Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam z nadaljevanjem 5. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Zmago Jelinčič Plemeniti, Vili Rezman, Joško Godec, Franc Jurša, Matjaž Zanoškar, Jakob Presečnik do 15. ure, Marijan Pojbič, dr. Peter Verlič do 15. ure in Janja Klasinc. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ENKRATNEM POKOJNINSKEM DODATKU, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Vinkom Gorenakom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 27-ih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku predlagatelja dr. Vinku Gorenaku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani, da bi se lažje razumeli in da bi lažje se odločali o sprejemu tega zakona, sem dolžan poseči v leto 1999. Leta 1999 je bila sprejeta pokojninske reforma. Ta pokojninska reforma dejansko daje rezultate, daje učinke in v svojem bistvu še traja. Leta 2001 se je zgodilo nekaj, česar sicer vsaj v naši poslanski skupini nismo pričakovali, to pa je, da je bil spremenjen način usklajevanja pokojnin. Takratna vlada v sodelovanju s predstavniki takratnimi DeSUS-a, je sprejela reformo, po kateri so pokojnine pričele zaostajati za realno rastjo plač. Upokojenci so tako izgubili 2,5 do 3 pokojnine do leta 2004. V letu 2004 je naša stranka v času predvolilne kampanje jasno povedala, da bo spremenila način usklajevanja, da bo ta ugodnejši za upokojence, in to je v februarju 2005 tudi storila. Pokojnine so tako pričele rasti, skladno z rastjo plač, v nekem normalnem razmerju do plač. V letu 2008 smo prav tako veliko govorili o pokojninah. Predstavniki DeSUS-a, vsaj njihov predsednik je govoril o tisoč evrih pokojnine, kasneje se je popravil. Pa vendarle moram citirati še eno njegovo izjavo iz mojega okolja iz tistega časa. Nekje v Rogaški Slatini ali Podčetrtku je dejal: "Vsi prihajamo v DeSUS." Sam se niti nisem zavedal te njegove izjave, vendar dan kasneje sem srečal enega od lokalnih predstavnikov DeSUS-a, ki mi je povedal, da je nekoč bil v moji stranki, pa vendarle je odšel v DeSUS. Normalno, nič se nismo skregali, vse je bilo v redu, ampak saj veš, v penzijo sem šel. Torej, učinki takih izjav so znani in praktično dokazljivo. Po volitvah 2008 je vladna koalicija sprejela in se v svojem koalicijskem sporazumu zavezala, da bo upokojencem izplačala januarja in septembra 2009 enkratni pokojninski dodatek v višini 300 evrov. Mesec dni kasneje je v svojem programu dela za leto 2009 to pozabila. Ta zakon je izpadel, zato sem januarja 2009 postavil poslansko vprašanje ministru dr. Svetliku, ki pa mi na vprašanje, vsaj na to, kdaj bo to izplačano, ni odgovoril. Februarja 2009 sem zato vložil, smo zato vložili zakon, ki ga danes obravnavamo. Takrat je bil zakon označen s strani koalicije za populizem. Marca 2009 smo vložili amandma k proračunu, ki je bil zelo jasen. Proračun naj v letu 2009 ta sredstva zagotovi. Ta amandma ste zavrnili. Vlada danes poroča v svojem mnenju k temu zakonu zelo jasno stališče, zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, zato ker dela selekcijo med upokojenci in tistimi ostalimi z najnižjimi pokojninami - s čimer se globoko lahko strinjamo in izrekam pohvalo Vladi, da želi izplačati enkratni dodatek vsem ogroženim, tudi upokojencem. Toda problem je v tem, da seveda temu ne morem verjeti. Zakaj ne morem temu verjeti? Iz temeljnega razloga, ker v poročilu Vlade zelo jasno piše, da bo Vlada naredila analizo na tem področju. Torej se bo odločala šele po analizi. Zato predlagam, da današnji zakon, če želite, amandmirate na ta način, da bodo upokojenci ta dodatek dobili izplačan prej, vsem ostalim socialno ogroženim pa ga lahko Vlada izplača tudi kasneje. To je na nek način kompromis, ki ga lahko sprejmete. Zavračam tudi mnenje v tistem delu Vlade, ki pravi, da seveda zadeva ni taka, da je ta zakon krivičen, ker predvideva izplačilo 300, 200 in 150 evrov šele v letu 2010. To je res na načelni ravni. Vendar, zavrnili ste amandma, ki smo ga predlagali, zato ga imate zdaj možnost popraviti. V razmerah, ko minister Lahovnik odstopa ali razmišlja o odstopu, v razmerah, ko ministra Križaniča odstavljate, bi bilo dobro, da ta zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima dr. Ivan Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Hvala lepa za besedo. Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku je namenjen reševanju socialno-ekonomskega položaja upokojencev z najnižjimi pokojninami, in sicer v letu 2010. Menim, da je v času svetovne finančne krize zakon, kot je predlagan, sicer dobronameren, a ne najboljša rešitev. Socialna država, v kateri živimo, mora zagotavljati socialno varnost vseh skupin prebivalstva, vsem tistim torej, katerih dohodkovni in materialni položaj je primerljiv in katerih položaj se zaradi neugodnih razmer slabša. Vlada Republike Slovenije Zakona o enkratnem pokojninskem dodatku tako ne podpira, saj bi takšen zakon s ciljno usmeritvijo le na določeno kategorijo prebivalstva povzročal socialno neenakost, tako med različnimi socialno ranljivimi skupinami prebivalstva kot tudi med upokojenci samimi. Po načelu socialne države, ki mora zagotavljati minimalni življenjski standard vsakomur, ki razpolaga z enakimi sredstvi ali premoženjem, se s ciljno usmeritvijo na dohodkovni položaj upokojencev z najnižjimi pokojninami v neenakopraven socialni položaj postavlja vse druge osebe, katerih sredstva ali premoženje so primerljive vrednosti in bi jim bila potrebna državna pomoč v enakem obsegu. To so, na primer, prejemniki denarne socialne pomoči, brezposelni z najnižjimi ali brez nadomestila in podobno. Predlagatelj tudi ne upošteva siceršnjega dohodkovnega in premoženjskega stanja upokojencev in njihovih družinskih članov, temveč le njihovo pokojnino, ki pa ne določa v celoti ekonomskega in socialnega položaja upokojencev, saj imajo lahko sicer precej premoženja, ki je tudi podlaga za njihov položaj. Vlada je zaradi navedenega in zavedajoč se težkega položaja posameznih socialnih kategorij v tretji vladni paket kratkoročnih ukrepov za blažitev gospodarske in finančne krize že vključila sprejetje posebnega interventnega zakona. S tem zakonom bo socialno ogroženim prebivalcem oziroma državljanom Republike Slovenije, ki predstavljajo dohodkovno in premoženjsko najšibkejše sloje prebivalstva, dodelila enkratno solidarnostno pomoč za zagotavljanje njihovega socialne varnosti. Na ta način bo zagotovljena enaka socialna obravnava vseh kategorij prebivalstva. Poleg tega bo s tem zakonom pomoč zagotovljena že letos, ko je ta najbolj potrebna, medtem ko bi predlog zakona, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Vinkom Gorenakom, prišel dodatek šele prihodnje leto. Naj dodam še to, da pripravljamo za upokojence še poseben ukrep, in sicer to, da bi na podlagi tega ukrepa upokojenci, ki so bili kratek čas vključeni v dodatno pokojninsko zavarovanje, lahko prišli do svojih sredstev pred izpolnitvijo določenih zakonskih pogojev 10 let od vključitve. Skratka, danes tisti, ki so bili vključeni v ta drugi steber v zasebnem sektorju te možnosti pred časom 10-ih letih nimajo in mi razmišljamo o tem, da bi jim to možnost odprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. V Slovenski nacionalni stranki zakon v celoti podpiramo. Predlagatelj namreč predlaga spremembo namreč zaradi večje pozornosti ranljivih skupin prebivalstva, v konkretnem primeru upokojencev. Mislim, da je bila to tudi ena od koalicijskih obljub in zaobljub ene od vladajočih strank in da bi bilo to že lahko realizirano. Enkraten dodatek naj bi upokojenci pričakovali skupaj z avgustovsko pokojnino, pa verjetno ga ne bodo dobili, ker danes ta zakon ne bo dobil zadostne podpore. Če gledamo primerjalno analizo v drugih državah, lahko ugotovimo, da če je za nas kriza, je verjetno tudi za druge, da je tako na Madžarskem, ki je primerljiva s socialnim položajem, dosti slabši socialni položaj je tam, pa se to usklajevanje vrši, Portugalska, Italija za primerjavo imata enkratno letno usklajevanje. Namen tega zakona, če ga bomo sprejeli, bo dodatno izboljšanje materialnega in socialnega položaja uživalcev nizkih pokojnin. V te kategorije se uvrščajo predvsem upokojenci, ki prejemajo nižje pokojnine od 500 evrov. Skupaj z drugimi ukrepi bi, recimo, lahko odpravili nesorazmerje na tem področju. Za to Slovenija potrebuje neka sredstva, izračunano je 63,8 milijona evrov, ampak glede na to, kaj vse se lahko izplačuje v Sloveniji, to ne bi smel biti problem. In zanimivo je, ko človek prebira mnenje Vlade, ko Vlada sicer zapiše, da ugotavlja, da predlagatelj pri pripravi predloga po inerciji sledi ureditvi zakona o enkratnem pokojninskem dodatku, hkrati pa zapiše, da vendar pa v primerjavi s tem zakonom, predlog zakona nima narave intervencijskega zakona in je to edini razlog, da ta predlog zavrne. Za mene je to zelo nenačelen odgovor. In, če to ni intervencijsko - potem, kaj pa je intervencijsko? Reševati dejansko propadle investicije posameznikom? Vlada je imela pred časom pomislek tudi, da bi posegla v socialne pravice celo otrok, ampak jaz sem vesel, da se je od tega distancirala in da se o tem ne govori več. Namreč, ukinjena naj bi bila tudi prehrana, ki smo jo izglasovali v prejšnjem mandatu. Tam je tudi nekje bilo računano, da naj bi se prihranilo, ravno toliko kot je na tej postavki namenjeno za uravnavo socialne problematike. Če pogledamo dejansko strukturo upokojencev, se moramo dotakniti potem tudi kmečkih pokojnin. Tam je situacija naravnost žalostna. Nekateri prejemajo manj kot 200 evrov. In spoštovane kolegice in kolegi, kako lahko nekdo v Sloveniji preživi z 200 evri? Če mi najdete to osebo, ki lahko plača elektriko, vodo in samo tiste položnice, ki pridejo dnevno, mesečno v hišo z manj kot 200 evri, potem vam bom verjel, da ta zakon danes ni potreben. Če govorimo o socialni državi, o kateri radi spregovorimo takrat, kadar je govor o socialni demokraciji, to imamo tudi zapisano v ustavi, potem bi bilo zelo socialno, da danes sprejmemo to pobudo, da najdemo teh 63,8 milijona evrov, in če že ne na celotnem področju, da rešimo vsaj ta segment. Vlada sicer želi s prelaganjem te problematike to področje urejati v nekem celotnem zakonu, ki bi zajel tudi celotno populacijo revščine, najšibkejših slojev prebivalstva itn., itn. - navaja v odgovoru Vlada. Ampak verjamem, da se to ne bo zgodilo kmalu, danes, sedaj pa imamo ta predlog na mizi. In želel bi, da prenehamo s tem puhoglavskim ravnanjem in razmišljanjem, kajti skozi vse mandate samostojne Slovenije se poraja ena in ista zadeva, ki v bistvu ni dobra kot praksa, da namreč kdorkoli v Državni zbor prinese dober predlog, ga vladajoča pozicija preglasuje in zato, ker to ni pravi naslov oziroma ni pravi predlagatelj, ga črta. Konstruktivno bi morali delovati sedaj, ko je kriza, in poslušati tudi pametne predloge iz nasprotne strani in mislim, da bi bilo prav, če se le da, da rešimo tisto, kar se rešiti da, in ne prelagamo problematike na jutri, kajti jutri bo še slabše. Recesija in kriza bo verjetno še poglobila socialno brezno in ravno na tem področju so skupine, ki so najbolj potrebne finančne pomoči. Povem vam, da je nerazumljivo, da živimo v Sloveniji in da so upokojenci tisti, ki so celo življenje dajali v to blagajno, pa danes nimajo toliko, da bi dostojno preživeli konec oziroma jesen svojega življenja. To je nedostojno, to je nedostojno! Prav bi bilo, da tisti, ki je delal celo življenje, da ima na svojo starost toliko denarja, da lahko dostojno živi. To je v drugih državah, ki nimajo take socialne note, bolj normalno kot pri nas. Kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo vse pobude in ukrepe, ki resnično pomagajo blažiti socialne stiske. Problem v prenizkih pokojninah in plačah pa se nam zdi obsežnejši in globlji. Ne da se ga rešiti zgolj z občasnimi dodatki, popraviti je treba cel sistem. Seveda bi bila najbolj idealna rešitev dvig plač in pokojnin vsem. Ali lahko tak enkraten ukrep, dodatek, na primer pomaga rešiti stisko upokojencu kmetu, ki ima neto pokojnino z dodatkom 190 evrov, če mu dodamo enkratno pomoč v najvišjem predlaganem znesku 300 evrov? Poslanec Slovenske ljudske stranke je na prejšnji seji Državnega zbora postavil ustno poslansko vprašanje in opozoril Vlado in pristojnega ministra na prenizke pokojnine, predvsem kmetov, ki prejemajo najnižje pokojnine. Kaj boste naredili, da se dvignejo te najnižje pokojnine, ki jih v večji meri prejemajo starejši kmetje, ki so dolga leta, predvsem po vojni, trdo delali za obvezno oddajo in plačevali pokojninsko in invalidsko zavarovanje? Samo po sebi se postavlja vprašanje, ali je sploh človeka vredno in dostojno, nekdo, ki bi lahko delal, pa ne dela in prejema višjo socialno podporo kot nekdo, ki je vse življenje trdo delal na kmetiji in ima na stara leta 180 evrov na mesec za preživetje. Kmečke žene, kot vemo, pa v prejšnjem sistemu niti niso mogle biti zavarovane. Prav tako niso mogle biti zavarovane žene obrtnikov, zato je minister sicer v odgovoru pravilno opozoril, da so ravno poslanci Slovenske ljudske stranke v letu 2000 dosegli tako imenovano državno pokojnino, kar je dobro in mi želimo, da ta sistem nadgradimo. Jasno pa je, da v sedanjem času v omenjenem znesku ne zagotavlja dostojnega preživetja, še posebej, če jo prejema le eden v družini. Poznano je tudi dejstvo, da če v dohodek ne bi šteli družinskih socialnih prejemkov, bi bila stopnja tveganja revščine v Sloveniji kar 25%. Mogoče se je strinjati z navedbo v odgovoru Vlade Republike Slovenije, da je prav in pravično vsem socialno in ekonomsko enako ogroženim kategorijam prebivalstva priznati pomoč v enakem obsegu, tudi izhajajoč iz tega, da predlog zakona določa, da sredstva za izplačevanje dodatkov bremenijo proračun države, ki mora po ustavnem zagotovilu zagotavljati sistemsko pregleden in pravičen socialni sistem, ki se financira glede na ekonomske možnosti države. Zato v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke od Vlade pričakujemo učinkovite ukrepe za okrepitev gospodarstva, da bo le-to zmoglo zagotoviti ustrezne dohodke in napolniti državno blagajno in socialne sklade. Po naravi smo Slovenci delavni in si želimo z delom zaslužiti zase in za svoje družine. Jasno je, da je vsaka pomoč dobrodošla nekomu, ki ima tako nizke dohodke, da mu dodatek vsaj malo ublaži stisko in se človek takrat v tistem trenutku kratko malo oddahne, vendar problem preživetja ostane. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona poslanskega kolega podprli, od Vlade pa pričakujemo ustrezne sistemske ukrepe, ki jih lahko vključi že v ta predlog zakona, ki je že v proceduri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. Spoštovane kolegice in kolegi. S strani Poslanske skupine SDS, torej od poslancev te poslanske skupine, je v parlamentarno proceduro vložen zakon, ki naj bi s svojim ukrepom zagotovil ustrezno dohodkovno podporo v obliki enkratnega pokojninskega dodatka. In kot piše v oceni stanja, predvsem tistim socialno najbolj ogroženim kategorijam prebivalstva, med katere se uvrščajo tudi upokojenci z najnižjimi pokojninami. V Poslanskem klubu LDS se strinjamo z vsako pobudo, ki je ciljana v smeri izboljšanja dohodkovnega in materialno socialnega položaja posameznika, seveda pa je treba tukaj že na začetku opozoriti, da je intenca predlagatelja bila zapisana korektno - torej, vsem tistim socialno najbolj ogroženim kategorijam prebivalstva -, seveda pa se potem v nadaljevanju zakon dotakne le ene skupine. Ker je bilo danes v uvodu predstavljeno, kaj vse je bilo postorjenega v času vlade Janeza Janše, bi za celovito sliko bilo le treba povedati, da so upokojenci z najnižjimi pokojninami v preteklem mandatu Janeza Janše bili deležni določenih varčevalnih ukrepov, ko je Vlada s spremenjenim načinom usklajevanja socialnih transferov prispevala k temu, da so brez varstvenega dodatka k pokojninam ostali številni upokojenci. Takrat smo kot opozicijski poslanci - in tudi del takratne koalicije - opozarjali, da sprememba zakona o usklajevanju socialnih transferov lahko pripelje do tega, da bodo socialno šibki še šibkejši, žal nam takrat koalicija ni prisluhnila, predvsem največja koalicijska stranka. Posledice so se zelo hitro pokazale, zato smo v nadaljevanju prejšnjega mandata podpirali zakone, ki so se nanašali na varstveni dodatek, enkratni dodatek, podpirali pa smo tudi vse tiste spremembe, ki bi posegale v izboljšanje zakona o socialnih transferjih. Takrat je bilo tudi s strani vladajoče koalicije in nekaterih ministrov ter predsednika Vlade slišati tudi veliko podcenjujočih ocen. Tako, ko so zaposleni opozarjali na neustrezne ukrepe, se jih je pošiljalo domov, naj pridejo, ko bo lepše vreme. Tistim pa, ki so opozarjali na svoj šibak socialni položaj, se je reklo, da je pač treba sprejeti čase, ko je treba jesti star kruh. Velikokrat smo tudi priče navedbam, da sistem usklajevanja pokojnin povzroča padanje razmerja med povprečno starostno pokojnino in povprečno plačo, kar je res. Vendar pa v LDS opozarjamo, da prihaja do sprememb med plačami in pokojninami tudi zaradi davčne reforme, ker so se upokojencem znižale olajšave. Po novem zakonu iz leta 2006 se po 112. členu rezidentu prejemniku pokojnine iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja prizna zmanjšanje dohodnine v višini 13,5% odmerjene pokojnine iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja; prej je bila ta olajšava 14,5%. Sedaj pa nekaj o vsebini. Sama vsebina Zakona o enkratnem pokojninskem dodatku sledi vsebini Zakona o enkratnem draginjskem dodatku, ki smo ga sprejeli sredi leta 2008 z namenom, da se prepreči poslabšanje materialnega stanja upokojencev z najnižjimi pokojninami zaradi naraščanja cen življenjskih potrebščin. V Poslanskem klubu LDS se vsekakor zavedamo, da je še vedno vrsti upokojencev, predvsem tistim z najnižjimi pokojninami, ogrožen materialni položaj in so zato potrebni pomoči. Vendar pa opozarjamo, da se je v času svetovne gospodarske in finančne krize, ki je zadela tudi Slovenijo, zelo poslabšal materialni položaj tudi drugim kategorijam neaktivnih oseb, torej brezposelnim, ki prejemajo denarno nadomestilo za primer brezposelnosti ali denarno socialno pomoč. Obstaja pa tudi vrsta aktivnih prebivalcev, žal, z nezadostnimi prejemki, ki iz različnih razlogov niso sposobni pridobiti zadostnih sredstev za preživetje. Zato se postavlja utemeljeno vprašanje, ali bi sprejetje predlaganega zakona še sledilo načelom, ki naj bi se zasledovala s tem zakonom in jih navaja tudi predlagatelj. Med drugim naj bi se najbolj uresničevala načela vzajemnosti in solidarnosti. Tu je predvsem mišljena medgeneracijska solidarnost mladih in starejših ter solidarnost med aktivno in neaktivno populacijo. Po našem mnenju bi lahko neenaka obravnava medsebojno primerljivih skupin prebivalstva pripeljala do situacije in do razmer, da država ne bi ravnala pravično in vsem socialnim in ekonomsko enako ogroženim kategorijam prebivalstva priznala pomoč v enakem obsegu. Prav tako je nemogoče zagovarjanje načela vzajemnosti in solidarnosti ter načela socialne države nasploh, če se v oteženih in spreminjajočih gospodarskih razmerah prebivalcem z enakimi sredstvi in premoženjem pomoč usmerja le na dohodkovni položaj upokojencev z najnižjimi pokojninami, pri čemer se v neenakopraven socialni položaj vse tiste, ki bi morali glede na sredstva in na premoženje biti deležni enake državne pomoči. Predlagatelji tudi ne razmišljajo o dejstvu, da obstajajo pomembne razlike v materialnem položaju tudi med upokojenci z najnižjimi pokojninami, kajti nekateri ne sodijo med socialno ogrožene kljub nizkemu dohodkovnemu položaju. To bi lahko pripeljalo do rešitev, kjer bi pomoč pridobili tisti, ki bi jo bili manj potrebni, izpadli pa bi tisti ali bili deležni manjše pomoči, katerih socialni položaj bi bil resnično bistveno slabši. Nadalje, nedomišljenost zakona kaže tudi neenakost prejemkov znotraj prejemnikov dodatka. Če navedem kot primer: če imamo zakonca, od katerega prejema eden nizko pokojnino, eden pa izredno pokojnino, bi v zbiru vrednostih obeh pokojnin bistveno presegala vrednost dveh zakoncev, ki bi oba prejemala nizko pokojnino, torej pod vrednostjo 500 evrov, kljub temu da bi dobila ta dodatek. Slabost zakona je tudi čas dodelitve pomoči. Po našem mnenju, torej za razliko od predlagateljev, ki predvideva socialne pomoči enkratne pokojninske dodatke v dveh delih šele v letu 2010, je treba zagotoviti pomoč še letos. Da predlagatelj tudi ni imel namena iskati rešitev za vse socialno najbolj ogrožene, govorijo besede samega predlagatelja, torej gospoda dr. Gorenaka, ki ob razpravi o rebalansu proračuna za leto 2009 navaja, da naj upokojenci dobijo tisto, kar jim je bilo obljubljeno nekoč, prej, ne pa iz potreb po zagotavljanju večje socialne varnosti. Da bi bila država učinkovita pri zagotavljanju pomoči vsem, ki so v težkem ekonomskem in socialnem položaju, pri čemer pa ne bi prišlo do razlik med aktivnimi in neaktivnimi skupinami prebivalstva, podpiramo predlog Vlade, da v Državni zbor posreduje intervencijski zakon, ki bo vsem socialno ogroženim prebivalstvom v Republiki Sloveniji zagotovil enkratno solidarno pomoč zaradi zagotavljanja njihove socialne varnosti. Na ta način bo potrebna pomoč dodeljena še letos in ne šele naslednje leto. Seveda pa podpiramo tudi ostale predloge, ki jih je danes tukaj v imenu Vlade predstavil minister in Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve za namen izboljšanja socialnega stanja upokojencev. V Poslanskem klubu LDS pa od Vlade in Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve tudi pričakujemo, da bo pripravilo analizo transferjev s področja socialne varnosti, ki bi bila podlaga za morebitne spremembe s ciljem, da bi se zagotovila večja učinkovitost in transparentnost porabe proračunskega denarja in hkrati izboljšal položaj materialno ogroženih skupin prebivalstva, kamor vsekakor sodijo upokojenci z nizkimi pokojninami. Od Vlade tudi pričakujemo, da bo s sistemskimi ukrepi na področju pokojninske politike dolgoročno vplivala na odpravo nadaljnjega socialnega razslojevanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, kolegice in kolegi! Zakona o enkratnem pokojninskem dodatku, ki je pred nami, ponovno predstavlja razloge za uvedbo enkratnega dodatka za upokojence. Kot razlog oziroma argument za uvedbo tega zakona pa navaja, najprej - zmanjšanje oziroma odpravo učinkov inflacije, drugič - ohranitev življenjskega standarda upokojencev z najnižjimi dohodki ter tretjič - njihovo dodatno izboljšanje materialnega in socialnega položaja. Torej če se dotaknemo vseh teh argumentov, enega za drugim, lahko vidimo, da pravzaprav so argumenti relativno trhli. Najprej glede inflacije. Razlog, zakaj je v lanskem letu prišlo do uvedbe Zakona o enkratnem pokojninskem dodatku je bilo, kot je bilo že večkrat rečeno, v izrednem povečanju življenjskih stroškov oziroma inflaciji, ki je v obdobju junij - julij 2007/2008 znašala 7%. Zato seveda je tedaj bil sprejem takega zakona upravičljiv. Toda že v drugi polovici leta 2008 se je rast življenjskih stroškov zmanjšala, bila je celo negativna, v januarju letošnjega leta v primerjavi z marcem pa znaša zgolj 1%. To se pravi, inflacijska gibanja v letošnjem letu ne ogrožajo prejemkov upokojencev sama po sebi in zato ne morejo biti razlog za sprejetje novega zakona o enkratnem dodatku. Drugič. Pokojnine in varstveni dodatki se usklajujejo z rastjo plač. V novembru 2008 so se povečali za 4,6% in so bili deležni tudi poračuna od 1. januarja 2008 dalje, drugič pa so se povečale tudi v februarju 2009 s poračunom od 1.1. dalje. Vendar pa, tako kot je že opozoril moj kolega Germič, ste vi sprejeli s preglasovanjem zakon o socialnih transferjih, ki je uvedel sistem valorizacije socialnih transferjev na neenak način, to se pravi, da vsi ostali prejemniki socialnih transferjev prejemajo valorizacije svojih prejemkov v skladu z rastjo življenjskih stroškov. Glede na to, da je bila rast socialnih transferov v drugi polovici leta 2008 negativna, prejemniki ostalih oblik socialnih transferjev niso bili deležni valorizacije, kaj šele poračuna. Njihov dohodkovni položaj v primerjavi z drugimi kategorijami, zlasti upokojenci, je slabši. Tretjič. Seveda velja tretje načelo, da je treba stremeti k temu, da se izboljša socialni in materialni položaj tistih, ki so najbolj ogroženi. Toda uveljavljanje načela socialne pravičnosti narekuje skrb države za vse, ne le za eno skupino socialno ogroženih prebivalcev, sicer dosežemo obraten učinek. Z usmeritvijo na upokojence v neenakopraven položaj postavljamo druge socialno ogrožene osebe in družine. Negativnim učinkom svetovne gospodarske krize se namreč poleg upokojencev podvržene tudi druge kategorije, zlasti brezposelni, delavci z nizkimi dohodki, da o upravičencih denarnih socialnih pomočeh ne govorimo. S ciljno naravnanimi ukrepi je tako treba olajšati socialni položaj vsem, ki so tega potrebni, pri tem pa upoštevati tako skupne dohodke, premoženje, pa tudi število družinskih članov. Naj vam povem, da z dohodki pod 200 evrov na družinskega člana shaja več kot 40.000 upravičencev do denarnih socialnih pomoči in kar 41% prejemnikov teh pomoči je v starosti od 27 do 45 let, to so tisti, ki imajo otroke, ki morajo svoj dohodek enega ali dveh staršev porazdeliti med več družinskih članov. Zato ne čudi, da je največ tistih, ki so najbolj ogroženi, med družinami z otroki in zato je treba še posebno pozornost posvetiti prav tem. Skratka, vsi ti argumenti govorijo v prid temu, da je treba oblikovati celovito politiko, ki bo usmerjena k vsem socialno ogroženim prebivalcem tudi v obliki interventnih ukrepov enkratne pomoči, kar pa je v sklopu tretjega paketa ukrepov že napovedala Vlada. Ta ukrep pa se bo začel izvajati že jeseni letos, to se pravi takrat, ko so potrebe največje, tako zaradi nabave ozimnice kot zaradi začetka novega šolskega leta in ne šele v naslednjem letu, kot to predlagajo s predloženim zakonom poslanci na čelu z gospodom Gorenakom. Skratka, s tem zakonom koalicijske zaveze ne bodo kršene, pač pa se bodo razširile na vse socialno ogrožene prebivalce. Ne nazadnje, tudi upokojenci sami nasprotujejo taki vrsti interventnih ukrepov. Na nedavno organizirani okrogli mizi ZDUSA Pokojnine včeraj, danes, jutri so zapisali: "Nesprejemljivo je reševanje problematike nizkih pokojnin z draginjskim dodatkom, ki je neselektiven in ne upošteva dejanskih premoženjskih razmer potencialnih upravičencev." Zaradi vseh navedenih argumentov Poslanska skupina Predloga zakona o enkratnem pokojninskem dodatku ne bo podprla. Podprla pa bo zakon, ki ga predložila na naslednji seji Vlada. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Robert Hrovat v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. V prejšnjem mandatu, torej od leta 2004 do 2008, je bilo izvedenih veliko ukrepov za izboljšanje socialnega in ekonomskega položaja državljank in državljanov. Izboljšan je bil položaj velike skupine ljudi, ki v glavnem ne morejo vplivati na mesečne prejemke, torej govorimo o upokojencih. Spremenjeni pokojninski zakon omogoča usklajevanje pokojnin z rastjo plač. Tako imenovani regres se je povišal za 23% oziroma 34%. Še dodatno pa se je izboljšal položaj upokojencev, ki prejemajo pokojnino nižjo od 500 evrov, z enkratnim pokojninskim dodatkom, ki je bil 250 tisočim upokojencem in upokojenkam izplačan v avgustu lanskega leta. V Slovenski demokratski stranki se dobro zavedamo položaja upokojencev, ki prejemajo najnižje pokojnine, in tega ne pocenjujemo, zaradi tega je ponovni predlog izjemnega enkratnega ukrepa, namenjenega izboljšanju materialnega in socialnega položaja upokojencev z nizkimi pokojninami, nujen. Upravičenci do enkratnega pokojninskega dodatka bodo upokojenci, ki uživajo starostne, tudi predčasne, invalidske, vdovske, državne, starostne oziroma družinske pokojnine po nekdanjem zakonu o starostnem zavarovanju kmetov, katerih izplačana pokojnina decembra 2009 ne bo presegala 500 evrov. Izplačilo bo izvedel zavod v dveh obrokih, prvega pri pokojnini za mesec februar 2010, drugega pa skupaj z izplačilom pokojnine za avgust 2010. No, in če bi koalicija, torej poslanci Socialnih demokratov, Zaresa, Liberalne demokracije Slovenije in DeSUS-a, pred enim mesecem podprli amandma Slovenske demokratske stranke za 64 milijonov evrov pri rebalansu proračuna, bi se to nakazilo lahko izvedlo že v letošnjem letu. Žal s strani koalicije ni bilo posluha, kljub v proceduro že vloženemu zakonu, ki ga danes obravnavamo. Upokojenci, katerih glavni strošek predstavlja hrana, plačilo položnic in stanovanja, slabši gmotni položaj občutijo najbolj neposredno in v veliki večini primerov ne morejo vplivati na mesečne prejemke. Ko sem prebral stališče Vlade v zvezi s predlaganim zakonom, sem bil po eni strani razočaran, po drugi strani pa sem pričakoval, da bo Vlada temu zakonu nasprotovala. No, in v obrazložitvi piše: "Predlog zakona nima narave intervencijskega zakona, saj namensko in konceptualno ni ustrezen in je tudi s pravnosistemskega vidika nedopusten." Torej, ponavljam, Vlada je zapisala, da je ta dodatek nedopusten. Intervencijski zakon, ki določa enkratno državno pomoč neaktivnemu delu prebivalstva, v sedanji situaciji ni upravičen, saj so z negativnim učinkom povišanja cen življenjskih potrebščin v času finančne krize poleg upokojencev z najnižjimi pokojninami podvržene tudi druge kategorije neaktivnih oseb. No, tu je že v stališču Vlade demantirana navedba, ki jo je pred mano povedala predstavnica Socialnih demokratov, da ni prišlo do povišanja življenjskih stroškov. Vlada pa piše, da so z negativnim učinkom povišanja cen življenjskih potrebščin v času finančne krize poleg upokojencev z najnižjimi pokojninami podvržene tudi druge kategorije neaktivnih oseb. Torej, dogovorite se, koalicija in Vlada, kako boste zagovarjali to zavrnitev zakona. V nadaljevanju Vlada še piše: "Takšen način urejanja preprečitve revščine socialno najšibkejših slojev prebivalstva ni ustrezen," zdaj pa najpomembnejše, "ker pomeni odmik od sedanjih vladnih razmišljanj glede blažilnih ukrepov v času krize." Ja, seveda gre za odmik! Vlada v glavnem le govori, tu pa gre za konkreten ukrep, za konkretno pomoč. Vlada v svojem mnenju napoveduje tretji paket ukrepov - torej govorimo o tretjem paketu - v Slovenski demokratski stranki se sprašujemo, kje sta prva dva. No, in eden izmed ukrepov naj bi poskrbel za vse socialno ogrožene v Sloveniji. V Slovenski demokratski stranki bomo tovrsten ukrep, ko bo - seveda, tukaj se vprašamo, če bo -, zagotovo podprli, vendar iskreno povedano, dokler ne bomo videli, ne bomo verjeli. Predolgo že čakamo na kaj učinkovitega od vlade Boruta Pahorja. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Mi smo tisti, ki sprejemamo zakone v Državnem zboru. Sprejemamo tudi proračune, torej v svojih rokah imamo prav vse vzvode, da pokojninski dodatek danes podpremo, in nobene potrebe ni, da čakamo na ukrepe Vlade, ki jih napoveduje in jih čakamo pravzaprav že predolgo. Tukaj ne gre za prestiž. Glede na to, da se Vlada ukvarja sama s seboj oziroma s tem, kdo bo kaj obvladoval, v Slovenski demokratski stranki težko pristajamo na tezo, da bo prišlo do sprememb v razmišljanju predstavnikov Vlade. Predlagamo, da danes zakon sprejmemo in s tem izpolnimo obljube, ki so bile pred volitvami izrečene z vseh strani, z vseh strani, da se bo upokojencem, ki so najbolj ranljiva skupina državljank in državljanov, poskušalo izboljšati njihov materialni položaj, tudi z enkratnim pokojninskim dodatkom. Tisto obljubo o tisoč evrih pa so upokojenke in upokojenci verjetno že pozabili - ali pa tudi ne. Slovenske upokojenke in upokojenci si za svoje preteklo delo zaslužijo, da jih obravnavamo še posebej občutljivo. To ni skupina ljudi, ki bi jim lahko ponudili delo, kar bi - mimogrede - Vlada, če bi imela koncept in rešitve, lahko z ukrepi zagotovila mlajšim in delovno sposobnim državljankam in državljanom. Žal za te mlajše ni neposrednih stimulacij in vsi nestrpno čakamo, kaj bo prinesel še tretji oziroma že tretji paket protikriznih ukrepov. Poslanke in poslanci! Vlada je dolžna reševati socialno problematiko, tudi najrevnejšemu sloju Slovenk in Slovencev. In ker ukrepov ni, v Slovenski demokratski stranki predlagamo, da mi, poslanke in poslanci, stopimo skupaj in naredimo tisto, kar vsi vemo, da je treba. Jaz sem prepričan, da v tej dvorani danes ni nikogar, ki ne soglaša s tem, da je to treba narediti. Torej, podprimo zakon in s tem pomagajmo Vladi, da se ji ne bo treba ukvarjati z razmišljanji, ali bi ali ne bi, ali bi na takšen način, ali bi na drugačen način in naredimo tisto, da bo Zakon o enkratnem pokojninskem dodatku morala upoštevati in tudi realizirati izplačila. Poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke bomo podprli zakon. Moram pa povedati še eno zadevo v zvezi s tisto tiskovno konferenco, o kateri je bilo malo prej govora. Ta konferenca je bila 12. 2. 2009. Takoj potem je STA povzela dogajanje na tej konferenci. Bilo je tako zapisano: "V koalicijski pogodbi so sicer štiri koalicijske stranke - SD, Zares, DeSUS in Liberalna demokracija - zapisale, da nameravajo v letu 2008 ob upoštevanju socialne in javnovzdržnosti predlagati sprejetje posebnega zakona, v katerem bodo predvideli poseben dodatek k najnižjim pokojninam. Po njihovih tedanjih predvidevanjih naj bi se dodatek izplačal v dveh obrokih, in sicer predvidoma januarja in septembra." In potem še navedek: "Za prejemnike najnižjih pokojnin bo izplačan dodatek v skupni vrednosti 300 evrov in temu bo prilagojen izračun, ki bo skupno maso izplačanega dodatka v letu 2009 limitiral na največ 60 milijonov evrov." - so takrat zapisali. Ravno zaradi tega je treba danes sprejeti ta zakon. Mi, poslanke in poslanci ga sprejmimo in zadolžimo Vlado, da to realizira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister s sodelavci. Spoštovane kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Zares zasledujemo ustavno načelo socialne države, ki mora zajeti popolnoma vse kategorije prebivalstva, ki danes, žal, živijo pod stopnjo revščine. Ob tem pa naj poudarimo, da smo že v prejšnjem mandatu opozarjali na naraščajoče razlike, ki jih je po eni strani omogočala vladna politika, na drugi pa prenapihjen finančni balon, ki je preko finančne in nato gospodarske krize v revščino in brezizhodno situacijo pahnil večje število ljudi, tudi zaposlenih. Ne nazadnje je dejstvo, da je prav vlada Janeza Janše bistveno zmanjšala davke za najbogatejše sloje in davčne obremenitve za kapitalske lastnike ter na ta način tudi pospeševala apetite po prevzemanju podjetij. Obenem je tudi dopustila enormno povečanje nagrad in plač uprav ter nadzornikov v paradržavnih podjetjih, ki so se pokazali kot silno nesposobni in zapravljivi ter v težave pahnili celo množico podjetji, kot so: HIT, Paloma, Elan, Intereuropa, Luka Koper in tako dalje. Grozljiv je tudi podatek iz raziskave, o kateri smo brali pred dnevi. 22 tisoč zaposlenih z individualnimi menedžerskimi pogodbami, torej vodilni kader različnih rangov, dobi v svoje žepe 30% celotne mase plač v Sloveniji. Če vemo, da je vseh zaposlenih v Sloveniji približno 700 tisoč, potem vemo ali lahko izračunamo, da v Sloveniji 3% zaposlenih dobijo eno tretjino vsega denarja za plače. Zato je veliko sprenevedanje in kar malce smešno, kako dandanes postajajo veliki zagovorniki in podporniki revnejših tisti, ki so še včeraj podpirali kapital, lastnike, manedžerje in podobno. In morda se pri tem zasleduje tudi kakšne druge, morda bolj spolitizirane cilje, predvsem kadar atakirajo predvsem na eno koalicijsko stranko. Zakaj? Smiselno je namreč opozoriti, da med socialno najšibkejši sloj ne sodijo le upokojenci z nizkimi pokojninami, temveč tudi druge socialno ogrožene skupine. Med slednje danes sodijo v vse večji meri tudi zaposleni v delovnih razmerjih, prejemniki denarnih nadomestil za brezposelnost oziroma denarne socialne pomoči, katerih skupni letni dohodek ne presega 9250 evrov. Zakon, ki je pred nami, je nekakšno nadaljevanje v prejšnjem mandatu sprejetega zakona o varstvenem dodatku, ki je s svojimi ukrepi intervencijsko pripomogel k izboljšanju socialnega statusa upokojencev. Finančno ter gospodarsko okolje pa je bilo ob sprejetju tega zakon bistveno drugačno, zato v tej situaciji njegova vsebina, po našem mnenju, ne sledi več načelu socialne države. Zakon namreč določa enkratno denarno pomoč le delu neaktivnega prebivalstva, pozablja pa, da ob povišanju cen življenjskih potrebščin v času svetovne finančne krize tudi druge kategorije neaktivnih oseb, kot so brezposelne osebe, delovno aktivno prebivalstvo z minimalnimi dohodki, postajajo vse bolj revno. Zato je prav, da se nanje v tej krizi, poleg upokojenih, tudi spomnimo in jih ne pozabimo. S tega vidika se zato strinjamo s stališčem Vlade, da predlagani zakon v določeni točki neenako obravnava nekatere medsebojno primerljive kategorije prebivalstva, hkrati pa krši načelo socialne države. Zato podpiramo vladno namero, da s ciljno naravnanimi ukrepi olajša težak socialni položaj vsem, ki so tega potrebni, torej tudi aktivnemu delu prebivalstva, in jim na tak način zagotovi še kako potrebna sredstva za preživetje. Državni statistični urad je izračunal, da je pod pragom revščine v letu 2007 živelo 11,5% ljudi. Letni prag revščine za enočlansko družino je znašal 5940 evrov. Razpoložljivi dohodek oseb, ki so živeli pod pragom revščine, je bil nižji od 495 evrov na odraslo osebo na mesec. Podatki o stopnjah tveganja revščine glede na delovno intenzivnost gospodinjstva so bili pričakovani, kažejo pa, da so bila v najslabšem položaju gospodinjstva brez delovno aktivnih članov. Pod pragom revščine je tako živelo kar 54% oseb iz teh gospodinjstev, z vzdrževanimi otroki, ter 30,6% oseb iz gospodinjstev brez vzdrževanih članov. Med brezposelnimi je bilo teh oseb 35%, 20,1% upokojenih žensk ter 19% drugih neaktivnih oseb, pa tudi 16% samozaposlenih oseb. Od teh gospodinjstev pa so v najslabšem položaju enočlanska gospodinjstva. Teh je 39%, med katerimi so s 47-odstotno stopnjo tveganja revščine posebej izstopale starejše ženske. Če v dohodek ne bi vštevali tudi socialnih transferov, pa bi se stopnja revščine podvojila in bi znašala 23%. Če pa bi od dohodka odšteli tudi pokojnine, bi se stopnja revščine povečala na 39%. 200 tisoč ljudi, ki živijo v revščini, je preveč. Če pa bi k temu dodali še prikrito revščino, bi bile številke, žal, mnogo višje. Letos je slika še hujša, saj je zaradi gospodarske krize izgubilo delovna mesta več tisoč ljudi. Stopnja registrirane brezposelnosti v Sloveniji se je namreč februarja glede na januar zvišala za 0,4% točke na 8%. Število delovno aktivnih prebivalcev se je v februarju znižalo za okrog 3 tisoč 500 oseb, na Zavodu za zaposlovanje je bilo februarja registriranih, žal, 77 tisoč oseb. Tako zaskrbljujoči podatki po oceni Poslanske skupine Zares brez dvoma potrebujejo sistemski pristop, s katerim bi država na tem področju zajela vse kategorije prebivalstva, ki se soočajo s pomanjkanjem. Tudi zato ne moremo sprejeti predloga zakona, ki ga predlaga opozicija, saj generira neenako obravnavanje določenih medsebojno primerljivih kategorij prebivalstva, ob tem da gre tudi med predlagano ciljno skupino upravičencev za razlike v njihovem materialnem položaju. S ciljno naravnanimi ukrepi bi zato država morala olajšati položaj vsem, ki so tega potrebni, in jim z ustrezno pomočjo zagotoviti minimalni življenjski standard ter proučiti popolnoma vse možnosti izboljšanja socialnoekonomskega položaja socialno najbolj ranljivih skupin, katerih položaj je zaradi padanja realne vrednosti prejemkov v času ekonomske krize še posebej ogrožen. Zato pozdravljamo nameno Vlade, ki v luči rešitve razmišlja in pripravlja različne predloge, ki bodo celovito zajeli omenjeno problematiko. Različne rešitve, o katerih razmišljamo, vključujoč tudi univerzalni temeljni dohodek, so za Poslansko skupino Zares sprejemljive, saj bodo zajele celotno populacijo tistih, ki potrebujejo pomoč. Ob tem pa ponovno poudarjamo, da je v prvi fazi treba natančno določiti krog upravičencev do nadomestila, ki poleg že zajete kategorije ljudi vključuje tudi zaposlene v delovnem razmerju in prejemnike denarnih nadomestil za primer brezposelnosti ter socialno denarno pomoč. Zaradi vsega povedanega v Poslanski skupini Zares predlaganega predloga zakona ne moremo podpreti, saj zgolj parcialno rešuje socialnoekonomski položaj določene skupine ljudi. V izogib nedorečenosti ukrepa, ki bi lahko povzročil tudi nepregledno socialno politiko, pa ob tem pozivamo vladno stran, da čim hitreje v sodelovanju s socialnimi partnerji sprejme ustrezne ukrepe, ki bodo naravnani v preprečevanje socialne izključenosti državljank in državljanov naše države.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Vložitev zakona o enkratnem dodatku upokojencem s strani SDS je posledica nespoštovanja lastnih dogovorov znotraj vladne koalicije, ki potrebnega zakona ni uvrstila v normativni del vladnega programa, hkrati pa tudi podpisnik sporazuma s strani naše strani tega ni zahteval. Tako je opozicija SDS izkoristila slab Start dela pozicije in ta zakon vložila. Pri tem pa je seveda treba poudariti, da je temeljni namen SDS sprevržen, saj se kaže kot lažna skrb za upokojence, v resnici pa gre za kupovanje volivcev, kot je bilo enako dejanje, sicer neuspešno, izvedeno tik pred volitvami. Ampak, gospe in gospodje, predlagatelji so v letu 2006 sprejeli zakon o usklajevanju socialnih transferjev in z njim najprej zakonito in brez soglasja prizadetih pokradli upokojence in druge še revnejše prejemnike socialnih transferjev že v letu 2007 za skupno kar 34 milijonov evrov, samo upokojence za več kot 10 milijonov evrov, da bi nato mesec pred volitvami velikodušno enak znesek vrnili samo upokojencem, ki so bili kot volivci in so še danes najzanimivejša skupina. Poskusom naše poslanske skupine, da bi krivičen zakon odpravili, so predlagatelji nasprotovali kar trikrat, sedaj pa hlinijo dobroto do upokojencev, ki imajo še vedno zamrznjenih šest pravic, še posebej boleče pa narašča tistih, več kot 30.000 upokojenih, ki so že do lanskega leta izgubili vsako leto približno 150 evrov razlike med nižjim in višjim letnim dodatkom. Zaradi istega zakona bo tudi v letošnjem letu takšnih še kakšnih 10.000 več. Vaš model se je namreč uveljavil na način, da najprej potiho vzameš, potem pa z velikim pompom enak znesek "kao" podariš kot dobroto tistim, ki si jim vzel. Sprevrženo, gospodje in gospe! Druge skupine socialno ogroženih vas ne zanimajo in zanje odkrito dobrote ne izkazujete, ker so kot volivci manj zanimivi, mnogi toliko nemočni, da na volitve sploh ne morejo, in jih zato ne vidite. Enako kot lani ima vaš predlog šibko točko: med prejemniki enkratnega dodatka ni razlike, ko gre za revne in celo bogate, čeprav je slednjih le nekaj tisoč, so pa, in tem dodatek, seveda, ne bi smel biti izplačan, enako kot lani. No, take stvari predlagateljev ne motijo. Kakor jih ne moti enak dodatek za različen obseg vplačanih prispevkov in različno delovno dobo. Zaradi vsega povedanega poslanska skupina večinsko zakona ne bo podprla, ker smo se v poziciji dogovorili, da bo še letos izplačan enkraten dodatek vsem najbolj ogroženim državljanom in ne samo upokojencem, s čimer se izboljšuje in popravlja prvotni dogovor o enkratnem dodatku le za upokojence, čeprav bi pri slednjem upoštevali njihov materialni položaj. Pri tem ni nepomembno poudariti še nesporno dejstvo, da Zveza društev upokojencev Slovenije ni bila naklonjena ne lani niti letos in ne v koalicijskem sporazumu sedanje vladne pozicije takemu dodatku. ZDUS zagovarja sistemske rešitve in ne gasilskih, zlasti ne pred volitvami. Vlada je v svoj normativni del programa naknadno vložila in ga dopolnila z Zakonom o enkratnem dodatku, ki ga bomo podprli, tega pa seveda večinsko ne, ker je slab in ima sprevržen namen. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima najprej dr. Vinko Gorenak kot predlagatelj. Prosim.
