narodnostnih skupnosti. To so štirikrat dvojezični vrtci in trikrat vrtci za pripadnike italijanske narodne skupnosti. To je tisti del, ki je sistemski del, in dopolnjujemo ta del z evropskimi viri. Strinjam se s tem, da lahko projekt je ali ni; vendar verjemite, ko načrtujemo politiko črpanja finančnih virov nove perspektive, imajo prednost še posebej ranljive skupine. To je tudi evropska strategija in naša strategija sledi tudi usmerjanju same strategije, ki smo jo v letu 2011 vendarle dopolnili; verjetno v največji meri prav na področju izobraževanja oziroma vključevanja otrok in širše tudi Romov. Ne govorimo samo o vrtčevskem delu, govorimo tudi o delu vključevanja do najvišje visokošolske ravni. Tudi s tistimi rezultati smo lahko zadovoljni, saj je vse več romskih otrok, celo tistih, ki z željo pristopa do končne diplome, torej do visokošolskega študija. Ti podatki krepijo vedenje o tem, da imamo te sistemske projekte na eni strani in integralno financiranje na drugi strani kot povezano celoto. Tudi sicer gledamo to kot celovit sistem razvoja in bomo to zelo intenzivno počeli tudi naprej. Sicer pa delujemo tudi zelo dobro in sodelujemo z uradom, ki skrbi za izvajanje te strategije. Lahko rečem, da z vidika šolstva tudi zelo lepo, konstruktivno in tudi s pobudami, ki prihajajo iz lokalne srenje, sodelujemo tudi z romsko skupnostjo. In mislim, da je to tisti pravi način, da odkrijemo, kje lahko z določenimi instrumenti pomagamo bolje, še bolj učinkovito. Gre pa za širši sistem socialnega in kulturnega kapitala, vključevanja, integriranja, ki pa se ne more vedno zgoditi čez noč. Torej kombinacija integralnih in evropskih virov in tudi večina evropskih držav to počne na ta način.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve Karlu Viktorju Erjavcu. Prosim, da se zaradi opravičene odsotnosti ministra opredelite do načina odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Sprašujem ministra Erjavca, ministra za zunanje zadeve: Kakšna je vloga Ministrstva za zunanje zadeve in s tem tudi Vlade Republike Slovenije pri odgovorih na vprašanja, ki se nanašajo na trenutno stanje v Evropski uniji in v Evropi nasploh? Na eni strani smo priča migrantski krizi in tukaj lahko ugotovimo, da je Evropska unija zaenkrat ni dokončno rešila. Vprašanje je, ali jo uspešno rešuje. Na drugi strani imamo tudi turbulentno stanje na področju članstva v Evropski uniji. Medtem ko je Evropska unija ali pa vsaj nekateri njeni vidni predstavniki v poletju tega leta, pred šestimi meseci tako rekoč izključevala iz Evropske unije eno državo, če ne sprejme finančnih ukrepov, to je bila Grčija; imamo na drugi strani danes Veliko Britanijo oziroma Združeno kraljestvo, ki se pripravlja na referendum o tem, ali bo še članica Evropske unije ali ne. Na tretji strani imamo varnostne težave predvsem v zvezi s terorizmom, ki se je v najbolj brutalni obliki zgodil pred časom v Parizu. Tudi grožnje v drugih državah niso zanemarljive. In ob vseh teh težavah, ki jih ima Evropska unija, se na eni strani snujejo ideje o mini schengnu; na drugi strani o spremembah ustave o Evropski uniji; na tretji strani tudi o tem, kako dejansko še ohraniti Evropsko unijo v takšni obliki, kakršna je danes. Ker v Evropi potekajo številni sestanki na različnih ravneh, me zanima strategija, vizija, stališča Slovenije o teh vprašanjih; predvsem iz zornega kota tega, da Slovenija zadrži ustrezno mesto v Evropi in ustrezno mesto v Evropski uniji. Predvsem zato, da bi, prvič, Slovenci in Slovenke vedeli, kam jo vodi ta vlada in, drugič, da bi imeli zagotovljeno gotovost in varnost. Zaradi tega sprašujem ministra za zunanje zadeve o tem vprašanju in bi prosil v zvezi s tem za pisni odgovor.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert bo postavila vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču; izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister! Med obveznosti ministra sodi tudi tako imenovana nadzorna funkcija bodisi nad pravosodno upravo bodisi nad poslovanjem državnega tožilstva, delovanjem sodišč. V preteklosti ste, ko ste bili na funkciji predsednika Komisije za preprečevanje korupcije, imeli večkrat veliko povedati, kar se tiče nesprejemljivega zavlačevanja postopkov in s tem povezano transparentnostjo. Pa poglejmo, kakšna je realnost. Organi oziroma njihovi nosilci, ki so v bistvu najbolj poklicani k temu, da spoštujejo Ustavo in zakonodajo, to kršijo in za to nihče ne prevzame odgovornosti. Pa nekaj konkretnih podatkov. Generalni državni tožilec mora v skladu z zakonom vsako leto,poslati v Državni zbor skupno letno poročilo. To naj bi bilo v Državnem zboru najkasneje 15. aprila. Dokument je zelo pomemben tudi z vidika analize učinkovitosti dela. Državni tožilec to zakonsko določbo krši praktično že redno; letos smo dobili samo delno poročilo pravočasno, ostalega kasneje. Tako smo šele meseca decembra, to je zdaj, konec leta, ko bi bilo praktično na vrsti že novo poročilo, obravnavali poročilo o delu državnega tožilstva za leto 2014. Podobno se je dogajalo tudi pri Sodnem svetu, ko je imel še po zakonu funkcijo, da pripravi poročilo o uspešnosti in učinkovitosti sodišč. Tako je takratni predsednik Sodnega sveta, to je dr. Miro Cerar, kršil zakon, saj teh poročil ni posredoval pravočasno. Tudi letošnje poročilo smo v Državni zbor praktično dobili zadnji dan, tik pred iztekom roka, kar tudi kaže, da ne gre ravno za neko dobro organizacijo oziroma pripravljenost, da to poročilo pride pravočasno. Zato vas sprašujem: Kaj konkretno boste storili, da predstojniki tako pomembnih organov ne bodo ravnali oblastno, kršili zakonodaje in se obnašali povsem neodgovorno do zakonodajne veje oblasti? Še toliko bolj, ker gre za področja, kjer ti isti ljudje od državljanov zahtevajo spoštovanje in sankcionirajo kršitve. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Spoštovana poslanka Anja Bah Žibert, spoštovani poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje. Moram tudi za javnost in za ostale povedati, da sem vesel, da ste mi ga postavili. Vprašanje, kot je bilo napovedano, je tako ohlapno in široko, da moram reči, da sem bil do zadnjega trenutka na trnih, kaj me boste sploh vprašali. Vaše pisno vprašanje je namreč bilo: Ministra, pristojnega za področje pravosodja, bom vprašala glede spoštovanja rokov, ki jih določajo zakoni za področje pravosodja. Teh rokov je, preko palca, okrog 9 tisoč. In jaz vem iz vaših prejšnjih razprav, da vi zelo spoštujete mojo strokovnost, ampak za 9 tisoč rokov pa ne morem povedati. Zato bom z veseljem, če boste tako zahtevali, nadaljnja pojasnila podal tudi v pisni obliki; trenutno pa lahko samo poskušam odgovoriti iz glave, po domače povedano, na nekatera vaša vprašanja. Mislim, da nekateri roki so bili prekoračeni, niso bili prekoračeni na način, da bi bilo treba biti plat zvona; ker so bili za roke podani tudi razlogi, čeprav bi morali vsi skupaj težiti k temu, da se absolutno spoštujejo. Konkretno pri poročilu državnega tožilstva, ne morete si tukaj lastiti mnenja, da ste recimo bili z njim zadovoljni ali nezadovoljni. Tudi ministrstvo, jaz kot minister sem na Državnotožilskem svetu povedal, da s prvotnim osnutkom poročila nisem v celoti zadovoljen, zato ga je državno tožilstvo šele, kot ste rekli, prejšnji teden