Hvala lepa. Dolžan sem nekaj pojasnil glede na te uvode. Poglejte, v stališču Vlade kot tudi v razpravah je bilo zdaj povedano, da bo Vlada prej poskrbela za vse te kategorije ljudi, tudi upokojence, in sicer z izplačilom v letošnjem letu. Sprevrženo je tako mnenje, ki so ga povzeli tudi nekateri, kajti mesec dni nazaj smo predlagali amandma, po katerem bi to lahko storili, pa tega niste storili. Ne drži tudi tisti del, ki izhaja iz mnenja Vlade kot tudi iz razprav, češ da gre za vprašanje inflacije in da smo tako rekoč naredili "copy-paste". Ne, to piše v mnenju Vlade, v predlogu zakona to ne piše. V predlogu zakona smo pojasnili, da smo v letu 2008 zaradi inflacije tako ravnali. Sicer pa sem takoj preveril to, kar je rekel govornik pred menoj. Res je, v normativnem programu dela Vlade, ki ste ga dopolnili, in sicer 8.4.2009, piše, da boste predlagali Zakon o enkratnem pokojninskem dodatku in da bo ta zakon začel veljati 30.6.2009. Deset dni kasneje pa ste v mnenju Vlade zapisali, da takega zakona ne podpirate in da boste pripravili zakon, ki bo veljal za vse te kategorije. Torej, v desetih dneh povsem drugo mnenje. Če dodam k temu še to, da je včeraj dr. Križanič govoril o 500 evrih nekakšnega dodatka ali nekakšnega dohodka za vse državljane, tudi najbogatejše, potem so to razmere, v katerih, lahko rečem, Vlada nima kompasa. Namreč, v desetih dneh sporoči tri različne podatke. In če sledim vašim razpravam in če sledim tistemu, kar pravi Vlada, da bo do 30.6.2009 tak zakon pripravila, potem je nujno potrebno, da danes ta zakon spustite v drugo obravnavo, da ga podprete, da ga v skladu z analizami Ministrstva za delo tudi amandmirate v drugem branju in zakon bo 30. 6. 2009 povsem normalno sprejet, kar je tudi vaš cilj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci. Kot opozicijska in kot koalicijska poslanka imam enako stališče, da je treba za razreševanje najhujših socialnih stisk vedno upoštevati sistemske rešitve in premisliti, kaj na eni strani daš, kar lahko na drugi strani povzroči novo neenakost. Predlagani zakon o enkratnem pokojninskem dodatku je že take narave, da zanj ni mogoče govoriti o uravnoteženosti in enaki obravnavi vseh tistih, ki so se zaradi razmer, v katerih smo, znašli v neugodni življenjski stiski. Predlagatelj je sicer posegel v zgodovino sprejemanja zakonov daleč nazaj, jaz pa bom posegla samo v leto 2006, ko smo sprejemali Zakon o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji in takrat ugotavljali, da je zakon nesprejemljiv zaradi neenakega obravnavanja približno 38-ih transferov, neustreznega usklajevanja in mešanja tistega, kar so socialni transferji v pravnem pomenu in pravice iz dela. Ampak to je že zamujena zgodba. Spominjam samo na to, da smo Socialni demokrati tako pripravljenemu zakonu nasprotovali. Pogosto smo opozarjali tudi na neustrezno določen prag revščine, ker je potrebno vedeti, da je to samo 60% mediane od vseh dohodkov denarnih in nedenarnih, smo se pa zavedali, da je prag revščine treba spremeniti ali ugotoviti, ali je intervencija države takrat, kadar poseže s socialnimi transferji v pomoč tistim, ki so pod pragom revščine, res ustrezno določena, glede na gibanje življenjskih stroškov. In zdaj tretja opomba. Leta 2007 so se začela kazati inflacijska gibanja v takšni meri, da so prizadela najbolj ranljive skupine prebivalstva. In ko smo Socialni demokrati na to opozarjali, smo bili deležni posmeha, zasmeha in številnih očitkov. Ampak od avgusta, ko sem se s prvo pobudo leta 2007 oglasila, do sprejetje zakona o enkratnem dodatku za upokojence je bilo treba čakati do junija leta 2008. Toliko o hitrosti Janševe vlade pri ukrepanju. Junija 2008 pa je inflacija dejansko že upadla, ker tudi gospodarska rast ni bila več takšna, s kakršno se pogosto zdaj oglašajo opozicijski poslanci, da smo jo spustili na raven, na kakršni je zdaj. Kot da bi bili Socialni demokrati odgovorni za gospodarsko krizo svetovnih razsežnosti. Tudi takrat smo ob sprejemu zakona, 69 od 71 navzočih poslancev je podprlo tisti zakon, za katerega smo vsi po vrsti ugotavljali, da ni sistemski in da je predvolilni bombonček. Ampak takrat je bilo potrebnih 32 milijonov evrov. Zdaj so predlagatelji dodatek podvojiliin za to bi bilo potrebnih 64 milijonov. Zagotovo se prizkušeni poslanci in poslanke, pa tudi pravniki v vrstah Poslanske skupine SDS, zavedajo, da v zakonu o rebalansu proračuna ni moglo biti zapisano nekaj, kar ni imelo zakonske podlage. Toliko glede tistih očitkov malo prej. Ampak kakorkoli že, to besedilo v uvodnem delu obeta tudi, da od enkratnega pokojninskega dodatka se ne bodo plačali prispevki za zdravstveno zavarovanje. Jaz takšnega posebnega določila v členih tega predlaganega zakona ne najdem. Res pa je zapisano morebiti kje drugje, jaz tega ne trdim, da ni lahko kje drugje zapisano, ampak v členih tega ni. Je pa v členih zakona zapisano, kako bo ta enkratni dodatek vplival na pravico do varstvenega dodatka. Glede tega, ko je bilo rečeno, da ni inflacija omenjena v tem predlogu zakona. Je, samo treba je brati obrazložitev členov. V obrazložitvi k 1. členu je namreč napisano, da je temeljni namen tega zakona omilitev učinkov inflacije, tretja vrstica v obrazložitvi, če boste iskali, gospod predlagatelj. Še vedno, recimo, je tudi v 6. členu v obrazložitvi napisano, da je to izplačilo enkratnega pokojninskega dodatka izjemen ukrep, namenjen izboljšanju materialnega in socialnega položaja prejemnikov nizkih pokojnin in omilitvi učinkov inflacije. Inflacija je temeljni vzrok za predlog zakona, mi pa o njej ne govorimo več, ampak o vrsti drugih učinkov gospodarskih razmer, s katerimi se soočajo, žal, ne samo upokojenci, ampak številne skupine prebivalstva [[...]]
Mir v dvorani, prosim tišina.
[[...]]zato seveda podpiram predlog, ki ga je omenjal v uvodni obrazložitvi minister dr. Svetlik, ki bi bil usmerjen na vse tiste skupine prebivalstva, ki v resnici občutijo težke gospodarske razmere in ki se na žalost zaradi zvečevanja števila brezposelnih tudi povečujejo. Jaz vidim ukrepe vlade, 1., 2. in zdaj napovedanega 3. svežnja ukrepov, predvsem kot tiste, ki želijo zajeziti povečevanje števila brezposelnih. To je bil prvi namen dosedanjih ukrepov. Seveda pa se nikakor ne sme pozabiti tudi na to, da je treba najti ciljane ukrepe za podporo tistim skupinam prebivalstva, ki so najbolj ogrožene. In te, še enkrat poudarjam, to niso žal samo upokojenci, ampak so tudi zaposleni, so tudi družine z več otroki, so enostarševske družine. Če pogledamo, kakšni so podatki o zajamčeni plači ali kakšni so podatki o minimalni plači, če pogledamo, kako se tudi dohodki zaposlenih znižujejo, potem je misel na zakonsko besedilo, ki bi bilo usmerjano na širši sloj prebivalstva, še kako upravičeno. Jaz mislim, da bi se morali sprijazniti s tem, da Vlada želi za svoje zakonske predloge imeti tudi analize, ker resnici na ljubo v letu 2008 je bilo sprejetih kar nekaj zakonov, ki so bili sprejeti tako čez palec. In podprla bom Vlado vedno takrat, kadar bo prihajala pred poslanke in poslance s predlogi, ki bodo imeli tudi ustrezen analitičen aparat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak ima besedo v imenu predlagatelja. Prosim.
Hvala lepa. Zelo na kratko. 32 milijonov nismo mi podvojili na 64 milijonov. To je zapisala vaša Vlada v koalicijskem sporazumu. Kar se pa tiče tiste inflacije, pa glede na vaše izkušnje vas prosim za pomoč, vložite amandma, če imate dobre namene. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav gospod predsednik, gospod minister, kolegice in kolegi! Bom nadaljeval tam, kjer je predlagatelj končal, pri dobrih namenih. Jaz bi si želel, da bi bili resnično dobri nameni tisti, ki bi predlagatelje vodili v vložitev tega zakona. Glede na vse slišano, težko verjamem, da je temu res tako. Če je bil namen resnično izboljšati stanje najbolj ranljivih in najbolj ogroženih, kar je bilo tukaj slišano, je odveč ponovno omeniti, da ciljana skupina, ki bi s tem zakonom dobila dodatek, ni edina, ki je socialno ogrožena, po mojem mnenju pa sploh ni tista, ki je najbolj ogrožena. Strinjam se tudi z oceno demagoškosti in populističnosti takšnega vlaganja, kolega Žnidaršič jo je podrobno obrazložil. Sam pa imam tudi dvome v to, ali je bila prejšnja vlada pri zagotavljanju neke socialne enakosti in izboljšanja stanja najbolj socialno ogroženih res tako uspešna, kot smo lahko slišali danes v predstavitvi mnenj. Prepričan sem, tako kot je že tukaj danes bilo omenjeno, da so določene kategorije prebivalstva, kot so mlade družine, bolj ogrožene, kot pa so katere druge. Če pogledam nazaj, kaj je ta vlada naredila za to, da bi bila ta socialna neenakost manjša, ugotavljam, da je ukinila stanovanjsko olajšavo. In mlade družine so tiste, ki ponavadi potrebujejo nova stanovanja, ker jih dotlej še niso imele. Je uvedla bogatim prijazno davčno lestvico. Je mogoče zvišala nadomestila za porodniške, nadomestila za brezposelnost? Je spremenila merila za štipendije na način, da bi lahko več študentov dobilo te štipendije? Ne, obratno. Je pravično usklajevala socialne transferje? Povedano je že bilo, na kakšen način - potiho vzela in glasno vrnila nekaj, ne vsega. Ko sem pred mesecem dni, tako kot to počnem vsakih štirinajst dni, šel kupit dva paketa plenic, imam pač dva otroka in različno velike plenice potrebujemo, in še dozo umetnega mleka, je račun nanesel tam nekje okrog 45 evrov. In prodajalka sama je rekla, "oh, počakajte, počakajte, tule sem se pa jaz nekaj zmotila." Ko je preverila, je ugotovila, da temu ni tako. In sem rekel, "ne, gospa, niste se zmotili, toliko pač to stane." Seveda bi lahko kdo rekel, no, saj, zakaj pa ne greste nazaj na stari način, saj lahko tudi kupite pralne plenice in pač perete. Potem se boste najbrž morali strinjati, da tudi upokojencem najbrž ne sme biti tako hudo, če nimajo denarja za ogrevanje, saj lahko v četrto nadstropje tovorijo drva, tako kot nekoč, in si pač kurijo svoje kamine. Upam seveda, da smo taka razmišljanja že presegli in razumemo, da v času, v katerem živimo, so nekateri dosežki, ekonomski ali pa, če hočete, civilizacijski, sami po sebi umevni in da ne smemo delati razlik med različnimi skupinami naših prebivalcev, ne glede na to, ali so volivci ali niso. Mislim, da je najbolj ogrožena generacija v Sloveniji tista, ki je še ni. In na študentskih demonstracijah pred kratkim smo lahko videli tudi transparent, na katerem je pisalo: "Dajte mi posteljo, da lahko naredim državi otroke." To je naš največji problem trenutno. Problem generacij je ta, da če ena umanjka, nobena naslednja več ne pride. In ni problem v tem, katera generacija je večja, katera je manjša, problem je v tem, da so med seboj solidarne. Mislim, da moramo temeljno premisliti, kaj je medgeneracijska solidarnost, kdo je tisti, ki mora biti s kom solidaren. Posebej še pogrešam v tem predlogu merilo premoženja pri teh merilih za dodelitev. Dokler tudi v svoj sistem socialnih transferjev ne bomo transparentno vgradili merila posedovanja nepremičnin, do takrat bo ta stvar temeljila bolj na populizmu kot na neki resnični pravičnosti. In če že Vladi manjka denarja za pomoč najbolj socialno ogroženih, za katere sem povedal, kateri so, potem bi ga najbrž lahko našla tudi v davku na nepremičnine, vsaj za tretje, četrto, peto, šesto in ne vem katero stanovanje. Jaz sem prepričan, da so nepremičnine, predvsem morale bi biti, sredstvo in orodje okoljske in demografske politike, ne pa neko produkcijsko sredstvo, na račun katerega lahko prikazujemo, kako se nam dviguje bruto družbeni proizvod. Mogoče lahko številke tako kažejo, realno od tega, saj večina naših državljanov in državljank nima nič. Priznam, da ob izjavah, ki jih slišimo o enotnem državljanskem dohodku, po eni strani, pa po drugi strani o razmišljanju o ukinitvi brezplačnega vrtca za drugega otroka ali pa dijaške prehrane, da se lahko komu zdi, da Vlada nima kompasa. Jaz se s tem ne morem strinjati. Lahko se mogoče strinjam z oceno, da minister za finance nima kompasa. Upam, da minister za delo, družino in socialne zadeve ga še ima. Z veseljem in z nestrpnostjo pričakujem predlog zakona, ki ga bo v kratkem vložil in ki bo to problematiko in tudi še katero drugo, ki je v tem današnjem predlogu izostala, uredil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom poskušal razmišljati tako, da ne bom našteval tega, kar bi lahko očital in s čimer bi lahko grajal tiste, ki so predlagali predlog zakona, ampak je moj namen razmišljati o tem, kako lahko tistim, ki so socialno ogroženi, čim bolje in čim hitreje pomagamo. Zato najbrž moje besede tudi ne bodo vsem, bi rekel, prijazno zvenele. Ampak črnih pik sem itak vajen in se zaradi tega ne bom kaj posebej vznemirjal. Raje plavam, čeprav je to utrujajoče, proti toku demagoškega plazu besed, ki sem jih danes že slišal, kot pa se zanašam na to, da me bo tok odnesel in da bom na koncu vendarle zmagovalec, ker bo dovolj glasov zbranih za to, da se nekaj kar smo se mi zavezali, da bomo storili, zavrli. Tako se bo to tudi najbrž zgodilo. Sam obžalujem, zaenkrat še ne rečem obtožujem svojo, mojo vlado, ki je spisala takšno mnenje, ki ga danes lahko vsak prebere in pod katerega se jaz nikoli ne bi podpisal. Sam zaenkrat obžalujem, še ne rečem obtožujem, da so bila s strani moje vlade izigrana pričakovanja upokojencev in izigran sem bil tudi jaz osebno, ki sem se dvakrat edini na štiri oči pogovarjal in pogajal z gospodom premierjem Borutom Pahorjem o natančno takšnem dodatku, ki je bil kasneje tudi zapisan in javno smo to predstavljali, kako velik dosežek je to, takrat ko še ni bila sklenjena koalicija. Zaenkrat smo obžalujem in še ne obžalujem, da se potihoma s strani moje vlade odstopa od koalicijskega sporazuma. To, kar sedaj počnemo, je odstop od tega, kar so poznali vsi ministri in ministrice, ko so se odločili, da bodo kandidirali za to vlado, pa državni sekretarji, državne sekretarke, skratka vsi tisti, ki so zagotovo morali prebrati koalicijski sporazum, če so hoteli reči: "Ja, jaz to sprejmem kot svojo obveznost." Vlada je, še bolj pa koalicijski poslanci in poslanke, omenjala inflacijo. Moram reči, da imam pred seboj list, na katerem so zapisana vsa glasovanja, ko smo v lanskem letu o skoraj enakem zakonu glasovali. Vidim, da nikogar od tistih, ki so danes govorili zoper to, ni zapisanega z izidom glasovanja "proti". Vsi so bili "za". Samo en poslanec in ena poslanka sta lani stisnila kvorum, ne vem sicer zakaj, ampak tako je pač bilo. Ko bomo sedaj za zelo podoben, če že ne skoraj enak, zakon glasovali, bodo najbrž nekateri, vsaj tisti, ki imajo kakšne moralne skrupule, doživljali tesnobo. Jaz se takšne tesnobe ne znam, niti ne znam tega prenesti. Zato bom jaz drugače ravnal, kot, mislim, vsi koalicijski poslanke in poslanci. Inflacija, omenjena po mojem po nepotrebnem, ni bila glavni razlog ne lani in ne letos za to, da imamo draginjski dodatek oziroma enkratni pokojninski dodatek, kakor koli ga že imenujemo ali ga bomo kasneje, ko ga bomo sprejemali. Tisto, kar je bil razlog za to, da smo podprli takšen predlog lani, in ga jaz tudi letos podpiram, je mizerna pokojnina, mizerni dohodki, s katerimi ljudje ne morejo živeti. In če na 200 evrov dodamo 1%, ni to nič! Če na 2.000 evrov pokojnine to dodamo, je pa to že kar precej. In moram reči, da ko sem lani predlagal, pred tem, ko smo se o tem pogovarjali, da bi uravnavali prihodke tistim najbolj ogroženim na ta način, da bi tistim z najvišjimi pokojninami te pokojnine stale ali se pa počasneje dvigovale kot tistim, ki imajo najnižje, sem doživel plaz kritik, ustnih, takšnih po mobitelu in takšnih, recimo, po elektronski pošti in na ta način detektiral, kdo v resnici iskreno misli in kdo ne. Naš kolega minister je danes, mislim, da pravilno ugotovil, da gre za predlog zakona, ki je dobronameren, ki pa ni najboljši. Jaz se s tem docela strinjam. Ampak tudi tega, kar ni najboljše, se ne zavrže, to se popravlja. In mi imamo to priložnost, da kaj postorimo, da kaj popravimo. In popravimo lahko, če bomo danes podprli ambicijo, da se ta postopek nadaljuje. Jaz bom za to, ker smo to zapisali v koalicijski pogodbi, ker vem, da je to bilo iskreno mišljeno, ker sem se sam osebno o tem pogajal, podprl z namenom, da v nadaljnjih postopkih izboljšamo to, kar je treba izboljšati, za upokojence, pa tudi za ostale, za katere smo že kaj postorili. Ne strinjam se s tem, da gre za diskriminacijo, in sicer, da gre za diskriminacijo vseh drugih in da privilegiramo upokojence. Ampak o tem, ker zdaj ni časa, bom moral govoriti kasneje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane in spoštovani! Res je, da je treba razumno ukrepati, da je treba iskati sistemske rešitve. Ampak samo po sebi je samoumevno tudi to vprašanje, kdaj bodo te sistemske rešitve res priromale na naše klopi. Imamo prvi paket, drugi paket, pa tretji paket, ki naj bi reševali tudi socialno krizo, splošno gospodarsko krizo v Sloveniji, ampak rezultatov od teh silnih paketov še ne vidimo. Mene torej zanima, ker je problem danes prisoten, tudi med upokojenci, velik socialni problem, kdaj bomo to sistemsko rešitev, spoštovani minister, dobili na mizo. Ali mi lahko poveste, ali je zakon v pripravi in ali bomo prej kot leta 2010 lahko upokojencem nekaj dali? Kot na primer dajejo druge države, kot sem prej povedal v predstavitvi stališča poslanske skupine, primerjalno tudi bolj revne od nas. Veste, ta zgodba danes me pa spominja na Partljičevo zgodbo o ščuki in krapu. Tam je bil največkrat izrečen stavek: "Franci ne danes, jutri, jutri Franci." Se spomnite te lepe humuristične tudi televizijske uprizoritve. In težko boste dopovedali nekemu kmetu, ki ima, kot že rečeno, 200 evrov pokojnine, da pripravljate sistemsko rešitev, naj še malo počaka, saj bo bolje, bomo pripravili. Spoštovani minister, povejte mi, kdaj bo to, koliko bo ta pomoč, v kakšnem obsegu bo dodeljena, komu in koga bo zajela. Jaz se strinjam, da lahko govorimo tudi o plenicah, lahko tudi govorimo o mleku, kako je drago, lahko govorimo tudi o tem, da študentje nimajo zadovoljivega statusa in dobro rešenega stanja, lahko govorimo tudi o tem, da delavci, ki delajo v tovarnah poln delovni čas, ne dobijo takšne kuverte, ki bi jim omogočala normalno preživetje in normalno življenje. Tudi to je vaše področje, spoštovani minister, lahko govorimo tudi o tem, da država raje odklopi elektriko v državnem podjetju Elektro gospodarstva, kot pa meso razdeli med ljudi, in to za bore malo neplačanega računa, lahko govorimo tudi o tem, da Rdeči križ prosi za solidarnost, medtem ko predsednik Socialnih demokratov noče vrniti ukradenega denarja Rdečemu križu, čeprav ima pravnomočno sodbo. O marsičem lahko govorimo tu danes v tem zakonu, ampak ni moj namen, da bi dolgovezil in nakladal o tem. Mene zanima predvsem to, če ta zakon - ki ne bo sprejet danes - kdaj bo Vlada predlagala sistemski zakon in koliko ter na kakšen način bomo pomagali socialno ogroženim. Drugače pa, spoštovane gospe in gospodje, mi smo predlagali izredno sejo o revščini v prejšnjem mandatu, pa smo tu besedičili, govorili, eden od drugega je bil bolj pameten, za to populacijo, ki je danes dvestopetdesettisočglava in je na robu revščine, pa smo pozabili tisti moment, ko se je seja zaključila. V ospredju so bile tajkunske zgodbe, veliki uspehi posameznikov in tako naprej, za reveže pa tako ali tako nihče nima posluha v tej državi. Ampak prišel je čas, ko se boste morali tudi s takšnimi zgodbicami ukvarjati, ker drugače se bo zgodil zakon ulice. Mi bomo na strani tistih, ki bodo pritožniki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Imam občutek, da kriza, kakršna je, bo verjetno treba večkrat pomagati ciljnim skupinam. Danes je v razpravi ta ciljna skupina. Ker je pač kriza svoje naredila, pa lahko rečete kriza da ali ne, ta problem bi slej ko prej prišel na dan. Treba se je zavedati, da slovenski ljudje, predvsem ljudje z nizkimi dohodki stalno živijo v minusu, v maksimalnem limitu, enkrat je treba te limite zapreti in takrat so težave tukaj. In to je dejstvo, da se v naši državi tako dogaja in da se ogromno živi na up. Bila kriza ali ne, bi mi ta problem slej ko prej zaznali. Kar se tiče mladih družin, upokojencev in njihova ogroženost, lahko rečem, da v Sloveniji to sožitje mladi - stari, stari - mladi je na visoki ravni. Če ne bi bil na taki ravni, bi bile te stiske še bistveno večje. Lahko rečem, da v zasavskem okolju po letu 1991, ko se je gospodarstvo zrušilo, bilo pa je veliko upokojencev, ki so delali v rudnikih, ki so imeli solidno pokojnino, bodite prepričani, da so te pokojnine takrat reševale socialno stisko v Zasavju z mladimi. Govorim o sožitju mladi - stari oziroma mladi in upokojenci. Je pa res tudi, da je kriza čas za spremembo sistema, korenito spremembo sistema, ne samo sistema, kot je, ampak na splošno. Vidimo, da so težave po celem svetu in v Evropi. In tukaj bo treba najti eno rešitev. Jaz ne vem sicer kakšno, najrajši razpravljam na način, da če že nekaj kritiziram, da tudi dam zraven rešitev. Ampak jaz je sedajle ne vidim. Vsi skupaj pa jo bomo morali na en način najti. Zato tudi trdim, da smo v Sloveniji v veliki prednosti zaradi sožitja med starejšimi in mladimi generacijami ravno iz tega našega zgodovinskega stališča. Dobro vemo, kakšno je bilo sožitje na kmetih med mladim in starejšim gospodarjem. Ko je mlad gospodar moral poskrbeti, oziroma po večini je bilo tako, za tisto priužitkarsko hišo. Tukaj notri vidim način, ki v Sloveniji, sicer na drug način, še vedno deluje. In to je tisto, kar nam blaži te socialne stiske. Treba se bo tudi pogovoriti, kam bomo vlagali. Najbolj verjetno bo v času krize, kakršna je, treba vlagati v ljudi, bo treba vlagati v to preživetje, bo treba vlagati v to, da bodo imele mlade družine zastonj vrtce, resnično zastonj tudi šolanje, pa mogoče s kakšno infrastrukturo tudi počakati, počakati ta čas, dokler se zadeva ne spremeni, pa najbolj verjetno bo to še nekaj časa trajalo. Poglejte, ko govorimo o enotnem, univerzalnem dohodku, moram reči, da sem pred časom spremljal internetno stran gibanja pokojnega dr. Janeza Drnovška. In tu je bilo veliko debat o tem univerzalnem dohodku, pa tudi veliko dilem. Vendar se jaz nagibam v to smer, da bo to treba uvesti predvsem zaradi socialne stiske. Zdaj pa spet, na kakšen način bomo do tega prišli, nimam rešitve. Ampak tam sem videl, da obstajajo teorije, ki pravijo, da se to da urediti. Naj povem tudi to, da pred leti, ko se je menjal pokojninski sistem, je ravno Slovenska ljudska stranka in dr. Berta Jereb veliko energije vložila v to, da smo prišli do državnih pokojnin. In tudi takrat je bilo veliko dilem, ali uvesti državne pokojnine ali imeti ljudi na socialnih transferjih. Ampak, saj veste, kako je v slovenski mentaliteti - na socialnem transferju ne želimo živeti, radi pa živimo na tem, če imamo občutek, da dobimo nek dohodek in s tem dohodkom potem upravljamo in delamo. Torej, če je zdaj ciljno, verjetno bo še kaj ciljnega, vendar bo pa treba resnično iti v smer, ko bomo lahko to sistemsko uredili in našim ljudem zagotovili dostojno življenje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Laszlo Göncz. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! Vložitev Predloga zakona o enkratnem pokojninskem dodatku nedvomno opozarja na izredno težko stanje tistega sloja starejšega prebivalstva oziroma upokojencev v Republiki Sloveniji, ki prejemajo najnižje pokojnine ali pomoči. Nikakršnega dvoma ni o tem, da najnižji prejemki upokojencev ne zadoščajo niti minimalnim pogojem, ki bi bili potrebni za človeku dostojno življenje. Če za primer omenim zgolj prejemnike nekaterih mizerno nizkih kmečkih pokojnin, in takih je na območju, od koder prihajam, veliko, je stanje žal marsikdaj ponižujoče. Strinjam se tudi s trditvijo oziroma s predlogom v besedilu razlage, da bi se z enkratnim dodatkom do neke mere le izboljšal položaj tistim, ki bi bili tovrstne pomoči deležni. Sočasno pa je upravičen tudi vidik, ki ga omenja Vlada v svojem mnenju, da v nasprotju s sprejetim podobnim zakonom v letu 2008 sedanji predlog glede namenskosti in sistemskih rešitev nima narave intervencijskega zakona. Žal današnji krizni časi poleg upokojencev izredno negativno vplivajo tudi na druge, prvenstveno na najbolj ranljive skupine prebivalstva ter predvsem na brezposelne, osebe, ki jih je iz dneva v dan več. Vsi ti so zaradi nastale situacije prisiljeni prejemati nadomestila ali socialno pomoč. Verjetno smo vsi podobnega mnenja, da država mora zagotavljati vsaj minimalno pomoč za preživetje slehernemu sloju prebivalstva, saj tudi z ustavo opredeljenega splošnega socialnega vidika drugače ni mogoče uveljaviti. Ta splošna skrb pa niti v najmanjši meri ne zmanjšuje dolžnosti do osnovne skrbi države do starejšega sloja prebivalstva torej prvenstveno do upokojencev. Tudi vidik, ki ga predlagatelji zakona omenjajo v obrazložitvi in se nanaša na problematiko vzdržnosti financiranja pokojninskega sklada oziroma sistema, zaradi naglega staranja prebivalstva, je zelo pomemben. Predvidevanja pred nekaj desetletji, da bo ta problem povzročal velike težave na sredini 21. stoletja, že dolgo ne vzdrži in k reševanju tega problema je bilo do neke mere potrebno že pristopiti. Vemo pa tudi to, da na tem področju bodo potrebni še veliki dodatni napori kljub temu si dolgoročne rešitve danes verjetno malokdo upa napovedati. Tudi reševanje socialnega položaja upokojencev se v podobnih dimenzijah javlja tudi v ostalih državah. Ker predlagatelji za primerjavo navajajo tudi Madžarsko, zgolj za ilustracijo omenjam, da novi madžarski premier v svojem programu sanacije katastrofalne madžarske gospodarske in finančne situacije predlaga tudi ukinjanje tako imenovane 13 pokojnine, kar bi lahko bilo primerljivo z enkratno pomočjo, kar predlagatelji zakona predvidevajo. Sicer primerjava s situacijo na Madžarskem ne more biti najprimernejša, saj je tam trenutna splošna finančno-gospodarska in družbeno-socialna situacija, žal, katastrofalna. Nekatere strokovne ustanove v Prekmurju glede na tamkajšnjo strukturo prejemnikov in višino pokojnin predvidevajo, da bi bilo izplačilo enkratnega pokojninskega dodatka koristno, saj bi tako lahko delno ublažili materialno stisko upokojencev z nizkimi pokojninami. Posredovana pa so mi tudi drugačna mnenja, ki temeljijo na celovitosti sistemske rešitve omenjenega vprašanja, h kateri se v dani situaciji tudi sam nagibam, pri čemer pa kompromis med predlaganim in pričakovanim v dani situaciji vsaj za mene ne bi smel biti nemogoč. Na omenjeni vidik strokovnih ustanov Vlada vsekakor mora biti obzirna. Upam, da že v najnovejšem paketu ukrepov za blažitev gospodarske in finančne krize je celovitosti reševanja problematike socialne pomoči vsem slojem prebivalstva namenjena potrebna pozornost in tudi primerna vsebina. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Gospod predsednik, minister. Skrb za kategorijo upokojencev z najnižjimi pokojninami je skrb za eno kategorijo. Strinjam se s tistimi, ki pravijo, da to ni celovita rešitev. Vendar strinjam se seveda tudi s tistimi, ki pravijo, da je v drugem branju možno zakon nadgraditi. Tudi minister je dal to vedeti ob svoji predstavitvi. Gre pa za skupino cca. 250 tisoč ljudi, 250 tisoč ljudi pa je vendarle toliko, za katere je potrebno imeti posebno skrb, če so na pragu revščine. In to dejansko so. Saj drugače se to ne bi dogajalo. Kot je že bilo rečeno, vsi poslanci in poslanke prejšnjega sklica so glasovali lansko leto za enkratno pomoč. Danes koalicijski napovedujejo, da bodo glasovali proti temu. Zdi se mi popolnoma nekorektno in v nasprotju s tistim, kar ste obljubljali pred volitvami, ki ste jih kot izgleda, žal, tudi dobili. Glede razprave o tem, koliko je tega denarja in ali je celovita ali ni celovita rešitev, bi pa rekel takole. 