obravnavalo. Soglasno je pristojni odbor na pobudo koalicije in ob sodelovanju opozicije zahteval dopolnitev poročila. Dejstvo je tudi, da ima državno tožilstvo velike težave z informacijskim sistemom in s pripravo poročila. Me pa veseli, ker lahko to priložnost uporabim tudi za to, da bo prvič po sprejetju Zakona o državnem tožilstvu, ki je bil sprejet pred mnogimi leti, pod mojim ministrovanjem naslednji teden objavljen v Uradnem listu pravilnik o letnih poročilih in o načrtih dela, ki ga zakonodaja že dolgo časa predpisuje; pa ga noben minister do zdaj ni sprejel. Ta bo natančneje določal, kakšna naj bo oblika letnega poročila, ravno zato da bo bolj sporočilen tako za poslanke in poslance kot za splošno javnost in seveda tudi za Ministrstvo za pravosodje. Kar se tiče samega sodstva, mislim, da je zadnje poročilo, ki ga je pripravilo Vrhovno sodišče, bilo, ne mislim, vem, da je bilo priloženo do časa, v časovnih rokih in je bilo tudi precej kvalitetno v smislu analize in tako naprej. Ali smo z vsebino zadovoljni ali ne, je drugo vprašanje. Ampak samo poročilo, mislim, da smo se tukaj strinjali tako predstavniki izvršilne veje oblasti kot tako rekoč opozicija in pozicija v smislu samega dejstva poročila. Mislim, da je bilo pozitivno sprejeto, ker je bilo pač precej sporočilno in podrobno. Tudi tukaj bi rad rekel, da bomo prvič še pred koncem letošnjega leta sprejeli poseben pravilnik o tako imenovanih časovnih standardih, ki jih že spet, mislim, da 4 leta določa Zakon o sodiščih, pa tudi noben minister vključno z ministri prejšnjih vlad, tudi vaših vlad, niso sprejeli tovrstnega pravilnika. Gre namreč za določitev časovnih standardov za to, koliko časa naj bi posamezna faza različnih postopkov od kazenskih, nepravdnih, gospodarskih in tako naprej trajala. Ti časovni standardi – trenutno jih usklajujemo z Vrhovnim sodiščem – bodo tudi javno objavljen in vsak državljan Republike Slovenije bo imel možnost v bistvu ob vložitvi nekega pravnega sredstva vedeti, kakšno je povprečno trajaje, kdaj bo prvič dobil vabilo na sodišče, če bo obravnava preklicana, kdaj lahko v povprečju pričakuje drugo in tako naprej. To bo postalo prvič v Republiki Sloveniji neko merilo tudi učinkovitosti dela sodišč, v smislu tega kvantitativnega dela. Kako je s Sodnim svetom, ne vem, dogajalo se je pred mnogimi leti. Strinjam se, strinjam se absolutno s tem in vem ali pa domnevam, da boste v dopolnitvi tudi mene spomnili, da sem kot predsednik KPK zamujal s poročanjem Državnemu zboru. Strinjam se, da je te stvari treba jemati resno, vendar poročila vedno pridejo in vesel sem tudi, da za razliko od preteklih let, zdaj Državni zbor redno obravnava. Spomnim se namreč nekega mandata med letom 2004 in 2008, ko je morala civilna družba hoditi okoli parlamenta in brati poročila Varuha človekovih pravic zato, ker ga Državni zbor nekaj let ni obravnaval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Po vaši stari navadi ste zopet govorili o drugih stvareh in nekih drugih vladah. Jaz sem vas vprašala za vaše delo. Še enkrat poudarjam, tožilstvo ni pravočasno pripravilo poročila. To, da imajo težave z informacijskim sistemom, smo že poslušali prejšnje leto za prejšnje poročilo, zdaj je to drugo isto in jaz več temu enostavno ne verjamem. Kar se tiče poročila sodstva, glejte zadnji dan je prišlo. Če je iz tistega, kar ste govorili v preteklosti o transparentnosti in pomembnosti, to za vas sprejemljivo, potem imate pač dvojna merila. Ampak minister, med temi kršitelji ste se znašli tudi vi sami, pa vam bom povedala, ne tisto, kar ste mislili, da bom govorila, tisto je že znana zgodba, gre za vprašanje izvajanje Zakona o ugotavljanju vzajemnosti. Namreč ta zakon določa, da je treba poročilo v Državni zbor poslati dvakrat letno. Dvakrat letno. Pod vašo oblastjo, se pravi pod vašim ministrstvom, ste to naredili prvič in to nekaj dni nazaj. Najhuje in najbolj nesprejemljivo pa je, da ste v obrazložitev za zamudo zapisali, da je pač ta del zakona nesmiseln, da predstavlja administrativno oviro. Zdaj pa se postavite v vlogo državljana. Ali to pomeni, da od zdaj naprej vsak državljan, se mu nekaj v zakonu ne bo zdelo pametno in vredno upoštevati, enostavno reče, da je to administrativna ovira in da je nespametna? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister mag. Goran Klemenčič.
Hvala lepa. Ne drži, gospa poslanka, da sem govoril o vsem drugem, najprej sem odgovoril na vaše vprašanje, potem pa sem vaše vprašanje postavil tudi v kontekst drugih vlad. Kar se pa tiče konkretnega vprašanja, ki ste ga vprašali, je pa sledeče; ker mi pač vnaprej niste postavili odgovora, bom poskušal vendarle odgovoriti. Zakon o ugotavljanju vzajemnosti, glejte, zadnje poročilo drži. V zakonu piše, da mora Ministrstvo za pravosodje v imenu Vlade oziroma Vlada poročati Državnemu zboru dvakrat letno. Zadnje poročilo, mislim, se je zaključilo konec leta 2012. Konec leta 2012, jaz se ne spomnim, da bi bil minister od 1. 1. 2013, ne spomnim se. Ampak sem postal to pred časom in bil sem po dveh ministrih vključno z enim sem bil enak v Janševi pa v Bratuškovi Vladi, ki je potem spet poslal poročilo. Takoj, ko smo ugotovili, da smo ga dolžni pošiljati, smo ga tudi poslali. Se pravi v 1 letu smo poslali namesto dveh eno poročilo, prej pa dve leti sploh ni bilo poročanja. Poslali smo poročilo ravno zato, ker v preteklosti poročanja ni bilo, smo v to poročanje zajeli v bistvu še obdobje od 1. 1. 2013 ali nekaj takega. Kot rečeno, vam bom z veseljem pisno odgovoril. Spomnim se pa natančno, zato ker me je na to opozorila državna sekretarka, ne drži, da smo to opravičili z dejstvom, češ, da je ta določba nesmiselna. Tega v vladnem gradivu ni bilo, tako ste vi rekli na odboru, ko se je razpravljalo. V vladnem gradivu smo pa v interesu popolne transparentnosti zapisali: gre za zakon, ki je bil sprejet leta 1990, gre za zakon, ki je bil sprejet takrat, ko se je Slovenija priključevala Evropski uniji in smo se vsi bali, da bodo tujci pokupili vso slovensko zemljo. Spomnite se španskega kompromisa pa trnjeve poti takratnega ministra, spet se opravičujem, ker bom stopil korak nazaj pa vendarle, ministra Peterleta in tako naprej. Vsi smo se bali, kaj se bo zgodilo, in zato je bil določen zakon, da mora Državni zbor dvakrat letno zvedeti, koliko zemlje so tujci v Sloveniji kupili. V trenutku, ko smo stopili v EU, v trenutku, ko smo mi vstopili v EU, je ta zakon za državljane članic EU postal irelevanten in zato ste dobili tudi poročilo, ki je izjemno kratko, čeprav se nanaša na par let, in je nesmiselno, po našem mnenju, nesmiselno, da Državni zbor s takšno birokracijo obremenjujemo, ker se poroča o nekaj številkah. To je bil zakon, ki je bil sprejet pred vstopom v Evropsko unijo. Bo pa seveda Državni zbor o tem odločal, mi smo samo, kot rečeno, napisali, da, nikakor ne, da nismo poročali zato, ker je to nesmiselno, ampak zato, da je dejansko nekako nespodobno Državni zbor s takšnimi poročili obremenjevati. Dokler pa to velja, bomo pa to absolutno spoštovali. In takoj, ko sem jaz ugotovil, da to ni bilo spoštovano, smo vam poročilo tudi podali. Kot rečeno, je bilo pa zadnje poročilo konec leta 2012 poslano.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert zahtevate razpravo v Državnem zboru.