54 milijonov približno, za 54 milijonov gre. Da ni celovita, da je prepozno. Jaz se z vami strinjam, da je to možno vgraditi z amandmiranjem v drugem branju in naj ta zakon začne veljati junija 2006. Vendar teh 54 milijonov je pravzaprav samo 54 Kramarjev. Teh 54 milijonov je samo pol Bavčarja na Ljubljanski banki, kjer je dobil 122 milijonov kredita, ne da bi jih zavaroval. Kako priti do virov? Prej je bilo že tudi nekaj rečeno. Poglejte, skrajni čas in zadnji čas bi bil, da bi tiste nesramno visoke pokojnine, ne vsem, ne mečem vse v isti koš, ampak tistim kvazi borcem, ki so sokrivi za tisoče pobojev po vojni po Sloveniji, enostavno črtali. To je en vir, minister. Minister, drugi vir, v normalnih demokratičnih državah se kriminalcem, ki ne plačujejo svojih obveznosti, dajatev, ki pokradejo brez garancij in tako dalje, premoženje zaseže, kriminalce se da v zapor. To je drugi vir. Tretji vir, prej je kolega pred mano, mislim, da Rožej, celo rekel: obdavčitev nepremičnin. Absolutno, tiste, ki so pokradli tudi takšni tajkuni, tri, štiri, šest, deset stanovanj po približno treh ali štirih procentih so takrat kupili glede na tržno ceno, ki jih danes prodajajo. To je tretji vir. Četrti vir, dati možnost tistim, ki želijo, ki so delali, možnost dela v javnih delih. To je bila ena oblika takrat, ko je bila brezposelnost velika, ena od dobrih oblik. In to moram povedati, da je takratni minister za delo dr. Dimovski to odlično peljal. Iz teh javnih del so prišli delavci v redne zaposlitve, kjer so jih podjetniki, podjetja videli kot nekatere, ki so, ne vsi, seveda ne, ampak to je bilo dobro. Danes, ko se ukvarjamo s to problematiko celih 6 ur, sicer glede na število se mi zdi prav, ampak glede na problematiko, ki je v tej državi, se mi pa zdi popolnoma nesprejemljivo, po drugi strani pa koalicija ne dovoli, da bi predsednik Vlade o nekih ukrepih govoril vsaj uro ali dve. Kar se tiče DeSUS-a. Tako vam bom rekel, kolegi. Leta 2002 ste bili zraven v Vladi, ko ste spremenili usklajevanje pokojnin s plačami, pa ste se "bunili". Leta 2005 ste bili zopet zraven v koaliciji, pa ste se "bunili", niste bili zadovoljni. Leta 2009 ste zopet v koaliciji in se "bunite" [[opozorilni znak za konec]] in niste zadovoljni. Vedno napovedujete samo neke izstope in klobuk v roki, da boste odšli. Niti takrat niti leta 2005 in tudi danes ne boste zapustili koalicije, ker vam je enostavno na foteljih pač prelepo. Ko pa pride [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, poslanke in poslanci! Svoj nagovor bom začel z zelo znanim slovenskim pregovorom: "Kdor hitro da, dvakrat da." In mislim, da bi naši upokojenci zagotovo potrebovali to pomoč že januarja, in tako ste tudi v koalicijskem sporazumu, spoštovane kolegice in kolegi iz koalicije, pa tudi Vlada, obljubljali. Pa iz tega očitno ni nič. Vse tiste obljube, ki ste jih v času volilne kampanje ali pa pred volitvami na veliko trosili, ste sedaj pozabili in delate ravno nasprotno, kar ste takrat obljubljali. Prioritet, ki ste si jih postavili sedaj, niste nikoli omenjali. Sedaj pa so za vas prioritete - spreminjati zakonodajo, izdajati odločbe in dajati podlago za odškodnine izbrisanim. Sprejeli ste zakon, da bodo vdove vojaških oficirjev, ki niso nikoli prispevali v slovensko blagajno, dobivale sedaj višje pokojnine. A našim upokojencem, ki so 35 let ali več delali v Sloveniji, pa sedaj tistim najbolj ogroženim ne privoščite nujno potrebnega zneska v višini 300 evrov. Mislim, da je tu vsaka beseda odveč. Zato vas je seveda tudi tako malo v dvorani, namesto da bi poslušali, se verjetno sedaj kje skrivate v pisarnah, da vas javnost ne vidi. Vlada pravi, da bo pripravila sistemski zakon, sistemske rešitve. Tudi sam bi ga želel videti. Vendar ne glede na to, da bo sistemski zakon, tudi jaz ga bom podprl. In bi bilo prav, da se ta zakon, ki ga sedaj predlagamo, tudi sprejme. To ne onemogoča, da bi se sistemski zakon v nadaljevanju sprejemal. Naj se! Pravite, da se s tem zakonom diskriminirajo drugi, populacija drugih ljudi. Jaz pravim, da se ne. Kajti trdno sem prepričan, in to veste tudi vsi, da marsikakšen upokojenec ali pa velika večina s svojo skromno pokojnino, ki jo dobi, mora pomagati preživljati tudi svojim otrokom in vnukom. Tudi tisti, ki dobijo 300 evrov pokojnine, s svojo skromnostjo marsikakšen evro namenijo tudi za svoje otroke in seveda tudi vnuke. Sam poznam zelo veliko takih upokojenk in upokojencev. Zato pomeni, da se bodo tudi ta sredstva, če bi se jim izplačalo, prelivala oziroma bi se pomagalo drugim skupinam, tudi otrokom. Ali so sistemske rešitve, ki jih Vlada pripravlja, to, kar se sedaj že tudi bere, da se bo ukinil brezplačni vrtec, da se bo ukinjala dijaška prehrana, namesto da bi se še tem bolj pomagalo, se napoveduje tudi te ukinitve. Mislim, da to ni prava rešitev. Je bilo danes tukaj slišati že v razpravi, tudi s strani DeSUS-a, da upokojenci takemu zakonu nasprotujejo. Rad bi slišal enega, ki prejema 300, 400 ali 500 evrov, da temu nasprotuje. Rad bi slišal tistega. Pripeljite ga, pa ga bom z veseljem vprašal, zakaj nasprotuje. Mislim, da takega ni. Verjamem pa, da nasprotujejo tisti, ki so lahko tudi upokojenci, ki imajo zelo visoke pokojnine, ki so jih mogoče prejeli ne s svojim preteklim delom, ampak na račun nekaterih privilegijev ali pa so politično motivirani, da nasprotujejo takim rešitvam, ki jim sedaj predlagamo. Zato sam zagotovo tega ne razumem in pa tudi ne verjamem. Tukaj danes ste že večkrat izrekli, da smo takšno zakonodajo spreminjali v letu 2008, kot da so to bili predvolilni bombončki. Vsak zakon, ki smo ga takrat sprejemali, pa v prejšnjem mandatu, lahko rečemo, in to mislim, da so prepoznale tudi volivke in volivci, je bila večina zakonov resnično v korist državljank in državljanom, gospodarstvu. Tudi tukaj so tisti razlogi, da smo imeli tako dobre tudi gospodarske razmere. Če bi se danes oziroma v tem času tega zavedali in sprejemali zakone ali pa rešitve, ki bi bile tudi odziv na finančno krizo, ki je nastala izven meja Slovenije in pa tudi gospodarske razmere, bi bila ta kriza danes manjša. Vendar kot sem omenil, vsak zakon, ki smo ga takrat sprejeli, ste rekli, da so predvolilni bombončki. Ampak poglejte, danes nismo pred volitvami. Pred nami so še tri leta in pol tega mandata, če seveda ne bo prej, kot obljubljate, predčasnih volitev. Jaz bom prvi, ki bo to podprl. Sam bom ta zakon z veseljem podprl in upam, da tudi v koaliciji boste dali podporo vsaj v tolikšni meri, da se ta zakon danes sprejme kot primeren za nadaljnjo obravnavo. In če so kje kakršnekoli pomanjkljivosti, ki bi jih bilo možno dopolniti, predlagajte, saj je postopek odprt. Vsak člen se lahko še spremeni. Ampak tega seveda ni. Tukaj se dejansko sprenevedate in nočete tega podpreti. Jaz verjamem, da bi tudi ministru bilo veliko, veliko lažje, da bi se ta zakon sprejel, kajti s tem bi tudi imel več možnosti in seveda tudi časa, da bi se sistemske rešitve, ki jih bo potrebno seveda tudi poiskati, reševale. Zato dajmo pomagati in ta zakon tudi podprimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dejan Levanič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Dejstvo je, da danes živimo v časih, ko marsikomu ni lahko. Pokojnine so premajhne, nekatere ne omogočajo niti osnovnega preživetja. Plače delavk in delavcev so premajhne in prav tako ne omogočajo niti osnovnega preživetja v današnjih časih. In še več. Brezposelnost je danes tako velik problem, da ga moramo sistemsko reševati, z njo se sooča veliko ljudi, tudi mladi, drage kolegice in kolegi. Prišli smo do situacije, ko vse strukture prebivalstva trpijo. Trpijo mladi, trpijo delovnoaktivni in trpijo upokojenci. In naša odgovornost je, vseh, ki tukaj sedimo v Državnem zboru, da poskrbimo za vse, predvsem pa tiste, ki so najbolj socialno ogroženi. Tukaj se verjetno vsi strinjamo, da ne želimo dajati nekomu več, drugemu manj, da ne želimo za nekatere reševati prej in za druge kasneje. Vsi želimo pomagati ljudem v stiski in prav je, da podpremo sistemsko rešitev tistih, ki so najbolj socialno ogroženi. Jaz verjamem resničnemu namenu in bom seveda tudi vztrajal, da čim prej pridemo do takšne rešitve, kajti interes tako nas poslank in poslancev v Državnem zboru kot tudi Vlade mora biti, da v teh časih rešimo tisto skupino ljudi, ki danes najbolj na udaru, kar se tiče finančne gospodarske krize. To mora biti zaveza tega Državnega zbora in zaveza Vlade, da čim prej pridejo rešitve v Državni zbor. Žal smo tokrat bolj kot kdajkoli prej zelo, zelo omejeni s finančnimi viri in z razpolaganjem z denarnimi sredstvi. Zato moramo finančno porabo narediti čim bolj preudarno. Ko rešujemo finančne tegobe ljudi, je najbolje, da rešujemo situacijo celostno. In strinjam se, da morajo danes babice in dedki skrbeti za svoje otroke in za svoje vnuke. Ampak to ravno zaradi tega, ker država v preteklosti ni naredila nič na področju reševanja problematike mladih in tistih, ki so delovno aktivni. In zato je v teh časih nujno, da, če ne prej, da vsaj sedaj razmislimo o tem kako bomo reševali problematiko celotne generacije. Imamo generacijo mladih, ne govorimo o generaciji majhne skupine ljudi, generacija mladih obsega skupino med 15-im in 30-im letom, govorimo o dijakih, študentih, zaposlenih, brezposelnih, invalidih, vseh tistih, ki so vključeni v procese, ko vstopajo na trg dela. Kako bomo reševali sistem pripravništva v Sloveniji, ko veliko število mladih ljudi dela zastonj z visoko izobrazbo? Jaz verjamem, da kažete sedaj s prstom na gospoda ministra. Prav je tako, nihče drug kot Ministrstvo za delo mora to reševati, ampak zakaj nismo tega naredili tudi v prejšnjem mandatu. Ne, to se ni uredilo, pripravništvo se ni uredilo. Veliko mladih ljudi danes dela zastonj, veliko mladih ljudi, ki stopa na trg dela, dela za 70% plače. Poglejte si pripravnike v javni upravi, poglejte si pripravnike v gospodarstvu. To je skrb celotne ureditve vseh generacij v Sloveniji. In to je medgeneracijska solidarnost, ki jo je treba pri tem tudi upoštevati. Ali veste, dragi moji, da ima Slovenija 927 praznih stanovanj, ki so v katastrofalnem stanju in da imamo na drugi strani stanovanjsko problematiko mladih? Nihče v prejšnjem mandatu ni niti pomislil, da bi skušali ta stanovanja mladim dati v uporabo. Nihče ni razmišljal o reševanju stanovanjske problematike mladih. Jaz verjamem, da so socialno ogroženi upokojenci. Ampak ne samo upokojenci. Ogrožene so različne socialne skupine in naša odgovornost je, da poskrbimo za vse. Ko govorimo o dostopu do izobraževanja, mi danes vemo, da študent mora delati za to, da se lahko izobražuje v mestu, ki je oddaljeno od njegovega mesta, da lahko dostopa do študija. V prejšnjem mandatu smo imeli celo ideje, da bi uvedli šolnine. Pa razpravljajmo o tem, ali je naš namen resnično reševati tiste, ki imajo težave, upokojence, mlade, delovno aktivne, delavke in delavce, ki izgubljajo službe. Ali želimo z nekimi ad doc akcijami nagajati koaliciji, zavedajoč se, da je finančna poraba zelo omejena v tem mandatu in da moramo, če želimo vsaj približno enakomerno porazdeliti sredstva med ljudi sistemsko reševati tiste, ki so najbolj socialno ogroženi. Komaj čakam, da ta zakon pride v Državni zbor. Naredil bom vse za to, da se to zgodi čim prej. Upam, da bomo takrat lahko z velikim veseljem rekli, da na nek način rešujemo vse tiste, ki so socialno ogroženi, tudi upokojenci in vsi ostali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak kot predlagatelj.
Hvala lepa. Poglejte, gospod Levanič. Vse, kar ste našteli, vam bom pomagal pri podpori tem zakonom, ki bodo to urejali, ali jih bo predložila Vlada, ali pa jih boste predložili vi. Jaz bom sopodpisnik vsega tega, kar ste našteli. Z veseljem vam bom to podpisal. Pripravite pač zakon. Jaz sem včeraj dva ponovno vložil, zato bo prav, da tudi vi katerega. Z veseljem vam bom sopodpisnik. Ampak danes govorimo o enkratnem pokojninskem dodatku. Govorimo tudi o tem, da to izplačamo prej. Zakaj smo, naj ponovno poudarim, da se strinjam z Vlado in z vami, da je potrebno reševati vse sloje prebivalstva z najnižjimi dohodki. Do zakona, ki ga danes obravnavamo, ne bi prišlo, če ne bi v koalicijski sporazum to zapisali, čez mesec dni pozabili, na poslansko vprašanje ne odgovorili in če ne bi enostavno tega vprašanja odlagali. Šele ko je ta zakon v proceduri, se je Vlada na nek način odločila in predlagala ta zakon, ki naj bi začel veljati 30. 6. Pazite, mi govorimo danes o tem, da Vlada že ima pripravljen v normativnem delu programu Vlade, in sicer dopolnjen z dne 8. 4., ta zakon pripravljen, da naj bi veljal 30. 6. 17 ali 10 dni kasneje pa tukaj govorimo: vsem dajmo. Jaz se strinjam, da damo vsem. Torej pričakujem, da bomo ta zakon danes potrdili in amandmirali tako, kot se bomo dogovorili. In da bo 30. 6. veljal. Saj to je načrt Vlade. To Vlada želi. Sicer pa je treba še nekaj reči. Spomnim se, lani sem v vladni sobi spremljal razprave, ko je bilo govorjeno o predvolilnih bombončkih in ne vem kaj še vse. Ampak poglejte, pred seboj imam izpisek 20.13 zvečer, 26. 6. In glej si ga zlomka! P kot proti, ga tukaj ni. In ker P kot proti tukaj na tem spisku nimam pred seboj, seveda pričakujem, zlasti s strani tistih, ki danes tukaj sedite ali pa ne, jaz bom nekatere naštel: gospod Bevk, gospod Germič, gospod Han, gospod Juri, gospod Klavora, gospod Kontič, me veseli, gospod Kumer, ki se je pravkar odrekel besedi, gospa Lavtižarjeva, Pečanova, Posedel, Potrata, gospod Potrč, gospod Sajovic, Trofenik, Veber in Žnidaršič. Glasovali ste "za". Glasujte tudi danes "za". Nobene posledice še ne bo. Posledica bo samo ta, da bomo lahko amandmirali in zadevo uredili po vaših željah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa mag. Potrata, vi ste že diskutirali, zato izvolite, imate repliko.
Hvala, da ste mi končno enkrat dovolili replicirati. Gospod dr. Vinko Gorenak, že prej sem vam želela povedati, da si poglejte magnetogram k lanskemu sprejemanju zakona, kjer je v imenu Poslanske skupine SDS gospa Jeraj povedala, da je potrebnih sredstev za izvrševanje tistega zakona 32 celih in še nekaj milijonov. K temu predlogu zakona imate 64 milijonov evrov. To je dvakratnik, kar je popolnoma logično, ker ste tudi podvojili znesek enkratnega dohodka. Prej je bil 150 najvišji, v prejšnjem zakonu, zdaj je 300. K repliki pa sem se oglasila predvsem zaradi tega, ker vi lahko zdaj manipulirate z našimi glasovi. Jaz sem to tudi povedala. 71 jih je prijavilo navzočnost, 69 jih je zakon podprlo, ker smo se zavedali, da je treba ljudem v stiski pomagati. Podprla sem zakon zato, ker sem sama opozarjala na inflacijo, ki je udarila po ljudeh, ki so bili z nizkimi pokojninami še posebej ogroženi. Ampak danes ne morete z istim argumentom od mene zahtevati enakega načina glasovanja, ker je Vlada, v kateri je moja stranka največja stranka, povedala, da pripravlja zakon, ki bo usmerjen tudi k tistim skupinam prebivalstva - ogroženega in ne samo upokojencem, kar smo nekajkrat povedali, da je ustrezneje. Bodite, ko pritiskate na nas in ko trkate na našo vest, nekolikan bolj obzirni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dejan Levanič. Replika.
Hvala lepa. Gospod Gorenak, jaz bom res izredno vesel vaše podpore pri sistemskem reševanju oziroma urejevanju položaja socialno ogroženih, torej tudi mladih, delovno aktivnih in seveda upokojencev. Še bolj bi bil vesel, če bi z enako energijo in željo po urejevanju tega področja govorili takrat, ko ste imeli to priložnost. Ampak v redu, prišli smo v novo obdobje in verjamem, da je vaš namen iskren in da boste takrat, ko bo sistemska rešitev v Državnem zboru, tudi omogočili, da bo sprejeta. Kar se tiče koalicijske pogodbe, ne gre za odstopanje od zapisanega. Gre za razširitev na tudi ostale socialno ogrožene skupine. Nihče ne govori, da se položaj upokojencev ne bo izboljšal. To je tudi zelo neprimerno, ko govorite, da ministrstvo nič ne dela na tem področju in da stranka DeSUS v bistvu drži fige v žepu. Vsi koalicijski partnerji skupaj z ministrstvom za delo, si prizadevamo, da bi ta sistemska rešitev bila čim prej v parlamentu. Če je ne bo, takrat ste pa lahko seveda zelo kritični in takrat vam bom potem tudi pomagal. In nihče danes ne glasuje proti neki družbeni skupini. Vsi danes ugotavljamo, da smo v drugačnih časih, da je danes treba problematiko razširiti in da vsi želimo, da glede na to, da vse skupine ljudi danes čutijo posledice ekonomsko gospodarske krize, si želimo reševati celostno to področje. Jaz bi si želel, da ko bo ta rešitev prišla, da bomo res naredili nekaj pozitivnega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Robert Hrovat. Oprostite, nisem videl. Dr. Gorenak imate besedo kot predlagatelj.
Hvala lepa. Poglejte, jaz nisem nikoli govoril, da ministrstvo za delo ne naredi nič. Take izjave iz mojih ust niste slišali. Celo bom rekel, takoj po imenovanju te Vlade so me novinarji kot opozicijskega poslanca vprašali, če je po mojem mnenju sploh kdo dober v tej vladi. Omenil sem ime dr. Svetlika in obrambne ministrice. Tako imam spoštljivo in dobro mnenje o gospodu ministru in tudi o njegovem delu. Nikoli nisem tega govoril. Rekel sem pa, da na poslansko vprašanje v mesecu februarju ali januarju minister ni odgovoril. Seveda ni mogel odgovoriti, saj Vlada ni sprejela v normativnem programu tega zakona. Kar pa se tiče 34 in 64 milijonov, "podvojili ste". Mi nismo podvojili nobenega zneska, ničesar. Ampak je 6 milijonov evrov zapisala vladna koalicija v svojem vladnem normativnem programu, torej v koalicijskem sporazumu je to zapisala. Torej, mi nismo ničesar podvajali, ampak povzeli tisto, kar je zapisala Vlada sama. Strinjam se tudi z vami, še enkrat poudarjam, da je treba urediti, zato sem tudi pozdravil mnenje Vlade, da je treba urediti vse družbene skupine. Vendar uredimo to zadevo tako, da bomo zakon spustili v drugo branje. Amandmirajmo ga, dopolnimo ga in hkrati dodajmo še tistega, ki ga minister pripravlja oziroma ki ga Vlada pripravlja, in s tem bomo imeli rešen problem. Upokojenci namreč ne verjamejo več, ker jim je bilo obljubljeno januarja, pa se ni nič zgodilo. Za to gre. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Robert Hrovat. Prosim.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Torej, iz vseh razprav danes lahko potegnemo skupni imenovalec, da se vsi strinjamo, da so razmere kritične. Sploh so razmere kritične za tiste, ki živijo pod pragom revščine. Vsi tudi govorimo o tem, da je treba nekaj storiti, da je treba ukrepati takoj, zdaj. Mi kot Slovenska demokratska stranka smo predlagali konkreten zakon. Konkreten zakon, za katerega pričakujemo podporo. Ampak ne morem verjeti, da zdaj po vseh teh razpravah, ki so bile v zadnjem času, tega zakona ne boste podprli iz razloga, ker ne zajema vse populacije, ki živi pod pragom revščine. Poglejte, danes imamo prvo branje, danes imamo pravzaprav splošno razpravo. Če danes ta zakon potrdimo, gre na odbor, na odboru se ga lahko amandmira v vseh točkah. In točno je Vlada že napisala, katere so tiste skupine, ki bi jim tudi pripadala ta pomoč. V mnenju Vlade piše, da so to upokojenci, da so to brezposelni, ki prejemajo denarna nadomestila za primer brezposelnosti ali denarno socialno pomoč, potem so to delovno aktivni prebivalci z minimalnimi plačami oziroma nezadostnimi prejemki, ki zaradi svojega zdravstvenega stanja niso sposobni pridobiti zadostnih sredstev za preživetje. Poglejte, vse je jasno. Točno se ve, katere so tiste kategorije ljudi. Sprejmimo danes zakon, na odboru amandmirajmo, zadevo potrdimo in Vladi pravzaprav pomagamo, da bo ta zadeva realizirana, ker jaz dejansko ne verjamem, da bo Vlada s takim konkretnim ukrepom prišla. Zakaj ne? Zato, ker enkrat so bili upokojenci že izigrani - govorimo o januarju - danes se pogovarjamo in se zgovarjamo: bo ali ne bo. Mi naredimo to, mi smo, poslanci smo tisti, ki odločamo o zakonih, mi smo tisti, ki odločamo o sredstvih v proračunu - ni to Vlada. Vlada je samo tista, ki izvršuje. Pričakoval bi, da boste koalicijski poslanci imeli držo, svojo hrbtenico, ne boste vojščaki, zelo zvesti vojščaki Vlade, ki ta trenutek, žal, ni odigrala svoje vloge, kakor so pričakovale državljanke in državljani. Enako štejem v to skupino tudi upokojenke in upokojence. Poglejte, da se vrnem na upokojence. Veste, koliko pomeni enemu upokojencu, ki ima pokojnine 200, 300, 400 evrov, pa če dobi zraven še 300, 200 ali 150 evrov? To pomeni še eno dodatno pokojnino. Povejte mi enega, ki bi bil proti temu - enega upokojenca. Sedaj, če je društvo upokojencev ali pa zveza upokojencev rekla, da to ni primeren ukrep, ne vem, če oni resnično zagovarjajo stališče upokojenk in upokojencev. Jaz imam občutek, kot da so se na tisti konferenci kar malo dogovorili, kako bodo zadeve peljali, zato da ne bo Vlada izpadla preveč, kot bi rekel, nesposobna. Torej, veliko očitkov je bilo o predvolilnem bombončku iz lanskega leta. Upokojenci so bili tega veseli. To so mi povedali. Ampak spomnite se vaših predvolilnih obljub. Pred volitvami ste obljubljali višje pokojnine, obljubljali ste višje plače. In čemu smo danes priča? Razprtijam v koaliciji, potem smo priča večanju števila brezposelnosti, o višanju pokojnin, o višanju plač ni ne duha ne sluha, ampak zaradi tega ste vi prišli na oblast; zaradi tega so vam dali volivke in volivci glas, zaradi predvolilnih obljub!. Poglejte, da ne rečem še kakšno o gospodarski rasti. Gospodarska rast je bila še manj kot eno leto nazaj plus 6, danes je minus 4. Se pravi, 10% smo padli, itn. Še nekaj bi povedal o skrbi za upokojence. Pred enim tednom sem jaz osebno, jasno s podpisi tudi kolegov in kolegic, vložili spremembo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju za spremembo višine kmečkih pokojnin, o katerih je govoril že gospod Prijatelj. Dejansko se strinjamo s tem in treba je bilo ukrepati in je treba ukrepati, zato smo spremembo zakona tudi že vložili v proceduro in bomo v naslednjem mesecu oziroma na naslednji seji o tem tudi razpravljali. Predstavljajte si kmeta, človeka, ki dela že celo življenje, z 200 evri pokojnine. Veste, razumel bi, da imajo vsi kmetje enako pokojnino, ampak nekateri kmetje so privilegirani, to so kmetje "borci" tako imenovani, oni imajo pa polno najnižjo pokojnino, navadni kmetje pa samo polovico in jaz pravim, zakaj ne bi to izenačili. Nikomur nič ne bomo jemali, nikomur ne bomo nič vzeli, bomo pa izenačili pokojnine kmetov, vsem enako, torej na raven najnižje polne pokojnine. Mi poslanci in poslanke imamo vse v svojih rokah in še enkrat ga pozivam, predvsem poslanke in poslance koalicije - izvzemši gospoda Rezmana, ki je bil kritičen in je govoril tako kot dejansko mislim -, da ta predlog podpremo, naredimo prvi korak, v drugem koraku ta zakon izboljšamo vsi skupaj, da bo zajel res vse kategorije in ga potem sprejmemo in naložimo Vladi, da to tudi realizira. Sedaj bom povedal še to, kar sem slišal danes po radiu, ko sem se peljal v Ljubljano. Gospod minister je dal pač izjavo za radio, da sredstev ima Ministrstvo za delo, družino dovolj za vse potrebne socialne transfere. Če je to res, potem - jaz verjamem, da je res ne bo - nobenega problema, da dodamo vse te strukture prebivalstva, o katerih sem prej govoril in so tudi zapisane v stališču Vlade, in zadevo sprejmemo in nobenega problema ne bomo imeli. Ampak, če bomo čakali na Vlado, bomo po mojem mnenju čakali še kar nekaj časa. Hvala.
Besedo ima gospod Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Kar nekaj razprav sem slišal, ki poskušajo pojasniti razliko med letom 2008 in letom 2009. Res je velika razlika. Vsem tistim, ki jih zelo skrbi pokončnost koalicijskih poslancev in govorite o naših hrbtenicah, ki naj ostanejo zravnane, smo vsaj v tej prednosti, da mi govorimo o tem, da želimo ohraniti zravnane hrbtenice. Ko sem v prejšnjem mandatu poslušal vaše razprave, še bolj pa spremljal vaše glasovanje, ki je bilo popolnoma soglasno z odločitvami in predlogi Vlade, bi lahko dejal, da sem zadovoljen, ker se zopet postavljate na noge in poskušate zravnati svoje hrbtenice. Če boste pogledali glasovanje poslancev koalicijskih strank, boste lahko ugotovili, da mnogokrat pride tudi do nesoglasja, do neusklajenosti med predlogi Vlade in glasovanji poslank in poslancev. Seveda, vi takrat ne govorite o pokončnosti poslancev, ampak govorite o zmedi v koaliciji. Prav tako kot govorite o naših predvolilnih obljubah. Socialni demokrati nismo obljubljali tega, kar nam očitate, smo pa to zapisali v koalicijsko pogodbo. Torej ne gre za prevaro volivk in volivcev, kar nam želite naprtiti v naš nahrbtnik, ampak gre dejansko za koalicijski dogovor, ki se običajno, in to nam morate priznati, sklepa po volitvah, ko se oblikuje koalicija in ko koalicijski partnerji svoj program želijo vključiti v koalicijsko pogodbo, sporazum, kakorkoli ga imenujemo, največ, kar se iz njihovega programa da. Govorite o tem, da je bila v preteklem letu, ne dolgo nazaj, 6% gospodarska rast. Zdaj je minus 4, razlika je 10, res je. Pri tem zanemarjate tudi vpliv drugih gospodarskih in finančnih okoliščin na dogodke v Sloveniji. Predsednik Vlade je pri nastopu pri prevzemu mandatarske funkcije zelo jasno povedal, da za nastajajočo krizo ne krivi pretekle vlade, ker je vpliv okolja na to prevelik. No, ampak, ko toliko govorite o gospodarski rasti, je možno tudi drugo razmišljanje, približno takšno: kakšna bi šele bila ta gospodarska rast, če ne bi bilo vlade Janeza Janše. Lahko, da bi bila višja, kot je bila, težko sedaj ugotavljamo, kot tudi težko ugotavljamo, kaj bi se dogajalo danes, če bi danes imeli vlado Janeza Janše. Vsekakor pa bi bilo veliko lažje vsem nam, če bi vlada upravljala z državo in z javnimi financami v preteklem mandatu drugače, ne tako kot je. Tu so prisotni tudi zelo demagoški nastopi, ko pravimo, obdavčimo nepremičnine tistim, ki so pokradli v preteklosti. Ne gre za obdavčitev! Če veste, da je kaj kdo pokradel, gre za drugo pot, ko je treba vrniti tisto, kar je bilo ukradeno, zapleniti premoženje, ki izvira iz kraje in tatu ali kakorkoli ga že imenujete, kaznovati. Ne gre za obdavčenje. In s tem bi se lahko vsi tudi strinjali. In ko govorimo, in v preteklosti je bilo veliko govora o davkih, o razbremenitvi; seveda bi bilo najlepše živeti v državi, kjer ne bi bilo davkov, seveda to tudi pomeni na drugi strani, da ne bi bilo sociale, ne bi bilo še česar drugega, ki se napaja iz davčnih virov na prihodkovni strani. Zato je treba tehtati, doseči neko ravnovesje. Naj na tem mestu povem, da predlogi, ki jih napoveduje minister v sedanji vladi, ki svoje delo dobro opravlja im ne gre dvomiti v njegove dobre namene, torej ima vso mojo podporo, zato tudi prisluhnem njegovim obrazložitvam, zakaj ta predlog zakona ni dober in zakaj je treba sistemsko celovito rešiti zadevo. Res je, mnogi ste o tem govorili, niso samo upokojenci tisti, ki v teh časih težko živijo, so tu tudi brezposelni, ampak tu so tudi ljudje, ki delajo ves mesec, pa težko živijo s plačo, ki jo dobijo. Torej, tudi za te je treba poskrbeti in zato mi je ta pristop, ki ga je napovedala Vlada, veliko bližji od tega, ki ga poskušate vi danes uveljaviti. Pri tem je zelo zanimivo poslušati, kako dobro poznate zakonodajni postopek, pa bomo že pri naslednji točki ugotovili, da znate uveljavljati tudi samovoljo in preprečiti kakšen postopek v Državnem zboru, čeprav za to nimate proceduralnih, postopkovnih torej, poslovniških osnov. Nadvse si želim ureditev in stanje v državi, ko takšni interventni posegi ne bodo potrebni in bodo ljudje preživeli ves mesec na podlagi svojega dela, na podlagi svojega znanja, na podlagi novoustvarjene vrednosti. In ko smo lani glasovali o enkratni pomoči upokojencem, sem seveda tudi sam glasoval za, in se zahvaljujem vsem tistim, ki vedno znova naštevate moje ime pri različnih glasovanjih. Stojim za tem glasovanjem, tudi če smo označili, da je to delitev bombončkov, predvolilnih obljub in nagrad, sem pri tej delitvi sodeloval; ampak to v času, spoštovane kolegice in kolegi, ko je bila visoka gospodarska rast, ko sta se v Sloveniji cedila mleko in med, smo mi hkrati priznavali, da med nami živijo [[...]]Gospod Jerovške, kar mirno. Lahko boste razpravljali. Mislim, da ste na seznamu. Zaenkrat imam besedo jaz in boste že morali potrpeti in poslušati tudi tisto, s čimer se ne strinjate [[...]]Torej, takrat smo kljub vsemu priznali, da med nami živijo ljudje, ki so potrebni pomoči. Govorili smo o upokojencih in Vlada in potem parlament ste se tudi odločila, da kljub vsemu dobremu blagostanju tem ljudem pomagamo. In to je zaveza tudi sedanje koalicije, seveda v nekoliko širšem obsegu, kot to predlagate v tem trenutku z zakonom, ki ga vlagate. Glede na vaše dobre namene, pomoč Vladi, ki jo omenjate v preteklih mesecih. Mnogokrat je ta pomoč Vladi pri predlaganju zakonov, pri predlaganju rešitev takšna, kot bi, recimo, na avtocesti narisali prehod za pešce. Podobna je ta vaša zgodba. Prepričan sem, da bomo v prihodnje morali poiskati boljše načine in pomoč, ki je usmerjena v izhod iz te situacije, v kateri smo se znašli, nekoliko obtežiti z iskrenostjo in z dobrimi nameni. To je verjetno rešitev in to je tudi poziv k sodelovanju, k iskanju izhoda iz te situacije, ki je težka. Verjetno pa še ni tako zelo krizna in tako črna, kot nekateri to želite prikazati. Seveda, namen v tem trenutku predlaganja enkratnega nadomestila ali pa enkratnega posega ni ta, da bi želeli zelo veliko pomagati in reševati zadeve. Gre za to, da si želite v koalicijo zabiti klin, če lahko uporabim ta izraz. V svojih razpravah, predvsem poglede usmerjate v DeSUS, kaj bo DeSUS storil, ampak ko zabijate klin, morate paziti, kladivo lahko pade tudi po vaših prstih - takrat, ko najmanj to pričakujete. In še nekaj sem slišal v tej razpravi. Govorite o sociali in govorite o pokojninah, vse v istem dahu, v isti besedi. Pokojnina je pravica, ki izhaja iz plačevanja prispevkov v preteklosti. Državljanke in državljani so plačevali prispevke za to pokojnino, ki se zdaj odraža tudi v njihovi višini, torej v višini pokojnine, ki jo sprejemamo. Tisti, ki imajo nizko pokojnino, pa so upravičeni do socialne pomoči, socialnega ukrepa Vlade ali kogarkoli, pristojnega za to, ampak to ni ista zgodba. Pokojnina ni socialna kategorija. Hvala lepa.
Gospod Robert Hrovat, replika.
Hvala lepa. Poglejte, gospod Kontič mi je očital, da sem govoril o predvolilnih obljubah v zvezi z enkratnim pokojninskim dodatkom. Ampak dejstvo, da je zapisan v koalicijski pogodbi in v koalicijsko pogodbo se običajno vpišejo programi strank, ki so v koaliciji. Torej nisem govoril konkretno o vas, ampak o koaliciji. Kar se pa tiče gospodarske rasti, o kateri je govoril gospod Kontič, da so sedaj pač drugačni časi, druge razmere, pa mi dovolite, da naredim eno primerjavo. V lanskem letu, ko je bila najvišja gospodarska rast, ste govorili vi, ko ste bili v opoziciji, da je to posledica ugodnih razmer v svetu. Ampak takrat smo bili mi prvi v evroobmočju. Torej smo imeli najvišjo gospodarsko rast v evro območju. Danes, danes govorite, da je kriza posledica slabih razmer v svetu. Ampak veste, kje tiči zajec? Tam, da smo danes, Slovenija, na predzadnjem mestu v tem istem območju, kjer smo bili lani prvi. To je tisto. Nastavite si ogledalo in se poglejte, pa boste videli, kaj ste govorili in kako danes stvari stojijo.
Hvala lepa. Predno vam dam besedo, bi rad povedal, gospod Hrovat je dobil repliko. Ne zato, ker je bil imenovan, ni bil imenovan, vendar sem menil, da je hotel svojo razpravo, za katero je menil, da ni bila pravilno razumljiva, pojasniti. To dovoljuje poslovnik. Izvolite, gospod Kontič.
Praksa v Državnem zboru in poslovnik, seveda narekujeta določena pravila in določene pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za to, da nekdo dobi repliko. Ne gre za presojo predsedujočega ali sodelavke, ki sedi ob njem, ali je nekdo pred razpravljavcem nekoga razumel ali ni razumel. Prvič, če povem, večina razprave se na kolega, ki mi je repliciral, sploh ni nanašala. Večina razprave se je nanašala na razprave, ki so bile pred tem in so govorile o tistem, na kar sem jaz odgovarjal. Pravilni postopek bi bil seveda, da bi dobil repliko takrat, ko nekdo razpravlja, ga dotičen poslanec ne razume ali želi pojasniti nerazumevanje. In v tem primeru je še nekaj, mora biti omenjen. Ko je bila kolegica Majda Potrata, pa ne prvič, omenjena v razpravi, smo ugotovili, da ne izpolnjuje poslovniške možnosti za repliko zato, ker pred tem ni razpravljala. In to je postala praksa v Državnem zboru. Nekomu pa damo besedo za repliko že samo zato, če nekdo ugotovi, da morda pa tisti ni bil dobro razumljen oziroma tisti, ki je razpravljal, ni razumel njegove predhodne razprave. Če je to precedenčno, kar se je danes zgodilo, seveda nobenih replik ni več omejenih v Državnem zboru in lahko replicirajo vsi, kadarkoli in karkoli hočejo. Jerovšek, hvala lepa za aplavz!
Hvala lepa za poduk. Izvolite, gospod Tanko. Prosim? Ko govorite, vas prosim, če pritisnete, tako da se bo slišalo [[....]]
Postopkovno.
Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ko ta razprava teče bi predlagal, da vsi tisti, ki se naslajate ali naslavljate določene pozive poslanski skupini, kateri ne pripadate, da pustite, da poslanska skupina svoja stališča sama pove. Vi ste predstavniki poslanske skupine na drugi strani. Predlagal bi, da predvsem govorite o svojih stališčih. Kar zadeva konkreten zakon, lahko povem, da smo dosledni. Mi smo tak zakon predlagali v prejšnjem mandatu, ko smo bili vladna stranka [[....]]
Gospod Tanko, postopkovni predlog bi rad slišal [[...]]
[[...]]in ga tudi sedaj predlagamo. Zato, ker ga največja vladna stranka, ki je glavni nosilec in izvajalec koalicijskega sporazuma, je zapisala v ta koalicijski sporazum in ga ne izvaja, ne rokovno ne vsebinsko. Kar zadeva obseg razprave in kritike, da naši poslanci govorijo o vsem mogočem. Veste, ta zakon ima mnogo več povezave s tem, kar je govoril gospod Hrovat, ko je bil obsojen in obtožen, da meša stvari, kot tisto, kar je govoril gospod Kontič v svoji razpravi. S cestnim prehodom na avtocestni ta zakon nima nobene povezave [[...]]
Gospod Tanko [[....]]
In predlagam, da se tudi tisti gospodje, ki nas obtožujejo, da govorimo o vsem mogočem, držijo vsebine predloga zakona in ne govorijo pri zakonu o enkratnem pokojninskem dodatku o cestnih prehodih na avtocesti [[...]]
Hvala lepa, gospod Tanko. Naslednji ima besedo gospod Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani minister. Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku je zakon, ki ga podpiram. Vendar mislim, da je pomoč treba zagotoviti takoj tudi vsem tistim, ki so na robu preživetja, da jim zagotovimo vsaj minimalni življenjski standard. Medgeneracijska solidarnost je čedalje bolj načeta, saj usodo upokojencev z nizkim dohodkovnim položajem občutijo tudi delavci, ki so na minimalni plači. Vsi tisti, ki so v zadnjem času izgubili službo, invalidi, o katerih se skoraj ne govori, pa tudi študentje, ki so se do nedavnega preživljali s študentskim delom. Kot vidimo, socialna pravičnost mora biti za vse, kajti kriza je zaobšla le bogate, vsi ostali pa si delijo usodo v enaki meri. Kriza pa se še poglablja. To nas mora skrbeti. Zatiskanje oči ne rešujejo revščine. Reševanje krize se ne rešuje samo z enkratnimi dodatki in socialnimi transferji, ampak z novimi delovnimi mesti. Le tako bomo zagotovili blaginjo vsem, ki sedaj čakajo na boljši jutri in na miloščino naše države. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek. Izvolite.
Havla za besedo. Bil sem sicer že na tem, da ne bi razpravljal. Namreč, nisem čutil kakšne gorečnosti za zagovarjanje Vlade, ampak k razpravi me je spodbudila opozicija. Namreč, zelo všečno vsak teden zagovarjajo eno skupino ljudi, kako so v težavah, kako težko živijo. In prav imajo. Tako kmetom, kot upokojencem, študentom, dijakom, gospodarstvu, brezposelnim - vsem je težko. Ampak dajte pogledati v vrečo, v žakelj, zelo globoko je treba pogledati notri in dajte tisto vsebino razdeliti med vse, ne pa pol tega na 16 polovic.
Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi. Sam podpiram zakon o enkratnem pokojninskem dodatku. Z veseljem pa bi podprl tudi napoved Vlade, da pomaga vsem socialno ogroženim. Vendar ima ta napoved Vlade, ta obljuba še veliko če-jev. Obljube Vlade gospoda Boruta Pahorja se sesuvajo same vase. Najbolj aktualna je ta obljuba okoli tega, da banke s krediti ne bodo pomagale tajkunskim prevzemom. Vidimo, da je zadeva povsem drugačna. Ni uresničena obljuba, da bodo upokojenci dobili tisoč evrov pokojnine, kar je pred volitvami obljubljala ena od koalicijskih strank. Prav tako še zdaleč ni uresničena obljuba, da bodo delavci dobili tisoč evrov plače. Mogoče je v teh tisoč evrih plače vgrajeno pričakovanje inflacije, ki smo jih doživljali v nekdanji Jugoslaviji, za katero je mnogim zelo žal. Zato moramo v tem primeru striktno ločiti med obljubami, predvolilnimi obljubami in lažmi. V primeru tisoč evrov plače ne gre za neizpolnjevanje predvolilnih obljub, temveč za eklatantno laž. Zavestno govorjenje neresnice je laž. In v tem primeru gre za to. In po moji oceni je današnja koalicija to kulturo laži pripeljala do nekega vrhunca - gospa Potrata, boste kasneje na vrsti. Pred nedavnim smo tukaj poslušali precej odmeven politični esej gospe Katarine Kresal. In pisci tega eseja so se dotaknili oziroma citirali tudi nemško filozofinjo Hannah Arendt. Seveda pa so v teh citatih zavestno izpustili vse njene navedke ali pa razmisleke iz njenega političnega spisa o resnici in laži v politiki. Očitno je ta del te nemške filozofinje za koalicijo preveč boleč. Ali pa na drugi strani ta koalicija noče podpreti tega zakona zaradi splošnega privida, da v Sloveniji revščine ni več. Mediji po 21. septembru o revščini resnično več ne pišejo, čeprav se je brezposelnost v tem času povečala za nekaj 10.000. Brezposelnost in socialna pomoč pa sta seveda atributa revščine. Žal pa Vlada s svojim ravnanjem na njej lasten način kaznuje določeno populacijo ljudi v Republiki Sloveniji in kar tako, na palec, ukinja določene institucije, kot so notarji. Z ukinjanjem notarskih mest se zmanjšuje dostopnost in konkurenca in se ponovno ustvarjajo v Sloveniji notarski tajkuni. Korošci, tudi tisti socialno šibki, tudi tisti upokojenci, ki jim je namenjen ta zakon, se morajo danes voziti več kot 50 kilometrov do prvega notarja, kajti minister Zalar je na Ravnah ukinil notarsko mesto. Naj omenim, da mi še ni odgovoril na zastavljeno poslansko vprašanje, vendar je včeraj na Ravnah notarsko mesto ponovno obljubil. Pravi, da ga bo jeseni vrnil in da bodo pač ljudje imeli na ta način bližjo pot do notarja. Tu pa gre seveda za neko zmedenost, različno ravnanje v isti zadevi, za neko neodločenost, preplašenost Vlade, ko naredi eno potezo, pa jo čez štirinajst dni umakne. Ali pa značilnost, ki jo poznamo iz tega Državnega zbora, da se o isti zadevi dvakrat različno glasuje. Seveda to ni pokončnost, kar nekateri danes tu tako vehementno izjavljajo. Mislim, da je, kolega in kolegici, slovenska javnost glede tega že zdavnaj spregledala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Andreja Rihter. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Tudi sama sem se spraševala, naj razpravljam ali ne. Vendar sem se odločila, da bi morala nekaj povedati. Namreč, če sem prej slišala o nekih rekih, bi sama v prispodobi rekla, da "enkrat ni nobenkrat" ali da "enkrat samo določenim izbrancem" tudi ni dovolj, ali mogoče, da tisto, da je politika všečna in da je prehajanje iz ene politične opcije nazaj v drugi tudi interes, da se danes pogovarjamo o dodatku za posebno skupino ljudi. Jaz pa verjamem, veste, v to vlado in tudi v vse tiste obljube, ki so bile dane, in tudi v program koalicijskih strank, ki smo ga zapisali. Verjamem zaradi tega, ker se zelo veliko stvari odvija in ne nazadnje tudi že dogaja. Čudim pa se, da ob teh obljubah, ki ste jih danes tudi povedali, ali o kulturi laži, istočasno nagovarjate ministra, kako naj tozadevno kot član Vlade tudi podpre, na drugi strani ga pa že istočasno tako ali tako obtožujete, da mu ni verjeti, če bo letos ali še kdaj tudi prinesel svoj zakon s konkretnimi rešitvami za generacije, ki so danes potrebne pomoči. Tako kot so se moji kolegi prej spraševali, da so generacije, ki so potrebne, in da so upokojenci samo eni izmed, se tudi sama strinjam, ker imam doma te generacije in so seveda upokojenci tisti, ki pravijo - in če izrazim njihovo mnenje, so samo del in da so potrebni, verjetno, mladi najprej pomoči ali tistih 43 tisoč, ki prejema samo 200 evrov pomoči od države in mora s tem preživeti. In med njimi je seveda veliko mladih. Zaradi tega, celotne rešitve, ki jo potrebujemo v časih, ko vsi živimo iz roke v roko, kajti v družini, če se jo raztegne na generacije štiri ali najmanj tudi tri, je ta vzajemnost in pomoč potrebna. In upokojenci, starejši ljudje so tudi tisti, ki najprej priskočijo na pomoč pri teh zadevah. Zato absolutno verjamem, da Vlada prihaja z zakonom že v kratkem in ta zakon pomeni tudi že takojšnjo rešitev. Rešitev šele čez 8 ali 9 mesecev, kakor je tudi predlagano - ne vidim v dobri rešitvi in predlogu. In posebej ne, ker izvzema samo eno generacijo ali, da rečem, samo eno strukturo ljudi. In zaradi tega takšnega zakona tudi ne morem podpreti. Podpiram pa - tako kot je kolega Dejan prej omenil, zelo zelo se bomo verjetno vsi gledali, ko bomo zagovarjali ali že na odboru debatirali o predlogu Vlade, ki bo prišla z rešitvami, ki jih je danes deloma tudi minister predstavil. In tam bomo verjetno tudi opazili, ali nam je za rešitve generacijam, da izidejo iz krize, ali pa so to kulturne laži, bombice ali, da rečem, krožišča na avtocestah. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vinko Gorenak, predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom danes nekatere zadeve ponovil glede na to, da se poslanci kar menjavajo v tej dvorani. Jaz se globoko strinjam, tudi v prejšnji vladi smo se, da je treba pogledati vrečo, ki se ji reče proračun, in potem razdeliti, kar se da. Zagotovo je treba to početi tudi v tem mandatu in zagotovo vem, da so upokojenci ali tisti delavci, ostale kategorije prebivalstva, ki jih vi omenjate, da jih boste rešili, veliko veliko bolj potrebni teh rešitev, kot pa, recimo in na primer, notarji ali kot, recimo in na primer, odvetniki. Namreč, obema skupinama, vsaj pri notarjih bomo s spremembami uredbe podarili natanko 60 milijonov evrov, kolikor so jih prihranili v preteklem letu. Med to skupino štejem tudi izbrisane, zato zagotovo sodijo - ugotavljam lahko to, da so to prioritete Vlade in ne upokojenci ali delavci z nižjimi dohodki. Seveda je treba reči tudi to, da jaz pa sem verjel v program Vlade, sem verjel, ko ste ga sprejemali, vendar se kaže, da ga ne realiziramo. Zato ne morem več zaupati tej situaciji. Jaz ministru verjamem, še enkrat ponavljam in še enkrat ponavljam, da ga nihče ne napada s te strani, on bo gotovo tak zakon pripravil in napisal takoj, kakšnega velikega dela tudi nima s tem zakonom, vendar bo moral dobiti zeleno luč koalicije, moral bo dobiti zeleno luč ministra za finance. Torej pripravljati neke rešitve v kratkem roku, v popravljen vladni program ste zapisali, da ga boste sprejeli tak isti zakon z dobesedno istim naslovom 30.6., ki pomeni, da lahko ta zakon danes podprete, lahko ga amandirate, popravite in prilagodite tako, da bo sprejemljiv za vladno koalicijo in da bo usklajen tudi s tistim zakonom, ki ga pripravljate za ostale kategorije ljudi z najnižjimi dohodki. Torej, ne kaže čakati na neko kratkoročno rešitev Vlade, ta je rešitev je tukaj. Podprite jo! Hvala lepa.
Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni! Velikokrat je bilo danes že rečeno, da smo v recesiji, ki res ne izbira med prebivalstvom glede na spol, izobrazbo, socialni položaj. Prizadeti so prebivalci od tistih najmlajših do najstarejših. Danes je predlagatelj zakona dobrohoten do upokojencev, seveda ne glede na socialni položaj posameznikov. Res je. Veliko preveč je tistih upokojencev, ki komaj prijadrajo iz meseca v mesec, vemo, da je to starejša populacija, veliko denarja porabi tudi za zdravila in še kaj. Preveč je takšnih upokojencev, ki brez finančne pomoči in drugačne pomoči svojih otrok ne morejo preživeti meseca. Prav bi bilo, da se tudi mi zavedamo, kakšna travma je, ko starši prosijo svoje otroke za pomoč, praviloma naj bi bilo obratno, da starši pomagajo otrokom. Vsekakor pa so med nami tudi socialno ogroženi mladi, zaposleni, mlade družine, ki imajo seveda otroke v vrtcu, v šoli, ki si šele ustvarjajo nek standard, ki naj ga bil deležen vsak državljan in državljanka, ki je v službi in je zaposlen in skrben državljan. Vse to naštevam zato, da cenjeni zbor prepričam, da z enkratnim ukrepom pomoči samo eni ogroženi skupini državljanov in državljank, da tak ukrep ni pošten in je "krivična" rešitev, v narekovaju, problema, o katerem govorimo. Zato seveda podpiram napovedan način reševanja ogroženih skupin prebivalstva, ki jih pripravlja ministrstvo. Seveda je zelo pomembna medgeneracijska pomoč, toda velikokrat se srečujem tudi kot župan z upokojenci, ki imajo veliko materialnih dobrin, ampak nizko pokojnino, pa se niso pripravljeni ničemur odpovedati, tudi zamenjavi velikega stanovanja z manjšim, ker za veliko stanovanje so stroški dosti večji, z manjšim pa niso zadovoljni. V domu upokojencev bomo šli - mogoče naša generacija - tako, da bomo prodali svojo imovino in ne bomo pričakovali od države, da nam bo plačevala stroške doma upokojencev, danes je ta kultura pri nas drugačna, čeprav je v svetu taka, kot govorim. Danes želim jaz svojo stavbo predati svojim otrokom, čeprav so že preskrbljeni, za dom upokojencev pa bo poskrbela država; taki pogledi so pač nedopustni. Na srečo je naša država še vedno zelo socialna in v stranki Socialnih demokratov si bomo seveda prizadevali, da bodo skrbi države deležne vse kategorije prebivalcev. Dobro so mi seveda znane proračunske postavke v občinah, kjer namenjamo socialnim transferjem: ob rojstvu otroka, recimo, pomoč pri plačilu vrtcev, regresiranje šolske prehrane, subvencija stanarin, plačevanje storitev pomoči na domu, občinske štipendije, subvencioniramo tudi plačevanje doma upokojencev, plačujemo obveznosti iz zdravstvenega zavarovanja, plačujemo pogrebne stroške, ko je to treba in še in še bi našteval. Ne nazadnje je tudi brezplačen mestni avtobus v Novi Gorici prispevek k temu, da ga tisti, ki so socialno ogroženi, koristijo; in v glavnem ga koristijo starejše osebe in mladina. Vsa našteta pomoč gre res skrbno določenim občanom in občankam, ki dokazujejo, potrebo po pomoči, enako pa mora postopati tudi Vlada. Torej ne gre za to, da bomo delili proračunska sredstva kar počez, zato ne bom podprl Predloga zakona o enkratnem pokojninskem dodatku, ampak zahteval od Vlade, da takoj pripravi že napovedane ukrepe za izboljšanje finančnega položaja vseh ogroženih skupin. Ker pa je bilo danes rečeno, naj poslanska skupina, ki ji ne pripadate, naj sama pove, kar želi, bi jaz tudi rekel: tudi neštetokrat citirana, koalicijska pogodba, ki ji ne pripadate, naj ne pa vaša skrb in bomo že koalicijski partnerji poskrbeli, da bo uresničena. Hvala lepa.
Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Včasih se zgodi, da tudi med kolegi si ne omogočamo, ampak [[...]]Lep pozdrav sodelavkam in sodelavcem! Jasno je seveda, da v času krize je zelo všečno predlagati enkratne dodatke, ampak s tem se posega v tisto, kar je določeni sistem pravičnosti, kajti s prstom se izbira določene privilegirane skupine, ki bodo tega dodatka deležne in na druge se hitro pozabi. Danes je bilo rečeno, da kdor hitro da, dvakrat da. No, predlog zakona bi ugodil, kot rečeno, le nekaterim upokojencem in marsikdo, ki res potrebuje pomoč, je tako ali tako ne bi dobil. Dobil pa bi jo marsikdo, ki je nujno ne potrebuje. In zakaj sem omenil ta rek, "da kdor hitro da, dvakrat da". Namreč, zdi se mi nadrealistično, da se govori o nekem intervencijskem zakonu, ki pa bi prvo izplačilo izvedel praktično čez leto dni, februarja 2010. Jasno je, da seveda bi se lahko o tem pogovarjali na bolj celovit način in glede na to, da te nuje ni, našli tudi bolj celovito rešitev. Današnja razprava sodi predvsem v vprašanje solidarnosti. Sodi v vprašanje solidarnosti zato, ker je paradigma neoliberalizma in kapitalizma izgubila na svoji moči in je prav solidarnost tista, ki ji danes dajemo večji pomen v družbi. Zato se je smiselno sploh vprašati, zakaj je nastal sistem pokojnin, o katerem danes govorimo. Sistem pokojnin je institucionalna oblika medgeneracijske solidarnosti, ki temelji na tem, da skozi delovno dobo plačuješ, torej prispevaš k tej medgeneracijski solidarnosti, zato da lahko kasneje iz te solidarnosti nekaj dobiš. Jasno je, da si vsi ljudje zaslužijo uživati dostojno starost. In tudi meni je zelo jasno, da te dostojne starosti, žal, verjetno ne bom mogel doživeti le z zasluženo pokojnino, ampak bom moral tudi sam nekaj privarčevati za to, da si bom lahko kupil vsaj vsakdanji kruh. Je pa tudi prav, da tisti, ki je med delovno dobo plačeval več v to medgeneracijsko solidarnost, tudi več dobi. Predlog, ki ga imamo sedaj na mizi, pa bi to postavil na glavo. In bi tisti, ki so šli prej v pokoj ali ki so manj prispevali v medgeneracijsko solidarnost, danes dobili več od tistih, ki so delali dlje ali ki so več prispevali. To je nepravično. Govora je bilo tudi o univerzalnem temeljnem dohodku. Mislim, da je ta zamisel umestna in da bi bilo smiselno ne samo o njej govoriti, ampak jo uresničiti. Skupaj z vsemi sodelavkami in sodelavci v Državnem zboru, skupaj z Vlado imamo osnove za govor o takšni ureditvi, ki bi rešila tudi marsikaj, kar sedaj ta predlog skuša sicer pomanjkljivo urediti. Vendar, ko govorimo o medgeneracijski solidarnosti, ni samo vprašanje 100 evrov, 150 evrov, ni samo vprašanje denarja. Imamo in poznamo namreč številne možne ukrepe na družbenem področju, ki okrepijo medgeneracijsko solidarnost. Kot prvo bi morali razmisliti o spodbujanju medgeneracijske solidarnosti že v srednji šoli, na primer, z dolžnostjo opravljanja družbenega servisa, kjer bi moral srednješolec zato, da lahko opravi vse dolžnosti in dobi maturo oziroma končno diplomo, opravljati tudi izvenšolsko dejavnost pri, na primer, neprofitnih organizacijah, dobrodelnih organizacijah ali pa pri pomoči starejšim osebam in bi tako prispeval k medgeneracijski solidarnosti in tudi tem osebam pomagal. Sam sem se takega sistema udeležil, ko sem hodil v mednarodno šolo v Devinu in kjer je prav ta družbeni servis bistvenega pomena za to, da lahko pridobiš maturo. In veliko veliko sem se naučil prav na teh temeljih medgeneracijske solidarnosti, ko sem moral dve leti kot eno izmed opcij, ki sem jih imel, asistirati starejšim osebam v tisti vasici, kjer sem živel. Imamo pa tudi druge možnosti. Namreč, razmišljanje o olajšavi pri neformalni negi, na primer, bolniška ne samo za otroke, ampak ureditev možnosti bolniške tudi za nego staršev. Ali pa ureditev tako imenovanih "kangooroo" stanovanj, kot jih poznajo na Nizozemskem, kjer je stanovanjska politika urejena tako, da se v stavbnih blokih uredi več stanovanjskih enot, ki so namenjene različnim generacijam. Tako lahko starši živijo v enem stanovanju, zraven lahko živijo sinovi in zraven lahko živijo vnuki. In tako okrepimo tisti sistem medgeneracijske solidarnosti in bistveno bolje ter učinkoviteje rešimo tisto, kar se danes želi rešiti z enim zelencem, dvema plavima in enim rdečim listom papirja, 150 evrov. Reforma glede zdravstvene mreže. Razmišljati moramo bolj - ne samo o zdravljenju, ampak o preprečevanju in spodbujanju zdravega življenja. Zato bi rad spomnil na predlog, ki smo ga slišali v času pozitivne konjunkture s strani prejšnje vlade, da bi sankcionirali bolniško v primeru, da je nekdo opravljal športno aktivnost - katastrofa! Ker bi prav prispevala k zmanjšanju tistega nivoja zdravega življenja, ki ga pa moramo spodbujati. Ojačamo lahko v družabno vlogo upokojene osebe na več načinov in ji tako tudi damo več možnosti, da si pridobi močnejši in tudi bolje stoječi status v družbi. Preko družbenih dejavnosti v krajevni skupnosti; vsako leto na primer krajevna skupnost Koper center, iz katere izhajam, organizira akcijo varne poti v šolo, kjer nam - in tukaj se jim javno zahvaljujem - pomagajo upokojenci in pri cestah stojijo in čakajo vsako jutri in usmerjajo otroke, ustavljajo promet, zato da jim zagotovijo varno pot v šolo. Ovrednotenje prostovoljstva, ovrednotenje pomoči znotraj družine, kako pomembna je vloga upokojenca, na primer pomoč pri varstvu otrok njihovih otrok torej vnukov, kajti vemo, da je vrtec za marsikoga predrag in celo za marsikoga celo nedostopen. Vse to bi lahko na primer ovrednotili skozi olajšave pri zdravstvenem zavarovanju in tako zmanjšali določene stroške in spodbudili ljudi, da so še vedno družbeno aktivni. Ali pa preko delovne dobe z možnostjo fleksibilnih urnikov, mentorstvom in ovrednotenjem delovne dobe tudi skozi obliko pomoči znotraj družine, kot sem povedal prej, varstva vnukov. Zakon, tako kot je pripravljen, spada v opozicijski protikrizni paket, ki je kot skupina poimenovan demagogija. Videli smo namreč predlog o zmanjšanju dohodka pravnih oseb, s čimer bi pomagali predvsem zadolženemu kapitalu oziroma tajkunu. Jutri verjetno po tem zakonu lahko pričakujemo zakon, ki bo predlagal enkraten dodatek mladim, pojutrišnjem zakon o enkratnem dodatku duhovnikom - se opravičujem, tega ste že uredili. Kmalu pa lahko pričakujemo zakon o prostem fotokopiranju evrobankovcev, saj sicer ne bo denarja, s katerim bi lahko vse te lepe sanje financirali. Zdi se mi nekorektno, da takšne ukrepe predlagate tisti, ki ste v zadnjih letih bivanja v Državnem zboru konstantno in dosledno rušili socialno državo. Pred časom ste zrušili sistem medicinske pomoči pri oplojevanju vseh žensk, ne le samskih, s čimer ste šli proti nameri, ki bi spodbujala rodnost. V času pozitivne konjunkture ste predlagali šolnine; v času pozitivne konjunkture ste želeli zmanjšati pravice iz osnovnega zdravstvenega zavarovanja; v času pozitivne konjunkture ste celo želeli uvesti enotno davčno stopnjo, s katero bi revnejši plačevali dosti več in bogati dosti manj. Glavni današnji očitek Vladi je, da na tem področju ne ukrepa. Pa vendarle imamo že izhodišča za pripravo intervencijskega zakona o posebnem solidarnostnem prejemku za materialno ogrožene prebivalce. In po tem zakonu, po teh izhodiščih ne bi dobili samo nekateri upokojenci, ampak odrasle osebe, ki so upravičene do denarne socialne pomoči že danes, prejemniki denarnega nadomestila za zaposlenost v primeru, da je njihov cenzus pod 70%; prejemniki nadomestila za invalidnost in upokojenci. Celovitejši zakon, bolj pravičen, ki pa zahteva več truda in več časa za to, da je dobro pripravljen. Prejemek ne bo izplačan le enkrat, ampak enkrat letno in bo med 100 in 150 evri. Zaključujem z ugotovitvijo, katero dopuščajo tudi tisti, ki zakon zagovarjajo. Slišali smo že večkrat, da zakon ni primeren in da ga je treba dopolniti. Večkrat je bilo rečeno s strani tudi nasprotne poslanske klopi. To velikokrat slišim, češ pripravili smo nekaj, kar vemo, da ni dobro, ampak dajte podpreti, pa bomo že kasneje popravili. Spominja me na zmedo, ki jo je vlada naredila s predvolilnimi bombončki in sedaj jo mora ta koalicija reševati na takšen ali na drugačen način. Danes odločamo, ali je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, in kot sem tudi z druge strani že slišal, očitno ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Zato je prav, da pomanjkljivo pripravljenemu zakonu nehamo gledati skozi prste in naredimo to, kar se že naredi v osnovni šoli, če je domača naloga slabo narejena - cvek in napotilo, da se učenec za naslednjič boljše pripravi. Hvala.
Gospod dr. Vinko Gorenak, izvolite, kot predlagatelj.
Seveda ja! Hvala lepa. Dobro bi bilo, da se spomnimo, da danes obravnavamo zakon o enkratnem pokojninskem dodatku, tako da bodo vsaj tisti, ki nas gledajo, vedeli o čem govorimo. Namreč, ker po vsebini sodeč, kaj govorimo ali kaj govorite, tega ne bi mogli razbrati. Zato je prav, da jim to povemo. Rečeno je bilo oziroma v razpravah je govora dosti o tem, da privilegiramo eno družbeno skupino, to bi naj bili upokojenci z najnižjimi dohodki. To ste vi napisali v koalicijskem sporazumu in ne uresničili. To je prvo. Drugo. Na pritisk opozicije, če želite, ste 8. 4. v normativni del programa Vlade napravili, da boste to vendarle uresničili; in to piše v vašem normativnem programu z dne 8. 4. Torej, ali tudi vi privilegirate upokojence? Mislim, da ne. Ampak govorimo o nečem drugem, govorimo o tem, da želimo vse kategorije izenačiti. To je v stališču Vlade, to izhaja iz razprav. Pomeni, da bomo vsem socialno ogroženim dali določen dodatek. Sedaj sem prvič slišal, da bo to trajni dodatek, da to ne bo samo enkrat na leto. To ne izhaja iz obrazložitev Vlade k temu zakonu, kar je zelo dobro. Tudi mi želimo, da vse socialno ogrožene skupine tak dodatek dobijo in to podpiramo in pozdravljamo in to je treba očitno povedati še enkrat. Kar se tiče pa upokojencev, pa želimo samo to, da uresničite svojo lastno obljubo, svojo lastno zavezo, ki je bila dana s štirimi podpisi predsednikov koalicijskih strank, in nič več. Ker pa s to zadevo zavlačujete že od januarja do danes, danes obravnavamo ta zakon, ki smo ga vložili mi, sicer tega zakona ne bi obravnavali. V času, ko smo se pripravljali na obravnavo tega zakona, pa ste sami zapisali v koalicijski program, normativni program dela Vlade, da ga boste pripravili do 30. 6. Temu jaz ne morem verjeti. Popravite ta zakon, ki je dober zakon, ki ga lahko takoj izglasujemo brez najmanjšega problema. Ampak, uskladimo ga zgolj toliko, da bo kompatibilen s tistim, ki ga minister še pripravlja in ki ga bomo v jeseni sprejeli in bo zajel ostale prebivalce. Še nekaj lahko naredimo. Mi lahko ta zakon podpremo, da bo šel naprej. Istočasno, kot bomo dali ostalim kategorijam, lahko "naštelamo" veljavnost tega zakona. In kaj se bo zgodilo? Vsi bodo v istem času deležni te finančne spodbude. Ne. Vi pa želite ta zakon zavrniti, da bi morebiti obravnavali tistega, ki ga boste morebiti pripravili, ko bo analiza narejena. V tem pa se razlikujemo. Hvala.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Danes se je parlament zopet razdelil na tiste, ki imajo tudi v razmerah recesije socialni čut in se zavedajo, da je v Sloveniji treba vzeti tam, kjer je, kjer se nekoristno oziroma razsipno troši, krade, kot je bilo tukaj že rečeno, in na tiste, ki tega socialnega čuta ne kažejo, tudi ob tem, da so soočeni z množico ljudi, ki so na robu revščine. Vlada, ki jo imamo, nas je v zelo kratkem času pripeljala v izredno hude razmere. Tu so določen vpliv absolutno imele tudi globalne razmere, vendar rušenje in zapadanje v krizo je tako rapidno s strani te oblasti, da se vidi, da je ta oblast neoperativna in škodljiva. Jaz se ne čudim, če iz Vlade izstopa gospodarski minister, ker so preference Vlade totalno drugačne. Preferenca Vlade je, da bo zopet naredila razmere, v katerih bo treba ponovno sanirati banke. Reprogramirajo se krediti za tajkune in se prej vpije, da se to ne bo dogajalo, ampak potem se to zgodi. In sanacija bank bo ponovno potrebna pod vašo vlado. Davkoplačevalci bodo zopet sanirali banke, sredstva, ki smo jih sanirali, pa so šla doslej v privatne žepe. In kljub temu, kljub takšnim stališčem in takšnim pozicijam pa je nekdanja kulturna ministrica govorila in kazala na te klopi, da se govori o kulturi laži, kot kulturo laži je prikazovala debate. Moram pa reči, da je predhodnik iz klopi Socialnih demokratov očitno doktoriral iz kulture laži. Nisem vedel, iz česa je doktoriral, ampak zdaj sem pa prepričan, da je iz kulture laži doktoriral. Govoril je, da smo v času prejšnje vlade vložili Zakon o enotni davčni stopnji, pa da smo uvedli šolnine, Zakon o šolninah [[...]]
Gospod Jerovšek, preden končate, bi samo to rad povedal, ker mi leži na duši in moram povedati [[...]]
Naj vam ne leži [[...]]
Prosim! Prosim, da ne žalite svojih kolegov. Če je kdo dosegel v tem zboru kot poslanec ali prej akademsko stopnjo, potem ga, prosim, spoštujte. To je vse, kar sem hotel reči.
Jaz to spoštujem, ampak na simbolni ravni take neresnice govoriti, pa je dejansko kultura laži. Šolnine so teoretično predlagali nekateri iz Gabrove šole šolskih reform. In Gaber verjetno ni pripadal tej strani. Rečeno je bilo, da je pa ta zakon, ki ga predlagamo, zakon, ki bo podpiral določene privilegirane skupine, od istega govorca. Jaz ne vem, kako se socialno najnižji sloji lahko prekvalificirajo v privilegirano skupino. Za te državljane, ki imajo tako nizke pokojnine, ne vidim, da so kadarkoli v življenju bili privilegirani. Prej bi rekel, da so deprivilegirani. In zaradi tega se tako govori iz tistih klopi, katerih politični predhodniki so dejansko doktorirali iz kulture smrti in kulture zločina, in se ta kultura zločina postavlja na podstavke spomenikov. Še enkrat pravim, kot je bilo tu danes rečeno, koliko "Kramarjev" je potrebnih za to izplačilo - 54 "Kramarjev" oziroma ena četrtina "Šrota" ali nekaj takega. Ta denar, če boste delali tako, da boste Slovenijo vlekli iz krize, da boste delali za tiste, ki so vas volili, ki ste jim to obljubljali, ta denar v Sloveniji obstaja. In jaz sem ponosen na našo stranko, da je vložila ta zakon. Je pa dejansko prezir do teh ljudi, ko govorite, da je to dvoličnost. Dejansko smo denar izplačali in uvedli tak zakon in tak dodatek tudi takrat. In to bi naj bilo potem sedaj ne vem kakšno privilegiranje, da smo rušili socialno državo, kot je bilo rečeno. Zakaj smo s tem dodatkom za upokojence rušili socialno državo? Socialni dodatek, pravite, da ruši socialno državo, in to še v času konjukture. Še to nam očitate, da smo lani dali socialno ogroženim ta dodatek, da bi še to moralo iti na račun tajkunov. Verjetno. Verjamem, da je bil pohlep tudi za ta denar. Samo k sreči je naša oblast to uspela preprečiti. In poglejte, zaradi takšnega delovanja, ko nasprotujete temu, je nominiranka ministrice Širce za Kadrovsko-akredicijski svet, tudi sama tukaj piše, je novinarka, zapisala za našo stranko, da je to grupica intelektualno podhranjenih revčkov. Ker skrbimo za socialno enakopravnost, smo intelektualno podhranjeni revčki. Takšni, ki socialne zakone prinašajo, so nominiranci vaših ministrov, takšni so intelektualni revčki. To je tudi nestrpnost, spodbujanje nestrpnosti, ki je protiustavna. In to delajo nominiranci vaših ministrov. In kolegice in kolegi, dokler boste na strani takšnih oziroma podpirali, tako ščuvanje, da je to rušenje socialne države, do takrat si ne znam zamišljati, kam vodi tako stanje duha v Sloveniji. Pri nas so socialno ogrožene strukture, treba jim je pomagati in hkrati imeti vlado, ki bo sposobna peljati državo tudi v času recesije. Obljubljali ste, da znate boljše voditi državo, sedaj se je pa zrušilo v momentu vse izpod vseh norm drugod v svetu. Torej ne znate. Države ne znate boljše upravljati, ampak jo znate bistveno slabše in želite jo upravljati tudi na asocialen način. Še več vzeti socialno ogroženim in preliti v žepe tajkunom. Jaz vas pozivam, da podprete ta zakon, da si vzamete čas za premislek in da v drugem branju oblikujemo dopolnila, s katerimi bo ta zakon še izboljšan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dovolil bi si povedati oziroma vas spomniti, da govorimo o 6. točki, ki ima naslov: Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku. Gospod dr. Luka Juri, izvolite.