Hvala lepa. Minister ne bo držalo. Zadnje poročilo je bilo obravnavano konec leta 2013 in je bilo seveda za leto 2012. Vi ste nastopil 2014, od takrat bi mogli imeti praktično že tretje poročilo. Tako da vaš odgovor seveda ne pije vodo in ravno zato, ker ne pije vodo in ne pijejo tudi številne druge vaše izjave, predlagam, da se o kršitvah zakonskih rokov opravi v tem Državnem zboru razprava. In še nekaj, minister, zapisano je bilo, da je zadeva nesmiselna in predstavlja nepotrebno administrativno obremenitev in zato naj bi prišlo do spremembe zakona. Vendar zakon še velja in nihče v tej državi ne more predno je spremenjen zakon, ga interpretirati tako, kot da je nekaj nesmiselno in nepotrebno. Sicer državljankam in državljanom dajete vedeti, ne spoštujte zakonov, saj se bodo enkrat tako spremenili. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju ter ministru za javno upravo Borisu Koprivnikarju.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besede. Cenjena ministra za finance in javno upravo, kolegice in kolegi! Seveda živimo v času, ko smo dober teden nazaj sprejeli proračun Republike Slovenije za leto 2016 in 2017. Živimo v času, ko seveda so vsi župani nezadovoljni z glavarino, ki jim je bila dodeljena, seveda vsem slovenskim občinam. Živimo v času, ko je v zdravstvu vse narobe. Živimo v času, ko je več institucij nezadovoljnih, predvsem s finančnim kolačem, ki jim je bil odrezan s tema dvema proračunoma. Seveda imam predvsem v mislih našo slovensko policijo. Me pa, spoštovana ministra, jaz mislim, da sem že nekaj mesecev nazaj eno vprašanje postavljal spoštovanemu ministru za javno upravo, glede ukrepov, kje pa je država oziroma vlada, vsa ministrstva, pogledala tudi na drugi strani, kje se pa da, po domače rečeno, prišparati. Vemo, da imamo mnogo agencij po Sloveniji, ki prav gotovo vse, se strinjam, to je moja ocena, nimajo pravega namena, pa trošijo denar. Imamo v Sloveniji veliko objektov, ki so v državni lasti, državne službe pa imamo v najemu v objektih, ki so v zasebni lasti, pa plačujemo velike najemnine. Seveda skozi ta proračun teh dveh let ugotavljamo, da bo manj investicij, tudi v preteklosti je bilo manj investicij, službe so še vedno vse povsod iste. To imam v mislih kakšno ministrstvo pa tudi službe, ki so pod tem ministrstvom. Zato, spoštovana ministra za finance in za javno upravo v Republiki Sloveniji, vaju sprašujem po ukrepih, ki ste jih do sedaj predvideli oziroma po rezultatih teh ukrepov, predvsem po ukrepih, ki jih predvidevate v prihodnje. Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, minister za finance, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec gospod Bojan Podkrajšek. Rad bi ponovil, kar sem ponovil že kot enega izmed izzivov ob sprejemanju proračuna, kjer sem dejal, da so želje in zahteve posameznih uporabnikov proračunskih sredstev daleč preko tistega, kar je možno v dani situaciji. V zvezi z zmožnostmi seveda moramo še naprej kljub boljšim gospodarskim napovedim sprejemati ukrepe, ki zmanjšujejo izdatke proračunov države, saj moramo strukturni deficit, primanjkljaj do leta 2020 odpraviti, se prvi, spraviti na nič. V zvezi s tem ciljem je bil tudi načrtovan državni proračun, ki zmanjšuje izdatke za 3,3 % v letu 2016 v primerjavi z letom 2015, in skupaj proračuni sektorja Države za pol odstotka iz 18,3 na 18,2 milijarde evrov. Hkrati se tudi zmanjšuje delež v bruto domačem proizvodu izdatkov državnega proračuna iz 25,6 na 23,9 % in za celotni javni sektor iz 47,7 na 45,8 %. To je pač zdaj smer, kjer se zmanjšujejo izdatki, ključni izdatek so plače. In v zvezi s plačami je leto 2016 bilo relativno zapleteno in smo se dogovorili za ukrepe na področju plač in drugih izdatkov zaposlenim, ker je bilo treba to urediti zaradi prenehanja ukrepov, ki so veljali prej. Mi smo si prizadevali v pogajanjih s sindikati doseči nov dogovor na področju stroškov dela, ki bi omogočil ustrezno zadržanje rasti na tem področju. Seveda, če tega ne bi bilo, bi bil porast stroškov dela približno 10 % za cel javni sektor v letu 2016. Dogovor, ki je bil dosežen, je bil 3,47 % povečanje rasti mase plač in stroškov dela, ker je bilo nekoliko več, kot je bilo v proračunu načrtovano. Načrtovana je bila približno 2,8 % rast, to razliko v višini 0,67 % mase sredstev za stroške dela bodo uporabniki pokrili v okviru svojih finančnih načrtov s premišljenim in racionalnim delovanjem na vseh področjih. Poleg ukrepov na področju stroškov dela je Vlada sprejela ukrepe za povečanje učinkovitosti in organizacijo izvajanja postopkov javnega naročanja in drugih ukrepov, o katerih bo več govoril minister Koprivnikar. Vsi ti ukrepi skupaj so pač privedli do te velike slike zmanjšanje izdatkov, ki je proračunih ne samo države, tudi posameznih drugih delov javnih blagajn za leto 2016. Sedaj bi pa kar prosil ministra Koprivnikarja.
Izvolite, gospod Boris Koprivnikar.
Spoštovani poslanec, v sto sekundah vam težko povem, kaj vse je ta Vlada naredila za zmanjšanje stroškov. Bom poskusil samo našteti. Obratne dražbe so se uvedle, 7 % prihranek. Elektronsko javno naročanje. Združevanje javnih naročil tako v zdravstvu kot na drugem področju in jih še širimo. Usposabljanje javnih naročnikov na tem področju in seveda tudi sprejem novega zakona, ki začne veljati z aprilom. Centraliziramo informatiko, infrastrukturo, finančne in kadrovske vire. Tukaj pričakujemo v treh letih 20 milijonov dodatnega prihranka. Ravno v nedeljo zvečer, včeraj zvečer, smo zagnali državni računalniški oblak, na katerem bomo tudi združevali aplikacije in tako zniževali stroške. Centraliziramo ravnanje s stvarnim premoženjem, točno na tisto, na kar ste najavili, samo v letu 2015 direktnih prihrankov milijon in pol, zaradi tega, ker v večji meri uporabljamo lastne prostore in manj najemne. Uredili smo evidence, pripravljamo selitvene načrte. Umestili smo organe na določene lokacije, kjer lahko bolj učinkovito delujejo in ustvarili še približno 1,5 milojona dodatnega prihodka z odprodajo nepotrebnega državnega premoženja. In pa nenazadnje tudi za področje občin smo sprejeli 22 ukrepov, 11 jih je realiziranih, 11 jih je še v realizaciji in zaradi tega pričakujemo, da bomo tudi na tem področju lahko dosegli bistveno večje prihranke, pripravljena je funkcijska analiza, s katero smo izmerili učinkovitost javnega sektorja in opredelili strategijo razvoja javne uprave, ki v 9 ciljih točno določa terminsko, katere ukrepe za bolj racionalno delovanje bo potrebno izvesti.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala za vajin trud, za vajin odgovor. Je pa dejstvo, spoštovani finančni minister, vi znate to, ker ste tudi strokovnjak na tem področju, iti čisto v detajle. Je pa dejstvo, da en pokazatelj, kot državljan Republike Slovenije sem se zamislil, ko je bila vaša vlada na obisku na Gorenjskem. Jaz mislim, da se v celi zgodovini v Republiki Sloveniji ni zgodilo, da bi, ko pride vlada v eno regijo, župani se temu uprli. Deloval sem več mandatov v lokalni skupnosti. Jaz moram priznati, pa ni bilo pomembno, ali je bila leva ali desna vlada. Ko pride predsednik vlade, ko pridejo ministri v neko regijo, jaz mislim, da so bile priprave en teden ali še celo več časa. Iz tega tudi izhajam in jaz ne krivim vaju oba, niti nista ustanavljala nekih služb, ki jih je treba prečesati v tem obdobju, ne krivim vaju za današnjo situacijo v celoti, je pa dejstvo, zanima me, država je zadolžena preko 30 milijard. Država plačuje preko milijon evrov obresti. Se pravi, z vsemi temi številkami se dejansko obeša na naše gospodarstvo. Me pa skrbi, zato bi iskreno želel, seveda pohvalim ves trud, ki je bil vložen v to smer, verjetno bo pa treba na tem področju še postoriti mnogo, vložiti mnogo truda in časa, da bodo ti rezultati bistveno drugačni. Še enkrat imam v mislih našo policijo. Mnenja sem, da je veliko segmentov, postavk v državnem proračunu, ki bi jih lahko zmanjšali, pa damo za našo ljubo policijo. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo? Gospod Boris Koprivnikar, izvolite.