Povabil bi kolega Jerovška, da ostane, glede na to, da bom njemu repliciral. Najprej bi ga povabil, da se 4. maja udeleži predavanj iz predmeta Regionalne geografije sveta na Univerzi na Primorskem, v Kopru, kjer bo videl sijajne študente, ki hodijo na ta predavanja na Fakulteto za humanistične študije, in bo morda spremenil mnenje o tem, kdo je intelektualen revček. Odgovoril bi na vprašanje [[...]]
Hvala lepa, gospod dr. Luka.
Odgovoril bi na vprašanje [[...]]
Hvala lepa!
Lahko odgovorim na vprašanje, v čem sem doktoriral, in s tem zaključim?
Ne, ni bilo o tem govora. Mislim, da sem s svojo pripombo opravil prvi del, vi pa ste zdaj opravili drugi del. Hvala lepa!
Dobro, hvala lepa, predsedujoči.
Replike na repliko ni. [[Oglašanje v dvorani.]] Izvolite, gospod Jerovšek, proceduralno.
Ob tem pa seveda protestiram. Jaz sem citiral novinarko, ki je nominiranka ministrice Širce, da je zapisala: "Ta ubogi SDS, ta grupica intelektualno podhranjenih revčkov." Kolega Juri pa želi prikazati, da sem na njegov račun [[...]]
To je replika, gospod Jerovšek. Hvala lepa!
Protestiram ob taki zlorabi instituta replike!
Sem pozorno poslušal, kaj ste govorili, zato sem tudi še enkrat prebral naslov točke dnevnega reda, o kateri razpravljamo, če je kdo pozabil. Besedo ima gospod Branko Marinič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku bom, tako kot moje kolegice in kolegi, pa tudi nekateri drugi, ki sodijo v vladajočo koalicijo, podprl. Pravzaprav je naloga opozicije, da neprestano bedi in spremlja, kaj počenja vladajoča koalicija. To je smisel in pomen demokracije. In samo to počnemo. Na ta račun ne želimo nabirati političnih točk, ker je to glede na stanje, ki je preveč resno, nesmiselno. Za to prihajajo drugi časi in nabiranje političnih točk je tako imenovana predvolilna kampanja. Ne želimo tega in nobenega zakona v zvezi s tem ne mislimo predlagati z namenom, da bi nabirali politične točke. Nekaj drugega se mi zdi zelo pomembno. Zakaj Slovenska demokratska stranka vlaga predlog zakona? Zaradi tega, ker niste storili tega vi. Tako ste se zavezali in tako ste podpisali štirje koalicijski partnerji. To bi se moralo zgoditi, tako ste napovedali, že januarja, a se žal ni. Napovedali ste tudi v svojem uvodu v tem poglavju, ko vsebinsko obravnavate dolgoročne rešitve. In te dolgoročne rešitve bi morale, tako ste zapisali, veljati od 1. 1. 2010. Nemogoče je kompletno zakonodajo s tega področja urediti tako hitro, da bi začela veljati od 1. 1. 2010. In prav zaradi tega smo pohiteli s tem ukrepom. In morda, v to nas pravzaprav silite, da bomo morali tudi ukrepati na tistih področjih, kjer pravzaprav zamujate. To ni nič slabega. Ste pač okupirani z nekimi drugimi aktivnostmi, z nekimi drugimi obveznostmi, zato mora to početi opozicija. Tako je bilo vselej, od kar je Slovenija demokratična družba, in tako naj bo tudi v prihodnje dokler ta družbeni razvoj doseže neke višje stopnje zavesti. Takrat bo pa verjetno drugače. In morda še besedo, dve o vsebini odgovora, ki ga je podala Vlada Republike Slovenije, kjer piše, da ne podpira predloga zakona o enkratnem pokojninskem dodatku. Spoštovani minister, jaz vas visoko cenim. Tudi v vaših javnih nastopih je izraz, da želite pomagati. Ampak veste, vsebino takšne obrazložitve, vas vljudno prosim, da naročite tistim, ki so to pisali, da tega naj ne počno več, ker to bo na račun morda vašega dobrega dela izzvenelo sila nerodno. Kajti poslanke in poslanci, ne glede, ali so v koaliciji ali opoziciji, te vsebine preberejo. In če bi natanko analizirali, pa morda moja sugestija, da daste to nekomu, ki se vsebinsko spozna in naj prečeše to vsebino - pa boste videli, koliko protislovij je znotraj tega. Naj bo to dobronamerno in naj bo to morda tudi apel, da v bodoče kaj takšnega poslanci, ki smo izbranci ljudstva, vendarle ne zaslužimo. Mislim, da je prav na to vsebino eden izmed kolegov že diskutiral, zato nima smisla, da bi k temu dodajal še več, ampak, kot sem rekel, naj bo to dobronamerno. Kar pa zadeva ves ta sloj različnih kategorij ljudi v Republiki Sloveniji, pa je seveda prav, da jih rešujemo skupaj in ne selektivno. Ampak vendarle nekatere kategorije, nekaterim kategorijam, kot so upokojenci, pa smo dajali v preteklosti, dajemo tudi v sedanjosti in bomo dajali tudi v prihodnosti neko prioriteto. Zakaj? Zaradi spoštovanja do njihovega minulega dela, do spoštovanja da so nam pomagali in zagotovili, da lahko poslanke in poslanci danes demokratično odločamo o usodi slovenskega naroda. Njim gre zahvala in hvaležnost za to, za te sadove, ki jih uživamo danes. In zaradi tega se moralnega in socialnega vidika moramo, kolegice in kolegi, biti toliko spoštljivi do tega njihovega minulega dela, da jim najprej omogočimo, da zagotovimo, da bodo lahko dostojno živeli svojo starost in da bodo deležni pomoči, čimprejšnje pomoči tisti, ki so pomoči nujno potrebni. In zaradi tega je treba tudi zaradi proračunskih sredstev lotevati selektivnega reševanja nekaterih najšibkejših členov v naši državi. Seveda bi bilo prav, da bi dali tudi drugim kategorijam, vendar vsi skupaj ugotavljamo, da proračun tega na zmore. Zato moramo postopoma. In če bomo odlašali, da bo to kasneje prišlo na vrsto, se bodo te stvari kopičile in žal bodo tisti, ki so pomoči potrebni, ostali brez nekega dostojnega življenja v tej naši domovini, za katero so veliko dali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Györek. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Vidim, da smo močno razredčeni v dvorani. Celo predstavnikov upokojenske stranke ni. Se pravi, ali je to sploh zadeva, ki je aktualna, ali kaj, ne razumem tega. Tukaj se pogovarjamo demokrati in nacionalisti o zadevah, ki tangirajo predvsem upokojence, kot da bi sami sebi govorili. Ampak grem k stvari. Intervencijski zakon v celoti podpiramo v Slovenski nacionalni stranki, kajti namen sam je v celoti opravičljiv iz ne samo socialnega vidika, temveč tudi iz človeško solidarnostnega vidika. Ne morem sprejeti mnenja oziroma stališča Vlade, ki trdi, da ta intervencijski zakon naj ne bi bil upravičen, ker predstavlja pomoč samo upokojencem z najnižjimi pokojninami. Tistim, ki smo za takšno pomoč socialno ogroženim upokojencem, nihče ne more očitati kakšnega predvolilnega populizma, kajti sedaj ni predvolilni čas, EU volitve pa tako ali tako nimajo take teže kot državnozborske volitve. Največja kopja se namreč po navadi lomijo prav na hrbtih upokojencev, in to v predvolilnem času. Žal vam moram povedati tukaj še drugo žalostno plat, ki opravičuje takšen pokojninski dodatek. V Sloveniji obstaja, žal, na tisoče socialno ogroženih upokojencev, ki s svojimi minimalnimi pokojninami pomagajo "vzdrževati" svoje brezposelne otroke, celo vnuke in vnukinje. Torej takšen dodatek tangira tudi druge socialno ogrožene sloje prebivalstva. Vem, da se sliši zadeva neverjetna, je pa res tragično resnična. Govorim lahko kar iz prve roke. Iz moje nerazvite regije Prekmurja, kjer je največ takšnih kmečkih, ogroženih upokojencev, ki prejemajo, prej ste govorili o 200 evrih pokojnine, to je že visoka pokojnina, dobivajo 70, 80 evrov. Gospod minister je s tem verjetno seznanjen. Kako lahko preživijo, si ne moremo niti predstavljati. Da pa je nekaj res, svetohlinstvo nasprotnikov predlaganega zakona je neverjetno transparentno. Če pomislim na zadnji mesec, dva meseca razprav v Državnem zboru, ko se je dajala prioriteta odvetniškim tarifam, kot da bi bili odvetniki socialno ogroženi sloj. Ampak to vse pod pretvezo, češ, da pravni red ne funkcionira in da je to nujno, ker čakajo tisoči in tisoči izbrisanih, ki se jim je tudi dajala prioriteta in se jim še daje, pa gre za dosti večje denarce, gre za milijarde, po izjavah ministrice, kot sem slišal. A tu gre za 60 milijonov evrov. Kot je nekdo že rekel, je to dejansko znesek, ki so ga pobrali člani nadzornih svetov, uprav v državnih podjetjih, javnih institucijah, zavodih in tako dalje. Se pravi, sam denar očitno ni problem, ampak je problem v tem, ker zopet predlog ni prišel s prave strani. In to je škoda. Čeprav je sam zakon možno dograjevati, amandmirati, izdelati, da bo na koncu predstavljal sistemsko rešitev, pri čemer soglašamo, da mora priti do nje. Da to ne more biti samo enkratna pomoč, to mora biti stalno prisotna pomoč, kajti kriza se bo samo poglabljala in ni videti konca temu, da to ne bi bilo zopet aktualno drugo leto in naslednja leta. Zato bi vseeno predlagal, da pustimo zdaj ta politična prerekanja, pa kdo je dal predlog, pa ali je dober ali ni dober. Vsi vemo, da je dejansko dober. Vsi vemo, da denar je. In zakaj ne bi tega storili zdaj, hitro, da res pomagamo ljudem, ki potrebujejo denar. Tudi predstavljati si ne morete, kaj lahko nekomu 150 ali 200 evrov v neki kmečki obubožani družini pomeni. Žalostno je to, da moramo mi, v Slovenski nacionalni stranki, ki se programsko ukvarjamo z nekako povsem drugimi zadevami, pomagati k temu, da se orazumimo, če smo že po ustavi socialna država, da moramo tudi socialno delovati, ker vse ostalo je samo svetohlinstvo in sprenevedanje. Hvala.
Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav, kolegice in kolegi! Svoj prispevek k tej razpravi o enkratnem pokojninskem dodatku bom podal v zadnjem času tako problematično izpostavljeni vlogi dvojnega funkcionarja, kot poslanec in tudi kot župan. Prepričan sem, da smo ravno župani, ki smo tudi poslanci, in županja tisti, ki to krizo občutimo najbolj direktno. Ne občutimo jo po tabelah in podatkih, ki jih objavljajo mediji ali pa statistični uradi. Ne občutimo jo, ko prebiramo, kako se zmanjšuje gospodarska rast ali kako se zmanjšujejo družbeni proizvod, kako se povečuje število nezaposlenih. Ampak spoznavamo to krizo v konkretnih oblikah dejanskih stisk posameznikov, družin, podjetij, ki jih je ta kriza hudo prizadela in ki še tudi ne kaže hitrega izboljšanja. Zato je mogoče tudi težko poslušati razprave ob sicer ne nazadnje simpatičnem in mogoče tudi v osnovi celo dobronamernem predlogu, poslušati razprave, kot smo jim priča, in da ta majhna prisotnost ne kaže, da se poslanke in poslanci ne zavedamo krize in pa potrebe in stiske, ki jih imajo ljudje, ampak je to bolj odraz tega, da si večina ne želi poslušati nastopov, kot smo jim priča, ko se tudi tako huda situacija, kot jo doživljajo nekateri, zagotovo uporablja za nabiranje političnih točk ali pa za žaljenje tistih, ki sedijo nasproti ali ki so drugače misleči in ki so sedaj v koaliciji in ne v opoziciji. In zato je treba spoštovati tisto, kar je zapisano v naši ustavi, da je Slovenija socialna država in se je tega treba lotiti strokovno, celovito, sistemsko, to, kar je tudi vlada obljubila, to, kar Vlada tudi dela. Zato so zelo nekorektni poskusi in pa prikazovanje nekaterih kolegov iz opozicije, kako Vlada zamuja, kako nič ne dela, kako ima slab odnos do teh socialno ogroženih, izključno iz preprostega razloga, pokazati, kako je ta Vlada slaba in kako je bila prejšnja boljša. In zato tudi ne more držati stališče, da želijo pri tem pomagati. Če ne bi tako hiteli z vlaganjem razno raznih zakonov, kot to počenja sedaj SDS bi tudi vlada lažje in hitreje pripravila posamezne sistemske celovit zakone, ne pa da izgublja cele dopoldneve, popoldneve v parlamentu, na odborih, in dopoveduje opoziciji, kaj je narobe s posameznim predlogom. In ob tem še posluša žaljive obtožbe, kako slabo dela, kako zamuja in kako v petih, šestih mesecih ni naredila nič. Zato je tudi zelo nepošteno in nekorektno branje magnetogramov iz preteklosti. Če se berejo, potem bi bilo dobro, da se pove, ob kakšnih priložnostih, ob kakšnih okoliščinah so potekale določene razprave, in da tudi sicer v življenju pride do trenutka vsakdo, ki reče mogoče enkrat da, pa se potem okoliščine tako spremenijo, da se sprejme tudi odločitev za "ne" ali "proti". V tem trenutku je najbolj pomembno, da se k temu reševanju pristopi celovito, ker sicer bomo priča, da bomo s takšnimi enkratnimi potezami, z enkratnim določevanjem ciljne populacije naredili še večjo nepreglednost, kot je že sedaj na terenu. V tem trenutku niso ogroženi samo upokojenci, čeprav so na žalost zelo, in tudi zelo veliko jih je, ki so potrebni pomoči, in si tudi Vlada prizadeva to popraviti. Kje so mlade družine? Kje so mladi? Kje so brezposelni? Kje so očetje ali matere samohranilke, ki verjetno živijo še v slabših situacijah, kot nekateri upokojenci. In samo gledanje višine pokojnine, je zelo nekorektno. Škoda, da gospoda Jerovška ni v dvorani, da bi mu povedal samo eno kategorijo upokojencev, ki si zagotovo, kljub nizki pokojnini ne zaslužijo enkratnega dodatka. To so gospodje, ki so v prejšnjem sistemu bili obrtniki ali kakorkoli so se imenovali, ki si niso plačevali ustreznega deleža v pokojninski ali drugačen sklad, in imajo danes sramotno nizko pokojnino. Kamor pa pogledaš vidiš pa njihove nepremičnine, pa pri otrocih in drugod. In zato je takšen zakon, ki ni izdelan, ki je populističen, ki je pa sicer všečen, zelo krivičen. In zato smo proti temu. Ne pa zaradi tega, kot želite prikazati, da nismo socialno čuteči, da nimamo razumevanja za krizo, ki se dogaja, ampak zaradi tega, ker nočemo s takšnim zakonom povzročiti nove krivice in verjamemo, da bo država poskrbela in naredila primeren zakon, ki bo omogočil lažje življenje in lažje premagovanje stiske tudi ostalim, ne samo upokojencem. Škoda je, da ni gospoda Jerovška, da bi mu povedal, da ni treba strašiti ljudi, da je ta vlada naredila in da dela vse, da bo treba še enkrat sanirati banke. Zelo zanimivo bo pogledati. Kdo je naredil to, da bo mogoče res potrebno sanirati, kdo v prejšnjem mandatu ni sprejemal konkretnih odločitev, ki bi preprečevale nastanek tajkunov, preprečevale prevzeme, ki so danes dejstvo? Zaradi tega je nekorektno obtoževati za to Vlado, ki je šele nekaj mesecev na oblasti. In je zelo, iščem izraz, s strani SDS-a nas označevati in pozivati, naj imamo hrbtenico in naj ne bomo vojaki. Jaz sem prepričan, da na tej strani ni nikogar, ki bi slepo poslušal in glasoval tako, kot mu reče vodja poslanske skupine ali predsednik stranke. To je vidno tudi iz glasovanj, ki se v tem mandatu dogajajo, ne v prejšnjem mandatu, in da je zagotovo nabiranje političnih točk takšen zakon, ki pravim, da je v enem delu zelo dober in ena skupina ljudi je potrebna te pomoči, vendar ne na takšen način. V vseh predlogih, ki jih vlaga SDS v parlament, je občutiti ravno to, da se s tem angažiranjem Vlade in pa ministrstev ravno ovira njihovo bolj kvalitetno delo, ki pa je za marsikoga, sem prepričan, tudi cilj: težje kot je, boljše je za nas. Ne govorim o konkretnem današnjem predlagatelju, ampak o tistih, ki vsako priložnost, vsako razpravo namenjajo, da razširijo debato ne na to, kar je na dnevnem redu, ampak vse. Kot je na primer predhodni gospod Jerovšek, ki je povedal vse, kar je imel, od tajkunov, od Vlade, od doktorjev smrti in podobno in odšel lepo v menzo. To je zagotovo nabiranje političnih točk, to je populizem. Mogoče kolegica Rihtarjeva je bila premalo konkretna ali pa si je zastavila prevelik cilj, ko je rekla "kultura laži". O osnovni kulturi bi bilo dobro, da bi se mogoče kdaj med seboj pogovorili, in to ravno ob takšni temi, ki zadeva ravno te, ki so najbolj prizadeti in da, sem prepričan in upam, da tudi ne gledajo tega, na kakšen način z sedemurno razpravo ali malce manj zapravljamo tudi mi čas in pa sredstva za razpravo, za katero smo vsi enotni in za katero je Vlada lepo povedala, da rešuje problem sistemsko, da pa žal ta problem in ta zakon in ta predlog ni ta zakon in ta predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Dr. Vinko Gorenak kot predlagatelj, prosim.
Hvala lepa. Jaz se zelo trudim in sem prisoten vseskozi, razen ene kavice in malice, ki sem si jo privoščil in skušam odgovarjati seveda in vam dokazovati nekaj. Torej, da s tem zakonom nikogar ne privilegiramo. S tem zakonom nikogar ne privilegiramo. Nenazadnje 8. aprila, torej nekaj dni nazaj, je Vlada v normativni program vnesla zakon z enakim naslovom, copy paste. Za kaj gre? Ali se gre tudi Vlada populizem? Jaz mislim, da ne. Jaz bi prej rekel, da gre na vladni strani za izgubljeni kompas. Ker januarja, želi izplačati, vnese v koalicijsko pogodbo, januarja potem ko ta čas pride, pozabi, ko jo mi spomnimo z zakonom, vnese v normativni program. Tisto, kar želimo, še enkrat: vsem ljudem, ki imajo nizke dohodke, podpiramo ministra in Vlado, da to dobijo. Še enkrat pa ponavljam. Zakon, ki je pred nami amandmirajte, če vi menite, da je potreben, uskladite ga z ministrovim in spustite ga v drugo obravnavo. Morda še to. Spremljam tudi medijske odzive in na eni od medijskih strani ugotavljam, da nisem predlagatelj in da danes še nisem razpravljal. So pa zato razpravljali koalicijski poslanci. Verjetno zato, ker sem opozicijski poslanec. Hvala lepa.
Besedo ima gospod France Cukjati. Prosim? Oprostite gospod Cukjati, izvolite gospod Posedel. Replika bi bila.
Hvala. Ja, zelo kratka. Gre za to dilemo, ki jo je predlagatelj izpostavil. Tudi sam se strinjam, da je zakon potreben, vendar v prispodobi, ne moremo sprejeti tako slabega predloga, ki bo potrebno toliko in toliko amandmajev, da bo izgubil svoj smisel. Če prispodobo dam na podvozje spačka je nemogoče nadgraditi karoserijo mercedesa, kar bi si vsi želeli. Zato je ta primer potrebno zavreči oziroma ne sprejeti in pripraviti nov zakon.
Hvala lepa. Želite razpravljati gospod dr. Gorenak? Izvolite.
Kot predlagatelj seveda.
Kot predlagatelj, seveda.
Še enkrat poudarjam. Ta zakon je razen inflacijskih obrazložitev popolnoma enak lanskemu. Torej ne more biti spaček. In lansko leto ste ga tudi vi podprli, torej ga lahko tudi sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Končno gospod Cukjati, izvolite.
Hvala za besedo. Tema te razprave je zakon o enkratnem pokojninskem dodatku, ni tema o razpravi gospoda Jerovška, kot je bilo razbrati od enega prejšnjih mojih sogovornikov. Vsekakor je zanimiva tema in tudi razprava je zanimiva. Moram reči, da me moti in tudi moti samo kakovost razprave dejstvo, da koalicija doživlja naš predlog ali kadar opozorimo na nek problem kot napad na koalicijo, napad na Vlado. Za božjo voljo, saj tukaj v Državnem zboru nismo dolžni razpravljati samo o tistih problemih, ki jih odpre Vlada, ali tistih problemih, ki jih načne koalicija. Mi smo dolžni razpravljati o mnogih problemih, s katerimi se danes srečujejo ljudje. Če opozicija predlaga nek zakon, odpre neko problematiko, o kateri se tukaj ne razpravlja, ne razumeti to kot napad na koalicijo, v smislu demagogije ali nabiranja političnih točk. Volitve so še daleč pred nami. Vsekakor ta zakon, kot je bilo ravnokar omenjeno, je nekakšna ponovitev zakona iz lanskega leta, s katerim smo dodelili enkratno pomoč tistim z najnižjimi pokojninami zaradi tega, ker so se cene življenjskih stroškov drastično povišale, pokojnine pa se po svojem mehanizmu se počasi dvigujejo oziroma usklajujejo. Te cene, predvsem prehrambnih izdelkov, katerim večina najnižjih pokojnin je namenjena, se ne spreminjajo, ne padajo. In ta problem ostaja, problem enak prejšnjemu letu za upokojence z najnižjimi pokojninami. Zaradi tega smo predlagali, da se podobno kot prej izplača upokojencem z najnižjimi pokojninami v dveh delih nek dodatek. In zanimivo je poslušati, kaj vse se izumi kot argument proti. Na kakšne vse načine se skuša ovreči ta predlog in ga prikazati za nesmiselnega, neumnega, nesprejemljivega. Ena prvih navedb s katerimi se zavrača ta predlog, je, da tudi drugi potrebujejo takšno pomoč, da je treba reševati problem za vse kategorije, mišljeni so tudi nezaposleni in tisti z najnižjimi dohodki in podobno. Gospodje, če bi vedno imeli takšno skrb tudi za druge kategorije, tudi za tiste z najnižjimi osebnimi dohodki, potem ne bi sprejeli zakona o subvencioniranju polnega delovnega časa brez našega amandmaja. Mi smo takrat predlagali, da bi ta subvencioniranost šla neposredno v delavske žepe z najnižjimi dohodki, to se pravi v žepe tistih delavcev, ki so zaradi skrajšanega delovnega časa ob 10% plače. Ne, amandma ni bil sprejet. Ta sredstva, ta subvencija gre neposredno delodajalcu. Naslednji razlog oziroma naslednji argument, s katerim nasprotujete temu zakonu je, da je že sedaj napovedan interventni zakon v smislu temeljnega univerzalnega dohodka, ki bo sistematično reševal vse probleme prenizkih dohodkov in podobno. To je čudovit predlog in jaz lahko predstavniku ministrstva rečem, da vam že vnaprej obljubljamo podporo temu zakonu. Dvomim pa, da bomo ta zakon, po izkušnjah sodeč, po izkušnjah v tem mandatu, videli do konca leta, če ga sploh kdaj bomo. Jaz bom vesel, če bom drugače presenečen, če bom moral spremeniti to mnenje. Eden od zelo zanimivih argumentov je, da bo naš zakon veljal šele za naslednje leto. Res je, kajti rebalans proračuna je bil za letošnje leto že sprejet. Mi ne moremo predlagati že za letošnje leto. Tak predlog bi bil z vaše strani zavrnjen. Mi namreč ne moremo predlagati rebalansa proračuna. To lahko samo vi naredite. Ampak kriza teh dimenzij, verjemite mi, bo trajala tudi naslednje leto. Tudi naslednje leto bodo upokojenci z najnižjimi pokojninami čakali ali bili veseli takega dodatka, da bodo vsaj nekaj položnic za nazaj lahko pokrili z njimi, tudi za naslednje leto. In če hočemo za naslednje leto, potem je treba sedaj sprejemati tak zakon, preden bomo sprejemali proračun za naslednje leto. In to je bil naš namen, nič drugega. In ta zakon ni v ničemer v nasprotju z napovedanim intervencijskim zakonom, ki naj bi veljal za letošnje leto. Tega seveda lahko Vlada da v proceduro, ker ima tudi moč predlagati rebalans za letošnje leto. Rekel sem, da ga bomo podprli. To se pravi, sta dva popolnoma kompatibilna predloga, kompatibilna, jih je možno uskladiti, če bo Vlada držala to obljubo in bo že v letošnjem letu do dopustov predlagala zakon o temeljnem univerzalnem dodatku oziroma dohodku. Še enkrat pa, kolegi in kolegice, ne smatrati to kot napad na koalicijo kot nekaj neprijetnega. Mislim, da ne sme biti vam neprijetno se soočati s problemi, ki jih odpre nekdo drug in ne Vlada. Bodimo pošteni, bodimo korektni, dajmo reševati probleme skupaj. In tudi če se na tak ali drugačen način se ne strinjate, dajmo zakon v proceduro, morda pa bo med tem že prišel napovedani zakon in ga bomo lahko umaknili oziroma ga zavrnili in sprejeli vladni zakon, ki bo reševal tudi upokojence. To bi bila idealna rešitev, vendar taka rešitev je zaenkrat po mojem lahko samo v sanjah.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež. Prosim.
Hvala za besedo. Mislim, da današnja razprava v Državnem zboru kaže, da smo vsi skupaj zaskrbljeni nad vedno slabšo se socialno sliko. Vsi vemo, da je v tem času vedno več ljudi, ki potrebujejo pomoč, da so to upokojenci in starejši, mlajši, mlade družine, invalidi, ki jim je prejšnja oblast ukinila usklajevanje njihovih nadomestil z rastjo pokojnin in so danes v izjemno težkem socialnem položaju. Poslabšuje pa se položaj tudi za srednji sloj, ljudi, ki so do včeraj imeli službe in so v to krizo vstopili kreditno obremenjeni, zato da odplačajo svoja posojila, ki so jih najeli zato, da zgradijo svoje domove. In jutri bo pred vsemi nami tudi ta zahtevna vloga, kako bomo pomagali ljudem, da obdržijo svoje domove. Po tej razpravi, ki poteka že ves dan v Državnem zboru, sem prepričan, da bolj kot posamezne precej populistične predloge potrebujemo celovito rešitev. Prepričan sem, da je minister za delo, družino in socialne zadeve te rešitve dal in jih ustrezno umestil v tisto, kar je zdaj ključna naloga te države. Prvič, ohraniti socialno stabilnost in omogočiti ljudem, da dostojno preživijo čas krize. In drugič, da v tem času naredimo vse, da moderniziramo državo in gospodarstvo, da izkoristimo nove priložnosti, ki nam jih dajejo zelene tehnologije in zelene energije, da usposobimo boljša delovna mesta in ustvarjalnejše delo za ljudi. Tudi s tem, da ne posegamo v obstoječe socialne pravice. Kot koalicijski poslanec bi rad dejal, da sem z začudenjem spremljal nekatere napovedi, ki smo jih v tem času lahko spremljali v medijih. Tisto, kar me pa izrazito moti pri tej temi, pa je konotacija, kjer vrsta govornikov iz kroga opozicije, natančneje, iz Slovenske demokratske stranke, izkoristi vsako priložnost, da Vlado ovira in ji kar naprej podtika tisto, kar pač vidi v svojem lastnem kontekstu. Ne morem si kaj, da ne bi komentiral nekaterih razprav, pa bom zelo slikovit in neposreden. Prepričan sem, da gre za tako perverzne interpretacije, da nek gospod Branko Grims, se mi zdi, se zjutraj zbudi, odpre časopis, prebere poslabšane gospodarske napovedi in pride dobre volje v službo. Ta mazohizem, se mi zdi, da gre včasih celo tako daleč, da nekateri s strastjo in vzhičenostjo spremljajo dnevno povečevanje števila brezposelnih, da bi lahko ponovno tukaj v tej dvorani kazali s prstom na Vlado in koalicijo in dejali: "Poglejte, saj ne znate voditi države. Mi smo bili prej na oblasti, država je imela rekordne gospodarske rasti. Zdaj ste na oblasti vi in naenkrat smo na minus 4% BDP-ja." Mislim, da je tu treba razčistiti, od kod pride gospodarska rast in od kod prihaja kriza. 7,9% gospodarska rast te države v letu 2007 je bila dosežek. Jaz prejšnji vladi za ta dosežek čestitam. Temeljila pa je na panogah z nizko dodano vrednostjo in na visokem zadolževanju v tujini. V štirih letih ste državo zadolžili enkrat več, kot je to državi uspelo prej v petnajstih letih samostojnosti. In to je danes resna ovira za to, da bi se ta država uspešno soočila s krizo. Se pa. Mislim, da so naši ukrepi primerljivi in pravočasni in istočasni kot ukrepi primerljivih držav. Tudi tistih držav, o katerih ukrepih lahko največ preberemo v tujem časopisu: Nemčije, Združenih držav, Velike Britanije in drugih držav. Od kod pa prihaja kriza? Sit sem interpretacije, ki jo slišimo v tej dvorani vsak dan. Da je za krizo kriva ta vlada. Mislim, da je predsednik Vlade na enem od uvodnih nastopov lepo povedal: "Za to krizo niste krivi vi. Ni kriva prejšnja oblast." Mislim, da bi lahko bili toliko realni, toliko iskreni, da poveste, kje so vzroki te krize. In ti vzroki krize so zunaj Slovenije. Res pa je, da imamo nekaj težav več zaradi nizke konkurenčnosti prenekatere panoge slovenskega gospodarstva, da imamo slabo usposobljen javni sektor, da imamo visoko zadolženost in še nekaj stvari, ki so zasluga vaše vlade. In vaša vlada nam pri tem, da izkopljemo to državo iz krize, ni naredila nobene pametne usluge. Finančni minister dr. France Križanič je nedavno izjavil, da obljublja tudi univerzalni državljanski dohodek. Jaz mislim, da je zdaj čas za to, da iščemo inovativne koncepte in spremenimo to sprevrženo logiko, na kateri je temeljilo zadnjih trideset let človeškega razvoja. Dajmo najprej človeku varnost in odprto perspektivo, da bo lahko svobodno ustvarjal, in ga s tem motivirajmo za delo, dobro delo in ustvarjalnost. Vsakdo od nas, ki je kadarkoli počel kaj ustvarjalnega, ve, da ustvarjalnosti ni mogoče potegniti iz sebe iz strahu, ampak vedno samo iz navdiha in perspektive, ki jo ta ustvarjalnost ustvarja. Zato mislim, da je tudi o univerzalnem državljanskem dohodku treba razpravljati. Ne trdim, da ga moramo jutri uvesti, mislim pa, da je to ena dobrodošla, inovativna novost, o kateri moramo govoriti, morebiti kot o novem gradniku novega sistema socialne varnosti. V vmesnem času, dokler pa vodimo to razpravo, in jaz mislim, da je dobrodošla v vsakem primeru, pa mislim, da potrebujemo celovit intervencijski zakon, ukrep za pomoč vsem socialno najbolj ogroženim. To je minister Svetlik že večkrat obljubil. To je enotno pričakovanje Državnega zbora in prepričan sem, da lahko samo celovita rešitev, ne rešitev, kot je bil draginjski dodatek lani, s katerim ste, mimogrede, povzročili tudi vrsto krivic med enakimi kategorijami prebivalstva, da celovito to uredimo in damo pomoč tistim, ki jo potrebujejo. In drugič. Pozdravljam današnjo napoved ministra Svetlika, da omogoči približno 30 tisoč zavarovancem, ki še niso dopolnili 120 mesecev od vključitve, že danes pa koristijo pravice iz pokojninskega zavarovanja, da se predčasno poplačajo iz vrednosti svojega dodatnega pokojninskega zavarovanja. To predstavlja po izračunih ministrstva od 100 do 5 tisoč evrov po zavarovancu, odvisno kako dolgo je varčeval, kako dolgo je prispeval v dodatno pokojninsko shemo, za 30 tisoč ljudi. Mislim, da je to en pameten ukrep, ki ga danes potrebujemo za to, da čim prej pripeljemo pomoč k ljudem, ki jo potrebujejo. Dejstvo pa je, da ta kriza ne izvira iz Slovenije in tudi njen konec ni odvisen od tega, kako bomo tukaj inovativni. Pomembno pa je, da v tem času gledamo v prihodnost in si predstavljamo, kakšna naj bo slovenska družba, slovenska skupnost in slovensko gospodarstvo čez pet let. Danes je priložnost, da to naredimo. Meni je žal, da te vizije vaša vlada v preteklih štirih letih ni imela.
Hvala lepa. Besedo ima Dušan Kumer. Replika? Razprava v imenu predlagatelja? Lahko, če želite? Ne. Kasneje. Gospod Kumer, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Logično je, da bo "playmaber" predlagateljev imel za menoj, zato ker bi rad povedal, da je nervoza popolnoma brezpredmetna z njegove strani, ko mi je na začetku rekel, da sem se zaradi glasovanja v lanskem letu izognil današnji razpravi. Prestavil sem razpravo zaradi neke druge obveznosti, ki sem jo imel zunaj. Bi pa na začetku povedal, zakaj sem lani glasoval za ta zakon, pa ne samo za ta zakon. Sem tudi mogoče še za kakšen predlog takratne opozicije glasoval, pa mogoče tega izpiska nočete dati predstaviti. Prejšnja vlada mi je v lanskem letu zamolčala, da se približuje, in v tej vladi ste bili tudi vi, in to popolnoma blizu predsednika bivše vlade, da se približuje recesijski cunami. Celo več. Zavajali ste nas, in to na začetku lanskega leta pred predsedovanjem, da smo v zlati dobi, da so presežki in tako dalje in da se nam nakazuje neko boljšo obdobje. O tem ste govorili konec leta 2007 in o tem ste govorili v začetku leta 2008. Letos smo 2009. Vaše ocene, analize, ki ste jih takrat imeli kot izvršna oblast in ste imeli škarje in platno v rokah, so bile zavajajoče. In jaz sem ravno iz teh razlogov, da nam tako dobro kaže v bodoče, glasoval tudi za takšne zakone, s katerimi se v osnovi seveda nisem strinjal, ker gre za enkratne stvari, ki ne rešujejo zadeve na dolgi rok, predvsem ko govorimo o eksistenčnih in socialnih zadevah. Drugič. Vi sami predlagatelji si poglejte papir, ki ste ga danes dali na mizo in imate na začetku pri cilju zapisan stavek trditev: dodatno bomo izboljšali socialni položaj upokojencev. Ali se hecate? To se pravi, oni imajo dober položaj. Vi ocenjujete, da imajo dober položaj. Vi samo še malo izboljšujete ta dober položaj. Poglejte si, ko ste že tako natančni pri nekaterih drugih papirjih, ki jih berete. Tretič, pri nastopu današnjega mandatarja v Državnem zboru in jaz sem bil na tej seji, gospod Gorenak, Poslanska skupina SDS z vami načelu ni podprla programa Vlade, ampak je glasovala proti mandatarju. Poglejte si zapis in ne danes govoriti, da ste takrat podpirali program Vlade, danes pa, ko vidite, da se ta ne uresničuje, se z njim več ne strinjate. Zato moram najprej izpostaviti, da občudujem tako izostren čut predlagateljev za socialne težave ljudi, za vztrajnost, da se ljudem pomaga. Če bi tako ravnali vi in mi vsi skupaj v prejšnjem mandatu, in če govorim zase, ker ste me danes izpostavili, si malo za nazaj poglejte moje diskusije o najnižji plači, o zajamčeni plači in tako dalje, kateremu je takratna večina v tem Državnem zboru eksplicitno nasprotovala, da se stvari urejajo, pa smo živeli v časih, kjer ste govorili, da je ta javno finančna vreča tako polna, da celo sili že čez rob. Se strinjam, da danes nima smisla ugotavljati in razpravljati o tem, kdo je kriv, kdo je povzročil, da se je toliko ljudi znašlo na tem nezavidnem socialnem položaju. Dejstvo pa je, da je več kategorij, da se je več ljudi, samo upokojenci, danes znašlo v nezavidnem eksistencialnem položaju. Zaradi tega se strinjam, če kdaj, potem je v teh razmerah in danes potreben nek čut in nek solidarnostni pristop. Toda le-ta nivo solidarnosti ni dovolj. Menim, da je to sistemsko humanitarna gesta, ki eksistenčnega položaja vsem tem kategorijam ljudi na daljši rok tudi v teh kriznih situacijah ne rešuje. Lahko pomaga prebroditi težave. In jaz vprašam svojo mamo, ker je upokojenka, od 1. do 30-ega v mesecu tudi s takim dodatkom, ampak leto ima še 11 mesecev se pravi 12 mesecev, tako da to ne rešuje na daljši rok eksistenčnih težav, v katerih se ti ljudi dejansko nahajajo. Zato so za mene pomembni ukrepi in poteze, in to pričakujem od Vlade tako kot tudi vi v opoziciji in mislim, da bo s tem prišla sedaj Vlada v naslednjem mesecu, dveh mesecev, ki bodo pognali kolesje te gospodarski rasti in ustvarjanja neke dodane vrednosti, na podlagi katere se bomo potem lahko tudi v Državnem zboru pogovarjali o tej delitvi. V tem trenutku pa, ne da eksplicitno nasprotujem temu dodatku, ampak z vsemi štirimi podpiram predlog, ki ga je napovedal minister oziroma Vlada in sicer ta ukrep o izboljšanju finančnega položaja vseh skupin ogroženih, ki so se v tem trenutku znašli. Jaz upam in verjamem, da bo ta ukrep prišel s tem tretjim paketom in takrat bomo lahko ne samo to diskusijo ponovili, ampak bomo, tako kot sem danes zaznal, vsi skupaj ta ukrep podprli.