Ravnokar sva se sporazumela, da bom poskušal jaz na to odgovoriti. Sami ste povedali, da se vse to prenaša na gospodarstvo, in hkrati v isti sapi povemo tudi, da bi bilo treba povečati javne izdatke. In naloga vlade, moram reči, je zelo zahtevna, je v tem, da poskuša med temi javnimi izdatki na nek način uravnotežiti, ker je premalokrat javno povedano, da vloga vlade ni da daje ali jemlje, ampak da razporeja tisto, kar je dejansko s področja davkov in ostalih prispevkov možno pobrati. Glede udeležbe županov na srečanju na Gorenjskem, meni je zelo žal, da se župani tega srečanja niso udeležili. Hkrati nam je dalo pa to priložnost, da smo z nekaterimi župani, predvsem s kranjskim, lahko natančno določili oblike sodelovanja, ki bodo dobre tako za občino kot tudi za državo. In naj ob tem povem, da je vedno težko poslušati, ko rečemo, da verjetno obstajajo nekje področja, iz katerih bi bilo mogoče vzeti, da bi dali tistim, za katere se trenutno smatra, da so bolj potrebna. Nihče pa teh področij dejansko ne imenuje. In verjemite mi, da se na vladni strani tako ob pripravi proračuna kot tudi ob vsaki posamezni odločitvi zelo premišljeno, zelo poglobljeno tudi sprašujemo, kje je mogoče kaj racionalizirati, prej sem vam naštel nekaj teh podatkov, in kje je mogoče kaj vzeti. Omenili ste agencije, v letošnjem letu je bila izvedena ureditev pogodb, ureditev premoženja agencije, pripravljena je bila funkcijska analiza in za vsako posebej se bomo vprašali in smo že vprašali resorna ministrstva, ali je nujno potrebno, pa vendar, agencij je 16 in jih ni neomejeno mnogo, torej je to eno od manjših področij. Kar se pa tiče policistov, medicinskih sester, vojakov, javnih uslužbencev, učiteljev in tako naprej se pa ponovno vračam na tezo, da je zahtevna naloga vlade, da poskuša uravnotežiti prispevek za te sisteme, od katerih so vsi ključni na način, da tudi na podlagi podatkov ne ulice, ampak na podlagi podatkov ugotavlja, kje so morda tiste anomalije, tiste nepravičnosti, ki jih je treba odpraviti tudi skozi spremenjene načine financiranja. Za lokalne skupnosti je pa ta vlada ponudila intenziven dialog in konkretne ukrepe, s katerimi lahko in že zmanjšuje stroške dela lokalne skupnosti, je pa seveda tudi na županih, na lokalnih skupnostih, da ta ponujena orodja, kot so javna naročila, kot so brezplačna uporaba aplikacije, ki jih je dala država, kot je recimo ustanavljanje pravobranilstva, za kar je dala možnost, da ta orodja lokalne skupnosti tudi uporabijo. Ker če pogledate, kako so se javne finance gibale v preteklih letih, lahko ugotovimo zelo enostavno dejstvo, da se je državni proračun skrčil za 8 %, proračuni lokalnih skupnosti so se pa vključno tudi s številom zaposlenih povečali za 9 %. To kaže nekje tudi na sporočilo, da moramo vsi skupaj racionalizirati svoje delovanje in je ta zaveza medsebojno tudi v smislu državotvornosti potrebna.
Hvala lepa. Gospod Podkrajšek, zahtevate razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Ja, hvala še enkrat za dano besedo. Najprej hvala obema ministroma za dani odgovor. Ker se mi to vprašanje zdi izjemno pomembno za nadaljnji razvoj Republike Slovenije, predlagam Državnem zboru, da ga uvrsti na svojo točko dnevnega reda. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Viktorju Erjavcu. Glede na to, da je gospod Karl odsoten, prosim, da se opredelite tudi do načina odgovora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Od gospoda Karla Erjavca bi želel, da mi odgovori na moje vprašanje na naslednji redni seji. Vprašanje pa zadeva aktualno dogajanje predvsem na Bližnjem vzhodu. Po terorističnih napadih na Pariz je Francija članice Evropske unije prosila za vojaško pomoč. Po besedah francoskega obrambnega ministra Le Driana naj bi Franciji lahko pomagale na dva načina; lahko se bodisi vključijo neposredno v bojne operacije v Siriji in v Iraku, in to je nek pristop, ki ga je izbrala Nemčija, lahko pa razbremenijo Francoze na kakšnih drugih njihovih posredovanjih in vojaških operacijah, no in za takšen pristop se je odločila naša Vlada, ki je povečala število vojakov pripadnikov Slovenske vojske na misiji v Maliju. Države, ki so se odzvale na poziv Francije, se pravi tudi Slovenija, so s tem podprle francosko bombardiranje Sirije in Iraka oziroma v širšem smislu tudi zahodni imperializem in bodo v temu procesu soodgovorne za vse civilne žrtve, ki so nastale in ki še nastajajo in ki bodo nastajale. Sokrive bodo tudi za morebitne incidente, če na temu mestu spomnim na turško sestrelitev ruskega letala, lovskega bombnika nad sirskim ozemljem in v sirskemu zračnemu prostoru. No in zaradi vsega naštetega bi morala pred odločitvijo za vojaško pomoč Franciji vsaka vlada presneto dobro razmisliti, kakšne bodo posledice francoskih napadov in intervencionizma za prihodnost tako Sirije kot Bližnjega vzhoda nasploh. V temu kontekstu posledic naj spomnim na neko drugo odločitev, in sicer na predhodnega ministra za zunanje zadeve, železnega Dimitrija Rupla in njegov podpis Vilenske izjave. S to izjavo je takrat Slovenija podprla napad na Irak, in to še preden so Američani predložili kakršne koli dokaze o orožju za množično uničevanje. Seveda se je tudi kasneje pri teh dokazih izkazalo, da so popolnoma izmišljeni. Posledice te nepremišljene agresije in intervencije na Irak čutimo še danes. Iraška država je de facto razpadla, na njenem pogorišču se je vzpela Islamska država, celotna regija pa je padla v neko begunsko krizo, ki pljuska tudi v Evropo. In trdno sem prepričan, da slovenski državljani nočejo, da vlada s takšnimi odločitvami podpisuje bianco menico za imperialistično rovarjenje po celotni regiji. Zaradi tega me od gospoda Erjavca zanima troje: Prvič. Če mu je francoska vlada predstavila cilje njenih operacij v Iraku in Siriji? Drugič. Katere grupacije v Siriji bo Francija bombardirala oziroma katere bo podprla? In še tretjič. kako bo francosko bombardiranje prispevalo k miru v Siriji in na Bližnjem vzhodu? Za odgovor zunanjega ministra se že vnaprej zahvaljujem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Lansko leto je potekal vrh zveze Nato v Walesu, kjer se je Slovenija skupaj z ostalimi državami članicami iz zveze Nato zavezala, da bodo leta 2020 zaradi spremenjene varnostne situacije v svetu, namreč dokumenti Evropske unije in zveze Nato, če jih pogledamo, še 3 leta nazaj so govorili, kako smo nek paradiž, kako nam nihče nič ne more, kako smo varni v tem svojem okolju, da ni nobene krize in vsega, v samo dveh letih se je to spremenilo, so se zaradi tega zavezali, da bodo do leta 2020 izdatke za obrambo dvignili vsi na 2 % BDP. Znotraj tega pa bodo 20 % namenili za investicije in razvoj. Če zdaj pogledamo stanje našega proračuna, konkretno proračuna za obrambo, mi namenjamo 0,97 % v letošnjem letu. Prihodnje leto bo ta številka še za 0,03 % točke manjša, to se pravi bo 0,94 % BDP. Kar se tiče same strukture obrambnega proračuna smo pa najslabši izmed 28 držav članic zveze Nato, čez 5 let oziroma