Hvala lepa. Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Seveda bi raje čas uporabil za razpravo o zakonu, ampak zadeve gredo tako, da moram odgovarjati tudi na ostale stvari. Kar se tiče gospodarske rasti, se mi danes že drugič dogaja, da nekdo od poslancev natrosi cel kup stvari, potem pa odide, in človek je v dilemi, ker mu ne more odgovoriti; danes mu bom, zadnjič mu nisem. Kar se tiče gospodarske rasti, ni prišla z lepim vremenom ali pa slabim vremenom, kot toča, kot tudi kriza ni prišla z lepim ali slabim vremenom, kot toča. To je jasno. Smo del sveta, vpeti smo v ta svet in povsem razumem to situacijo. Slovenija je v Strategiji razvoja Slovenije zapisala, da bo naša gospodarska rast boljša kot povprečje Evropske unije za 3%, zato da bi v desetih letih dosegli Evropsko unijo. To smo zapisali. Kar se tiče naše Vlade, smo to tudi dosegli. Povprečje Evrope je bilo okoli 2%, ponekod malo čez, mi pa smo imeli med 5 in 7%. Kar se tiče sedanjega stanja, ne trdim, da je to prišlo s kakim vremenom, ampak je logično, da je tudi posledica razmer v svetu, na finančnem in gospodarskem področju sveta, hkrati pa ni dovolj ukrepov Vlade. Če bi bilo ukrepov Vlade dovolj in če bi dosegali 3% več, kot dosega povprečje Evrope, pa tudi če gre v negativo, vam bom vsaj osebno čestital. Pomeni, če bo Nemčija imela minus 3, bi mi morali imeti nič, če bo Nemčija imela minus 4, mi minus 1. Tako je pa situacija taka, da Nemci napovedujejo minus 3, mi pa minus 4, kar pomeni, da zaostajamo. Kar se tiče vseh ostalih zadev, ne mislim vsakemu posamezniku odgovarjati. Vendar še enkrat ponavljam, pred nami je zakon, ki smo ga spisali zato, ker ga koalicija ni hotela, kljub temu, da se je k temu zavezala. Tisto, kar pa prihaja, pozdravljamo tudi mi v vsakem primeru. Razprave sploh ne bo takoj bomo pritisnili "za". Bojim pa se, da se to ne bo zgodilo, ker tega ne boste prinesli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Nekoliko se opravičujem, ker sem bil danes delno odsoten zaradi drugih zadolžitev in se bom morda v nekaterih pogledih ponavljal ali pa povedal, kar je bilo že izrečenega. Vsekakor velja ugotovitev, da bo potrebno še kakšen ukrep na področju pokojninskega varstva starejših oseb. Vendar verjetno ne na tak način, kot je bilo slišati v vladnem predlogu, da se podaljša delovna doba na 65 let. Če bi veljalo stalno, da je delovni teden krajši, bi to nekako ljudje še sprejeli, ker pa je to krajšanje delovnega tedna protikrizni ukrep, pa samo začasno, upamo, in čim bolj kratek čas začasno, potem to vprašanje ne pride v poštev. Vendar pa, ker sem ravno pri skrajšanem delovnem času, če je tam Vlada našla denar za subvencioniranje skrajšanega delovnega časa, bi kazalo razmisliti, če se iz istega paketa ne bi dalo izdvojiti 54 milijonov evrov za enkratni pokojninski dodatek. Dodatek je nujno potreben v teh kriznih časih za teh 250 tisoč ljudi, kolikor je ocenjeno približno število upravičencev. Ljudje, ko bodo prejeli ta denar, ne bodo gledali, ali je to predvolilni bombonček, ali je darilo ne vem katere stranke, ampak bodo predvsem z veseljem in koristno ta denar porabili v teh težkih časih. Spominjam se, ko je bil že enkrat izplačan tak dodatek, da je bilo veliko pohval, da je bil zelo dobro sprejet med tistimi, ki so bili upravičeni. Nekateri so se tudi potem, v diskusijah se je slišalo [[...]]"ja, jaz sem pa ravno za en evro zgrešil, ker imam previsoko pokojnino in nisem dobil dodatka". Temu sem odgovoril, "bodi vesel, da imaš tako visoko pokojnino, da ne rabiš še dodatka". Ne morem pa razumeti, da Vlada, največja vladna stranka, ki je socialno usmerjena, vsaj razglaša se tako, ne more najti teh 54 milijonov evrov, ki bi prinesli olajšavo upokojencem z najnižjimi pokojninami, pa po drugi strani ima pa velik posluh za dajanje jamstva Novi Ljubljani banki za dve milijardi evrov, iz katerih se bodo črpali tudi tako imenovani tajkunski krediti, odplačilo na zelo čuden način pridobljenega premoženja, torej za posle, od katerih najrevnejši sloji nimajo nič. Pa še to, tisti tako imenovani tajkuni zelo slabo skrbijo za svoje premoženje, saj so praviloma njihova podjetja v krizi in ogrožajo dodatna delovna mesta. Vsi vemo, od kod prihaja denar za pokojninski sklad. Če se ne dela, če je skrajšan delovni teden, potem bo tudi povprečna plača padla in na to vezane pokojnine. Torej bo teh ogroženih upokojencev v drugi polovici ali v letu 2010 še večje število. Danes smo tudi slišali, da opozicija s svojimi predlogi ovira Vlado. Ker sem tukaj v resni inštituciji, se ob tej šaljivi pripombi nisem na glas zasmejal, kajti kolikor vidim, slišim in preberem, Vlada najbolj ovira kar sama sebe. Spomnil bi samo na dialog tega tedna med ministrico Kresalovo in Golobičem. Ko eden preganja drugega da naj začne delati in predvsem [[...]]
Gospod Ziherl, jaz vas prej, ko ste govorili o tajkunih, nisem želel prekiniti, da ne bi imeli občutka, da ne smete nič izven točke reči. Samo preveč izven točke pa ne govoriti. Lepo prosim.
Ja, hvala, se bom vrnil nazaj. Bi pa vsekakor želel komentirati, da opozicija s svojim delom nikdar in nikoli ne ovira Vlade, kajti dolžnost in pravica opozicije je, da deluje na tak način, na kakršen deluje. Tudi v prejšnjem mandatu je bila opozicija, je tudi včasih povedala kaj neprijetnega, vendar je imela prost dostop do besede, ni bilo takoj intervencije, da smo zašli z dnevnega reda. Na koncu pa bi opozoril še na nekaj drugega, že spet izven dnevnega reda - da je danes Dan zemlje, bi opozoril tudi na to točko, ki se tiče vseh, od tistih, ki so stari eno leto, do najstarejših upokojencev. Zemlja je občutljiv inštrument in v bistvu ga je treba z nekaterimi ukrepi postaviti nazaj v ustaljene tirnice, če ne nam bo narava poslala zelo drag račun. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivo Vajgl - Zares. Ne bo razpravljal. Besedo ima gospod Franc Bogovič - Slovenska ljudska stranka. Ne bo razpravljal. Besedo ima gospa Eva Irgl. [[Ne.]] Besedo ima gospod Samo Bevk. [[Ne.]] Besedo ima mag. Branko Grims. Izvolite, gospod Grims.
Vsem, prav lep pozdrav. Vsekakor je zelo zanimivo, kako se vse po orvelovsko s strani tranzicijske levice obrne na glavo. V resnici je teh prve že kar dobrega pol leta od volitev, obdobje, ko v resnici vladajoča koalicija samo vehementno preprečuje opoziciji, da bi sploh karkoli dobrega sprejela v korist slovenskih državljank in državljanov, upokojencev in predvsem slovenskega gospodarstva. Predloge, ki smo jih dali, ste vi bodisi zavrnili bodisi raztrgali in v tem obdobju ste dosegli samo to, da ste iz časa, ko smo bili nekaj odstotkov gospodarske rasti nad povprečjem Evropske unije, spravili na obdobje, ko smo nekaj odstotkov pod povprečjem gospodarske rasti Evropske unije, kar pomeni, da se od nje oddaljujemo. To je tisto, kar ste v resnici dosegli in zaradi tega ste danes v težavah. Niste prvič, kajti predlog za to, da bi upokojenci dobili dodatek, smo že predložili. In seveda ste ga zavrnili. Sedaj pa poglejmo, kako izgledajo te stvari s strani uresničevanja volilnih obljub. Ne samo, da je v resnici pozicija, vladajoča pozicija tista, ki preprečuje sprejemanje pametnih, dobro pripravljenih, strokovno utemeljenih ukrepov, ampak ne uresničuje niti lastnih volilnih obljub, kajti v tranzicijski levici je bila dana obljuba, da bodo vsi imeli pokojnino v višini 1000 evrov. Nekateri so celo direktno na tem dobili volitve, to ni nobena skrivnost, in so danes v koaliciji. Kaj je od tega ostalo? Po volitvah se je to skrčilo na 300 evrov dodatka, ko smo ga mi predlagali, ko ste napihnili rebalans proračuna do neba, kar je v času, ko bi morala vendarle država varčevati, skrajno vprašljivo početje, nestrokovno, to je čisto neznanje, nestrokovno, da se razumemo, niste podprli niti našega predloga, da bi uresničili lastno niti ne predvolilno obljubo, ampak vsaj tisti povolilni nadomestek, ki ste ga dali. To je v resnici zgodba, kako poteka vladanje te koalicije. Od začetka sem ves čas bil prepričan, da gre predvsem za sprenevedanje, sedaj pa moram povedati, da sem čedalje bolj prepričan, vsak dan mi sami predočite argumente, da v resnici sploh ne gre toliko za sprenevedanje, ampak zgolj za neznanje in nestrokovnost. To je zgodba, zakaj Slovenija nazaduje nazaduje hitreje in ne uresničujete niti tistega, kar ste sami obljubili celo kot nadomestek predvolilnih obljub. Zagotovo smo vsi, ki smo v tej dvorani, toliko pošteni do državljank in državljanov, da vemo, da si zaslužijo ta dodatek. Zagotovo ste tudi vsi v koaliciji zelo dobro prepričani o tem, da veste, da denarja za to bi bilo dovolj. Če je 150 milijonov neproblematično, da se da enemu glavnih tajkunov in se potem uprizori cirkus v koaliciji v zabavo javnosti, da se to zamegli, čeprav se vsi spomnimo, kako je prst žugal na neki prireditvi ključnemu človeku tranzicijske levice in smo vsi rekli, enkrat bo prišel račun. Zdaj je pač prišel račun za 150 milijonov evrov. Kdo se temu čudi? Mi se ne, smo pa žalostni, da je to tako. Ko pa gre za upokojence, pa se odločitev odlaga iz meseca v mesec, iz tedna, v teden, iz dneva v dan. Nekam v daljno prihodnost, ki jo napovedujete, da bo pozitivna, da bo svetla in da bo bleščeča. Žal, dokler se bo nadaljevalo to, nestrokovno vodenje, neznanje v koaliciji, ki ne zna niti sama prebrati lastnega gradiva, tako kot se je zgodilo na prejšnji seji in ste potem tekli pogledat, kaj piše v vašem lastnem gradivu, potem ko sem vam citiral tam izza zagovorniškega pulta, kaj v njem piše, toliko časa Slovenija ne bo prišla nikamor. In zaradi tega sem vse bolj prepričan, da bo potrebno iskati izhode za Slovenijo predvsem v tem, da se soočite s trenutkom resnice. Kajti ta vaša nestrokovnost in neznanje sta uničujoča predvsem zato, ker sta kombinirani z oholostjo, ker sta kombinirani z vzvišenostjo, s katero se posmehujete stalno in zavračate vse naše predloge. Sami pa ne storite ničesar. Kakšen tretji paket? Saj prvega sploh ni bilo.
Gospod Grims, jaz verjamem, da so vaše ocene zelo dragocene slovenski javnosti in Državnem zboru, samo zveze neposredne z zakonom nimajo nobene.
Seveda imajo zvezo, gospod [[...]]
Ste jih pa nekajkrat ponavljali in če bi šli pogledat svojo razpravo, bi videli, da govorite vedno znova eno in isto. Lepo prosim, dajte se usmeriti na zakon. Hvala.
Jaz razumem, da resnica boli, gospod predsednik. Ampak to je bistvo zgodbe, zakaj še ni uresničena predvolilna obljuba tranzicijske levice o povečanju ali pa vsaj povolilna obljuba o dodatku upokojencem, se pravi k pokojninam. To je bistvo te zgodbe. In zaradi tega je treba tu povedati resnico. Ne vem, če v tem parlamentu ne smemo več govoriti po resnici, potem pa ne vem več, kje lahko. Moram pa reči, da sta glede tega vi kot podpredsednik s predsednikom parlamenta na liniji, ko gre za omejevanje razprave opozicije, medtem ko imate za Vlado povsem drugačna, torej dvojna merila.
Gospod Grims, nisem vas omejeval. Prosil sem vas in vas opozoril. Kar pa zadeva resnico, bom silno vesel, ko boste resnico govorili. Hvala.
No, to se pravi, me veseli, da sem danes poskrbel za veliko veselje. Dovolite, da v tem okviru tudi končam in da povem, da menim, da bi bil skrajni čas, da se koalicija zazre sama vase, da podpre zakon, ki smo ga predlagali. Lahko ga tudi dopolnite, lahko preusmerite nekaj sredstev iz vseh tistih rezervacij, za katere sami dobro veste, komu so namenjene, in poskrbite za ljudi, ki so upravičeni prejeti dodatna sredstva za človeka vredno življenje, ker si kot državljanke in državljani Slovenije to brez dvoma zaslužijo. Zaradi tega bi bilo vredno podpreti naš predlog in vendarle stopiti preko te vaše arogance, s katero vse, kar mi strokovnega in dobrega predlagamo, zavrnete, sami pa v resnici ne predlagate čisto ničesar.
Hvala lepa. Jaz upam, da sem s pogledi pravilno ugotovil, da se gospod Petan odpoveduje predlogu za proceduralno razpravo in da jo želi imeti vodja poslanske skupine gospod Tanko. Prosim, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči, pa tudi večina ostalih, ki vodite sejo Državnega zbora, lepo bi vas prosil, da bi bili enaki do vseh, da bi razprave vseh poslancev merili z enakimi vatli celo sejo Državnega zbora. Tu smo pa priče razpravam in polemikam predsedujočega z govornikom, praviloma iz naše poslanske skupine, katerikoli že to je, in ga enostavno stalno motite med razpravo. Prej smo ob tej točki dnevnega reda poslušali razprave vaših poslancev, gospoda Kontiča, ko je govoril o zebrah čez avtocesto, gospo Rihterjevo, ki je govorila o krožiščih na avtocesti, pa ni bilo nobenega problema. Tema s konkretno nima nobene povezave. Ko nekdo iz opozicije začne govoriti o primerjavah, o dejstvih, ki so pripeljala do tega stanja, do potrebe, da se ta zakon sprejme, pa potem predsedujoči posegate v razprave in motite poslance pri razpravah. Tako ravnanje je nekorektno in priporočam vsem, predvsem tistim, ki te seje Državnega zbora vodite, pa tudi pri delovnih telesih, da se tega ne poslužujete. Pustite, da poslanci povedo, kar so se namenili. Če bo treba, bo replika, tako kot je običajno po poslovniku in mislim, da je to skrajno arogantno, da predsedujoči posega v razpravo, vznemirja in moti poslanca in preusmerja pozornost na stvari, ki nimajo s temo nobene zveze. Kolega Grims je govoril izključno o razlogih, ki vodijo, ki so vodile Slovensko demokratsko stranko, da je ta zakon vložila v zakonodajni postopek. Ni govoril o drugih stvareh. In ne more predsedujoči posegati v to, kaj bo kolega povedal. Te pravice nima. Če bo potreba, bo nekdo iz poslanske skupine, ki je na nasprotni strani povedal, utemeljil, obrazložil ali pa zavrnil argumentacijo, ki jo je dal poslanec. Bi pa še rad opozoril, da v tej razpravi ni kolega Grims žalil čisto nikogar. To je običajno problem ali pa razlog za intervencijo predsedujočega. Govoril je izključno o dejstvih. In dovolite, da poslanci, ki na tej strani razpravljamo, povemo, katera so dejstva in kakšna so dejstva in razlogi, da je ta zakon potreben sprejema in obravnave v Državnem zboru. Ne pa, da zlorabite funkcijo, zlorabite pozicijo, zlorabite moč in enostavno ovirate in uničujete razprave naših poslancev. To je nedopustno in pomeni, da to svojo vlogo arogantno izrabljate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz vodim sejo Državnega zbora danes od 14. ure naprej. Nič o tem, kar je gospod Tanko govoril, nisem slišal, niti pri tem sodeloval. Bi pa moral reči, da ima vsak svojo pravico. Vi, gospod Tanko, in poslanke in poslanci za razpravo, jaz pa, dokler tu sedim, da vodim sejo. O tem imamo lahko različne poglede, samo vi veste zelo dobro, da vaš predlog ni bil proceduralen, ker tudi nobenega predloga niste dali. Jaz pa imam pravico ocenjevati, kaj mislim, da je vsebina razprave, ki ne sodi v okvir. Lahko tudi napačno, ampak to pravico imam. Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Zdaj upam, da ste pozorno poslušali. Povedal sem, da ni korektno, da tisti, ki vodite seje, posegate v razprave poslancev, ki razpravljajo o določeni točki dnevnega reda in govorijo o razlogih, ki so neposredno povezani z materijo, ki je danes na dnevnem redu. Te pravice najbrž tudi predsedujoči nima. Ne glede na to, kako si on po svoje razlaga Poslovnik Državnega zbora. In ugovarjam tudi temu, da sem zlorabil Poslovnik, jaz sem povedal, kaj predlagam. Predlagam tudi, da ne bom uporabil kakšnih drugih glagolov, da tisti, ki vodite seje, tak predlog tudi upoštevate. Ni skregan z nobeno določitvijo v Poslovniku Državnega zbora. Poslanci pa pravico imamo, da povemo tisto, kar mislimo.
Hvala lepa. Ugotavljam, da tisti, ki vodimo seje, imamo pravico in dolžnost skrbeti, da seja poteka v skladu z dnevnim redom. Hvala lepa. Naprej ima besedo Tomaž Tom Mencinger. Izvolite.
Hvala lepa. Proračun - pa naj bo to državni, občinski ali pa tudi domači ima tri stvari. Ena je prihodek, ena je odhodek, ena pa so želje kot take. Mislim, da je treba na vseh teh nivojih te stvari tudi nekako prilagajati. Danes moram ugotoviti predvsem to, da smo lahko priča norčevanju posameznikov: iz sebe, nas in pa cele Slovenije. Nekateri pozabljajo, da so štiri leta imeli vse v rokah, da bi lahko, kar zdaj očitajo Vladi, tudi sami naredili. Imaš občutek, da so nekje v drugem svetu živeli. Bili so vojaki stranke. Tukaj očitek, da smo mi zdaj vojaki stranke, mislim, da je daleč prehud. Govoriti o 10% gospodarski rasti. Mislim, da je prav, da se pove, da je v Sloveniji bilo v tem obdobju resnično veliko, ampak delalo se je predvsem na cestah in pa na stanovanjih. Pozabljamo, da je v tem obdobju Slovenija zelo, zelo zadolžena. Pred tremi meseci smo nekateri poslanci opozarjali na krizo in pa na stvari, ki se dogajajo, ampak smo bili zasmehovani s strani kolegov iz opozicije, da tega ni. Zdaj pa se vsi gnojnici in pa vse očitki valijo na Vlado, ki je dejansko vstopila v to svetovno krizo in je treba to stvar reševati. Mislim, da se pozablja, da je ta zadolženost, ki sem jo prej omenil, in pa veliko okostnjakov, ki so bili predvsem v tistem volilnem obdobju, te obljube volilne so ostale novi vladi. Čista demagogija. Obnašate se točno na fokusirano populacijo ljudi, to je danes upokojenci.
Gospod Mencinger, da mi ne bo očitano, da vas ne opozarjam. Dajte tudi vi se usmerite na vsebino [[...]]
[[...]]prehajam na to zgodbo, o kateri se pogovarjamo. To stvar bom spoštoval, bom zaključil. Rekel bi predvsem to, da bi nekako pričakoval nekako od nas vseh poslancev, da nekako strnemo te vrste in da iščemo v dobro Slovenije rešitve, ki so resnično rešitve. Jaz sem prepričan, da ima Slovenija veliko stvari in veliko priložnosti, ima delovni narod, ki je potrpežljiv, logistična umeščenost države kot taka pa predvsem na transport in pa turizem. Jaz mislim, da so to stvari, ki jih je treba sprostiti, in bi resnično prosil, da se pogovarjamo o teh stvareh. Predloga ne bom podprl, bi pa se strinjal s tistimi, ki so dali predlog, da je treba te stvari celovito reševati. Tukaj so mlade populacije, tukaj so zaposleni in še bi lahko našteval. Zato mislim, da je pa treba to stvar kot Vlada zelo hitro tudi začeti realizirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Cveta Zalokar Oražem. Ne bo razpravljala. Renata Brunskole. [[Ne.]] Gospod mag. Žerjav. [[Ne.]] Gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Upam, da mi bo dopuščeno povedati tisto, kar mislim. Preden sem dobil besedo, so že priletele neke opazke z druge strani, pa upam, da ne bo to preveč motilo razprave. Najprej za uvod, ko govorimo o argumentih. 13. novembra je bil podpisan koalicijski sporazum o sodelovanju Vlade Republike Slovenije za mandat 2008-2012. Na 32. strani tega koalicijskega sporazuma ste zapisali naslednje, citiram: "V letu 2008," to se pravi v enem mesecu in pol po podpisu sporazuma "nameravamo koalicijski partnerju ob upoštevanju socialne in javnofinančne vzdržnosti predlagati sprejem posebnega zakona, v katerem bomo predvideli poseben dodatek k najnižjim pokojninam. Dodatek se bo izplačal v dveh obrokih, in sicer predvidoma januarja in septembra. Za prejemnike najnižjih pokojnin bo izplačan dodatek v skupni višini 300 evrov in temu bo prilagojen izračun, ki bo v skupno maso izplačanega dodatka v letu 2009 limitiral na največ 60 milijonov evrov." To je citat iz koalicijskega sporazuma. Lahko ugotovim, da leta 2008 v obdobju po 13. novembru do silvestrovega, niste predlagali ničesar. Lahko tudi ugotovim, da do danes, do 22. aprila, niste predlagali ničesar in da je prvi rok izplačila, ki je bil predviden za januar 2009, že davno mimo. Mi smo zaradi tega, ker koalicija svoje zaveze, ki jo je ubesedila v koalicijskem sporazumu, ne izpolnjuje, napisali zakon, ki dobesedno in natančno sledi dikciji iz koalicijskega sporazuma. Mi predlagamo enkratni dodatek za tiste, ki prejemajo najnižje pokojnine. Točno tako kot piše v koalicijskem sporazumu. In ne razumem vseh tistih, ki ste razpravljali v Državnem zboru, ko problematizirate, zakaj poskušamo s tem našim predlogom pozitivno diskriminirati eno od prizadetih skupin, ne pa vse. Zakaj potem tega tudi vi niste napisali v koalicijski sporazum in tega rešili tako. Če bi imeli mi za podlago drugo vsebinsko podlago iz koalicijskega sporazuma in vi tega ne bi predlagali, bodite prepričani, bi predlagali zakon, ki bi zajemal vse prizadete skupine ali pa vse ogrožene skupine, ki so potrebne take in tovrstne pomoči. Mi nismo storili ničesar drugega, nič drugače, kot ste zapisali v svojo ustavo, malo ustavo, koalicijsko ustavo, v koalicijski sporazum. Ne zdrži tudi očitek, da pri svojih ravnanjih nismo dosledni. Mi smo v prejšnjem mandatu, ko smo bili vodilna koalicijska stranka tudi zaradi razmer in tudi zaradi očitkov, da, recimo gospa Andreja Črnak Meglič je kot predstavnica civilne iniciative večkrat v javnosti nastopila in povedala, da je nevzdržno, da živi pod pragom revščine 200.000 državljanov. Tudi številni koalicijski poslanci ste v prejšnjem mandatu to stalno problematizirali. In mi smo takrat, ko je bilo dejansko obdobje dobre gospodarske rasti, pa tudi zardi očitka, ker ste rekli, da tega državljani ne čutijo, predlagali zakon o enkratnem pokojninskem dodatku, ki je bil, hvala bogu, sprejet. Takrat so za ta zakon glasovali tudi poslanci, ki mu danes najbolj nasprotujejo in oporekajo njegovi rešitvi, recimo Matjaž Han, bivši Franc [[Feri]] Horvat, bivši Juri Aurelio, oče našega poslanca, Bojan Kontič, Kumer Dušan, Darja Lavtižar Bebler, Pečan Breda, Potrata Majda, Potrč Miran, Veber Janko. Se pravi, praktično celotna poslanska skupina Socialnih demokratov je takrat predlog o enkratnem pokojninskem dodatku podprla. Danes, ko imamo podoben predlog, točno isti poslanci in še širše zaledje, ki se je pač oblikovalo po volitvah, temu zakonu izrecno nasprotuje. Namesto da bi koalicijski poslanci že zaradi tega, ker imajo v svoji ustavi napisano, kaj je potrebno storiti takoj na začetku tega mandata, to je bil prvi zakon, ki ste ga predvideli, da ga boste sprejeli v tem mandatu v koalicijskem sporazumu, tega niste storili. In nam očitati, da smo dvolični, ker smo povzeli, ker smo najprej lani predlagali tak zakon in letos naredili tisto, česar vi niste storili, da smo dvolični, je nevzdržno. Dvolični ste tisti, ki ste v prejšnjem mandatu zakon podprli s podobno vsebino. V tem mandatu, ko bi ga lahko pa še nadgradili, pa tega ne storite. To je nedopustno in je dvolično. Tisto, kar je zapisano v gradivu Vlade, in tisto, kar je bilo napovedano, da bo storila Vlada, da bo upoštevano premoženjsko stanje tistih, ki bodo prejemniki pomoči in datum predlaganja zakona o enkratni pomoči vsem skupinam, mislim, da ne vzdrži. Podlaga za tak pristop je zakon o nepremičninah, o obdavčitvi nepremičnin. Tega zakona ni. Vi nimate sprejete pravne podlage, na osnovi katerega bi dobili osnovo, da bi lahko pristopili k temu na tak način. In preden bo Vlada predlagala tako rešitev, bo morala najprej sprejeti predhodni zakon, da bo dobila osnovo, da se bo tega lahko sploh lotila. In zato je to, kar je napisano v gradivu Vlade in kar govorite koalicijski poslanci, zavajanje javnosti, ker tega v tako kratkem času ne morete izvesti. Pa je vprašanje, če boste sploh to lahko izvedli, kajti zakon, ki bo obdavčil nepremičnine, je zakon, ki bo zadel tajkune. Niso problem plače ali pa višje plače problem tajkunov. Problem tajkunov ali pa tisto, kar je problematično, je njihovo premoženje. To so njihove jahte, so njihova stanovanja, ki jih imajo, so njihove druge zadeve, ki jih imajo. In tega najbrž, glede na to, kako ste se lotili problematike lobijev, ne boste uspeli rešiti v tako kratkem času. Zagotovo ne. S tem, ko ne podpirate te rešitve, tega zakona, ki smo ga predlagali, tudi oddaljujete sprejetje kakršnekoli pomoči. Govoriti o tem, da v proračunu ni sredstev, je nedopustno in nevzdržno. Če bo proračun našel sredstva za povečanje notarskih tarif, za povečanje odvetniških tarif, če bo proračun našel sredstva za tiste, ki Vladi pišejo zakone in jim vodijo piar službo, bo najbrž našel sredstva tudi za tiste, ki so pomoči najbolj potrebni. Mislim, da v tem delu najbrž ne boste imeli nobenih težav. Zakaj je ta zakon tudi še potreben? Predvsem zato, ker se je zgodila v tej državi velika inverzija. Prejšnje leto smo še uspeli zaključiti z visoko pozitivno gospodarsko rastjo, mislim, da je bila povprečna tam okoli 4, 5%. Ta gospodarska rast je bila za 3 odstotne točke višja, kot je povprečje Evropske unije, pa kljub temu, da se je v tem obdobju veliko zaposlovalo, da se je zmanjševalo število brezposelnih, da so se povečevale povprečne plače in povprečne pokojnine, smo pristopili in uredili to z zakonom za tiste, ki imajo, recimo, težave in do teh plač ne morejo. Sedaj, ko se nam povečujejo vrste na uradih za delo, ko se povečuje število brezposelnih, ko je gospodarska rast za 3% nižja, kot je v povprečju Evropske unije, vi zavirate in oporekate sprejetju takega zakona. Pravzaprav diametralno nasprotno. Ni problem dobiti 150 milijonov evrov ali pa 450 milijonov evrov za servisiranje tajkunskih kreditov, izredno velik problem pa je dobiti nekaj 10 milijonov evrov, 7-krat, 8-krat manj, za to, da bi vsaj z enkratno denarno pomočjo uspeli pomagati tistim, ki dejansko ne morejo tudi zaradi situacije do nekih ustreznih prihodkov in ustreznih dohodkov. To je največje breme te države. In zelo težko se sprijaznim s tem, da o tem govorijo Socialni demokrati. Razumel bi oziroma razumem to, da to zagovarjajo tajkunski demokrati, ne pa socialni. Moram reči, da smo v prejšnjem mandatu sprejeli tudi vrsto ukrepov, ki urejajo področje družinske politike: brezplačen vrtec za drugega otroka, šolski sklad, brezplačna dijaška prehrana in še mnogo je bilo teh ukrepov. Tudi otroški dodatki, olajšave pri dohodninah in še mnogo teh ukrepov je bilo sprejetih. Jaz bi pričakoval, da sedaj, ko se situacija spreminja, ko se razmere poslabšujejo, ko se je za skoraj 30.000 oziroma za eno tretjino povečalo število tistih, ki so brezposelni, da bo ta država to politiko nadgradila in poskušala tudi z ukrepi, ki smo jih sprejeli v prejšnjem mandatu, pomagati tistim, ki so ogroženi, ki se srečujejo z določenimi problemi. Vendar opažam in ugotavljam, da te prakse Vlada nima. Celotno področje socialne politike je iz tega koncepta iz tega sistema v celoti izpuščeno. Do sedaj, mislim, da skoraj nismo sprejeli nobenega zakona, ki bi zaradi situacije, zaradi razmer, zaradi povečanega števila brezposelnosti in nižjih plač, to je treba tudi priznati, da so se plače bistveno znižale, da bi kar koli na tem področju pomoči tistim, ki so tega najbolj potrebni, bilo sprejeto. Nič. Sprejeli smo zakon o subvencioniranju skrajšanega delovnega časa pomaga predvsem ali pa skoraj izključno delodajalcem. Nič zaposlenim. Težko se znebimo, da so to ukrepi socialne politike. To so ukrepi za tiste, ki so določene firme, določena podjetja menedžersko prevzeli ne pa za socialno politiko. Zanima me, ali bodo kolegi iz vrst Socialnih demokratov, tudi danes tako vneto razpravljali o tistih, ki so se znašli pod pragom revščine. Teh je bilo v dobrih časih, v časih dobre in velike gospodarske rasti po izjavah kolegice Črnakove iz predvolilne kampanje 200.000 oziroma 250.000. V redu. 14% je bila meja, je bil prag. Zanima me, koliko je teh sedaj, ko so se te razmere bistveno poslabšale. Ali je tistih, ki živijo pod pragom revščine, sedaj bistveno manj? Najbrž, morda, ker o tem nihče nič več ne govori, nihče od tistih, ki so takrat, ko je bila dobra gospodarska rast, ko so se ljudje zaposlovali, izrecno poudarjali to socialno stisko ljudi. Danes ti ljudje ne govorijo več o tem. In ugotavljam, ker sem velik del svojega življenja preživel v gospodarstvu tudi na odgovornih mestih, vem, da je to velik problem, in vem, da ukrepi niso nastavljeni tako, da bi omogočali zagon, da bi omogočali tistim, ki imajo programe za realizacijo zadev, za realizacijo projektov, da bi lahko povedali na tuje trge in razvili izdelke in tako naprej. Teh ukrepov enostavno ni več. In jaz bi pričakoval, da bi vsi tisti, ki imate dobre ideje, ki bi radi še karkoli dobrega prispevali k reševanju te situacije, da boste predlagali svoje ukrepe, da boste predlagali rešitve, da bomo lahko ta zakon potem, ko bomo najbrž izglasovali, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, tudi zadevo dopolnili in razširili. Jaz mislim, da je nekorektno, da se skupini tistih, ki je prizadeta, ki ima manj kot 500 evrov pokojnine, odreka 100, 200 ali 300 evrov enkratnega letnega dodatka. Mislim, da je to zelo nekorektno in neprimerno. In ta reakcija koalicije, kakorkoli se zgovarja na prejšnjo koalicijo, da ni storila, ne vem, je nekorektno. In zagotovo boste imeli v tem mandatu še vedno veliko pripomniti, veliko povedati. Vendar vedno se na prejšnjo koalicijo ne boste mogli sklicevati. Mnogi govorite o okostnjakih, ki padajo iz omar, pa v pol leta, ko spremljamo delo te koalicije, nismo zaznali še niti enega okostnjaka. Niti enega okostnjaka. Lahko bi naredili listo in bi nam vse te zadeve predstavili, da bi lahko tudi o teh stvareh govorili in razpravljali. Govoriti v megli, govoriti na počez, govoriti na splošno, mislim, da je to zelo nekorektno in tudi ni argumentirano. Najbrž je najbolje, če govorimo argumentirano. Moram reči, da sem zgrožen tudi zato, ker ste prejšnji mesec na prejšnji seji izglasovali zakon o dodatku k vdovskih pokojninam o zavarovancih Jugoslovanske ljudske armade. To je kategorija oseb, ki ni na tem socialnem dnu, ki ne sodi v to kategorijo, o kateri sedaj govorimo in katere probleme rešujemo s tem zakonom. To so zavarovanci, ki so dobili priznano pokojnino in praviloma, ne praviloma, ampak zagotovo so se vojaške osebe upokojevale na drug način kot civilne osebe. Tudi poseben zakon jih je reševal, privilegiran zakon. Vsak vojaški oficir, ki je šel v penzijo, je dobil čin od odhodu v penzijo, se pravi, naporedovanje zato, ker je šel v penzijo. Nihče od zaposlenih tega ni dobil, od ostalih zaposlenih, ki so ustvarjali to državo, razen vojaške osebe. In sedaj vsem tem osebam, ki jih je menda, upravičencev ste govorili, tam okoli 50, smo s posebnim zakonom rešili dodatek, pa že sedaj ti upokojenci sodijo v katerogorijo najmanj srednjih pokojnin, zagotovo pa nad 500 evrov pokojnin. In za te smo sprejeli poseben zakon. Tu pa odrekamo pravico ljudem, ki živijo in ki imajo pokojnine pod 500 evrov, ki so na dnu socialne lestvice. In mnogi, predvsem tisti najmlajši, izumijo kup argumentov in besed, da bi odrekli to podporo tistim, ki so jo najbolj potrebni. Mislim, da je to skregano z zdravo pametjo. Tudi kakšne druge zadeve bi se dalo na drug način urediti. V postopku imamo, tudi predlagatelj je naš, zakon o ureditvi kmečkih pokojnin. Res so ostale iz prejšnjega mandata in iz prejšnjih mandatov tudi. Najbrž tisto, kar je ostalo iz prejšnjega mandata, je posledica tega, ker je ostalo še iz prejšnjih mandatov. Nismo uspeli v štirih letih popraviti čisto vseh zadev, ki so ostale. Nismo uspeli rešiti čisto vseh problemov, kajti vsakič, ko odpraviš nekaj, se pojavi nek drug najšibkejši člen. In upam, da bomo s temi predlogi, ki so v postopku, vsaj tem naleteli na podporo, kajti kmečki upokojenci in velika večina kmečkih upokojencev, tistih, ki so upravičeni do tega dodatka, ki ga sedaj predlagamo, si je to zaslužila. Delajo na kmetiji celo življenje. Ker so imeli status kulakov jim ni bilo nič priznanega, nič se jim ni štelo v pokojninsko dobo. Vse, kar je bilo, so bile te minimalne zadeve sprejete šele kasneje, mnogo kasneje. In vsi imajo tisto, kar je najnižje možno. Kot da gre za maščevanje tem ljudem, ki živijo na podeželju, vzdržujejo kulturno krajino, ohranjajo poseljenost slovenskega podeželja in tako naprej. Ne razumem, zakaj ima ta koalicija, ki se ima za socialno, tako slab odnos do tistih, ki delajo na tej pokrajini v tej državi, in tudi do tistih, ki niso in nimajo možnosti, da bi dobili solidno pokojnino. Ni problem tu za direktorje velikih podjetij, ni problem to za tiste, ki so v tem tranzicijskem procesu olastninili in zajeli z veliko žlico velik del premoženja skoraj brezplačno. Problem so tisti, ki teh možnosti nimajo. Delavci nimajo teh možnosti, da bi to storili. Lahko samo upajo, da ne bodo prišli z naslednjim mesecem na urad za delo, da ne bodo podaljšali vrste. Nimajo pa nobenih izvršnih možnosti, ne sprejema nobenih poslovnih odločitev. In vendar je ta koalicija tista, ki je največ storila za tiste, ki sprejemajo slabe poslovne odločitve, nee pa za tiste, ki so žrtev teh slabih odločitev. Preden zaključim, bi rad pravzaprav opozoril še na eno stvar. Vlada ima pol ure časa najavljenega za razpravo. Jaz mislim, da je to velik problem, da je minister na seji prisoten 6 ur in da ni uspel odgovoriti na niti eno razpravo, na niti eno tezo, na niti eno trditev predlagateljev, niti tistih, ki razpravljajo. Niti zanikal ni nekorektne razprave tistih, ki so razpravljali drugače, kot je zapisano v koalicijski pogodbi. Mislim, da je to velik problem te Vlade in te koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Vaše zadnje pripombe na ravnanje ministra so bile nekorektne. Minister je navzoč dolgo časa na tej seji in se bo sam odločil, kdaj bo menil, da je pametno na kakšno razpravo reagirati. Tomaž Tom Mencinger je prosil proceduralno.
10. točka dnevnega reda ima naslov Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku. Prej sem bil opozorjen med samo razpravo in bi samo prosil predsedujočega, da ima isti meter za vse enako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bom upošteval verjetno kdaj drugič, ker danes zgleda, da bo časa za razpravo k sreči kmalu konec. Drugače pa soglašam, gospod Mencinger. Nekdo malo bolj, nekdo malo manj spretno, vsake tri stavke pove tudi nekaj, kar je povezano z dnevnim redom, zato ga je težko prekiniti. Besedo ima Andreja Črnak Meglič. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospodu Tanku in tistim, ki napačno izgovarjajo moje ime, bi povedala, da je moje ime dr. Andreja Črnak Meglič. Hvala lepa, ker ste opozarjali na moje prispevke, kajti res je, s socialno politiko, analizami in raziskavami le-te se ukvarjam že kar precej časa. In s ponosom lahko povem, da je mnogo mojih predlogov v zvezi s spremembami socialne politike vneseno tudi v koalicijsko pogodbo in upam, da se bodo sukcesivno v obdobju delovanja naše vlade lahko uresničile. Opozorila pa bi, da ne glede na to, da toliko nergamo nad našo socialno državo, vendarle lahko primerjalno gledano ugotovimo, da le-ta ni tako zelo slaba. Imamo enega učinkovitejših sistemov socialnih transferjev in večkrat citirate podatke, da je stopnja tveganja revščine v Sloveniji prepolovljena zaradi učinkovitosti socialnih transferjev. Natanko to je tudi res. Toda zakaj je stopnja tveganja revščine v Sloveniji tako velika? Tudi zato, dragi moji, ker se vsa ta leta nismo spraševali in ugriznili v kislo jabolko prestrukturiranja našega gospodarstva, ki bi lahko ustvarilo bolj kvalitetna delovna mesta in z višjo dodano vrednostjo. Dejstvo je, da se stopnja tveganja revščine meri na način, kot je že kolegica Majda povedala, določitve 60% mediane dohodka posameznika oziroma družine. To je metodologija, ki jo predpisuje Evrostat in se meri po vseh državah enako. Kot sem omenila, Slovenija sodi med tiste države, kjer je stopnja tveganja revščine med najnižjimi, in to, s čimer se še posebej lahko pohvalimo, da je najnižja prav pri otrocih. Strinjam se, to je delo vseh preteklih vlad. Če govorimo o sistematični politiki na področju socialnih transferjev, potem bi se zavzemala za to, da s takšno politiko tudi nadaljujemo. Prav zato je eden glavnih argumentov za zavrnitev današnjega predloga zakona ta, da je treba nadaljevati s sistemskim pristopom. Sistemski pristop pa se najprej začenja pri ugotavljanju kriterijev za dodeljevanje socialnih pomoči, zakon, ki je v pripravi in bo ugledal luč sveta praktično mislim, da že v prvi polovici letošnjega leta. Na naš predlog, predlog koalicije, bo ponovno preverjena tudi raven minimalne socialne varnosti, na podlagi katere se ugotavlja, do katere ravni naj država s socialnimi transferi intenzivneje pomaga posameznikom in gospodinjstvom. To je prvi sistemski zakon. Drugi zakon, o katerem govorimo danes, pa je seveda gasilske narave. Strinjam se, kadar je tako hudo, ko se gospodarska in socialna kriza poglablja, je potrebno poseči tudi po takih instrumenti. Vendar ti instrumenti so in morajo biti v funkciji celovite socialne politike na način, da ne diskriminirajo ene skupine na račun druge. Zakon, ki ste ga vložili, ne vem sicer, kaj bodo rekli kolegi iz DeSUS-a, jaz sem vam hvaležna, da ste taki veliki skrbniki naše koalicijske pogodbe, ampak rekla vam bom sledeče. Po tem ukrepu v tem trenutku še ni bilo potrebno poseči, ker so predvsem razmere bistveno bistveno drugačne, kot so bile v lanskem letu. Na vsak način je Vlada to v planu imela, vendar inflacija, dragi moji, ki je bila v času vaše vlade 7%, je v tem obdobju 1%. To se pravi, da je razlog, zakaj govorimo o sistemskih pristopih, še toliko bolj pomemben. Zakona ne bom podprla oziroma tudi poslanska skupina, kot sem vam povedala, ga ne bo podprla, ker je slab, ker je prepis prejšnjega zakona v devetdesetih procentih. In ko tovarišica ugotovi, da je 90% ugotovitev napačnih, da so predpostavke napačne, potem reče "pojdi domov in popravi nalogo". Zaradi tega, [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] oprostite, šla sem gledat vaš in predhodni zakon in vidim, koliko je prepisa notri. Zaradi tega je potrebno tudi zakon napisati na novo, ne pa samo popravljati to, kar ste storili vi. Niti toliko ne veste, da ste v obrazložitvi se sklicevali na inflacijo, kar ste potem kasneje zanikali. Ne verjamete Vladi, da bo vložila zakon. Gospod minister je to napovedal. Če tega ne bo storil, prosim, lahko mirne duše interpelirate gospoda ministra ali pa Vlado. Sigurno obljube v tem zboru ni izrekel zato, ker bi si želel takšnega razpleta. Zakon bo vložen, če vas to tako zelo skrbi, če pa ne bo, pa pravim, še vedno imate zakonita sredstva na voljo, kako lahko odreagirate. Ne gre za kršenje koalicijske pogodbe. Nasprotno, celo naši kolegi iz DeSUS-a so lepo povedali, da gre za razširitev skrbi iz enega dela populacije na celotno populacijo. In še enkrat bom ponovila tisto, kar so vam povedali sami upokojenci. ZDUS združuje največjo skupino upokojencev in ti so na svoji seji oziroma okrogli mizi pred enim mesecem lepo povedali, da ne želijo take vaše skrbniške vloge, da želijo sistemske rešitve in ureditev svojega socialnega položaja ter da je nesprejemljivo reševanje problematike nizkih pokojnin z draginjskim dodatkom, ki je neselektiven in ne upošteva razmer potencialnih upravičencev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, prosim, sedite in ne motite seje! Gospod minister dr. Ivan Svetlik ima besedo. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Med današnjo razpravo je bilo marsikaj povedanega. Nekateri dobri argumenti na obeh straneh, da se tako izrazim, so bili tudi izrečeni. Če dovolite, bi v tem komentarju predvsem povedal tisto, česar morda nismo slišali, pa bi kazalo k tej razpravi dodati. Prvič. Zelo sem vesel razmišljanj in podpore tistih, ki se zavzemate za sistemske spremembe. Naj navedem, da je Ministrstvo za delo že imenovalo delovno skupino, ki pripravlja sistemske spremembe, in sicer pokojninske zakonodaje, in da bodo te sistemske spremembe v strokovnem pogledu pripravljene do poletja, jeseni pa bomo prišli pred vas z rešitvami, ki, upam, da bodo take vrste, da tudi intervencijski zakoni, tak, ki je danes v razpravi, ter tak, kot ga mi nameravamo še dodatno predlagati, ne bodo potrebni. Že zdaj vas lepo prosim za aktivno udeležbo v tej razpravi in za vaše tvorne prispevke, da bi res prišli do tistega, čemur pravimo vzdržna pokojninska zakonodaja na dolgi rok, z odgovornostjo za generacije, ki prihajajo v obdobje, ko naj bi uživale pokojnine v prihodnje. Del tega je tudi drugi sistemski korak, ki ga je omenila poslanka Črnakova. To je, da teče nova analiza življenjskih stroškov, ki bo pripeljala do ocene tega, kolikšna so potrebna sredstva za posamezne kategorije prebivalstva in za posamezna gospodinjstva, da lahko na tej podlagi imajo dostojno življenje. Sistemski vidik ni izpuščen iz razmišljanja, ob skrbi za to, da rešujemo tudi določene krizne razmere, in ne samo iz razmišljanj, kot rečeno, mi na tem tudi intenzivno sedaj delamo. Druga opomba, ki je bila izrečena v razpravi, je opomba glede našega utemeljevanja zavračanja predloga zakona, češ, da gre za pravnosistemsko nedopustno postavitev. Tukaj se sklicujemo predvsem na to, da ta zakon pravzaprav res, če upoštevamo tudi tisto, kar je bilo med razpravo povedano, ruši načela socialne države oziroma načelo zagotavljanja enakega položaja oziroma enake obravnave prebivalstva. Usmerja se zgolj na eno kategorijo prebivalcev, ki pa ni edina, ki je v težkem položaju. Mi si ne moremo kot odgovorni za socialno politiko in socialno državo privoščiti, da bi zanemarili druge skupine. O tem smo se seveda tudi pogovarjali v veliki meri že doslej, med koalicijskimi partnerji. Zelo veliko je bilo sklicevanja na koalicijski sporazum. Hvala, da skrbite zato, da se bo koalicijski dogovor izvrševal. Naj pa dodam, da poleg zapisa v koalicijskem sporazumu, v koalicijski pogodbi, ki ste ga citirali, da gre za enkratni pokojninski dodatek za upokojence, je tudi zapisano, če bodo okoliščine in razmere to dopuščale. Tega niste izrecno izpostavljali. Jaz moram to izrecno izpostaviti, kajti vprašanje, zakaj pravzaprav ni prišel ta omejeni zakon takoj v normativni plan dela ministrstva, je pravzaprav točno to vprašanje. Ni bilo sporazuma glede okoliščin, ki pa veste, da so se zelo radikalno spreminjale in še zmeraj se radikalno spreminjajo na ekonomskem področju in treba je bilo seveda preveriti, najti ustrezne vire za to, da bi lahko pravzaprav do realizacije tega prišlo. Po sporazumu, ki so koalicijski partnerji potem naknadno dosegli, smo seveda tudi lahko v normativni plan ta zakon uvrstili. Hkrati je pa ta sporazum šel v smeri dopolnjevanja tega sporazuma ravno v vsebinskem pogledu, kot je bilo navedeno, češ, da je treba tukaj pogledati tudi za druge socialne skupine, ki so ogrožene, ne pa zgolj za upokojensko populacijo. Sama stranka DeSUS je bila najbolj aktivna pri skrbi, da ne bi prihajalo do take diskriminatorne obravnave drugih socialnih skupin. Na tej podlagi smo tudi pristopili k izdelavi predloga za tak intervencijski zakon in ga tudi uvrstili v tretji paket ukrepov, kar pomeni, da ima prednost pri obravnavi in da bo seveda pospešeno tudi pripravljen in bo predložen tudi Državnemu zboru. Ker je bilo konkretno vprašanje tudi, kako je s tem zakonom, potrebujemo ne več kot nekaj tednov, da ga bomo dokončno izoblikovali. Pred poletjem, kot je tudi zapisano v normativnem programu, upamo, bo sprejet. Jeseni bo operativen in bomo lahko na njegovi podlagi izplačali prejemke upravičencem. Ti upravičenci, kar je bilo tudi vprašanje, so pa že navedene skupine, zlasti upokojenci z varstvenim dodatkom kot najbolj ogrožena skupina, prejemniki denarne socialne pomoči, brezposelne osebe in invalidi iz najnižjih dohodkovnih skupin. To so vse tiste skupine, za katere lahko sodimo, da so zares najbolj socialno in ekonomsko ogrožene. Naj ob tej razpravi dodam še to, da vendarle, tako kot je bilo že rečeno, sistemi socialne varnosti pri nas delujejo, da je pretirano govoriti, da prihaja do izjemnih okoliščin ali kaj podobnega. Tako oceno je po predstavitvi sistemov zaposlovanja in socialne varnosti dala tudi organizacija OECD, ki smo ji nedavno predstavljali to področje v Parizu, in je izjemno visoko ocenila to področje kot dobro urejeno, kot primer dobre ureditve med mnogimi državami. Del tega je tudi to, na kar bi rad opozoril, da pokojninski sistem, ker je tu predmet dodatek za upokojence, deluje dobro. Deluje tako, da v enem letu na letni ravni so bile pokojnine povečane za 8,6%, kar je celo več, kot so se dvignile v tem istem obdobju plače zaposlenih. Ne smemo pozabiti, da v zadnjem obdobju, če sledite statistiko, prihaja do realnega padca plač. In če bo ta sistem revalorizacij deloval naprej, se bo celo diskrepanca med rastjo pokojnin in plač povečevala v korist pokojnin v prihodnje. Tako je to nekaj, na kar ne kaže ob teh razpravah pozabiti. Seveda pa narekuje to, da je treba res sistemske rešitve prinesti, ki bodo delovale morda v prihodnje bolje kot sedaj. Ker je bilo veliko kritike tudi na račun tega, da je obrazložitev zavrnitve predloga zakona neustrezna, da so notri protislovja. Jaz težko odgovarjam na pavšalne ocene. Mogoče gre predvsem včasih za neka navidezna protislovja, ker imamo verjetno različno razumevanje posameznih konceptov, ki se uporabljajo pri predstavitvi zakona ali pa tudi pri njegovem komentarju. Naj za konec navedem še enkrat, da na podlagi te razprave pravzaprav z vladne strani ne spreminjamo mnenja, da se nam zdi obstoječi predlog neprimeren predvsem iz naslednjih razlogov, ki jih bom ponovil. Prvič, ker ta predlog izključuje posamezne ranljive skupine prebivalstva. Mislim, da bi zelo kršili načelo socialne države, če ne bi upoštevali tudi drugih, ne pa zgolj najbolj ogroženih prebivalcev, ki so upokojeni. Drugič, ne upošteva premoženjskega stanja vseh teh kategorij, o katerih govorimo, pa seveda tudi ne upokojencev. Pri tem moram reči, da ni informacijski problem tolikšen, da se to ne bi dalo realizirati, kar je bilo tudi izrečeno v razpravi. Ko gre za dodeljevanje denarnih socialnih pomoči ali ko gre za dodeljevanje varstvenega dodatka za upokojence se upošteva celotno dohodnovno stanje posameznika, vključno z njegovimi sobivajočimi oziroma člani njegovega gospodinjstva in tudi njegovo premoženje. Skozi ta inštrument se seveda da dovolj dobro priti do tistih prebivalcev, ki zares potrebujejo tako pomoč in ki hkrati nimajo ustreznega premoženja kot nadomestilo za prejemke v denarni obliki. In tudi argument, da rabijo ti prebivalci pomoč čim hitreje je tisti, zaradi katerega ne moremo sprejeti tega predlogi, kajti želimo, da bi bila ta izplačila realizirana jeseni letos. Skozi razpravo smo lahko ugotovili, da tudi raztpravljavci s strani opozicije pravzaprav soglašate s tako širitvijo zakona. Vendar moram hkrati povedati, da to pomeni bistveno drugačno konceptualno postavitev, če vse te dopolnitve vključimo v zakon, drugačno tudi tehnično izpeljavo. Treba je sam tek zakona strokovno na druge temelje postaviti, ga dodelati, dodelati tudi instrumente za to, kako bodo izplačila tekla. In zaradi tega potrebujemo popolnoma nov tek zakona. Žal tudi iz teh razlogov tega predloga ne moremo popravljati in dopolnjevati z amandmaji, ampak potrebujemo novo besedilo. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod minister. Želi besedo gospod Gorenak kot predlagatelj? Izvolite.
Hvala lepa. Na nek način me veseli zadnji nastop ministra, ker skuša biti korekten in nežaljiv, tudi strokoven in ne tako, kot smo slišali tekom razprave, praktično cel današnji dan. Mogoče minister, samo ena, verjetno se vam je prikradlo v normativnem programu dela Vlade, vsaj tisti, ki ga imam jaz, 8. in 4., ni še tega zakona, ki ga [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] To pa ne bo v redu. 11 minut je bilo, prosim, za predlagatelja. Prosim, če tehnične službe preverijo.
Imate prav. Časovno ne more biti v redu. Bo popravek.
Ne. Tudi to ne bo v redu. [[...]]
Ne. Ni bilo 10 minut, 12 minut je bilo. To je pa v redu. Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Vse, kar želim povedati, je to, da v tistem normativnem programu dela Vlade, gospod minister, ko ste govorili, še ni zakona, ki ga vi napovedujete. V tistem je zakon o enkratnem pokojninskem dodatku. Drugače pa v redu. Res pa je tudi to, v čemer se mogoče razlikujem od vas, da koalicijska pogodba, sporazum pravi, če bodo razmere to dopuščale. Jaz bi kvečjemu rekel, da razmere upokojencev to zahtevajo. Kar pa se tiče tudi nekaterih ostalih predhodnih govornikov, sklicevali smo se tukaj, ste se na doktorate in vse ostale zadeve. Doktor znanosti sem tudi jaz. K sreči, da je še kdo na tej strani. Ampak poglejte, nobena znanost ne bo znala pojasniti, je ni znanosti, nobenega doktorja znanosti, ki bi znal pojasniti, kako je bilo lani 250.000 revežev, po volitvah pa kar izginjajo iz medijev, iz vaše retorike in tako dalje. Nobena znanost, nobeni doktorji ne bodo znali pojasniti, kako upokojenska organizacija, od nas to njihovi predstojniki, vodje, lansko leto nasprotujejo dodatku, govorijo o predvolilnih bombončkih in tako dalje in tudi danes ta zakon kritizira 250.000 upokojencev. Jaz ga še nisem srečal, nobenega upokojenca nikjer v Sloveniji, ki bi rekel, da nasprotuje takemu dodatku. Torej temu nasprotuje upokojenska organizacija oziroma njeno vodstvo. Tudi znanost tega ne zna pojasniti. Mogoče bodo to znali pojasniti upokojenci s kakšnimi menjavami. Sicer pa, poglejte, vendarle bi moral še enkrat, tudi zaradi velike odsotnosti iz te dvorane, na kratko povzeti zadevo in vas spomniti na naslednje. Zakon, ki je pred nami, ni plod neke domišljije, propagande in tako dalje, ki bi jo peljali poslanci SDS, z menoj vred, ki sem pač ta zakon podpisal kot prvi. Nikakor ne. Ta zakon pravzaprav predstavlja samo tole, glejte, [[trka po lesu]] potrkati na les, ki se mu reče vest koalicije, zapisana v koalicijskem sporazumu. To pomeni ta zakon. Namreč, zakon ni bil pripravljen, zakona minister ni mogel pripraviti, ker ga tudi v sporazumu ni bilo, in zato smo ga pripravili mi. To je edini razlog, ponavljam, edini razlog, pripravili smo ga, ker ga ni pripravila koalicija. V nadaljevanju moram reči, da izjemno pozdravljam potezo ministra in Vlade, ki napovedujeta, ampak ta napoved je za zdaj ustne narave, izrečena danes tukaj in včeraj za medije, da bo pripravljen sistemski zakon, ki bo pokril vse kategorije prebivalstva z najnižjimi dohodki. Odlična odločitev, podprli jo bomo z velikim, velikim veseljem! Ampak to je zaenkrat napoved, ki nima niti podpisa. Koalicijski sporazum je imel podpis štirih ljudi in se ga niste držali. Zato tej zadevi, ki se ji reče napoved "vsi bodo dobili", v tem trenutku ne moremo verjeti. Ljudski pregovor pravi, da nekdo gre samo enkrat na led. A veste, če ste že enkrat v koaliciji pripeljali do tega, da se niste držali tega, kar ste podpisali, bi težko verjeli, da se bo to zdaj zgodilo, ker je to izrečeno ob priložnosti obravnave tega zakona, pa še podpisa pod tem zaenkrat seveda ni. Hkrati pa moram povedati tudi to, poglejte, da na noben način, ker je težko in ni mogoče sprejeti določenih argumentacij. Vlada Republike Slovenije je v obrazložitvi k temu zakonu zapisala nekaj netočnosti ali manipulacij. Manipulacija pomeni zavajanje ljudi. Namreč, Vlada pravi, mi bomo pripravili zakon, ki bo pokril vse kategorije ljudi, ta zakon, ki ga pa danes obravnavate, pa zajema samo eno kategorijo ljudi, pa še ta bi dobila, torej upokojenci, leta 2010. To seveda ni res. Sami ste lahko pripravili zakon, pa ga niste pripravili. Ko smo ga pripravili v SDS smo ponudili tako imenovani mega amandma, s katerim smo vam celo omogočili sprejetje amandmaja, zagotovitev sredstev in izplačil letos. Zato je taka navedba v gradivu Vlade zavajanje. Kar se tiče inflacije. V gradivu Vlade piše, da se predlagatelji sklicijejo na inflacijo. To ni res, to ne drži. Drži to, da smo tako utemeljili izplačilo leta 2008. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Gospa doktorica, ali bi me prosim ne motili, ker sem jaz tudi [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Prosim, mir v dvorani!
Predsednik, prosim, če gospo doktorico umirite. Jaz sem bil čisto tiho. Jaz sem bil tiho, ko ste vi govorili. Disciplinirajte se. Hvala lepa. Če gremo naprej, veliko razprav je bilo na temo, da ustvarjamo neenekost. Če vi mislite, da gre za neenakost, lahko to popravite na način, da zakon spustite naprej in da ga sinhronizirate z zakonom, ki ga bo pripravil minister in istočasno izplačate to, kar je treba upokojencem izplačati. Torej, ne gre za to, da bi delali dve različni skupini ljudi. Velikokrat sem slišal v razpravi tudi to, češ, podvojili ste iz 32 na 64 milijonov. SDS in predlagatelji nismo nič podvojili, ampak ste to zapisali sami v koalicijski sporazum, natančneje, da ne bom popravljen, zapisali ste 60 milijonov evrov. Seveda je potrebno reči tudi to, da je razprava tekla; Jaz razumem koalicijske poslance, težave so, problemi so, ampak problemi z vestjo in razpravo, kako razpravljati, da bi zameglili, da nekaj ne boste dali. In zato govoriti o vsem ostalem, o stanovanjih, štipendijah in tako dalje, zelo jasno sem vam povedal, napišite kar zakon tudi poslanci ne samo Vlada, ki je obremenjena, podpisali ga bomo, jaz kot prvi zagotovo. O tem pa danes ni tekla beseda in to ni bil predmet debate. Če gledamo nekatere zadeve še naprej, je potrebno reči nekaj, če mi govorimo danes o privilegiranju upokojencev, ki imajo manj kot 500 evrov in to primerjamo z ostalimi kategorijami socialno ogroženih ljudi, zadeva ni najbolj korektna. Zakaj? Iz razloga, ker primerjate uboge z ubogimi, tiste, ki imajo tako in tako že najmanj. Veste, bolj korektna, bolj ustrezna, bolj pametna in dobra pa tudi bolj poštena primerjava bi bila, da ne bi prišlo do tega, do česar je prišlo v preteklem obdobju dveh, treh mesecev, ko smo ne z našo pomočjo, ker smo glasovali proti, ampak predvsem z vašo odprli zeleno luč tisoč odvetnikom, ki bodo lahko postali še bolj privilegirani kot so že. Minister sam, govorim o pravosodnem, ne o tukaj navzočemu ministru, je odprl vrata notarjem, ki bodo lahko več zaslužili in z interpelacijo ste odprli vrata odškodninam izbrisanim. To so priviligirane [[...]]
Prosim za tišino in za mir v dvorani!
[[...]]skupine ljudi, upokojenci pa niso privilegirana skupina ljudi, pravzaprav nobeden od upokojencev nima tako veliko kot imajo te skupine ljudi. Jaz verjamem in želim, da boste spoznali, da tisto, kar počnemo v opoziciji, ni namenjeno temu, da vam nagajamo, verjetno bi bilo boljše, če bi minister v tem času zakon pisal, se strinjam, kot pa da je še sploh tukaj. Vendar, naredite to, kar ste zapisali, torej samo na vašo veste trkamo, še enkrat ponavljam, nič drugega. In drugo, premislite prej preden dobre predloge opozicije zavržete. In zato vas še enkrat pozivam. Uskladimo ta zakon z amandmaji, če vi mislite, da je potreben, mi bomo prisluhnili temu in spustimo ta zakon v drugo branje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Da. Želi. Torej prosim za prijavo. Obveščen sem, da bo vsak od prijavljenih imel minuto in 46 sekund. Torej začnemo z razpravo. Besedo ima gospod Branko Marinič. Prosim.
Je bilo kar veliko rečenega, ampak dovolite mi, spoštovane kolegice in kolegi, da bom vsekakor Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku podprl. Zaradi tega, ker, kot sem že dejal, zame so posebna kategorija upokojenke in upokojenci. Preprečuje me enostavno dejstvo, da je to kategorija ljudi, ki bi ob marsikom zaslužila neko posebno pozornost. Zakaj, sem danes že utemeljil. Bom to ponovil: Zaradi tega, ker sem jim hvaležen, tako kot moje kolegice in kolegi v Slovenski demokratski stranki, da so nam vendarle omogočili to današnje stanje in pa pripomogli k mnogim vrednotam, ki jih danes imamo kot državljani, in zaradi tega vidika tudi, ker smo omejeni pri proračunskih sredstvih. Saj ne gre jemati državnega proračuna kot vrečo brez dna, ampak nas sili v to, da poslanke in poslanci ravno zaradi tega pristopamo k selektivnemu reševanju nekega problema, ki je problem. O tem ni dvoma. To smo v današnjih razpravah tudi potrdili in moje priporočilo, spoštovane kolegice in kolegi, ne glede na to, na kateri strani smo, vsi smo v enem slovenskem parlamentu in uresničujmo tisto, kar smo vsi skupaj obljubljali. Da bomo poskrbeli za upokojence.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Mogoče res zaključim tisto, kar mi na nek način prej ni uspelo. Sam še vedno ocenjujem, če se poslušamo, predvsem pa gospodje iz koalicije, če nas poslušate v opoziciji, boste videli, da ni nobenih razlogov za neko strašno zaskrbljenost, ampak je predvsem čas in so predvsem razlogi za to, da eni druge poslušamo. Če pa bomo eni druge poslušali, predvsem pa eni drugi slišali, bojim pa se, da ne zdaj ne v času razprave temu ni bilo tako, potem smo pa na dobri poti, da bomo kot "mašine", da boste kot neka "mašinerija" zavrnili vse tisto, kar je dobro. In to je slabo in to na noben način ni dobro. Če končam s tem zakonom. Torej, na nek način, lahko ga daste tudi na "lagar", kot znamo v žargonu temu reči, po uspešno popravljenem prvem branju, s tem, da danes glasujete za, seveda, in ga spustite naprej v nekem drugem trenutku, seveda, ne preveč pozno, da ga uskladimo in ga uskladite amandmajsko z ministrovim zakonom. Reči moram pa zdaj še enkrat javno nekaj. V kolikor, gospodje iz koalicije, da me ne bi potem debelo gledali in rekli, da se gremo propagando, v kolikor zakona, ki ga je včeraj Vlada, danes minister napovedal, ne boste pripravili tako, da bi to izplačilo lahko bilo letos, verjemite mi, da se bomo potrudili mi v opoziciji. Toda takrat ne "tarnajte", da se gremo populizem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. Jaz podpiram Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku, še posebej zato, ker je nastal na osnovi tega, da ste ga vi zapisali v koalicijsko pogodbo. Torej, vi ste ga zapisali v koalicijsko pogodbo. In zdaj nam ni jasno, zakaj nasprotujete temu, kar ste sami zapisali v koalicijsko pogodbo. In ob tem se lahko sprašujem, kaj vse je v koalicijski pogodbi, čemur vi nasprotujete, kaj še sploh drži v tej koalicijski pogodbi, če nasprotujete sami temu, kar ste sami zapisali. Govorite, da je ta zakon o enkratnem pokojninskem dodatku populizem. Koliko je takega populizma v vaši koalicijski pogodbi, če ste to sami zapisali, pa govorite, da je populizem. Se pravi, ta vaša koalicija pogodba postaja potem neverodostojna. Upam,da se vam je to zareklo, pa ste tako govorili zato, ker vam to ne ustreza. Podpiram pa ta zakon tudi zato, ker gre za naše upokojence, ki so 35 ali 40 let plačevali v pokojninsko blagajno. In zdaj jim vi to odrekate. Po drugi strani ste pa z levo roko dali dodatek za vdove "jugočastnikov", ki niso nikoli plačali niti tolarja v slovenski pokojninski sklad ali pa v beograjskega. Jaz vem, da je treba solidarnostno tudi to pokrivati, ampak oni imajo že tako ali tako normalno pokojnino, pa ste dali še 15% zraven. To je nerazumljivo. In če je kaj populizem, potem je to, kar vi delate. In sedaj razumem, da je v tej vaši koalicijski pogodbi marsikaj populizem, ker sami pravite, da je populizem, in tudi delate tako. Spoštovani, s tem seveda kažete, kaj so vaše prioritete. Se pravi, naši upokojenci, ki so plačevali 35, 40 let, vas ne zanimajo; je populizem, če bi nekaj dali zraven tistim, ki imajo najnižje pokojnine. Tisti, ki pa niso nikoli nič plačali, tistim bi pa dali še 15% zraven. Zato podpiram Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku in upam, da bo šel v drugo branje in ga lahko popravimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Danes smo obravnavali opozicijski zakon o enkratnem pokojninskem dodatku, ki mu Vlada in vladajoča koalicija nasprotujeta. Opoziciji je že po naravi stvari lažje, da predlaga zakone, ki so, bi rekel, všečni volivkam in volivcem, v tem primeru upokojenkam in upokojencem. Tudi pri predlaganju posameznih zakonov opozicija ne nosi kakšne posebne odgovornosti. Je pa finančni obseg tega zakona kar velik, več kot 60 milijonov evrov, ki naj bi jih upokojenkam in upokojencem razdelili v dveh obrokih v letu 2010. Zneski bi se gibali od okrog 300 do 150 evrov. To je seveda vsekakor predlog, ki bi ga lahko podprli, vendar ima preveč pomanjkljivosti; to je bilo danes v večurni razpravi jasno povedano. Eden izmed razlogov in namenov opozicije je ta, da bi s tem zakonom ponovno poskušala razburkati vode znotraj vladne koalicije. Tokrat seveda opoziciji ni uspelo, koalicija je dejansko enotna. Danes smo že slišali, in tak je tudi predlog Vlade, da je v tretjem paketu ukrepov Vlade tudi sprejem posebnega interventnega zakona o enkratni solidarnostni pomoči vsem socialno ogroženim prebivalcem v tej državi in ne samo upokojenkam in upokojencev in [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Če ima hiša že zaradi dolgotrajnih razlogov slabe temelje in če potem nekdo hoče popravljati samo dimnik zato, da bo s tem nagajal sosedu, se v življenju temu reče hudobija. Temu, čemur smo danes priče, bi pa lahko rekli politična hudobija in nagajivost ter privoščljivost. V razpravah je bilo slišati veliko očitkov, ogromno politike, pa relativno malo dejstev o socialnem sistemu in o tistih, ki jim je pomoč namenjena, ti so nekje ob strani, očitno kot kolateralna škoda. Sam želim reči nekaj o obstoječem sistemu socialnih transferjev. Zdi se mi, da je v Sloveniji zelo zapleten, nepregleden, je najbrž rezultat več desetletij krpanja zdaj tega zdaj onega problema in temu je bila očitno namenjena ali pa v ta kontekst uvrščam tudi današnjo razpravo. V tem sistemu marsikdo izpade po krivici in ima za življenje premalo, marsikdo pa se je v tem sistemu znal tudi znajti in kopiči pomoči iz več koncev. In zdi se mi, da so ti razmisleki, ki jih je povedal minister, kljub temu, da je govoril malo, povedal je pa veliko, pravi, potrebujejo pa zagotovo nek določen čas, predvsem pa gre vzpodbujati družbeno in osebno odgovornost vseh tistih, ki kakorkoli vstopamo v ta sistem, kajti enostavno razlik, nepoštenosti, nepravičnosti imamo preveč, da bi jih lahko na tak način, kot je bilo predlagano danes, parcialno reševali, drugače pa sam pomen ali namen zakona [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku je bil pospremljen s številnimi zagotovili o dobronamernosti opozicije, ki da hoče opraviti delo namesto koalicije in z veliko skrbjo v kakšnem stanju, da je koalicijski sporazum. Saj bi rada verjela dobronamernosti, ampak ta dobronamernost ima preveč pomanjkljivosti v predlaganem zakonu. Gre za izrazito nesistemsko in neuravnoteženo rešitev, ki rešuje problem samo eni skupini ljudi. Bolj od tega me pa moti to, da je to pravzaprav prepis predloga zakona, ki je bil sprejet lani sredi leta v nekih čisto drugačnih okoliščinah, in ta predlog zakona nosi tudi v besedilnem delu jasna znamenja tega, kako je nastal. Samo pozicija se je zamenjala. Gre namreč za to, da je pri tem zakonu, pri ciljih, napisano, da naj bi ta zakon dodatno izboljšal položaj upokojencev. Če naj bi dodatno izboljšal, potem seveda menijo predlagatelji, da je položaj upokojencev dober. V dveh členih, v 1. in 6. je ostalo zapisano, da je to zakon, ki pač raste iz časov visoke inflacije! In še nekaj drugih slabosti je. Dovolite, spoštovani predlagatelji zakona, da Vlada uresniči tisto, kar se je namenila in kar je minister povedal, da pripravlja predlog zakona, ki bo zajel vse tiste skupine prebivalstva, ki so se v novih okoliščinah znašle v takem položaju, da so pomoči potrebne. Tudi jaz trkam na vašo vest kot [[...]] [[Mikrofon se je izključil.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Univerzalni zakon. Jaz si težko predstavljam, kako bo rešil vse socialne probleme, vse socialne sfere, vse socialne pore v tej naši družbi. Kako ga bomo lahko naredili takega, da bo za vse sprejemljiv? Zelo težko si predstavljam. Zakaj? Preprosto zaradi tega, ker je že danes država zelo velikodušna do nekaterih, ki uživajo popolno zaščito, socialno zaščito. Namenoma bomo uporabili ime romska skupnost, ne bom rekel Cigani, čeprav mi je ta izraz bližji, Strojanova dobi 1.200 evrov na mesec, za nič dela družina oziroma Jelka. Položnica je krožila po vaših elektronskih naslovih, ste jih lahko dobili, pregledali. Tu se pogovarjamo, da nekateri upokojenci, zlasti tisti, ki uživajo kmečke pokojnine, nimajo niti 200 evrov na mesec. Ali je to pravičnost, spoštovani minister? Ali postavite to kaj na tehtnico? Ne. Ker, če bi, potem takih razlik v državi ne bi dopuščali. To je tisto, kar vzbuja gnev med ljudmi. In če boste to dovolili še naprej, boste imeli seveda tudi upokojence kmalu pred vašim ministrstvom, ker to ni prav. Tisti, ki je delal polni delovni čas, zasluži toliko, da kvalitetno preživi jesen svojega življenja. In to mu morate omogočiti vi, če smo socialna država. Ta zakon je dober, če ni, ga dopolnite z amandmaji, in ga pospremimo v proceduro in rešimo vsaj en segment naše družbe. Prelagati to na jutri ni zdravo, ni časa. Pa tudi prvi in drugi paket ter tretji paket ukrepov še niso obrodili sadov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala. Vlagatelji imajo brez vsakega dvoma slabo vest zaradi zakona o socialnih transferjih, s katerim so zelo prizadeli upokojence, pa poskušajo zdaj, z lažno skrbjo za svoj položaj, podariti ta enkratni dodatek v času, ko je država v krizi in mora reševati delovna mesta, da bi z ustreznim obsegom prispevkov, davkov in prispevkov v zdravstveno blagajno zavarovala tiste pravice, ki jih že imamo, da ne bi šli na slabše; tam pa enkratni dodatek ne bi reševal problemov. Tudi njihova pripravljenost, da bi ob tem vključili tudi vse druge, ki so jih sami pozabili, zanemarili in jim niso upoštevali, ignorirali v njihovi revščini, da bi jih dali tu zraven, pomeni nič drugega kot nesorazmerno povečati skupno vsoto potrebnega denarja, ki bi še dodatno ogrozila druge nujne posege na finančnih področjih v času, ko denarja ni. Oni pa so vzeli revežem takrat, ko smo imeli državo v relativni uspešni gospodarski rasti in blaginji, o kateri je bilo veliko govora, in brez slabe vesti zamrznili 43 transferjev, od katerih sta se potem popravila samo dva. In to je tisto, kar je treba povedati slovenskim volivcem in upokojencem, da gre za sprenevedanje in da ni mogoče verjeti dobronamernosti predlagateljev, ki z eno roko vzamejo, z drugo bi pa "kao" dali, ker so dobri in ker razumejo položaj starejših. In ves čas govorijo samo o upokojencih, ker je to največja skupina volivcev. Te bi radi pridobili. Niste jih pridobili lani z denarjem in jih tudi zdaj ne boste, ker so spregledali vašo igro in zato stvar ne bo uspela. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. Prosim. [[Se odpoveduje.]] Besedo ima gospod Bogdan Čepič.
Hvala lepa za besedo. Raje bom kar obrazložil svoj glas, zakaj ne bom podprl tega zakona, ki je predlagan, da se potem kasneje še enkrat ne oglašam. Predvsem zato, ker ne rešuje problema celovito. Mi kot socialna država in tisti, ki mora skrbeti za celotno populacijo, mislim, da je treba sprejeti celovit zakon tako, kot ga predlaga Vlada, zato, da bo seveda vse sloje prebivalstva, ki so pod pragom revščine, ki imajo manjše dohodke, tudi zajel. Mislim, da je to skrb Vlade in države kot celot, ne pa samo dela populacije, ki ne dvomim, da seveda v tem trenutku tudi težko živi, ampak so še tudi drugi, ki jim je treba pomagati. Zato seveda tega zakona tudi ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Uvodoma lahko rečem, da se v tej dvorani končno pogovarjamo tudi o prvorazredni temi, tako kot je naš predsednik države dejal pred časom. V zadnjih časih smo se namreč velikokrat pogovarjali o temah, ki niso bile primerne za ta krizni čas. Sam močno pozdravljam predlagani zakon in je pravzaprav nujen, da ne bom rekel urgenten. Gre za pomoč tistim upokojencem, ki so v tem trenutku tega najbolj potrebni, najbolj socialno ogroženi. Ko danes poslušam razprave in argumente, zakaj tega zakona ne podpreti, sem razočaran. Tudi drgetanje kril kačjega pastirja na Ljubljanskem barju je argument in razlog, zakaj tega zakona ne gre podpreti. Vedno bolj dobivam občutek, da nekateri predlogi ne morejo in ne smejo dobiti podpre samo zato, ker jih predlagajo napačni ljudje, napačne stranke. Tudi sam se strinjam, da bi bilo potrebno najti sistemsko rešitev za vse skupine socialno ogroženih. Vendar, zakaj tega Vlada še ni storila, saj je skoraj že pol leta na oblasti. Pol leta in bi lahko to storila. Torej, sam bom ta zakon vsekakor podprl, ker menim, da je nujen in potreben. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Prosim.
Gospod minister je v izjavi, s katero se verjetno večina tukaj z veseljem strinja, dejal, da manjkajo nekatere občutljive skupine. Tudi s tem bi se zagotovo strinjal, če ne bi poznal, kaj je v resnici ta koalicija storila. Ko gre za vladno raven, so očitno ta občutljiva skupina nekateri najbolj plačani v javni upravi, ki jim je njihove dohodke povečala za pet razredov. Ko gre za javne finance 150 milijonov evrov za simbol slovenskega tajkunstva ni problem, 300 evrov dodatka za slovenskega upokojenca je pa grozen problem za to koalicijo in bo očitno danes že v ne vem katero glasovala proti, čeprav je bila to tudi njena predvolilna obljuba. Očitno je za njo občutljiva skupina gospod Cvikl, saj so posebej za gospoda Cvikla predlagali že na začetku mandata poseben zakon, potem se jim je pa pri njem zalomilo. To pač pove, da take besede niso verodostojne. Verodostojne bi bile besede te vlade, če bi jih že ves čas spremljala tudi ustrezna dejanja. Če me bo kdo prepričeval, da so občutljive skupine gospod Cvikl, tajkuni, najbolj plačani odvetniki, notarji, skratka tisti, za katere je ta koalicija že poskrbela od začetka svojega mandata in da so med njimi še razne odškodnine in podobno, tega vam, preprosto, pri zdravi pameti nihče ne bo verjel. Zaradi tega vas opozarjam, da tovrsten izjave, če jih ne spremljajo tudi dejanja niso verodostojne. Verodostojni boste, če boste danes glasovali za predlagani zakon. In to še posebej velja za vse tiste, ki ste upokojencem obljubljali višje pokojnine, in s tem dobili tudi mandat za vodenje te države. Držite dano besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Mislim, da ste preveč obremenjeni s koalicijsko pogodbo in potem je posledica tega neumorna kritika te vlade. Tri stvari, ki so za človeka najbolj škodljive. Prvič, če hodi v hrib in kadi cigareto. Drugič, če se odseli od doma in se preseli k tastu. In tretje, če preveč zares vzame dobronamernost predlogov, ki jih v tem parlamentu da koalicija. Amen.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. [[Ne.]] Besedo ima gospod Alan Bukovnik.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Začel bom z obrazložitvijo predlaganega zakona k 1. členu. V tej obrazložitvi piše: V tem členu je določen temeljni namen predlaganega zakona. Gre za izjemen enkraten ukrep, namenjen izboljšanju materialnega in socialnega položaja upokojencev z nizkimi pokojninami in omilitvi učinkov inflacije, ki je najbolj prizadela uživalce teh pokojnin. Inflacijska gibanja v letošnjem letu nedvomno ne ogrožajo prejemkov upokojencev in sama po sebi ne morejo biti razlog za sprejem novega zakona o enkratnem pokojninskem dodatku. Pokojnine in varstveni dodatki se usklajujejo z rastjo plač. V zadnjem obdobju za celih 8%. Vemo pa,da plače v zadnjem obdobju padajo in seveda nekako ne morem razumeti, da bi ta enkratni pokojninski dodatek še uskladil pokojnine z rastjo plač. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Tomaž Mencinger. Prosim. Besedo ima Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da bi morali predlagatelji zakona poleg trkanja na vest koalicije potrkati tudi na svojo zdravo pamet. Zato, ker ta zakon ne prinaša enakih meril za vse socialno ogrožene, je nepravičen, ne upošteva merila premoženja pri ugotavljanju ogroženosti, pripravljen je preslabo, prekopiran je, brez analiz je narejen. Tukaj je bilo prej prebrano, kaj stoji na njegovem začetku, je brez kakršnegakoli temelja. Skratka, ni tako dober, da bi se ga sploh dalo popraviti. Je pač kopija iz nekih drugih ekonomskih časov, ne da se z njim delati ne v prvem, ne v drugem, kaj šele v kakšnem drugem branju, mogoče ob kakšnem zabavnem branju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marjan Bezjak. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljen gospod minister, kolegice poslanke in poslanci! Prihajam iz Slovenskih Goric, iz pretežnega dela občin iz podeželja. Tam se moramo zavedati, da imajo ljudje dejansko pokojnine borih 180 evrov, delavske pokojnine znašajo od 300 do 500 evrov. Res je, da pokojnine generalov bivše Jugoslavije znašajo 1500 evrov in več. Nikakor ne morem razumeti, da so takratni veljaki, sedanji poslanci DeSUS-a tukaj govorili upokojencem in privabljali ljudi s 1000 evrov pokojnine, zdaj pa se sprenevedajo. Teh stvari nikakor ne morem verjeti. Prava pa je namera ministra, in mislim, da bo tudi držal to besedo, pokojnine je treba nivelirati, uravnovesiti, nekje stran vzeti, nekje zraven dati, da pride do nekega ravnotežja pokojnin, ne samo pokojnin tudi drugih, ki rabijo pomoč, nikakor pa ne tistih, ki nočejo delati in živijo vedno na ramenih davkoplačevalcev. Nikakor se ne morem strinjati z izrečenim na predhodni seji, ko je poslanec Rožej rekel, da ima 3000 evrov premalo za življenje. Kako pa naj živijo ljudje s 180. evri? Povejte mi. Potem se vi odpovedujte določenim sredstvom in dajte tem ljudem, da bodo lahko mirno umrli, če že ne živeli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Aleksander Ravnikar.
Spoštovani zbor! Veliko argumentov je bilo povedanih za to, da bi se lahko odločili, kako glasovati. Ostala nam je ta minutka in še malo, zaradi tega, ker smo samo nekateri pritisnili na tipko. Ampak, ponovil bi samo dve dejstvi. Eno, ki ga je omenil mag. Žnidaršič, kaj je pravzaprav razlog za vlaganja takega zakona in v katerem trenutku. Slaba vest - , ta grenak, pelinov občutek v ustih, zaradi tega, ker si nekoč naredil nekaj zelo krivičnega. Lepo, da hočete pomagati v tem primeru, ampak ne na ta način, kot pravi kolega Rudolf Petan, da pomaga zaradi tega, ker gre za uresničevanje naše koalicijske pogodbe. Najbrž bomo veseli, če boste našo pogodbo podpirali, skrbeti za njeno uresničevanje vam pa zagotovo ni treba, saj se zaenkrat kar uresničuje. Drugič, gre za vprašanje, ali se bo na celovit način uredil problem, ki ga v teh težkih gospodarskih, finančnih in drugih, socialnih kriznih razmerah imamo. Odgovor na to je dala kolegica dr. Andreja Črnak Meglič in ga ne bom ponavljal. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Andrej Magajna. Prosim.
Mislim, da sem zadnji, zato ne bom nič novega povedal v tem prispevku. Pridružujem se splošni oceni, sam ukrep enkratnega pokojninskega dodatka je dopadljiv in verjetno tudi zelo uporaben za uporabnike. Toda, podpiram politiko gospoda ministra Svetlika, ki zajema zadeve in gleda stvari v celoti. Socialna politika namreč ni seštevek ukrepov, ampak občutljiv sistem medsebojno povezanih dejanj. Zato moramo izrazito občutljivo spremljati, ali z nekim ukrepom povzročimo, izboljšamo in morda tudi po drugi strani porušimo ta družbeno občutljiva razmerja. To je ključni razlog, da predloga ne bom podprl.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je Predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Proceduralno? Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Preden preidete na naslednjo točko dnevnega reda, bi vas opozoril, da niso izpolnjeni pogoji za obravnavo te točke. Predlagam, da to točko prestavite na naslednjo sejo in da po pol urni pavzi preidemo na glasovanje o konkretnem zakonu, katerega obravnavo smo zdaj zaključili. Hvala lepa.
Najprej vas želim obvestiti, da bi po časovnem poteku dejansko morali obravnavati 5. točko: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika, nujni postopek. V zvezi s tem ugotavljam, da Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje ni pripravil predloga za odločanje na seji Državnega zbora, zato bo zbor predlog zakona obravnaval, ko bo sprejel ustrezen predlog matičnega delovnega telesa. Prosim, gospod Anderlič. Proceduralno.
Priča smo nekemu presedanu, ki lahko tako rekoč ogrozi vitalne interese države in se lahko povzročijo nepopravljive posledice za delovanje države. Kolegij je sprejel v obravnavo in uvrstil na dnevni red seje Državnega zbora zakon po nujnem postopku, ker je ocenil, da so očitno argumenti oziroma razlogi, ki jih je Vlada navedla pri tem zakonu, taki, da je zakon potrebno obravnavati po nujnem postopku. Ko so sprejeti ti argumenti in ti razlogi, predsednik Državnega zbora uvrsti to točko na prvo naslednjo sejo Državnega zbora in takoj dodeli matičnemu delovnemu telesu, da opravi vse potrebno za to, da bi to točko na prvi seji lahko obravnavali. Jaz se ne spuščam v razloge, zakaj to ni opravljeno. Več kot očitno je, da ne velja tisto, kar je bilo rečeno v razpravi prej, da ne gre za nagajanje. Če gre za nagajanje, je nesprejemljivo. Če gre za kaj več, če gre za nestrinjanje z nujnim postopkom, potem ugotavljam, da niste skladno z 21. členom Poslovnika zahtevali ponovnega odločanje o odločitvi Kolegija o nujnem postopku oziroma ustreznosti nujnega postopka za ta zakon. Torej ste vsi, ali smo vsi, tako Vlada, tako Kolegij, kot tudi vsi poslanci sprejeli razloge za nujni postopek kot utemeljene in smo točko uvrstili na dnevni red. Predlagam, da skladno s Poslovnikom zbor sklene, da to točko prekine za toliko časa, da se matično delovno telo sestane, pripravi poročilo in jo nadaljujemo takrat, ko bo ta točka pripravljena. To je povsem v skladu s Poslovnikom in nujno glede na poslanstvo, ki ga Državni zbor ima, izhajajoč iz Ustave, ki govori o tem, da mora Državni zbor takrat, ko gre za vitalne interese države, odločati tudi v postopkih kot jih Poslovnik navaja, skrajšani, nujni, in v času, ki ni predviden za redne postopke sprejemanja zakonov. Skratka moj proceduralni predlog je sila enostaven. Tako je ta Državni zbor delal že mnogokrat po tem Poslovniku, da se je seja prekinila. Matično delovno telo je opravilo svoje delo, prišlo s sporočilom in ga je potem Državni zbor obravnaval in točko zaključil. Še enkrat pa pravim, Državni zbor je bil dolžan oziroma predsednik Državnega zbora, to točko uvrsti točno na to sejo Državnega zbora in mi jo moramo obravnavati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če sem prav razumel, je vaš proceduralni predlog točno tak, kot sem ga jaz predlagal. Namreč, da bo zbor predlog zakona obravnaval, ko pride ustrezen predlog matičnega delovnega telesa, v okviru te seje Državnega zbora. V okviru te seje Državnega zbora. Mi lahko samo obnovimo poziv, če boste to dali, da seveda matično delovno telo oziroma predsednik skliče sejo čim prej in opravi to zadevo. Prosim, še enkrat, da razčistimo to najprej.
Tako kot je v nujnih postopkih sicer, da lahko Državni zbor celo predlaga, da se Vlada opredeli v vmesnem času do določenih amandmajev, ki so sprejeti v tem postopku, tako tudi jaz predlagam za razliko od vašega predloga to, da zbor naloži matičnemu delovnemu telesu, da se sestane v okviru te seje, ali je to danes, jutri, ne pa 6. 5., kot je že sklicana seja. Ne bom se spuščal v špekulacije zakaj, domnevam pa, da ste drugače ocenili razloge za nujni postopek, kot je to storila Vlada. Vsi drugi smo očitno razumeli, vključno s Kolegijem. Temu, lahko, da ste ugovarjali na kolegiju kot neutemeljen postopek, niste pa zahtevali, da se to opravi na zboru, da se ti razlogi ponovno pretresejo in se glasuje o tem, ali so dejansko ti razlogi utemeljeni ali ne in točka ostane na dnevnem redu v nujnem postopku. Ostala je v nujnem postopku in samo ta razlika je med nama, ne da to prepustimo dobri volji nekoga, da bo to naredil, ampak, da zbor naloži z glasovanjem, da se to opravi.
O proceduralnih predlogih ni razprave. Jaz imam zdaj pred sabo dva proceduralna predloga. Proceduralni predlog gospoda Jožeta Tanka, vodja Poslanske skupine SDS, v skladu s 74. členom, da se razprava in odločanje o obravnavani zadevi, se pravi o tej točki, preloži na eno od naslednjih sej. To je prvi proceduralni predlog. In drugi proceduralni predlog, proceduralni predlog gospoda Anderliča, da Državni zbor nalaga matičnemu delovnemu telesu, da opravi obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika v okviru časovnega poteka 5. redne seje Državnega zbora, torej najpozneje oziroma vključno do petka. To sta dva predloga in ta dva predloga bom dal po tem vrstnem redu na glasovanje. Prosim, gospod Tanko.
Hvala lepa. Bomo opravil proceduralno razpravo, gospod Anderlič, ne skrbite, bo šlo po vašem Poslovniku. Najprej bi vas rad opozoril, da je Državi zbor naredil prvo napako, ko je to točko uvrstil na dnevni red, da niso bili v roku, sedem dni pred tem, poslani vsi ustrezni materiali, ki so potrebni za obravnavo te točke na dnevnem redu. Ne mešati to s sklicem izredne seje, tam se lahko naredi drugače, ampak za redno sejo, ne glede na postopek, je predpisano na kakšen način je potrebno dostaviti gradiva za obravnavo te točke na tej seji. In če bi korektno koalicija in predvsem predsednik Državnega zbora spoštoval Poslovnik, te točke zaradi tega, ker ni bila točka zaključena in ni bilo predloženo ustrezno gradivo, te točke ne more in bi smeli niti uvrstiti na dnevni red. Tako, da to zadevo v tem delu tudi pojasnimo. Drugo, pa mislim, da zato, ker je gospod Anderlič predlagal, ni pravne podlage, ni poslovniške podlage. V Poslovniku Državnega zbora ni nikjer v nobenem členu napisano, da lahko Državni zbor delovnemu telesu naloži pripravo te točke na tak način. Lahko citirate rešitev, lahko citirate Poslovnik, vendar vsaka odločitev Državnega zbora, ki ne temelji na podlagi Poslovnika nima podlage. In preden karkoli sklepate in daste te proceduralne predloge na glasovanje, predlagam, da najprej poiščete podlago, na osnovi katere boste odločali o drugem proceduralnem predlogu. Ta predlog nima podlage. Kar zadeva nalaganje Vladi ali pa priporočila Vladi, ta rešitev je v Poslovniku zapisana, kar pa zadeva nalaganje delovnim telesom Državnega zbora, pa tega v Poslovniku Državnega zbora ni in tega glasovanja, ki ga je predlagal gospod Anderlič ni možno opredeliti na nobeno poslovniško rešitev. Predlagam, da o tem predlogu niti ne glasujemo. Hvala.
Hvala lepa. Najprej prehajamo na proceduralni predlog gospoda Tanka, in sicer da se 5. točka dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika, nujni postopek, preloži na eno naslednjih sej. Vsaka poslanska skupina ima možnost obrazložitve glasu v treh minutah. Želi kdo o tem razpravljati? Prosim, mag. Franc Žnidaršič, Poslanska skupina DeSUS.
Lepa hvala. Tega predloga absolutno ni mogoče podpreti, zaradi tega, ker je zakon uvrščen pod nujno na to sejo Državnega zbora in bi se v okviru te seje moral tudi obravnavati. Tega predloga ne bom podprl oziroma ne bomo podprli tudi zaradi tega, ker ni v Poslovniku prav nobene podlage za to, da predsednik odbora svoje dolžnosti, obravnavati in pripraviti to točko za to sejo Državnega zbora, ni opravil. Poslovnik ne omogoča te samovolje, te blokade dela Državnega zbora s strani predsednika, ki je po lastni presoji in ne vem iz kakšnih nagibov napovedal nadaljevanje obravnave te točke po tej seji Državnega zbora. To je prvi primer, kolikor smo pogledali za nazaj, v času demokratičnega odločanja v tem parlamentu, po osamosvojitvi Republike Slovenije v lastno državo. In mislim, da česa takega ne moremo dopustiti, in zaradi tega je zame utemeljen predlog, da Državni zbor naloži, da se tisto, kar po Poslovniku je mogoče, da se ta točka obravnava na odboru do konca te seje in potem opravi tudi razprava ter odločanje o tej točki. Zaradi tega je predlog gospoda Tanka v tem duhu, ki je bil podan, škodljiv, zlonameren in pomeni način, dobesedno, miniranja dela tega parlamenta, lahko pa pomeni tudi uvod v celo verigo takih poskusov onemogočanja dela parlamenta. In ker sankcije v samem Poslovniku za tako ravnanje ni, potem je brezpredmetno razmišljati o tem, da bi nasedli takim poskusom na način, da bi vsako točko, ki je gospodje ne želijo obravnavati in samovoljno onemogočajo, da jo obravnava Državni zbor, lahko neznansko dolgo, tako rekoč za nedoločen čas odlagali v njihovo prihodnost, v kateri vidijo sebe ponovno na oblasti, s številnimi kršitvami Poslovnika vred, kot je to bilo v preteklih štirih letih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko, prosim, Slovenska demokratska stranka.
Hvala lepa za vse prijazne besede nekdanjega koalicijskega partnerja. Najlepša hvala.
Hvala, z veseljem.
Veliko ste pripomogli, da smo izpeljali cel mandat. [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Ne po moji zaslugi. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]
Mir v dvorani!
Očitno nisi imel zadostne podpore. Predlagam da, in poslanska skupina bo ta proceduralni predlog podprla. Podprla ga bo zato, ker vas lahko tudi opozorim in povem, da niso bili in da je koalicija zlorabila Poslovnik Državnega zbora, ker niso bili utemeljeni razlogi za določitev nujnega postopka. Ne gre za težko popravljive posledice v državi, ne gre za odpravo naravnih nesreč, ne gre za interese varnosti ali obrambe države. V tem delu je prišlo do zlorabe. In vse tiste, ki se sklicujete na Poslovnik, bi vas lepo prosil, da si ga preberete in pogledate utemeljene razloge. Isto, in temu mnenju so pritrdila tudi mnenja, tako mnenje Službe Vlade za zakonodajo, ki izrecno nasprotuje sploh predlogu, kaj šele postopku, da se s tem predlogom te zadeve dejansko tako poslabšujejo, da bodo postale zadeve težko popravljive. Podobno je mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je predlog zakona dobesedno raztrgalo. In tudi Višje sodišče je v postopku arbitraže odločilo, da ni nobene pravne praznine, kar zadeva reševanje tega problema. Tudi glede na to, da delovno telo ni pripravilo poročila in je predlagalo preložitev do pridobitev še teh dodatnih pisnih mnenj, ni druge možnosti, kot da Državni zbor razpravo o tej točki dnevnega reda preloži na eno izmed naslednjih sej. Kot sem pa rekel, v bistvu ne bi smela biti točka niti uvrščena na dnevni red, ker niso izpolnjeni pogoji iz 60. člena Poslovnika Državnega zbora, ker gradivo ni bilo pravočasno in v ustreznem roku priloženo k sklicu seje. Tega ne rešuje niti 143. člen Poslovnika, kajti ta člen Poslovnika ureja nek drug primer, ki se s tem ne prekriva. Se s tem primerom ne prekriva, gospod Anderlič, boste prebrali, če ste pozabili. In ni pogojev. Predlagam, da tudi ostali poslanci podprete predlog, da v miru in na osnovi relevantnih in ustreznih gradiv opravimo razpravo in odločanje o tem zakonu. Navsezadnje je tudi točno ta člen poslan v ustavno presojo in ni nobene potrebe, da ne počakamo odločbe Ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Jaz bi samo v zvezi s Poslovnikom poudaril, za nujni postopek ni nobenih rokov. Besedo ima gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov predloga, ki je bil podan s strani vodje največje opozicijske poslanske skupine, ne bomo podprli. Če bi ta predlog podprli, bi dejansko pritrdili početju predsednika delovnega telesa, ta pa je samovoljno in zelo grobo prekršil Poslovnik, ko je prekinil točko in se sam brez odločitve delovnega telesa odločil, da te točke delovno telo ne bo obravnavalo, da ne bo pripravilo poročila, kljub temu, da je ta točka uvrščena na sejo Državnega zbora, da bi o tej točki čez nekaj minut morali začeti vsebinsko razpravljati, tega seveda ne moremo storiti, ter dejansko zaradi samovolje predsednika delovnega telesa, nimamo pogojev za to, da bi Državni zbor opravljal funkcijo, zaradi katere poslanke in poslanci sedimo v tej dvorani. To seveda lahko pomeni precedenčni primer, ki bo v prihodnje pomenil, da vsi zakoni, ki niso po volji opozicije, v Državnem zboru ne bodo obravnavani, ker se bodo predsedniki delovnih teles iz vrst opozicije odločili, da teh zakonov ne bodo obravnavali na seji delovnega telesa. To ni sprejemljivo in dejansko, če bi danes sprejeli ta proceduralni predlog, bi temu početju pritrdili. Poslanke in poslanci koalicijskih poslanskih skupin smo na predsednika Državnega zbora naslovili dopis, v katerem smo na te nepravilnosti opozorili z željo, da na Kolegiju govorimo o teh nepravilnostih in najdemo izhod iz te zagate, v kateri smo se našli. Žal, tega rezultata nismo dosegli. Govorili smo in različno ocenjevali početje predsednika delovnega telesa, matičnega delovnega telesa v tem primeru, zaključka pa seveda nismo sprejeli, točka pa je ostala na dnevnem redu. Potem, ko smo v poslansko skupino danes prejeli sklic seje matičnega delovnega telesa, ki bo 6. 5., torej po končani 5. seji, s tem seveda onemogočimo razpravo na tej seji, smo se odločili, da protestiramo in naše poslanke in poslanci, ki so v delovnem telesu za notranjo politiko in pravosodje so naslovili dopis v katerem ponovno opozarjajo na to nepravilnost. Prvopodpisani pod ta dopis je kolega Miran Potrč, verjemite mi, da zelo dobro pozna Poslovnik Državnega zbora in da je ta protest tudi utemeljen. Torej, tega proceduralnega predloga, ki ga predlagajo iz največje opozicijske poslanske skupine, enostavno ni mogoče podpreti.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o proceduralnem predlogu gospoda Jožeta Tanka. Glasujemo. Navzočih je 69, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da ta predlog ni sprejet. V skladu s predlogom dajem na glasovanje predlog poslanca gospoda Antona Anderliča, da Državni zbor naloži matičnemu delovnemu telesu, da obravnava Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika, nujni postopek, v okviru časovnega poteka 5. redne seje Državnega zbora. O tem predlogu ni razprave. Hkrati še pojasnim, da v skladu s Poslovnikom Državnega zbora je bil Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika uvrščen na sklic 5. seje zbora. Na podlagi drugega odstavka 61. člena Poslovnika mora pred odločanjem na seji zbora zadevo obravnavati matično delovno telo in predlagati predlog odločitve. Zato na podlagi te določbe utemeljujem takšen proceduralni predlog, ki je bil podan s strani poslanca gospoda Anderliča. Kot sem rekel, o tem ni razprave, zato prehajamo na glasovanje. Ni obrazložitve glasu in ni razprave. Ni proceduralno. Glasujemo. Navzočih je 61, poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 17. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je ta sklep sprejet. Ob tem sprašujem dr. Gorenaka ali bo sklical sejo še danes ali v naslednjih dneh? Potem boste dobili proceduralno.
Hvala lepa. Jaz sem hotel pojasniti pred tem glasovanjem in ponudil sem vam možnost, da mi daste besedo pa je niste dali.
Proceduralno gospod Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. 69. člen Poslovnika navaja naslednje: "Poslancu, ki želi govoriti o uporabi poslovnika [[postopkovno vprašanje]] , da predsedujoči besedo takoj, ko jo zahteva. Govor tega poslanca ne sme trajati več kot 3 minute. O uporabi poslovnika odloči predsedujoči." Vendar ugotavljam, da predsedujoči zlorablja poslovniško rešitev. Mislim, da bi bilo primerno, da bi to možnost, da bi povedal, kako bomo glasovali, dobil. In obrazložitve pri prvem proceduralnem vprašanju ste dopustili, zato smo trije vodje poslanskih skupin obrazložili stališče poslanske skupine, pri drugem poslanskem vprašanju pa tega niste več dopustili. Če se lotite na tak način vodenja sej, potem ugotavljam, da nobena norma, ki jo imamo zapisano v Poslovniku Državnega zbora, ne drži in ne velja več. Najbrž bomo o dveh zaporednih proceduralnih predlogih lahko pri obeh ali pa pri nobenem imeli vodje poslanskih skupin možnost, da določene stvari povemo. Kar pa zadeva navajanja o tem, da opozicija ali pa Slovenska demokratska stranka zlorablja poslovnik in status opozicije, ki j ima Državnem zboru. Rad bi vas opozoril, da smo 10. decembra vložili zahtevo za izredno sejo Državnega zbora s 25 podpisi. In predsednik Državnega zbora bi moral sklicati sejo, pa je ni. Da smo 12. decembra vložili zahtevo za nujno sejo Odbora za zunanjo politiko. V štirinajstih dneh, v petnajstih dneh bi jo moral predsedujoči sklicati, pa je ni. Pa da smo 29. 12. vložili zahtevo za sklic nujne seje Odbora za zunanjo politiko z vsemi gradivi. Nobenega mnenja ni bilo, ki bi nasprotovalo čemer koli, pa jo predsednik delovnega telesa ni sklical. Tudi 4. marca smo vložili zahtevo za sklic izredne seje Državnega zbora, ki je bila potem po mnogih peripetijah, predvsem po spremembi naslova vložene točke, sklicana. Rad bi vas opozoril, da kot predsedujoči in kot predsednik Državnega zbora velikokrat kršite poslovnik. Opozicija ne naslavlja nobenih tekstov in nobenih zahtev za kakršno koli proceduralno odločanje. Predlagam, da dosledno upoštevate Poslovnik Državnega zbora, in to tako takrat, kadar ste predlagatelji točk za razpravo poslanci in poslanske skupine koalicije, kot takrat, ko so predlagatelji kakšni drugi. Niso samo za razpravljati na nujnih sejah in po nujnih postopkih tiste točke, ki jih predlaga koalicija. Marsikaj in veliko utemeljenih predlogov ima tudi opozicija. Predlagam, da tudi nam omogočite, da se izvaja ustava, 85. člen, pa tudi vse ostale poslovniške določbe, tako kot so napisane.
Zagotovo bom ravnal v skladu z 69. členom Poslovnika. Nedvomno. Proceduralno? Gospa Darja Lavtižar Bebler, prosim, ampak proceduralni predlog.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Poglejte, predlagam, da to točko odpremo, začnemo z obravnavanjem te točke dnevnega reda, ker kot takšno imamo na dnevnem redu. Predlagatelj naj dodatno obrazloži ta predlog in šele potem pridemo do poročila matičnega delovnega telesa, za katerega bomo potem ugotavljali, kdaj lahko do tega poročila pridemo. To pa želim utemeljiti tudi s tem, nekateri tu napačno citirajo stališče oziroma mnenje Zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je rekla, da so razlogi za predlagane spremembe skopo obrazloženi, zato je preizkus predlaganih sprememb z vidika pristojnosti Zakonodajno-pravne službe bistveno otežen. Predlagam, da točko, tako kot je bila napovedana, odpremo, da predstavnik predlagatelja dodatno obrazloži ta predlog za spremembo Kazenskega zakonika in potem bomo videli, kje smo in kako lahko nadaljujemo obravnavo te točke dnevnega reda. Hvala.
Hvala lepa. Tega predlog ne bom dal na glasovanje, kajti 61. člen, drugi odstavek, govori, da Državni zbor ne more odločati o zadevah, do katerih ni zavzelo stališče matično delovno telo. Mi ne moremo danes vedeti, kakšno stališče bo zavzelo matično delovno telo. Mi ne vemo, ali bo reklo, da je primeren za razpravo, da ni primeren, mi ne vemo, ali bodo amandmaji ali ne bo amandmajev. Zato je popolnoma jasno, da mora odbor opraviti svoje delo, da mi lahko odpremo točko in nadaljujemo s to obravnavo. In smo tudi sklenili ustrezen proceduralni predlog, da bi to tudi dosegli. Zato ob tem še enkrat pozivam predsednika matičnega delovnega telesa, da upošteva to odločitev in zahtevo Državnega zbora ter opravi razpravo o tem predlogu do časovnega izteka te seje Državnega zbora. S tem prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali [[...]]Proceduralno? Prosim.
Hvala lepa. Jaz samo predlagam, gospod predsednik Državnega zbora, da mi poveste, na osnovi katerega člena poslovnika ste izglasovali ta predlog, ki je bil posredovan s strani kolega Anderliča.
Na podlagi drugega odstavka 61. člena. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, to je ob 16.50.
Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o enkratnem pokojninskem dodatku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o enkratnem pokojninskem dodatku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijave. Besedo ima dr. Vinko Gorenak, Slovenska demokratska stranka. Prosim.
Hvala lepa. Ušlo mi je 6 sekund, gospod predsednik, jemljete mi čas, ko bi pa rad govoril, mi pa ne daste besede. Hvala lepa za prijaznost. V imenu Poslanske skupine SDS lahko jasno povem, da bomo zakon podprli, saj smo tudi predlagatelji in nosilci zakona. Delo, ki smo ga vložili v pripravo tega zakona, je bilo delo, ki je bilo opravljeno namesto koalicije. Koalicija je namreč tista, ki si je zadala pripravo takega zakona v svoji koalicijski pogodbi oziroma sporazumu, vendar ji te naloge v času, ki je bil predviden, ni uspelo opraviti. Zato sem dobil očitno tudi negativen odgovor od ministra na svoje poslansko vprašanje. Zakon smo pripravili v mesecu marcu in ga vložili v proceduro z namenom, da izpolnemo tisto, kar je zapisano v koalicijski pogodbi. To pa je, da upokojenci z najnižjimi pokojninami, tistimi pod 500 evrov, dobijo enkratni dodatek 300 evrov oziroma 200 ali manj v treh skupinah, kot smo zapisali v zakonu. Pripravili smo tudi amandma k proračunu, da bi upokojenci to lahko dobili v letošnjem letu, vendar ste ta amandma zavrnili. Danes pa ste zavajajoče trdili, da boste pripravili nov zakon, ki bo zajel vse kategorije socialno šibkih ljudi in ne samo upokojencev, tako kot naš zakon, in da bo vaš zakon začel veljati v tem letu, pomeni, da bodo vsi dobili letos, ne samo upokojenci, češ, po našem zakonu pa bi leta 2010. To je zavajajoče, to ni pošteno in ni korektno. Jaz verjamem ministru, da se bo potrudil in da bo zakon, ki ga je omenjal, nobenega podpisa še ni, da bodo vsi socialno ogroženi dobili enkratni dodatek, tudi pripravil. Če bi se zgodilo, da ta zakon ne bo pripravljen, bi vas zelo rad opozoril, tako predstavnika ministrstva oziroma vam povedal, vas seznanil kot koalicijo, da če do roka, ki je bil danes omenjen, ne bo, vam bomo pri tem z veseljem pomagali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz bi pričakoval, da bo Vlada pripravila glede na diskusijo, ki je bila, in na mnenje, ki ga je dala, ustrezne amandmaje, da bi s tem na ta način rešili mnoge probleme, ki so v slovenskem prostoru pri mnogih ljudeh, ki zaradi nizkih prejemkov, bi lahko rekel, da živijo iz dneva v dan. Vendar jaz se spominjam tudi razprave na zadnji seji prejšnjega mandata, ko je bil vložen zakon, kjer je šlo za usklajevanje pokojnin, sistem bruto, neto. Bila je prva obravnava, bila je zadnja seja Državnega zbora, pa vendar so se rezultati tega glasovanja takrat pojavili, mislim, da jih je razmnoževala predsednica Zveze upokojencev Slovenije po celi Sloveniji na vseh mitingih in taborih in tako dalje, kjer je poskušala dobesedno očrniti vse tiste, ki takrat nismo glasovali za nadaljevanje postopka, ker je bilo konec mandata. Ampak jaz ne apeliram na njo, da z današnjim glasovanjem stori isto, ker se mi zdi to nečastno za nekega funkcionarja. Jaz bom, glede na to, da so potrebe v Sloveniji pri mnogih ljudeh, bom glasoval za in Vlada ima možnost, da z ustreznimi amandmaji ta predlog zakona tudi popravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo. Tudi sam menim, da kaže zakon podpreti, kajti v končni fazi v proračunskem smislu ne gre za tako veliko vsoto denarja, da se je ne bi dalo izdvojiti. Bi pa pomenila veliko za te najrevnejše oziroma socialno najbolj ogrožene prebivalce. Strinjam se, da je to nujen ukrep, ki bi nekako dopolnil tudi tiste ukrepe, ki že delujejo oziroma so že sprejeti za zaposlene, to je za sofinanciranje skrajšanega delovnega časa. Če je v Sloveniji več kot pol milijona upokojencev, ocenjeno je, da bi bila do tega upravičena skoraj polovica, torej 250.000, bi kazalo, da jim z enkratno pomočjo pomagamo v teh težkih časih. S tem bi se denar takoj vrnil nazaj v gospodarstvo, ker bi ga uporabili za nujne nakupe. Torej bi v bistvu posredno tudi nekako delovalo stabilizacijsko za gospodarstvo. Vsekakor bi pa verjetno kot dež v Sahari bila dobrodošla ta pomoč za tiste najrevnejše sloje prebivalstva, da bi si kupili najnujnejše za preživetje v teh težkih časih. Zato bom glasoval za.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zakona, ki ga predlaga Slovenska demokratska stranka, ga ne bom podprl. Zakon, ki ga predlagajo, se mi zdi zelo krivičen predvsem za upokojence in pa socialno šibke. Bom pa seveda prvi med mnogimi, ki bom podprl zakon, ki ga predlaga minister iz kvote DeSUS-a in bo sistemsko reševal tako upokojence kot socialno šibke. Seveda pa si pri glasovanju tudi premislim, če mi Slovenska demokratska stranka zagotovi, da denar [[...]]
Kolega, spoštovani poslanec, tega ne more zdaj nič več zagotavljati, ker gre za obrazložitev glasu in vam tudi ne more odgovarjati. Vas moram na to opozoriti.
Res je. Ampak sem rekel, da si lahko premislim, če mi zagotovijo, da bo šel denar [[...]]
[[...]]šest ur je bila razprava. Če ste tam dobili informacijo o tem, je v redu, če ne, bomo ostali brez te informacije.
Hvala lepa.
Prosim. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 47. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 5. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lep pozdrav.