čez 4 leta naj bi namenjali za investicije in razvoj znotraj obrambnega proračuna 20 %, danes namenjamo manj kot 3 % in smo, kot sem že dajal, na samem repu držav. Na Odboru za obrambo smo se že večkrat pogovarjali o tem in prišli do nekih zaključkov oziroma jaz sem osebno prišel do nekih zaključkov, da niti ni problem na general štabu Slovenske vojske, da niti ni problem na Ministrstvu za obrambo, da niti ni problem na sami ministrici, ampak da je problem očitno na predsedniku Vlade in pa na finančnem ministru, ki očitno smatrata varnost oziroma konkretno obrambo in tukaj Slovensko vojsko, Civilno zaščito kot nekaj nebodigatreba. Po zadnjih dveh, treh mesecih vidimo, da je daleč od tega, da temu ni tako, naj samo spomnim na izjavo premiera Cerarja, ki jo je dal generalnemu sekretarju zveze Nato Jensu Stoltenbergu, ki je letos julija obiskal Slovenijo: "Prihodnje leto ne bomo več nižali obrambnega proračuna, ostal bo na isti ravni, to se pravi 0,97 %, potem pa se bo za 0,04 % točke vsako leto zviševal." Kakšna je realnost? Vemo, da se slovenski BDP viša, nominalno smo sicer obrambni proračun zvišali za 5 milijonov evrov, sicer na ta račun, da smo plačevanje članarin mednarodnim organizacijam iz Ministrstva za zunanje zadeve prenesli na Ministrstvo za obrambno, ampak to v Natu ne šteje, ker gledajo procent BDP, ki ga namenjamo za obrambo, le-ta se je pa nižal. Gospod minister, zato me zanima: Kako boste vse te zadeve prihodnje leto 8 in 9. julija pojasnili na vrhu zveze Nato, ki bo potekal v Varšavi? Kaj ste se zmenili včeraj? Ali boste povečali število [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec gospod Žan Mahnič, obrambni resor je v preteklem obdobju skupaj s preostalimi deležniki delil usodo finančne in gospodarske krize. Pravzaprav je nosil precejšnjo, precej večjo težo te finančne gospodarske krize kot drugi sektorji, ki se je po letu 2010 odražalo tudi v zniževanju obrambnih izdatkov. Ti so se iz 1,65 % BDP v letu 2010 znižali na 0,95 % BDP v letu 2015. V nominalnih zneskih to pomeni zmanjšanje iz 582 milijonov evrov v letu 2010 na 367 milijonov evrov v letu 2015. To se pravi, obramba je nosila precejšen delež krize. V sprejetih proračunih za leto 2016 in 2017 se ustavlja trend padanja obrambnih izdatkov v nominalnem obsegu. Neposredno se to odraža z višanjem integralnih sredstev pristojnega resorja, namenjenih ohranjanju zmogljivosti za obrambo, ta v letu 2016 znaša 331,7 milijona evrov. Indeks, glede na rebalans leta 2015, je 102,41. Pri tem moramo vedeti, da ima cel državni poračun od 2016 zmanjšanje za 3,31 %. V letu 2017 dobrih 333 milijonov evrov, indeks spet 102,81, se pravi višji glede na 2015. Posledično se zvišuje tudi delež finančnega načrta Ministrstva za obrambo v odnosu do državnega proračuna. V letu 2015 je bil delež finančnega načrta v državnem proračunu 3,4 %, leta 2016 in 2017 pa 3,65 %, ker ostali izdatki padajo. To sicer še ne pomeni rasti obrambnih izdatkov v celotnem BDP, kot ste tudi sami ugotovili, pomeni pa zaustavitev dosedanjega trenda zniževanja le-teh, hkrati lahko predstavlja dobro izhodiščno osnovo za njihovo rast v naslednjem srednjeročnem obdobju. Vlada RS si bo tudi v naslednjem srednjeročnem obdobju prizadevala ohranjati sedanji trend, to pomeni ustavitev padanja obrambnih izdatkov oziroma bo v skladu z državnimi javnofinančnimi možnostmi stremela k njihovemu postopnemu zviševanju. Spraševali ste, kaj je bil dogovor včeraj, da bomo že za leto 2017, ko bomo delali spremembo proračuna za 2017, upoštevali novo varnostno situacijo. Pri tem je treba upoštevati, da je Republika Slovenija kot članica EU in Evropske monetarne unije zavezana k spoštovanju skupnih pravil pri gibanju tako v javnih financah kot na širšem makroekonomskem področju. Pravila za javne finance, se poleg državnega proračuna nanašajo še na vse ostale institucionalne enote, ki se razvrščajo v sektor Država. Kot veste smo pač rekli, da bomo odpravili strukturni deficit v petih letih, in seveda imamo tukaj omejitve. Vse spremembe ki so, so spremembe na meji, se pravi, če smo zdaj ustavili nominalno zniževanje in smo začeli z nominalnim zviševanjem do obrambnega proračuna, seveda je zdaj nov trend navzgor in zagotovo bomo tukaj do maksimuma, kolikor bo možno, upoštevali te zaveze, ki jih imamo pri Natu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, zahteva za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Gospod minister, vse te številke, ki ste mi jih vi našteli, jih praktično poznamo, če le odpremo proračun. Niste pa mi odgovorili na tisto bistvo, kaj bosta vidva s premierjem oziroma kaj bo premier prihodnje leto dejal na vrhu zveze Nato v Varšavi, glede na to, da je bilo obljubljeno, da se proračun ne bo zniževal. In še enkrat, v Natu nominalno ne šteje in tudi v Natu vedo, da je tistih 5 milijonov, kolikor ste zvišali obrambni proračun, da ste ga zvišali na račun članarin. Od tega Nato nima nič, od tega Slovenska vojska nima nič. In če pogledava proračun za 2017, se pa še znižuje, nominalno govorim. In ob predpostavki, da bo BDP šel navzgor, bo zopet problem. Prejšnji teden sem gostil tukaj vojaške atašeje, in mene je bilo sram, da me nek britanski polkovnik, predstavljajte si, da bi nek slovenski polkovnik šel v britanski parlament in tam poslance zasliševal, kaj si vi mislite, kaj se vi greste, da samo jemljete iz Nata, dajete nič nazaj. Jutri gostimo tukaj črnogorsko obrambno ministrico, verjetno ste zadnje tedne brali članke v povezavi Slovenije in Nato. Jaz vam odkrito povem, če bi šlo zdaj za to, da Nato izbira, ali vzame Slovenijo med svoje vrste ali vzame Črno Goro, izvisimo na celi črti. Zaradi tega, ker smo obljubili konkretne stvari, med drugim čakajo v Natu že od leta 2006, 2007, da bomo ustanovili to motorizirano bataljonsko bojno skupino, ponudili smo jim celo dve, ampak ker je bilo treba izkoristiti te patrie, da ste uničili Janeza Janšo, ste s tem še uničili Slovensko vojsko. Mi nimamo nič za ponuditi. Pojdite si, gospod minister, pogledati v kakšno vojašnico, kakšna je vojaška oprema. Še enkrat sprašujem: Kakšni so vaši izgovori, da ne zvišuje obrambni proračun?
Hvala lepa. Minister dr. Dušan Mramor, izvolite.
Kot je bilo meni povedano, je bila zaveza z naše strani, da se nominalno ne bo več zmanjšal, in to je bila zaveza, ki jo je predsednik Vlade sprejel v letu 2016, kar se tudi zgodi, ker se nominalno povečuje in nominalno se povečuje tudi v letu 2017. Očitno so bile razmere takšne, ker je bil že pred nami zmanjšan proračun tako močno, da je bila ocena, da je treba na račun vojske, se pravi obrambe, ne zmanjševati ostalih delov javnega sektorja, recimo šolstva, zdravstva in tako naprej, v letih krize. Sedaj je seveda situacija drugačna in za leto 2017, kot sem rekel, ob spremembi proračuna, to je bil dogovor tudi včeraj, se bo obrambni proračun popravil, tako da bo pač rastel v deležu BDP.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, zahtevate razpravo na Državnem zboru? Izvolite.
Hvala, podpredsednik. V skladu s Poslovnikom predlagam, da Državni zbor opravi razpravo na to temo. Ko mi je minister odgovoril, sem na hitro pogledal na RTV, premier Cerar je Stoltenbergu dejal, da Slovenija v 2016 ne bo več krčila obrambnega proračuna, od leta 2017 naprej pa bo vsako leto obrambni proračun zviševala za 0,04 %. Tako da jaz dvomim, da je on imel v mislih nominalno za leto 2016, potem za naslednja leta bi imel pa kar procentualno oziroma odnosno do BDP. Ker vsi vemo, še enkrat, Nato ima tam razpredelnico in oni samo vidijo, aha, država je dvignila glede odnosov do BD, njih nominalno ne zanima, sploh pa ne, če dajemo za neke članarine. Mi se bomo morali v tem državnem zboru pogovoriti, če bo podprta zahteva za razpravo, če ne bo, bomo že sklicali Odbor za obrambo, ni noben problem, ampak ne bomo povabili ministrice za obrambo, bomo povabili finančnega ministra, bomo povabili predsednika Vlade, ker zdaj je bilo pa res dosti tega, sem tudi član Prlamentarne skupščine zveze Nato, lahko povedo tudi koalicijski poslanci, ko gremo na te summite, kakšnih vprašanj smo deležni, kakšnih očitkov smo deležni. Slovenija je postala čisto nek irelevanten partner zveze Nato, gledajo nas tukaj predvsem še zaradi nekih političnih razlogov. Če vam to ni več prioriteta, lahko opravimo razpravo, povejte nam, mi se pač nekje drugje vidimo, kaj jaz vem, kakšen nov pakt nastaja, varšavski ali kaj jaz vem, kam boste šli, med kakšne neuvrščene. Ampak, veste, ne nekaj obljubljati, potem pa tega ne uresničimo. Meni ni noben problem, če ste se pač odločili drugače, ampak potem tako povejte. Ne pa da, kakor se zdaj govori, da je takšno pomanjkanje sredstev, da v naslednjih dveh letih ne moremo niti osnovne opreme kupiti za vse vojake, da bi se kolikor toliko moderniziralo oziroma da bi vsaj vsi skupaj enako izgledali. V prvi polovici leta 2016 bo očitno potreba prizemljiti falcon, bo konec potovanj vlade, bo konec transporta človeških organov – s tem projektom se je hvalil prejšnji minister –, da ne govorim o tem, da bodo očitno zadeve prišle tako daleč, da bomo v drugi polovici leta 2016, zaradi takšnih finančnih sredstev prizemljili tudi helikopterje Slovenske vojske, ki so stari, ki so dotrajani, enega za drugim. Jaz upam, da se zavedamo, kaj to pomeni, predvsem z vidika reševanja v slovenskih gorah. Ampak vi boste nosili tista bremena, vi boste morali slovenski javnosti podati odgovore. Slovenska javnost vidi, kakšna je Slovenska vojska, da so dobro usposobljeni, ampak pri opremi se pa vse konča oziroma pod črto, pri finančnih sredstvih se vse konča. Teh je premalo in skrajni čas je, da se zavemo te situacije in dvignemo obrambni proračun.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri popoldne v okviru glasovanj. Dr. Franc Trček bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Viktorju Erjavcu. Glede na odsotnost ministra, prosim da se opredelite tudi do načina odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani preostali! Minister Erjavec je maja letos skupaj z ministrico gospo Ireno Majcen prisilno premestil neposredno izvoljenega člana vodstva reprezentativnega sindikata slovenskih diplomatov, sindikalnega zaupnika Petra Goloba na drugo ministrstvo. S tem so se nekako znebili glasnega sindikalista in žvižgača, ki je javno opozarjal na klientelizem in tudi druge nepravilnosti na MZZ. Minister je zatrjeval, da je bila premestitev potrebna zaradi, citiram, "delovnih potreb na Ministrstvu za okolje in prostor", kar je glede na dejstvo 700 zaposlenih na MZZ, blago rečeno, smešno, saj je izbral ravno že prej omenjenega očitno motečega gospoda. Pri tej premestitvi ne gre za neko nepomembno kaprico, gre za zelo hud napad na sindikalne pravice oziroma kršitev temeljnih pravic delavstva, kot jih ureja recimo ratificirana konvencija Mednarodne organizacije dela številka 87, ki ob drugim določa, da imajo delavske organizacije pravico, citiram, "da svobodno izbirajo svoje predstavnike". Gospod minister je pravnik, je delal v uradu Varuha človekovih pravic, gotovo se zaveda, da kršite konvencije pomeni namerno kršitev temeljnih človekovih pravic. Ta vlada odkrito služi kapitalu in kaže mačehovski odnos do sindikatov, a bi se vendarle morala držati vsaj nekih osnovnih demokratičnih pravil in spoštovati ustavni red. O primeru se je izrekel tudi zagovornik načela enakosti, ki je v poizvedbi opozoril, citiram, "da so podana dejstva, ki izkazujejo sum neposredne diskriminacije, viktimizacije in morda tudi nadlegovanja pobudnika zaradi političnega prepričanja in članstva ter delovanja v sindikatu." Ugotovil je tudi sum, nadalje citiram, "neposredne diskriminacije in viktimizacije Sindikata slovenskih diplomatov". Zelo zaskrbljujoče so tudi njegove ugotovitve, da je problem, citiram, "klientelističnega zaposlovanja v javni upravi pereč in da so analize ugotovile, da je bil taisti problem v preteklosti velik tudi konkretno na samem Ministrstvu za zunanje zadeve, natančneje prav na diplomatski službi". Zato postavljam gospodu Erjavcu vprašanje: Zakaj šikanira sindikalista žvižgača? Kakšno sporočilo daje s tem Vlada Republike Slovenije prijaviteljem, žvižgačem? Namesto da bi izvrševala svojo dolžnost, da prijavitelje zavaruje, jih sama šikanira. V nadaljevanju pa bi rad tudi postavil vprašanje o nekoordinaciji dela diplomatskih predstavništev, ki se jasno kaže pogosto v izjavah določenih veleposlanikov, na primer v izjavi gospoda Kacina, veleposlanika pri Natu, ki je od vseh tam akreditiranih veleposlanikov, ko se še uradno ni vedelo ozadje turško-ruskega konflikta, zapleta, dal neko tako najbolj ostro napadajočo izjavo in upam, da mi bo gospod minister odgovoril [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Na kakšen način bi radi imeli odgovor, gospod poslanec? Ustno. Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslancev. Gospod Matjaž Hanžek bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, v začetku oktobra sem prejel vaš odgovor na moje pisno poslansko vprašanje na isto tematiko. V njem navajate, da se vaše ministrstvo izjemno dobro zaveda pomena nevladnih organizacij, ki delujejo na področju okolja. Podatke okoljskih nevladnih organizacij, združenih v mreži plan B za Slovenijo, kažejo, da so v letu 2013 okoljske nevladne organizacije dobile le 0,07 % vseh sredstev, ki so bila namenjena nevladnim organizacijam. V vašem pisnem odgovoru, ki je delno zavajajoč, navajate, da v letu 2016 za nevladne organizacije ministrstvo načrtuje 200 tisoč evrov, za leto 2017 pa 250 tisoč evrov sredstev, da je bil za leti 2015 in 2016 objavljen javni razpis za sofinanciranje v višini 200 tisoč evrov, da ima Ministrstvo za javno upravo za sofinanciranje vsebinskih mrež vseh nevladnih organizacij v državi na voljo 6 milijonov evrov. Pri preverjanju informacij ugotavljam, da je Ministrstvo za javno upravo objavilo razpis, po katerem se lahko okoljske nevladne organizacije kandidirale za največ 265 tisoč evrov za obdobje štirih let, da razpis Ministrstva za okolje in prostor za leto 2015 in 2016 še vedno ni zaključen in zato iz tega naslova nevladne organizacije v letošnjem letu ne bodo dobile ničesar. Drugih javnih razpisov za nevladne organizacije v letošnjem letu ministrstvo ni objavilo. V Sloveniji deluje 55 okoljskih nevladnih organizacij s statusom delovanja v javnem interesu in številne druge manjše, ki so za varovanje okolja in narave prav tako pomembne. Načrtovana sredstva ne potrjujejo vaše trditve, da se vaše ministrstvo izjemno dobro zaveda pomena in vloge nevladnih organizacij. Hkrati je iz vašega odgovora razvidno, da se na pobudo okoljskih nevladnih organizacij niste odzvali s sistemskim reševanjem problema, ki bi zagotovil zadostna ter predvidljiva sredstva za daljše obdobje. Zato vas sprašujem: Kdaj boste pristopili k sistemskemu dolgoročnemu reševanju problema financiranja okoljskih nevladnih organizacij? Kako odgovarjate na predlog plana B, da se naj 1 % okoljskih taks po vzoru dobrih praks iz drugih držav nameni za financiranje delovanja nevladnih organizacij na področju varstva okolja in narave? Kaj nameravate storiti, da ne bodo nevladne organizacije v kratkem, v letih 2016, 2017, prisiljene prenehati z delovanjem? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa Irena Majcen, ministrica za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec gospod Hanžek, hvala za vprašanje. Tako kot ste navedli, smo v našem pisnem odgovorili posredovali odgovor, ki govori seveda o tem, da smo na ministrstvu seznanjeni s položajem okoljskih nevladnih organizacij, ki so nam tudi predstavile, kako si same zamišljajo to reševanje. Seveda pa iz njihovih predlogov izhaja, da, recimo, s financiranjem sredstev, ki so namenjena za projekte programe Eko sklada, tako bi rekla, v kar precejšnji višini teh sredstev, priznam, ni mogoče rešiti tega položaja. Da se zavedamo, kako je težko s finančnimi sredstvi pokriti vse njihove potrebe, kaže to, da smo za leto 2016 in pa tudi za leto 2017, bom rekla, kot edino postavko povečali finančna sredstva za 100 %. Torej za leto 2016 je zagotovljenih 200 tisoč evrov, za leto 2017 pa 250 tisoče evrov. Jaz se zavedam, da so v preteklih letih te nevladne okoljske organizacije delovale pa po drugih sistemih, dobivale so tudi evropska sredstva, kar bo mogoče tudi sedaj, namreč Ministrstvo za javno upravo ima za krepitev zmogljivosti nevladnih organizacij predvsem za zagovorništvo in izvajanje javnih storitev v obdobju 2015–2019 razpis, seveda bodo tudi okoljske nevladne organizacije lahko kandidirale za ta sredstva. Kot je bilo v preteklosti, bo verjetno mogoče pridobiti kakšna evropska sredstva tudi skozi svoje naloge in delo, ki ga opravljajo. Namreč, okoljske dajatve, kot jih vi navajate oziroma da bi naj se iz naslova okoljskih dajatev nek delež dal za nevladne organizacije, so del integralnega proračuna ali pa so prihodek občin. Trenutno ne obstaja namenska postavka za okoljske dajatve, torej tega predloga ni mogoče operacionalizirati. Res pa je, da smo razpisali še dodatnih 200 tisoč evrov iz postavke podnebni sklad, gre za področje ozaveščanja in informiranja, zdaj je v teku izbira. Gre pa za vsebinska področja ozaveščanja, izobraževanja, usposabljanja za prehod na z viri gospodarno, zeleno in konkurenčno nizkoogljično družbo, nadalje gre za informiranje o koristi blaženja podnebnih sprememb in praktičnih vidikih izvajanja ukrepov ter spodbujanje ukrepanja, informiranje glede novega mednarodnega podnebnega sporazuma, ki je bil sprejet v Parizu, in ozaveščanje in informiranje ter izobraževanje za prilagajanje na podnebne spremembe. Namreč pravkar poteka izbira tistih projektov, ki bodo izpolnjevali te pogoje in jim bodo dodeljena finančna sredstva. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek, izvolite, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Kot sem razbral iz vašega odgovora, se mi zdi, da v perspektivi ne bo mogoče začeti s kakšnim sistemskim dolgoročnim reševanjem problema okoljskih nevladnih organizacij. Tukaj govorimo, kot ste sami povedali, čeprav je šlo za 100 % povečanje, o 200.000 evrih, to je v proračunu grozljivo malo, če samo razmišljamo v milijonih, ki jih je ta vlada mimogrede našla za britvičasto mrežo, ki med drugim uničuje, zelo uničuje okolje, uničuje gozdove, vodo, reke, da ne govorim o živalih. Za uničevanje okolja je mirno v desetinah milijonih država pripravljena, za nevladne okoljske organizacije, ki bi vas pa naj skrbele, bo pa namenjenih 200.000 evrov. Jaz tukaj skoraj ne vem, kaj naj vas vprašam, ker ste mi odgovorili, da je, vsaj tako sem ali me pa popravite, da dolgoročnega sistemskega financiranja ne bo, odstotek tak, ker je integralni proračun, tudi ne moremo računati. Morda pa bi lahko dodali: Če in kdaj razmišljate, da bi kako organizirali, da ne bi nevladne organizacije s področja okolja kmalu nehale delovati? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, ministrica, izvolite.
Hvala. Res je, da v tem naboru, ki ste ga sami izpostavili, manjkajo še ta razpisana finančna sredstva Ministrstva za javno upravo, ki govorijo o tem, da bo za nevladnike, predvsem za zagovorništvo in izvajanje javnih storitev v letu 2015–2019 razpis in okoljske nevladne organizacije lahko kandidirajo tudi za ta sredstva. Res je tudi, da ministrstvo zagotavlja del sredstev, ki se tičejo nekaterih storitev, kot je najem prostorov za te nevladne organizacije. Je pa res, da se lahko v naslednjih letih, ampak priznam, da tega kot odgovor na to vprašanje ni moč podati zdaj, pripravi in se prediskutira še te takse, okoljske takse. Je pa res, da za pripravo takega odgovora pa tudi mi na ministrstvu potrebujemo več časa, predvsem zaradi sprememb, ki se dotikajo potem tudi zakonodaje. V smislu delovanja teh nevladnih okoljskih organizacij pa si upam trditi, da je njihova možnost pridobivanja finančnih sredstev tudi širša. Same organizacije so tudi v do zdaj, če gledam finančni vir našega ministrstva, torej je bil manjši kot zdaj, pa so te nevladne organizacije uspele delovati in se razvijati, to pomeni, da je seveda tudi v prihodnje potrebno te vire, ki so lahko seveda izven sistema Ministrstva za okolje in prostor, črpati in si zagotoviti boljše oziroma dobro sodelovanje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani, gospod minister, jaz vam bom postavil poslansko vprašanje glede Adria Airways Tehnika. Zdaj vemo, da je bila 24. novembra sklenjena pogodba o prodaji tega podjetja poljskemu podjetju Linetech Holding. O prodaji sta odločala Slovenski državni holding in pa nemško državno podjetje Fraport, namreč polovični lastnik Adria Airways Tehnika je Aerodrom Ljubljana, ki je bil privatiziran lansko leto. S to odločitvijo pa je bil na žalost onemogočen notranji odkup, se pravi prevzem s strani zaposlenih. V Adrii Airways Tehnika, ki ima okoli 200 zaposlenih, je namreč kar 150 zaposlenih prispevalo svoja lastna sredstva za delavskih odkup. In skupaj s sposojenimi sredstvi se ponudili za prevzem podjetja dobrih 5 milijonov evrov. Ampak v prodajnem procesu niso imeli možnost, da bi svojo ponudbo izboljšali in njihova ponudba ni bila pošteno obravnavana. SDH bi moral v tem primeru zaščititi javni interes, da se ohranijo visoka strokovna delovna mesta in znanje v Sloveniji. Tudi strategija upravljanja naložb SDH nalaga naslednje: prvič, da preveri možnost notranjega odkupa, in drugič, da v prodajno pogodbo vnese varovalke za delovna mesta in za ohranitev delovnih mest. Ampak na žalost moramo ugotoviti, da SDH te svoje naloge ni opravil. Ne samo, da ni preveril, da ni pošteno obravnaval ponudbe delavcev, še hujša kršitev je bila, da niti svet delavcev, niti sindikati v podjetju niso bili uradno seznanjeni s postopkom prodaje. Poleg tega pa se SDH ni odzval na seznam nefinančnih zavez, ki so jih predlagali predstavniki sindikata. S tem so bile kršene pravice zaposlenih po Zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju, saj poslovodstvo ni organiziralo posvetovanja z delavci. Prejšnji teden je odstopil predstavnik delavcev v upravnem odboru, saj je prišlo do poskusa šikaniranja delavskega zaupnika, zaradi česar zaposleni v Adrii Airways Tehnika že zbirajo peticijo. Po zakonu o SDH je Ministrstvo za finance skrbnik javnega interesa. Kot minister pa sedite na sejah nadzornega odbora, da bi za ta javni interes skrbeli. Zato me zanimajo tri stvari: Prvič. Zakaj ponudba zaposlenih ni bila enakovredno obravnavana? Drugič. Katere varovalke v pogodbi, ki sta jo sklenili, varujejo delovna mesta in razvoj tega podjetja? Tretjič. Ali boste proučili in sankcionirali kršitve predpisov, ki so se zgodile v postopku prodaje? Hvala.
Hvala lepa. Minister dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec gospod Luka Mesec, Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki velja od leta 2014 in upošteva vse smernice OECD za korporativno upravljanje družb v državni lasti določa, da Slovenski državni holding upravlja vse naložbe Republike Slovenije v skladu z načelom neodvisnosti. To pomeni, da se vlada oziroma ministrstva ne smejo vmešavati v njihovo poslovanje in odločitve. Skladno s tem načelom in na podlagi sklepa Državnega zbora iz leta 2013 o privatizaciji 15 družb v državni lasti je SDH izvedel tudi prodajo kapitalske naložbe v družbi Adrie Airways Tehnika. Konkretno gre za 52,15 % delež, ki je v lasti SDH. Glede na navedeno, vam kot minister za finance z vidika svojega delovnega področja ne morem podati neposrednega odgovora, ga pa je podal na konkretno vprašanje že predsednik uprave SDH gospod Marko Jazbec na skupni seji Odbora državnega zbora za finance in monetarno politiko ter Komisije za nadzor javnih financ, ki je obravnavala letno poročilo SDH o upravljanju naložb države za leto 2014. Na podlagi informacij SDH vam lahko posredno povem, da je SDH s sklenitvijo pogodbe o prodaji Adrie Airways Tehnike izpolnil določitev Državnega zbora. Prodajni postopek se je začel v januarju 2014. Tekom prodajnega postopka so interes za vstop v lastništvo družbe izkazali različni potencialni investitorji, med katerimi so bili tudi zaposleni v družbi, ki so svoj interes izkazali preko novo ustanovljene družbe Adrie Airways Tehnika Holding Projekt, d. o. o., Ljubljana. SDH in Aerodrom Ljubljana kot drug delničar družbe sta ob pomoči pravnih in finančnih svetovalcev postopek prodaje vodila v skladu s predpisi in na konkurenčen in pregleden in enakopraven način do vseh potencialnih investitorjev. Znotraj postopka sta zasledovala cilje maksimiranja kupnine, vračila posojila, ki sta ga v letu 2012 dala družbi ter pridobila lastnika, ter hkrati pridobi lastnika, ki bo podpiral njeno rast in nadaljnji razvoj in ohranil ključne funkcije v Sloveniji. Zaposleni so bili o prodajnem postopku enakopravno oziroma nediskriminatorno obravnavani. SDH je v postopku upošteval določila Strategije upravljanja kapitalskih naložb države glede proučitve interesa zaposlenih za notranje lastništvo družbe. Delodajalci niso le proučili interesa za notranje lastništvo zaposlenih v družbi, temveč tudi iniciativno skupino za odkup družbe in posledično Adria Airways Holding Projekt, d. o. o., kot potencialnega kupca v prodajnem postopku enakopravno obravnavali. V konkurenčnem postopku je bil od treh ponudnikov izbran tisti, ki je ponudil najvišjo kupnino za lastniški kapital in zagotovil takojšnje poplačilo posojila. Ponudba zaposlenih je bila med vsemi tremi ponudbami cenovno najslabša, prav tako družba, ki jo je v imenu zaposlenih nastopala kot kupec ni izkazala zadostnih finančnih zagotovil o zmožnosti financiranja transakcije. Prodajalca sta ocenila, da družba potrebuje povezovanje s strateškimi investitorji, ki bodo pomagali nadomestiti rizične kupce in pridobivati nove kvalitetnejše stranke. Povezovanje s strateškim investitorjem ji bo omogočilo konkurenčnejši položaj na trgu, kjer se v radiju, v katerem družba deluje, pojavlja več kot 40 ponudnikov tovrstnih storitev. Povezovanje s finančno močnejšim lastnikom ji bo tudi omogočilo lažji dostop do finančnih virov. Slovenski državni holding ocenjuje, da je postopek prodaje potekal konkurenčno, transparentno in enakopravno do vseh ponudnikov. Zagotovil je odgovornega lastnika, ki bo razvijal družbo Adria Airways Tehnika tudi in lahko bi rekli predvsem v prid njenih zaposlenih.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod minister, od vas seveda ne zahtevamo, da se vmešavate v prodajne postopke, ker vemo, da se po zakonu ne smete. Zahtevamo pa, da preverite zakonitost teh postopkov in da v teh postopkih branite javni interes, ki pa je zapisan tako v Zakon o SDH kot v strategiji upravljanja. Recimo, kje je bil ta kršen, najprej sedmi odstavek razdelka 3.3 o strategiji upravljanja zahteva, da SDH preveri možnost notranjega odkupa, in ne samo to, SDH mora aktivno omogočiti notranji odkup. Se pravi, v skladu s tem predpisom bi SDH moral omogočiti delavcem, da izboljšajo svojo ponudbo, če jo je ovrednotil kot cenovno najslabšo, kot ste rekli. In me zanima: Ali je za vas korektno, da SDH tega ni storil? Se pravi, konkretno vprašanje, je korektno, da niso omogočili izboljšanja ponudbe. Potem dalje, ko pravite, da je bila ponudba cenovno najboljša. Strategija upravljanja zahteva med drugim tudi, da kupnina ne more biti edini cilj prodaje, ampak je treba upoštevati nefinančne cilje, kot sta zaposlenost in razvoj podjetja. Osmi odstavek zahteva, da SDH v pogodbo vnese varovalke, da sedež ostane v Sloveniji, da se zaposlenost ne zmanjša. In me tukaj čisto konkretno zanima: Katere nefinančne zveze so bile sprejete? Ali so bile določbe te usmeritve konzumirane? SDH se izgovarja, da ni mogel vključiti nefinančnih zahtev delavcev, ker so bili ponudniki v konfliktu interesov. Ampak v temu primeru je strategija upravljanja potemtakem s takšnim branjem neuporabna. Če hočejo delavci firmo odkupiti, ne smejo podajati zahtev z vidika delavcev, če hočejo podajati sindikalne zahteve, pa ne morejo odkupiti podjetja. In me zanima: Ali je ta predpis slab ali pa je pač praksa SDH tukaj takšna, kot je?
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, izvolite
Zdaj detajlov glede pogodbe ne poznam, lahko pa zaprosimo SDH, da vam to posredujejo, če so bile kakšne zaveze tukaj notri sprejete. To bomo tudi naredili. Glede razvoja in zaposlenosti je pa ključno, kakšne finančne zmožnosti ima kupec. In to upoštevanje finančnih zmožnosti kupca in seveda razlika med tem, kakšne so bila finančne zmožnosti zaposlenih oziroma za notranji odkup, in kakšen je od tega kupca, ki je kupil, so bile očitno za SDH dovolj prepričljiv razlog, da je bil to eden od elementov, ki je navajal, da je ta kupec, ki mu je zdaj s prodajno pogodbo bilo podjetje prodano, finančno močnejši in s tem lahko zagotavlja boljši razvoj pa tudi strateški kupec kot pa bi zaposleni sami.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, zahtevate razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Bi prosil gospoda ministra, če lahko s strani SDH te odgovore priskrbi., Hkrati pa glede na to, da nismo prejeli odgovorov, ali so bile določbe Zakona o SDH v tem primeru upoštevane, ali je bil javni interes zaščiten, ali so bili delavci obveščeni, ali je prišlo do pravilnega postopka glede omogočanja zviševanja ponudbe s strani delavcev in tako dalje, predlagam, da Državni zbor o tem opravi razpravo. Namreč, Adria Airways Tehnika je podjetje, ki ima več kot 200 zaposlenih, je izjemno pomembno za slovensko letalsko panogo, posredno pa tudi za turizem, je firma z visoko dodano vrednostjo in z visoko kvalificiranimi delavci, zato na tem mestu ne moremo tako zlahka sprejeti, da enostavno prevlada logika maksimiziranja kupnine in da so ob tem lahko vse ostale določbe, tako Zakona o SDH kot Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju, enostavno v prodajnih procesih povožene, zaposleni pa evidentno šikanirani. Zato predlagam, da se o tem pogovorimo. Ministra pa bi prosil, če lahko priskrbi podatke, predvsem o tem, katere nefinančne zaveze so v kupoprodajni pogodbi zajete, in da s strani ministrstva razloži oziroma pojasni, ali so bile vse postavke Zakona o SDH in strategije upravljanja v tem primeru upoštevane in ali je kot tak postopek bil izveden legalno in pravilno. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. S tem smo končali z vprašanji. Predsedniku Vlade, ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, 15. decembra 2015, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 14. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa.