Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 93 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici Gordana Čomić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, pozvao da sednici prisustvuju i: dr Danilo Nikolić i Neđo Jovanović, državni sekretari u Ministarstvu pravde i državne uprave; Ljiljana Blagojević, pomoćnik ministra pravde i državne uprave; Jovan Ćosić, šef Odseka u Ministarstvu pravde i državne uprave i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde i državne uprave. Nastavljamo zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tač. 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tač. 1, 2, 3. i 4. a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Vreme vam je raspodeljeno u prilogu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. Da li predstavnik predlagača Nikola Selaković, ministar pravde i državne uprave želi reč? Izvolite gospodine ministre.
Uvaženi gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, na početku današnje rasprave u načelu dozvolite mi da dam nekoliko uvodnih napomena u vezi sa Predlogom zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama i Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. Pre svega podsetiću da je Narodna skupština nedavno usvojila novu Nacionalnu strategiju reforme pravosuđa za period od 2013. godine do 2018. godine, a da je Vlada ubrzo posle toga usvojila i Akcioni plan za sprovođenje Nacionalne strategije. Predlozi zakona o kojima ćemo od danas raspravljati u Narodnoj skupštini predstavljaju samo prvi korak u ostvarivanju ciljeva koji su zacrtani novom Nacionalnom strategijom, a pre svega poboljšanju rada i efikasnosti pravosuđa, boljeg pristupa sudu, povećanju poverenja građana u rad pravosudnih organa. Navedena četiri predloga zakona su pripremljena nakon detaljne analize postojećeg stanja u pravosuđu Republike Srbije posle čega su formirane radne grupe koje su činili predstavnici svih stepena sudova i javnih tužilaštava, kao i predstavnici pravnih fakulteta, advokature, udruženja sudija i javnih tužilaca, a takođe i sastancima radnih grupa prisustvovali su i predstavnici međunarodnih organizacija. O radnim tekstovima Predloga zakona sprovedena je sveobuhvatna javna rasprava u kojoj su sve zainteresovane strane mogle da se izjasne o predloženim rešenjima. Podsećam vas da je organizovano javno slušanje u Narodnoj skupštini. Napomenuću takođe da su se predloženi zakoni već nalazili u skupštinskoj proceduri u gotovo identičnom tekstu još u aprilu 2013. godine, ali da su povučeni zbog određenih manjih izmena koje su izvršene radi poboljšanja tekstova Predloga zakona. Nakon izvršenih konsultacija kako sa stručnom javnošću tako i sa predstavnicima Evropske komisije, predlozi zakona dostavljeni su na razmatranje i usvajanje Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe ću napomenuti i da sva ova četiri predloga zakona predstavljaju u stvari jednu celinu imajući u vidu da su rešenja iz svakog pojedinačnog zakona u međusobnoj vezi sa rešenjima koja su predložena u drugim zakonima. Prvo ću predstaviti Predlog zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Razlog za donošenje novog zakona, a ne izmenu postojećeg je taj što je u odnosu na važeći zakon primećeno da postoji veći broj nedostataka koji se odnose na teritorijalnu organizaciju sudova i javnih tužilaštava. Najveći nedostatak važećeg zakona ogleda se u činjenici da u Republici Srbiji postoji samo 34 osnovna suda, u okviru njih veliki broj sudskih jedinica. S obzirom da osnovni sudovi kako im samo ime kaže predstavljaju osnov sudskog sistema u Republici Srbiji i da se najveći broj građana pojavljuje kao stranka u postupku pred tim sudovima, postojeća teritorijalna organizacija osnovnih sudova nije omogućavala akt građanima efikasan pristup sudu, pa je zbog toga bilo neophodno da se postojeće rešenje temeljno izmeni. Analiza rada sudova pokazala je da je neophodno da se poveća broj osnovnih sudova na ukupno 66, kao da se i istovremeno smanji broj sudskih jedinica budući da su se one pokazale kao neracionalno rešenje. Pored toga, u cilju efikasnijeg rada javnog tužilaštva koje se pre svega odnosi na gonjenje učinilaca krivičnih dela, a imajući u vidu i činjenicu da je otpočela primena novog Zakonika o krivičnom postupku prema kojem javno tužilaštvo ima mnogo aktivniju ulogu u postupku, povećan je broj osnovnih, javnih tužilaštava na 58 u ovom predlogu zakona. Kada su u pitanju prekršajni sudovi, postojeća teritorijalna organizacija tih sudova nije menjana. Imajući u vidu postojeća zakonska rešenja, mišljenja smo da su još uvek 44 prekršajna suda primerena našim potrebama za efikasno vođenje prekršajnog postupka, mada je radna grupa dala i predlog izmene mreže prekršajnih sudova. Kao što sam već istakao, najvažnija novina koju predviđa Predlog zakona odnosi se na uređivanje sedišta i područja nadležnosti osnovnih sudova. Predložena mreža od 66 osnovnih sudova zasniva se na analizi rada osnovnih sudova, prosečnim godišnjim prilivom predmeta, kriterijumu geografske udaljenosti, razvijenosti putne mreže, broju stanovnika, nekada i tradiciji, kao i realnim potrebama građana za sudskom zaštitom. Istovremeno, izvršeno je smanjenje broja sudskih jedinica, budući da one nisu opravdale razloge zbog čega su obrazovane, a to je, pre svega, pristup građana sudu, dok su sa druge strane prouzrokovale velike troškove u funkcionisanju osnovnih sudova. Imajući u vidu da je ustanovljena pravosudna profesija, da je u toku ustanovljenje pravosudne profesije i javnog beležnika, koje bi trebalo da preuzmu nadležnosti delimično i osnovnih sudova, pre svega u vanparničnom postupku, a koje bi trebalo da otpočne sa radom 1. oktobra 2014. godine, prelaznim rešenjem Predloga zakona predviđeno je da se u mestima u kojima po važećem zakonu postoje još uvek sudske jedinice, a čije se ukidanje predlaže, obrazuju prijemne sudske kancelarije koje će obavljati poslove prijema pismena, overavanje isprava i potpisa, a u cilju da se građanima omogući lakši pristup sudu u ovom prelaznom periodu. Ne bih se duže zadržavao na statističkim podacima koji govore u prilog predloženoj mreži osnovnih sudova, budući da je uz Predlog zakona dostavljena i detaljna analiza efekata zakona koja sadrži te podatke. Samo ću kao ilustraciju neracionalnosti postojeće mreže osnovnih sudova navesti primer Drugog osnovnog suda u Beogradu, koji pokriva teritoriju tzv. beogradskih prigradskih opština, koja je prilično razuđena i sa velikim brojem stanovnika, što je rezultiralo da taj sud ima najveću opterećenost u pogledu priliva novih predmeta, i to novih predmeta po sudiji, koji je više od dva puta veći od suda koji je imao najmanje opterećenje. Umesto tog suda, Predlogom zakona predviđeno je osnivanje tri osnovna suda, i to u Lazarevcu, Obrenovcu i Mladenovcu, koji će jedini imati sudsku jedinicu u Sopotu. Kada su u pitanju viši sudovi, zadržano je postojeće rešenje o njihovom broju. A što se tiče teritorije koju pokrivaju, ona je usklađena sa rešenjima iz Predloga zakona kojima je uređena organizacija nadležnosti osnovnih sudova i viših sudova u Republici Srbiji. Predlogom zakona nije menjana teritorijalna organizacija privrednih sudova, kao ni broj odeljenja Prekršajnog, Apelacionog i Upravnog suda. U odnosu na postojeći Zakon, izvršene su značajne izmene u vezi sa područjima nadležnosti apelacionih sudova, čime se ispravljaju neracionalna rešenja koja sadrži važeći zakon. Prema važećem Zakonu, Apelacioni sud u Beogradu nadležan je, između ostalog, i za područja viših sudova u Zaječaru i Negotinu. Ovakvo rešenje svakako nije racionalno, jer su ovi gradovi mnogo bliži Nišu nego Beogradu, pa je zbog toga Predlogom zakona predviđeno da za područje tih sudova bude nadležan Apelacioni sud u Nišu. Budući da je Negotin udaljen od Beograda 238 km, a od Niša 152 km, dok je Zaječar od Beograda udaljen 246 km a od Niša svega 95 km, iz istih razloga predviđena je i teritorijalna nadležnost Apelacionog suda u Beogradu i za područje Višeg suda u Pančevu. Kada je u pitanju teritorijalna organizacija javnih tužilaštava, rešenja iz Predloga zakona uglavnom prate teritorijalnu organizaciju sudova. Kao što je rečeno, povećan je broj osnovnih javnih tužilaštava sa postojećih 34 na novih 58. Broj osnovnih tužilaštava je manji u odnosu na broj osnovnih sudova, iz razloga racionalnosti. Stoga je Predlogom zakona predviđeno da osam javnih tužilaštava pokrivaju područje dva osnovna suda, i to – Osnovno javno tužilaštvo u Vranju, i za područje Osnovnog suda u Bujanovcu, Osnovno javno tužilaštvo u Zaječaru i za područje Osnovnog suda u Knjaževcu, Osnovno javno tužilaštvo u Negotinu i za područje Osnovnog suda u Majdanpeku, Osnovno javno tužilaštvo u Novom Pazaru i za područje Osnovnog suda u Sjenici, Osnovno javno tužilaštvo u Pirotu i za područje Osnovnog suda u Dimitrovgradu, Osnovno javno tužilaštvo u Prijepolju i za područje Osnovnog suda u Priboju, Osnovno javno tužilaštvo u Sremskoj Mitrovici i za područje Osnovnog suda u Šidu i Osnovno javno tužilaštvo u Čačku i za područje Osnovnog suda u Ivanjici. Posebno ističem odredbu člana 12. Predloga zakona kojom je predviđeno da će se posebnim zakonom urediti sedišta i područja sudova i javnih tužilaštava koji su nadležni za teritoriju AP Kosovo i Metohija. Ovakvo rešenje u skladu je sa svim merama koje je do sada Vlada preduzela, s jedne strane, a s druge strane, štiti teritorijalni integritet i suverenitet Republike Srbije u slučaju da se ne sprovedu odredbe zaključenih sporazuma koje se odnose na organizaciju pravosudnih organa na teritoriji AP Kosovo i Metohija. Prelaznim odredbama Predloga zakona određen je nastavak rada postojećih sudova i javnih tužilaštava do početka primene zakona, način preuzimanja predmeta, kao i premeštaj sudija i zamenika javnih tužilaca, odnosno postavljanje na funkciju vršilaca predsednika sudova i javnih tužilaca u novoosnovanim sudovima i javnim tužilaštvima. Početak primene zakona predviđen je za 1. januar 2014. godine, kako bi se do tog datuma izvršile neophodne tehničke i organizacione pripreme za njegovu primenu. Dozvolite mi da dam nekoliko uvodnih napomena o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova. Predložena rešenja treba posmatrati u vezi sa rešenjima iz Predloga zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Najznačajnije izmene u Zakonu o uređenju sudova odnose se na promenu nadležnosti osnovnih i viših sudova. Druga značajna novina koju sadrži Predlog zakona je propisivanje posebnog postupka za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, o kojem će se odlučivati u okviru sudskog sistema, a ne kao što je važećim zakonima propisano, da je jedino pravno sredstvo koje stranka ima zbog povrede toga prava podnošenje ustavne žalbe za suđenje u razumnom roku. Napominjem da je na tekst radne verzije zakona, kao i ostalih zakona koji su sada na dnevnom redu, pribavljena ekspertiza Venecijanske komisije Saveta Evrope i da su primedbe iz ekspertize ugrađene u predložene tekstove. Kao što sam napomenuo, posebnu novinu predstavlja propisivanje postupka za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. Odredbama predloga zakona, data je mogućnost stranci koja smatra da joj je povređeno pravo na suđenje u razumnom roku, da se obrati višem sudu, sa zahtevom zaštite prava na suđenje u razumnom roku. Odlučujući o zahtevu stranke, neposredno viši sud, ukoliko smatra da je zahtev opravdan, može odrediti nižem sudu rok u kome je dužan da okonča postupak, a takođe može stranci odrediti privremenu naknadu za povredu prava na suđenje u razumnom roku, koja se isplaćuje iz budžeta. Protiv negativne odluke, neposredno višeg suda, po zahtevu stranke, može se izjaviti žalba Vrhovnom kasacionom sudu. Na ovaj način se pojačava zaštita prava na suđenje u razumnom roku, unutar sudskog sistemau Republici Srbiji, što će sa jedne strane povećati disciplinu u radu sudova, a sa druge strane, svakako smanjiti broj podnetih ustavnih žalbi, Ustavnom sudu, kao i predstavke Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu. Novinu u Predlogu zakona predstavlja i rešenje da se u sudskoj jedinici obavljaju suđenja za celu teritoriju suda u određenim sudskim postupcima, odnosno materiji u skladu sa godišnjim rasporedom postola u sudu. Ovakvo rešenje će zajedno sa rešenjima iz Predloga zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava doprineti efikasnijem radu sudova i smanjenju sudskih troškova, kao i troškova učesnika u postupku. Kada je u pitanju nadležnost sudova, Predlogom zakona proširuje se prvostepena nadležnost višeg suda i to za sva krivična dela protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom, kao i za najteže oblike novouvedenih krivičnih dela korupcije. Pored toga, proširuje se nadležnost višeg suda i za suđenje u drugom stepenu tako što se utvrđuje nadležnost višeg suda da odlučuje o žalbama na odluke osnovnih sudova o svim merama za obezbeđenje prisustva okrivljenog, kao i za krivična dela za koja je zaprećena kazna do pet godina zatvora. Na ovaj način izvršiće se drugačija raspodela stvarne nadležnosti između osnovnih i viših sudova, čime će se postići rasterećenje osnovnih sudova. Imajući u vidu da se najveći broj sudskih postupaka završava pred apelacionim sudovima, a budući da u Republici Srbiji postoje četiri apelaciona suda, u praksi se pojavio problem neujednačenosti sudskih odluka kada se postupa u sličnim ili istim pravnim situacijama. Obzirom da u velikom broju postupaka nije predviđena mogućnost ulaganja vanrednog pravnog leka o kome bi odlučivao Vrhovni kasacioni sud, a koji bi kroz odlučivanje o tim pravnim lekovima ujednačio sudsku praksu, neophodno je da se uspostavi mehanizam kojim bi se ovaj problem prevazišao. Zato je predlogom zakona predviđeno da apelacioni sudovi održavaju zajedničke sednice i obaveštavaju Vrhovni kasacioni sud o spornim pitanjima od značaja za funkcionisanje sudova u Republici Srbiji i ujednačavanje sudske prakse. Navedena dopuna je od izuzetnog značaja za jednako postupanje sudova u istim pravnim stvarima u Republici Srbiji, što je veoma važno za jednakost svih građana pred zakonom, a što će doprineti i smanjenju broja ustavnih žalbi, odnosno predstavki pred Evropskim sudom za ljudska prava u Strazburu. Jedna od najvažnijih preporuka EU koja je data u procesu pridruživanja, bila je i specijalizacija sudova za suđenje u sporovima za zaštitu autorskih i srodnih prava. U vezi sa tim, predlogom zakona predviđena je isključiva nadležnost privrednih sudova za suđenje u tim sporovima, bez obzira na to da li se kao stranke pojavljuju privredni subjekti ili fizička lica. Pored toga, budući da je Predlogom zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava predviđena nadležnost privrednog suda u Beogradu za postupanje u prvom stepenu u sporovima za zaštitu autorskih i srodnih prava, omogućena je kako specijalizacija, tako i koncentracija nadležnosti, čime se ispunjava preporuka EU. Predlogom zakona menja se naziv Višeg prekršajnog suda u Prekršajni apelacioni sud, a imajući u vidu da taj sud ima isključivo drugostepenu nadležnost pa se njegov naziv usklađuje sa nazivima drugih sudova koji imaju isključivu drugostepenu nadležnost, poput apelacionih sudova i Privrednog apelacionog suda. Brisana je nadležnost Vrhovnog kasacionog suda da utvrđuje načelne pravne stavove radi jedinstvene sudske primene prava, imajući u vidu da Ustav Republike Srbije ne poznaje načelne pravne stavove Vrhovnog kasacionog suda kao izvor prava na osnovu kojeg se donose sudske odluke, umesto toga propisano je da Vrhovni kasacioni sud obezbeđuje jedinstvenu sudsku primenu prava i jednakost stranaka u sudskom postupku. Predlogom zakona, predviđa se mogućnost da se u višim sudovima i drugim sudovima koje odredi VSS, u okviru poslova sudske uprave obrazuju posebne službe za pomoć i podršku svedocima i oštećenima, koje prema važećim propisima postoje samo u postupcima za ratne zločine. Predloženim rešenjima se ide u korak sa tendencijom u modernim zakonodavstvima evropskih država u kojima postoje posebne službe za podršku i pomoć svedocima i oštećenima u vezi sa suđenjem u krivičnim stvarima u kojima se mogu pojaviti, naročito za krivična dela organizovanog kriminala i krivična dela sa elementima nasilja. U cilju efikasnijeg rada suda i rasterećenja predsednika suda, predviđa se da svi sudovi republičkog ranga, kao i sudovi koji imaju više od 30 sudija, obavezno imaju upravitelja, a ne kao do sada menadžera suda koji obavlja materijalno finansijske i organizaciono tehničke poslove u sudu. Predlogom zakona se utvrđuje pravo sudijama da mogu da izvrše uvid u svoj lični list, kao i da podnesu prigovor na njegovu sadržinu, čime se vrši usklađivanje sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti. U cilju jačanja samostalnosti sudske vlasti, a u skladu sa nacionalnom strategijom reforme pravosuđa i preporukama Venecijanske komisije i Evropske komisije, predlogom zakona se određuje rok za prelazak nadležnosti sa Ministarstva pravde i Državne uprave na VSS i to u pogledu utvrđivanja merila za određivanje broja sudskog osoblja, obavljanja poslova Pravosudne uprave, kao i donošenja i vršenja nadzora nad primenom sudskog Poslovnika. Takođe, određen je i rok za prestanak nadležnosti Ministarstva pravde i Državne uprave u vezi sa davanjem mišljenja na akt VSS kojim se predlaže obim i struktura budžetskih sredstava za tekuće rashode pravosudnih organa, kao i za vršenje nadzora nad trošenjem budžetskih sredstava opredeljenih za rad sudova. Predlaže se preuzimanje navedenih nadležnosti od strane VSS od 1. juna 2016. godine, kako bi se u međuvremenu stvorili neophodni kadrovski i tehnički uslovi za preuzimanje ovih nadležnosti. Imajući u vidu da se predlogom zakona menjaju određene nadležnosti, pre svega osnovnih i viših sudova, predviđeno je da zakon počne da se primenjuje 1. januara 2014. godine, istovremeno, sa početkom primene zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Na kratko bih ukazao na najznačajnija rešenja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama do kojih je došlo zbog potrebe da se pojedine odredbe zakona, a posebno odredbe koje su vezane za nezavisnost sudije, za premeštaj i upućivanje sudije u drugi sud, javnost u izboru sudija i predsednika sudova, kao i odredbe o disciplinskoj odgovornosti, preciziraju i dopune. Predlogom zakona precizirane su odredbe kojima se uređuje institut premeštaja sudije, imajući u vidu ustavne odredbe kojima se garantuje nepremestivost sudije, predlogom zakona se precizira pojam promene pretežnog dela nadležnosti suda, kao razloga za premeštaj sudije u drugi sud, bez sopstvene saglasnosti. Takođe, propisano je da sudija u tom slučaju može biti premešten samo u sud istog stepena koji preuzima nadležnost ukinutog suda, što znači da ne može biti premešten sudija iz Subotice u, recimo, Osnovni sud u Leskovcu, Vranju ili Pirotu, već isključivo na području Osnovnog suda u Subotici. Imajući u vidu značaj prava na prirodnog sudiju, predlogom zakona se na precizniji način uređuju odstupanja od redosleda prijema predmeta, kao i slučajevi kada sudiji predmet može biti oduzet i dodeljen u rad drugom sudiji. Navedenim preciziranjem se omogućuje, pored zaštite prava na prirodnog sudiju i obezbeđenje prava na suđenje u razumnom roku,u slučaju da je sudija duže vreme odsutan ili ako postoje drugi razlozi zbog čega se po predmetu ne postupa. Predloženim zakonom menjaju se odredbe Zakona o sudijama koji uređuju vrednovanje rada sudija i predsednika sudova. Predlaže se da rad sudija i predsednika sudova vrednuju komisije VSS. Komisije će imati po tri člana, pri čemu će sudije višeg stepena vrednovati rad sudije nižeg stepena, imajući u vidu njihovo duže radno iskustvo na sudijskoj funkciji, kao i mogućnost uvida u rad sudija sudova nižeg stepena. Protiv ocene sudija ima pravo prigovora, o kojem odlučuje posebna komisija VSS sastavljena isključivo od sudija Vrhovnog kasacionog suda. Protiv odluka o prigovoru obezbeđena je pravna zaštita koja se može ostvariti u upravnom sporu pred upravnim sudom. Predlogom zakona predviđa se obaveznost obavljanja razgovora sa kandidatima koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, a ne samo mogućnost kao što je to do sada predviđeno. Pored toga, radi usaglašavanja zakona sa zakonom po Pravosudnoj akademiji, predviđeno je da je Visoki savet sudstva dužan da prilikom predlaganja kandidata za izbor sudija predloži kandidata koji je završio početnu obuku u Pravosudnoj akademiji. Ovakvo rešenje predviđa se za izbor sudija prekršajnog ili osnovnog suda, odnosno sudova najnižeg stepena. U vezi sa odredbama Zakona o sudijama, koje se odnose na predsednika suda, kao nov uslov predviđa se da za predsednika suda može biti izabran samo sudija koji se nalazi na stalnoj sudijskoj funkciji kako bi se izbegla mogućnost da za predsednika suda bude izabran sudija koji je prvi put izabran na sudijsku funkciju. Pored toga, predloženo je da Visoki savet sudstva za predsednika suda, umesto više kandidata, predlaže jednog kandidata. Ovakvo rešenje je primerenije u odnosu na važeće zakonsko rešenje, imajući u vidu da je u postupku pred Visokom savetu sudstva predviđen detaljan postupak koji omogućava Visokom savetu sudstva da predloži najboljeg kandidata za izbor za mesto predsednika suda. Predviđa da se mandat predsednika suda traje pet godina umesto četiri godine, što je istovetno rešenje koje Ustav propisuje za predsednika Vrhovnog kasacionog suda. U skladu sa ustavnom odredbom, kao i za predsednika Vrhovnog kasacionog suda, predviđeno je da isto lice može biti jednom izabrano za predsednika suda. Predlogom zakona skraćeno je vreme za koje se postavlja vršilac funkcije predsednika suda sa jedne godine na šest meseci, a imajući u vidu da je reč o vanrednoj situaciji, pa je neophodno da se u najkraćem roku izabere predsednik suda. Kada je reč o izboru predsednika Vrhovnog kasacionog suda, dopunjuje se Zakon o sudijama u cilju obezbeđenja uvida javnosti u pogledu podataka o kvalitetu kandidata, tako što se predviđa da se podaci o kandidatima objavljuju na internet stranici Visokog saveta sudstva. Predviđa da su kandidati dužni da dostave odgovarajući program o unapređenju rada sudskog sistema u Republici Srbiji. Predlogom zakona izričito je propisana zabrana za sudije porotnike da budu članovi političkih stranaka, odnosno da učestvuju u političkim aktivnostima, što je značajno za nepristrasno odlučivanje u sudskim postupcima. Na taj način sudije porotnici su izjednačeni sa profesionalnim sudijama, kada je u pitanju zabrana političkog delovanja. Značajnu novinu predstavljaju izmene odredaba vezane za disciplinski postupak. Naime, predviđeno je da se pojedine disciplinske kazne mogu izreći svaka posebno, ali i kumulativno, čime se omogućava da se u svakom konkretnom slučaju može izreći adekvatnija disciplinska sankcija. Takođe, promenjena je dužina roka zastarelosti za vođenje disciplinskog postupka sa jedne na dve godine od dana učinjenog disciplinskog prekršaja, imajući u vidu da se mogu pojaviti i složeniji disciplinski prekršaji zbog kojih disciplinski postupak može da traje duže. Istovremeno, predviđa se dodatna pravna zaštita u disciplinskom postupku protiv sudija, tako što sudija može podneti tužbu u upravnom sporu protiv drugostepene disciplinske odluke. Upoznaću vas sa rešenjima iz Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. U toku primene Zakona o javnom tužilaštvu pokazalo se da pojedine odredbe, a posebno odredbe koje su vezane za organizaciju rada javnog tužilaštva, hijerarhijski odnos između nosilaca javnog tužilačke funkcije, pravila o izboru zamenika javnog tužioca, postupak za izbor javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, vrednovanje rada javnog tužioca i zamenika javnog tužioca, kao i odredbe o disciplinskoj odgovornosti treba precizirati i dopuniti. Predlogom zakona predviđa se mogućnost da osnovno javno tužilaštvo može biti osnovano i za područje više osnovnih sudova, što je u skladu sa Predlogom zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštva, kojim je predviđeno da se osam javnih tužilaštva osniva za područje dva osnovna suda. Pored toga, predviđa se mogućnost da i druga javna tužilaštva, a ne samo javna tužilaštva posebne nadležnosti, mogu imati odeljenja van svoga sedišta. Na taj način se omogućuje da se, ako nema potrebnih uslova za osnivanje javnog tužilaštva, takvo javno tužilaštvo i ne osniva, već da se obrazuje odeljenje već postojećeg javnog tužilaštva. Izmenjene su odredbe Zakona o javnom tužilaštvu kojima se uređuje izdavanje obaveznih uputstava neposredno višeg javnog tužioca nižem javnom tužiocu. Na taj način, što se kada je neophodno radi preuzimanja radnji, koje ne trpe odlaganje, predviđa izuzetak u odnosu na pravilo da obavezno uputstvo mora biti u pismenom obliku. Pri tome, neposredno viši javni tužilac obavezan je da to uputstvo u roku od tri dana dostavi u pismenom obliku. Ovim izuzetkom, na čiju potrebu propisivanja je ukazala praksa, omogućuje se efikasniji rad tužilaštva, pri čemu obaveza izdavanja uputstva u pisanom obliku, kao osnovno pravilo, nije narušeno. Identično rešenje odnosi se na izdavanje obaveznog uputstva javnog tužioca svome zameniku. Predlogom zakona predviđa se da republički javni tužilac ima obavezu podnošenja redovnog godišnjeg izveštaja o radu javnih tužilaštava u Republici Srbiji Narodnoj skupštini. Na taj način omogućuje se da organ koji bira i odlučuje o prestanku funkcije republičkog javnog tužioca, putem redovnih godišnjih izveštaja, ima uvid u rad javnih tužilaštava u Republici Srbiji. Imajući u vidu rešenja iz Predloga zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, izvršeno je neophodno preciziranje pojma ukidanja javnog tužilaštva. Predviđeno je da se smatra da je javno tužilaštvo ukinuto u slučaju kada je područje na kome vrši nadležnost podeljeno na dva ili više javnih tužilaštava. U ovom predlogu zakona izvršeno je usaglašavanje sa Zakonom o Pravosudnoj akademiji, tako što je predviđeno da je Državno veće tužilaca dužno da prilikom predlaganja kandidata za izbor zamenika javnog tužioca predloži kandidata koji je završio obuku na Akademiji, a što se odnosi samo za izbor zamenika osnovnog javnog tužioca. Predlogom zakona predviđa se obaveznost obavljanja razgovora sa kandidatima koji se biraju na javno tužilačku funkciju. Na taj način se omogućava da prijavljeni kandidat u razgovoru sa članovima Državnog veća tužilaca iznese dodatna pojašnjenja i pruži dodatne informacije koje su od značaja za izbor kandidata. Time se obezbeđuje veća transparentnost u postupku izbora kandidata. U cilju veće javnosti u postupku izbora kandidata na javno tužilačku funkciju, predviđeno je da Državno veće tužilaca prilikom predlaganja i izbora kandidata ima obavezu da sastavi rang listu na osnovu unapred propisanih merila i kriterijuma i koja mora biti javno objavljena na internet stranici Državnog veća tužilaca. Kao i u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, izvršena je izmena u pogledu dužine roka zastarelosti za vođenje disciplinskog postupka sa jedne na dve godine od dana učinjenog disciplinskog prekršaja, a imajući u vidu da se mogu pojaviti i složeniji disciplinski prekršaji zbog kojih disciplinski postupak može duže da traje. Predviđena je i mogućnost vođenja upravnog spora protiv drugostepene disciplinske odluke. Ovo bi u najkraćim crtama bile najznačajnije novine iz ovih predloga zakona. Dozvolite mi da vam se na kraju ovog početnog izlaganja zahvalim na pažnji i izrazim nadu da će, posle rasprave u načelu i u pojedinostima, predloženi zakoni biti usvojeni, čime će se stvoriti uslovi za ostvarivanje ciljeva predviđenih u Nacionalnoj strategiji reforme pravosuđa i istovremeno doprineti većoj pravnoj sigurnosti i efikasnijoj zaštiti prava građana i privrednih subjekata u Republici Srbiji. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Laslo Varga.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi jedna temeljna reforma reforme pravosuđa. Šteta koja je načinjena, reforma iz 2008, 2009. godine se ovom reformom reforme ne može ispraviti. Ovo sve može za neko buduće vreme da postane značajno bolje rešenje od sada važećeg. Za našu poslaničku grupu ovaj paket pravosudnih zakona u načelu je prihvatljiv. Godine 2008, vredi se toga prisetiti, smo iz vladajuće koalicije, tadašnje vladajuće koalicije, mi bili jedina stranka koja se protivila tada usvojenim rešenjima i to na način da nismo bili spremni čak ni kvorum tada da damo za usvajanje ovih zakona. Nažalost, oni su usvojeni, primenjivani i sada se nalazimo u ovoj situaciji u kojoj se nalazimo. Pred nama je jedan po mnogim karakteristikama novi koncept reforme pravosuđa, odnosno pravosudne mreže. Ministar je govorio o ciframa. Dakle, od dosadašnja 34 osnovna suda reosnivanjem će nastati 66 osnovnih sudova. Od postojeće 102 sudske jedinice ostaće 23. To je u ovom trenutku predlog zakona. Područja sa značajnom manjinskom populacijom, dakle, opštine u kojima manjine čine apsolutno relativnu većinu, su u svakom slučaju dobitnici ove koncepcije. Godine 2008. su ta područja bila izrazito drastično pogođena tadašnjom reformom. Pre 2008. godine je postojalo 14 opštinskih sudova u opštinama sa značajnom manjinskom populacijom, a ostala su samo dva osnovna suda u tim opštinama. Sada se broj ovih osnovnih sudova povećava na sedam. Želim da se zahvalim ministarstvu i ministru zbog činjenice da je ministarstvo uvažilo našu inicijativu da u Bečeju i Senti budu ponovo osnovani osnovni sudovi. Sve u svemu, ovaj koncept je u mnogim crtama bolji od važećeg, ali ima naravno i neke mane. Ukoliko čovek analizira broj ukinutih sudskih jedinca i broj opština koje će ostati bez ikakvih pravosudnih institucija, onda možete da zaključite da će takvih opština biti blizu 50, što ni u kom slučaju nije dobro. S druge strane, sada ću preći na način izrade zakona i izneti neke kritike. Dakle, radna grupa je pre početka rada utvrdila neke ključne principe, osnovne i dopunske kriterijume. Za nas su i principi i kriterijumi u potpunosti prihvatljivi. Međutim, i o tome ću govoriti kod naših zamerki, naših amandmana, mislimo da nisu svi principi i nisu svi kriterijumi dosledno, odnosno konsekventno u svim slučajevima primenjeni. Za nas nije uopšte sporan princip prema kojem mreža sudova nije uslovljena administrativnom podelom. O tome će sigurno biti reči. Unapred želim da kažem da to po našem dubokom ubeđenju ne predstavlja nikakvu opasnost za ostvarivanje manjinskih prava, bez obzira što će se neke ili neka vojvođanska opština, prema Predlogu zakona, gravitirati prema nekoj opštini ili gradu, koja nije vojvođanska. To još jednom kažem za nas uopšte nije sporno pitanje. Vođenje postupaka na jezicima nacionalnih manjina nije pitanje za mrežu sudova. To je pitanje za Zakon o službenoj upotrebi jezika i pisma. Tu bih isto iskoristio mogućnost da vam se zahvalim što ste ispunili obećanje i u Akcioni plan za sprovođenje reforme pravosuđa ste uvrstili obavezu izrade novog Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisma. Jedini dodatni apel se odnosi na sastav radne grupe koja će raditi na tom zakonu. Naša molba bi bila da budu uključeni predstavnici manjina u te radne grupe. Mislim da je to u potpunosti logično. Što se tiče principa i kriterijuma, sušta naša zamerka se odnosi na jedan nedostatak iz obrazloženja Predloga zakona. Taj nedostatak se ogleda u tome da je ključni kriterijum priliv predmeta, zaostatak, odnosno tendencija. Taj kriterijum se ne vidi iz obrazloženja Predloga zakona. Za narodne poslanike mislim da bi bilo izuzetno dragoceno ukoliko bi obrazloženje Predloga zakona sadržalo jedan numerički prikaz tih kretanja, priliva predmeta, zaostataka, odnosno tendencija i to u odnosu na sve sudove, sve sudske jedinice, jer bismo u tom slučaju bili u situaciji da zaista na jedan merodavan način ocenjujemo potpuno ili nepotpunu korektnost u primeni kriterijuma koje je ministarstvo samo sebi postavilo. Ono što bi možda mogao da bude još jedan kriterijum koji nije primenjivan jeste neko sadašnje stanje objekata, infrastrukture, postojećih, odnosno nepostojećih uslova za rad sudova i sudskih jedinica. Taj kriterijum se ne nalazi među kriterijumima, a mislim da je trebalo da se nađe. Ono što je za nas mnogo bitnije u odnosu na sve ovo jeste sadržaj naših amandmana. Mislimo da je najslabiji deo Predloga zakona i najmanje argumentovan deo Predloga zakona o novoj mreži sudova područje severnog Potisja, dakle, opština koje se nalaze pored reke Tise i to na severu Vojvodine. Radi se o Senti, Kanjiži, Adi, sa bačvanske strane Novom Kneževcu i Čoki sa druge strane reke Tise. Mi smo podneli nekoliko amandmana. Jednim našim amandmanom predlažemo reosnivanje suda u Kanjiži. U ovom trenutku, prema Predlogu zakona će postojati sud u Senti za opštine Senta, Ada i Kanjiža, ali bez sudskih jedinica u Adi i Kanjiži. Kanjiža ima 25.000 stanovnika. Nalazi se na otprilike pola sata, 23-24 kilometara od Sente. Pre reforme pravosuđa, Opštinski sud u Kanjiži je imao sedam sudija. Prema Predlogu zakona ima nekoliko, ali najmanje dva nova osnovna suda, koja će se nalaziti u gradovima, odnosno opštinama koje su manje od Kanjiže. Reč je o Raškoj i Dimitrovgradu. Obe te opštine su značajno manje, jedna nešto manja, druga značajno manja od Kanjiže. Oba ta osnovna suda, i u Raškoj i u Kanjiži, su pre reforme pravosuđa imala manje sudija od sedam. U Raškoj je to bilo prema odluci iz 2003. godine šest, a u Dimitrovgradu četiri. S druge strane, i Raška i Dimitrovgrad se nalaze na otprilike pola sata, 20 minuta od drugih osnovnih sudova koji će se osnovati ili koji će i dalje postojati. Raška se nalazi na 20 kilometara od Novog Pazara, od jednog značajno većeg grada, a Pirot na pola sata od Dimitrovgrada. Sve ovo što sam rekao nisam rekao u nameri da osporim pravo ljudi iz Dimitrovgrada ili Raške na postojanje osnovnog suda. Sve ovo sam rekao u nameri kako bih potkrepio osnovanost postojanja osnovnog suda u Kanjiži. To je bila suština mojih argumenata. Ukoliko se ovaj naš argument ne uvaži, onda bi bio red da se razmisli o jednom drugom argumentu, a taj drugi argument se odnosi na druge dve opštine sa banatske strane Tise, na Novi Kneževac i Čoku. One gravitiraju, prema Predlogu zakona, prema Kikindi. Novi Kneževac se od Kanjiže nalazi na možda pet, šest kilometara, a od Kikinde se nalazi na 50 kilometara. Čoka se od Sente nalazi na, isto tako pet, šest kilometara, a od Kikinde na 30 i nešto, možda 40. Potpuno je nelogično da dve opštine, koje su vrlo blizu ili Osnovnom sudu u Senti čije je formiranje predviđeno, ili našem rešenju, dakle Osnovnom u Kanjiži, da i dalje gravitiraju prema Kikindi. Ovo rešenje ne odgovara ni jednom kriterijumu koji je postavljen od strane radne grupe za izradu zakona. Ukoliko se ni ovaj naš argument ne uvaži, onda bih apelovao na vas da razmislite barem od ostavljanju sudske jedinice u Kanjiži. Ukoliko, bez obzira na sve argumente, u Kanjiži ne može da postoji osnovni sud, onda mislim da, pored svih ovih argumenata koje sam naveo, postoji i bezbroj argumenata da se bar sudska jedinica ostavi. U značajno manjim opštinama su opstale sudske jedinice. Recimo, u Sokobanji, Novom Bečeju, Topoli, Sopotu. Sve te opštine u kojima će i dalje postojati sudske jedinice se nalaze na identičnoj udaljenosti od osnovnih sudova kao što je Kanjiža udaljena od Sente. To je što se tiče potiskog dela Predloga zakona. Drugi naš ključni amandman se odnosi na reosnivanje osnovnog suda u Bačkoj Topoli. Mislim da ima bezbroj argumenata za postojanje opštinskog suda u Baškoj Topoli zajedno sa opštinom Mali Iđoš. O tome je već, inače, vođena detaljna rasprava i na Odboru za pravosuđe. Ja sam imao osećaj da postoji razumevanje za argumente, dakle za postojanje osnovnog suda u Bačkoj Topoli i da postoji spremnost da se u tom smislu koriguje Predlog zakona. Naime, Bačka Topola ima 33.000 stanovnika. Pre reforme pravosuđa je imala 11 sudija. Dakle, sve one ključne kriterijume ispunjava i zajedno sa Malim Iđošom čini teritoriju od 45.000 stanovnika i to u situaciji kada je opština Mali Iđoš, udaljenija opština sa područja ovog osnovnog suda, udaljena od Subotice skoro sat vremena. Dakle, udaljenost što se tiče putovanja. Ono što bi za nas još bilo bitno, pored svih, pored ova dva osnovna suda, jeste da se ozbiljno razmotri i naš amandman koji se odnosi na sudsku jedinicu u Temerinu. Ukoliko bih navodio brojke i što se tiče stanovništva i broja sudija pre reforme pravosuđa itd. mislim da su sve brojke na našoj strani. Pored toga, činjenica da su u Temerinu, bar što se Vojvodine tiče, najkrhkiji međunacionalni odnosi, trebalo bi da bude ozbiljan razlog da se još jednom razmotri ukidanje sudske jedinice u Temerinu, odnosno opstanak te sudske jedinice. Da li će postojati paralela između sadašnje temeljne reforme, reforme pravosuđa i reforme iz 2008. godine, na to ćemo imati odgovor za nekoliko dana. Kada Vlada bude razmotrila sve prispele amandmane i kada Vlada odluči o prihvatanju, odnosno ne prihvatanju podnetih amandmana, videćemo paralelu, odnosno otklon prema načinu na koji je pravosudna mreža 2008. godine, odnosno sada 2013. godine formirana. Naime, 2008. godine, u odnosu na Predlog zakona o sedištima i područjima sudova, nijedan zarez nije promenjen u skupštinskoj raspravi. Za nas je ključno pitanje da li će se isti mehanizam, odnosno isti princip i sada primenjivati ili će postojati ipak veća otvorenost od strane ministarstva da uvaži sve te argumente koje će narodni poslanici iznositi. Verujte nam, narodni poslanici su ipak mnogo, mnogo bliži ovim opštinama u kojima će postojati ili neće postojati osnovni sudovi, odnosno sudske jedinice od članova radne grupe koji su, na kraju krajeva, ovaj predlog zakona izradili. Stoga vas molim da zaista ozbiljno sve amandmane razmotrite. Siguran sa da ima prostora za osnivanje ne velikog broja, ali za osnivanje nekoliko novih osnovnih sudova i za opstanak nekoliko postojećih sudskih jedinica. Što se tiče ostala tri predloga zakona, tu bih samo, u odnosu na jednu odredbu Zakona o uređenju sudova i Zakona o javnom tužilaštvu, želeo da kažem nekoliko stvari. Dakle, i u Zakonu o uređenju sudova, u članu 65. i u Zakonu o javnom tužilaštvu, u članu 122. se predviđa novina u postupku prijema sudskih pripravnika. Mi izuzetno pozdravljamo činjenicu da će se brisati odredba iz Predloga zakona o uređenju sudova i Predloga zakona o javnim tužilaštvima koja je propisivala prvenstvo kandidata koji su pravni fakultet završavali sa visokom ocenom. O tome sam više puta govorio zašto je to problem za manjinske zajednice čiji jezici su bitno drugačiji u odnosu na srpski jezik. Za one manjinske zajednice koje spadaju u ovu kategoriju ogroman problem predstavlja završetak prve i druge godine pravnog fakulteta. Na trećoj ili četvrtoj sigurno da ta jezička barijera više ne postoji ili je značajno manja, ali na prvim godinama je i te kako velika. Ukoliko prihvatimo tu činjenicu, onda je potpuno razumljivo zašto su prosečne ocene tih kandidata za sudijske pripravnike slabije od njihovih kolega. Iz ovog razloga pozdravljamo brisanje ovog kriterijuma i pozdravljamo novi način propisivanja, odnosno uređivanja postupka prijema sudskih pripravnika. To će se urediti aktom ministra nadležnog za pravosuđe. Dakle, vašim aktom. Ovu priliku bih iskoristio za apel u smislu da taj postupak koji budete uredili, odnosno utvrdili, bude takav da omogući puno poštovanje stava 4. sadašnjeg važećeg zakona, stava 4. člana 65. Zakona o uređenju sudova, a to je poštovanje nacionalnog sastava stanovništva u nacionalno mešovitim sredinama. Dakle, ono što bi bilo izuzetno važno jeste da postupak prijema sudijskih i tužilačkih pripravnika bude takav da bude afirmativan, a ne diskriminativan. To je jedina i možda ključna naša molba što se tiče i ovog zakona o uređenju sudova i Zakona o javnim tužilaštvima. Još jednom želim da ponovim da su svi ovi zakoni za nas u načelu prihvatljivi. Imamo neke važne amandmane, neke naše inicijative. O tome sam govorio. U odnosu na Bečej i Sentu su prihvaćeni. Mislim da ima puno argumenata i za postojanje osnovnog suda u Bačkoj Topoli, i za postojanje osnovnog suda u Kanjiži, zajedno sa Novim Kneževcem, i za postojanje sudske jedinice u Temerinu i za još neke druge sudske jedinice ili osnovne sudove o kojima nisam imao vremena da govorim. Nadam se da ćemo na kraju rasprave imati situaciju da ipak nekoliko amandmana narodnih poslanika bude prihvaćeno i da nećemo biti u situaciji u kojoj smo bili krajem 2008. godine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što kažem nekoliko rečenica o predloženim zakonima, nisam hteo malopre da se javim kao predsednik Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, da dva puta ne pričam o istoj stvari. Dozvolite mi u jednoj rečenici da kažem da je Odbor na sednici, koju je održao neposredno pre početka ove skupštine, većinom glasova usvojio sve predložene zakone u načelu i predlaže Narodnoj skupštini da ih takođe usvoji. Kao predstavnik poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, mogu na početku da kažem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržati sve predložene zakone u načelu, jer smatramo da se predloženim zakonima u mnogo čemu poboljšava tekst sada važećih zakona, koje smo usvojili pre nepunih četiri godine i koji su u primeni pokazali određene slabosti, određene nedorečenosti, itd. Počeo bih svoje izlaganje sa prvim zakonom, a to je Zakon o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava i mogu da kažem da je sasvim normalno što svako od nas ovde, poslanika, ima određene primedbe na predloženi tekst ovog zakona iz razloga što mi svi dolazimo iz određenih sredina i sigurno želimo da u našim mestima ili u okruženju naših mesta, ima ili osnovni sud ili sudska jedinica. Ako ništa drugo, to nam je potrebno i zbog izbornih kampanja koje će biti za jedno tri-četiri godine. Što se tiče Jedinstvene Srbije, mi smo takođe dali nekoliko amandmana na predloženi i ponuđeni tekst Predloga zakona i nadamo se da će Ministarstvo sa dužnom pažnjom da ih razmotriti. Smatramo da su prihvatljivi, jer imajmo u vidu da je Ministarstvo sigurno imalo dosta argumenata kada je izašlo sa jednim ovakvim predlogom, da umesto 34 osnovna suda u Srbiji, sada posle usvajanja ovog teksta zakona bude najmanje 66, kako je sada predloženo, a možda bude i više, sa sudskim jedinicama koje su sada predložene. Smatramo, kao poslanici Jedinstvene Srbije da bi bilo neophodno da na teritoriji Srbije bude nešto malo više sudskih jedinica, upravo iz razloga navedenih u obrazloženju koje je ministar dao, da pravda i pravo na suđenje bude ravnopravnije i dostupnije svim građanima koji žive na teritoriji Republike Srbije. Takođe, pozdravljamo napore Ministarstva da kroz ovaj predlog zakona i formiranjem, kako sudskih jedinica, tako i odeljenja javnih tužilaštava, omogući da veći broj građana može na vreme da se obrati radi zaštite određenih svojih povređenih prava, kako tužilaštvima, tako i osnovnim sudovima. Ono što je takođe prihvatljivo za poslanike Jedinstvene Srbije, jeste i to da se menja teritorijalna nadležnost apelacionih sudova, postojećih na teritoriji Republike Srbije, tako da se neki viši sudovi koji su sada bili, da kažem, uslovno pod ingerencijom Apelacionog suda u Beogradu, ili nekog drugog sada, svrstavaju ili daju pod teritorijalnu nadležnog Apelacionog suda u Nišu, kao što je na primer Zaječar i Negotin, ili Apelacionog suda u Kragujevcu, kao što je primer Požarevac, ili Apelacionog suda u Beogradu, kao što je primer Pančevo, Viši sud u Pančevu, ili Apelacionog suda u Novom Sadu, gde je Viši sud u Šapcu, da kažem, ide pod teritorijalnu nadležnog Apelacionog suda u Novom Sadu. Na neki način se približava pravo na odlučivanje po žalbama kod Apelacionih sudova, a sa druge strane, ono što nam je ranije u vremenskim periodima činilo određene teškoće, istorijski gledano, brišemo neke veštačke i teritorijalno ostvarene granice na teritoriji države Srbije. To bi trebalo da pozdrave svi poslanici u ovoj skupštini. Kad se tiče sedišta osnovnih sudova, gospodine ministre, molio bih vas da me samo pratite u par rečenica, kao što vam je poznato poslanici Jedinstvene Srbije su sa veoma malim brojem amandmana pokušali da intervenišu na predloženi tekst zakona i mislim da svaki za sebe ima opravdanje. Mi ne želimo da gledamo i nismo želeli da gledamo kada smo obrazlagali zašto bi trebalo u nekoj opštini, u nekom gradu, da bude formirana sudska jedinica. Mi smo želeli da gledamo i da upoređujemo sa drugim gradovima i opštinama, gde je u Predlogu zakona dato pravo da te opštine imaju sudske jedinice, ali smatramo da nema opravdanja da jedna Ćuprija, koja ima oko 40.000 stanovnika nema sudsku jedinicu, nalazi se na Koridoru 10, pored auto-puta, sa dosta razuđenim stanovništvom, gde ima i pretežno staračkog stanovništva, vlaškog stanovništva, itd, a da neke druge opštine koje su mnogo manje i teritorijalno i po broju stanovnika, koji žive na teritoriji te opštine imaju sudsku jedinicu. Takođe, mislim da smo pragmatično dali amandman kada smo predložili da Osnovni sud u Aranđelovcu koji se formira, ima, da kažem tako pod svoju nadležnost i teritoriju opštine Rača, koja bi bila pod ingerencijom i da kažem da je teritorijalno vezana za sudsku jedinicu koja se formira u Topoli. Treba gledati istorijski i pragmatično, da je Rača uvek bila vezana sa Topolom, bukvalno, kako mi to Pomoravci i Šumadinci kažemo, kao pupčanom vrpcom. Takođe, smatrali smo da Osnovni sud u Šapcu bi morao da ima sudsku jedinicu u Bogatiću, koji je takođe velika opština. U ovom trenutku u Bogatiću živi i radi i sudi pet sudija. Predložili smo takođe, kada je u pitanju tužilaštvo, ako već postoji Osnovni sud u Surdulici sa sudskim jedinicama u Vladičinom Hanu i Bosilegradu, logično bi bilo da kao u većini drugih, odnosno svim drugim osnovnim sudovima i tužilaštvima, da sedište tužilaštva bude takođe, u Surdulici, a da ima Odeljenje u Vladičinom Hanu, bez obzira što se u Predlogu zakona predviđa da sedište Javnog tužilaštva bude u Vladičinom Hanu. Predložili smo takođe kada je u pitanju Osnovni sud u Kruševcu da se za opštinu Varvarin i Ćićevac formira sudska jedinica u Varvarinu za dve opštine, Varvarin i Ćićevac. Mislim da to treba iz pragmatičnih razloga i onoga za šta smo se principijelno zalagali, a zalažemo se da bude efikasnije, jeftinije i dostupnije građanima pravo na zaštitu određenih prava, kako kod suda, tako i kod tužilaštva. Time bih u ime poslaničke grupe Jedinstvena Srbija zaključio diskusiju kada je u pitanju prvi zakon. Kada su u pitanju ostala tri zakona, sa par rečenica bih pozdravio napore Ministarstva pravde kada je predložilo određene izmene u Zakonu o uređenju sudova, naročito one odredbe koje se tiču suđenja u razumnom roku gde smo do sada imali određene probleme, određene primedbe. Kao predsednik Odbora mogu da kažem da sam imao dosta pismenih primedbi od strane građana širom Republike Srbije koji su se žalili Odboru na određene probleme koje imaju zato što se suđenje ne obavlja u razumnom roku. Kada je u pitanju formiranje radnog mesta ili funkcije upravitelja suda, to takođe poslanički klub Jedinstvene Srbije pozdravlja i smatramo da te tehničke poslove ne bi trebali i dalje da rade predsednici sudova, da budu rasterećeni ovim stvarima. To bi trebali da rade i radiće kada budemo usvojili ovaj zakon, upravitelji sudova. Kada se radi o nadležnosti sudova, viših, kako to popularno kažu sudije koje rade u apelacionim sudovima, pozdravljamo da se takozvana mala apelacija spusti na više sudove i da se rasterete apelacioni sudovi od ovih suđenja. Kada je u pitanju Zakon o sudijama, posebno je manje prihvatljivo da se u izmenama i dopunama ovog zakona predviđa drugačije, bolje i kvalitetnije vrednovanje rada sudija od strane posebne komisije Visokog saveta sudstva, koje bi morao to da radi bolje i kvalitetnije. Napraviću samo jedan izlet, ne bi smelo da se dogodi kao što se događalo ranije, ono što sam zatekao a i gospodin ministar pošto smo mi zajedno ušli u sastav Visokog saveta sudstva u novom sazivu, da smo bili prinuđeni da sve sudije koje su prvi put ušle, primljene u osnovne sudove primimo, bez obzira na to što nismo imali ocenu kvaliteta njihovog rada jer nije postojao pravilnik. Jednostavno tri godine nije bilo vremena, mogućnosti niti želje da se napravi pravilnik kojim bi se vrednovale neke sudije. Upravo na ovaj način, jeste to suprotna stvar, kroz disciplinske postupke i disciplinsku odgovornost rada sudija od Osnovnog do Kasacionog suda ocenjivali bi njihov rad i jednostavno morali bismo da se zahvalimo kroz vođenje disciplinskog postupka nekim sudijama, nosiocima pravosudnih funkcija, javno-tužilačkih funkcija da više nisu podobni i da ne mogu da rade posao koji su do sada radili zato što su činili iz ovih onih ili ovih razloga neke prekršaje ili neke greške koji su nedostojne obavljanja sudijskih ili javno-tužilačkih funkcija. Kada se radi o prijemu sudija na prvi radni odnos, da kažem na prvo mesto u osnovnim sudovima posebno pozdravljamo kao JS da se na ovaj način omogući i izbegne pravo nekome da osporava to pred Ustavnim sudom da nešto nije doneto u skladu sa postojećim propisima, da se svi polaznici Pravosudne akademije koji sa uspehom završe tu akademiju, da imaju pravo i da moraju, jednostavno, da budu primljeni u osnovne sudove, odnosno za zamenike osnovnih tužilaštava, jer zašto bi onda neko pohađao Pravosudnu akademiju ako nema neku prednost ili neko pravo da bude sutradan izabran za sudiju Osnovnog suda ili za zamenika osnovnog javnog tužioca? Dobar je i predlog da ubuduće Visoki savet sudstva prilikom razmatranja predloga kandidata za predsednike sudova izlazi sa predlogom jednog kandidata. Jednostavno da se ne daje mogućnost da se iz ovih ili onih razloga lobiranjem ili već na koji drugi način vrši preglasavanje onih ljudi koji su razmatrajući sve predloge kandidata, razgovarajući sa njima, imali uvid u njihov profesionalni, moralni i svaki drugi lik. Tako da mogu da izađu sa predlogom jednog kandidata koga bi predložili za predsednika suda, a organ koji treba da odlučuje o tome može da se odluči da li će prihvatiti taj predlog ili neće prihvatiti taj predlog, ali jednostavno izbegli bismo svako preglasavanje oko dva ili više kandidata. Mogao bih još dosta da pričam o ovim drugim zakonima, ali ne bih da više oduzimam vreme. Još jednom da ponovim da će poslanička JS u danu za glasanje podržati sve predložene zakone, s tim što još jednom molim ministarstvo i gospodina ministra da razmotri amandmane koje je poslanička grupa JS dala na Predlog zakona o sedištima sudova, osnovnih sudova i tužilaštva. Mislim da su obrazloženi. Mislim da su pravedni i mislim da na taj način nisu vezani ni politikom, ni politikanstvom, ni bilo čim drugim, jednostavno su vezani željom da što više građana na efikasniji, kao što sam rekao i jeftiniji i pravedniji način dolaze do mogućnosti da štite svoja prava pred nadležnim sudom, odnosno da pokrenu postupak, predlog za postupke kod osnovnih javnih tužilaštava. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, gospodine ministre, na početku svog izlaganja ispred poslaničke grupe NS, kao ovlašćeni predstavnik, želim da pohvalim nadležno ministarstvo koje je predloženim zakonima izuzetno napravilo dobre predloge. Predloženi zakoni su dobri i napravljene su određene korekcije na zakonski predlog koji je pred nama, koji je bio u aprilu mesecu. Na taj način je Vlada pokazala da ima sluha za predloge koji dolaze iz skupštinskih klupa, što u vidu podnetih amandmana koje smo tada dali, praktično u većini slučajeva gotovo za sve ste izašli u susret i smatram da ćemo ovim predlogom zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava imati jedan kvalitetan zakon i da će mnoge nedoumice koje su bile u prethodnom periodu, kako kod građana Srbije, tako i kod lokalnih samouprava, a i svih nas, imaćemo jedna dobra rešenja, a u suštini sama činjenica da ste određeni broj sudskih jedinica podigli sa 34 na 66 sigurno da će doprineti da se osnovno Ustavom proklamovano pravo svakog građanina na pravično suđenje na jednaku zaštitu prava, na pravna sredstva, na pravično suđenje u razumnom roku, kao podsticaj ravnomernijeg opterećenja sudova i postupajućih sudija. Sva predložena rešenja su jako kvalitetna. Mislim da ono što ste ovim predlogom zakona u odnosu na april mesec, gde sudske jedinice dobijaju sledeća mesta kao što su Topola, Aleksandrovac, Bela Crkva, Vrnjačka Banja, Bojnik, Sopot, Žagubica, Inđija, Bosilelgrad, Vladičin Han i Bajna Bašta, da će se pre svega nosioci pravosudnih funkcija kao i građani Srbije koji su najbitniji u celoj ovoj priči, koji ostvaruju svoja prava biti u suštinskoj prednosti u odnosu na zakon koji je bio u aprilu mesecu. U istom kontekstu posebno želim da naglasimi da apostrofiram da je područje opštine Vrnjačka Banja vraćeno pod nadležnosti Osnovnog suda u Kraljevu i da je sama Vrnjačka Banja dobila sudsku jedinicu, što smo amandmanom kada smo imali prethodni zakonski predlog tražili. Takođe su uvaženi naši razlozi, koje smo naveli u drugom amandmanu, pa je tako uspostavljena nadležnost Višeg suda u Čačku, područje Osnovnog suda u Ivanjici. Nova Srbija je podnela jedan amandman na ovaj zakonski predlog i posebno ću prokomentarisati područje Nove Varoši, da dobije sudsku jedinicu, Osnovnog suda u Prijepolju, zatim da Guča dobije sudsku jedinicu Osnovnog suda u Ivanjici, da Ljug dobije sudsku jedinicu Osnovnog suda i Mionici, kao i da opština Bogatić kao pogranično područje dobije Osnovni sud i javno tužilaštvo radi podizanja opšteg nivoa pravne sigurnosti obzirom da su na njenom području više zastupljena specifična krivična dela karakteristična upravo za pogranične oblasti. Smatramo da je posmatrano iz ugla običnog građanina izuzetno dobro što je prelaznim odredbama u članu 13. propisano da u onim mestima gde se gase sudske jedinice nastavljaju sa radom prijemne kancelarije u kojima će građani moći da predaju pismena i overavaju isprave, odnosno potpis. Ove kancelarije će raditi sve dok javni beležnici ne počnu sa radom. Na ovaj načini u ovim mestima moći će da se obavlja najelemnatarnija pravna radnja pa samim tim neće biti potrebe da dobar deo stanovništva ovih mesta morati tim povodom da putuje u druga mesta. Zakon u prelaznim odredbama precizno navodi šta sve Visoki savet sudstva i resorno ministarstvo kao nadležne institucije treba da urade do početka primene ovog zakona tj. do 1. januara 2014. godine. Član 12. Predloga zakona propisuje da će osnivanje sudova i javnih tužilaštava za područje KiM biti uređeno posebnim zakonom, a članom 17. se predviđa da će ovaj zakon biti donet najkasnije do 31.12.2013. godine, čime se postiže hronoška konzistentnost kada je ovaj zakon kao celina, kao i materija koju on reguliše u pitanju. Želeo bih na kraju ovog dela prvog zakonskog predloga da kažem i to da smo podneli jedan amandman za Topolu, iako je u Topoli sada omogućeno da postoji sudska jedinica u okviru suda u Aranđelovcu. Želeo bih da kažem da smo podneli jedan amandman pa ćemo o tom amandmanu koji bi bio još jedno kompromisnije rešenje posebno razgovarati i obrazložićemo ga kada se bude odlučivalo u pojedinostima tj. kada budemo raspravljali o amandmanskim predlozima. Na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova želim da istaknem nekoliko činjenica. Naime, sudstvo je jedan od tri međusobno nezavisna elementa u sistemu podele vlasti. Stoga se izmenom člana 6. dodatno potencira autoritet i nepristrasnost suda kao institucije, što treba da u praksi dodatno ojača nezavisnost sudstva, posebno od izvršne vlasti, ali i od bilo kakvog i bilo čijeg pokušaja da se utiče na tok i ishod sudskog postupka. Dodaju se i članovi od 8a do 8v, kojima se drugačijim načinom obezbeđuje zaštita prava na suđenje u razumnom roku. Naime, trenutno jedino pravno sredstvo koje stranka u postupku ima, koja smatra da joj je ovo pravo povređeno, je podnošenje ustavne žalbe Ustavnom sudu. Novim rešenjem stranci se daje mogućnost da se obrati neposredno višem sudu i da, pored ubrzanja postupka i njegovog okončanja, u razumnom roku dobije i nadoknadu zbog povrede ovog prava. Važno je napomenuti da je ceo postupak odlučivanja po ovom zahtevu hitan. Za očekivati je da će na ovaj način, pojačanom sudskom zaštitom ovog prava unutar samog sudskog sistema, biti značajno smanjen broj žalbi, kako Ustavnom sudu, tako i Evropskom sudu za ljudska prava. Radi ujednačavanja sudske prakse u Republici Srbiji jako je važna odredba člana 8. Predloga zakona kojom se predviđa da apelacioni sudovi održavaju zajedničke sednice i obaveštavaju Vrhovni kasacioni sud o potrebi utvrđivanja ili izmene pravnog shvatanja, odnosno raspravljanja spornih pitanja od značaja za funkcionisanje sudova u Republici Srbiji, kao i ujednačavanje sudske prakse. Na ovaj način postići će se jednako postupanje sudova u istim pravnim stvarima, što će obezbediti jednakost građana pred zakonom. U vezi sa tim i odredbama u članu 13, kojima se briše nadležnost Vrhovnog kasacionog suda, je da utvrđuje načelne pravne stavove radi jedinstvene sudske primene prava, kao i obaveza ovog suda da obezbedi jednakost stranaka u sudskim postupcima. Članom 19. Predloga zakona daje se mogućnost višim, kao i drugim sudovima koje odredi Visoki savet sudstva, da obrazuje posebne službe za pomoć i podršku svedocima i oštećenima, što je svakako dobro rešenje za građane Srbije. Članom 21. dodatno je precizirana inače već postojeća procedura podnošenja pritužbi, tako što se propisuje postupanje sa nejasnim, nerazumljivim, odnosno pritužbama uvredljivog sadržaja. Član 24. propisuje da se postupak prijema sudskih pomoćnika bliže uređuje aktom nadležnog ministra, a u cilju jednoobraznosti njihovog prijema u svim sudovima u Republici Srbiji. Jako je važna i odredba u članu 32, kojom se predviđa prelaz jednog bitnog dela nadležnosti resornog Ministarstva pravde i državne uprave na Visoki savet sudstva i to počev od 1. juna 2016. godine. U pitanju je nadležnost za utvrđivanje merila za određivanje broja sudskog osoblja za obavljanje poslova pravosudne uprave za primenu sudskog poslovnika, kao i izvršenje nadzora nad trošenjem budžetskih sredstava opredeljenih za rad sudova. Na ovaj način će se svakako dodatno ojačati nezavisnost sudske vlasti u Republici Srbiji, što je inače najveći zadatak Visokog saveta sudstva. Kada govorimo o uređenju sudova, mislim da su svi predlozi ovog zakona i rešenja iz zakona jako dobri, ali mora se povesti računa o tome da je pre one prve reforme pravosuđa, konkretno u Kraljevu, suđenje u parnicama bilo mesec za mesec, eventualno dva meseca, a da sada imamo jedan veliki problem, da se sada suđenja zakazuju za pet, šest, sedam, osam meseci. Kakvo je to suđenje u razumnom roku koje mi predlažemo, kada se to ne primenjuje u praksi? Siguran sam da ćete vi, sa vašim saradnicima, dojučerašnjim našim kolegama ovde koje izuzetno puno cenim, kao i vas, naći mogućnost da sve što je na papiru u predlozima zakona, to je dobro. Ali, ako sutra na terenu imamo drugu situaciju, onda ništa nismo uradili. Jako je dug put da građani Srbije, kada krenu u neku parnicu, da ostvare svoja prava a da ne širim priču koju sam više puta sa ove govornice rekao, da ne pričam o izvršenju, gde je posebna priča. Hajde bar da ovaj deo, koji dođe do pravosnažne presude, bude brži, jer zaista mislim da građani pokazuju jedno nestrpljenje kada je to u pitanju, a najmanje je vaša krivica. Krivica je onih koji su nekim lošim potezima, pre svega smanjenjem broja sudija koji su u međuvremenu vraćeni i jednih opštih predloga i trenutnih rešenja, dosta pomutili situaciju, kada su u pitanju sudovi. Tu bih naglasio još jednu stvar. Morate nešto učiniti da, u trenutku ove ekonomske krize koju imamo, nađete mogućnost da se na bilo koji način smanje troškovi sudija koji putuju iz grada u grad. To je izuzetno puno. Smatram da, konkretno za područje Apelacionog suda u Kragujevcu, da ljudi koji putuju pa provedu u putu tri, četiri sata dnevno, niti mogu kvalitetno da rade svoj posao, niti je to dobro za njih, kao ni za stranke, kao ni za državu. Tu nešto mora da se desi jer smatram da, osim određenih realnih rizika u svemu tome, postoji i nešto što opterećuje i često su situacije, naročito u zimskom periodu, nemogućnosti takvih dolazaka itd. Smatram da ti nosioci pravosudnih funkcija imaju izuzetno važnu ulogu u pravosudnom sistemu. Ja sam u jednom trenutku rekao, kada smo donosili te predloge, da je to jedan „putujući cirkus“. Ako imate u jednom gradu tužioca koji putuje iz drugog grada ili sudiju, pa ovaj ide na 50 kilometara, a ovaj iz njegovog grada, mislim da je to necelishodno. To se tada, u tom periodu govorilo, da se spreči određena korupcija u nekom mestu. Verujte mi, ministre, izreći ću to još ovog puta, da bih podsetio, pošto sam i u prošlom mandatu to rekao, mnogo je bolje kada je nosilac pravosudne funkcije iz svog grada. Svaki građanin Srbije, odnosno tog grada, zna ko je taj čovek i ako je bilo šta vezano za korupciju mnogo će lakše, ko je sklon tome, ja ne kažem bilo šta, mnogo je lakše da se nešto tako uradi u drugom gradu, nego u svom gradu gde živite. Znači, da pođemo od pretpostavke da se to nikada neće dogoditi, ali to je bio argument zbog čega je u tom periodu napravljeno sve to, pa su ogromni troškovi, pa država nema novca, pa se dešava da ne mogu da budu plaćeni ni veštaci, ni porotnici, advokati itd. Mislim da su izuzetno veliki troškovi u tom pravcu i smatram da tu morate da nađete kvalitetna rešenja. Inače, rešenja iz svih predloženih zakona su jako dobra. Poslanička grupa Nove Srbije će sigurno podržati ove zakonske predloge, ali samo još malo da, sve ovo što stavimo ovde u Skupštini i u Vladi, da bude malo još primenljivije sa dodatnim zalaganjem i u praksi. Na kraju, osvrnuću se samo još na ova dva zakonska predloga. Jako su dobra sva rešenja. Detaljnije ćemo o njima reći kada budemo govorili u amandmanskom delu, kada budemo govorili u pojedinostima. Dosta toga je rečeno kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama iPredlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. Naravno, postoje tu i određene objektivne stvari. Znamo da sudska istraga ide u nadležnost tužilaštva. I jedan i drugi zakonski predlog su jako dobri. Na kraju ću još jedanput da ponovim da ćemo u Danu za glasanje podržati zakonske predloge, kao Nova Srbija. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, SPO i DHSS su zagovornici reformi od osnivanja naših političkih stranaka, posebno reformi u oblasti pravosuđa, zbog onoga što još uvek nismo iskorenili iz našeg pravosuđa, a to je da imamo prilično sporo, neefikasno pravosuđe, u velikoj meri još uvek zavisno od izvršne vlasti i osećaja koji ima svaki građanin koji traži pravdu, a naravno, pravosuđe je jedan važan segment državne vlasti, a to je da kod nas pravosuđe ne funkcioniše na zadovoljavajući način. Ali, to nisu ocene samo građana naše poslaničke grupe, to su ocene i Brisela, ali i Evropski sud za ljudska prava u Strazburu koji je zatrpan raznoraznim tužbama iz Srbije zbog nefunkcionisanja pravne države je još jedan pokazatelj koliko smo u političkom smislu bili u pravu. Mi smo kao politička stranka glasali za prethodnu mrežu sudova, upravo zbog onih analiza koje prate i analizu ovog predloga zakona, a to je da postojeća mreža sudova i sistem funkcionisanja 2008. godine nisu bili na zadovoljavajućem nivou. Mi ćemo podržati i predloge zakona o uređenju sudova, predloge zakona o izmenama Zakona o javnom tužilaštvu, izmene krivičnog zakonodavstva, iako smatramo da je tu potrebna ozbiljna kodifikacija krivičnog zakonodavstva i Predlog zakona o uređenju sudova, jer mislimo da su ta rešenja dosta dobra. Prethodni predlog zakona o mreži sudova koji ste vi podneli i srećom povukli iz procedure, zaista je bio očajan predlog i dobro je što ste u međuvremenu dosta pažljivije prišli rešavanju ovog problema. Jer, bez obzira što sam ja kragujevački poslanik, neću pomenuti Kragujevac, jer je Kragujevac i dalje ostao jedan od pravosudnih centara, ali ću pokušati u ime moje poslaničke grupe da se podignem na taj pijedestal objektivnosti i da vam najdobronamernije ukažem na rešenja za koja mislim da nisu dobra. Tačno je da je u ove nepune tri godine postojeća mreža sudova pokazala veliki nedostatak. Raspon priliva predmeta je skoro u srazmeri 1:7, što znači da je jedan sudija ili tužilac sedam puta opterećeniji u odnosu na nekog svog kolegu koji radi u nekom drugom sudu i to je posebno izraženo u Prvom i Drugom opštinskom sudu u Beogradu, koji imaju 30% priliva predmeta u 2012. godini u odnosu na priliv predmeta u celoj godini. Možete zamisliti građane Beograda ili one koji se sude pred ta dva opštinska suda ili advokate i stranke koje traže pravdu, kakva je njihova životna i pravna pozicija kada se suđenja zakazuju na sedam, osam, devet ili deset meseci, pa se onda zbog nekog procesnog razloga odlože itd. Vi ste sada predložili da u Beogradu postoje tri osnovna suda, odnosno još tri suda u Mladenovcu, Obrenovcu i Lazarevcu. Naše mišljenje je da je u Beogradu ipak potrebno više sudova. Ako pogledamo da su sudske jedinice za teritoriju stanovnika od osam do 70 hiljada, prosta računica ukazuje da Beograd sa blizu dva miliona stanovnika ne može da odgovori potrebama pravosuđa sa svoja tri osnovna suda na teritoriji grada Beograda i da mi nećemo mnogo odmaći u rešavanju postojećih problema, a da ne pričam o tome koliko sudije imaju predmeta u radu, po nekoliko stotina. Drugo, kriterijumi koje je radna grupa za izradu mreže sudova i sudskih jedinica uzela u obzir su pravedni. Ali, čini nam se da nisu uvek dobro odmerili i vidi se da mnogi od njih ne znaju, izuzev na geografskoj karti, gde se nalaze određena mesta, pa uz pozivanje na tradiciju, saobraćaj, broj stanovnika, površinu opštine, dostupnost pravde itd, jasno je da nisu dobro odmeravali. Navešću nekoliko primera. Od Lazarevca do Valjeva je nepunih 40 km, a imamo tri osnovna suda – Lazarevac, Mionica, Valjevo. Nemam ništa protiv toga. Ali, recimo, od Čačka do Ivanjice je negde oko 50 i nešto, blizu 60 km, brdsko-planinsko područje i Nušić, naš veliki satiričar je nekada po kazni služio u Ivanjici i postojala je ona šala u njegovo doba – ići ćeš ti meni na službu u Ivanjicu. Ivanjica je lepo mesto, tu su dobri ljudi, ali, nema nikakve logike da opštinski sud iz Guče bude vezan, odnosno stanovnici opštine Lučani da budu vezani za Ivanjicu, jer niti postoje saobraćajne veze, niti postoji tradicija, niti navika ljudi da idu u taj sud, itd. Sasvim je logičnije bilo da ostane sudska jedinica u Guči i da bude vezana, što se tiče nadležnosti, što je tradicionalno i bilo, za Osnovni sud u Čačku, pa čak je bolje rešenje da bude Osnovni sud u Požegi ili da budu vezani za sud u Arilju, jer su saobraćajne i sve ostale veze mnogo bolje. Ovako, posebno u zimskim uslovima, mnogi neće moći fizički da odu do Ivanjice. Ako uporedimo onu vezu koju sam spomenuo - Lazarevac-Valjevo i veza Lučani-Ivanjica, onda ćemo videti da neki od tih kriterijuma nisu ispoštovani. Drugo, u sadašnjoj sudskoj jedinici u Guči postoji zgrada u državnoj svojini u koju je država investirala 2003. godine, zadržan je Prekršajni sud, službe obezbeđenja, troškovi grejanja, IT mreža u sudu je dobro osnovana i mi mislimo da zaista postoji mnogo razloga da taj sud dobije svoju sudsku jedinicu i da ona bude pod nadležnošću Osnovnog suda u Čačku. Sledeći sličan primer su opštine Varvarin i Ćićevac. Varvarin je od 1907. godine, ako se ne varam, imao svoj Osnovni sud. To su opštine sa blizu 30.000 stanovnika. Sadašnja sudska jedinica u Varvarinu je služila za to da građani Ćićevca i Varvarina tu ostvaruju najveći deo svojih prava. Zaista, jedna tako dva velika mesta će biti vezana sada za Kruševac, gde ni smeštajni kapaciteti u Kruševcu nisu tako dobri. U sadašnjoj zgradi osnovnog suda sudije drže, to sam lično video, predmete i na podu i po ormarima i po hodnicima, a opet u Varvarinu postoji sudska zgrada. Dosta sudija, mislim njih osam, onda pomoćnika, zamenika tužilaca, njihove porodice i 11 advokata sa svojim porodicama će se odseliti za Kruševac. Ako pričamo o ravnomernom razvoju, o decentralizaciji, o tim evropskim kretanjima, verujte mi da će se u ova dva mesta sa gubitkom sudskih jedinica apsolutno izgubiti još jedna perspektiva za ostanak ljudi u tim mestima. Jer, primera radi, bez obzira što je država infrastrukturno zadnjih godina zaista dosta ulagala u Guču, Guča permanentno gubi broj stanovnika. Sa odlaskom sudske jedinice, on će sigurno obeshrabriti sve one koji žele da se obrazuju i da ostanu da žive u tom mestu. Primera radi, u jednoj od najstarijih zgrada u Guči nekada je bilo više dece nego što sada ima stanara u toj zgradi. Taj demografski proces pražnjenja cele Srbije će biti sa nekim od predloženih, a po nama loših rešenja nastavljen. Ne mislim da ste za to samo vi odgovorni. Znam da ste imali veliki problem da sa ovako malim brojem sudskih jedinica zadovoljite sve one koji možda i po vašem mišljenju treba da imaju sudsku jedinicu ili osnovni sud, ali, recimo, neka rešenja su dobra. Recimo, to što Topola ima sudsku jedinicu koja je vezana za sud u Aranđelovcu je dobro. To je 12 ili 13 kilometara, zavisi kojim putem se ide, starim ili novim. Stanovnici Topole su imali problem, posebno u zimskim uslovima da dođu pred bivši okružni, a sada pred viši sud u Kragujevcu, tako da su to dobra rešenja. Ali, imamo i sud u Pirotu i Osnovni sud u Dimitrovgradu. Opet je tu geografski sve blizu, saobraćaj je dobar, ravnica je, tako da ima prostora da Ministarstvo prihvati neke od amandmana. Mi smo pratili i amandmane ostalih poslaničkih grupa, a i mi smo podneli amandman u tom pravcu da se, po nama, ipak ove nelogičnosti koje postoje isprave, ali, kažem, u najboljoj nameri. Postoji po nama još nekoliko opravdanja, ako uporedimo ostala rešenja, u prilog ovog našeg amandmana i našeg predloga. Recimo, Sopot ima sudsku jedinicu koja pripada Osnovnom sudu u Mladenovcu. Sopot je opet geografski i saobraćajno jako dobro povezan sa Mladenovcem i u zimskim i u letnjim uslovima, tako da nikakav problem nije. Stara Pazova ima osnovni sud, a sudska jedinica u Inđiji, ako se pogledaju neki drugi kriterijumi po nama je logičnije da bude obrnuto, da bude osnovi sud u Inđiji, a sudska jedinica u Staroj Pazovi, ali to nije ono što građane posebno uzbuđuje. Ono za šta su građani posebno zainteresovani to je gubitak ili osnovnog suda ili sudskih jedinica. Naravno, da u potpunosti razumemo da će sa početkom rada javnih beležnika i notara, posle izmena Zakona o izvršenju i obezbeđenju da će mnogi problemi koji nam sada deluju nerešivo, početi da se rešavaju. Ali, ipak bez obzira što je najveći deo sudskih predmeta, pričamo o parnicama i krivičnim postupcima koji su najzastupljeniji pred osnovnim sudom, i upravo taj sud je, i najopterećeniji sud u odnosu na sve ostale sudove, čini nam se da ipak treba neke sudske jedinice drugačije razmestiti u odnosu na postojeća rešenja. Što se tiče Zakona o uređenju sudova, naravno da je dobro uvođenje upravitelja suda. Oko suđenja u razumnom roku, milion jedan primer iz prakse smo imali, kršenja tog elementarnog ljudskog prava i ono je i danas prisutno. Sigurno da i ta zatrpanostUstavnog suda prigovorima građana te vrste, zatrpanost Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu, ukazuje da smo mi kao stranke koje se apsolutno zalažu za sveobuhvatniju reformu, korenitu, za primenu onih rešenja koja su i u svetu dala najbolja rešenja i koja su primerena našim uslovima. Kada smo mi o svemu tome pričali, i gospodin Vladan Batić koji je bio uvaženi ministar pravde, je razmišljao na način na koji mi sada razmišljamo. On je jedini ministar pravde koji je tada uz visoko personalno veće sa obrazloženjem razrešio 200 sudija koji su zaista bili, ne samo za razrešenje, nego i za neke druge postupke. To je ministar koji je inicirao organizovanje osnivanje Specijalnog suda za ratne zločine, predlagao je osnivanje specijalnog suda za organizovani kriminal i korupciju. Dobro je što je ova Vlada na tragu borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije, ali da je slušan na vreme gospodin Batić, mi bismo pored Tužilaštva za organizovani kriminal i korupciju danas imali i Specijalni sud za organizovani kriminal i korupciju. I da ne pričam o tome, da je vratio dostojanstvo sudijskoj profesiji, jer u vreme kada je postao ministar smatralo se da u pravosuđu rade nesposobni muškarci i žene bogatih ljudi. U kampanji je gospodin Vladan Batić, obećao da će podići sudijama platu na tada nezamislivih 1000 maraka. To se zaista i ostvarilo, da će materijalno tehnički uslovi rada suda biti apsolutno poboljšani, i to se uradilo. I mnoge, mnoge zgrade poput nekih sudova u malom mestu, recimo suda u Osečini, ili suda u Guči, dobile su zaista, zahvaljujući pre svega gospodinu Batiću, jedan dostojan izgled. Ono što sam zaboravio da kažem, što se tiče mreže sudova, to je da sumnjam da ćete raspored predmeta, arhive, materijalno tehničkih sredstava, ljudstva, i svega ostalog moći da izvršite do 1. januara 2014. godine. To je nepunih mesec i po dana, kada zakon stupi na pravnu snagu, mislim da treba da prihvatite predlog kojim će se taj rok produžiti, jer ćemo mi u suprotnom u januaru imati posebnu sednicu kojom ćemo taj rok produžiti. Znam da je vaša namera najbolja, ali da naprosto to teško i ostvarivo. Što se tiče, Zakona o uređenju sudova i tog obraćanja neposredno višem sudu za zaštitu prava na suđenju u razumnom roku, to rešenje ima svojih prednosti, jer vidimo da Ustavni sud, pored toga što je prezatrpan da ima i određene selekcije, u pogledu prigovora građana. Pa, tako recimo za slučaj ubistva gardista u Topčideru, taj predmet dugo nije mogao da dobije odluku Ustavnog suda u pogledu prigovora suđenja u razumnom roku. Ali, zato je predmet gospodina Miškovića ekspresno rešen, čini mi se, za nepunih dva meseca u odnosu na prijem. Ne mislim da je to loše što se rešio predmet za gospodina Miškovića, ali mislim da je loše što se nije rešio predmet za gardiste i mnogi drugi predmeti za koje je zainteresovana javnost. Očigledno je da i u tom delu postoji velika doza nedoslednosti. Što se tiče disciplinovanja sudija, mislim, da s obzirom obavljaju javnu funkciju, jednu od izuzetno značajnih funkcija, da su to rešenja koja su dobra, da je dobro uvođenje i sudskih dana. Zatim, ujednačavanje sudske prakse, apelacionih sudova sa vrhovnim kasacionim sudovima. Onda, međunarodna pravna pomoć upravnih sudova, posebno pomoć Visokog saveta sudstva svedocima i uopšte oštećenim licima u posebno osetljivim predmetima. Jer, bez obzira što mi imamo institut svedoka saradnika, svedoci smo da u mnogim predmetima u posebno osetljivim predmetima, svedoci su i dalje izloženi ogromnim i neprimerenim pritiscima, a ne samo svedoci, nego i oštećeni. U pogledu Zakona o sudijama, ako neko pogleda program naših političkih stranaka, onda će videti da smo mi ona načela koja smo prvo promovisali sa osnivanjem našeg političkih stranaka, to su nezavisnost sudijske funkcije, stalnost sudijske funkcije, javnost u izboru i ocena rada sudija. Sva predložena rešenja su po nama dosta prihvatljiva. Mi ćemo u svakom slučaju glasati za predloge zakona o sudijama jer oni pojačavaju odgovornost sudija. Vrednuje se na bolji način uspešnost rada sudija. Visoki savet sudstva će imati odrešene ruke da predlaže kandidate za sudije sa obukom na Pravosudnoj akademiji, ali mi smo i ranije imali određenih prigovara u tom smislu da nikako po nama kandidati sa Pravosudne akademije ne treba da budu favorizovani u odnosu na bilo kog kandidata koji ispunjava objektivne kriterijume da bude izabran za sudiju. Što se tiče Zakona o javnom tužilaštvu, po nama je, bez obzira što izveštaj glasi onako kako ga sastavlja onaj ko ga sastavlja, da je možda najveći kvalitet to što Narodna skupština će dobijati godišnji izveštaj o radu Republičkog javnog tužioca i što ćemo moći konačno da raspravljamo o jednom takvom izveštaju i da ga usvojimo ili da ga odbacimo. Ima i određenih prigovara i kontradiktornih tumačenja inicijative ministra pravde Republičkom javnom tužilaštvu za ocenu rada određenih sudija. Sa jedne strane to možemo da razumemo jer Ministarstvo je do sada kada su se građani obraćali, naravno videću u Ministarstvu pravde neki krov nad celokupnim pravosuđem, Ministarstvo je govorilo da nije nadležno. Sa druge strane, plašimo se eventualnih mogućnosti zloupotrebe jednog ovakvog instituta. Samo da zaključim, gospodine predsedavajući, zahvaljujem se i izvinjava se što sam prekoračio vreme, mi ćemo za ove predloge zakona izuzev mreže sudova, a o tome ćemo odluku doneti po vašem izjašnjavanju prihvatanju amandmana, podržati, a mrežu sudova zavisno od stava Ministarstva pravde. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Andrić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, verujem da su, kako građeni, tako i zaposleni u pravosuđu željno iščekivali setove ovih zakona, posebno Zakon o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Pre svega, iz razloga da bi videli koja će rešenja biti ponuđena i da se mnogi od njih vratili kućama u mesta svojih prebivališta i da ne bi morali na posao svakodnevno da putuju što je bilo prouzrokovano prethodnim rešenjem. Mislim da je njihov entuzijazam naglo opao kada su videli rešenja koja ste ponudili, posebno u ovom zakonu o područjima sudova popularno nazvanim zakonom o mreži sudova, a mi iz Lige socijaldemokrata Vojvodina smo se zaista nadali da će rešenja biti malo drugačija. Imali smo nadu nismo imali prevelika očekivanja pošto je i prethodni predlog koji ste povukli iz procedure nije bilo srećno rešenje za nas. Nažalost, imamo priliku da po mom mišljenju vidimo najgore rešenje mreže sudova do sada. Vidimo jedno slobodno mogu da kažem - smišljeno razbijanje utvrđenih sedišta sudova na teritoriji AP Vojvodine iz razliku od naših kolega iz SMV, mi iz Lige socijaldemokrata, Vojvodinu smatramo da je upravo to ključno pitanje i da je upravo najveći problem to što se pojedini sudovi i sudske jedinice, odnosno pojedini viši sudovi usmeravaju ka apelacijama u Beogradu, a određene sudske jedinice naslanjaju se na neke druge osnovne sudove što do sada nije bio slučaj. Upravo iz tog razloga mi iz Lige socijaldemokrata smatramo da nije dobro to što je predlagač ovog zakona Vlada Republike Srbije i da nije dobro što se o ovom zakonu raspravlja ovde u Skupštini Republike Srbije, kada se radi o sudovima sa teritorije AP Vojvodine. Mnogo bi bolje rešenje bilo da je predlagač tog zakona Vlada Vojvodine i da se o tom zakonu raspravlja u Skupštini AP Vojvodine, kao o zakonodavnom telu u odnosu na sudove, koji se nalaze na teritoriji AP Vojvodine. Vidim da se predsedavajući smeška, ali moram da vas podsetim, to je rešenje koje je nekada postojalo i Vojvodina je nekada imala te nadležnosti, imala je nadležnosti da uređuje mrežu sudova na svojoj teritoriji. Takođe, je imala i Ustavni sud i želeo bih odmah da razoružam ove teoretičare zavere, Vojvodina je tada kao i sada bila sastavni deo Republike Srbije i tu sastavno treba i da ostane, ali sa ovim nadležnostima. Zašto ovo govorim? Ovo govorim iz razloga što se tada ne bi dogodilo da Kovin bude sudska jedinica Smedereva, ne bi se dogodilo da za Viši sud u Pančevu, da apelacija bude u Beogradu, a ne u Novom Sadu, kao što je to do sada bilo. Jasno je koje su namere ovde iskazane, jasno je da se ponovo teži ka centralizmu Beograda koji treba da odlučuje o tome kako ćemo svi mi da živimo i mi u Vojvodini, oni u Nišu i u Novom Sadu, u Subotici. To je bila namera ovakvim predlogom zakona o mreži sudova. Mi iz LSV vrlo jasno vidimo koje su vaše namere i smatramo da to nije put ka EU, da to nije put kojim nas vi kao Vlada navodno vodite, pošto o tome pričate, pošto EU ne poznaje centralizam ni ovog niti bilo kojeg drugog tipa, tako da vas upozoravam i molim da to ne radite. Vojvodina ima određene specifičnosti, specifičnosti koje su opredeljene tradicijom, istorijskim nasleđem, specifičnosti koje se neguju vekovima, neguju se i od posle Drugog svetskog rata i upravo iz tih razloga jeste ta AP. Još jednom vas molim nemojte to da radite, da mi kažete da vi možete bolje od nas koji živimo u Vojvodini da znate da li je Kanjiži potreban osnovni sud ili ne, da li je Kanjiži potrebna sudska jedinica ili nije, da li Kovin treba da bude sudska jedinica Pančeva ili da bude sudska jedinica Smedereva. Da li Bačka Topola treba da ima osnovni sud? Mi jako dobro znamo da Bačka Topola treba da ima osnovni sud i 150 godina je duga tradicija Osnovnog suda u Bačkoj Topoli? Zašto je sada odjednom Bačka Topola sudska jedinica i zašto Kula nema osnovni sud? To je pitanje. Vodili ste se brojem predmeta, koji se rešavaju u pojedinim sudovima, vodili ste se u udaljenosti određenih sudskih jedinica, pretpostavljam da će to biti odgovor i za Pančevo, pošto gospodin ministar nije o tome pričao kada je pričao o razlozima zašto je Pančevo, Višem sudu u Pančevu, apelacija u Beogradu. Pretpostavljam da će odgovor biti da je to udaljenost Pančeva koja je bliža Beogradu, nego Novom Sadu. Isto tako, Novi Kneževac je bliže Kanjiži. Ada i Čoka su bliže Senti, a gravitiraju prema Kikindi. Da li je to bio kriterijum? Mislim da kriterijum nije bilo to, mislim da su kriterijumi bili druge prirode. Ono što je takođe vrlo značajno, bez obzira što postoji individualno pravo na upotrebu tumača u sudskim postupcima, kolektivno je pravo, na upotrebu jezika. Jedan odbornik SNS u Skupštini Grada Subotice, odakle sam ja, izašao je za govornicu i rekao – u upotrebi je u Srbiji ćirilično pismo i srpski jezik i to je tačno, ali je takođe u gradovima, u Vojvodini je u upotrebi šest službenih jezika. U gradovima u upotrebi različiti jezici. Konkretno u Smederevu, u službenoj upotrebi nije mađarski jezik, a u Kovinu jeste. Nije u upotrebi ni rumunski jezik, a u Kovinu jeste. Mi iz LSV svakako ćemo se obratiti međunarodnim institucijama da zaštite upotrebu jezika i pisma u vezi ovog zakona. Takođe se priča o finansijskim sredstvima koja su neophodna za konstituisanje mreže sudova, pa imamo 66 osnovnih sudova u Republici Srbiji. Da AP Vojvodina ima izvorne prihode, kao što se LSV zalaže, da li mislite da bi bio problem da Bačka Topola dobije osnovni sud? Naravno da ne bi bio. Da li mislite da možemo da odlučimo o tome da li bi Vojvodina imala policijsku upravu? Imala bi i to. Upravo iz tog razloga, mi nikada nećemo odustati od toga, od našeg programa, od toga da Vojvodina ima zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast i izvorne prihode i imovinu. Tada ćemo sami moći da uredimo mrežu sudova i sve ostalo na način kako mi smatramo da je potrebno, kako smatramo da je najbolje za građane Vojvodine. Da niste imali baš najbolje namere prilikom predlaganja ova četiri zakona i njihovih izmena i dopuna, takođe se vidi i iz zakona o javnom tužilaštvu. Ono što sam ja primetio jeste da ste proširili, prilično ste proširili šta znači ukidanje javnog tužilaštva, pa se onda smatra ukinutim i javno tužilaštvo koje menja teritoriju na kojoj postupa, pa onda sledstveno tome, javni tužioci iz tih tužilaštava, nastavljaju da vrše funkciju zamenika. Zašto se javno tužilaštvo smatra ukinutim, ukoliko nastavlja da postoji u sedištu u kojem postoji do tada, na teritoriji tog tužilaštva se osniva novo i tu je neophodno imenovati novog javnog tužioca, a ne zamenika, da biste doveli one, za koje vi mislite da su podobni. To takođe nije dobro rešenje. Da zaokružim, kao osnovni zakon jeste zakon o sedištima i područjima sudova koji je za nas vrlo značajan i smatramo da je to osnovno političko pitanje cele ove grupe zakona. Mi smo uložili amandmane i upozoravamo vas da usvojite naše amandmane i da odreagujete na vreme, da sprečite centralizam koji nam se, ja vidim, ponovo smeši. Znamo dokle nas je to dovelo, dokle nas je dovelo centralizovanje Srbije na ovaj način. Sprečite to na vreme. Hvala.
Reč ima ministar Selaković.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa velikom pažnjom i strpljivo slušam raspravu, moram da reagujem u nekim situacijama kada se izreknu informacije koje nisu istinite. Dakle, početi upravo od onoga što je uvaženi kolega Varga skrenuo pažnju, ne Zakonom o mreži sudova, već Zakonom o službenoj upotrebi jezika i pisma se reguliše kako će biti upotrebljavano jezik i pismo određene manjinske zajednice na području, odnosno na teritoriji Republike Srbije. Tu apsolutno nema nikakvog spora, ne Zakonom o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, i ja moram da izrazim ovom prilikom, iako donekle ima veze zaista sa ovom temom o kojoj ste vi govorili, ali moram da izrazim veliko zadovoljstvo i učešćem predstavnika nacionalnih saveta nacionalnih manjina u trenutnom radu radne grupe za izmenu i dopunu Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Jedan izuzetno konstruktivan pristup, istakao bih, između ostalog i gospodina profesora Korheca, koji je na jedan konstruktivan način tome pristupio i mogu da istaknem da imamo veoma dobru saradnju. Dakle, ne Zakonom o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, već Zakonom o službenoj upotrebi jezika i pisma koji je nužno potrebno doneti u Srbiji, jer je ovaj važeći u dobroj meri prevaziđen i nije u skladu sa dostignutim nivoom manjinskih prava koja su definisana Ustavnom i drugim zakonima u našem pravnom sistemu. Podsetiću vas, kada se već pozivate na nešto iz prošlosti, nekada je Novi Sad bio sedište Dunavske banovine, pa je ta banovina u dobroj meri prelazila i Savu i Dunav i zahvatala dobre delove Šumadije. Nekada je i Skoplje bilo srpska prestonica, pa više nije. Neke stvari su se promenile. Ne znam kako to niste rekli da u područje Apelacionog suda u Novom Sadu, dolazi područje Višeg suda u Šapcu. Zašto to niste pomenuli? Sada je ispalo da neko narušava nešto što postoji u Vojvodini. Ljudi iz Pančeva, kada krenu za Novi Sad, njima je i onda bliže da idu preko Beograda, nego da idu preko Zrenjanina. Do Beograda im treba 17 kilometara a Beograd i Pančevo su u dobroj meri, još 1929. godine, bili prepoznati kao buduća konorbacija. Dakle, spajanje više gradova u jedan grad. To se dogodilo sa Beogradom i Zemunom, uz jačanje infrastrukture, uz nadamo se, ekonomski oporavak. To će se dogoditi između Beograda i Pančeva. Vi sada kada idete između mnogih gradova, nemate utisak da ste iz jednog grada prešli u drugi, a ovo jeste primer. Upravo primer. Ne znam šta je tu problem racionalizacija troškova. Ako imate u vidu da smo Zakonom o sudijama, to je ono što je gospodin Spasojević malopre govorio, da smo planirali da troškovi odvojenog života i putni troškovi budu priznavani isključivo nosiocima pravosudnih funkcija republičkog i apelacionog ranga, zar nije bolje da se iz pančevačkog Višeg suda, odnosno da sudije koje će sa područja pančevačkog Višeg suda biti birane u apelacioni sud u Beogradu, da putuju u Beograd umesto u Novi Sad. Ne vidim u čemu je tu problem. Uz to, moram na nešto da vam skrenem pažnju. Koncept apelacionih sudova nema za cilj da stvara u Srbiji različita pravna područja. Dakle, praksa, bilo da je novosadski, bilo da je beogradski, niški, kragujevački apelacioni sud, ona mora da bude ujednačena. Ako se već pozivamo na prošlost, onda možemo da vidimo da je upravo različitost pravnih područja vodila nekom putu kojem ne vidim pretnju u ovom trenutku da bilo šta vodi. A to, ako će iz Kovina, postoje, u pravu ste, ljudi su navikli na neke stvari. I ovaj zakon u nekim delovima se trudi da promeni neke možda lošije navike. Ja i dalje mislim da je jedan od najmultietničkijih gradova u Srbiji upravo Beograd. Kada pogledate po broju pripadnika različitih nacionalnih zajednica koje u njemu žive. Ne vidim šta je tu sporno. Hvala Bogu da je tako. Hvala Bogu da imamo toliko jezika u službenoj upotrebi u AP Vojvodini, jer mislim da nam to i kao narodu i kao državi može da služi isključivo na čast i na ponos i ništa drugo. Hoćete da kažete da će nekome ko živi u Kovinu a ko je recimo pripadnik mađarske nacionalne zajednice, namerno kažem – zajednice, grubo je možda reći manjine ili rumunske, da će mi biti uskraćeno pravo na suđenje, odnosno vođenje postupka na maternjem jeziku? Sud je dužan da to uradi. Sada ću vam izneti jedan podatak. Pripadnici manjinskih zajednica čine oko trećine stanovnika opštine Vršac. Nedavno su u vršačkom sudu, gde je najbrojnija manjinska zajednica rumunska, imali su problem da u takvoj sredini obezbede vođenje postupka na rumunskom jeziku. Taj problem je rešen upućivanjem sudije i zato i postoji institut upućivanja. Postoji nešto o čemu je gospodin Varga govorio kada smo usvajali nacionalnu strategiju i zaista sam se zainteresovao i upoznao u punoj meri sa dimenzijama tog problema, vođenja postupka na maternjem jeziku stranke u postupku, ali znate u kom smislu? U smislu da čak ne samo administrativni radnici u sudu, već i nosioci pravosudnih funkcija koji dolaze iz reda neke nacionalne zajednice ne poznaju stručnu terminologiju na jeziku na kome se postupak vodi. Ubedljiva većina njih mnogo bolje poznaje stručnu terminologiju na srpskom jeziku nego na svom jeziku i to je nešto čime će morati kroz svoje specijalističke programe da se bavi Pravosudna akademija, da osposobljava te ljude, u tom smislu stručne terminologije na njihovim jezicima. To je zadatak suda, ne možete da kažete da zato što će se ići osam kilometara sad od Kovina u Smederevo, u ostalom, videli ste da se ovim zakonom uvodi mogućnost da se u sudskoj jedinici sudi, ne samo u građanskoj materiji, kao što je to bilo do sada. Zaista ne vidim problem zašto bi takvo jedno pitanje bilo nerešeno. Imate institut upućivanja sudije i ja mislim da i treba namerno, da će to biti u interesu sudija, koje su iz reda drugih nacionalnih zajednica, da se usavršavaju i da budu upućivani ako treba, jer podsetiću vas, upućivanje je nešto što i u kriterijumima za ocenu rada, ali i sudeći dani koje smo čuli isključivo od jednog poslanika do sada, pomenute treba da služi kao nešto što će donositi prednost pri vrednovanju rada samog nosioca pravosudne funkcije, dakle, ako bude upućivan u ovim slučajevima koje sam naveo, ili ako bude odlazio u određene opštine na sudeće dane. Kažete, zašto Kula nema sud? Pretpostavljam da je ova vaša primedba došla iz razloga što niste pratili, istina u mom današnjem uvodnom izlaganju nije bilo reči o tome, ali sam nekoliko puta upravo govorio o tome. Dakle, imate Vrbas i Kulu koji su udaljeni jedan od drugog grada otprilike oko devet kilometara, neko bi rekao 11, neko bi rekao sedam, svejedno, možemo da se nađemo i na sredini, možemo i da kažemo da je najviše. Dakle, kada posmatrate odvojeno Kulu i Vrbas, oni nemaju neophodan broj predmeta da bi bili odvojeni sudovi. Ako spojite ta dva grada i pridodate im i Srbobran vi dobijate sud na čijem području živi negde oko 104, 105 hiljada stanovnika, vi dobijate jedan ozbiljan sud. Ovde je zaista bilo pitanje da li ćemo staviti da sedište suda bude u Kuli ili u Vrbasu, zato što su i po broju stanovnika i po strukturi naseljenosti, dakle, koliko živi u ruralnim, koliko u urbanoj sredini i po broju predmeta, što je mnogo bitno, približno jednaki jedan drugom. Dakle, imaćemo suđenja organizovana i u građanskoj i u krivičnoj materiji i u Kuli i u Vrbasu, ali ćemo zato rasteretiti Viši sud u Novom Sadu koji u ovom trenutku pokriva područje od 10 opština i jednog grada, 680 hiljada stanovnika i onda će i Vrbas koji nije bio i Srbobran, doći u područje Višeg suda u Somboru gde u ovom trenutku nemamo opterećenost sudija, kada uporedimo sa Novim Sadom, to su neverovatne disproporcije. Sa naše strane apsolutno dobronamerne sugestije su bile. Naravno, poštujem to što je jedan deo poslanika skrenuo pažnju na neke izuzetke od kriterijuma. Bitno je da vi uspostavite pravilo i najveći broj slučajeva se rešava po pravilu. Upravo to, najveći broj slučajeva se rešava po pravilu, a izuzetke, tu i tamo, morate da imate. Upravo je izuzetak ono što ukazuje na postojanje pravila. Mislim da sam, manje – više, odgovorio zaista na sve što ste pokrenuli, najdobronamernije moguće, ali u ovome ne vidim, dakle u našem postupku, apsolutno ništa što ste vi nazvali nekom teorijom zavere. Nažalost, ono čega smo svedoci, u odnosu na period od pre 20 ili 25 godina, Srbija u celini, pa i sama AP Vojvodina, je područje stalne depopulacije. Sve je manje ljudi, sve je manje subjekata prava. Da li su to fizička, da li su pravna lica, nebitno je. Mi ovim otvaramo možda jednu temu o kojoj u Srbiji neće da se govori naglas, a to je što nažalost zbog gubitka stanovništva mi dobijamo sve veći i veći broj opština koje gube kapacitet da budu opštine. Gube kapacitet. Vi danas imate situaciju u Srbiji da u nekim opštinama se jedva nađe diplomirani pravnik koji će da bude načelnik opštinske uprave. Kažete – nikako Evropa. Ne vidim na koji se način ovde vrši centralizacija. Centralizacija bi možda bila da ukinemo četiri apelaciona suda, a uvedemo jedan, što možda za zemlju od sedam miliona i 300.000 stanovnika jeste neka mera. Jedna Kalifornija ima deset puta više stanovnika i ima jedan apelacioni sud i neuporedivo je razvijenija od Srbije. Kažete – nije Evropa centralizacija. Hoćete da kažete da Francuska nije u EU? Najcentralizovanija zemlja zapada. Ne kažem da je to odlično. Uvek treba naći neki balans, neku sredinu, Nisam rođeni Beograđanin. Koliko sam protiv beogradizacije, toliko sam i protiv novosadizacije. Bilo koje svođenje u jedan centar nije dobro. Dajte da napravimo nešto što je u meri naših sadašnjih mogućnosti, što je racionalno. Imate promene i u područjima drugih apelacija. Ne vidim da je iko ustao i rekao – evo, to nam se menja. Kad pominjete i policijsku upravu, hajde i to da pomenem. Za mene je mnogo bitnije kako se radi, nego kako je nešto organizovano. Da li je organizacija po meri potreba. Možda bi najbolje bilo za nas, kao državu, da nam se u velikim gradovima vrate kvartovi, pa da umesto jedne policijske stanice vi imate 10, 15, 20 područnih stanica. Nemamo novca za to. To je suština. Mi za to nemamo novca. Dajte da stvorimo neke uslove da se pravna sigurnost, da se pravna predvidivost, što je mnogo bitno, podigne na jedan način i na jedan nivo koji će omogućiti adekvatan ekonomski oporavak Srbije i koji će omogućiti vladavinuprava na onom nivou koji je u Srbiji u ovom trenutku neophodan, ali mnogo više moguć išto više budemo išli linijom mogućeg, uveren sam da ćemo i ostvarivati ono što je neophodno. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dragan Andrić, replika.
Potrudiću se da budem kratak. Nisam rekao ništa po pitanju Višeg suda u Šapcu i apelacije u Novom sada. Takođe, mislim da to nije dobro rešenje. Mislim da ste me vi vrlo dobro razumeli kada sam pričao o relativizaciji autonomije Vojvodine. Tako je, prošlost je ono što je bilo, a budućnost je ono što nas čeka, ali to ne znači da ne treba da promenimo ono što smo u jednom trenutku, naše sada već istorije, mislim na tu 1988, 1989, godinu, promenili, praktično, ustavnim pučem, to ne znači da AP Vojvodini ne treba vratiti zakonodavnu nadležnost koju je imala, to ne znači da Skupština Vojvodine ne bi na bolji način rešila mrežu sudova na teritoriji AP Vojvodine. Mislim da dolazimo do onoga na šta sam sumnjao, da kažem. Rekli ste u jednom delu svog izlaganja da se ide ka tome da se gradovi spajaju. Pomenuli ste u jednom trenutku da Pančevo teži ka tome da postane sastavni deo Beograda, pretpostavljam da treba da postane opština Beograda. Ne znam šta građani Pančeva o tome misle. Možemo da uzimamo i dobre i loše primere. Možemo da kažemo da je neka država manje ili više centralizovana. Možemo da kažemo da su neka prava nekada postojala, a više ih nema, a neka će možda postojati u budućnosti. Možda će neka Vlada imati više razumevanja koja dođe posle vas za potrebe građana Vojvodine. Postoje izuzeci koji potvrđuju pravilo, ali zašto baš ti izuzeci? Zašto baš Kanjiža? Zašto baš Kula? Objasnili ste. Ima smisla. Ne želim da budem zajedljiv. Ne želim da kažem da… (Predsedavajući: Vreme.) … su suštinski vaše namere loše. Samo sam ukazao na neke stvari koje smo mi primetili i za koje smatramo da treba da budu drugačije. Iz tog razloga poslanici LSV neće podržati ovaj zakon u ovom obliku. Da li će naši amandmani biti usvojeni, videćemo. Hvala.
Reč ima ministar Selaković.
Rekli ste – šta bi građani rekli. Znate, u nekim slučajevima verovatno bi se građani, evo naveli ste primer Kovina, rukovodili nekom svojom ustaljenom navikom. Kao neko ko je radio u obrazovnom sistemu naše države, mogu da vam kažem da 90% Pančevaca studira, ne u Novom Sadu, nego u Beogradu, da se 90% njih leči u Beogradu, a ne u Novom Sadu. Podsetiću vas na to vreme koje ste vi pomenuli. Pomenuli ste da je izvesnim pučem, ne znam šta, rađeno. U tome nisam učestovao, a verujem da niste učestvovali ni vi. Koliko se sećam, AP Vojvodina je bila ono poslednji preživeli rezervat Šuvarevog obrazovnog sistema, koji je bio sulud. Znači, u Beogradu deca učila na jedan način, a u Pančevu na drugi. Dajte negde da se rukovodimo zaista životnim razlozima. Kada pitate ljude gde im je lakše da odu u Novi Sad ili u Beograd, grad u kome živi preko 100 hiljada stanovnika? I Vršac je bliži Beogradu, nego Novom Sadu. Geografija je jednostavno takva. Nismo mi određivali gde će šta da bude. Ovde je taj primer do te mere izražen zato što govorimo o velikom gradu, govorimo o velikom sudu, govorimo o sudu u kome je bilo izuzetno ozbiljnih problema. Kada pogledate statistiku i godišnje izveštaje sudova o radu, zabrinjavajući problemi u radu pančevačkih sudova, zabrinjavajući. Niko nije reagovao. Ako postoji, a možemo da se složimo da postoji veliki problem u izvršenjima u našim sudovima, pančevački sud je jedan od prvaka u Srbiji po tome. Ono što sam malopre rekao, dakle, pitanje je ujednačavanja sudske prakse. Ne vidim na predlog ovih rešenja kao neku vrstu akata, kako ste vi to rekli. Ne, mislim da će ovo poboljšati efikasnost i racionalizovati troškove radi, ali naravno ne na uštrb pravičnosti. Ono što ste malopre napomenuli, zaista to mogu samo da podržim, ovaj predlog zakona. Narodna skupština nije nešto kroz šta će Vlada samo nešto da provlači akte koje predlaže. Svedoci ste bili da sam u prethodnom periodu kao ovlašćenik predstavnik Vlade, zastupajući određene predloge zakona u ovoj skupštini, bio predlagač i zakona koje je Skupština svojim amandmanima i menjala. Uveren sam da će upravo u jednoj dobroj i plodnoj raspravi i u načelu i u pojedinostima oni delovi ovog predloga zakona, kao i druga tri predloga zakona, kao i oni koji su u drugim pretresima biti u određenoj meri, gde to prepozna većina u Narodnoj skupštini, ispravljeni. Zahvaljujem. Izvinite ako sam oduzeo previše vremena.
Reč ima narodni poslanik Mirna Kosanović.
Poštovani predsedavajući, predstavnici Ministarstva, poštovane kolege i koleginice, s obzirom da ćemo danas u objedinjenoj načelnoj raspravi govoriti o Predlogu zakona o sedištima i područjima sudova, javnih tužilaštava, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, za početak ističemo činjenicu da je Ustavom Republike Srbije propisano da se osnivanje, organizacija, nadležnost, uređenje i sastav sudova uređuje zakonom, te je to razlog da se ovi predlozi nađu pred parlamentom Republike Srbije. Svakako, ova materija je i ranije bila uređena zakonom, ali su tokom njihove primene uočeni određeni normativni nedostaci, koji su se sastojali i od neadekvatne teritorijalne organizacije, od neadekvatne podele nadležnosti između osnovnih i viših sudova, od neujednačenosti prakse, što sve dovodi do problema u funkcionisanju sudova i ostvarivanju prava građana, pre svega na pravično suđenje, odnosno suđenje u razumnom roku, kao fundamentalnih ljudskih prava, koja su zagarantovana Evropskom konvencijom o ljudskim pravima i koja su imanentna demokratskim društvima. Kako je ova materija podeljena u četiri različita, ali međusobno komplementarna zakona, govorićemo pojedinačno o svakom od ovih zakona. Predlog zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, važeći zakon je u primeni od 1. januara 2010. godine i po ovom zakonskom rešenju u Srbiji trenutno postoji samo 34 osnovna suda i veliki broj sudskih jedinica, njih 102. Taj broj je zamenio prethodni broj od 138 opštinskih sudova. Uočeno je da je ovakvo rešenje neodgovarajuće, te da bi bilo celishodno povećati broj sudova na 66 i izvršiti redukciju sudskih jedinica. Ovakav predlog je zasnovan na analizi dosadašnjeg rada, godišnjem prilivu predmeta i potrebi da se sudska vlast učini dostupnijom stanovništvu kako bi se ostvarila potpuna, efikasna zaštita prava. Veliki broj sudskih jedinica, između ostalog, doveo je do neefikasnosti, povećanja troškova, budući da su se mnogo postupci vodili izvan sedišta suda, što je sveukupno pokazalo nedovoljne kapacitete, uz bezbednosni rizik stalnih izmeštanja sudskih spisa izvan zgrade suda. Postojeća mreža sudova i javnih tužilaštava pokazala se kao nefunkcionalna, skupa, sa nejednakom opterećenošću sudova i sudija, javnih tužilaca i njihovih zamenika, pokazala je neujednačenost sudske prakse, što samo po sebi dovodi do neravnopravnog pristupa sudovima, odnosno pravdi, nejednakosti građana i stranaka, pravnoj nesigurnosti i neefikasnosti, kao i u velikim nedostacima u radu, a i u neopravdano dugom trajanju sudskih postupaka, što se može smatrati i pravnim, a takođe i političkim problemom. Da bi se ovi problemi rešili, tj. da bi se doprinelo efikasnijem radu sudova, ne samo da je potrebno unaprediti mrežu, već je neophodno i izvršiti i primeniti i druge zakone, ne samo sadržane u ovom setu zakona, već i one koji po svojoj materiji takođe unapređuju rad sudova i rasterećuju građane do sada uočenih velikih problema, a to su Zakon o javnom beležništvu, Zakon o izvršenju i obezbeđenju, Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, koji će naročito uticati na to da se izmesti deo dosadašnje nadležnosti osnovnih sudova sa samih sudova, a to bi bilo u interesu građana. Jedno od zakonskih rešenja mreže sudova za područje Beograda kao glavnog grada je da se umesto dosadašnja dva osnovna suda, Prvi i Drugi sud, sa četiri sudske jedinice, osniva šest sudova i to Prvog, Drugog i Trećeg osnovnog suda i osnovnih sudova u Lazarevcu, Obrenovcu i Mladenovcu sa sudskom jedinicom u Sopotu. Slično rešenje je dato i za mrežu tužilaštava, isto kao što je dato i za sudove. Promena mreže sudova podrazumeva osnivanje novih sudova, kao i izmenu područja, odnosno teritorije za određene više sudove. Na primer, Viši sud u Beogradu ima područje šest beogradskih osnovnih sudova, kao i područje nadležnosti apelacionih sudova, kojima se takođe proširuje teritorijalna nadležnost u odnosu na onu koja je utvrđena postojećim zakonom. Cilj koji se svakako želi postići ovim zakonom je da se uspostavi delotvorno, efikasno, moderno i ekonomično pravosuđe, radi ostvarivanja prava na pristup pravdi, efikasno rešenje problema građana i privrednih subjekata sa što manje troškova, sa brzim donošenjem odluka u interesu društva u celini. Pravo na suđenje u razumnom roku i pravo stranke u sudskom postupku da sud o njenim pravima odluči bez nepotrebnog odugovlačenja, ovo pravo je zagarantovano Konvencijom za zaštitu ljudskih prava, koju je Republike Srbija ratifikovala, čime je prihvaćena i obaveza poštovanja tog istog prava. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, važeći zakon je donet 2008. godine, a primena je počela 1. januara 2010. godine. Postojeći važeći zakon je u svojoj primeni pokazao određeni broj nedostataka, pre svega kod podele nadležnosti između osnovnih i viših sudova, neujednačenost sudske prakse u postupanju Apelacionog suda, što je ukupno sa neadekvatnom mrežom sudova doprinelo velikom problemu u funkcionisanju sudova i ostvarenju prava građana na suđenje u razumnom roku. Zakonska rešenja kojima se predlaže bolji pravni okvir radi poboljšanja sudske prakse i radi efikasnije suđenja, rešenja koja su do sada predložena imaju efekte na sve sudove. To je Visoki savet sudstva, Ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa, na građane i na pravna lica. Nadležnost višeg suda u prvom stepenu se proširuje za sva krivična dela protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom, kao i za krivično delo korupcije, bez obzira na zaprećenu kaznu. Proširuje se nadležnost ovog suda za odlučivanje po žalbama na odluke osnovnih sudova u svim merama obezbeđenja prisustva okrivljenog, kao npr. što je pritvor, kao i za krivična dela za koja je zaprećena kazna do pet godina. Nadležnost privrednih sudova se proširuje na uređenje autorskih i srodnih prava i ostalih prava vezanih za ovu materiju, s tim što se iz njihove nadležnosti izuzima vođenje postupka u sporovima koji se odnose na likvidaciju i stečaj. U pogledu nadležnosti prekršajnog i drugostepenog prekršajnog suda uređuje se nadležnost prekršajnog apelacionog suda za suđenje u drugom stepenu, koji u prekršajnom postupku donose organi uprave, što je spadalo u nadležnost prekršajnog suda. Proširuje se i nadležnost upravnog suda za pružanje međunarodne pravne pomoći u okviru svoje nadležnosti. Značajna novina koja se propisuje ovim odredbama zakona je u odredbi člana 2. gde se dodaju članovi 8a do 8b, kojim odredbama se daje mogućnost strankama koje smatraju da im je povređeno pravo na suđenje u razumnom roku da se obrate neposrednom višem sudu sa zahtevom za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, te bi shodno predloženom rešenju neposredno viši sud, ukoliko smatra da je ovakav zahtev opravdan, odredio nižem sudu rok u kome je dužan da završi postupak, a takođe može stranci odrediti i privremenu nadoknadu za povredu prava koja se isplaćuje iz budžeta. Ukoliko bi viši sud našao da je ovakav zahtev neopravdan, doneo negativnu odluku, dozvoljava se mogućnost žalbe Vrhovnom kasacionom sudu. Ideja predlagača zakona je da se poveća sudska disciplina i da se smanji broj podnetih ustavnih žalbi Ustavnom sudu, kao i broj predstavki Evropskom sudu za ljudska prava. Međutim, u ovom trenutku građani i stručna javnost se suočavaju sa jednom vrstom dileme u pogledu svoji h mogućnosti za ostvarenje prava koja su zajamčena Ustavom Srbije. Ustav Srbije je predvideo mogućnost podnošenja ustavne žalbe kao sredstva pravne zaštite ne samo onih ljudskih prava koja su garantovana Ustavom, već i onih prava koja su garantovana i koja proističu iz Evropske konvencije o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda. Naime, ustavna žalba predstavlja vrlo efikasno pravno sredstvo u okviru pravnog sistema i preduslov je za građane Srbije za sačinjavanje i mogućnost predstavke pred Evropskim sudom za ljudska prava. Iz zakonskih mogućnosti koji se nude ovim zakonom, a kao što je pomenuto, moguće je obraćanje neposredno višem sudu u slučaju povrede prava na suđenje u razumnom roku, nije precizno rečeno da li građanima, koji smatraju da im je povređeno pravo zagarantovano Ustavom, ostaje i dalje paralelna mogućnost sačinjavanja ustavne žalbe uz mogućnost koja se nudi ovim zakonskim rešenjem ili se ta mogućnost u buduće gubi, budući da Ustavni sud štiti ljudska prava u slučajevima kada u okviru pravosudnog sistema nije predviđena mogućnost sudske ili druge zaštite Ustavom zagarantovanih prava, među kojima je i pravo na suđenje u razumnom roku. Ukoliko je ovakvo zakonsko rešenje način da se pozicija Republike Srbije pred Evropskim sudom poboljša, da se smanji šteta u tom smislu da bi se broj predstavki smanjio, onda bi ovako predloženo zakonsko rešenje trebalo prihvatiti. Predlogom ovog zakona i proširenjem nadležnosti pojedinih sudova i organizacionim promenama bio bi smanjen broj starih predmeta budući da analize pokazuju najveći broj predmeta kod osnovnih sudova. Neke novine zakona kao što su uvođenje upravitelja sudova, racionalniji odnos po pritužbama građana, profesionalizacija rada sudijskih pomoćnika i prelazak nadležnosti ministarstva na Visoki savet sudstva u svakom slučaju su znaci modernizacije i nove percepcije vladavine prava. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, važeći zakon koji je usvojen 2008. godine, a primenjuje se od 2010. godine, uređuje položaj sudija, postupak njihovog izbora, prestanka sudijske funkcije i razloge razrešenja, zatim položaj sudija porotnika i disciplinsku odgovornost sudija. Pošto je praksa ukazala na to da odredbe koje se odnose na nezavisnost sudija, kao i druga načela koja garantuju njegov položaj, upućivanje na rad u drugi sud, odredbe o disciplinskoj odgovornosti, nisu dovoljno precizne, te se pristupilo izmenama. Govorićemo sada o najvažnijim kako bi se rad pravosuđa u celini unapredio. Svakako da bi trebalo skrenuti pažnju na odredbe koje se odnose na odgovornost sudije za štetu koju prouzrokuje nezakonitim ili nepravilnim radom. Naime, kada je odlukom Ustavnog suda, Evropskog suda za ljudska prava ili drugog međunarodnog suda utvrđeno da su u toku sudskog postupka kršena ljudska prava i osnovne slobode ili da je presuda izostala zbog kršenja prava na suđenje u razumnom roku, sudija će biti odgovoran za štetu samo ako je učinjena namerno, čime se izostavlja mogućnost naplate štete prouzrokovane krajnjom nepažnjom. Odredbama članova 11. i 12. sada se jedinstveno uređuje vrednovanje sudija i predsednika sudova, te se vrednovanje sudija poverava Komisiji Visokog saveta sudstva na koji način će sudije i članovi Komisije višeg stepena vrednovati rad sudije nižeg stepena, budući da raspolažu i sa dužim radnim iskustvom na sudijskoj funkciji i zbog mogućnosti neposrednog uvida u rad sudija nižeg stepena. U slučaju neslaganja postoji mogućnost prigovora i mogućnost vođenja upravnog spora. Odluka o prestanku sudijske funkcije mora biti obrazložena, što do sada nije bilo propisano, a postupak za razrešenje pokreće se po službenoj dužnosti ili na predlog drugih lica i drugih organa. Predlogom zakona se ograničava vreme na koje može biti postavljen za vršioca funkcije predsednika suda, te će se propisati kraći rokovi za trajanje ovakve situacije. Značajna novina se odnosi na član 100. u političkoj stranci, političkom delovanju, te se ograničava u tom smislu pravo za sudiju porotnika i ta prava za sudije porotnike su identična, kao i za ograničenja vezana za sudije. Odredbom člana 30. zakona preciziraju se odredbe koje se odnose na teške disciplinske prekršaje zbog kojih se sudija razrešava, pa se na primer zastarevanje predmeta smatra teškim disciplinskim prekršajem ukoliko se nađe da je u pitanju nesavestan rad sudije, osim kada su u pitanju okolnosti na koje sudija ne može da utiče, kada predmet fizički nije u njegovoj ingerenciji. Cilj navedenih izmena je da se dosledno primene ustavne odredbe koje uređuju položaj sudije i usklađivanje sa međunarodnim standardima. Znači, daje se jedan neophodan pravni okvir za poboljšanje rada pravosuđa u celini, da ono bude delotvorno, efikasno i moderno uz smanjenje nagomilanih zaostataka. Imajući u vidu obim i sadržinu izmena, od kojih su pomenute samo najvažnije, smatramo da će zakon pozitivno delovati na sudije u sistemu sudstva u celini, uključujući i Visoki savet sudstva kao nezavisni i samostalni organ koji garantuje nezavisnost i samostalnost sudova i sudija u odnosu na druge učesnike u postupku i društvo u celini. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, pošto je praksa pokazala da pojedine odredbe važećeg zakona koje su vezane za samostalnost javnog tužioca, hijerarhijski odnos tužilačke funkcije, trajanje funkcije postupka izbora i vrednovanja, treba precizirati i dopuniti s međunarodnim standardima. To se upravo čini ovim predlogom zakona. Ovim predlogom zakona takođe se predviđa i dužnost javnog tužioca da stručno, savesno, nepristrasno, pravično i bez nepotrebnog odlaganja vrši svoju funkciju, pri čemu je dužan da posebno vodi računa o zaštiti oštećenih, kao i o sprečavanju diskriminacije po bilo kakvom osnovu. Novi zakon daje mogućnost da se jednim javnim tužilaštvom pokrije područje viših osnovnih sudova, što je u skladu sa principima racionalnosti. Obavezno uputstvo koje se od strane neposrednog višeg javnog tužioca upućuje nižem, mora biti u pisanom obliku, a obaveza je nosioca javno-tužilačke funkcije da odbije svaku radnju koja predstavlja uticaj na samostalnost u radu javnog tužioca, čime se ojačava jedno od osnovnih načela, načelo samostalnosti funkcije. Značajna izmena se odnosi na postupak izbora na javno-tužilačku funkciju, te se predviđa da Državno veće tužilaca prilikom predlaganja izbora kandidata sastavlja rang listu kandidata na osnovu unapred propisanih merila, koja se objavljuje na internetu, dok postupak razrešenja može biti javan ukoliko to zahteva javni tužilac protiv koga se vodi postupak. Na osnovu svega što je do sada izneto možemo zaključiti da bi na osnovu predloženih izmena i dopuna zakona koji se nalaze danas pred nama mogli pravdu u Srbiji učiniti dostupnom, efikasnom, nezavisnom u svim delovima zemlje, ispravljajući greške koje su učinjene stvaranjem nove mreže sudova, identifikacijom problema sa kojima se sreću sudovi i tužilaštva, posebno oni sa kojima se sreću građani Srbije. Mislimo da je predloženi set zakona iz oblasti pravosuđa odgovor na uočene probleme, da će svakako doprineti ukupnoj zakonodavnoj i pravosudnoj reformi, kao i evropskim integracijama Republike Srbije. Na osnovu toga što je izneto, ističemo da će SDPS u danu za glasanje podržati predložene zakone.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Protić. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je jedan zakon, kao i svi drugi, vrlo važan zakon, koji rešava probleme u jednoj vrlo važnoj oblasti. Malo više ću se zadržati na jednom problemu u koji sam lično upućen, a takvih problema ima i u drugim sredinama i u drugim područjima. Opština Lučani je nekada imala sreski sud, pa opštinski sud, pa sudsku jedinicu. Ovim predlogom zakona se predlaže da nema ni sudsku jedinicu. Opština Lučani ima 22 hiljade stanovnika, 36 mesnih zajednica, 454 kvadratna kilometra. Ovim predlogom zakona predlaže se daOsnovni sud opštine Lučani bude u Ivanjici. Bolje je rešenje da je bilo u Čačku, ali smo shvatili zbog čega je to određeno da bude u Ivanjici. Praktično, dovedeni smo u jednu situaciju da građani ove opštine neće moći u puno slučajeva, u puno prilika da se odazovu sudu, jer je od Guče do Ivanjice 70 kilometara, gde se moraju promeniti tri prevoza. Građanin iz gornjeg dela Dragačeva mora doći u Lučane, iz Lučana da sedne na autobus za Požegu, iz Požege da čeka autobus za Ivanjicu. Male su šanse da građanin koji je otišao da se odazove pozivu suda u Ivanjici da može obdana da se vrati. Izuzev ako ne ide svojim kolima. Da ne govorim o troškovima tog čoveka, građanina koji su tri puta povećani, nego da je Osnovni sud u Čačku, odnosno zanemarljivi troškovi ako bi sudska jedinica bila u Guči, za šta smatram da će ministar imati puno razumevanja i sagledati taj problem. Govorili smo nešto o tradiciji. Opština Lučani ima tradiciju i zgradu suda 1949. i 1950. godine su napravili građani, jer nisu imali sud. Prethodni je za vreme rata bio porušen, pa smo bili opredeljeni na Čačak. Ako bi se sudska jedinica u Guči ukinula, ona ima 18 službenika koji bi morali biti premešteni u druge sudove. Samim tim povećavaju se troškovi države. Ako bi putovali u Čačak ti troškovi za 11 meseci iznose 2.200.000, ako bi putovali u Ivanjicu 2.500.000. Kao poslaniku bilo bi mi mnogo lakše da objasnim i da mogu da kažem ukidanjem sudske jedinice u Guči, država u ovoj situaciji kakva je štedi 10.000.000 dinara. To bi mi bilo lakše da kažem da je to razlog zbog čega se ukida sudska jedinica. Međutim ne vidim da je to razlog, jer samim tim što će ti službenici putovati, imaće povećane troškove. Tačno je da je zgrada suda u Guči pristojna zgrada, koja je 2003. godine objavljena i dovedena u jedno pristojno stanje. Građani su mi rekli da nismo 1949. i 1950. godine pravili zgradu za nešto drugo, nego za sud. Da li sam pogrešio ili ne, ne znam, rekao sam – neće ona biti prazna, tu će biti sudska akademija. Gospodine poslaniče, naši očevi nisu pravili tu zgradu za akademiju, nego za sud. Sud je sa sedištem u Guči, što je otprilike neki centar naše opštine, pa građani za koje smatram da imaju jednaka prava sa ostalima da traže zaštitu na sudu, mogu doći i peške, a oni dalji traktorom. U Ivanjicu ne mogu tako da idu. Drugo, ako bi se desilo da se ta sudska jedinica ukine, bojimo se gospodine ministre da pojedini građani ne uzmu sud u svoje ruke. Pošto nemaju sud u Guči, oni će probleme rešavati sami, da li bio problem međa, da li ovo ili ono. To ne bi bilo dobro i svrsishodno. Verovatno ste imali neku viziju kada ste smatrali da treba ukinuti i tu sudsku jedinicu u Guči, jer nama je nepoznat pravi razlog. Dobro sam vas čuo, možda čak i sa tog mesta ste rekli da ćemo urediti sudstvo da bude u službi naroda. Možda sam malo neskroman, ali sam čak očekivao da će u svakoj opštini ostati sudska jedinica, imala ona 22.000 stanovnika kao Opština Lučani, ili imala 12. Verovatno ste našli neki razlog, po vama opravdan, pa to nije ostvareno. Možda bi tu bili neki troškovi, za mene isti, možda manji, ne mogu da ulazim u to, ali mogu da vam kažem da smo mi jako nezadovoljni sa ovim predlogom, jer smatramo da jedna tolika teritorija opštine treba da poseduje tu, barem sudsku jedinicu. Kolika je razuđenost Opštine Lučani, jedan deo Opštine Lučani pripojen je Požegi, a jedan deo je pripojen Kraljevu, baš zbog te razuđenosti. Još jednom ponavljam i odgovorno tvrdim da građani neće moći da se odazovu na poziv suda u Ivanjici. Ne zato što oni to neće hteti, nego zato što menjaju tri prevoza. Prevoz je toliko redak, obično ide ujutru iz gornjeg dela Dragačeva ka Lučanima i popodne se vraćaju. To je uglavnom zbog radnika. Sud kada poziva građanina na sud, on gleda svoj raspored i svoju satnicu kada će ga pozvati. Veliki broj građana neće moći za dana da ode i da se vrati u Ivanjicu. Sudska jedinica u Guči ima 6000 predmeta koji su u izvršnom postupku i u postupku. Ne mogu da procenim da li je slabost sudija što je ovoliki broj predmeta, ali i to dokazuje da sudska jedinica u Guči treba da ostane. Zamislite kada taj broj predmeta unesemo nekome u neki drugi sud. Sud u Ivanjici baš i ne raspolaže nekim kapacitetom prostorija. Lično smatram i drago mi je što sam razgovarao i sa drugim poslanicima koji su me podržali i smatraju ono što smo mi pregledali, da je ovo sigurno jedan od opravdanijih razloga da Vlada odnosno ministar, na predlog ministra, donese rešenje da sudska jedinica ostane u Guči. Još jednom molim da se sagledaju ovi podaci i da prihvatite amandman koji sam podneo, da bi građani bili zadovoljni. Ja ću glasati za ove zakone o sudijama i tužiocima. Ali, moram sačekati, da bih se opredelio, odluku Vlade odnosno resornog ministra kada je u pitanju raspored suda i sudija. Hvala.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Smatram za potrebno da, zarad građana i bližeg informisanja njih samih, reagujem na ovakvo izlaganje. Naime, prva stvar, kao što sam malo pre u replici vašem jednom kolegi rekao, to što u jednom gradu neće biti sudske jedinice, a predviđeno je da je ne bude tamo gde zaista ne postoje razlozi racionalnosti da ih bude. Izrekli ste jedan podatak, za koji verujem da ste ga dobili – da ima 6.000 predmeta u Guči. Nažalost, nema. Moram da vam kažem da delegacije različitih opština su se obraćale Ministarstvu pravde i državne uprave, tražile prijem, bile su udostojene, neke su razgovarale sa mnom kada je to dozvoljavalo vreme, neke su razgovarale sa mojim državnim sekretarima i svako je iznosio neki svoj broj podataka o broju predmeta, a podatak o broju predmeta se dobija uvidom u kompjuterski sistem koji vam tačno da koliko predmeta u određenoj sudskoj jedinici odnosno sudu ima. Da li znači da neće biti suđenja? Ne znači. Malo pre sam pomenuo sudeće dane. Zašto ih do sada nije bilo? Zašto to sudovi nisu organizovali? Nekoliko je razloga bilo. Prvi razlog je bio upravo taj što je ubedljiva većina opština u Srbiji imala sudsku jedinicu. Kada bismo razmatrali tu mogućnost koju ste vi obrazložili, da se sud tradicionalno zove sud u Guči, iako je opština Lučani, da bude usmeren na osnovni sud, odnosno da bude deo područja Osnovnog suda u Čačku, mi bismo na takav način ukinuli razlog racionalnosti da postoji i Osnovni sud u Ivanjici, govoreći o broju predmeta, s jedne strane, a s druge strane, sud u Čačku koji je već opterećen brojem predmeta mi bismo dodatno opteretili. Ne bi to bilo značajno, jer po statistici otprilike da u sudu u Lučanima ima posla tek za dvoje sudija. Nije to samo dvoje sudija, svaki sudija mora da bude praćen odgovarajućim osobljem, morate da mu nadoknadite troškove, a to je upravo ovo što ste vi rekli. Ali, ako razlog racionalnosti pokaže da, recimo, ročišta treba da se zakazuju u Lučanima jednom u dve nedelje, onda tu treba da se organizuju sudeći dani. I ne treba građani da se brinu kako će da stignu do Ivanjice, jer predsednik suda u svom godišnjem rasporedu mora da predvidikoliko puta će se, a na osnovu statistike, odlaziti u Lučane. Ono što sam ja zabrinut i što građani većinom ne znaju, a verujte mi da je to mene zaprepastilo kada sam pogledao tu surovu statistiku, u opštinama poput Lučana ili poput nekih drugih opština, recimo i opština iz kojih sam ja poreklom, najveći broj predmeta sa tendencijom rasta jesu predmeti u ostavinskoj materiji. To nam govori da, nažalost, u tim opštinama narod sve više umire. To je razlog zašto sam govorio o tome da 1. septembra započinjemo sa sprovođenjem Zakona o javnom beležništvu, jer po dosadašnjim podacima ispit je položilo ukupno 111 kandidata, sada se sprovodi drugi, odnosno popravni rok za one koji su u poslednjem ispitnom roku polagali pismeni pa su rekli da odlažu svoja usmena odgovaranja. To što ste reklida će građani morati da pređu 70 km, nije tačno. Naime, od Guče do Ivanjice imate 26 km, kada se ide preko Kotraže. (Narodni poslanik Čedomir Protić dobacuje s mesta.) Vi ste rekli sud u Guči, ja sam gledao koja je razdaljina. Možemo uvek da nađemo najudaljeniju tačku ili neko selo u kojem živi još troje ljudi i gde nema ko ni da se posvađa oko međe. Znam, ja sam iz takvog sela. Znate, kad nema subjekata prava, nema ni potrebe za pravom. Nažalost, ali tako jeste. Ako se rukovodimo tom logikom, doći ćemo do podatka da je najoštećeniji Beograd, jer bi ovde svaka opština trebalo da ima svoj sud. Ja ću odmah da kažem, da li je ovaj Predlog zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava savršen – daleko od toga. Vi imate situaciju, recimo, gradske opštine Grocka, koja po broju stanovnika i po broju predmeta zaslužuje da ima svoj sud, ali, mi jednostavno nemamo nikakvu sudsku infrastrukturu na području te opštine. Da li to treba raditi u budućnosti? Da li raditi u tom smeru? Razmotrićemo tu mogućnost i raditi na tome. Imamo problem, malo pre pominjani Kovin. Tu je zgrada izgrađena 1998. godine. Odlična zgrada. Nažalost, više nemamo predmeta da tu bude sud. Da li će se organizovati da jednom u dve nedelje dođe sudija i sudi tu? Da. Stalno će biti do uspostavljanja javno-beležničkog sistema na području te opštine otvorena sudijska kancelarija u kojoj će građani moći da overe sva pismena koja su im potrebna, da predaju sudsku poštu. To će moći da funkcioniše. Znate, u nekim zemljama, kada su se našli u nekom osetljivom istorijskom trenutku, suđenja su organizovana u školama, u javnim građevinama, kada su imali veliki problem u zakazivanju suđenja jer nisu imali dovoljno prostora da to rade. Ovde postoji mogućnost organizovanja sudećih dana i zašto to ne bi bilo organizovano? Dakle, to je problem. Po svojoj izvornoj struci sam pravni istoričar. Šta bi mi bilo milije nego to da se kontinuitet i tradicija postojanja institucija negde sačuva? Čuvamo je gde god možemo. Treba sud da bude u Mionici, zato što je to jedan od najstarijih sudova u Srbiji. Na području Beograda najstariji prvi sud je osnovan u Sopotu, na području opštine Sopot. Jednostavno je. Tamo gde će da bude sud, tamo sudija mora da ima šta da radi, jer njegov kolega u Beogradu ima pet, šest ili osam puta više posla. Obojica primaju istu platu. Priznaćete da nije isto 100 hiljada dinara u Čačku ili u Ivanjici i u Beogradu. U dobroj meri se razlikuje. Prenošenjem značajnog dela nadležnosti u vanparničnom postupku sa suda na javnog beležnika, uz to ću napomenuti da je završena radna verzija u potpunosti izmena i dopuna Zakona o vanparničnom postupku, vrlo ozbiljnih i vrlo važnih, koji će pripremiti uvođenje javnog-beležništva u Srbiju. Pomenuo je kolega Čikiriz izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju - ispravljanje nekih grešaka koje su napravljene u uspostavljanju sistema privatnih izvršitelja. Dakle, da li će građani ovo osetiti u svakodnevnom svom životu? Neće osetiti. Ali da smo išli sa nekim ekstremno velikim brojem sudskih jedinica, isto bi bilo da građani ne osete, ali bi bogami budžet osetio žestoko. Prema tome, hajde da, što kažu, zaključim ovaj odgovor na vaša postavljena pitanja. Od organizacije rada sudova zavisiće koliko će pravda i koliko će pristup pravdi biti prisutan u Srbiji. Počeli smo sa izborom predsednika sudova, Visoki savet je davao predloge, Narodna skupština je počela da bira predsednike sudova, gde se izabere predsednik suda, tu može i da se zavede disciplina u radu. Ne bih se složio sa još nečim što ste rekli, i sami ste rekli - nikad nisam bio u sudskoj zgradi u Ivanjici, ali rekao bih da nemaju kapacitete. Imaju i te kakve kapacitete. I ja mislim, s obzirom na to da Ivanjica, koja je bila u području Višeg suda u Užicu, sada dolazi u područje Višeg suda u Čačku, da će ovakva rešenja koja su predstavljena zadovoljiti potrebe. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Čedomir Protić. Izvolite.
Ja raspolažem podatkom da su predmeti u izvršenju i sudski podatak koji sam rekao. Mi ne stavljamo, gospodine ministre, neku primedbu što je nama osnovni sud u Ivanjici, jer smo shvatili da je Čačak preopterećen, a da Ivanjica možda nije, pa ste to iznivelisali. To jednostavno prihvatamo. Ali, ne može jedna opština od 22.000 stanovnika, tako razuđena, sa ovakvim saobraćajnim vezama kao što je u našoj opštini, vi ste našli da je nege od Guče do Ivanjice 30 kilometara, ali je od Guče do Lučana 20, pa dole do Jelendola još osam, pa je to drugačije. Iz Guče, u redu, ali ne idu na sud u Ivanjicu samo iz Guče, nego idu i oni odozdo, od Morave, u tome se ne slažemo. Nemam nikakvu nameru da nešto obmanem, i ovaj podatak koji ja imam za predmete, to sam skinuo iz suda, ali da nisam samo pogrešio, to su u izvršenju i u postupku, ukupno toliko. Izvinjavam se, jer ne volim da dam neki podatak koji mi nije tačan. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ima jedna narodna koja kaže – tri put meri, pa jednom seci. U slučaju ovih predloga zakona vi ste postupili suprotno. Naime, od aprila pa sve do septembra ove godine, u parlament je stiglo 10 zakonskih predloga koji se odnose na pravosuđe. Vi ste faktički dva, tri puta predlagali određene izmene i dopune ovih pravosudnih zakona koji su danas na dnevnom redu. Mi smo dobili sada ovu treću verziju i ova treća verzija ima tu sreću da se nađe u parlamentarnoj raspravi. Pitala bih vas, gospodine ministre, kako vi to u Vladi usvajate zakone? Kako ih puštate u skupštinsku proceduru, ako vam je potrebno da nekoliko puta predate predloge zakona, pa ih povlačite, pa ponovo predajete, pa ponovo povlačite, i na kraju dobijemo set pravosudnih zakona za koje vi kažete da imaju određene potencijale i to reformske prirode? Sećamo se, pre samo godinu dana ste izjavljivali da nemate nikakvu nameru da reformišete postojeće pravosuđe. Tu nameru ste zaista okrenuli ponovo u svoju suprotnost jula meseca, kada je ovaj parlament na vaš predlog usvojio Nacionalnu strategiju o reformi pravosuđa. Tu postoji određeni diskontinuitet sa pravom političkom voljom, da se nešto ozbiljnije promeni u srpskom pravosuđu. Bar vi, u stvari, takve poruke šaljete. Kada kažete da se zalažete za efikasnost pravosuđa, za ekonomičnost, zalažete se da građani imaju pristup pravdi, zalažete se za to da se pravično sudi, to su vrednosti koje mi zaista podržavamo. Dakle, LDP podržava ova načela i ove ciljeve koje vi proklamujete i koje vi navodite kao razloge – zašto je potrebno da se, između ostalog, donesu i ovi zakoni, jer očigledno da nema dovoljno elemenata koji bi mogli da potvrde da se u Srbiji pravično sudi, da građani imaju pristup pravdi, da je ekonomično suđenje i da je efikasno. O tome govore neki egzaktni podaci. O tome govori 13.000 žalbi građana koje su podnete Ustavnom sudu, 17.000 žalbi koje su podnete Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu, o tome govori činjenica da je za protekle dve godine 300% porastao broj građana koji su se obratili Evropskom sudu za ljudska prava, što dovoljno govori o tome šta ste vi u proteklih godinu i nešto dana uradili i u kojoj meri građani Srbije nemaju i dalje poverenja u srpsko pravosuđe. Pored ovih podataka, podsetila bih vas i na činjenicu da, recimo, 2012. godine, 18% manje imate rešenih predmeta u odnosu na 2011. godinu. Trend se nastavlja i za 2013. godinu, a u međuvremenu je 10% smanjen priliv novih predmeta. Broj postojećih starih predmeta povećan je19%. To dovoljno govori o efikasnosti pravosuđa, da ne govorim o ostalim načelima. Sada vi očekujete od nas podršku za ovaj set pravosudnih zakona, očekujete da podržimo sve ono što ste predložili. Kao razlog za to navodite da ste bili promišljeni, da ste bili efikasni u dosadašnjem vašem radu, jer se pretpostavlja da ste vratili oko 600 sudija, sada želite da promenite ovu mrežu sudova i tužilaštava, želite da promenite Zakon o uređenju sudova, Zakon o sudijama, Zakon o javnim tužiocima. Dakle, kada počnemo da analiziramo ove pojedinačne zakone, možemo da ustanovimo nekoliko konkretnih činjenica, kada se govori o Zakonu o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Ono što je i kroz ovu raspravu provejavalo i ono što je jasno na prvi pogled, to je da se radi o jednom, u pretežnoj meri političkom predlogu zakona. Kada je gospodin predsednik Odbora za pravosuđe, skupštinskog, govorio o sedištima sudova, on je između ostalog napomenuo da je primoran da govori o tome zbog izborne kampanje koja se očekuje, i građani iz mesta iz kog on dolazi očekuju da imaju i osnovni sud i očekuju sve one benefite koje građani očekuju od vlasti. Dakle, očigledno da se zaista očekuju skorašnji izbori i da je između ostalog i ovaj zakon u funkciji, pored svega, u toj nekoj budućoj izbornoj kampanji. Zašto je još moje mišljenje da je ovo ogroman vaš doprinos u politizaciji pravosuđa? Činjenica da ste vi promenili nadležnosti apelacionih sudova, i to Apelacionog suda u Novom Sadu i Apelacionog suda u Beogradu, tako što ste zamenili Šabac za Pančevo. Novi Sad dobija Šabac, a Beograd dobija Pančevo. Nije to geografija, gospodine ministre. Najmanji je ovde problem prostorna udaljenost Pančevo od Beograda i Pančeva od Novog Sada. Ovde je u stvari problem odnos ove vlasti prema autonomiji, odnos Beograda prema Novom Sadu. Dakle, očigledno je da i dalje postoji jedno elementarno nepoznavanje šta je to Pokrajina Vojvodina i apsolutno nepoznavanje činjenice da je Vojvodina sa svojim potencijalima zaista spremana da da svoj ogroman doprinos za modernizaciju Srbije. Na ovaj način, na koji vi veoma suptilno i perfidno negirate autonomiju Pokrajine Vojvodine, vi jasno šaljete poruku šta mogu Vojvođani da očekuju za ubuduće kada se razmišlja o autonomiji. Nema tu drugog razloga za ovo rešenje koje ste vi ponudili. Normalno da građani neće putovati u apelaciju da se sude, oni prosto apelaciju koriste kao jedan žalbeni sud. Nema tu benefita za građana kada vi na ovaj način napravite tu razmenu nadležnosti između jednog grada u Vojvodini sa drugim gradom koji se nalazi u centralnoj Srbiji. Drugi član koji je apsolutno dokaz za to što tvrdim da se ovde radi o jednom političkom zakonu je taj član 12, koji govori o osnivanju sudova i javnih tužilaštava nadležnih za teritoriju AP Kosovo i Metohija. Njihova sedišta i područja na kojima vrše nadležnost uređuju se posebnim zakonom i to je u redu. Dakle, politika LDP je jasna u pogledu Kosova. Jasno je da ste vi preuzeli politiku LDP, ali očigledno imate neki problem oko sprovođenje te politike. U čemu se tu sastoji problem sa sprovođenjem? Radi se o iskrenosti. Radi se o tome da ste vi u obavezi da kažete istinu. Kada se ta istina prećutkuje, onda mi iz LDP i građani Srbije imaju pravo da kažu da ne govorite istinu. Unapred se izvinjavam ako se bilo ko našao uvređenim oko toga, ali prosto ste me vi ohrabrili kada ste govorili o tome da su postojala neka suluda rešenja. Ako vas predsedavajući nije upozorio da bi trebali, u smislu člana 116, između ostalog da vodite računa i o tome da li ćete sa tim terminom uvrediti nekoga, isto se nalazim prozvana i pozvana da vam kažem da ovde u ovom članu nedostaje istina i nedostaje jedna velika doza iskrenosti. Druga stvar koja je takođe problematična je povećanje broja osnovnih sudova. Vi kažete da te sudske jedinice nisu bile dobro rešenje, da ćete vi sada sa ovim vašim zakonom nešto bitnije promeniti. Evo šta ćete da promenite. Vi ste udvostručili broj osnovnih sudova, a pri tome ćete umesto te 102 sudske jedinice, pored nekih sudskih jedinica koje ste ostavili, osnovati i te neke prijemne privremene kancelarije, navodno do početka rada javnih beležnika. Faktički ćete imati veći broj osnovnih sudova, a tamo gde nemate osnovne sudove ostaće vam sudske jedinice, pa kako god ih nazivali, u stvari to je to. Dakle, toliko o efikasnosti, toliko o ekonomičnosti, pre svega, koja vam je bila glavni razlog kada ste govorili o potrebi da se promeni broj osnovnih sudova na uštrb tih sudskih jedinica. Da se vratim na tu neku dozu iskrenosti, odnosno istine. Postoji problem u Srbiji kada neko ko smatra da onaj drugi ne govori istinu ne može jasno i glasno da kaže da laže, zato što je taj termin po mišljenju mnogih, a to i gospodin predsedavajući vrlo dobro zna, uvredljiv, bez obzira što konkretizuje činjenicu da neko ne govori istinu. Dakle, laž ne može da se ulepša. Ne možemo eufemizmom da pokrivamo laž. To vam je isto kao kada se vi, recimo, u nekom sudu obratite jednom pravosnažno osuđenom za atentat na premijera ove države i kažete mu da je ubica, vi dobijete opomenu od strane predsedavajućeg, odnosno sudije, koji kaže da je to uvredljivo po ubicu. Ne, ubica je ubica. On je pravosnažno osuđen i nema tu eufemizma kada se govori o tako ozbiljnom krivičnom delu i činu. To su neke nijanse koje samo govore o tome koliko je potrebno da se malo drugačije ta politika koja je već prihvaćena kao svoja ujedno i realizuje. Kada govorimo o Zakonu o uređenju sudova, tu bismo mogli posebno da istaknemo nekoliko ključnih stvari, bar po mom mišljenju. Odmah da krenemo od člana 1, gde vi uticaj na sudski postupak ograničavate na nedolično javno istupanje kojim se utiče na tok i ishod sudskog postupka. Naglasak vam je na nedoličnom javnom istupanju. Gospodine ministre, svako istupanje koje je usmereno ka uticaju na tok i ishod sudskog postupka je nedolično. Vi to ne morate da pojačavate i ne morate da dokazujete svoju iskrenost, svoju opredeljenost da promenite stanje u srpskom pravosuđu time što ćete dodati samo jedan termin više kada govorite o uticajima na sudski postupak. Kada čitate član 1. morate se podsetiti kako je to izgledalo kada se pokrenula priča oko toga da li predsednik Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo ovog parlamenta vrši uticaj na sudiju u nekom krivičnom predmetu. Dakle, to je problem kada vam tako jedna značajna ličnost, u smislu značaja funkcije koju ima u ovom parlamentu, postupa protivno svim načelima pravičnog, pravednog suđenja u Srbiji. Zaista me čudi, kada se fokusirate na saradnju sudova i državnih organa i podvlačite koliko je to potrebno i kako vi to terminološki promeniti. Dakle, to je još jedna promena više tehničke prirode koja neće u nekoj značajnijoj meri promeniti stanje u srpskom pravosuđu. Međutim, ono što će u značajnoj meri promeniti ceo taj sistem suđenja u Srbiji to su vaše preporuke da se, u stvari, načelni pravni stavovi ukinu kao takvi, pozivajući se pri tom na Ustav i ono što Ustav predviđa. Govorite o ujednačenoj pravnoj praksi. Vi prosto nećete moći da ujednačite pravnu praksu ako ne budete imali te načelne pravne stavove i oni su toliko bitni da biste imali taj jedinstven pravni sistem, jedinstveni pravni prostor i sve ono za šta se vi zalažete, a i malopre ste govorili o tome. Interesantno je to da pored svih tih nekih tehničkih izmena i skoro nebitnih izmena vi, u stvari, u ovom članu 70. stav 3. i 4. Zakona o uređenju sudova prosto propuštate da uradite neke bitne izmene u smislu onemogućavanja izvršne vlasti da utiče na sudsku, pa cela ta vaša izmena, recimo kada se govori o vašoj nadležnosti, u pogledu na pravosuđe sastoji se u održavanju objekata i opreme. Dakle, ostajete pri tome da je potrebno da pratite rad sudova. Dozvolićete, to je možda preširoka definicija praćenja rada sudova, šta se sve tu može podvesti, zato što vi pored toga govorite i o prikupljanju statističkih i drugih podataka u radu sudova, davanju saglasnosti na pravilnik itd. ali ovo praćenje rada sudova ostaje vam veoma nedefinisano. Kada govorimo o Zakonu o sudijama, ne možemo prosto da izbegnemo istupanje sada već predsednika Vrhovnog kasacionog suda koji je javno pozvao sve sudije Visokog saveta sudstva i tužioce odnosno predstavnike Državnog veća tužilaca… (Predsedavajući: Vreme vam je isteklo.) Izvinjavam se, samo da završim rečenicu. Dakle, to je problem kada vam predsednik Vrhovnog kasacionog suda nađe za shodno da utiče time što traži smenu odnosno ostavku sudija i tužilaca makar iz moralnih razloga. To je u stvari uticaj na sudiju.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, složio bih se sa nečim što je moja prethodnica izgovorila, a to je da je naročito u prethodnih nekoliko minuta izrečen veliki broj neistina i to materijalnih neistina. Nije isto kada kažete da se pred Evropskim sudom za ljudska prava u Strazburu nalazi oko 17.000 prestavki iz Republike Srbije a dozvolićete u Ministarstvu pravde i državne uprave postoji sektor za zastupanje Republike Srbije pred Evropskim sudom za ljudska prava u Strazburu. Malopre sam dobio informaciju, pošto se ona nažalost iz dana u dan menja, da je taj broj nešto manji od 12.000. To je užasno veliki broj, ali nije isto 17 i 12. Nije isto kada nešto povećate za 50% i onda to izreknete pred stotinama hiljada ili milionima gledalaca i kažete da je to rezultat rada nekoga ko jedan resor vodi 15 meseci. Daleko od toga. Nažalost, mi smo u samom vrhu zemalja članica Saveta Evrope, kojima broj prestavki iz dana raste. Ali, ono zbog čega sam srećan jeste što jedan od zakona koji predlažemo da se izmeni i dopuni daje jedan vid efikasnijeg mehanizma za promenu te izuzetno loše statistike. To je jedan od parametara lošeg stanje u kojem se naše pravosuđe nalazi, ne godinu, ne dve, ne pet, već mnogo više godina. Podsetiću, da je najveći broj prestavki izazvan nepravilnostima u privatizaciji društvenih preduzeća, neisplatom ratnih dnevnica, slučajem penzionera. To je sve završilo na sudu. Sudovi nisu imali kapaciteta da iznesu te postupke do graja. Građani su se obratili Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu i zato je taj broj prestavki toliki koliki jeste. Složićemo se i 17.000 i 12.000 je izuzetno mnogo. Problem je veoma ozbiljan. Pokazali smo i volju i spremnost i sada i način kako da se rešava taj problem. Dakle, nešto smo preduzeli. Da li je to dovoljno? Dopustite da počnemo to da sprovodimo, pa da vidimo kako će to biti. Trinaest hiljada ustavnih žalbi. Da, ustavnih žalbi od 2010. godine do danas. Ustavni sud je prvi put za svojih pedeset godina postojanja dobio i adekvatne smeštajne kapacitet. Kada sam u jednom razgovoru sa nekima od sudija pitao zašto je to toliko visok broj. Rekli su mi – nemamo prostora. Dakle, predviđeno u budžetu, predviđeno i sistematizacijom i kadrovskim planom da se zaposle saradnici koji će raditi u postupku pripreme za rešavanje tih ustavnih žalbi, ali jednostavno u staroj zgradi nisu imali elementarne uslove za rad. Sad su ih dobili. Uveren sam da će kroz ovaj mehanizam koji se predviđa da počne da se primenjuje, kroz povećane, odnosno poboljšane smeštajne kapacitete koje će im omogućiti kadrovsko pojačanje u radu, se učiniti dosta na rešavanju ovih problema. Ali, je vrlo ne fer očekivati da se čarobnim štapićem to promeni. Nisam bio neko ko je obećavao čarobni štapić i koji je govorio – ovo će se uraditi za godinu dana. Videli smo kako se završi pokušaj kada u pravosuđu hoćete nešto da promenite za godinu dana. Izuzetno kompleksan složen sistem. Sistem u kojem su i neki od narodnih poslanika neposredno radili, neki posredno. Vrlo dobro znate da je izuzetno teško za kratko vreme uspešno radikalno menjati stvari u pravosuđu, u jednom izuzetno osetljivom sistemu. Znate u razgovorima sa našim evropskim partnerima često sam čuo da je glavna promena koja se zahteva promena u svesti i mentalitetu ljudi. Apsolutno podržavam tu činjenicu, tu rečenicu. Ali, za takvu promenu je potrebno zaista mnogo vremena. To je bio recimo jedna od najvećih problema u jednoj Italiji kada je trebalo uvesti ocenjivanje rada sudija i kada su im uveli norme. Izuzetno veliki problem. Rečeno je malopre, radi se o političkom predlogu zakona. Ne znam šta je tu sporno, pa ovo je jedan od par ekselans političkih predloga zakona. Rečena je jedna stvar koja je meni zasmetala. Verujem da nije bila zlonamerna, ali ću zbog građana, zbog narodnih poslanika naravno, pročitati da zaista vide. Dakle, identifikovali smo zajedno nešto, a to što smo zajedno identifikovali zove se - elementarno nepoznavanje šta je to autonomija Vojvodine. Elementarno poznavanje šta je autonomija Vojvodine je koncentrisano u članu 183. Ustava Republike Srbije. Ustav vrlo jasno kaže: „Autonomne pokrajine u skladu sa Ustavom i svojim statutom uređuju nadležnost, izbor, organizaciju, rad organa i službi koje osnivaju. Autonomne pokrajine, u skladu sa zakonom, uređuju pitanja od pokrajinskog značaja u oblasti (1) prostornog planiranja i razvoja, (2) poljoprivrede, vodoprivrede, šumarstva, lova, ribolova, turizma, ugostiteljstva, banja i lečilišta, zaštite životne sredine, industrije i zanatstva, drumskog, rečnog i železničkog saobraćaja i uređivanja puteva, priređivanje sajmova i drugih privrednih manifestacija, (3) prosvete, sporta, kulture, zdravstvene i socijalne zaštite, javnog informisanja na pokrajinskom nivou. Autonomne pokrajine se staraju o ostvarivanju ljudskih i manjinskih prava u skladu sa zakonom. Utvrđuju simbole pokrajine i način njihovog korišćenja. Upravljaju pokrajinskom imovinom na način predviđen zakonom. U skladu sa Ustavom i zakonom imaju izvorne prihode, obezbeđuju sredstva jedinicama lokalne samouprave za obavljanje poverenih poslova. Donose svoj budžet i završni račun“. Možda ja imam neku drugu verziju Ustava, ali ja ovde nigde ne vidim pravosuđe. Mešanje nadležnosti u oblasti pravosuđa, sa nadležnostima autonomne pokrajine, jeste elementarno nepoznavanje toga šta je autonomija Vojvodine. Što malopre rekoh, kao pravni istoričar, ja sam i sam neko ko misli da ta autonomija u nekim stvarima i te kako ima smisla. Ona je bila i ostala rezultat višedecenijske, pa i viševekovne borbe srpskog naroda nekada u južnoj Ugarskoj da se izbori za svoju autonomiju. Ono našta sam ponosan jeste činjenica da su Srbi, boreći se za tu autonomiju, borili se i za prava drugih svojih komšija, prijatelja, koji nisu bili iste nacionalnosti, iste vere ili jezika kao i oni. Ponosan sam na činjenicu što su upravo iz toga kraja došli u jednom trenutku najučeniji i najveći srpski pravnici, ali nisam pobornik politizacije i svođenja pitanja autonomije na neka dnevno-politička pitanja, ili pitanja političke ideje za koju se neko zalaže. Autonomija je ustavna kategorija, vrlo je jasno omeđena i mislim da toga i treba da se držimo. Rekli ste, odnosno rečeno je da ovo neće dovesti do racionalizacije u troškovima. Ja tvrdim da hoće, naročito kada se ima u vidu koliko je novca zaista rasipano na neracionalno organizovano pravosuđe. Ako vam kažem da imate u ovom trenutku službenike, ne pričam o nosiocima pravosudnih funkcija, pričam o službenicima, koji rade u sudu u Pirotu, a putuju iz Kuršumlije svakog dana, to je primer ekstremnog rasipanja novca. Ako vam kažem da je u Osnovnom sudu u Nišu pre više od tri godine, na putne troškove, troškove odvojenog života i sve prinadležnosti koje su isplaćivane sudijama Osnovnog suda, a ne žive u Nišu, toliko novca, da je mogao da funkcioniše u punom kapacitetu, još jedan osnovni sud, onda je to dokaz da su se sredstva neracionalno trošila. Ako imamo u vidu da je počela primena novog Zakonika o krivičnom postupku koji uvodi tužilačku istragu, a da se u sudskim jedinicama sudila samo građanska materija, da nemate tužilaca koji mogu da sprovode istragu, onda je ovo racionalnije rešenje. Prijemne kancelarije, navedene su u prelaznim i završnim odredbama i vrlo jasno, postojaće dok se ne uspostavi kancelarija javnog beležnika. Nije isto što i troškovi rada sudske jedinice. Kada govorimo o predloženim izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Zakona o javnom tužilaštvu, koristim priliku da navedem da su oni rezultat rada radnih grupa koje su bile isključivo sačinjene od renomiranih nosilaca pravosudnih funkcija, uglednih profesora pravnih fakulteta, advokata. Mi smo uvažavali, dodajem, njihovi predlozi su bili znatno veće izmene, a opredeljenje Ministarstva pravde i državne uprave jeste da u izmene treba ići korak po korak, dobro pratiti svaku sprovedenu izmenu, analizirati je i ići dalje. Pomenuti član 70. koji govori o nadležnosti oblasti sudske uprave, kada bi se rukovodio ličnim razlozima, ovog momenta bih se odrekao svih nadležnosti koje su tu pobrojane kao nadležnosti ministarstva i rekao Državnom veću, izvolite, hoćete vi da sednete da pregovarate sa 13.500 zaposlenih u sudstvu i tužilaštvu, što je trebalo uzgred zakonom iz 2008. godine da bude prebačeno u nadležnost ovih tela. Problem je nastao u tome što se pre četiri godine u donošenje ovako bitnih izmena, u dotadašnje stanje u pravosuđu, ušlo potpuno nespremno i nespretno, na takav način da Državno veće tužilaca i VSS kadrovskim kapacitetima koje imaju, apsolutno nisu mogli da odgovore na poslove i nadležnosti koje su im dodeljene, što je dalo svoje rezultate, veoma loše. Javnost je uglavnom pratila njihov rad kada je u pitanju ispravljanje manjkavosti reizbora, opšteg izbora iz 2009. godine. Recimo, rezultati njihovog finansijskog poslovanja od 1. januara 2012. godine su poražavajući. Samom Strategijom o kojoj smo ovde raspravljali, a koju je Narodna skupština usvojila, definisano je da se priroda posla i rada Ministarstva pravde, nadležnog za poslove pravosuđa, u dobroj meri menja i to je tendencija koja prati zahteve i EU kada je u pitanju proces integracija. Mi tu kao pravnici možemo da imamo različita gledišta. Ja sam kao pravnik bio približniji gledištu da to ne treba menjati. Zašto? Zato što 90% sudija i tužilaca se nije obučavalo da rukovodi nekim organom, nije se učilo tome i zato je došlo do problema u jednom trenutku, u radu VSS i Državnog veća tužilaca. Dakle, zato što je upravo u glavama tih ljudi, u mentalitetu, u njihovoj struci, a završavali su fakultete 60-ih, 70-ih i 80-ih godina, prva ličnost pravosuđa za njih je bio ministar nadležan za poslove pravosuđa i to se promenilo. Ostalo je u narodu isto. I dan danas kada građanin izađe, nezadovoljan iz suda, on će drvlje i kamenje, ne po sudiji, ne po nekom VSS ili Državnom veću, nego po Ministarstvu i ministru. Videli biste po broju predstavki koje zaista dolaze u Ministarstvo. Naše opredeljenje je da te nadležnosti pređu sa Ministarstva na Državno veće i VSS, a neke su već prešle. Nemojte nepripremljenima da im dajemo nešto, pa da imamo situaciju, kao što smo recimo imali od 1. januara 2012. do 1. januara 2013. godine, kada je zbog nestručnog finansijskog poslovanja Visokog saveta sudstva napravljena docnja od preko milijardu dinara, kada nijedna jedina finansijska kontrola nije otišla ni u jedan jedini sud u Srbiji, kada smo imali sudove u kojima su sve sudije dobijale naknade za pripravnost 562 sata mesečno, svaki ponaosob, pa su potrošili svoj budžet mnogo pre kraja budžetske godine. Onda je neko smislio, zaista se pitam koji je to blistavi um smislio da nabavka spajalica u sudu može da utiče na nezavisnost suda, ili nabavka papira za štampanje. Meni je to suludo. Da li sudija treba da bude nezavistan? Da. U svom slobodnom sudijskom uverenju, kada donosi presudu. To je nešto što je prisutno svugde u civilizovanom svetu. Recimo, ne znam kako promiče onima koji se pozivaju na Evropu, ne govorim ni o kome lično, ali da pogledamo statistiku, koja su najefikasnija pravosuđa Evrope? Po SEPEŽ izveštaju najefikasnije pravosuđe jeste, pravosuđe Austrije i pravosuđe Češke. I u jednoj i u drugoj državi sudije imenuje ministar pravde, I u Nemačkoj takođe, a mi smo negde svoj ustavno-pravni sistem u oblasti pravosuđa decenijama unazad se trudili da koncipiramo na mešavini francuskog i nemačkog modela. Sada Unija od nas zahteva da uradimo ono što su uradile i druge države, koje su u poslednjem talasu ušle u članstvo u EU. Možemo o tome da raspravljamo, da li je to dobro, da li nije, Ali, kao država zacrtali smo, vidimo neku budućnost politički ove zemlje u evropskim integracijama, od nas se to zahteva. To su ispunile druge zemlje iz našeg okruženja, neke manje, neke više uspešno, za nas su kriterijumi najstrožiji i to moramo da radimo. Navodno sam citiran da nemam nikakvu nameru da reformišem pravosuđe. Nije tačno. Kada negde citirate, trudite se da to bude doslovce onako kako jeste ili parafrazirajte. Ja sam rekao, ne želim da pravim reforme. Šta to konkretno znači? Postoje organizacioni zakoni koji su u pravnom prometu i primenjuju se. Da smo išli u reformu reforme, svi zakoni bi, neke izmene i dopune, nego u potpunosti bili menjani. Mi to nismo radili. Identifikuju se problemi tamo gde postoje. Sada, koliko god puta da se pročitaju i pogledaju, vi kada pročitate, uveren sam da onaj ko hoće objektivno da posmatra i sada kad uzmete i predložene tekstove pročitate, tamo gde ste i mislili da je dobro nešto, eventualno padne vam na pamet da biste nešto dodali, nešto oduzeli, nešto promenili, nešto dopunili, mislite da je to normalno? Izvinjavam se što sam uzeo ovoliko vremena, ali mislim da kada nešto kritikujemo, da treba da to činimo utemeljeno, ako pominjemo brojke da te brojke budu tačne i ako imamo problem, da vidimo kako problem da rešimo. Izuzetno sam zadovoljan kako sam sada nailazio na jednu izuzetnu saradnju narodnih poslanika u Narodnoj skupštini koji su bili konstruktivni za ovih prethodnih više od godinu dana, često znali da predložene zakonske predloge, da predložene izmene i dopune zakona upotpune i da ih poboljšaju i daju im jedan novi kvalitet. Uveren sam da će tako biti i ovog puta. Zahvaljujem.
Hvala. Povreda Poslovnika narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Članovi 27. i 107. Bilo je 20 minuta, na dvadeset minuta nemam primedbu, fer je da se tako razgovara, ali barem jedan minut o onome o čemu je govorio ministar Selaković je bila ozbiljna povreda Poslovnika, niste reagovali, dozvolite mi da obrazložim. Dakle, dopustili ste ministru da kaže da narodni poslanici, u ovom konkretnom slučaju moja koleginica Judita Popović, elementarno ne poznaje Ustav i elementarno ne zna šta je autonomija. Dakle, ako je to merilo i ako je autonomija isključivo ono što piše u sadašnjem Ustavu, onda ispred ministra treba da piše Hans Kelsen, a ne Nikola Selaković, ali nije to tema. Recite mi, gospodine Selakoviću, čemu ta vrsta neiskrenosti? Da li sme u Skupštini da se priča o tome šta treba da bude autonomija ili sme samo o onome što piše u Ustavu da je autonomija? Gde u Ustavu piše da donosite poseban zakon o uređenju sudova na Kosovu? Gde to piše u Ustavu Srbije?
Gospodine Đuriću, molim vas, da li ste reklamirali povredu Poslovnika? Nemojte onda repliku.
Nemam uopšte nameru da razgovaram sa vama više ikada, gospodine Arsenoviću.
Nemojte, ja zato što poštujem Poslovnik, a vi ga kršite i zato nas dvoje ne možemo da nađemo zajedničku reč. Reklamirali ste povredu Poslovnika, a sada se obraćate ministru, izvinite molim vas, kako onda nas dvoje da nađemo zajedničku reč? Ne može.
Preformulisaću, onda ću se obratiti vama pošto vi kršite Poslovnik. Gde u Ustavu Republike Srbije postoji ovlašćenje da se organizacija o uređenju sudova na Kosovu donosi poseban zakon? Odgovorite mi onda vi.
Gospodine Đuriću, ja ovde nisam da vama odgovaram, nego sam da vodim Skupštinu, sednicu ovu, niti sam za to zadužen. Nemojte molim vas da budete nepristojni, pokušavam stvarno da budem tolerantan, a vi jednostavno sada celo vreme koristite i prebacujete lopticu na mene. Izvolite.
Jedna rečenica. Prekršili ste Poslovnik, sada ste mi rekli da sam nepristojan. Gde je granica šta se sme? Ja ne mislim, dobro, može da se kaže da je nepristojan, ali nemojte onda kažnjavati poslanike kada upotrebe neku sličnu reč, samo uspostavite pravilo. Rekli ste pre 20 sekundi da sam nepristojan.
Uopšte ne poričem da to nisam rekao, ali ste me vi izazvali svojim ponašanjem. Ne znam, nemam načina na koji način to da vam kažem, jednostavno. Ako sam vas sa tim uvredio, ja sam spreman da se izvinim zbog toga. Znači, nije bila moja namera da vas uvredim, nego jednostavno nisam našao bolju reč kako da vam to kažem. Da li želite o povredi Poslovnika da se izjasnimo? (Bojan Đurić, s mesta: Ne.) Hvala. Judita Popović, replika.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ja zaista ne želim da licitiram sa vama oko brojki, 13.000, 17.000, 12.000, potpuno nebitno. Ja sam vam samo iznosila podatke za poslednje dve godine, gospodine ministre i nemojte izgubiti iz vida da ova država već sada ima obavezu plaćanja 1.600.000 evra svim onim žaliocima Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu protiv države Srbije. Dakle, to jeslika i prilika srpskog pravosuđa, između ostalog i onog pravosuđa za koje ste vi preuzeli odgovornost pre otprilike godinu i nešto dana. Gospodine ministre, nerešavanje sistemskih problema u pravosuđu, proizvodi ove posledice, a Srbija se po broju žalbi Evropskom sudu za ljudska prava nalazi na četvrtom mestu iza Rusije, Turske i Albanije. Mislim da je to dovoljno.
Gospodine ministre, pošto je vreme za pauzu…
Posle pauze.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15,05 časova.
Nastavljamo sa radom. Reč ima ministar Nikola Selaković.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, da nastavimo od malopre. Zaista je bitno kada se kritikuje nečiji rad i kada se priča o nekim lošim rezultatima, pa između ostalog i o broju predstavki koje su građani Srbije podneli Evropskom sudu za zaštitu ljudskih prava, da li govorite o cifri od 10, 12, 13 ili 17 hiljada. Žalosna je činjenica da uopšte toliki broj predstavki postoji i da postoji jedna tendencija rasta tog broja predstavki pred Evropskim sudom za ljudska prava, a koje dolaze iz Srbije i koje su pokazatelji lošeg rada našeg pravosuđa. Međutim, ono što je mnogo bitnije jeste što ovaj Predlog zakona o uređenju sudova zaista uvodi jedan mehanizam koji ima šansu da postane efikasno sredstvo smanjenja, odnosno redukcije tog broja. Bilo je reči o preuzimanju odgovornosti. Da, i te kako smo preuzeli odgovornost. Predložili smo taj mehanizam. Lično sam prisustvovao godišnjem zasedanju Venecijanske komisije kada se govorilo, odnosno kada je iznošena ekspertiza povodom naših tada nacrta zakona. Rečeno je da to može da bude efikasan sistem, ali se treba dobro pripremiti za njegovu primenu. Zbog toga je za zahtev za povredu prava na suđenje u razumnom roku stavljeno da ne počinje da se primenjuje od 1. januara sledeće godine, već je ostavljen nešto duži rok za njegovu primenu. Šta je autonomija AP Vojvodine, to je definisano Ustavom Republike Srbije. Ja sam tu odredbu člana 183. i citirao. Jasno je da je naš ustavotvorac napravio jasnu razliku između autonomnih pokrajina koje postoje u našem pravnom sistemu. Već u preambuli Ustava stoji da AP Kosovo i Metohija uživa položaj suštinske autonomije i u tome se taj položaj razlikuje od položaja druge autonomne pokrajine. Mislim da nema potrebe da dalje odgovaram na one optužbe i kvalifikacije koje su iznete u nastupima prethodnika. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, predložene izmene i dopune Zakona o uređenju sudova, sudijama, o javnim tužilaštvima i Predlog zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, potpuno sam saglasan sa jednom rečenicom ministra, čine jednu celinu koja ima za cilj da stvori zakonski osnov za efikasnije suđenje, za efikasniji rad sudova, a ono što mislim da je još važnije, za efikasnije ostvarivanje prava građana. Predloženim zakonima Vlada i nadležno ministarstvo nam iskazuju nameru, iskazuju nam pravac i određuju cilj koji se želi postići, da se uspostavi efikasna i ekonomična mreža da bi se obezbedilo pravo na pravično suđenje, pravo na suđenje u razumnom roku, jednostavniji i brži pristup postupku pred pravosudnim organima, efikasnom i olakšanom pristupu sudu kao pristupu pravdi svakog građanina, bolja organizacija rada i smanjenje troškova pravosuđa, ujednačavanje sudske prakse i ostvarivanje ravnopravnosti građana u tom smislu, smanjenju zaostataka u rešavanju predmeta, ravnomernijoj opterećenosti sudova i sudija, smanjenju sudskih troškova, efikasnijem i bržem donošenju odluke, odnosno podizanja kvaliteta odluka. Mislimo da ti ciljevi, te namere, taj pravac zaslužuju apsolutnu podršku i poslanička grupa SPS će podržati i nameru i pravac i ciljeve koji se žele dostići, a opet sve da bi se obezbedila ona fundamentalna prava građana, pravo na pristup pravdi, pravo na suđenje u razumnom roku i pravo na pravično suđenje. Dakle, ciljevi, namere, pravac imaju našu apsolutnu podršku. Veliki problem sa kojim se suočava pravosudni sistem kod nas ogleda, između ostalog, u nekoliko po meni bitnih stvari o kojima ću nešto reći. Ukazano je na nefunkcionalnu mrežu, ukazano je na nejednaku opterećenost, ukazano je na neujednačenu sudsku praksu, neravnopravan pristup sudovima, na nejednakost građana i stranaka, pravnu nesigurnost, neefikasnost, velike zaostatke u starim predmetima. Sve to negativno utiče na principe pravne države i vladavinu prava. Zato ovim prethodnim namerama, pravcu i ciljevima dodajem još jedan, a to je vratiti poverenje u pravosudni sistem. Izneću nekoliko činjenica o važnosti rešavanja ovih pitanja, pa recimo, kada je u pitanju suđenje u razumnom roku, koristim podatke koje ste vi ovde naveli Evropskog suda za ljudska prava za 2011. godinu 6.750 predmeta. Najveći broj odnosi se na to. Ustavni sud 2012. godine od 2.587 odluka, u 2.112 utvrđena je povreda prava, a najviše povreda na suđenje u razumnom roku. To govori koliki je značaj ući u rešavanje ovih problema. Ono što je takođe karakteristika naših sudova, to je veliki broj nerešenih predmeta, skoro 60% starih predmeta, ako je u Srbiji 1.647.349, sa povećanjem u odnosu na 2011. godinu, ističem ovaj podatak zbog sledećeg, na čemu ćemo se najviše zadržati, a to je da su najveći procenat starih predmeta imali osnovni sudovi, skoro svaki drugi nerešen predmet ili imali su 44,65%. Sve ovo govori o potrebi da se preduzmu mere da se ta pitanja rešavaju. Još jedan prisutan problem sa kojim se suočavamo je problem nejednakog opterećenja sudova, odnosno sudija. Prema podacima koje ste vi ovde naveli, prosečan priliv predmeta je od 31 do 178, pa 5,7 puta postaje razlika. Moram da kažem da je to pitanje koje je veoma ozbiljno jer nije pošteno i prema onim sudijama koji imaju 178 predmeta, ne dovodeći u pitanje nijednog drugog sudiju. Ta pitanja zaslužuju da se nađu u postupku rešavanja. Izneli ste jedan podatak da Drugi osnovni sud u Beogradu je taj koji je imao najveći priliv, prosečno 178 predmeta. Ja ću samo dodati da Prvi i Drugi sud u Beogradu, po dosadašnjem načinu organizovanja, imaju trećinu ukupnih predmeta u Srbiji. Zašto sam sve ovo izneo? Da bih rekao prema sudijama poštenu jednu rečenicu. To su sudije koje su imale najveći prosečan priliv, recimo Drugi osnovni sud, pa Prvi. Oni imaju i najviše prosečno rešenih predmeta, ali, nažalost, zbog velikog broja predmeta, oni imaju lošu ažurnost. Zašto ovo napominjem? Zato što teritorija za koju su osnovani i broj stanovnika su ne velik, nego ogroman. Beograd je imao dva suda za površinu od 3.227 kilometara kvadratnih i skoro dva miliona stanovnika. U takvim uslovima, kada nema dovoljno ni sudnica, ni prostora, kada suđenje mora da se odloži, itd, pokazuje da jedan od velikih problema je i glomaznost suda. Upozorio sam i prilikom prošlog donošenja zakona, upozoravam i sada, a samo onaj o kome ste govorili danas u jednom trenutku, a to je Drugi osnovni sud, obuhvatao je područje od 2000 kvadratnih kilometara. Znate, kada se pomene Beograd, ljudi obično misle da je to ovaj centralni deo, koji je između tramvajskih šina u krugu dvojke, a Beograd se prostire od 80 kilometara južno do Ljiga i 40 kilometara severno. Dakle, ogromno prostranstvo, ogromna teritorija i ogroman broj stanovnika. I tada sam rekao i sada, najveće promene tada su izvršene upravo u Beogradu sa devet na dva osnovna suda. Ono što želim odmah da kažem kada je taj deo u pitanju, konkretno sedište i područja sudova i tužilaštava, tu je učinjen napredak i želim da podržim i pohvalim to. Prvi, Drugi i Treći sud. Dakle, tri suda za gradsko područje i tri suda za, kako mi to kažemo, prigradsko područje. Želim prosto da vam skrenem pažnju, uz podršku tom rešenju, i Prvi, i Drugi i Treći sud moraće da se prate i dalje, jer i jedan, i drugi i treći imaju preko pola miliona stanovnika. Doduše, mnogo je bolje nego što je bilo, ali i dalje preko pola miliona stanovnika. Ja trebam da podržim jednu vašu rečenicu koju ste danas, čini mi se, usput rekli – ovo je prvi korak na sprovođenju strategije. Ja želim da kažem i da skrenem pažnju na onaj drugi deo vaše rečenice - koja kada se usvoji, već sutra mora da se prati koliko će dati efekte to rešenje da bismo odmah predlagali promene i slično tome. Dakle, ova tri preko 500.000. Formiran je jedan sud za Lazarevac, za Obrenovac, koji su gradovi sa 60.000, 70.000 stanovnika, potpune celine i jedan Mladenovac sa sudskom jedinicom za Sopot i Barajevo. Mislim da tu nije bilo potrebno poređenje Kanjiže i Sopota, iako su pojedinačno sa približnim brojem stanovnika, jer je ovo sudska jedinica za dve opštine, i Sopot i Barajevo. Kada se to sabere, to je 50.000 stanovnika. To je ogromna teritorija, negde oko 500 i nešto kvadrata. To je 12.000 vikend kuća koje takođe imaju neku potrebu za sudskom zaštitom, te prema tome ima puno osnova i želim da podržim taj vaš pristup, iako smatram da treba u daljem radu tražiti rešenja i stvarati mogućnosti da Sopot bude sud, jer je to najstariji sud u Beogradu, formiran pre dva veka Odlukom Knjaza Miloša 1827. godine sa ogromnom teritorijom. Dve opštine bi pokrivao. Takođe vas upućujem na to da treba nastaviti sa traženjem mogućnosti za i druge opštine, pre svega za Grocku. I sami ste to pomenuli. Ima oko 100.000 stanovnika. Mislimo da ima svih uslova da se stvara mogućnost da imaju svoj sud. Hoću da kažem da jeste veliki napredak i mi ćemo to podržati, ali isto tako želim da vam skrenem pažnju da ima nekih uvažavajućih kriterijuma koje ste dali, i osnovnih i dopunskih, za formiranje suda, odnosno sudske jedinice. Da ih ne čitam sada ovde, detaljno su tamo razrađeni, od broja stanovnika, od smeštajnih kapaciteta, mogućnosti za razvoj, razuđenost opština itd, pored osnovnih kriterijuma broja predmeta. Želim da vas upozorim u smislu podrške ovim ciljevima o kojima sam govorio, da treba imati u vidu još nešto među ovim kriterijumima za koje smatram da je najvažnije to da se ne naruši dostupnost pravde svim građanima, da im u potpunosti bude omogućen pristup sudu. To je, po meni, glavni kriterijum. Poštujući sve ove kriterijume za koje smatram da su pošteni, mislim da treba da imamo u vidu da u malim opštinama sud nije samo organ sudske vlasti, već to je jedan poseban fenomen koji je veoma značajan za tu opštinu, jer okuplja oko sebe obrazovane ljude sa svim onim kategorijama koje ga čine. Odlaskom odatle sredina se prazni i vrši se pritisak na centre i onda dolazimo u situaciju da ponovo dobijamo ogromne, odnosno glomazne sudove. Podržavajući vaš predlog oko sedišta i područja sudova, pozivam vas još jednom da dobro pogledate svaki predlog. I mi smo uložili neke amandmane s ciljem da bismo vas podržali u pravcu, namerama i ciljevima. Ponudili smo konkretna rešenja koja ne dovode u pitanje to, a mogu da pomognu da zakon bude primenljiv u narednom periodu. Neću vam sada oduzimati vreme u odnosu na te detalje. Samo skrećem pažnju da treba pogledati svaki od njih, jer čini mi se da, koliko god da ima dosta pozitivnih razloga, podrške za povećanje broja osnovnih sudova, veliki broj opština je ostao bez suda. Dozvolite, neka to bude stari način razmišljanja, najbolje rešenje je, naravno, ako postoje ekonomske mogućnosti, da svaka opština ima svoj sud. To je najbolje rešenje. Tada je pristup sudu najbolji. Ali, uz tu podršku, molim vas još jednom da pogledate da li je dobro da 47 opština ostane bez sudije i sudske jedinice. Uvažavajući sve ono o čemu ste govorili, sve iz razloga da donošenjem ovih zakona obezbedimo što veću podršku da bi ono što je važno bilo primenljivo u narednom periodu. Naravno, govorićemo o tome konkretno kada budu amandmani. Želim sa nekoliko reči da se zadržim na ova tri naredna zakona. Kada je u pitanju zakon o izmenama Zakona o uređenju sudova, želim da istaknem onaj prvi deo u kojem se govori o zaštiti prava na suđenje u razumnom roku, o tome ste detaljno govorili, a sve zbog onih podataka o kojima sam govorio malo pre, koliko imamo nerešenih predmeta itd. Dakle, tu mogućnost da u okviru sudskog sistema se brže i efikasnije odreaguje, da bi se skratio taj rok. I ne samo taj. Kada je u pitanju suđenje u razumnom roku, toga imamo i kod Zakona o sudijama, gde se govori o tome da čak i u delu da sudija može biti u prilici da plati naknadu štete, ako je on namerno doveo do toga, pa čak i da može da mu se oduzme predmet, pod određenim uslovima, naravno, a sve u cilju da bi se obezbedila efikasnost suđenja. Sve ovo napominjem samo na pravcu onoga o čemu sam govorio, koji su problemi i zašto tako treba da ih rešavamo. Kada je u pitanju naknada štete i disciplinski prekršaj zbog namernog uticaja sudije na suđenje u razumnom roku, sve je to vrlo precizno i ograđeno. Znači, ako je sudija namerno to uradio, ako nisu uticale objektivne okolnosti na to nego je sudija iz nemara doveo do toga, mi to podržavamo. Ali, istovremeno, ne može država da se abolira od toga. Neko štetu mora da plati. Ako nije sudija, ko je? Ili u predlaganju rešenja koje će dovesti do toga da ne bude ta mogućnost, ili neko u lancu ko je to napravio. Dakle, ne može da se desi da niko nije kriv, šteta ogromna, pare ogromne, a istovremeno gledamo kako da uštedimo neki dinar. Moje pitanje je vezano za sudske jedinice. Mislim da biste trebali, kasnije, kada bude bila prilika za to, malo preciznije da objasnite da će moći da se sudi i u sudu i u sudskoj jedinici. Doduše, vi kažete – u određenim predmetima. Zbog toga „određeni predmeti“, bilo bi vrlo značajno taj deo potpuno razjasniti. Jer, ako to bude da može da se sudi, sva ona suđenja koja su se do sada sudila samo u osnovnom sudu, onda je potpuno irelevantno da li je sud ili je sudska jedinica. Razlikovaće se u broju sudija, upravitelji i razne ostale stvari o kojima govorimo. Kada je u pitanju vrednovanje rada sudija, koja je nadležna struka? Nema politike. Dakle, Visoki savet sudstva, komisija od tri člana, viši sud u smislu stepen iznad. I to je dobro. Kao što je dobra i ova transparentnost vezana za predlog sudija, kao što je dobra transparentnost vezana za to da i za predsednika suda, kao što je dobro da izađe sa programom kako da to unapredi, kao što je dobro da ta transparentnost bude i kada je u pitanju premeštaj sudije, jer se traži i mišljenje suda odakle odlazi i mišljenje suda u koji dolazi. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Petronijeviću.) Pošto mi vreme ističe, želeo sam da ukažem na nekoliko od ovih pitanja, imajući u vidu cilj, namere, pravac kojim želite da idete, šta želite da postignete, odnosno, šta je efekat. Efekat je da građanin oseća boljitak, da on ima pravo na efikasnije suđenje. Imajući sve to u vidu, mi ćemo dati podršku tome, a ovo što smo predložili, neka konkretna rešenja, želimo samo da na konkretan način doprinesemo ostvarenju tog cilja, da bi zakon bio primenjiv i da bismo ispoštovali sve one kriterijume koji se moraju ispoštovati.
Da li još neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Poštovana predsedavajuća, ministre Selakoviću, kolege, prvo da kažemo da ovde imamo set pravosudnih zakona koji, nažalost, potvrđuju tezu DS iznetu više puta, i vama lično ministre, da je najveća zagonetka u Srbiji danas proniknuti u vaše aktivnosti i u to što ste radili, evo, skoro pola mandata. Moram da kažem radi istine i zbog toga da građani čuju šta nudite kroz ovaj paket zakona, da govorim rečnikom i na način da nas građani razumeju. Dakle, poštovani građani i dame i gospodo narodni poslanici, ovim predlozima zakona se stvara 66 osnovnih sudova i 23 sudske jedinice, što je ukupno 89. Do sada je bilo 34 osnovna suda i 96 sudskih jedinica, što je ukupno 130. Dakle, vi ste sa 130 spustili na 89 i sveli ste sve na 23 sudske jedinice. To konkretno znači da 50 opština neće imati ni sud, niti sudsku jedinicu. To je ono što mislim da je građanima u ovom trenutku jako bitno da čuju i što kolege poslanici i te kako dobro znaju dok razgovaraju sa građanima u svojim opštinama, ali, iz meni takođe nepoznatih razloga, sada su vrlo stidljivi i ćute o tome. Mislim da je to jako loše. Mi smo u 44 opštine u Srbiji vratili sudske jedinice. Inače, ovim izmenama Zakona o sedištima i područjima sudova i javnim tužilaštvima se povećavaju troškovi građana koji će morati da putuju do nekih sudova, ali i troškovi sudija i advokata što može imati kao posledicu skuplje i neefikasnije sudske postupke, za razliku od onoga što ste vi rekli, a rekli ste sve suprotno. Podsetiću vas ministre, u više navrata u predizbornoj kampanji, a kada ste došli na vlast ste govorili, parafraziram – šta je grad bez suda, šta je grad bez sudske jedinice. Znate li vi šta znači, kaže ministar Selaković, za jednu varošicu u Srbiji da ima advokata, sudiju, jedan normalan razvoj. Vi ste onemogućili 50 takvih opština u Srbiji da nemaju ni sud ni sudsku jedinicu ovim izmenama. Istine radi,to morate reći građanima, sve ostalo je vaša politička i pravna akrobatika koju ovde izvodite da bi građani čuli brojku o povećanom broju osnovnih sudova. Činjenica je u tome da 50 opština neće imati ni sud ni sudsku jedinicu, troškovi će se povećati jer će ljudi morati da putuju. To je istina i to je ono što ste vi do sada uspeli da uradite. Inače, ovde suštinski izmena nema, osim mreže sudova. U mnogo čemu ste uspeli da potvrdite mnoge elemente prethodne reforme pravosuđa za koju ste imali samo reči kritike. Izmene su mahom tehničke prirode, smanjuju se mesta na kojima se sudi, tj. smanjuje se broj mesta. Sem ove mreže ništa konkretno nije postignuto niti predloženo, nema ništa o vraćenim sudijama i uticaju vraćenih sudija na funkcionisanje pravosuđa u Srbiji. Potvrđuje se da su mnogi elementi koncepta DS u prethodnom periodu bili dobri, jer da nisu vi biste ovo sve suprotno uradili. Ovim zakonskim izmenama neće se dobiti ništa na brzini. U radu pravosuđa meša se nadležnost policije i tužilaštva itd. mislim da brojke govore zaista sve. Okružni odbori SNS, dame i gospodo, su po sedištima i područjima sudova pravili sastanke i odlučivali o tome gde će biti sudovi, sudske jedinice i tužilaštva. Primetno da su u mnogo čemu kažnjavani građani u onim opštinama u kojima je DS na vlasti. Nema nikakve analize efekta ovog što ste predstavili, niti troškova, osim onoga što nam vi kažete, a vi ste rekli da nema, nego ste sigurno da će biti smanjenje troškova. Mi se duboko ne slažemo. Inače, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, promenjen je samo red reči u rečenici u članovima 1, 3. i 7. i dodata samo jedna tačka, jedan stav, ali su izbačena autorska prava i pronalasci u sudu višeg stepena ako nije nadležan drugi sud, dodali ste samo - apelacionim sudovima u čak tri tačke i još jedna tačka je ostala potpuno ista. Dakle, ovo je prosto neverovatno u 10. članova se menja samo ime suda - prekršajni u apelacioni sud. Dakle sad malo da uđemo u ovaj tehnički deo da bi građani čuli domete vašeg, rekao bih, višemesečnog napornog rada. Članom 26. odnosno članom 65. osnovnog teksta izbacuje se odredba kojom prvenstvo za posao sudskih pripravnika imaju kandidati koji su završili pravni fakultet sa visokom ocenom. Dakle, to izbacujete. Već se novim stavom koji se dodaje, koji vi dodajete, utvrđuje da postupak prijema sudskih pripravnika ili sudijskih pripravnika, se bliže uređuje aktom ministra nadležnog za pravosuđe, to ste vi, gospodine Selakoviću, čime ministar dobija diskreciono pravo da izabere pripravnike koji su bliski strankama na vlasti, a ne one koji su završili fakultet sa visokim ocenama, kako postojeći zakon propisuje. Mislim da ovo ni Miloš Obrenović nije radio, ovo što vi radite. Naravno da postoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama. U tri člana se menja samo ime suda - u prekršajni apelacioni sud. Član 6. odnosno 19. osnovnog teksta zakona tiče se premeštaja sudija. Izuzetak da sudija može biti premešten postao je pravilo, gospodine ministre, jer se kroz promenjenu pretežnu nadležnost gotovo svaki sudija može premestiti. To je koliko vi poštujete stalnost sudijskog mesta, suđenja i poziva i koliko ga narušavate kroz ove članove koje sam naveo. Članom 23. odnosno članom 70. brišu se reči -ili više, što omogućava da Visoki savet sudstva određuje samo jednog nadležnog kao nadležnog za predsednika suda. Samo jednog kandidata, jer se daje samo jedan kandidat. Dakle, nema više kandidata, nego samo jedan. Niste se nešto sa time pohvalili u vašoj raspravi. Članom 24. odnosno 72. predsednik suda se može birati samo jedanput u pet godina i više se ne može kandidovati na tu funkciju, što je svakako lošije od postojeće rešenja koje predviđa da se predsednik bira na četiri godine, i može ponovo biti biran na tu funkciju. Vi ministre, vrlo dobro znate koliko je važna funkcija predsednika sudova. Ne znam šta ste ovim hteli da uradite, sem na svaki način da, što se narodski kaže, stranački promućkate pravosuđe, pa da izaberete one koji vam odgovaraju. Članom 25. menjaju se reči - jedne godine, sa rečima - šest meseci, čime se skraćuje rok za izbor predsednika suda i Visoki savet sudstva se obavezuje da novog predsednika pronađe za duplo manje vremena nego što je do sada bio slučaj. Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona o javnom tužilaštvu. U članu 18. samo se menja ime tužilaštva. U članu 4. odnosno 18. predstavlja direktni uticaj javnog tužioca kome se omogućava usmeno obavezujuće uputstvo čime se otvara mogućnost različitih uticaja na tužilaštvo i to bez pisanog traga u prva tri dana kada su mogući različiti uticaji i pritisci na niže tužioce, poštovani građani. Član 11. predviđa da Narodna skupština za zamenika tužioca koji se prvi put bira bira samo jednog kandidata, a ne jednog ili više kandidata, kako je do sada bio slučaj. Na ovaj načinDržavno veće tužilaca samo faktički bira kandidata, koji ne mora uvek da bude najbolji, što smo i videli, a kao što znate, mogući su i različiti uticaji na Državno veće tužilaca da izaberu tužioca na koga mogu da vrše različite pritiske. Ministru se daje diskreciono pravo da izabere tužilačke pomoćnike pravilnikom koji sam odredi, čime može ugroziti nesmetan rad tužilaštva bez pritiska izvršne vlasti na sudsku. Naravno, istu stvar ste uradili oko tužilačkih pripravnika kao i oko sudskih pripravnika. Sve u svemu, puno toga je najavljivano. Puno toga je govoreno. Malo toga je realno i učinjeno. Dakle, paušalno određujete stvari oko mreže sudova u Srbiji. Sudije i porotnici ne smeju da budu članovi stranaka, što donekle i može da se objasni. Ali, nikako da nam objasnite šta je sa preko 600 sudija za koje se kolega Cvijan hvalio da ih je učlanio u SNS, koji su sada vraćeni na posao, ali niste nam rekli da li su vratili članske karte SNS. Malo je nelogično, složićete se, da sudija može da ima člansku kartu SNS a porotnik ne može. Zašto vršite diskriminaciju u sudstvu, kako vi mislite da je normalno? Sporost sudova u Srbiji, gospodine ministre, je endemska i neplaćeni su advokati. Predsednici sudova očigledno ne rade svoj posao oko adekvatnog organizovanja posla i ocenjivanja. Vratili ste nedostojne sudije na posao. Moje pitanje vama, s obzirom na vaš intervju koji ste dali, ko će platiti odštetu za njihov loš rad u budućnosti? Pošto, nadam se da ste i vi svesni, bez obzira koliko to želite, nećete večno biti na vlasti, hoćete li lično biti odgovorni za njihov nesavesan rad, kako ste lepo primetili za neke članove VSS? Vi uvodite kroz ove predloge pritisak na sud kao funkcionalnu ruku vlasti i to dodatni, jer sada sudija može da lično odgovara ako je izazvao štetu. Ne uvodite kriterijume za takvu ocenu, nikakve kriterijume. Da vas podsetim zašto ste pogrešili u jednom tabloidu koji je jako blizak vašoj stranci, kome ste dali intervju. Član 9. Zakona o VSS kaže da niko ne može odgovarati za izdato mišljenje ili glasanje, a vi ministre kažete da ćete vi podneti tužbe protiv članova VSS za odluke koje su ranije donete. Ne poznajete ni zakon na koji se pozivate, što je zaista tužno ministre. Zašto su vam huligani i kriminalci na ulicama ministre? Govorim ovo hipotetički. Zašto smo danas u Nišu ponovo imali omladinu koja se bode noževima i zapaljen stadion na derbiju? Kako je moguće da ne osećate nikakvu odgovornost da koju reč kao ministar pravde kažete ovde o tome zbog čega imamo toliko oslobađajućih presuda? Kako objašnjavate i da li ćete nam ikada objasniti spregu između amnestije uz pomoć koje ste pustili preko 2.500 kriminalaca ranije na ulicu i povećane opšte nebezbednosti građana Srbije u poslednje vreme i skok krivičnih dela u našoj republici? Nema odgovora na to, gospodine ministre, a mislim da biste to trebali da uradite. Mislim da ste pokušali kroz pojedine odredbe da ugasite javnu kritiku rada sudstva. O tome su neke moje kolege govorile. Podsetiću vas, ministre, šta ste vi govorili za odluke Ustavnog suda, kao i Aleksandar Vučić vezano za ljude kojima je odlučeno da im je pritvor predugačak u odnosu na Ustavom zagarantovano pravo, a to ste izgleda zaboravili. Mislim da kroz ovo načelo javnosti suda se ostvaruje zarad kontrole i diskusija, a ne radi toga da se sakriju određene odluke naših sudova. Član 6. Zakona o uređenju sudova se odnosi na zabranu uticaja na sud. Opšta zabrana korišćenja medija sa ciljem da se utiče na sud izaziva zabrinutost, što vam je rekla i Venecijanska komisija, jer čak i uz amandmane je previše široka i mogla bi da vodi ka kršenju prava na slobodu izražavanja. Članovi 8a,b,c se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom vremenskom roku, iako mogućnost obraćanja višem sudu kako bi se prekinulo neopravdano odugovlačenje može da bude delotvoran instrument zaštite prava na pravedno suđenje, razloge za duge i mukotrpne postupke, može da ima puno razloga i može da ih bude različitih i njih treba analizirati. Vi ste to sve prenebregnuli. Šta vi kažete na negativne ocene Venecijanske komisije koje stoje naročito u čl. 30. i 31. oko nadležnosti Vrhovnog kasacionog suda, jer oni sud ovlašćuju da donosi načelne odluke, što može da dovede do sukoba kod podele vlasti tj. funkcionalne podele vlasti. Član Dakle, sve u svemu, ministre, smanjili ste broj sudova, dodatno ste pomogli ujednačavanju pravosuđa pod kontrolom i pod uticajem izvršne vlasti, ništa niste odgovorili oko endemski sporosti i neefikasnosti naših sudova, a sada imaju i preko 600 sudija više. Ja vas molim da mi objasnite - kako možete imati 600 sudija više, a da je pravosuđe i dalje sporo i neefikasno? Kako je moguće da ukinete preko 50 sudskih jedinica iz sudova po Srbiji, a da ovde govorite o tome kako će se u stvari povećati efikasnost i rad našeg pravosuđa? Da li ćete nam ikada objasniti, kada se pozivate na odgovornost, oni koji su bili u Visokom savetu sudstva, na koga konkretno mislite i da li mislite da to treba i pro futuro da se primenjuje na vaše propuste i na propuste onih koji su nesavesne i sudije koji ne zaslužuju sudijsku funkciju vratili na posao? To vi treba da odgovorite, ne meni ministru Selakoviću, već građanima Srbije. Ono takođe što se provlači, što je vrlo interesantno, jedno malo podsećanje. Ja sam vama ovde u istoj ovoj sali nekoliko puta rekao da ćete ukinuti sud u Kosovskoj Mitrovici. Vi ste tada rekli da to nije tačno. Ja ne znam kako se zove onda ovo rešenje koje vi nama donosite. Da će se regulisati posebnim zakonom. Zašto ne kažete lepo srpski na šta mislite? Ako nije tačno, gde će biti taj sud, kako će funkcionisati i čije zakone će primenjivati? Ko će birati sudije? Pod čijim grbom će sedeti u sudnici, ministre Selakoviću? To su legitimna pitanja koja nama ne smetaju, ali tražimo da kažete istinu, a ne da se krijete iza forme, iza norme i tumačenja koje je vaše, koje je proizvoljno i koje je apsolutno deo naprednjačke pravosudne bajke. Hvala.
Hvala. Ministar Selaković.
Zahvaljujem. Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, hvala na ovako inspirativnom i ohrabrujućem govoru. Potrudiću se da na isti način, ali realno odgovorim. Nekako boli kada neko ko vam je najmiliji hvali nekoga ko vam nije najmiliji, pa vi onda pokušavate da pred tim ostanete slepi. Šta je radilo Ministarstvo pravde i državne uprave u prethodnom periodu, svedoči izveštaj Evropske komisije o napretku Republike Srbije u postupku evropskih integracija. Da li je to najbolje? Nije, uvek može bolje i mi se trudimo da radimo sve bolje i da budemo što efikasniji. Da li je to najbolji izveštaj do sada koji je za srpsko pravosuđe došao? Jeste. To mogu da kažu i oni koji se sa nama ne slažu, ili će to da prećute, pa da ponavljaju svakoga puta neistine, u cilju možda da one postanu istina. Ali dobro, hajde da idemo redom. Ovim Predlogom zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava ne ukida se nijedan sud. Ne ukida se nijedan sud. Možete da gledate iz svog političkog ugla, pa da tumačite različito norme, ali norme vrlo jasno pišu. Da li se predviđa prestanak rada određenog broja sudskih jedinica? Da, predviđa se. Šta je tu sporno? Sporno je to što je neko plaćao i zgradu i osoblje, samo su mu falili predmeti, samo nisu imali ljudi tu šta da rade. Ali to, Bože moj, nije važno. Nije važno to što sudija u Beogradu ima sedam puta više predmeta u odnosu na svog kolegu u nekom manjem mestu. To nije važno. Ali, iz budžeta Republike Srbije, koji građani pune s teškom mukom, iz koga se svi ti troškovi isplaćuju, i te kako je potrebna finansijska akrobatika da biste obezbedili te troškove. Dakle, da, tamo gde su nefunkcionalne sudske jedinice, kao sudske jedinice više raditi neće, ali će, onoliko koliko predmeta i posla bude, toliko biti i suđenja. To je ono kada sam govorio o sudećim danima. To što je data kvalifikacija, onako paušalna kao i sve ostalo, da suštinskih izmena nema, dobro, to je primedba onima koji su u radnim grupama radili na pripremi ovih izmena i dopuna zakona. Da podsetim još jednom, to su ugledne sudije, ugledni tužioci, advokati, profesori pravnih fakulteta, ljudi od struke koji su se time bavili, koji su u izradi ovih zakona učestvovali. Izrečena je jedna rečenica i dozvolite mi da se osvrnem na nju. Kaže – ništa o vraćenim sudijama i ništa o njihovom uticaju. Pre neki dan sam dobio uporedni devetomesečni izveštaj za 2010, 2011, 2012. i 2013. godinu od 1. januara do 1. oktobra, poređenje ove četiri godine, koliko je recimo predmeta rešavano u Apelacionom sudu u Nišu. Pročitaću samo konačan broj predmeta, svih zbirno, i istaći da je otprilike početkom tekuće godine imenovan bio novi vršilac funkcije predsednika Apelacionog suda. U međuvremenu je Narodna skupština većinom glasova ga izabrala za prvog predsednika Apelacionog suda u Nišu, a brojke govore sledeće. U 2010. godini taj sud je rešio 6.724 predmeta. U 2011. godini taj sud je rešio 7.069 predmeta. Dakle, ni punih 300 više. U 2012. godini on je rešio 8.086 predmeta za prvih devet meseci. Godina 2013, taj sudija Jocić, predsednik Apelacionog suda, koji nije bio izabran, pošto ste rekli da pričamo malo o uticajima neizabranih sudija, dakle, 2013. godine za prvih devet meseci rešeno je 11.177 predmeta. U pojedinim materijama broj rešenih predmeta je sa šest, koliko je bilo u jednoj materiji rešeno 2010. godine, u 2013. godini 582 predmeta. To su te „loše“, to su te „nepodobne“ sudije. Kada je reč o tome – ništa o vraćenim sudijama i njihovom uticaju, jesu li to one sudije za koje je bivši predsednik Republike kontaktirao, tada u opozicionim klupama, sadašnjeg predsednika Republike, pa mu tražio da da kandidate za sudije Ustavnog suda i za sudije sudova redovne nadležnosti? Da li je to onaj čuveni način transparentnog, demokratskog, nepristrasnog izbora sudija? Nisam čuo nijedan demant od bivšeg predsednika koji je dao na taj račun. Damo ti partijsku kvotu, pa ti predlaži svoje. Kada kritikujete, morate da vodite računa i o tome koga kritikujete i za šta ga kritikujete. Izrečeno je nekoliko vrhunskih neistina. Naravno, neko ko je pismen i iskusan pravnik, to može da radi samo namerno i tendenciozno. Recimo – ministar će da bira kandidate za pripravnike u sudovima. To je par ekselans glupost, jedna od najvećih koje sam čuo od kada dolazim u Narodnu skupštinu. (Predsedavajuća: Molim vas, ministre, nećemo upotrebljavati takve izraze.) Izvinjavam se i vama i narodnim poslanicima. Nekada zaista čovek dođe u iskušenje i u žaru rasprave da stvari nazove pravim imenom, ali je potrebno samo jezički rastumačiti normu i pročitati kako ona glasi. Kaže se da ministar donosi pravilnik. Zašto? Sada ćemo da kažemo. Recimo, negde pre petnaestak meseci, malo manje, kada sam stupio na funkciju, počeo sam da dobijam pisma, u vidu pritužbi, više volontera i pripravnika iz sudova i tužilaštava širom Srbije. Reč je o mladim ljudima koji su završili državni fakultet sa jednim dobrim prosekom, recimo 8,50 ili 8,70, koji se prijave na konkurs u jednom sudu koji smo danas spominjali, a pominjao sam ga i u Narodnoj skupštini, pa ću ga opet pomenuti. Reč je o Osnovnom sudu u Pančevu. Dakle, prijavi se dobar student, mislim da je jedan kandidat čak imao prosek preko 9,50 , i ne bude primljen za saradnika, odnosno pomoćnika u tom sudu, a bude primljen kandidat koji je imao, recimo, prosek 10, ali sa fakulteta koji nema akreditaciju. Znači, fakultet koji nema akreditaciju završilo je određeno lice i to lice se prijavilo na konkurs… Moja greška, setio sam se, to lice koje je završilo ima i te kako veze. Kada neko nema državnu dozvolu za rad, a vi ga primate u državnu službu, ne bi smeo, ali to je radio neki prethodni predsednik suda i nikom ništa. Uzgred, to lice sa fakulteta koji nije akreditovan je imalo prosek 6,71, ali to je izgleda bio manir i onda primite takvog jednog čoveka. Iz Osnovnog suda u Subotici su stizale pritužbe da neko u ekspresnom roku završi fakultet koji ima akreditaciju, ali ima prosečnu ocenu 10 na nekom od 55 pravnih fakulteta u Srbiji, sa sve isturenim odeljenjima koliko broje, a neko ko je završio znatno teži fakultet na državnom univerzitetu, taj nema šansu. Država se onog kvalitetnijeg odrekne. Zašto? Zato što stoji prosečna ocena. Verujte, ja sam imao nešto što se računa u visok prosek. Prosečna ocena svakako jeste bitna, ali nikako ne sme da bude presudan faktor. Hoćete nekoga da primite u državnu službu? Onda istestirajte njegovo znanje. Taj pravilnik koji propisuje ministar nadležan za poslove pravosuđa biće donet na jedan krajnje transparentan način i u njegovu izradu uključeni će biti i sami oni na koje se odnosi. Mislite da to nije dobro? Da li mislite da nije dobro istestirati nečije znanje pre nego što ga primite u službu? Da li mislite da je dobro, kao što smo mnogi od nas zatekli, zateći važan državni organ koji više liči na socijalnu ustanovu nego na ozbiljan državni organ? Ja mislim da to treba da se uradi. U celoj toj priči imponovala mi je samo jedna stvar, bivao sam poređen sa Milošem Obrenovićem i meni to imponuje. On je jedan od otaca moderne Srbije, čovek koji je udario temelje ovoj državi u kojoj danas živimo svojom mudrošću i svojom političkom veštinom. Da li treba da donosi ministar pravilnik? Treba uniformisati, treba ujednačiti način prijema u sudove i javna tužilaštva, jer danas pripravnike i pomoćnike prima ko kako hoće. Treba doneti jedan jedinstven način njihovog prijema u sistem, da nemate upravo više tu situaciju da vam na mesta tužilaca, kao što imamo slučajeve, budu birani ponavljači. Kritikovana su neka rešenja. Kaže – Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca obavezuju se da daju predlog samo jednog kandidata. Možemo da pričamo o tome da li je to dobro ili je loše, ali je to bio nedvosmislen zahtev predstavnika Evropske komisije, Komesarijata za pravosuđe, pa čak i Venecijanske komisije. S kojim ciljem? S ciljem da se smanji uticaj zakonodavne i izvršne vlasti na izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Mi kao pravnici možemo da vodimo debatu o tome da li je to dobro ili nije, ali vidim da je to kritikovano i nije mi jasan razlog iz koga je to kritikovano. Kritikuje se rešenje - zašto predsednik suda može da se bira samo na jedan mandat? Zato što smo u prošlosti imali u pojedinim gradovima, neki od njih vama dobro poznati, ljude koji su po 20 godina bili predsednici suda. Istini za volju, ne pričam o vremenu kada je naše pravosuđe bilo uređenije, već pričam o periodu kada je ono i te kako postalo bremenito mnogim problemima. Ne znam šta bi drugo, osim nepoznavanje određenih propisa, ništa ne mislim loše, već čisto korigujem ono što je rečeno, kaže – uvodimo odgovornost sudija za štetu koju pričine. Koga zanima, dame i gospodo narodni poslanici, samo uzmite i pročitajte pregled odredaba zakona ili važeći član 6. Zakona o sudijama i ono šta se predlaže. Dakle, u važećem zakonu se kao osnov za naknadu štete, a na osnovu pravosnažne sudske presude, navodi slučaj kada je sudija pričinio štetu krajnjom nepažnjom ili namerno. Venecijanska komisija je kritikovala kao osnov krajnju nepažnju i mi je brišemo. Da li sudija treba da odgovara za pričinjenu štetu onda kada nešto namerno učini? Ne verujem da ćete naići na građanina Srbije koji će vam reći – ne treba, a naročito ne one koji se i te kako često susreću sa sudom i koji su i te kako često u sudu. (Borislav Stefanović, s mesta: Kako ćemo znati?) Na osnovu sudskog postupka. To samo sud u sudskom postupku može da utvrdi. Ko drugi? Priča o uvođenju pritiska apsolutno ne stoji. Zašto su neki sudovi lošije radili? Verovatno i zbog toga što i njima nije postojala adekvatna radna disciplina. Adekvatna radna disciplina nije postojala iz razloga što sudovi četiri godine nisu imali svoje predsednike, skoro četiri godine. Predsednik suda je onaj koji treba da organizuje rad suda. Ako očekujete od nekoga ko je u stanju vršioca funkcije tri i po godine i ko iščekuje iz dana u dan da će mu biti konkurs, a ima ambiciju da bude predsednik suda, da disciplinuje sve one koji rade u njegovom sudu, da dobro organizuje rad suda, a sutra od tih istih kolega treba da dobije mišljenje koje će ga predložiti za predsednika suda, onda mislim da to nije za očekivati. U VF stanju niko nikom ne želi da se zamera, već svako sa svakim želi da bude dobar i efekti rada ga toliko ne zanimaju. Dao sam vam jedan primer, primer jednog suda, Apelacionog suda u Srbiji, suda u kojem su 2009. godine birani za sudije ljudi koji nikada nisu radili u pravosuđu, a birani su za sud koji je preuzeo deo nadležnosti Vrhovnog suda Srbije. To je sramota.Dakle, prvi izbor u Apelacioni sud, u sud koji je preuzeo nadležnosti Vrhovnog suda. Danas je ovde hvaljen jedan od ranijih ministara pravde, čovek za koga lično mislim da je dosta toga dobrog započeo u pravosuđu. Da su oni koji su ga nasledili nastavili da rade na isti takav način, ne verujem da bismo mi danas bili kao država i naše pravosuđe u ovom stanju. Problem je upravo nastao iz nerada. Dakle, niko ne ukida 50 sudova, jer u ovom trenutku u Srbiji, po važećem zakonu, nema 50 osnovnih sudova. Nema ih. Hoćete da mi kažete da je dobro da postoje sudske jedinice u kojima nema posla za jednog celog sudiju, nego 0,89 sudija? (Borislav Stefanović, s mesta: To ste vi govorili.) Nije tačno. Ono što citirate uzmite u celini, pa citirajte. Apsolutno je tačno da sam rekao - kada iz jednog mesta uzmete sud, kao da ste mu uzeli dušu. I dalje stojim pri tome. Činjenica je da je veliki broj gradova u kojima sud nikada nije trebalo da bude ukinut, kao ni javna tužilaštva. Činjenica je i da se to ovim predlogom zakona ispravlja. Da li je to onako kako bismo mi želeli da bude, svi mi? Pa, nije. Lično bih i dalje želeo da Beograd sutra na popisu ima više od dva miliona stanovnika. On to na popisu nema. Realno ima. I želeo bih da i dalje u Beogradu radi 117.000 ljudi u industrijskoj proizvodnji, koliko je radilo početkom 90-ih, a ne 17.000 koliko je ostalo posle svega. Ali, to više nije tako. I želeo bih da svako naseljeno mesto u Srbiji ima pravi sud, koji će imati šta da radi i da Srbija može da ga plaća ali to nije tako. I želeo bih da u Palati pravde može da se zaposli dovoljno radnika u sudskoj straži. Ne zapošljava se zato što danas imate sudsku jedinicu u neposrednoj blizini Beograda, u kojoj nema posla za dvoje celih sudija, ali zato u njoj radi pet radnika sudskog obezbeđenja. Koga oni obezbeđuju? Šta obezbeđuju? Sudiju koji ima posla dva prepodneva u nedelji. Pa, bolje je da ga dovede sa sobom jednom u dve nedelje, pa da radi jedan ceo dan i da to ima nekog smisla. Sudija iz Majdanpeka je biran za Osnovni sud u Nišu, iz Majdanpeka u Nišu. Preko 400 kilometara treba da pređe dnevno. Naplaćuje troškove puta, troškove odvojenog života i prima platu kao da je sudija Vrhovnog suda. Sve mu se obračunava i na sve se plaćaju porezi i doprinosi. Neuporedivo bogatije zemlje od Srbije to ne mogu da izdržavaju. Takvih je, recimo, u Osnovnom sudu u Nišu bila jedna trećina. Jedna trećina je birana potpuno van Niša, za Niš. Preporučujem onima koji još uvek stoje pred zagonetkom da uzmu lepo Izveštaj o napretku Republike Srbije, procesu evropskih integracija i da pročitaju šta je to radilo Ministarstvo pravde i državne uprave. Možda tada dobiju odgovor na zagonetku. Ono što je bio problem, u najvećem delu, u našem pravosuđu delimično se ticao i sadržine samih zakona, najviše se ticao primene zakona. Nekada zakoni nisu primenjivani, nekada je činjeno sasvim suprotno od onoga što je bio duh zakona, nekada su se ljudi ponašali kao da oni uopšte ne postoje. I dalje stojim pri stavu, i time ću da zaključim, da je nedopustiv politički uticaj koji je na rad pravosuđa postojao do 2012. godine, da taj uticaj treba u potpunosti otkloniti, da više ne treba da se pozivaju partijski lideri da daju svoje kvote prilikom izbora sudija od osnovnog, do Vrhovnog kasacionog, pa i Ustavnog suda Republike Srbije. Nemamo najsrećnija ustavna rešenja kada je naše pravosuđe u pitanju. Nekoliko puta sam govorio o tome. Što se tiče finansijskog i efekta zakona, ovde je usvojen jedan zakonik koji je 1. oktobra stupio na snagu. Reč je o Zakoniku o krivičnom postupku. U obrazloženju toga zakona stoji, pa ću parafrazirati, da se finansijski efekti primene toga zakona ne znaju, da će oni u hodu biti primećivani i da će na takav način biti iskazivani i Narodna skupština je usvojila taj zakonik. Istine radi, krivični postupak koji je predviđen tim zakonikom je neuporedivo duži od krivičnog postupka koji je postojao po ranijem Zakonu o krivičnom postupku. Jedan od razloga zašto je zakon i pored toga prošao, jeste činjenica da on predviđa mnogo veću i širu upotrebu instituta poput oportuniteta krivičnog gonjenja i sporazuma o priznanju krivice. Jer, u onim državama u kojima postoji adverzijalni postupak, dakle, stranački postupak, sporazum o priznanju krivice se zaključuje u 85%, 90%, 95% slučajeva. Nemojte pričati o finansijskim efektima, dovoljno je samo pogledati da ovaj zakon predviđa ukidanje svih onih troškova koje sam malopre navodio za sve sudove, osim sudova republičkog i apelacionog nivoa. Samo analizirajte koja će ušteda da nastane usled te restrikcije i videćete koji je rezultat. Još nešto, apsolutno ne stoji priča koja je izrečena da se ovim uvodi pomerljivost sudijske funkcije. To je u Ustavu našem navedeno isključivo kao izuzetak, a takav izuzetak treba dobro i detaljno definisati da se ne bi izrodio u pravilo. U čitavoj Evropi postoji tendencija ukidanja nepomerljivosti sudijske funkcije, dakle, u Evropi, u zemljama EU. Jer, do čega to dovodi? To dovodi do toga da ako se neko prijavi da bude pripravnik, pa posle toga pomoćnik, recimo u Prvom osnovnom sudu u Beogradu, bez obzira što nije iz Beograda, što je došao negde sa strane, pa ako je i iz Beograda, on sebe smatra jedino podobnim za taj sud i ni zašta više. Dakle, ovim se ne uvodi pomerljivost sudijske funkcije, kao što sam rekao to je izuzetak, a uveren sam da će postojati ljudi koji će izraziti svoju dobrovoljnu nameru da se vrate u mesto u koje su živeli, u kome je nekada postojao osnovni sud, u međuvremenu postojala provizorna sudska jedinica, osnovni sud se vratio i sudija ima tu posla da radi. Poslednje, još jednom pominjem, mada znam da većina onih koji govore, ne želi da se osvrnu na ono što je već izrečeno, već da građanima podvuku neke stvari, organizovanje sudećih dana. Da, mislim da je to jedno od dobrih rešenja. Pogotovo u mestima u kojima po broju predmeta nemate osnova da organizujete rad osnovnog suda, a sudija koji se dobrovoljno prijavi da jednom u dve nedelje, da jednom u nedelju dana ode, održi ročišta, u takvom jednom mestu treba prilikom rangiranja za izbor u sud više instance da dobije određenu prednost u odnosu na onog kolegu koji nije hteo nigde da ide zato što je radio naporniji i teži posao. Svi bismo mi voleli ovde da se u svakoj opštini u Srbiji više dece rađa nego što starijih ljudi umire, da je privredna aktivnost mnogo veća nego što zaista jeste, da nemamo budžetski deficit već budžetski suficit, ali svi dobro znate da realno i trenutno stanje nije tako. Što se tiče suda u Kosovskoj Mitrovici tu sam ostao dužan nešto da kažem. Kao iskusan pravnik svako od vas koji danas bude govorio ovde i kad tumači zakon treba da ga čita od prvog do poslednjeg slova. Od naslova do poslednje tačke na prelaznim i završnim odredbama. Pa da pročita šta je to predviđeno kada je u pitanju AP Kosovo i Metohija. Ali, evo, zasluge onima koji su predložili i svojom većinom izglasali važeći zakon, on nastavlja i dalje da postoji u jednom delu, iz mog ugla gledano, veoma važnom delu, a to je upravo deo kada je u pitanju organizacija pravosuđa na području Kosova i Metohije. Možda to neko ne želi da prizna, možda vi mislite da to nije dobro što je ta neka prethodna većina izglasala takav zakon kakav je izglasala, ali on nastavlja i dalje da postoji u tom delu. Sa druge strane, pošto ste svedoci da sve radimo javno pogledajte Nacrt budžeta za narednu budžetsku godinu, videćete da sve budžetske pozicije kada je u pitanju pravosuđe Republike Srbije na Kosovu i Metohiji i dalje stoje nepromenjene. Mislim da je to više nego dovoljan dokaz. Zahvaljujem.
Hvala. Borislav Stefanović, replika.
Ministre Selakoviću, vi ste govorili 27 minuta i pri tome ste uspeli od niza pitanja koja sam vam postavio, da odgovorite na tri, a od ta tri mislim da je najupečatljivije ovo što ste rekli – ne ukida se nijedan sud, nego se ukidaju pojedine sudske jedinice. Naš narod bi rekao, naročito oni koji žive u tim mestima, nije šija, nego vrat. Ali, to je vaš pokušaj spina, kako se i to kaže popularno, ja ću zbog toga građanima da pročitam bar neke od sudskih jedinica koje se ukidaju – Ražanj, Bač, Bačka Palanka, Preševo, Osečina, Srbobran, Plandište, Boljevac, Sečanj, Rekovac, Nova Crnja, Batočina, Rača, Varvarin, Blace, Krupanj, Ljig, Svrljig, Bački Petrovac, Beočin, Žabalj, Temerin, Titel, Alibunar, Kovačica, Ćuprija, Babušnica, Bela Palanka, Žabari, Arilje, Kosjerić, Nova Varoš, Irig, Pećinci, Ada, Kanjiža, Apatin, Odžaci, Lajkovac, Čajetina, Guča, Bogatić, Vladimirci i Koceljeva. Nije tačno, ima tu ih negde na vlasti, ali ima puno opština u kojima još uvek nisu prekomponovali vlast. Ali, činjenica je da, vaš pravi izveštaj ministre, nije izveštaj koji vi nama ovde iznosite, nego vaš pravi izveštaj je naša zajednička želja da se u Srbiji živi bezbednije, bolje i sa više pravde. Međutim, taj vaš pravi izveštaj je poražavajući, katastrofalan. Apsolutno niste odgovorili ni na jedno pitanje, ni o preko 600 sudija iz SNS, ni na kritike vašeg kolege Vladimira Cvijana za nezavisna sudstva, tj. nedostatak nezavisnosti sudstva, apsolutno nam ništa oko toga niste rekli. Sada apelujem na vas, kada mi budete odgovarali, pokušajte to da učinite u tri minuta da bi donekle bili ravnopravni u vremenu. Inače, nemojte se mnogo pozivati na izveštaj Evropske komisije, zato što u vreme svih vlasti je taj izveštaj bio, pre svega politički, vrlo bitan i motivisan, a tek onda vezan za samo pravosuđe, uključujući za vreme naše vlasti. Prema tome, mislim da pokušate da budete što sažetiji, da mogu ovo i oko Miloša Obrenovića da vam odgovorim.
Ministar Selaković. Izvolite.
Kada budemo u ravnopravnoj poziciji, ja ću se držati tog načela ravnopravnosti. Ja sam jedan, a vas je nekoliko desetina. Nažalost, svaki put sve manje i manje kada dođem. Dakle, ko je ukinuo sudove, ali sudove i u faktičkom i u formalnom smislu, to možda vi najbolje znate, od 2008. do 2012. godine, na početku toga perioda ukidani su sudovi. Što je još važno, naročito imajući u vidu novi Zakonik o krivičnom postupku, ukidana su javna tužilaštva, a tu još uvek ništa nisam čuo. Još nešto, malopre nisam pomenuo što se troškova tiče. Malopre sam rekao i napravio sam grešku, rekao sam da je 2012, da su docnje na budžetu Visokog saveta sudstva bile milijardu dinara, ne, bile su preko milijardu i devetsto miliona dinara, skoro dve milijarde. Ja ne znam šta je skupo, a šta je jeftino. Vi hoćete da kažete, da je recimo, uz svo poštovanje građanima, recimo evo, na području Osnovnog suda u Kikindi postoji trenutno sudska jedinica Nova Crnja. Sudska jedinica Nova Crnja po broju predmeta ima posla za 0,32 sudija. Izračunajte koliko sve ljudi prati rad te sudske jedinice i doći ćete do rezultata da je neuporedivo jeftnije državi da jednom u tri nedelje pošalje sudiju koji će održati ročišta i suditi. A, znate, svaki put se setim onoga aforizma koji kaže – pre rata nismo imali ništa, onda su došli Nemci i uništili sve. Tako i u ovoj priči koju sam malopre čuo. Dozvolićete da ako bih odgovarao na sva pitanja da bi moje izlaganje bilo jedno četiri do pet puta više. Ovako sam odgovarao na ona pitanja koja zaslužuju odgovor. Dokle god sam u poziciji da cenim, dotle ću tako i odgovarati. Zahvaljujem.
Hvala. Borislav Stefanović, replika.
Mislim, ministre, da je vrlo nekorektno što ste rekli kroz ciničnu opservaciju, da nas je sve manje. Nije u redu. Ipak ste vi ovde gost ministre. To koliko će vas biti, lupom ćemo vas tražiti, u to budite sigurni. Inače, interesantno je da vi uporno izbegavate, da vi u slovu i brojem, sada imate 66 osnovnih sudova i 23 sudske jedinice, što je ukupno 89, u naše vreme bilo je 34 osnovna suda, dakle, duplo manje, ali je bilo 96 sudskih jedinica, što je 130 veće, ministre od 89. Razumem da sve možete ovde da prikažete na način pošto se slabo sa istinom susrećete. Možda je ni na ulici ne vidite. Ali, ne možete baš do te mere da govorite. Inače, ministar donosi pravilnik o prijemu pripravnika. Do sada je nezabeležen u političkoj pravnoj praksi da kažete da vi sa tim nemate ništa. Svaka vam čast. Vi ste govorili da smo mi zločinci ovog naroda, zato što smo smanjili broj osnovnih sudova u Srbiji. Vi ste lično to govorili i da Srbi pate od „žutih“ na vlasti, jer smanjuju broj sudskih jedinica i sudova. A šta vi sada radite? Pedeset opština ostaju bez sudske jedinice. Pa kako mi vas sada da zovemo gospodine ministre? Nećemo sigurno kako vi nas. Budite sigurni u to. Inače, mislim da vi ministre u ovoj situaciji, kada smo vam izneli jasne brojke, kada smo vas pitali zbog čega to radite, kada smo vam naveli članove, niste odgovorili na vrlo konkretna pitanja. Rekli ste da vam se jako sviđa Miloš Obrenović. Znam da vam je kodža Miloš, blizak vašem duhu i senzibilitetu, ali da vas obavestim da je on živeo pre skoro 200 godina, a da ste vi ministre sada u 21. veku, iako vaše pravosuđe, nažalost građana, nije. Hvala.
Reč ima ministar Selaković.
Možemo da pričamo o istoriji, ako vi to zaista želite. Za vreme vlasti kodža Miloša na srpski jezik je preveden „koci vil“. Na srpski jezik je preveden austrijski građanski zakonik. Za vreme njegove vlasti počelo je pripremanje trećeg u svetu građanskog zakonika, koji je donet kasnije, istina u vreme kneza Aleksandra Karađorđevića. Vi grešite, ne slušate me. Malo pažljivije slušajte. U njegovo vreme je počelo pripremanje, koji je donet kasnije, za vreme vlasti kneza Aleksandra. Ali, u njegovo vreme je donet Krivični zakonik. Dakle, ponosim se time šta je nepismeni kodža Miloš uspeo da uradi i Srbiju približio Evropi mnogo više, nego mnogi pismeni i ustrojio državu zahvaljujući na način, zahvaljujući kome je ona postojala i opstajala u vekovima i decenijama koje su usledile. Zato kažem da mi imponuje to poređenje. Da li je imao nekih mana? Imao je kao i svaki drugi vladar, a da li je bio državotvorac, i te kako je bio državotvorac. Što se tiče, opet kažem smanjenja broja, nemam nikakvih problema to da kažem. Da, ovim zakonom vraća se sud koji će kao osnovni sud postojati u 66 gradova u Srbiji, odnosno imaće 66 sudova. Sa sudskim jedinicama to je 89, sudskim jedinicama u kojima će se suditi i parnica i krivica. Sa obavezom sudećih dana, koja do sada nije bila obaveza i sa znatno manjim troškovima funkcionisanja, nego što je to bilo u prethodnom periodu. Ako mislite da je normalno, recimo, samo za troškove grajanja jedne sudske jedinice u kojoj ima posla za dvoje sudija, godišnje kupovati i trošiti preko 80 tona uglja, a to se u Srbiji radi, onda to može da bude pokazatelj štedljivosti i „domaćinskog upravljanja“ onoga koji tvrdi da je to bolje. Ja tvrdim da nije, a da li je Srbiji potrebna redukcija, jeste zato što Srbija nažalost više mnoge stvari ne može da plaća i kao što rekoh, nažalost u Srbiji postoji povećanje broja predmeta najviše u ostavinskoj materiji, najviše se piše ugovora o doživotnom izdržavanju i sačinjavaju zaveštanja. To je ono što je naša žalosna i surova svakodnevnica. Zahvaljujem.
Hvala. Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Nadam se da se više neću javljati sigurno. Hvala što ste bili kratki ministre, u svakom slučaju, mislim da je jako korisno, mogli ste recimo da saberete troškove 48 službenika primljenih u Skupštinu sa 50 službenika mimo konkursa takođe primljenih u MUP, sa preko 100 naprednjaka primljenih u SDPR, a da ne govorim po lokalnim javnim preduzećima koga su sve poprimali, nekoga iz studentske zadruge direktno na savetničko mesto. Kada to saberemo, možda smo mogli od tih nekih sudskih jedinica da spasimo u smislu troškova, zato što vas podsećam, vi ste ti koji ste govorili da je to zločin protiv srpskog naroda, da mu ukinete sud ili sudsku jedinicu, to ste vi lično govorili i to meni ovde u lice u Skupštini. Ja samo tražim, budite onda dosledni do kraja, i nemojte stalno da govorite – prethodna Vlada. Ukupan broj je u korist prethodne Vlade. (Marko Atlagić, s mesta: Nije tačno.) Tačno, osim za ovog gospodina što se javlja, koji ne razume da je 130 veće od 89, ali on je učio neke čudne šumske škole pa ne razume. Ono što je činjenica da ovo oko Miloša, on jeste uradio mnogo i bio je modernizator Srbije, ali je isto tako tačno, gospodine ministre, da ako ste bili čovek drugačijeg mišljenja, završavali ste u septičkoj jami, da li znate to? Znate li šta je naprednjacima Miloš radio, ne ovim klasičnim, nije još postojala stranka pod tim imenom, ali pošto ste vi napredni, znate li šta im je radio? Vi imate tek pet godina, nemojte da se pozivate na sve, pozivajte se na ono što ste naveli kao početak izrade zakona. Dakle, ono što vi pokušavate, meni je žalosno, time završavam, što mi ne vidimo napredak u ovome što ste predložili, ne vidimo šta je konkretno bolje, ne vidimo šta ste doneli pravosuđu da efikasnije radi, ne vidimo šta ste uradili da te sudije naterate koje ne rade da rade, ne vidimo kako ćete kontrolisati u pravom smislu rad predsednika sudova, ne vidimo šta je bolje u ovome u odnosu na ono što je bilo, to je tužno i to je tragedija ove države, ministre, a kriminalci divljaju po ulicama. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Ja sam se zaista trudio da razumem ovo o čemu ste pričali u vezi sa iznetom istorijskom faktografijom, ali da li vredi, da li ne vredi, jednostavno smatram da ne treba više na to da se osvrćemo. Da, i te kako mislim da je bio modernizator Srbije, i te kako mislim da mu se Srbija nije odužila na način kako je trebalo, kao što nije mnogima koji su Srbiju unapredili, koji su Srbiju uređivali i razvijali. I dalje odgovorno tvrdim da je onim što je učinjeno pre gotovo četiri godine i te kako uništen osnov za stvaranje efikasnijeg i boljeg pravosuđa. Sama činjenica da je porastao broj predmeta govori dovoljno u prilog tome, ali je potrebno bilo uspostaviti neke principe koji nisu politički, već isključivo stručni principi i tih principa se držati, bilo da je reč o njihovom ustrojstvu u sudskoj, u zakonodavnoj ili u izvršnoj vlasti. Moje mišljenje je da su ti principi počeli da se uspostavljaju. Ako mislite da je izveštaj Evropske komisije nešto što nije relevantno onda kada vam ne odgovora i kada govori suprotno od onoga što biste vi želeli da bude, onda je to vaše lično i pristrasno mišljenje, ali ja zaista nemam nameru da vas ubeđujem u suprotno, svako ima svoje političko gledište, ja ga uvažavam, poštujem ga, i dalje stojim pri tome da nam je potreban efikasniji, pravičniji, a jeftiniji sistem i uveren sam i tvrdim da ovo vodi ka uspostavljanju upravo takvog sistema. Zahvaljujem.
Hvala. Zoran Babić, replika. Izvolite.
Slažem se sa vama, gospodine ministre, da ne vidim vezu između poslovanja SDPR i mreže sudova, ali je SNS spremna da govori o rezultatima SDPR i o povećanom izvozu i o rezultatima rada koje je SDPR napravio u poslednjih godinu i po dana. Spremni smo, iako ne vidim vezu između Narodne skupštine Republike Srbije i mreže sudova, ali možemo da pričamo o tom smanjenju troškova, a podsetiću vas da je nivo zarada, odnosno nadoknade članovima Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaštva iz redova profesora i advokata, određuje, odnosno određivao Administrativni odbor. Podsetiću vas da je Administrativni odbor u prošlom sazivu taj nivo nadoknade povećao sa poslaničkog dodatka, odnosno sa nekih tridesetak hiljada na iznos od šest prosečnih plata u Republici Srbiji. Da li je to odnos ekonomičnosti u sudstvu u bilo kojem segmentu našeg društva? Da li je to odnos kada četvorici ljudi za taj period, častite ih sa 10 miliona dinara? To je odnos bivšeg režima, to je odnos DS i dajte da jednom skinemo tu fatamorganu sa tog običnog sabiranja osnovnih i osnovnih sudova i sudskih jedinica. Hajde da kažemo koji su to predmeti koji se sude u osnovnim sudovima, a koji u sudskim jedinicama. U osnovnim sudovima se sudi krivica i dobar deo parnice. U sudskim jedinicama se sudi jedan manji deo parnice i kada ste navodili mesta koja su ostala bez sudskih jedinica, hajde da vidimo gde je do sada suđena krivica u Majdanpeku, gde su morali građani Majdanpeka da odlaze na suđenja? Gde su odlazili u Velikom Gradištu, u Petrovcu na Mlavi, gde su odlazili u Beogradu, Treći osnovni sud, Lazarevac, Obrenovac? Gde su odlazili ljudi iz Knjaževca?
Vreme.
Zahvaljujem se, tako da neke stvari ne mogu da se posmatraju samo prostim sabiranjem.
Replika Borislav Stefanović.
Ne znam stvarno čime smo zaslužili ovakvu oluju, doduše, vrlo nejasne sadržine, ali moram da vam kažem, znam da vama sabiranje odlično ide, pa onda saberite ne proste brojeve, kako ste rekli, nego saberite vaša ukupna, celokupna neispunjena obećanja, pošto je rezultat nula, pa tu nulu lepo saberite sa lažnim obećanjem da ćete vratiti sudove u sve te gradove, pa to saberite sa povratkom 600 stranačkih sudova, pa to saberite sa endemskom neefikasnošću našeg sudstva, pa to saberite sa onim što radite u Srbiji, plus batinaši, plus navijači, plus zapaljeno severno Kosovo i slomljene kutije i dobićete SNS. Da vam pomognem u računu, mislim da je genijalno ovo što ste rekli, samim tim što niste odgovorili zašto ne bismo sabrali lepo ljude koje ste van konkursa vaše stranačke vojnike primili od Skupštine, SDPR, MIP, lokalnih samouprava, javnih preduzeća, pa te ljude lepo za te troškove da smo uspeli da sačuvamo neke od sudskih jedinica, pošto se pozivam na ministra: „Ta sudska jedinica je život tog mesta. To mesto ne vredi ništa jer gubi svoju intelektualnu elitu, to mesto je mrtvo bez sudije i advokata“, završen citat ministra Selakovića. Sada vi 50 takvih mesta brišete sa mape, a neće se ništa, kažete, potrošiti. U vreme tog Kodže Miloša Obrenovića su bile sudije tamo, ali su sudile po reči gospodara, uglavnom, kao što ste i vi navikli. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Selaković i sa tim završavamo sa replikama. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, kaže jedna mudra izreka: „Đavo je u detaljima“. Nemojte citirati nekoga ako niste spremni da iznesete čitav citat od početka do kraja. Dakle, uzeti sud iz jednog mesta znači uzeti mu dušu, a ne sudsku jedinicu. Ako je za nekoga sudska jedinica i sud isto, onda tu očigledno postoji problem u nepoznavanju terminologije, u nepoznavanju zakona. Ali, nepoznavanje zakona škodi, pa tako i u ovom slučaju. Zahvaljujem.
Molim vas da završimo sa replikama. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Građane Srbije možete da prevarite jednom, pa da izađete, da se izvinite i da kažete – pogrešio sam, uradio sam to jer nisam znao, možda sam bio u tom trenutku i zlonameran, ali kad izađete drugi put pa opet takvu stvar uradite, više vam niko ne veruje. Sve te nule, o kojima je kolega pričao, su mnogo više od minusa koji smo zatekli i u sudstvu, i u finansijama, i u ekonomiji i u svakom segmentu našeg društva, ali verujem da su te nule interpretacija slična onoj koju smo doživeli ovde u Narodnoj skupštini, kada je rekao da nijedna optužnica za proteklih godinu dana nije podignuta i nije potvrđena, a onda kada smo to dokumentovali izveštajem specijalnog suda, kada se potvrdilo da je 180 optužnica podignuto i potvrđeno najmanje što smo mogli da očekujemo, ne mi, građani Srbije kojima je to bilo upućeno je izvinjenje, ali to izvinjenje nismo doživeli. Isto to izvinjenje će verovatno izostati i za ove stvari koje su izrečene malopre od uvaženog kolege.
Reč ima narodni poslanik Milica Radović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, predstavnici Ministarstva pravde, moram da kažem da sam vrlo iznenađena jednom tišinom koja vlada u ovom parlamentu, kao da juče na Kosovu se nije dešavalo ništa, kao da juče Kosovo nije bilo u poluratnom stanju, kao da Aleksandar Vučić juče nije nameravao da pozove policiju da interveniše protiv sopstvenog naroda, kao da jedan narodni poslanik Marko Jakšić nije doživeo satanizaciju kroz sredstva javnog informisanja i koji je, bez odluke suda, osuđen maltene za terorizam. Da koincidencija bude veća, mi danas govorimo o pravosuđu. Moram takođe da kažem da sam očekivala, gospodine ministre, da, nakon neuspele reforme pravosuđa, svaki zakonski predlog koji bude dolazio iz vašeg Ministarstva bude pravno perfektan, jer Srbija više nema mogućnosti da trpi greške. Očekivala sam da predlozi, o kojima ćemo danas raspravljati, budu pravno usaglašeni sa Ustavom, da budu jasni, da budu nedvosmisleni i da u krajnjem slučaju pokušaju bar da reše niz nagomilanih problema koji su stvoreni prethodnom reformom pravosuđa. Petnaest meseci je prošlo od formiranja Vlade. Od tog trenutka do danas nijedna sistemska greška reforme pravosuđa nije ispravljena. Nemam nameru da vas za to kritikujem zato što potpuno razumem da vam je bilo potrebno vreme da se upoznate detaljno sa jednom za vas novom oblašću, ali ne mogu da imam razumevanje za to da ni ta duga pauza i ta duga priprema zakonskih predloga nije dovela do toga da danas u Skupštini raspravljamo o dobrim, kvalitetnim zakonima i zakonima koji imaju dobar, ako ne onda dovoljan reformski potencijal. Naravno da se nastavlja sa promenama koje ne doprinose vladavini prava u Srbiji. Svakako da ćemo najžešće napasti ono rešenje koje je predviđeno u Zakonu o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava i svakako da će predlog da se iz jedinstvenog sudskog sistema izdvoji sudski sistem na Kosovu i Metohiji, naići na našu najžešću kritiku zbog toga što se na taj način direktno podriva pravni poredak Republike Srbije i to je u svakom slučaju najkrupnija zamerka koju imamo na taj predlog zakona, ali nije jedina. Nama i dan danas nije jasno tačno koji su to kriterijumi koji su vlast opredelili da danas u Skupštini raspravljamo o ovom zakonu, odnosno o ovakvoj mreži sudova i tužilaštava koja, moram da priznam donekle jeste bolja u odnosu na ono što imamo danas, ali nijedna nije dobra ukoliko je ne prate jasni kriterijumi, svi oni kriterijumi koji su morali da budu uvaženi prilikom predlaganja ovakvog jednog predloga zakona. Među svim tim kriterijumima ja nekako vidim primat političkih kriterijuma i to je nešto što je loše. Ukoliko su čak i uzeti u obzir kriterijumi koji su morali da se uzmu u obzir, a to je recimo broj sudija, broj predmeta, broj zaostalih predmeta, veličina opštine, broj stanovnika, geografska struktura stanovništva, terenska konfiguracija, smeštajni kapaciteti i svi ti drugi kriterijumi koji su morali da budu. Ako su već i uzeti, oni nisu dosledno sprovedeni. Zašto? Da jesu, mi danas ne bismo imali situaciju da imamo Osnovni sud u Surdulici, a recimo Osnovno javno tužilaštvo u Vladičinom Hanu ili ne bismo bili u poziciji da danas imamo, tačnije nemamo sedam osnovnih javnih tužilaštava u pograničnim predelima, a znamo koliki se šverc narkotika, ljudi i oružja i svega dešava upravo u tim područjima. Zakonom o sudijama je ugrožen jedan od osnovnih principa nezavisnosti sudstva, a to je nepremestivost. U reizboru sudija ugrožen je princip stalnosti sudske funkcije. Sada imamo situaciju da je ugrožena nepremestivost sudija i danas će sudije moći da budu premeštene ne samo iz jednog u drugi sud, nego iz višeg u niži sud, a da mi faktički nećemo znati ili oni neće znati, što je još važnije, na osnovu kojih kriterijuma, na osnovu kojih merila i koji je postupak prethodio takvom jednom rešenju i takvoj jednoj odluci. Treća krupna zamerka koju imamo na set ovih pravosudnih zakona o kojima danas raspravljamo je svakako jedan pogrešan koncept kojim se osnovni zakoni u oblasti pravosuđa, ovde prvenstveno mislim na Zakon o sudijama i Zakon o tužilaštvima, usklađuju sa Zakonom o pravosudnoj akademiji. Podsećam vas, radi se o zakonu čija je odredba u procesu ocene ustavnosti. Prosto, nije logičan redosled poteza sa kojima ste došli u ovu Skupštinu. Naravno, ovo su načelne, najkrupnije zamerke koje imamo na Predlog zakona i zato ću u najkraćem vremenu pokušati da se osvrnem na svaki od ovih zakona pojedinačno. Kada je u pitanju Zakon o uređenju sudova, tačno je, on ima neke dobre osobine. Recimo, jedna od tih dobrih osobina je ta što sednica odeljenja može da bude sazvana na predlog jedne trećine sudija tog odeljenja. Druga dobra stvar je što se uvodi tzv. mala apelacija, gde će apelacioni sudovi biti znatno rasterećeni u pogledu rešavanja krivičnih predmeta i to su dobre stvari. Takođe, ne mogu a da ne izrazim svoju bojazan u pogledu onih predloga koje ste predvideli takođe u ovom zakonu, a koji možda neće ostvariti cilj zbog koga su predloženi. Ovde prvenstveno govorim o onim paralelnim postupcima koji će se voditi na osnovu zahteva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i za svakog onog ko ne poznaje možda pravosuđe unutra, ovo deluje kao vrlo logična odredba, ali za svakog onog ko zna na koji način danas pravosuđe funkcioniše, a posebno kako ono funkcioniše nakon reforme pravosuđa, ne može a da ne izrazi bojazan kada su ovakva rešenja u pitanju. Naravno, znam da je vaša namera bila dobra. Vi ste planirali da na taj način podstaknete rešavanje predmeta u razumnom roku i hteli ste da rasteretite Ustavni sud od ogromnog broja predmeta sa kojima je on opterećen kada je u pitanju ova materija, ali se plašim i izražavam neku svoju distancu u odnosu na ono što ste želeli da postignete zbog toga što smatram da ovakvo rešenje neće doprineti rešavanju stvari. Zašto? Mislim da je neophodno da pođemo od same analize stvari, a ta analiza kaže, upravo ovako, šta je to što dovodi do odugovlačenja suđenja, odnosno povrede prava na suđenje u razumnom roku. To je upravo ogromna preopterećenost i nesrazmerna opterećenost sudova u Srbiji danas. Ako imamo toliku preopterećenost sudija u određenim sudovima, onda to uzrokuje pad kvaliteta. Danas su naše sudije, to gospođa Blagojević jako dobro zna, jer dolazi upravo iz suda, preopterećene, posebno govorim u beogradskom pravosuđu. Nisu u stanju da savladaju priliv, a ne da se od njih očekuje da u razumnom roku rešavaju stare predmete. Kada su suočeni sa tim, onda moramo da znamo da su suočeni sa zahtevima da što efikasnije rešavaju ogroman broj predmeta, ali se plašim da se efikasnost u tom pogledu shvata na potpuno pogrešan način. Nije efikasno postupanje u sudovima rešavanje što većeg broja predmeta u što kraćem roku. Naprotiv, efikasno postupanje je rešavanje i donošenje kvalitetnih odluka u razumnom roku kome je prethodilo pravično raspravljanje i pravično razrešenje stvari. To je suština priče. Nije suština da rešavate na najbrži način, s brda dola, pa kasnije da se na takvo rešenje ulažu žalbe i da taj postupak traje u nedogled. Nije način da se rešavaju stvari ovako. Mislim da se tim rešenjem, koje ste predvideli, otklanjaju samo simptomi, ali ne i uzroci samog problema. Ovo rešenje nije dobro jer će, plašim se, postojeće stranke da podnose ovakve zahteve za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u neopravdanim slučajevima. Vrlo dobro znamo sa čime se sudije danas suočavaju. Ako vas sudija slučajno pogrešno pogleda, stranka će na osnovu ovoga što ste predvideli u zakonu imati osnov da se obrati sudu, jer će smatrati da je njeno osnovno, esencijalno pravo ugroženo. Zbog toga smatram da ovo rešenje nije dobro. Sa druge strane, vrlo lako možemo da upadnemo u klopku samog ovog rešenja. Kako? Tako što će, recimo, neposredno viši sudovi, koji su nadležni za rešavanje ovakvih predmeta, zapostaviti možda rešavanje svojih redovnih predmeta i biće dodatno preopterećeni da u određenom roku to završe, a neće moći to da završe zato što će biti u obavezi da rešavaju zahteve na osnovu povrede prava na suđenje u razumnom roku. Znači, biće preopterećeni. Lično izražavam bojazan da ovo rešenje neće biti dobro. Mislim da ste malo prenaglili i da niste sa dovoljnom dozom opreznosti ovakav predlog predvideli. Upravo zbog toga što ne bih volela, a to se često dešavalo u ovom parlamentu, ne samo dok ste vi ministar, nego mnogo više i u prethodnom mandatu, da recimo jedno rešenje koje danas usvojimo za šest meseci ponovo dolazi u Skupštinu, odnosno u parlament na doradu ili na brisanje. Ne bih volela da za godinu dana se ponovo nađemo u situaciji da o tom rešenju raspravljamo, ali da ovoga puta tražimo njegovo brisanje zbog toga što viši sudovi nisu u stanju da se izbore sa bujicom predmeta koji su u međuvremenu nastali. Negde sam čula da se ova odredba, koja se sada unosi u Zakon o uređenju sudova, unosi zbog toga što sud u Strazburu u najvećem broju slučajeva donosi odluke upravo zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku. Istine radi, sud u Strazburu je samo u 26% slučajeva doneo odluke koje su bile motivisane ovim razlogom. 65% odluka suda u Strazburu su donete zbog povrede pravičnosti i povrede kvaliteta pravde, a ne zbog povrede i narušavanja prava na suđenje u razumnom roku. Takođe, kada je ovaj zakon u pitanju, mislim da se nije krenulo od dobrog koncepta kada je u pitanju podela nadležnosti između Ministarstva pravde i između Visokog saveta sudstva. Ako se svi ovde zajedno zalažemo za jačanje sudske nezavisnosti, onda je bilo neophodno predvideti da Visoki savet sudstva bude nadležan za utvrđivanje kriterijuma i merila za utvrđivanje broja sudskog osoblja, ako mu je već zakonom povereno pravo da odlučuje o broju sudija. Mislim da je Visoki savet sudstva morao da bude nadležan i za vođenje poslova pravosudne uprave, kao i za donošenje i nadzor nad sudskim poslovnikom. To su u najkraće zamerke kada je u pitanju Zakon o uređenju sudova. Kada je u pitanju Zakona o sudijama, već sam na samom početku rekla da su odredbe koje omogućavaju premeštaj sudija vrlo problematične sa, naravno, ustavnog aspekta i da se njime narušava jedna od osnovnih pretpostavki nezavisnosti sudstva, a to je upravo nepremestivost sudija. Kod Zakona o sudijama mislim da je bilo idealno mesto da se doda odredba kada je u pitanju vrednovanje sudija. Vi znate da Visoki savet sudstva do sada nije bio sposoban da utvrdi merila i kriterijume za vrednovanje sudija i s obzirom da smo zbog odsustva tih kriterijuma imali ogromne probleme u reformi pravosuđa, mislim da je bilo dobro rešenje da se ti kriterijumi i merila predvide upravo zakonski. Sa druge strane, ono šta sam u uvodnom izlaganju napomenula, mislim da su problematične odredbe koje ovaj Zakon o sudijama usaglašavaju sa Zakonom o Pravosudnoj akademiji zbog toga što su podnete, ako se ne varam, pet inicijativa za ocenu ustavnosti tog zakona, a u pogledu člana 40. Ako ništa, onda je trebalo barem sačekati ishod tog ustavnog postupka, pa nakon toga predlagati ovakvo jedno rešenje. Kada je Zakon o javnim tužilaštvima u pitanju, moram da kažem da je on znatno bolji nego Zakon o sudijama. Zašto? Zato što je kod njega na jedan drugačiji način predviđeno predlaganje i izbor kandidata za javno-tužilačku funkciju. Mislim da je na bolji način to predviđeno, kao što mislim da je jako dobro što ste predvideli da tužilački pomoćnici i tužilački pripravnici imaju pravo udruživanja u strukovna udruženja. To, na žalost, nemaju ni sudijski pomoćnici, ni sudijski pripravnici. Podneli smo amandman u tom pogledu i mislim da ne bi bilo loše da dođe do usaglašavanja ta dva zakona, ako ništa, onda barem u tom delu. Mene jako zanima koji su to razlozi doprineli da se recimo predvidi da Državno veće tužilaca pravi, izrađuje rang listu na osnovu unapred utvrđenih kriterijuma i merila za predlaganje nosilaca javno-tužilačke funkcije, a da ta odredba ne bude prisutna kod Zakona o sudijama. Takođe, zanima me, obrazložite mi zbog čega niste predvideli da sudijski pomoćnici imaju pravo udruživanja u strukovna udruženja, kao što to imaju tužilački pomoćnici i tužilački pripravnici. Mislim da je zbog olakšanog pristupa pravdi i zbog razloga ekonomičnosti postupka bilo važno da mreža tužilaštava prati mrežu sudova. Vrlo je simptomatično zašto na osnovu ove mreže tužilaštava, koju ste nam vi predvideli, ne postoje tužilaštva u sedam pograničnih oblasti, a radi se o gradovima kao što su Bujanovac, Dimitrovgrad, Knjaževac, Majdanpek, Priboj, Sjenica i Šid. Svi ovi gradovi su u pograničnim oblastima i mislim da upravo zbog onoga što se dešava u pograničnim oblastima, ovi gradovi su morali da imaju osnovna javna tužilaštva. Na samom kraju, svakako da je ono što ste predvideli Zakonom o sedištima sudova i javnih tužilaštava u Republici Srbiji nedopustivo. To nije nedopustivo samo zbog toga što je protivustavno, to je nedopustivo zbog toga što ste vi bili u stanju da uradite, nije bio u stanju da uradi niko pre vas, i to što ste vi u stanju da uradite, ne bi mogla da uradi ni jedna zemlja koja sebe naziva državom. Ukidate institucije sopstvene države, odričete se sopstvenog naroda, što se videlo juče na Kosovu, terate taj narod da se bori za pravdu u sudovima ili pred sudovima Hašima Tačija i verujte, gospodine ministre, istorija takve stvari ne zaboravlja.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Šta istorija zaboravlja a šta ne zaboravlja, svedočiće jednog dana oni koji su propustili da reaguju i 2004. i 2008. godine i oni koji su sedeli skrštenih ruku. Ali, ostavimo to istoriji, ona će o tome da sudi. Verujem da će isti ti biti u stanju da stanu, kao i ja, pred istoriju i da pred njom o tome odgovaraju. Reagovaću na neke stvari koje ne verujem da ste namerno izneli, iako su apsolutne neistine. Rečeno je da se ovim setom zakona dovodi u pitanje načelo nepremestivosti sudija. To načelo je uspostavljeno Ustavom Republike Srbije a u odnosu na to načelo definisan je izuzetak. Zakon mora taj izuzetak da razradi. Zakon je to i učinio. Ono što je apsolutna neistina a što je izrečeno – da je moguće izvršiti premeštaj iz višeg suda u sud nižeg ranga. To je apsolutno netačno. Ko želi da bude iskren, može da pogleda intervencije koje su predviđene u Zakonu o sudijama, važeći član 19. gde u predlogu 4. stava toga zakona stoji vrlo jasno: „U slučaju iz stava 2. ovog člana, sudija može biti premešten samo u sud istog stepena“. Znači, samo u sud istog stepena, „koji preuzima nadležnost suda koji je ukinut ili kojem je promenjen pretežni deo nadležnosti.“ Šta to konkretno znači? To konkretno znači sledeće. U Raškoj sada postoji sudska jedinica u kojoj radi šest sudija. Te sudije se vode kao sudije Osnovnogsuda u Kraljevu. Te sudije, mislim da od njih šest gotovo svi, ali nemojte me držati za reč, jer sam bio u prilici da posetim tu sudsku jedinicu i da mi kažu da sam prvi ministar posle 2001. godine koji je došao da je poseti, ranije je bio sud, koje se sada vode kao sudije Osnovnog suda u Kraljevu biće sudije Osnovnog suda u Raškoj. Ja ne znam da li ima nešto prirodnije od toga? Jel to sud istog stepena? Jeste. I jedno i drugo je osnovni sud. Jel to područje trenutno istog osnovnog suda? Ko je pažljivo slušao moje uvodno izlaganje mogao je vrlo jasno da čuje kada sam rekao da ne može da se dogodi da sudija iz Subotice bude premešten u Osnovni sud u Požarevcu. Ili da sudija Osnovnog suda iz Vranja bude premešten u Osnovni sud u Užicu. Moguće je da ste govorili o nečemu drugom, ali vi kao vrstan pravnik pravite razliku između premeštaja i upućivanja. Sudija može biti upućen, ali uz sopstvenu saglasnost, u sud drugačijeg stepena u odnosu na sud u koji je za sudiju izabran. Ali, ovako kardinalnu grešku napraviti i optužiti nas da hoćemo da napravimo takvo narušavanje načela nepremestivosti sudija – apsolutno nije tačno. Dakle, po ovom predlogu zakona sudija može biti premešten bez svoje saglasnosti, a ukoliko dođe do ukidanja suda, samo u sud istog stepena koji preuzima nadležnost suda koji je ukinut ili kojim je promenjen pretežni deo nadležnosti. Sama činjenica da je po zakonu Visoki savet sudstva dužan da svakih pet godina ili kada smatra za potrebno izvrši procenu neophodnog broja sudija za određeni sud, pa ako se pokaže da u jednom sudu ima više sudija nego što mu je potrebno za rad, dovešće i do promene nadležnosti toga suda. Dakle, u nekim redovnim okolnostima. S druge strane, moram da navedem i nešto što je trenutno aktivnost Komisije za sprovođenje nacionalne strategije za reformu pravosuđa. Upravo je ta komisija, u saradnji sa Visokim savetom sudstva i Državnim većem tužilaca, formirala jednu radnu grupu, jednu radnu komisiju, koja treba da formira odnosno koja treba da definiše kriterijume za premeštanje odnosno alokaciju sudija. Na naše veliko zadovoljstvo, posle duže vremena, u radu te komisije učestvuju i strukovna udruženja sudija i tužilaca i predstavnici Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca. Zaista ste u pravu – to jeste jedan od najosetljivijih ali i najvažnijih poslova koji treba da bude obavljen. Uveren sam da će aktivnošću najeminentnijih stručnjaka, kako iz Vrhovnog kasacionog suda, tako iz tužilaštva, iz strukovnih udruženja, taj posao biti urađen na zadovoljavajući način. Bićete u najskorije vreme, ako budete pratili izveštaje preko internet sajtova, a uveren sam da će i sredstva javnog informisanja detaljno i redovno izveštavati o tome, biti upoznati sa kriterijumima koje upravo oni definišu. Jedan od osnovnih kriterijuma je dobrovoljnost. Ali, to moramo da uradimo. Ono što je veoma bitno – tačno možete da definišete na koliko mesta, koliko tačaka u Srbiji će tako nešto biti potrebno da se uradi. U slučajevima nekih sudova, to uopšte neće biti potrebno da se uradi. Naravno, najosetljivije i jedno od najvažnijih pitanja jeste pitanje Beograda. Kako to uraditi u Beogradu? Odmah ću da vam kažem. Apsolutno, ali apsolutno nemam trunčicu, jedan jedini interes, da odlučujem niti da ocenjujem ko će gde u Beogradu od sudija da sudi. Ne zanima me. Spreman sam sutra da se izuzmem iz tih sednica Visokog saveta sudstva. Šta je moj interes kao predstavnika izvršne vlasti koju građani biraju na izborima, za razliku od sudske koju ne biraju na izborima, a možda bi bilo dobro da je biraju jer bi neka odgovornost bila mnogo vidljivija, kao što je u nekim državama sa uspostavljenom neposrednom demokratijom? Dakle, moj interes je da sistem funkcioniše na zadovoljavajući način. Reagovaću na još nekoliko stvari. Povreda prava na suđenje u razumnom roku, u pravu ste, najveći broj predstavki pred Evropskim sudom za ljudska prava se ne tiče povreda prava na suđenje u razumnom roku, ali je najznačajniji broj ustavnih žalbi pred našim Ustavnim sudom upravo nešto što se tiče povrede prava na suđenje u razumnom roku. Ako ne naiđu na adekvatnu zaštitu građani se posle toga da se obrate Evropskom sudu za ljudska prava. Šta je jedna od namera uvođenja zahteva za odlučivanje suda neposredno nadređenom sudu u kome stranka smatra da je došlo do povrede prava na suđenje u razumnom roku? Krivo mi je što niste pogledali malo i u tom smeru. Namera je da vraćamo u naše sudove nešto što je nekada postojalo u vreme kada su naši sudovi i naše pravosuđe bilo mnogo bolje. Postojao je sistem kontrole. Kontrole neposrednog nadređenog suda nad nižim sudom. Tada nije moglo da se dogodi da se arhivira živ predmet, a takve stvari su rađene. Tada su sudije sudova nižeg stepena i te kako vodile računa kako će postupati. Pomenuli ste sudije i sudove u Beogradu kao najopterećenije. Istina je, najopterećeniji, ali po rezultatima rada, kada se udubite u izveštaj i pogledate - i najefikasniji. Sudije u Beogradu rade najviše i gotovo da u potpunosti savladavaju svoj priliv. Imate, naravno, odstupanja, manje više, to svugde postoji, ali globalno gledano, to jesu jedni od najefikasnijih sudova. Ne bih poredio sa recimo nekim sudovima koji su zaista veoma dobro organizovani, ažurni, dobro funkcionišu kao što je npr. Osnovni sud u Požegi. Dakle, ono što je mnogo bitno je uvesti opet taj sistem kontrole. Možete da zahtevate da tražite informaciju od Vrhovnog kasacionog suda ili od Republičkog javnog tužilaštva - koliko su u prethodnom periodu od godinu dana, dve godine, tri godine otišli u neku kontrolu rada sudova ili tužilaštava nižeg stepena. Ono što mogu unapred da vam kažem, nisam tražio, tražio sam za finansijsku kontrolu takvu informaciju i dobio sam, i vrlo je poražavajuće, vrlo loše, i svedoči o jednoj hroničnoj onesposobljenosti naših pravosudnih organa da vode računa o takvim stvarima. Ali, ono što već sada mogu kao svoju procenu na osnovu dosadašnjeg poznavanja stanja da iznesem jeste da je stanje u vršenju kontrole izuzetno teško. Zašto nije propisano da sudijski tužilački pomoćnici imaju pravo udruživanja u strukovna udruženja? Moje lično mišljenje je da takvim odredbama nije mesto u ovom zakonu, ali u svakom slučaju ničim im nije zabranjeno da se udružuju u takva udruženja. Sudijski i tužilački pomoćnici su državni službenici. Za njih je osnovni zakon Zakon o državnim službenicima. Državni službenici imaju pravo da se udružuju, kao što imaju pripadnici svake druge struke. Kada je reč o merilima i kriterijumima za ocenu rada sudija i tužilaca, i time bih zaključio, apsolutno sam saglasan sa onim što ste izneli, a to je da je neophodno doneti takve kriterijume. Koliko mi je poznato radna verzija tog pravilnika je gotova. Održana je serija javnih rasprava po sudovima kada je u pitanju Pravilnik koji se tiče sudija. Održana je serija javnih rasprava o sudovima u Srbiji, dobijena je ekspertiza Venecijanske komisije, definisane su neke manje zamerke na takav pravilnik. Čuo sam od određenih predstavnika nekih strukovnih udruženja gotovo identične reči koje ste vi ovde izneli - nikako norma i nikako efikasnost na uštrb pravičnosti. Potpuno se slažem. Samo ću jednu stvar da pomenem, pre 10, 15 godina, u identičnom pravilniku bile su postavljene, ako hoćete pre 20 godina, za 30% veće norme i pravosuđe je funkcionisalo mnogo bolje. Sada su stavljene norme koje su cenjene na osnovu najnižeg rezultata rada najlošijeg u efikasnosti suda u Srbiji i najboljeg. One norme koje su predložene su bliže onom lošijem, nego onom najboljem, i to opet nekome ne odgovara. Dozvolite molim vas jednu stvar da primetim, sudija osnovnog suda u Republici Srbiji ima ministarsku platu. Sudija osnovnog suda ima tri puta veću platu nego što je plata radnika koji radi u privredi i koji stvara novu vrednost. Moram to da navedem zato što se njegovim radom puni taj budžet. Ja sam i dalje za to da sudija treba da ima takvu platu, i uopšte ne sporim tu visinu. Visina plata sudija i tužilaca u Srbiji je ocenjena u skladu sa životnim standardom građana Srbije kao jedna od realno gledano, prve tri, četiri, po visini u Evropi. Ali, dozvolićete jednu stvar, predmete ne možete ceniti svaki isto. Postoje teži predmeti, složeniji, komplikovaniji. Postoje oni koji su lakši. Kada smo pričali o sudijama u Beogradu i sagledavanju priliva i pričali o velikom zaostatku, velikom broju starih predmete, tu je na delu ono što nas čeka odmah nakon izbora predsednika sudova, a to su programi za rešavanje starih predmeta, gde mora da se uvede maksimalna procesna disciplina i gde sam uveren da ćemo poput naših kolega u Republici Srpskoj biti u nekom doglednom periodu, u budućnosti u stanju da kažemo da smo rešili stare predmete. U Republici Srpskoj su to uspeli. Ostalo im je još u narednih godinu dana da reše i zaostatak tih predmeta u osnovnim sudovima i samo će se posvetiti nadolazećem prilivu. Nije to neka velika matematika. Samo je potrebno uspostaviti dobru procesnu disciplinu. Sa onim što nas čeka uveren sad neke od tih stvari do kraja godine će biti. Upravo su završene izmene i dopune Zakona o parničnom postupku i završene izmene i dopune Zakona o vanparničnom postupku. Definiše se tj. uobličuje se radna verzija izmena i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Kroz određene izmene i dopune procesnih odredbi daćemo dodatni doprinos da pravosuđe bude i pravičnije i efikasnije. Nikako jedno više od drugog, ali sa druge strane ću dodati i to da završavamo javnu raspravu sa Predlogom zakona o posredovanju u rešavanju sporova. Dodaću da kao što ne možemo efikasnost da posmatramo izdvojeno od pravičnosti, od kvaliteta pravde, tako ne možemo da izdvojeno posmatramo ni nezavisnost bez odgovornosti. Sve su to dve strane jedne iste medalje. Sudija ako je nezavistan a nije odgovoran, onda to nije njegova nezavisnost. To se zove nekako drugačije. Isto je i ovo što smo malopre rekli – sud ako je efikasan a nije pravičan onda to nije efikasnosti i tonije sud. Zahvaljujem i izvinite ako sam previše vremena oduzeo.
Reč ima narodni poslanik Milica Radović.
Gospodine ministre, meni je jako drago što se vi u načelu slažete sa manje više većinom kritika koje sam iznela na ovaj set pravosudnih zakona i jako mi je drago što je taj nivo kvaliteta u raspravi prisutan i kamo sreće kada bi takav nivo rasprave postojao i prilikom raspravljanja o drugim zakonima. Moram samo da vam ukažem na odredbu Ustava koja reguliše nepremestivost sudija. U stavu 2. tog člana se kaže da u slučaju ukidanja suda ili pretežnog dela nadležnosti suda za koji je izabran sudija izuzetno može bez svoje saglasnosti biti trajno premešten ili upućen u drugi sud u skladu sa zakonom. Znači, kaže se – slučaju ukidanja suda ili pretežnog dela nadležnosti. Ne kaže se – u slučaju ukidanja suda ili promene pretežnog dela nadležnosti sudija. Radi se o vrlo važnoj i jasnoj razlici. Kada smo govorili o nepremestivosti sudija neophodno je da se utvrde kriterijumi. To je ono u čemu se slažemo. Ali ne bih volela da odsustvo tih kriterijuma bude razlog za premeštaj nekog sudije iz jednog u drugi sud zato što možda on u datoj situaciji u datoj odluci nije politički odgovorio na zahtev koji se pred njega stavlja. Sa druge strane, govorili ste o Ustavnom sudu, o tome koliko je on opterećen i koliko on nije u stanju da reši onoliko veliki broj ustavnih žalbi. Ako je to tako i ukoliko je on zaista opterećen ogromnim brojem ustavnih žalbi i nerešavanja tih predmeta, pa šta ga onda sprečava da pokrene raspravu o predlogu za ocenu ustavnosti Statuta Vojvodine koji smo kao poslanička grupa podneli pre skoro četiri godine? Bukvalno ćemo proslaviti četvrti rođendan od podnošenja tog predloga pred Ustavni sud. (Predsedavajući: Vreme.) Šta onda Ustavni sud radi? Žao mi je jer nemam više vremena, a imam mnogo toga što bih vam još odgovorila bez obzira na uvodno slaganje sa većinom mojih stvari.
Reč ima ministar Selaković.
Hvala. I sam sam nekada zadovoljan nivoom rasprave koja se u Skupštini obavlja, ali nemojte i vi da ne citirate u potpunosti kako ustavna norma glasi. Ona kaže - u slučaju ukidanja ili pretežnog dela nadležnosti suda za koji je izabran sudija, izuzetno može bez svoje saglasnosti biti trajno premešten ili upućen u drugi sud u skladu sa zakonom. A o čemu mi danas raspravljamo, do o zakonu? To je suština cele priče. Koji politički kriterijum? Apsolutno mi nije bilo jasno šta je značilo pominjanje nekog političkog kriterijuma. Malopre sam vrlo jasno i nedvosmisleno rekao - apsolutno nemam nikakav interes ko će gde od sudija biti. Čak imam neko mišljenje o tome da to treba da vide same sudije. Same sudije treba da se dogovore o tome. Jednom posle četiri godine zajedno svi da sednu za jedan sto, da počnu napokon da govore jedni sa drugima, da prevaziđu podele koje su napravljene veštački među njima. Nekada su sudije, rano ujutru uz kafu, pre nego što im počnu ročišta, razgovarali o svim tekućim problemima koji postoje u određenim predmetima u sudu, pomagali jedni drugima, mlađi učili od starijih. Nažalost, najveći problemi koji su uvedeni u naše pravosuđe jesu ti problemi manjka komunikacije među ljudima. Dakle, zakon vrlo jasno kaže kako će biti vršeno i uvodi obavezu donošenje kriterijuma na osnovu kojih će se premeštaj vršiti. Mislim da je danas bila sednica te komisije koja ima zadatak da definiše kriterijume i koliko sam informisan, jeste da je postignuta neka načelna saglasnost među ljudima koji do juče nisu hteli da sednu da razgovaraju jedni sa drugima. Sada su shvatili da treba sesti i rešiti problem na jedan dobar i zadovoljavajući način. Ne vidim u čemu bi tu bio problem. Reč je o komisiji koju je formirala Komisija za reformu pravosuđa. Možete da kažete – ko je formirao? Formirala je Vlada Republike Srbije. Ali, na čiji predlog? Znate šta, sada dolazimo u problem nečega što mi niko još nije objasnio. Svaki sudija u Srbiji, kada donosi presudu, ne donosi je u ime društva, u ime Visokog saveta, nego donosi je u ime naroda. Ako ste vi, a jeste, predstavnici naroda koje narod na izborima bira, onda ovo telo treba, kao i druga tela koje ovo telo bira, ovaj organ bira, da imaju određenu nadležnost. Ako ćemo da stvorimo pravosuđe koje će da bira samo sebe i odgovara samom sebi, gde to funkcioniše? Oni među vama koji su zaista posvetili svoj profesionalni vek struci, znaju da je o tome još Đorđe Tasić pisao, dekan Pravnog fakulteta iz Beograda koga su nacisti streljali na Banjici, da je to nemoguće i da je to osuđeno na propast. To što je formalno tu komisiju formirala Vlada, ko da je formira? Formirala je na osnovu onoga što je usvojila Narodna skupština, a Narodna skupština je usvojila strategiju. Ima li većeg organa u državi Srbiji od Narodne skupštine? Moje mišljenje je da nema, niti da treba da bude. Strategija koju je upravo ova skupština usvojila i koja je jedna od retkih strategija koja se usvaja u Skupštini predviđa to. Šta je tu sporno? Apsolutno ne vidim šta je sporno. Greška u postojećem Ustavu, makar ja kao pravnik gledam na to, jeste što su Skupštini sužena ovlašćenja, kada je u pitanju izbor nosilaca pravosudnih funkcija, jer direktiva SE iz 2010. godine jasno kaže – između organa koji neposredno bira sudije i samih sudija treba da postoji stručno telo koje bi predlagalo, ali ne bi obavezivalo onoga ko donosi krajnje odluke. Malopre sam naveo primer Austrije i Češke i Nemačke i Finske, ako hoćete, gde sudije bira predsednik države ili ministar pravde. Ali onda kada se građanin žali na tog istog ministra, on ima i te kako razlog da odgovara, u ovakvim sistemima. Izvinite na previše oduzetog vremena.
Reč ima Milica Radović, pa da završavamo sa replikom.
Ako vi tako kažete, ja ću da završim. Ako sam vas dobro razumela, gospodine ministre, vi se zalažete za promenu Ustava u tom pogledu da Narodna skupština ima mnogo veća ovlašćenja prilikom izbora nosilaca pravosudnih funkcija. Da li je to nešto sa čim se slaže Franko Fratini? Zanima me kako će Evropska komisija da gleda na takav jedan vaš stav. Meni se čini, i tu prosto moram da imam jednu dozu ličnog ograničenja, da sam možda dobro shvatila ono što ste rekli, ali čini mi se da ste se pre nekoliko meseci upravo zalagali za promenu Ustava, ne bi li povećali nadležnost, odnosno ojačali nezavisnost sudstva. Apsolutno se zalažem za povećanje i pojačanje nezavisnosti sudstva, ali to je potpuno u kontradikciji sa onim što ste sada rekli. Takođe, rekli ste, a na to moram da ukažem zato što nisam imala pravo da na to ukažem u prethodnom javljanju, pominjali ste sudske plate i služili ste se jednom dozom, rekla bih, demagogije, bez namere da vas uvredim. Rekli ste – kako je moguće da plata jednog sudije bude tri puta veća od plate jednog radnika u privredi? Nemojmo to da radimo, to su jako opasne izjave. Pravosuđe je pitanje svih pitanja u ovoj zemlji. Kada nam to postane jasno, možda će nam postati mnogo bolje u državi, jer neće doći nijedan strani investitor, neće da se pokrene privreda, neće doći do svežeg kapitala u jednoj državi ukoliko vlasnik tog kapitala nije siguran da će njegov kapital da bude zaštićen. Zato svi moji nastupi u ovoj skupštini, kada je na dnevnom redu pravosuđe, su isključivo motivisani razlozima struke, a ne ničim drugim. Zato vas molim, gospodine ministre, da ne govorite više o tome… (Predsedavajući: Vreme.) … jer to zaista spada u domen demagogije. Verujem da je i vama i nama jako u interesu da pravosuđe profunkcioniše… (Predsedavajući: Vreme.) … i da ono dobije mnogo veću nezavisnost nego što je danas.
Reč ima ministar i završavamo sa replikama. Izvolite.
Zanimljivo je slušanje – nešto volim da čujem, pa se pravim da sam to čuo, nešto ne volim da čujem, a onda to navodno nisam čuo. Vrlo jasno sam rekao da EU insistira na pristupu koji je utemeljen još 2006. godine, kada je doneta prethodna Strategija o reformi pravosuđa. Tada je neko uzeo i samo prepisao tu strategiju u Ustav i zadao nam, u godinama koje su usledile, enormne probleme upravo u oblasti pravosuđa zahvaljujući tome. Nisam ja u 2006. godini pisao strategiju, nisam ja, niti stranka koja me je predložila na mesto ministra, predlagao da se ministarstvo apsolutno povlači i briše svoju ulogu u pravosuđu. Niti sam pisao tu strategiju, niti sam radio na njenom sprovođenju, a to je predvidela ta strategija. Prema tome, to šta je načelno utemeljeno tom strategijom, mi smo u obavezi da primenjujemo. Vrlo jasno sam se ogradio i rekao, kada bismo diskutovali isključivo kao pravnici – ja imam svoje mišljenje. To vam je kao malopre kada sam govorio, što je neko smislio da nabavka papira i spajalica u sudu može da utiče na nezavisnost suda. Danas u Apelacionom sudu u Beogradu, ne danas nego pre 10 meseci, na početku godine nije bilo nijednog risa papira, nijedne spajalice, nijedne heftalice, jer su pare u prethodnoj godini potrošene na sasvim petnaeste stvari. Onda vam dođe predsednik nekog odeljenja ili vršilac funkcije tada predsednika suda i kaže ljudima u ministarstvu – pomozite nam oko toga, jer nemamo uslove za rad. A vi najlagodnije možete da mu kažete – to nije moja nadležnost, izvolite, ako vam nabavim štampač, uticaću na vašu nezavisnost. Dakle, da li mi idemo u tom smeru da se redukuju nadležnosti Narodne skupštine i da li je to ono o čemu sam imao izuzetno dobre razgovore sa uvaženim gospodinom Fratinijem, koga ste pomenuli? Da. Znate zašto smo došli u tu situaciju? Zato što 10 godina unazad niko nije hteo da se bavi merilima i kriterijumima za ocenu rada sudija i tužilaca. Zato što više nisu imali norme koje moraju da ispunjavaju. Zato što ih niko nije kontrolisao u tom pogledu. Zato što nisu sa nekog višeg nivoa, da li sudske, da li izvršne vlasti, imali nekoga ko bi inicirao razrešenje onih koji nisu bili stručni, dostojni ili osposobljeni da vrše tu funkciju. Onda se postavilo pitanje da onaj ko sudije bira faktički vrši i uticaj na pravosuđe kroz taj izbor, pa ih tu treba učiniti nezavisnim. Rekao sam - sudija treba da bude nezavistan od bilo kakvih stranih uticaja, sudija ne sme da bude nezavistan od zakona. Bio sam u prilici nebrojeno puta u ovih nekoliko meseci da dobijam pritužbe građana koji se još uvek ministru obraćaju, gde se vidi da se sudija nije držao zakona, gde sudija sudi po zakonu koji je učio kada je bio student, a završio je fakultet pre 25-30 godina, gde mu sud više instance ne kontroliše njegov rad. Ne sudska, ne zakonodavna vlast, nego sud. Pardon, ne zakonodavna, ne izvršna, nego sudska vlast i sud. To je ono o čemu moramo da pričamo. Vrlo jasno sam izneo politički smer u kojem će se kretati promene u našem pravosuđu. Dovoljno je da pogledate kako su zemlje koje su naši susedi išle tim putem. Mi se u tome nećemo mnogo razlikovati. U ovom trenutku bih bio presrećan kada bismo mogli obrazac jedne Slovenije da primenimo, ali ne EU, već obratite se sa tim mišljenjem Venecijanskoj komisiji, ona će biti protiv toga. To je suština. Došli smo u situaciju da imamo najviše kriterijume i da se od nas traži mnogo. Tu nema izgovora, to mora da se ispunjava i mora tako da se radi, a sudije, uz povećanje nezavisnosti, dobijaju i povećanje odgovornosti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Maja Gojković. Izvolite.
Zahvaljujem što ste mi omogućili da konačno govorim. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre pravde i članovi kabineta, poštovane kolege poslanici i poslanice, da se vratimo na suštinu onoga što mi danas imamo pred nama, a to su predlozi četiri važna zakona iz oblasti pravosuđa, gde smo dokazali, bez obzira što su u početku kada se utvrđivao dnevni red kolege imale primedbe što se vodio zajednički jedinstveni pretres, da su ipak mogle te četiri tačke da se spoje u jednu, jer je očigledno pretežno pažnju poslanika odnela najvažnija tačka, a to je tačka o mreži sudova. Čisto zbog građana koji su tek sada počeli da gledaju ovaj prenos ili zbog građana koji su se nešto ranije uključili i nisu mogli iz replika da shvate o čemu zaista mi danas raspravljamo ovde, treba reći da su to zakoni: Zakon o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštva, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o sudijama i, takođe, o javnom tužilaštvu. Zašto to podsećam građane Srbije? Zato što se u jednom momentu izgubila ta nit o čemu mi razgovaramo i moglo se pomisliti, a nije sada u sali poslanik koji je o tome pričao, da se ovde radi u stvari o lamentu nad reformom pravosuđa koja je u Srbiji od 2008. do 2012. godine, koja je prosto kao cunami napravila ogromnu štetu ovde. Ili se radi danas o raspravi o tome koliku štetu će naša država morati da plati zbog toga što je oko 600 sudija ostalo bez svoje sudijske funkcije takođe u toj neuspeloj i pogubnoj reformi pravosuđa, pa će posle odluka Ustavnog suda, nakon tri godine, država sada morati da izdvoji ogromna sredstva za plaćanje naknade štete za sve ono vreme za koje sudije nisu mogle da obavljaju svoj posao. Srećom, ne iz tabloida, nego iz ozbiljnijih novina pročitala sam izjave našeg ministra, koji je rekao da će učiniti sve da napravi vansudsku nagodbu i smanji tu štetu koja se očigledno nalazi u milionskim iznosima pred našom državom. Želim ujedno i da se zahvalim vama, ministre, što ste danas proveli sa nama čitavih 10 sati, što ste na veoma iscrpan način obrazlagali predloge zakona, kako na početku, tako i odgovarajući svakom ovlašćenom predstavniku na njegova pitanja, dileme, pa i na neke istorijske pouke, jer su neki od nas očigledno propustili određene časova iz istorije, ne znajući koliki trag neke istorijske ličnosti u utemeljenju srpske države zaista imaju, ali to nije toliko važno. Želim da se zahvalim i svim ovlašćenim predstavnicima poslaničkih grupa koji su govorili pre mene, bez obzira da li su imali pozitivan kritički osvrt na vaše predloge zakona ili su imali negativan, jer time pomažu samo nama da se odlučimo da li glasati ili ne. Sa druge strane, dosta je bitno, ako ne za nas, onda za građane Srbije da vide da li neko ozbiljno pristupa ovoj materiji ili neko koristeći svoje vreme želi da ga potroši na neke politikantske stvari ili iznosi neistinite podatke ovde o predlozima zakona i tačnoj materiji koja ovde postoji. Očigledno, kako sam i napomenula, da je najviše pažnje javnosti i poslanika odneo jedan zakon, a to je, kako bi rekli kolokvijalno, Zakon o mreži sudova i javnih tužilaštava u Srbiji i naravno da ću u nekoliko rečenica kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS pokušati da izdvojim nekoliko najvažnijih stvari iz ovog predloga zakona. Ovde se provlačilo pitanje, sada zavisi ko ga je postavljao, pa možda nije hteo da vidi kakav je cilj i koji su razlozi zašto se uopšte krenulo u ovakav predlog zakona, zašto tu nije bilo izmena i dopuna. Ali, rekla sam, kada cunami prođe, onda je vrlo teško samo krečiti zidove kuće, mnogo je celishodnije krenuti od početka i graditi temelje kuće pravosuđa onako kako to i treba. Do sada, pa i sada po važećem zakonu, da ne zaboravim, ovaj zakon je još uvek na snazi, postoji mreža od 34 osnovna suda. Ove tri godine od kako je primena važećeg zakona, donet je 2008, a primenjuje se od 2010. godine, ukazali su se zaista brojni nedostaci u radu sudova, u sudskoj mreži, pogotovo što je postojao uz taj mali broj osnovnih sudova. Dakle, 34 je ogroman broj sudskih jedinica i samo laik može da kaže da je to bilo nešto pozitivno. Ne sporim, kolege ne moraju da budu pravnici da govore o ovom predlogu zakona. To je takođe greška da je ovo neka stručna rasprava. Ne, ovo je rasprava ljudi koji predstavljaju građane u ovom parlamentu. Baš sam se iznenadila kada sam čula da je jedan od kolega koji je ovde govorio pravnik i da je rekao da je postojanje velikog broja sudskih jedinica nešto izuzetno pozitivno u sadašnjem stanju mreže sudova. Dakle, ta činjenica je stvarala ogromne probleme, probleme strankama, probleme svim učesnicima u postupku. Tu mislim i na advokate, mislim i na veštake, jer samo onaj koji nikada nije imao suđenje u nekom udaljenom sudu, nije osetio kako to izgleda sam dolazak na suđenje i kako, prosto, zakazivanje jednog ročišta, zauzima čitav radni dan i tog dana ne možete ništa drugo da radite i ako se bavite profesionalno, i ako ste samo zainteresovana stranka u postupku. Problem je stvarala činjenica u ovoj mreži sudova, veliki je broj mesta u Srbiji koji je ostao bez svog suda. Jer, ako kažete da ima sada 34 osnovna suda, ne vidim šta je tu bilo epohalno u postojećoj mreži, jer su se zanemarili u toj reformi 2008. godine i broj stanovnika i sama tradicija mesta u kome su imali pre toga osnovni sud u njihovom višedecenijskom postojanju.Ne znam šta je prethodno ministra navelo, ili one koji su mu pomagali, da svede taj broj sudova na samo 34 mesta. Na osnovu izvršene analize rada, utvrđeno je da bi veći broj osnovnih sudova, to je razlog zašto se povećalo na sadašnjih u ovom predlogu zakona predviđenih 66 sudova, jednostavno, da će se time omogućiti, kad kažete 34 i 66 nekako samo poređenje vam govori da je omogućen većem broju građana pristup sudovima i da veći broj građana može da zaštiti svoja prava i interese. Ono što niko ovde nije spomenuo, čini mi se da ste vi dva puta pokušali da nametnete i tu temu, ali kolege to nisu htele da čuju, da je u skladu sa teritorijalnom organizacijom sudova izvršena i izmena teritorijalne organizacije javnih tužilaštava. Njih u ovom predlogu zakona ima 58. Zašto ne 66? Razlog je čista racionalnost. Nema potrebe da tužilaštvo u potpunosti u broju pokrivaju broj osnovnih sudova. Jedan od razloga veoma važnih, to je i nejednako povećanje broja osnovnih sudova i svakako nejednako opterećenje sudova u postojećoj mreži, posmatrano kroz godišnji priliv predmeta. Oni poslanici koji su u neverici, a koji zaista žele da se upoznaju sa procentima priliva predmeta po pojedinim sudovima, mogu to da pogledaju u obrazloženju Predloga zakona, jer je veoma detaljno napravljena analiza.Tu se nalaze razlozi zašto negde sada nema osnovnih sudova, ili sudskih jedinica, a postoje novoformirani predlozi za formiranje osnovnih sudova. Svakako, postojanje većeg broja sudova, što sam i naglasila, je veća, bolja dostupnost zaštite građana pred osnovnim sudovima, kao i efikasnije ostvarivanje njihovih prava. Ovde je bilo i pitanje po kojim kriterijumima se to odlučivalo gde će u tih 66 gradova i opština biti raspoređeni osnovni sudovi? Naravno, u svakom slučaju profesionalni i stručni kriterijumi, uvaženi broj stanovnika mesta, to je očigledno njihova geografska udaljenost od sedišta suda, razvijenost putne mreže, kvalitet putne mreže, geografski, demografski, pa čak i klimatski razlozi.Pohvaljujem Ministarstvo zato što je predložilo da postoji osnovni sud i u Sjenici i svi znamo zbog čega je to urađeno. Kada se predlaže i usvaja jedan zakon, najvažnije je da građanima Srbije objasnimo koji su ciljevi koje nameravamo da postignemo ovim predlozima zakona, kako će oni da utiču na običnog građanina i manje važno, što ćemo mi ovde kao poslanici da damo neku našu političku ocenu, zato smo i čuli lament nad prošlošću, ukoliko je bila dobra prošla reforma. Da li se nešto juče desilo pogubno za našu državu i za naš narod u jednom delu Republike Srbije? Najvažnije je, da građani shvate koja je uopšte svrha donošenja novih predloga zakona, jer oni ne mogu da se snađu koliko u poslednjih nekoliko godina imamo novih i novih rešenja. Dakle, zbog građana Srbije, ne zbog nas ovde koji smo svi veoma politički profilisani i opredeljeni, treba ponoviti da se očekuje pre svega lakše ostvarivanje na jednak i jednostavan pristup sudu, brže i efikasnije rešavanje predmeta. Ono što me je takođe iznenadilo da kolege nisu obratile na to više pažnju, smanjenje, evidentno bolne tačke našeg pravosuđa, a to su broj nagomilanih zaostalih predmeta iz prethodnih godina, a ono što je najpogubnije to su zaostali predmeti iz prethodnih decenija. Najvažnije za građane jeste zašto se povećava broj osnovnih sudova. Zašto ih sada ima 66 u Predlogu zakona, a ne dosadašnjih 34. To što se očekuje pre svega realizacija njihovog prava na suđenje u razumnom roku i naravno ono što treba uvek naglasiti da se očekuje efekat smanjenja sudskih troškova. Što se tiče rasprave o predloženim konkretnim zakonskim rešenjima, na to će se poslanička grupa SNS osvrnuti u danu kada budemo raspravljali o amandmanima, odnosno o pojedinostima zakona. Naravno, da ćemo se osvrnuti i na ona dobra i naravno na negativna rešenja pa ćemo reći svoja mišljenja zašto nećemo podržati određene amandmane. Sada bih naglasila, baš zbog dezinformacije koju su ovde iznošene od pojedinih poslanika, neke gradove i opštine za koje je predviđeno formiranje osnovnih sudova, a toga ranije nije bilo, iako oni znaju u kojim mestima postoje sudovi, a u kojima ne postoje i ne mogu dakle, neki poslanici da ih zavedu svojom retorikom. Iskoristiću to pravo zato što sam poslanik iz AP Vojvodine iz Novog Sada. Imam veliki broj poslanika iz Vojvodine u poslaničkom klubu SNS koji su iz Vojvodine i u dogovoru sa njima želim da pohvalim predlagača, Ministarstvo pravde i nadležnog ministra što je ispravio veliku nepravdu nanetu građanima Vojvodine. Iz pojedinih sredina, pogotovo u delu Srema, zato što je nepoznato zašto smo reformom iz 2008. godine, odnosno 2010. godine kažnjeni, jer je sudska mreža desetkovana u Vojvodini. U članu 3. Zakona se tačno vide koji su to novi sudovi, odnosno navedena je i postojeći sudska mreža. Čula sam tu da je jedna od poslanika rekao – gde je sud u Bačkoj Palanci. Moram kolegi da kažem da pogleda član 3. i da pronađe gde je sud u Bačkoj Palanci, a to je Osnovni sud u Bačkoj Topoli. U spisku imamo sudove Bačku Palanku, govorim o Vojvodini, Bečej, Senta, Vrbas, Ruma, Stara Pazova, Šid, uz postojeće osnovne sudove. Dakle, učinjeno je znatno poboljšanje koje ćemo omogućiti građanima lakši pristup, efikasniju sudsku zaštitu i lakše će moći da ostvaruju njihova prava. Mi smo stvarno, ministre, bili kažnjeni od prethodne ministarke, a nikada nismo dobili obrazloženje zašto. Uvođenje sudova, naravno i u drugim delovima Srbije, Aranđelovcu, Gornjem Milanovcu, Dimitrovgradu, Majdanpeku, Obrenovcu, Priboju, mnogim drugim mestima. Koga interesuje tačan spisak osnovnih sudova predviđenih, molim da detaljno pogleda i član 3. zakona. Ono što je bitno i što je ovde dva puta pežorativno pomenuto, to želim da pohvalim. Dakle, usmeravanje žalbenih postupaka u sudove koji se nalaze najbliže zainteresovanim strankama i građanima, to je novina. Smanjenje troškova, efikasniji prilaz sudu. Primeri građana Pančeva i Šapca. To je izuzetno nešto pohvalno što je uvedeno ovim predlogom suda. Oni će ubuduće svoje žalbene postupke realizovati u njima bližim apelacionim sudovima, to su Beograd i Novi Sad. Mi smo jedinstvena država, na teritoriji Srbije jedinstvena mreža sudova i pitajte građane Pančeva da li žele više da ostvaruju svoja prava u žalbenom postupku u Beogradu, koji im je tu preko puta mosta i pitajte isto tako obične građane Šapca, da li im predstavlja problem što će žalbeni postupak, što će predmet da se razmatra u sudu u Novom Sadu. Mislim da su ova rešenja izuzetno dobra i da se ovoga puta mislilo na građane, a ne na politička maštanja i želje, kako bi oni želeli da mreža sudova bude izdvojena po nekim zamišljenim administrativnim granicama naše države. Kosovo i Metohija, takođe, određeno prelazno rešenje, neko od kolega je zamolio da se na srpskom to ponovi, evo ja ću ponoviti na srpskom – da je Predlogom ovog zakona određeno i prelazno rešenje za sudove i javna tužilaštva nadležna za teritoriju Autonomne Pokrajine Kosovo i Metohija, što će omogućiti njihov nastavak rada i zaštitu prava naših građana u Republici Srbiji. Mislim da tu nema ničega spornog, ako neko ne želi da vidi nešto sporno nekim drugim očima. Sve zainteresovane strane su imale priliku da se izjasne o ovom predlogu zakona koji se nalazi danas u Skupštini i daju svoje mišljenje, počev od predstavnika pravosudnih funkcija, advokature, tužilaštava. Moram mnogim kolegama da naglasim da su u tome učestvovali i predstavnici nacionalnih saveta, da su u tome učestvovali udruženja poslodavaca, predstavnici lokalnih samouprava i lokalnih sredina, sprovedena je javna rasprava u ovom našem domu, pre nepunih godinu dana, javnost je blagovremeno obimno obaveštena. Dakle, svako ko je našao dovoljno vremena, ko je želeo, ko je stvarno želeo da unapredi mrežu sudova u našoj državi imao je mnogo vremena da dostavi predlagaču svoje predloge i naravno poslanici svoje pravo zadržavaju da sada ulože, ili su uložili već preko 200 amandmana na ove predloge zakona, da pokušaju da poprave ovaj predlog zakona. Očigledno iz samog teksta Predloga ovog zakona, da će on stvoriti uslove za unapređenje efikasnosti sudstva i citiraću dakle Izveštaj za Srbiju od strane Evropske komisije od 16. oktobra 2013. godine, u kojima oni navode da je ovo korak dostupnosti pravde građanima. Što se tiče predloga, ne znam koliko ću imati vremena, očigledno ne mnogo, o ostalim predlozima koje je ministar predložio, to će uraditi moje kolege koje su zaista iz poslaničke grupe Srpske napredne stranke diskutovati o svim predlozima ovde, Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona o uređenju tužilaca i sudova, neću imati vremena da obrazlažem. Ono što je najvažnije … (Predsedavajući: Vreme gospođo Gojković.) Izvinjavam se, učinilo mi se da je 20 minuta, samo jednu rečenicu da će poslanička grupa Srpske napredne stranke u danu za glasanje, dakle glasati za predložene zakone, a u pojedinostima u danu za pojedinosti.
Reč ima ministar Selaković.
Hvala uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, zaista iskoristiću priliku da se osvrnem na nešto što mislim da je izuzetno važno, bilo je pomenuto danas u izlaganjima nekoliko koleginica i kolega narodnih poslanika, a naime tiče se te nove prirode sudske jedinice po ovom zakonu o sedištima i područjima i zakonu o uređenju sudova. Naravno, postavljeno je jedno pitanje – zašto u nekim opštinama imamo sud, a nemamo osnovno javno tužilaštvo? Prva stvar, želim da istaknem da u ovom Predlogu zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava postoji nekoliko primera vrlo specifičnih koji se razlikujuod drugih. Naime, reč je o dvema opštinama, dvama naseljenim mestima, između kojih postoji izuzetno mala kilometarska razdaljina i gde je došlo do osnivanja jednog jedinstvenog suda za područje takve dve, ili više opština. Navešću vam nekoliko primera, recimo, primer Bečeja i Novog Bečeja, primer Vrbasa i Kule, primer Stare Pazove i Inđije, primer Velike Plane i Smederevske Palanke, primer Surdulice i Vladičinog Hana, primer Brusa i Aleksandrovca. Našli smo se u situaciji, gde smo po kriterijumima koje je radna grupa definisala neposrednom primenom tih kriterijuma ustanovili da pojedinačno gledano ta opština, bilo koja od ovih koje sam naveo, ne ispunjava sve zadate kriterijume da bi se u njoj uspostavio osnovni sud. Rukovođeni tom malom geodetskom razdaljinom između dva mesta, identifikovali smo da možemo da napravimo jedan sud za područje obe takve opštine i da to zaista postane jak sud. Evo, recimo, navedeni su neki primeri poput primera osnovnog suda u predlogu stoji, Osnovnog suda u Staroj Pazovi pa je rečeno sudska jedinica u Inđiji. Znam da su me građani pitali šta to znači, zašto nije sud u Inđiji? Zašto me to građani pitaju? Pa pitaju me zato što je njima u svesti da je postojeća sudska jedinica organizovana na način kako je danas organizovana, da nije sud, a ovde to neće biti situacija. O čemu se konkretno ovde radi? Čak i kada imamo identično stanje između dve opštine, bukvalno po svemu, mi dolazimo u problem sudske infrastrukture. Nekada je recimo u Staroj Pazovi obezbeđivana zgrada za sud koji će biti nadležan samo za Staru Pazovu. Vi danas kada formirate jedan dvostruko veći sud, dolazite u problem da vi nemate gde da smestite ni sudije, ni službe suda, ni saradnike koji prate rad sudije, ni nameštenike, ni državne službenike. Dakle, to je jedan od velikih problema. Zato smo i uveli novinu da u sudskoj jedinici može da se sudi i parnica i krivica. Primer, koji je neko postavio, odnosno postavio pitanje – zašto je sedište tužilaštva u Vladičinom Hanu, a sedište suda u Surdulici? Pa već možete da vidite da će se krivica većinom suditi u Vladičinom Hanu, koji ima i veći broj predmeta od Surdulice, ali je zaista reč o jednoj specifičnoj geografskoj oblasti. Navešću vam i kontra primer. Imate primer izuzetno malo kilometarske razdaljine udaljenosti između Bujanovca i Vranja. Da smo ovde primenjivali ovaj pređašnji kriterijum, Bujanovac verovatno ne bi imao sud. Ali, poštujući interes koji postoji u jugoističnoj Srbiji, specifične i kulturne i etničke situacije, išli smo na to da u Bujanovcu treba da bude osnovni sud koji će pokriti područje opština i Bujanovca i Preševa. Izražavam zaista i svoje zadovoljstvo što sam obavešten da i u pravosudnoj akademiji imamo polaznike koji su pripadnici albanske manjine iz jugoistične Srbije koji pohađaju polaznu obuku, uveren sam završiće je uspešno, što znači, da imamo i kadar koji će u budućnosti moći da radi u tom sudu. Neko je pomenuo pojedine oblasti koje su geografski izuzetno nepristupačne Pešterska Visoravan, najvećim delom godine je, ali dobrim delom godine je pokrivena snegom, grejna sezona traje više od osam meseci. Predviđeno je da se sud vrati u Sjenicu, zbog veličine teritorije, zbog toga što pokriva pogranično područje. Da li će taj sud moći da radi u punom kapacitetu? Istina je da tu malo predmeta nedostaje da bi to bilo, ali je razlog izuzetno važan da tu postoji sud, i to ne treba dovoditi u pitanje. Dakle, naveo sam ovaj sud Inđije i Stare Pazove, Surdulice i Vladičinog Hana, Smederevske Palanke i Velike Plane, mesta približno iste veličine, približno istog broja stanovnika. Ako me pitate koji je bio razlog da se stavi Osnovni sud u Velikoj Plani, a ne u Smederevskoj Palanci, reći ću vam zato što je mnogo bolja sudska zgrada u Velikoj Plani. Dakle, infrastruktura je jednostavno bolja. Da se vratim malo pre na ono što je govoreno o sudskim jedinicama i o tome što je neko pokušavao da prikaže ukidanje sudske jedinice kao ukidanje suda. Mogu vam reći da je radna grupa Ministarstva pravde i Državne uprave koja je još u prvoj polovini ove godine posetila sve sudske jedinice i sva sedišta suda u Republici Srbiji, ustanovila u više od 60% sudskih jedinica katastrofalno stanje. Tek kada su došli novi vršioci funkcije predsednika sudova, daću vam konkretan primer, bio sam pre nekoliko nedelja u Vrbasu, posetio sam nekadašnju zgradu opštinskog suda u Vrbasu, namerno, posetio sam zgradu nekadašnjeg opštinskog suda u Vrbasu, ali evo, ako hoćete, ne mora to, bio sam u zgradi sudske jedinice u Petrovcu na Mlavi. Godine 1906. Kraljevina Srbija je podigla zgradu koja ima 998 kvadratnih metara, koja ima veliku balsku dvoranu koja je sređena bila izvanredno, Republika Srbija 25 poslednjih godina nije u stanju da popravi krov na toj zgradi. Od kad je to postala sudska jedinica iz sedišta Osnovnog suda u Požarevcu, nije stigao ni jedan jedini dopis da zgrada prokišnjava, da je već odavno prestalo, odnosno, počelo prokišnjavanje u prizemlju i u suterenu, a da je taj deo krova na prvom spratu gotovo u potpunosti uništen. Identična je situacija u Vrbasu. Dakle, o zgradama sudskih jedinica, o potrebama sudija koje rade u njima, apsolutno u više od 90% slučajeva niko nije vodio brigu ni računa. Žalosno je kada uđete u mnoge od tih zgrada, pričam naročito o onim jedinicama koje će sada postati sudovi, žalosno je kada uđete u te zgrade i vidite da više ni nameštaja nema, kada jedan deo zgrade ne koristite četiri-pet godina, on propadne više nego za 20 godina korišćenja. Apsolutni javašluk i nedomaćinsko ophođenje i ponašanje, to je ono što možete da vidite na delu, u dobroj meri slika i prilika naše države i stanja u kojem se ona nalazi dugi niz godina, što je veoma žalosno. S druge strane, možete da vidite zgrade sudskih jedinica koje su podignute u poslednjih petnaestak godina u kojima ne radi niko, koje stoje nove zgrade prazne, ministarstvo plaća troškove kao da su pune, plaća troškove grejanja, obezbeđenja, struje, svih komunalija. Prema tome, zaista ću istaći još jednom, predložena mreža, predloženi zakon o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava možda je mogao da bude i naša želja, verovatno da jednog dana ta tzv. „sudska mreža“ bude i bolja. U ovom trenutku je ovoliko moguće. Još jednom navodim što je malopre rečeno, ali mislim da je veoma bitno podvući ga. Novi pristup krivičnom postupku, tužilačka istraga znatno vidljivija, aktivnija i veća uloga tužilaca, zahteva i proširenje mreže javnih tužilaštava i tu će biti najvidljivija primena, ali i činjenica da će u sudskoj jedinici moći da se postupa u svim materijama. Trudim se da pokrijem sve o čemu je govoreno. Još jedna stvar samo, rekao je neko od kolega narodnih poslanika da je Beogradu možda potrebno i više osnovnih sudova od tri osnovna suda u gradskim sredinama. Ko je to rekao mislim da je u pravu, ali da jednostavno u ovom trenutku je ovo rešenje u granicama mogućnosti. Takođe će biti teško, mnogo lakše nego sada upravljati Prvim sudom koji će imati preko 100 sudija, u ovom trenutku ih ima preko 230. Pa, treba samo znati svakog sudiju i znati kakav je. Taj predsednik suda mora da bude natčovek. Verujem da ovim predlogom mrežu racionalizujemo, činimo je mnogo učinkovitijom i dolazimo u situaciju da sudije, one koje treba po novom konceptu pravosuđa i da upravljaju pravosuđem, stvaramo im uslove da to čine bolje nego što je to bilo do sada. Zahvaljujem.
Gospodine Veselinoviću po kom osnovu, izvinjavam se? (Janko Veselinović, s mesta: Replika pošto je ovlašćena predstavnica SNS više govorila nego o zakonu.) Ne, nije ona uopšte vas spomenula. Jeste govorila – pojedini govornici, poslanici, itd; ali nisam to zaključio da je ona vas, prema tome, nemate pravo na repliku. Završavamo. Samo da konstatujem da su svi ovlašćeni predstavnici iskoristili svoje pravo. Danas završavamo sa radom i nastavljamo sutra u 10.00 časova, sa listom koja je urađena. Hvala.
Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Osmu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Ovu posebnu sednicu, saglasno članu 119. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, sazvao sam radi polaganja zakletve predsednika Vrhovnog kasacionog suda koji, u skladu sa odredbama Zakona o sudijama, zakletvu polaže pred Narodnom skupštinom. Čast mi je da, u ime narodnih poslanika i u svoje ime, pozdravim gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, a pored njega pozdravljam i sve prisutne goste na ovoj sednici, i to predstavnike Vlade Republike Srbije, ministra Nikolu Selakoviću, predsednika Ustavnog suda, sudije Vrhovnog kasacionog suda, predsednike sudova republičkog ranga, predsednike apelacionih sudova i ostale goste. Podsećam vas da je Narodna skupština Republike Srbije, na Prvoj sednici Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održanoj 31. oktobra 2013. godine, izabrala gospodina Dragomira Milojevića za predsednika Vrhovnog kasacionog suda. Takođe vas podsećam da je članom 53. stav 2. Zakona o sudijama predviđeno da predsednik Vrhovnog kasacionog suda polaže zakletvu pred Narodnom skupštinom. U skladu s tim, pozivam gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, da pristupi radi polaganja zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve a predsednik Vrhovnog kasacionog suda ponavlja.) „ZAKLINjEM SE SVOJOM ČAŠĆU DA ĆU SVOJU FUNKCIJU VRŠITI VERNO USTAVU I ZAKONU, PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU I SLUŽITI SAMO ISTINI I PRAVDI“. Čestitam vam i želim vam puno uspeha u radu. Molim vas da potpišete tekst zakletve, a zatim se možete obratiti Narodnoj skupštini. Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Osmu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Ovu posebnu sednicu, saglasno članu 119. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, sazvao sam radi polaganja zakletve predsednika Vrhovnog kasacionog suda koji, u skladu sa odredbama Zakona o sudijama, zakletvu polaže pred Narodnom skupštinom. Čast mi je da, u ime narodnih poslanika i u svoje ime, pozdravim gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, a pored njega pozdravljam i sve prisutne goste na ovoj sednici, i to predstavnike Vlade Republike Srbije, ministra Nikolu Selakoviću, predsednika Ustavnog suda, sudije Vrhovnog kasacionog suda, predsednike sudova republičkog ranga, predsednike apelacionih sudova i ostale goste. Podsećam vas da je Narodna skupština Republike Srbije, na Prvoj sednici Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održanoj 31. oktobra 2013. godine, izabrala gospodina Dragomira Milojevića za predsednika Vrhovnog kasacionog suda. Takođe vas podsećam da je članom 53. stav 2. Zakona o sudijama predviđeno da predsednik Vrhovnog kasacionog suda polaže zakletvu pred Narodnom skupštinom. U skladu s tim, pozivam gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, da pristupi radi polaganja zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve a predsednik Vrhovnog kasacionog suda ponavlja.) „ZAKLINjEM SE SVOJOM ČAŠĆU DA ĆU SVOJU FUNKCIJU VRŠITI VERNO USTAVU I ZAKONU, PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU I SLUŽITI SAMO ISTINI I PRAVDI“. Čestitam vam i želim vam puno uspeha u radu. Molim vas da potpišete tekst zakletve, a zatim se možete obratiti Narodnoj skupštini.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 85 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Danas je dan kada narodni poslanici imaju pravo da postavljaju pitanja, pa molim narodne poslanike, koji žele da postave pitanje, da se prijave. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 102 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 102 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Poštovani narodni poslanici, otvaram Treću sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije sednici, konstatujem da sednici prisustvuje 130 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 132 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Zoran M Bojanić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas, da sam pored predstavnika predlagača Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuju i Dejan Lasica i Mirjana Trifunović, pomoćnici ministra saobraćaja. Dostavljeni su vam Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom i zapisnici Prve i Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje navedenih zapisnika. Stavljam na glasanje Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom od 14. marta 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 36, od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom od 14. marta 2013. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 7, 8, 11, 13, 14. i 15. marta 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 132, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 33, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 7, 8, 11, 13, 14. i 15. marta 2013. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26, 27. i 28. marta i 2, 3, 4, 5. i 8. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 34, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26, 27. i 28. marta i 2, 3, 4, 5. i 8. aprila 2013. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o železnici, koji je podnela Narodnoj skupštini 1. aprila 2013. godine. To je 1. tačka predloženog dnevnog reda. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 41, od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 4. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46, od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 167, od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178, od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Demokratska stranka predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 25, od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Liberalno demokratska partija predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 24, od ukupno prisutnih 181 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Zaštitnik građana je predložio da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vanparničnom postupku, koji je podneo Narodnoj skupštini 19. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159, od ukupno prisutnih 182 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 31 narodnog poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, koji je podnela Narodnoj skupštini 23. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161, od ukupno prisutnih 191 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji EU za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija (EUTM Mali) u 2013. godini, koji je podnela Narodnoj skupštini 24. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 49, od ukupno prisutnih 192 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog finansijskog kredita Vladi Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. aprila 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 191, od ukupno prisutna 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na predloge za dopunu predloženog dnevnog reda. Narodni poslanik Srđan Miković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi, koji je Narodnoj skupštini podneo 23. januara 2013. godine, tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o privrednim komorama, koji je Narodnoj skupštini podneo 8. januara 2013. godine i tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru, koji je Narodnoj skupštini podneo 23. novembra 2012. godine. Da li narodni poslanik Srđan Miković, želi reč? (Da.) Izvolite. Poštovani narodni poslanici, otvaram Treću sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije sednici, konstatujem da sednici prisustvuje 130 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 132 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Zoran M Bojanić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas, da sam pored predstavnika predlagača Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuju i Dejan Lasica i Mirjana Trifunović, pomoćnici ministra saobraćaja. Dostavljeni su vam Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom i zapisnici Prve i Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje navedenih zapisnika. Stavljam na glasanje Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom od 14. marta 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 36, od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom od 14. marta 2013. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 7, 8, 11, 13, 14. i 15. marta 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 132, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 33, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 7, 8, 11, 13, 14. i 15. marta 2013. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26, 27. i 28. marta i 2, 3, 4, 5. i 8. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 34, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26, 27. i 28. marta i 2, 3, 4, 5. i 8. aprila 2013. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o železnici, koji je podnela Narodnoj skupštini 1. aprila 2013. godine. To je 1. tačka predloženog dnevnog reda. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 41, od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 4. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46, od ukupno prisutnih 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 167, od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178, od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Demokratska stranka predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 25, od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Liberalno demokratska partija predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 24, od ukupno prisutnih 181 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Zaštitnik građana je predložio da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vanparničnom postupku, koji je podneo Narodnoj skupštini 19. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159, od ukupno prisutnih 182 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 31 narodnog poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, koji je podnela Narodnoj skupštini 23. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161, od ukupno prisutnih 191 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji EU za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija (EUTM Mali) u 2013. godini, koji je podnela Narodnoj skupštini 24. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 49, od ukupno prisutnih 192 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog finansijskog kredita Vladi Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. aprila 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 191, od ukupno prisutna 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na predloge za dopunu predloženog dnevnog reda. Narodni poslanik Srđan Miković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi, koji je Narodnoj skupštini podneo 23. januara 2013. godine, tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o privrednim komorama, koji je Narodnoj skupštini podneo 8. januara 2013. godine i tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru, koji je Narodnoj skupštini podneo 23. novembra 2012. godine. Da li narodni poslanik Srđan Miković, želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, dame gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 107. Ustava Republike Srbije, svaki narodni poslanik ima pravo predlaganja zakona. Jedan broj nas narodnih poslanika je iskoristio tu mogućnost i pokušao da nešto što je do sada regulisano na određeni način predloži Narodnoj skupštini da bude regulisano na bolji način. Upravo, činjenica je da u skupštinskoj proceduri postoji čitav niz predloga zakona koji ni na koji način nisu isprovocirali reakciju nadležnog ministarstva ili Vlade Republike Srbije, da koji ima veće resurse, ponudi bolje rešenje od onih rešenja koja su ponuđena u predlozima zakona, a koje su podneli narodni poslanici. Danas ćemo biti u prilici da se izjasnimo, odnosno da konstatujemo koliki broj predloga zakona su, na primer, podneli poslanici iz DS i predložili da Vlada, ukoliko ima veće mogućnosti od nas, napravi bolje rešenje. Predlažem da se dnevni red dopuni sa tri predloga zakona. Ti predlozi zakona su podneti u proceduru 23. novembra 2012. godine, zatim 8. januara 2013. godine i 23. januara 2013. godine. Poslednji predlog kojim je predloženo da se dopuni dnevni red je iz 23. januara 2013. godine, a to je Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Nekoliko puta sam ovde, na plenumu, govorio i objašnjavao da treba omogućiti svakoj lokalnoj samoupravi, u zavisnosti od specifičnosti i potreba na terenu, da se omogući da lokalna samouprava uredi i finansira, znači da stipendira, đake i studente sa svoje teritorije. Moja koleginica, gospođa Nada Kolundžija me je upoznala sa ovim problemom i upravo tu ideju, dobru ideju, sam na neki način pretočio u predlog zakona sa pokušajem da omogućimo da se stipendiraju najbolji đaci i studenti i da na taj način ostanu na terenu, ostanu u unutrašnjosti Srbije, a ne svi da dođu u Beograd. Načelno ministarstvo reklo da je sve to u redu, ali do danas nema zvaničnog odgovora. Hvala. Poštovani gospodine predsedniče, dame gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 107. Ustava Republike Srbije, svaki narodni poslanik ima pravo predlaganja zakona. Jedan broj nas narodnih poslanika je iskoristio tu mogućnost i pokušao da nešto što je do sada regulisano na određeni način predloži Narodnoj skupštini da bude regulisano na bolji način. Upravo, činjenica je da u skupštinskoj proceduri postoji čitav niz predloga zakona koji ni na koji način nisu isprovocirali reakciju nadležnog ministarstva ili Vlade Republike Srbije, da koji ima veće resurse, ponudi bolje rešenje od onih rešenja koja su ponuđena u predlozima zakona, a koje su podneli narodni poslanici. Danas ćemo biti u prilici da se izjasnimo, odnosno da konstatujemo koliki broj predloga zakona su, na primer, podneli poslanici iz DS i predložili da Vlada, ukoliko ima veće mogućnosti od nas, napravi bolje rešenje. Predlažem da se dnevni red dopuni sa tri predloga zakona. Ti predlozi zakona su podneti u proceduru 23. novembra 2012. godine, zatim 8. januara 2013. godine i 23. januara 2013. godine. Poslednji predlog kojim je predloženo da se dopuni dnevni red je iz 23. januara 2013. godine, a to je Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Nekoliko puta sam ovde, na plenumu, govorio i objašnjavao da treba omogućiti svakoj lokalnoj samoupravi, u zavisnosti od specifičnosti i potreba na terenu, da se omogući da lokalna samouprava uredi i finansira, znači da stipendira, đake i studente sa svoje teritorije. Moja koleginica, gospođa Nada Kolundžija me je upoznala sa ovim problemom i upravo tu ideju, dobru ideju, sam na neki način pretočio u predlog zakona sa pokušajem da omogućimo da se stipendiraju najbolji đaci i studenti i da na taj način ostanu na terenu, ostanu u unutrašnjosti Srbije, a ne svi da dođu u Beograd. Načelno ministarstvo reklo da je sve to u redu, ali do danas nema zvaničnog odgovora. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, predsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministre pravde, predsedniče Ustavnog suda Srbije, dame i gospodo, zaista je u ovom trenutku koji je možda jedan od najvažnijih trenutaka u mom ličnom i profesionalnom životu teško naći reči a pri tom ne upasti u zamku ponavljanja stereotipa. Podsećam da mi je dužnost i obaveza da se zahvalim vama, narodnim poslanicima, Narodnoj skupštini Republike Srbije, što ste mi ukazali poverenje, a meni čast, time što ste me izabrali za predsednika Vrhovnog kasacionog suda, najviše sudske institucije u Republici Srbiji. Istovremeno, koristim ovu priliku, a možda će neko reći da je i zloupotrebljavam, time što ću se zahvaliti i svim sudijama Vrhovnog kasacionog suda koji su mi dali podršku jer bez njihove podrške sigurno ne bih stajao ovde pred vama. Kao što sam rekao, stojim sada pred vama svestan izazova koji stoje predamnom, pre svega u sprovođenju daljih reformi pravosuđa. Svestan sam svojih obaveza i dužnosti u daljem usmeravanju najkompleksnijih i najznačajnijih reformi koje su u toku u Republici Srbiji. S druge strane, spreman sam da zajedno sa koleginicama i kolegama sudijama širom Srbije, svojim radom i sa njihovom zajedničkom saradnjom, stvorim organizovano, stabilno i moćno sudstvo. Moćno sudstvo koje će karakterisati nezavisnost, nepristrasnost, efikasnost, odgovornost i transparentnost. Zaista sam malo uzbuđen pa je teško reći ono što sam naumio da vam kažem, ali sigurno je da sudstvo samo neće moći da iznese taj teret i da stigne do cilja u naznačenom smislu. Stoga je potrebna pomoć svih relevantnih institucija i subjekata, pre svega Narodne skupštine, koja u tom cilju zauzima najznačajnije mesto, pre svega u domenu donošenja zakona, kvalitetnih zakona koji su u skladu sa evropskim zakonima, evropskim standardima i sada već evropskim pravom tzv. „ekijem“. Samo tako ćemo postići ciljeve koje sam unapred pomenuo, vezano za karakteristike našeg sudstva. Na kraju, još jedanput vam se zahvaljujem na ukazanom poverenju i nadam se da ću svojim radom to ukazano poverenje i opravdati. Hvala na pažnji i živeli. Poštovani narodni poslanici, predsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministre pravde, predsedniče Ustavnog suda Srbije, dame i gospodo, zaista je u ovom trenutku koji je možda jedan od najvažnijih trenutaka u mom ličnom i profesionalnom životu teško naći reči a pri tom ne upasti u zamku ponavljanja stereotipa. Podsećam da mi je dužnost i obaveza da se zahvalim vama, narodnim poslanicima, Narodnoj skupštini Republike Srbije, što ste mi ukazali poverenje, a meni čast, time što ste me izabrali za predsednika Vrhovnog kasacionog suda, najviše sudske institucije u Republici Srbiji. Istovremeno, koristim ovu priliku, a možda će neko reći da je i zloupotrebljavam, time što ću se zahvaliti i svim sudijama Vrhovnog kasacionog suda koji su mi dali podršku jer bez njihove podrške sigurno ne bih stajao ovde pred vama. Kao što sam rekao, stojim sada pred vama svestan izazova koji stoje predamnom, pre svega u sprovođenju daljih reformi pravosuđa. Svestan sam svojih obaveza i dužnosti u daljem usmeravanju najkompleksnijih i najznačajnijih reformi koje su u toku u Republici Srbiji. S druge strane, spreman sam da zajedno sa koleginicama i kolegama sudijama širom Srbije, svojim radom i sa njihovom zajedničkom saradnjom, stvorim organizovano, stabilno i moćno sudstvo. Moćno sudstvo koje će karakterisati nezavisnost, nepristrasnost, efikasnost, odgovornost i transparentnost. Zaista sam malo uzbuđen pa je teško reći ono što sam naumio da vam kažem, ali sigurno je da sudstvo samo neće moći da iznese taj teret i da stigne do cilja u naznačenom smislu. Stoga je potrebna pomoć svih relevantnih institucija i subjekata, pre svega Narodne skupštine, koja u tom cilju zauzima najznačajnije mesto, pre svega u domenu donošenja zakona, kvalitetnih zakona koji su u skladu sa evropskim zakonima, evropskim standardima i sada već evropskim pravom tzv. „ekijem“. Samo tako ćemo postići ciljeve koje sam unapred pomenuo, vezano za karakteristike našeg sudstva. Na kraju, još jedanput vam se zahvaljujem na ukazanom poverenju i nadam se da ću svojim radom to ukazano poverenje i opravdati. Hvala na pažnji i živeli.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, u dužem periodu Albanci iz Preševske doline su taoci nerešenih odnosa između Srbije i Kosova. Sasvim su normalna bila očekivanja da će se ozbiljnije rešavati njihovi životni problemi kada su započeti briselski pregovori o normalizaciji ovih odnosa. Međutim, dosadašnjim Briselskim sporazumima uglavnom se radilo na rešavanju položaja srpske zajednice na Kosovu, a da pri tom i dalje ostaje težak položaj Albanaca u Srbiji. Formalno su započeti razgovori predstavnika Albanaca sa Vladom o rešavanju veoma teških životnih problema, i to nakon tenzija izazvanih intervencijom žandarmerije za uklanjanje spomen ploče u Preševu, a u Bujanovcu zbog izgradnje provokativnog memorijalnog centra žandarmerije. Na samom startu, kada je trebalo rešavati težak položaj Albanaca u pravosuđu, ispostavilo seda i ova Vlada ne odstupa diskriminatorskog odnosa prema Albancima ovog područja. Čak šta više, dosadašnje prebacivanje krivice na albansko stanovništvo za ne ostvarivanje vladinog programa za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa iz 2001. godine, jer navodno Albanci ne žele da ostvaruju svoja prava. Sada su predstavnici Vlade otvoreno počeli da se zalažu za drastičnu reviziju još uvek ne ostvarenog programa iz 2001. godine, uslovljavajući to sa njihovim prebrojavanjem, u ovom slučaju, Albanaca. Perfidno koristeći bojkot popisa stanovništva Albanaca zbog nametanja diskriminatorskih uslova za popis, Vlada otvoreno i još drastičnije diskriminiše sve Albance u Srbiji tako što smanjuje finansiranje Nacionalnom savetu Albanaca za 30%. Opštini Preševo je ukinut osnovni sud i osnovno tužilaštvo, zato što ova opština od 35 hiljada stanovnika iz 2002. godine, falsifikovano se prikazuje samo sa tri hiljade stanovnika. Umesto 32 hiljade postojećih Albanaca u Preševu, Vlada priznaje samo njih 416, a u Bujanovcu umesto 25 hiljada Albanaca, Vlada priznaje svega 244 Albanaca. U ovoj apsurdnoj situaciji, koju nameće država konkretnim odlukama, kako ukidanjem sudova, kako smanjivanjem finansiranja opština Preševo i Bujanovac, kao i Nacionalnom savetu Albanaca, tako i brisanjem iz evidencije prebivališta izbeglih Albanaca sa ovog područja u toku ratnog i vanrednog stanja, ali i mladih Albanaca koji rade u Prištini ili u Gnjilanu, jer nemaju nikakvih šansi da se zaposle u Preševu, Bujanovcu i Medveđi. Sada postavljam pitanje – zašto nije do sada ostvaren program savezne i republičke Vlade za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa, koji je bio planiran za period 2001. – 2004. godina? Zašto se ostvarivanje osnovnih ciljeva ovog programa, pre svega ekonomska revitalizacija, integracija Albanaca u državne organe i institucije, uslovljava sa prebrojavanjem Albanaca, kada se zna da je samo u Preševu službeno prijavljeno preko deset hiljada zaposlenih? Zašto u Preševu, a naročito u Bujanovcu i Medveđi nije ništa urađeno za stvaranje barem minimalnih uslova za povratak raseljenog i izbeglog stanovništva za vreme ratnih uslova? Pošto Vlada očigledno preko svojih odluka i rešenja ne priznaje skoro 99% Albanaca u Preševu i Bujanovcu, znači li to da oni nemaju obaveze prema državi? Jesu li oni onda oslobođeni obaveza da plaćaju poreze i druge naknade? Da vas sada podsetim, bivša Jugoslavija, njene vlade su u prošlosti imali sporazume o iseljavanju svojih manjina. Da li sada ovim otvorenim potezima ova Vlada pokazuje iste namere da se oslobodi u ovom slučaju albanske nacionalne manjine. Hvala.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani poslanici, postaviću pitanje Vladi Republike Srbije, odnosno predsedniku i ministru finansija, koje se tiče prekomernog, odnosno enormnog zaduživanja Vlade Republike Srbije. Naime, ukupan dug Republike Srbije na dan 31. novembar 2014. godine, prema izveštaju Uprave za javni dug Ministarstva finansija Republike Srbije, iznosi 22 milijarde 737 miliona evra, odnosno 28 milijardi 306 miliona američkih dolara. To je rekordna zaduženost Republike Srbije, u njenoj istoriji najveća zaduženost, a to je i najveća zaduženost od 2000. godine. Naime, 2000. godine, prema istom izveštaju Uprave za javni dug, zaduženost 2000. godine je bila je 14 milijardi 167 miliona, ista zaduženost, gotovo ista zaduženost je bila i na kraju 2011. godine 14 milijardi i 787 miliona dinara. Međutim, od dolaska ove Vlade, odnosno ove koalicije na vlast, zaduženost je porasla za 7,5 milijardi, odnosno dostigla je iznos od 22 milijarde 286 miliona evra. To je rekordna zaduženost koju je proizvela ova Vlada. Kada se pogleda prema istom izveštaju, koji stoji na sajtu ove uprave, učešće javnog duga u BDP Republike Srbije, ono je 2011. godine bilo 45% u odnosu na društveni bruto proizvod, a sada na kraju novembra 2014. godine ono je 69,2%društvenog bruto proizvoda. Dakle, javni dug, odnosno dug Republike Srbije porastao je za neverovatnih 24% i premašio je za isti procenat zakonski dozvoljen maksimalni dug koji propisuje zakon koji se odnosi na javno zaduživanje. Dakle, Vlada Srbije ne samo što je podigla zaduženost za 7,5 milijardi evra, nego je premašila i zakonski dozvoljeni iznos zaduživanja za 24%. Kao ilustracija neracionalnog ponašanja Vlade Republike Srbije u zaduživanju, evo gaodpre nekoliko dana izveštaj DRI, u kome se kaže da je provizija zbog kašnjenja u povlačenju ugovorenih kredita za koji su date državne garancije Srbije iznosila 906 miliona dinara u 2013. godini. Znači, ne samo što ste se zadužili, odnosno što se Vlada Srbije zadužila, a vi ratifikovali ta zaduženja, nego niste povukli na vreme kredite i zbog toga plaćate enormne penale, zato što verovatno niste imali realizovane projekte, a zaduživali ste se. Pitam Vladu Srbije šta će uraditi u narednom periodu da bi prekinula sa zaduživanjem, pošto ovih dana imamo i najave novih zaduživanja od kineskih partnera, jer niko ne dolazi ovde da bi dao novac, već da bi dao kredite? Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani poslanici, postaviću pitanje Vladi Republike Srbije, odnosno predsedniku i ministru finansija, koje se tiče prekomernog, odnosno enormnog zaduživanja Vlade Republike Srbije. Naime, ukupan dug Republike Srbije na dan 31. novembar 2014. godine, prema izveštaju Uprave za javni dug Ministarstva finansija Republike Srbije, iznosi 22 milijarde 737 miliona evra, odnosno 28 milijardi 306 miliona američkih dolara. To je rekordna zaduženost Republike Srbije, u njenoj istoriji najveća zaduženost, a to je i najveća zaduženost od 2000. godine. Naime, 2000. godine, prema istom izveštaju Uprave za javni dug, zaduženost 2000. godine je bila je 14 milijardi 167 miliona, ista zaduženost, gotovo ista zaduženost je bila i na kraju 2011. godine 14 milijardi i 787 miliona dinara. Međutim, od dolaska ove Vlade, odnosno ove koalicije na vlast, zaduženost je porasla za 7,5 milijardi, odnosno dostigla je iznos od 22 milijarde 286 miliona evra. To je rekordna zaduženost koju je proizvela ova Vlada. Kada se pogleda prema istom izveštaju, koji stoji na sajtu ove uprave, učešće javnog duga u BDP Republike Srbije, ono je 2011. godine bilo 45% u odnosu na društveni bruto proizvod, a sada na kraju novembra 2014. godine ono je 69,2%društvenog bruto proizvoda. Dakle, javni dug, odnosno dug Republike Srbije porastao je za neverovatnih 24% i premašio je za isti procenat zakonski dozvoljen maksimalni dug koji propisuje zakon koji se odnosi na javno zaduživanje. Dakle, Vlada Srbije ne samo što je podigla zaduženost za 7,5 milijardi evra, nego je premašila i zakonski dozvoljeni iznos zaduživanja za 24%. Kao ilustracija neracionalnog ponašanja Vlade Republike Srbije u zaduživanju, evo gaodpre nekoliko dana izveštaj DRI, u kome se kaže da je provizija zbog kašnjenja u povlačenju ugovorenih kredita za koji su date državne garancije Srbije iznosila 906 miliona dinara u 2013. godini. Znači, ne samo što ste se zadužili, odnosno što se Vlada Srbije zadužila, a vi ratifikovali ta zaduženja, nego niste povukli na vreme kredite i zbog toga plaćate enormne penale, zato što verovatno niste imali realizovane projekte, a zaduživali ste se. Pitam Vladu Srbije šta će uraditi u narednom periodu da bi prekinula sa zaduživanjem, pošto ovih dana imamo i najave novih zaduživanja od kineskih partnera, jer niko ne dolazi ovde da bi dao novac, već da bi dao kredite?
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 50, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 142, od ukupno prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Ivan Karić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog deklaracije za Srbiju bez GMO, koji je Narodnoj skupštini podneo 5. februara 2013. godine. Da li narodni poslanik Ivan Karić, želi reč? (Da.) Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 50, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 142, od ukupno prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Ivan Karić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog deklaracije za Srbiju bez GMO, koji je Narodnoj skupštini podneo 5. februara 2013. godine. Da li narodni poslanik Ivan Karić, želi reč? (Da.)
Pročitaću redosled narodnih poslanika: Emir Elfić, Sanja Jefić Branković, Olena Papuga, Olgica Batić, Bojana Đorđević, Tamara Tripić i Ljubiša Stojmirović. Reč ima narodni poslanik Emir Elfić. Izvolite.
Vreme. Vreme.
Poštovani predsedniče, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, nadam se da ste sa istom revnošću i sa istom brižljivošću pročitali moju deklaraciju, kao što ste čitali deklaraciju o Vojvodini i nadam se da ste sa istim žarom mogli da razmišljate o toj deklaraciji. Želim da vas obavestim da je 48. gradova i opština do sada usvojilo deklaraciju za svoje gradove bez genetski modifikovanih proizvoda i bez genetski modifikovane proizvodnje. Na ovaj način su se pridružile stotinama regija u EU. To znači da ova deklaracija nije protivna ni jednom zakonu EU, a pre svega zastupa i širi politiku svih zelenih u EU i u Evropi, svih zelenih partija koje se nalaze u Evropi. Sve ono što može da izazove sumnju ne sme se naći na tržištu Republike Srbije i ne sme se naći u semenskoj proizvodnji Republike Srbije. Ova oblast nije potpuno shvaćena i posledice ulaska genetski modifikovanih organizama u našu poljoprivredu i našu trgovinu mogu biti dalekosežne i opasne. Na kraju krajeva, šta je strateški interes za našu zemlju? Od 240 suverenih država, ni 40 nije ratifikovale dokumenta Svetske trgovinske organizacije o kojima nam toliko pričate, o uvozu GMO semena u njihovim zemljama. Nemačka, Francuska nisu ratifikovale ove sporazume o genetski modifikovanim organizmima, a Švajcarska je uvela moratorijum. Može li jedna zemlja koja se zove nezavisnom i koja je zarađivala od proizvodnje semena za sebe i za izvoz da dozvoli sebi da postane zavisna od tuđeg semena i, na kraju krajeva, od tuđe volje. Nemamo pravo pred sobom, ni pred svojom decom, a nemamo pravo ni pred ovim domom u koji se svi zaklinjemo da se poigramo sa ovim pitanjem. Da li može Svetska trgovinska organizacija da nas kazni? Ne može da nas kazni zato što je samo 37 zemalja prihvatila njihove uslove, a preko 200 zemalja koje su članice Svetske trgovinske organizacije nije prihvatilo ove uslove. Ne može se ni ovoj zemlji reći, a ni nama kao narodnim poslanicima, ni narediti, to se u anglosaksonskom pravu, to verovatno kolege poslanici koji su pravnici znaju, to se zove krivično delo ucene. Ako smo spremni da prihvatimo ovo krivično delo ucene od strane Svetske trgovinske organizacije, onda nećemo glasati za ovu deklaraciju. Poštovani predsedniče, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, nadam se da ste sa istom revnošću i sa istom brižljivošću pročitali moju deklaraciju, kao što ste čitali deklaraciju o Vojvodini i nadam se da ste sa istim žarom mogli da razmišljate o toj deklaraciji. Želim da vas obavestim da je 48. gradova i opština do sada usvojilo deklaraciju za svoje gradove bez genetski modifikovanih proizvoda i bez genetski modifikovane proizvodnje. Na ovaj način su se pridružile stotinama regija u EU. To znači da ova deklaracija nije protivna ni jednom zakonu EU, a pre svega zastupa i širi politiku svih zelenih u EU i u Evropi, svih zelenih partija koje se nalaze u Evropi. Sve ono što može da izazove sumnju ne sme se naći na tržištu Republike Srbije i ne sme se naći u semenskoj proizvodnji Republike Srbije. Ova oblast nije potpuno shvaćena i posledice ulaska genetski modifikovanih organizama u našu poljoprivredu i našu trgovinu mogu biti dalekosežne i opasne. Na kraju krajeva, šta je strateški interes za našu zemlju? Od 240 suverenih država, ni 40 nije ratifikovale dokumenta Svetske trgovinske organizacije o kojima nam toliko pričate, o uvozu GMO semena u njihovim zemljama. Nemačka, Francuska nisu ratifikovale ove sporazume o genetski modifikovanim organizmima, a Švajcarska je uvela moratorijum. Može li jedna zemlja koja se zove nezavisnom i koja je zarađivala od proizvodnje semena za sebe i za izvoz da dozvoli sebi da postane zavisna od tuđeg semena i, na kraju krajeva, od tuđe volje. Nemamo pravo pred sobom, ni pred svojom decom, a nemamo pravo ni pred ovim domom u koji se svi zaklinjemo da se poigramo sa ovim pitanjem. Da li može Svetska trgovinska organizacija da nas kazni? Ne može da nas kazni zato što je samo 37 zemalja prihvatila njihove uslove, a preko 200 zemalja koje su članice Svetske trgovinske organizacije nije prihvatilo ove uslove. Ne može se ni ovoj zemlji reći, a ni nama kao narodnim poslanicima, ni narediti, to se u anglosaksonskom pravu, to verovatno kolege poslanici koji su pravnici znaju, to se zove krivično delo ucene. Ako smo spremni da prihvatimo ovo krivično delo ucene od strane Svetske trgovinske organizacije, onda nećemo glasati za ovu deklaraciju.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, Ministarstvo pravde i državne uprave objavilo je tekst Nacrta zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Otvorena je javna rasprava po ovom pitanju koja je u toku i koja traje od 25. novembra ove godine i trajaće sve do 17. decembra 2013. godine. Postojeći Zakon o nacionalnim savetima nacionalnih manjina je pokazao svoju punu manjkavost 2010. godine kada su i bili i zbori po tom zakonu, koji je pokazao nedostatke u predizbornim procesima, tokom samih izbora, a i u postizbornom procesu. Takođe, u smislu korespondencije nacionalnih saveta i nadležnih državnih organa, nivo komunikacije nije bio na zadovoljavajućem nivou. Koliko sam uspeo vidite, ovaj nacrt zakona više tretira tehnička, proceduralna pitanja, nego što jesu same nadležnosti nacionalnih saveta. O samom sadržaju ne želim da govorim. Kada taj zakon bude došao u proceduru u Skupštinu, onda se može pričati o samom sadržaju. Ali, želim da postavim set pitanja Ministarstvu pravde – zašto se na ovakav način pristupilo pripremama za promenu tog zakona? Naime, samo se pojavilo na sajtu Ministarstva pravde i državne uprave, bez ikakvih dodatnih obaveštenja i transparentnog davanja informacija svima onima koji su zainteresovani po ovom pitanju, a potpuno sam ubeđen da interesovanje, kada su sve nacionalne zajednice u Srbiji u pitanju, jeste veliko kada se govori o ovom zakonu. Pitam zašto je ovako kratko vreme trajanja javne rasprave? Zašto javnost i zainteresovane strane nisu transparentnije obaveštene, već samo preko sajta ministarstva? Zašto javna rasprava nije otvorena za širu javnost, već se zatvara u krug odabranih od strane ministarstva, koje je napravilo i kreiralo radnu grupu? Na javnim raspravama, koliko znam, održana je samo jedna u Vršcu, direktno su pozvani učesnici koji mogu da prisustvuju. Zašto o ovome nisu obaveštene parlamentarne stranke nacionalnih manjina koje su po mom dubokom ubeđenju trebale učestvovati i u samoj izradi nacrta i u samoj proceduri javne rasprave? Poslednje pitanje je zašto zakon nije dostupan na jezicima nacionalnih manjina i samo davanje komentara, što je ustavno i zakonsko pravo nacionalnih zajednica u Republici Srbiji? Zahvaljujem.
Jedno pitanje za vas, predsednice. Jedno pitanje za vas, predsednice.
Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 65, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao – 131, od ukupno prisutnih 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Miodrag Stojković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji je Narodnoj skupštini podneo 2. aprila 2013. godine. Reč ima doktor Stojković. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 65, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao – 131, od ukupno prisutnih 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Miodrag Stojković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji je Narodnoj skupštini podneo 2. aprila 2013. godine. Reč ima doktor Stojković.
Reč ima narodni poslanik Sanja Jeftić Branković.
Prošlo je pet minuta. Mene ćete pitati drugi put. Prošlo je pet minuta. Mene ćete pitati drugi put.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, ova inicijativa je u stvari jedna logična posledica onog javnog slušanja koje smo imali ovde u Narodnoj skupštini 7. marta, a odnosi se na promenu Zakona o visokom obrazovanju, a u stvari o davanju ravnopravnosti i svedočanstva stranih škola sa svedočanstvima domaćih škola iste vrste kroz detaljno upoređivanje studijskih programa, stečenih i traženih kvalifikacija ili, ukratko rečeno, nostrifikacija diploma naših ljudi koji studiraju u inostranstvu ili su završili doktorske studije u inostranstvu. Broj tih ljudi je jako veliki i taj broj ljudi koji se vraćaju u zemlju bi sigurno bio veći da ova procedura nije toliko komplikovana, otežana, čak i skupa. Samo da vas podsetim, postoje dve vrste nostrifikacije u našoj zemlji. Jedna je akademska, radi daljeg školovanja, druga je radi zapošljenja i to je tzv. profesionalna nostrifikacija diploma. Za nostrifikaciju visokoškolskih diploma je odgovoran univerzitet, odnosno samostalne visoke škole, što znači da imamo jedan veliki broj različitih klasifikacija i strukturiranja, kakva je određena nostrifikacija diploma na određenim fakultetima, odnosno univerzitetima. Taj proces može da traje jako dugo, po nekoliko godina, može da košta jako mnogo. Na Beogradskom univerzitetu priznavanje doktorske diplome košta 500 evra, za strane državljane je 1.000 evra, a na privatnim negde košta i do 2.000 evra. Predlažemo skraćenje roka na 60 dana, predlažemo jednu određenu tarifu koja ima veze i ima logike sa državom u kojoj živimo. U Hrvatskoj, recimo, ta cena je 65 evra. Zašto bismo mi ovde plaćali 2.000 evra za nostrifikaciju jedne diplome? Sa druge strane, postoji još jedan paradoks, a to je da je država Srbija u zadnje tri školske godine, preko Fonda za mlade talente, poslala 983 studenta u inostranstvo na školovanje. To znači da, kada oni završe fakultet tamo, mi ćemo im tražiti da nostrifikuju diplomu ponovo ovde u našoj zemlji, umesto da im otvorimo vrata, mi im zatvaramo vrata za povratak, ili za uzvrat im tražimo oko milion i po do dva miliona evra da bi nostrifikovali diplome. Sigurno nije odlučujući faktor da li će se ti ljudi vratiti, ali to je prva percepcija jednog mladog čoveka koji ode u inostranstvo na školovanje, da se vrati u našu zemlju. Na nama je da podržimo ovu promenu Zakona o visokom obrazovanju, kako bismo proces nostrifikacije ne samo olakšali, nego pojeftinili, ubrzali i tim mladim ljudima pružili šansu, jer oni donose inovacije, nove ideje, a samim tim i nove tehnologije i nova radna mesta. Hvala najlepše. Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, ova inicijativa je u stvari jedna logična posledica onog javnog slušanja koje smo imali ovde u Narodnoj skupštini 7. marta, a odnosi se na promenu Zakona o visokom obrazovanju, a u stvari o davanju ravnopravnosti i svedočanstva stranih škola sa svedočanstvima domaćih škola iste vrste kroz detaljno upoređivanje studijskih programa, stečenih i traženih kvalifikacija ili, ukratko rečeno, nostrifikacija diploma naših ljudi koji studiraju u inostranstvu ili su završili doktorske studije u inostranstvu. Broj tih ljudi je jako veliki i taj broj ljudi koji se vraćaju u zemlju bi sigurno bio veći da ova procedura nije toliko komplikovana, otežana, čak i skupa. Samo da vas podsetim, postoje dve vrste nostrifikacije u našoj zemlji. Jedna je akademska, radi daljeg školovanja, druga je radi zapošljenja i to je tzv. profesionalna nostrifikacija diploma. Za nostrifikaciju visokoškolskih diploma je odgovoran univerzitet, odnosno samostalne visoke škole, što znači da imamo jedan veliki broj različitih klasifikacija i strukturiranja, kakva je određena nostrifikacija diploma na određenim fakultetima, odnosno univerzitetima. Taj proces može da traje jako dugo, po nekoliko godina, može da košta jako mnogo. Na Beogradskom univerzitetu priznavanje doktorske diplome košta 500 evra, za strane državljane je 1.000 evra, a na privatnim negde košta i do 2.000 evra. Predlažemo skraćenje roka na 60 dana, predlažemo jednu određenu tarifu koja ima veze i ima logike sa državom u kojoj živimo. U Hrvatskoj, recimo, ta cena je 65 evra. Zašto bismo mi ovde plaćali 2.000 evra za nostrifikaciju jedne diplome? Sa druge strane, postoji još jedan paradoks, a to je da je država Srbija u zadnje tri školske godine, preko Fonda za mlade talente, poslala 983 studenta u inostranstvo na školovanje. To znači da, kada oni završe fakultet tamo, mi ćemo im tražiti da nostrifikuju diplomu ponovo ovde u našoj zemlji, umesto da im otvorimo vrata, mi im zatvaramo vrata za povratak, ili za uzvrat im tražimo oko milion i po do dva miliona evra da bi nostrifikovali diplome. Sigurno nije odlučujući faktor da li će se ti ljudi vratiti, ali to je prva percepcija jednog mladog čoveka koji ode u inostranstvo na školovanje, da se vrati u našu zemlju. Na nama je da podržimo ovu promenu Zakona o visokom obrazovanju, kako bismo proces nostrifikacije ne samo olakšali, nego pojeftinili, ubrzali i tim mladim ljudima pružili šansu, jer oni donose inovacije, nove ideje, a samim tim i nove tehnologije i nova radna mesta. Hvala najlepše.
Hvala. Poštovani predsedavajući, ministri u odsustvu, stvarno više ne znam na koji način da vas animiram da dođete i da odgovarate na poslanička pitanja, s obzirom na to da smo međusobno počeli da vodimo monologe po tom pitanju i da jedni sa drugima razgovaramo o temama na koje bismo trebali da dobijemo odgovore od nadležnih ministara. U pisanom obliku sam postavila pitanja i ministru Raduloviću. Kako na njega posle proteka roka od 15 dana nisam dobila odgovor, probaću i na ovaj način to isto pitanje, pa možda mi se i posreći da na bilo koji način i u bilo kojoj formi dobijem odgovor na isto. Krajem oktobra meseca tekuće godine, italijanska kompanija „Dajtek“, koja je inače trebalo da proizvodi elemente za protok ulja i maziva za potrebe automobilske industrije, raskinula je ugovor, odnosno odustala je od svoje planirane investicije u radnoj zoni u Nišu. U tom smislu, postavila bih pitanja gospodinu ministru. Znam da on nije bio na vlasti onda kada je ovaj ugovor sklapan. Tada je tadašnji ministar, gospodin Dinkić, pre tačno tri godine od dana kada je ova kompanija odustala od investicija, znači oktobra 2010. godine, potpisan je ugovor sa ovom italijanskom kompanijom i u tom smislu je tada planirano da se izdvoji oko 12 miliona evra za ulaganje u ovu fabriku. S druge strane, planirano je da se zaposli 400 novih radnika. Tim povodom je grad Niš izdvojio, odnosno ustupio 2,5 ha zemljišta. Sada imamo situaciju da imamo jedan poluizgrađeni objekat u radnoj zoni u Nišu, koji iznosi oko 8.000 m2 i koji ne služi ničemu. Niš je jedan od najsiromašnijih gradova na jugu Srbije, sa preko 40.000 nezaposlenih ljudi i odustajanje od jedne ovakve investicije za grad Niš predstavlja veliki gubitak. Najmanje što očekujemo od gospodina Radulovića jeste da odgovori da li i na koji način se planira dalje korišćenje ovog poluizgrađenog objekta, s jedne strane, a s druge strane, koliko je zapravo novca iz budžeta Republike Srbije izdvojeno za ulaganje u ovu fabriku, koja je, kako vidimo, prestala da postoji? Hvala.
Oko otvaranja mosta, pošto su pozvani samo poslanici SNS… Oko otvaranja mosta, pošto su pozvani samo poslanici SNS…
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 69, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 125, od prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Srđan Milivojević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji, koji je Narodnoj skupštini podnet 10. aprila 2013. godine. Da li narodni poslanik Srđan Milivojević želi reč? Izvolite. Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 69, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 125, od prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Srđan Milivojević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji, koji je Narodnoj skupštini podnet 10. aprila 2013. godine. Da li narodni poslanik Srđan Milivojević želi reč? Izvolite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Ne znam šta da vam odgovorim. Ja nisam pozivala, nisam u organizacionom odboru. Ne znam šta da vam odgovorim. Ja nisam pozivala, nisam u organizacionom odboru.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, prosto je neshvatljiva lakoća sa kojom odbijate zakone koje ne predlaže opozicija, ne predlaže DS, nego predlaže život u ovoj zemlji. Prosto je frapantan taj, na kraju drzak način na koji ignorišete život u Srbiji. Devetog aprila desila se velika tragedija u selu Velika Ivanča kod Mladenovca. Ubijeno je 13 ljudi iz oružja za koje je vlasnik imao legalno izdatu dozvolu. Kao DS, mi smo odmah 10. aprila predali Predlog zakona o izmenama Zakona o oružju i municiji, sa zahtevom da svaki čovek koji želi da ima oružje u Srbiji mora pre toga da obavi lekarski pregled, nabavi lekarsko uverenje da je on sposoban za posedavanje i rukovanje oružjem. Takođe smo tražili da ljudi koji već imaju oružje u roku od godinu dana obave takav pregled, kako nam se ovakve tragedije ne bi ponavljale. Ne vidim nijedan razlog da neko ne glasa za ovaj preventivni zakon. Ovo je zakon koji može sprečiti neku novu tragediju u nekoj novoj Velikoj Ivanči. Apelujem na vašu savest da prihvatite ovaj zakon, apelujem na vas u belim odelima da me pažljivo slušate i da razmislite o valjanosti razloga zbog kojih predlažemo ovakve zakone. Ne radimo to zbog toga što Skupština u redovnom zasedanju mesec dana nije mogla da zaseda jer Vlada nije bila sposobna da napiše zakone. Ovo, podvlačim, nije zakon koji je pisala DS ili grupa poslanika. Ovo je zakon koji je napisao život. Njegovu nužnost iziskuje ono što se desilo u Velikoj Ivanči. Zato apelujem na vladajuću većinu, da sutradan ne nosimo teško breme neodgovornosti na svojim plećima, da zaista razmislite i da prihvatite da na dnevni red stavimo ovaj zakon. Hvala. Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, prosto je neshvatljiva lakoća sa kojom odbijate zakone koje ne predlaže opozicija, ne predlaže DS, nego predlaže život u ovoj zemlji. Prosto je frapantan taj, na kraju drzak način na koji ignorišete život u Srbiji. Devetog aprila desila se velika tragedija u selu Velika Ivanča kod Mladenovca. Ubijeno je 13 ljudi iz oružja za koje je vlasnik imao legalno izdatu dozvolu. Kao DS, mi smo odmah 10. aprila predali Predlog zakona o izmenama Zakona o oružju i municiji, sa zahtevom da svaki čovek koji želi da ima oružje u Srbiji mora pre toga da obavi lekarski pregled, nabavi lekarsko uverenje da je on sposoban za posedavanje i rukovanje oružjem. Takođe smo tražili da ljudi koji već imaju oružje u roku od godinu dana obave takav pregled, kako nam se ovakve tragedije ne bi ponavljale. Ne vidim nijedan razlog da neko ne glasa za ovaj preventivni zakon. Ovo je zakon koji može sprečiti neku novu tragediju u nekoj novoj Velikoj Ivanči. Apelujem na vašu savest da prihvatite ovaj zakon, apelujem na vas u belim odelima da me pažljivo slušate i da razmislite o valjanosti razloga zbog kojih predlažemo ovakve zakone. Ne radimo to zbog toga što Skupština u redovnom zasedanju mesec dana nije mogla da zaseda jer Vlada nije bila sposobna da napiše zakone. Ovo, podvlačim, nije zakon koji je pisala DS ili grupa poslanika. Ovo je zakon koji je napisao život. Njegovu nužnost iziskuje ono što se desilo u Velikoj Ivanči. Zato apelujem na vladajuću većinu, da sutradan ne nosimo teško breme neodgovornosti na svojim plećima, da zaista razmislite i da prihvatite da na dnevni red stavimo ovaj zakon. Hvala.
Poštovani predsedavajući, kolege poslanici, svoje prvo pitanje upućujem ministru saobraćaja Aleksandru Antiću. Hoću da ga pitam kolika je bila naplata putarine u julu i avgustu 2013. godine na deonici autoputa E75 između Beograda i Subotice u oba smera? Koliki je bio prihod ostvaren na naplatnim rampama Stara Pazova i na naplatnoj rampi kod Siriga? Da budem preciznija, interesuje me koliko je naplaćeno za sve kategorije vozila na obe ove naplatne rampe u navedenom periodu u dinarima i u evrima? Drugo pitanje postavljam predsedniku Vlade Republike Srbije Ivici Dačiću. Naime, Zakonom o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine iz 2009. godine propisano je da organi pokrajine upravljaju i održavaju puteve drugog reda na teritoriji AP Vojvodine. Međutim, republički organi do dana današnjeg nisu izvršili svoju obavezu i nisu obezbedili finansijska sredstva da bi se te nadležnosti pokrajine, a sve je to propisano zakonom u članu 88, i sprovelo. Šta više, Vlada Republike Srbije nije donela ni odluku o načinu finansiranja ovih nadležnosti koje su navedenim zakonom prenete na AP Vojvodinu. Shodno navedenom, bilo bi potpuno neracionalno osnivanje preduzeća, a zakon predviđa da se formiraju i preduzeća za upravljanje i održavanje puteva drugog reda koji se nalaze na teritoriji AP Vojvodine. S obzirom da nije doneta ni odluka Vlade Republike Srbije, nisu ni osnovana preduzeća, a po zakonu pokrajina je u obavezi da upravlja i održava ove puteve koji su na njenoj teritoriji, a odnosi se na puteve drugog reda. Hoću da pitam da li je to još jedna opstrukcija republičkih organa prema pokrajinskim organima? Autonomna Pokrajina Vojvodina je spremna da ispoštuje sve nadležnosti koje su joj prenete i to sa zadovoljstvom, a mi iz LSV ćemo imati još veće zadovoljstvo ako AP Vojvodina bude ponovo imala svoje sopstvene nadležnosti, a posebno sopstvene prihode. Takođe, AP Vojvodina će u skladu sa zakonom formirati do 1. aprila 2014. godine pravni subjekat za upravljanje državnim putevima drugog reda na teritoriji AP Vojvodine. Pitam premijera Dačića – da li će i kada republički organi izvršiti svoju obavezu iz člana 88. Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine i obezbediti neophodna finansijska sredstva koja su predviđena za upravljanje i održavanje državnih puteva drugog reda na teritoriji AP Vojvodine?
Po svemu sudeći, nemate šta da odgovorite. Po svemu sudeći, nemate šta da odgovorite.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 60, protiv i uzdržanih nije bilo, nisu glasala 133, od prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, koji je Narodnoj skupštini podnet 23. aprila 2013. godine. Da li gospođa Čomić želi reč? Izvolite. Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 60, protiv i uzdržanih nije bilo, nisu glasala 133, od prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, koji je Narodnoj skupštini podnet 23. aprila 2013. godine. Da li gospođa Čomić želi reč? Izvolite.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Dobrodošli su svi što se tiče predsednika parlamenta. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Dobrodošli su svi što se tiče predsednika parlamenta. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, 31 narodni poslanik potpisao je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, dajući time podršku našoj koleginici, narodnoj poslanici Gorici Mojović, koja je obavila i stručno istraživanje i dijalog i razgovor sa nadležnima za evropske integracije u Vladi Republike Srbije i sa mnogima od nas ovde, bez obzira da li pripadamo vladajućoj većini ili opoziciji, u pokušaju da napravi korist za sve, u pokušaju da jednom propuštenu priliku, da se njen amandman prihvati kada smo raspravljali o Zakonu o javnim nabavkama, da se ovim kratkim, u svega nekoliko članova Predloga izmena i dopuna, zaista vrati u zakonski okvir ono što je omaškom, nedovoljnim sluhom za primenu zakona, propušteno da se uradi kada je Zakon o javnim nabavkama donošen. Radi se, naravno, o ustanovama kulture i o javnim nabavkama u ustanovama kulture, radi se o tome, čemu smo svi svedoci poslednjih nedelja i meseci, da je prosto neprimenjiv Zakon o javnim nabavkama u ustanovama kulture. Radi se o izjavi ministra Petkovića koji kaže – taj član zakona se neće primenjivati. To ne može ni Uprava za javne nabavke nikome da kaže, članovi zakona se moraju primenjivati, a ustanove kulture, prosto je nespojivo sa prirodom umetničke i kulturne delatnosti, primeniti bilo koji postupak javne nabavke u slučajevima izbora dramskih dela za stavljanje na pozorišni repertoar ili scenario za snimanje filmova, izbor reditelja, scenarista, kostimografa, glumaca, autora muzike, izbora autora ili prevodilaca knjiga, formiranje izlagačkih izložbenih programa muzeja, galerija, formiranje muzejskih i arhivskih zbirki, muzičkih repertoara, ansambala, orkestara i muzičkih agencija itd, pri čemu nijednim slovom, niti izmenom i dopunom, diramo u ono što smatramo da su obavezni svi koji troše budžetski novac, a to je da sasvim jasno prikazuju na šta je, u koju svrhu i da li je u skladu sa zakonom novac potrošen. Meni je jako žao što nije bilo volje da se pročita Predlog izmena i dopuna Zakona o javnim nabavkama koji je u proceduri. Žao mi je što napor koji je naša koleginica Gorica Mojević uložila, neće biti krunisan zajedničkom odlukom da se o ovome u najkraće moguće vreme raspravlja, a najviše mi je žao što nema sklonosti ka pravnoj državi koja podrazumeva, prvo, da se pravni sistem primenjuje onako kako je Skupština glasala, a drugo, podrazumeva da se razume, da kada opozicija nešto predlaže, da je to ne zato što je to volja opozicije ili je protivno volji vladajuće većine, nego zato što je uočena ogromna greška u donetom zakonu. Ovo je opšti interes. Nadam se da ćete glasati ipak da o izmenama i dopunama ovog zakona raspravljamo. Zahvaljujem. Dame i gospodo, 31 narodni poslanik potpisao je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, dajući time podršku našoj koleginici, narodnoj poslanici Gorici Mojović, koja je obavila i stručno istraživanje i dijalog i razgovor sa nadležnima za evropske integracije u Vladi Republike Srbije i sa mnogima od nas ovde, bez obzira da li pripadamo vladajućoj većini ili opoziciji, u pokušaju da napravi korist za sve, u pokušaju da jednom propuštenu priliku, da se njen amandman prihvati kada smo raspravljali o Zakonu o javnim nabavkama, da se ovim kratkim, u svega nekoliko članova Predloga izmena i dopuna, zaista vrati u zakonski okvir ono što je omaškom, nedovoljnim sluhom za primenu zakona, propušteno da se uradi kada je Zakon o javnim nabavkama donošen. Radi se, naravno, o ustanovama kulture i o javnim nabavkama u ustanovama kulture, radi se o tome, čemu smo svi svedoci poslednjih nedelja i meseci, da je prosto neprimenjiv Zakon o javnim nabavkama u ustanovama kulture. Radi se o izjavi ministra Petkovića koji kaže – taj član zakona se neće primenjivati. To ne može ni Uprava za javne nabavke nikome da kaže, članovi zakona se moraju primenjivati, a ustanove kulture, prosto je nespojivo sa prirodom umetničke i kulturne delatnosti, primeniti bilo koji postupak javne nabavke u slučajevima izbora dramskih dela za stavljanje na pozorišni repertoar ili scenario za snimanje filmova, izbor reditelja, scenarista, kostimografa, glumaca, autora muzike, izbora autora ili prevodilaca knjiga, formiranje izlagačkih izložbenih programa muzeja, galerija, formiranje muzejskih i arhivskih zbirki, muzičkih repertoara, ansambala, orkestara i muzičkih agencija itd, pri čemu nijednim slovom, niti izmenom i dopunom, diramo u ono što smatramo da su obavezni svi koji troše budžetski novac, a to je da sasvim jasno prikazuju na šta je, u koju svrhu i da li je u skladu sa zakonom novac potrošen. Meni je jako žao što nije bilo volje da se pročita Predlog izmena i dopuna Zakona o javnim nabavkama koji je u proceduri. Žao mi je što napor koji je naša koleginica Gorica Mojević uložila, neće biti krunisan zajedničkom odlukom da se o ovome u najkraće moguće vreme raspravlja, a najviše mi je žao što nema sklonosti ka pravnoj državi koja podrazumeva, prvo, da se pravni sistem primenjuje onako kako je Skupština glasala, a drugo, podrazumeva da se razume, da kada opozicija nešto predlaže, da je to ne zato što je to volja opozicije ili je protivno volji vladajuće većine, nego zato što je uočena ogromna greška u donetom zakonu. Ovo je opšti interes. Nadam se da ćete glasati ipak da o izmenama i dopunama ovog zakona raspravljamo.
Kako smo pre nekoliko dana mogli da čujemo i da se putem medija informišemo, Srbija se, nažalost, opet nalazi na poslednjem, a ja bih dodala i potpuno zasluženom, mestu kada se radi o kvalitetu pružanja zdravstvenih usluga. To nije nikakva novina, iz razloga što tu titulu dobija već drugu godinu za redom, a sve prema istraživanjima koja su urađena za potrebe Evropskog parlamenta. Upravo to istraživanje pokazuje da se u odnosu na prošlogodišnji zbir poena Srbija nije popravila apsolutno ni za jedan jedini poen. Zato se i nalazi na dnu lestvice i na poslednjem mestu, kada se radi o kvalitetu pružanja zdravstvenih usluga. To poslednje mesto deli sa zemljama kao što su Letonija, Poljska, Rumunija i Bugarska. To poslednje mesto srpskog zdravstva zasluženo je iz sledećih razloga: zato što građanima naše zemlje nisu dostupni elektronski recepti, zato što naši građani čekaju duže od 21 dana na terapiju karcinoma, zato što naši građani čekaju više od sedam dana za pregled skenerom, zato što se na veće operacije čeka duže od 90 dana itd. Da ne pominjem nedostatak stentova, ugradnju veštačkih kukova, itd, a DHSS je nebrojano puta o tome govorila. Sada kada u našoj zemlji postoji već ogromna smrtnost od infarkta, velika smrtnost po rođenju beba, nezaustavljiv porast, zapravo stope, oboljevanja od karcinoma, kao i mnoštvo neotkrivenih slučajeva dijabetesa, širenje bolničke infekcije koja je izazvana otpornom bakterijom stafilokoka, itd, onda i ne treba da čudi zašto se upravo nalazimo na mestu na kome se nalazimo kada se radi o pružanju i o kvalitetu zdravstvenih usluga. Sve ovo sam već pomenula, ali nalazim za shodno da je potrebno još jednom da pomenem, budući da od ministarke zdravlja, kojoj ću postaviti konkretno pitanje, do sada konkretne odgovore nisam dobila. Mene konkretno zanima zašto se ministarka zdravlja sada čudi i za medije izjavljuje da ona ne veruje u tvrdnje da se Srbija nalazi na poslednjem mestu? Mislim da taj skor od 451 poen, koliko je Srbija dobila od ukupno 1.000 poena, uopšte ne treba da čudi, posebno kada je u pitanju resor o kome trenutno govorim. Zamolila bih Ministarstvo zdravlja, budući da imam nekoliko pitanja, da mi da što konkretnije odgovore, budući da su i moja pitanja koja ću postaviti upravo isto takva, a u skladu sa svim onim što sam već prethodno navela. Prvo, zašto pacijentima nije omogućena dostupnost elektronskim receptima, budući da je navedeno da će tako nešto biti učinjeno ukoliko se setimo da smo o tome raspravljali i da je o tome upravo ministarka Slavica Đukić Dejanović govorila u raspravi kada se na dnevnom redu nalazio set zakona? Zašto se čeka duže od 21 dan na terapiju karcinoma, više od sedam dana za pregled skenerom? Šta se to zapravo čini u pogledu prevencije bolesti kakav je karcinom, a upravo je ovim istraživanjem koje je urađeno za potrebe Evropskog parlamenta prvi put uvrštena i prevencija, i šta se to čini u pogledu smanjenja stope obolevanja od kancera? Zašto nema elektronskog zakazivanja pregleda? Sledeće moje pitanje jeste – šta će se činiti u pogledu sprečavanja upravo već spomenute bolničke infekcije koju izaziva otporna bakterija strafilokoka? Da li su domovi zdravlja u ovom momentu snabdeveni dovoljnom količinom vakcina protiv tetanusa, dovoljnom količinom vakcina protiv malih boginja i zaušaka ili dolazimo opet u situaciju da nam preti nestašica istih, kao što je to bilo u maju ove godine? Ono što me posebno zanima da mi ministarka Slavica Đukić Dejanović odgovori – koliki je zapravo broj upisanih pacijenata na listi čekanja za 2016. godinu? Najzad, smatra li ministarka zdravlja da je zapravo srpsko zdravstvo već bankrotiralo, ali nam o tome niko javno ništa nije saopštio, budući da ćemo se vrlo brzo naći ispod nivoa afričkih zemalja koji je po pitanju upravo pružanja zdravstvenih usluga izjednačen sa nama? Za kraj, postaviću pitanje, budući da imam veoma malo vremena, da li u ovom momentu u bolnicama ima dovoljno citostatika, bar onih koji se proizvode u zemlji Srbiji, kako ministarka zdravlja to uobičajeno ume da kaže, a budući da smo upravo ove godine bili svedoci nestašice citostatika kao što su „purinethol“, odnosno citostatika koji se koriste u lečenju leukemije kod dece, kao i „fluorouracijala“, odnosno najjeftinijeg i najčešće korišćenog citostatika u zemlji Srbiji. Hvala.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici imam pitanje za Vladu Republike Srbije, pitanje za Ministarstvo finansija, gospodina Vujovića. Na kraju smo 2014. godine. Ono što mene interesuje je za koliko nas je zadužila, našu državu, Vlada DS i Mirka Cvetkovića? Koji krediti su uzeti? Pod kojim uslovima su uzeti? Koliko će naredne budžete i za 2015. i za 2016. godinu i za mnoge buduće godine opteretiti ti krediti? Kod kojih finansijskih institucija su uzimani i ono najvažnije, za koje projekte? Ako znamo da je Koridor 10 Skadar na Bojani, znamo kada smo ovde uzimali i ratifikovali sporazume o uzimanju kredita, koji su trebali da budu namenjeni izgradnji Koridora 10, a mi se nalazimo u 2014. godini, kada Koridor 10, nažalost, još uvek nije završen, iako je ova Vlada pokazala i veliku agilnost i najveći broj kilometara Koridora 10 je završen za vreme ove Vlade Republike Srbije. Gde su završena ta sredstva, ako znamo da smo od Koridora 11 imali samo livadu? Eksproprijacija nije završena, ali se zato ušlo u obaveze da se eksproprijacija i da se izvođači radova uvedu na gradilišta i plaćani su ogromni penali i prema Azerbejdžanu i prema drugim kompanijama koje su radile, iako eksproprijacija fizički nije mogla da se završi u tom periodu. Koliko penala je platila i zadužila Vlada Mirka Cvetkovića u to vreme? Koje nove vrednosti smo imali za te četiri godine? Šta se završilo? Ja znam da to nekog u ovoj sali nervira, znam da bi voleli da imamo neku kolektivnu amneziju. Šta je sa javnim preduzećima? Pitam gospodina Vujovića da odgovori koliko su sve građane Srbije koštale firme u restrukturiranju koje su zbog neznanja, neodgovornosti, nestručnosti bivšeg režima samo gurane u restrukturiranje i na taj način njihovo poslovanje, gde nisu morali da plaćaju ni poreze ni obaveze prema državi, ni obaveza prema javnim preduzećima, nikakve obaveze, koliko su na taj način opteretile budžet Republike Srbije, opteretile Vladu Republike Srbije? Još jedno pitanje, za koliko puta se Vlada Mirka Cvetkovića i DS i ovih što dobacuju sada, morala da zaduži zbog povećanja plata u javnim preduzećima za 68% 2008. godine samo da bi dobili izbore? Oni koji nisu imali ideju, oni koji nisu imali politiku, oni koji nisu imali obraza da izađu pred građane Republike Srbije, morali su novcem građana Republike Srbije da ih podmićuju da bi došli do nekih glasova. Koliko je to opteretilo i te budžete za te godine i koliko je to opteretilo buduće generacije? Baš od ovih koji su se sada zabrinuli što su se zaduživali, jer bi tada servisirali dugove koji su oni napravili, i to pitanje postavljam zbog onih kojih smo morali da smanjimo penzije za 31%, zbog kojih smo morali da smanjimo plate u javnom sektoru. Prošlo je, dame i gospodo narodni poslanici, pojela budućnost. Imao sam želju da postavim drugo pitanje. Imao sam želju da postavim pitanje koje ću postaviti u utorak iz oblasti kulture, iz oblasti kinematografije, iz oblasti koju ste upropastili, baš ovi što dobacuju. Prodali su sve bioskope u Beogradu, a da nisu pitali da li će nastaviti možda sa tom delatnošću? Zbog toga što neki ljudi… Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici imam pitanje za Vladu Republike Srbije, pitanje za Ministarstvo finansija, gospodina Vujovića. Na kraju smo 2014. godine. Ono što mene interesuje je za koliko nas je zadužila, našu državu, Vlada DS i Mirka Cvetkovića? Koji krediti su uzeti? Pod kojim uslovima su uzeti? Koliko će naredne budžete i za 2015. i za 2016. godinu i za mnoge buduće godine opteretiti ti krediti? Kod kojih finansijskih institucija su uzimani i ono najvažnije, za koje projekte? Ako znamo da je Koridor 10 Skadar na Bojani, znamo kada smo ovde uzimali i ratifikovali sporazume o uzimanju kredita, koji su trebali da budu namenjeni izgradnji Koridora 10, a mi se nalazimo u 2014. godini, kada Koridor 10, nažalost, još uvek nije završen, iako je ova Vlada pokazala i veliku agilnost i najveći broj kilometara Koridora 10 je završen za vreme ove Vlade Republike Srbije. Gde su završena ta sredstva, ako znamo da smo od Koridora 11 imali samo livadu? Eksproprijacija nije završena, ali se zato ušlo u obaveze da se eksproprijacija i da se izvođači radova uvedu na gradilišta i plaćani su ogromni penali i prema Azerbejdžanu i prema drugim kompanijama koje su radile, iako eksproprijacija fizički nije mogla da se završi u tom periodu. Koliko penala je platila i zadužila Vlada Mirka Cvetkovića u to vreme? Koje nove vrednosti smo imali za te četiri godine? Šta se završilo? Ja znam da to nekog u ovoj sali nervira, znam da bi voleli da imamo neku kolektivnu amneziju. Šta je sa javnim preduzećima? Pitam gospodina Vujovića da odgovori koliko su sve građane Srbije koštale firme u restrukturiranju koje su zbog neznanja, neodgovornosti, nestručnosti bivšeg režima samo gurane u restrukturiranje i na taj način njihovo poslovanje, gde nisu morali da plaćaju ni poreze ni obaveze prema državi, ni obaveza prema javnim preduzećima, nikakve obaveze, koliko su na taj način opteretile budžet Republike Srbije, opteretile Vladu Republike Srbije? Još jedno pitanje, za koliko puta se Vlada Mirka Cvetkovića i DS i ovih što dobacuju sada, morala da zaduži zbog povećanja plata u javnim preduzećima za 68% 2008. godine samo da bi dobili izbore? Oni koji nisu imali ideju, oni koji nisu imali politiku, oni koji nisu imali obraza da izađu pred građane Republike Srbije, morali su novcem građana Republike Srbije da ih podmićuju da bi došli do nekih glasova. Koliko je to opteretilo i te budžete za te godine i koliko je to opteretilo buduće generacije? Baš od ovih koji su se sada zabrinuli što su se zaduživali, jer bi tada servisirali dugove koji su oni napravili, i to pitanje postavljam zbog onih kojih smo morali da smanjimo penzije za 31%, zbog kojih smo morali da smanjimo plate u javnom sektoru. Prošlo je, dame i gospodo narodni poslanici, pojela budućnost. Imao sam želju da postavim drugo pitanje. Imao sam želju da postavim pitanje koje ću postaviti u utorak iz oblasti kulture, iz oblasti kinematografije, iz oblasti koju ste upropastili, baš ovi što dobacuju. Prodali su sve bioskope u Beogradu, a da nisu pitali da li će nastaviti možda sa tom delatnošću? Zbog toga što neki ljudi…
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 65, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 128 od ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na predlog za spajanje rasprave. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i člana 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o železnici, Predlogu zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta; 2. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o pravima pacijenata i Predlogu zakona o zaštiti lica sa mentalnim smetnjama; 3. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i akata i Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakonika o krivičnom postupku; 4. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji Evropske unije za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija u 2013. godini i Izveštaju Odbora za kontrolu službi bezbednosti o izvršenom nadzoru nad radom službi bezbednosti za 2012. godinu, sa Predlogom odluke o usvajanju Izveštaja; 5. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Turske o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Makedonije o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava; 6. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela poslanička grupa Liberalno demokratska partija, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka. Da li narodni poslanika Zoran Babić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv - jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 59 od ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatuje da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 56 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o železnici, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o pravima pacijenata, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o zaštiti lica sa mentalnim smetnjama, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i akata, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakonika o krivičnom postupku, koji su podneli narodni poslanici Aleksandar Jugović, Olgica Batić, Mirko Čikiriz, Žika Gojković i Aleksandar Čotrić; 6. Predlog zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi (CLNI 2012), koji je podnela Vlada; 7. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta, koji je podnela Vlada; 8. Predlog odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji Evropske unije za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija (EUTM Mali) u 2013. godini, koji je podnela Vlada; 9. Izveštaj Odbora za kontrolu službi bezbednosti o izvršenom nadzoru nad radom službi bezbednosti za 2012. godinu, sa Predlogom odluke o usvajanju Izveštaja, koji je podneo Odbor za kontrolu službi bezbednosti Narodne skupštine; 10. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Turske o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava, koji je podnela Vlada; 11. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Makedonije o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava, koji je podnela Vlada; 12. Predlog odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela Poslanička grupa Liberalno demokratska partija; 13. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije; 14. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Demokratska stranka. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama 1, 6 i 7, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 170, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Detalji o vremenu dati su u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o železnici, Predlogu zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta. Da li predstavnik predlagača Milutin Mrkonjić želi reč? (Da.) Izvolite. Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 65, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 128 od ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na predlog za spajanje rasprave. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i člana 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o železnici, Predlogu zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta; 2. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o pravima pacijenata i Predlogu zakona o zaštiti lica sa mentalnim smetnjama; 3. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i akata i Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakonika o krivičnom postupku; 4. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji Evropske unije za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija u 2013. godini i Izveštaju Odbora za kontrolu službi bezbednosti o izvršenom nadzoru nad radom službi bezbednosti za 2012. godinu, sa Predlogom odluke o usvajanju Izveštaja; 5. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Turske o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Makedonije o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava; 6. zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela poslanička grupa Liberalno demokratska partija, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka. Da li narodni poslanika Zoran Babić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv - jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 59 od ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatuje da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 56 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o železnici, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o pravima pacijenata, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o zaštiti lica sa mentalnim smetnjama, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i akata, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakonika o krivičnom postupku, koji su podneli narodni poslanici Aleksandar Jugović, Olgica Batić, Mirko Čikiriz, Žika Gojković i Aleksandar Čotrić; 6. Predlog zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi (CLNI 2012), koji je podnela Vlada; 7. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta, koji je podnela Vlada; 8. Predlog odluke o upotrebi i učešću pripadnika Vojske Srbije u Misiji Evropske unije za obuku vojnih i bezbednosnih snaga Malija (EUTM Mali) u 2013. godini, koji je podnela Vlada; 9. Izveštaj Odbora za kontrolu službi bezbednosti o izvršenom nadzoru nad radom službi bezbednosti za 2012. godinu, sa Predlogom odluke o usvajanju Izveštaja, koji je podneo Odbor za kontrolu službi bezbednosti Narodne skupštine; 10. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Turske o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava, koji je podnela Vlada; 11. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Makedonije o zapošljavanju članova porodica osoblja diplomatsko-konzularnih predstavništava, koji je podnela Vlada; 12. Predlog odluke o dopunama Odluke o razrešenju i imenovanju članova i zamenika članova Republičke izborne komisije, koji je podnela Poslanička grupa Liberalno demokratska partija; 13. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije; 14. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Demokratska stranka. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama 1, 6 i 7, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 170, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Detalji o vremenu dati su u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o železnici, Predlogu zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta. Da li predstavnik predlagača Milutin Mrkonjić želi reč? (Da.) Izvolite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neven Cvetićanin. Izvolite.
Vreme. Vreme.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvek osećam izuzetno zadovoljstvo i veliku odgovornost i spremnost da sve ono što vi kao narodni poslanici smatrate da je korisno i potrebno upotrebiti u dokumentima o kojima danas govorimo iz oblasti saobraćaja prihvatim sa posebnim zadovoljstvom. Još jedanput podvlačim, uvek iz ovog visokog Doma odlazim naučen za nešto novo. Puno ljudi ovde dosta toga zna o saobraćaju i zbog toga se unapred zahvaljujem na sugestijama koje ćete izneti. Ukratko ću obrazložiti sva tri predloga dokumenta. Prvi je Predlog zakona o železnici. Osnovni ciljevi ovog zakona su: poboljšanje efikasnosti železničkog sistema Republike Srbije, njegovo integrisanje u tržište transportnih usluga i integracija srpske železnice u železnički sistem EU. Usvajanjem ovog predloga zakona izvršiće se harmonizacija nacionalnog zakonodavstva sa propisima EU, što predstavlja ključni prioritet u okviru procesa pristupanja EU i implementirajući evropske propise vezane za oblast železničkog saobraćaja. Predlogom zakona o železnici detaljnije se razrađuje odnos između države i njenih organa i železničkih privrednih društava kao njihove nadležnosti, obaveze i uslove koje moraju ispunjavati železnička privredna društva radi obavljanja delatnosti za koje su osnovana. Regulisano je razdvajanje železničkog sistema na deo koji se odnosi na upravljanje železničkom infrastrukturom, organizovanje i regulisanje saobraćaja upravljačke infrastrukture i na deo koji se odnosi na prevoz u putničkom i teretnom saobraćaju, železnički prevoznik i na njihovo poslovanje, što podrazumeva njihovo posebno finansiranje. Predviđeno je stvaranje uslova za pojavu više železničkih prevoznika, što treba da dovede do pojave konkurencije i povećanja kvaliteta prevoza, kao i liberalizacije železničkog tržišta. Takođe, predviđeno je od strane Narodne skupštine Republike Srbije donošenje petogodišnjeg nacionalnog programa železničke infrastrukture na predlog Vlade Republike Srbije, kojim se utvrđuje stanje postojeće infrastrukture, planovi izgradnje, rekonstrukcije i održavanje infrastrukture, određuju se zadaci, njihov opseg, dinamika, realizacija i prioriteti, visina i izvori finansijskih sredstava potrebnih za realizaciju nacionalnog programa, čime se definišu obaveze upravljača infrastrukture, koji svoje godišnje planove mora uskladiti sa nacionalnim programom. Predlogom zakona o železnici preciznije su definisane odredbe koje su definisane za obavezu javnog prevoza, čije su usluge potrebne i primenjuju se u zemljama EU, a iz razloga opšteg ekonomskog interesa trenutno se ne mogu pružiti na komercijalnoj osnovi. Svrha odredbi koje se odnose na obavezu javnog prevoza jeste da propišu postupanje državnih organa, organa AP i organa lokalne smaouprave, sa jedne strane, kao i železničkih prevoznika, sa druge strane, u oblasti javnog prevoza putnika, a u cilju obezbeđenja pružanja usluga od opšteg interesa, koje su između ostalog kvalitetnije ili sa nižim cenama nego one koje bi bile moguće isključivo na osnovu delovanja tržišnih zakona. Posebna pažnja je posvećena uređivanju kombinovanog transporta, kod koga se veći deo prevoznog puta obavlja železnicom, a koji je uprkos svom značaju i potencijalima u velikoj meri zanemaren u važećem Zakonu o železnici. Takođe, ovim zakonom predviđena je mogućnost stimulacije kombinovanog transporta. Ovim zakonom su i preciznije definisane nadležnosti i poslovi Direkcije za železnicu, koja prema evropskim propisima i stnadardima treba da predstavlja telo za licenciranje, regulatorno telo i telo za bezbednost. Predlog zakona o železnici daje osnov za početnu fazu procesa restrukturiranja železničkog sistema u Republici Srbiji. U toku su aktivnosti na restrukturiranju Železnica Srbije i, prema planovima Ministarstva saobraćaja,predviđeno je da buduću organizacionu strukturu čine četiri zavisna privredna društva u okviru grupe društava, kao: društvo za obaljanje delatnosti upravljanja javnom železničkom infrastrukturom, društvo za obaljanje delatnosti javnog prevoza putnika u železničkom saobraćaju i održavanje železničkih voznih sredstava u toj vrsti prevoza, društvo za obavljanje delatnosti javnog prevoza robe u železničkom saobraćaju i održavanje železničkih vozova, voznih sredstava u toj vrsti prevoza i društvo za obavljanje delatnosti upravljanja nepokretnostima i drugom imovinom Železnica Srbije. Na taj način organizacija i funkcionisanje zavisnih društava bi bila u skladu sa mestom nastanka prihoda, a postojala bi i finansijska i poslovna samostalnost po segmentima. Proces reformi i investicione aktivnosti koje je Vlada Republike Srbije preduzela moraju se odvijati sinhronizovano, jer će samo tako dati očekivane efekte. Drugi dokument je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta. Znam da će pitanje poslanika verovatno biti zašto Srbija sa Kiprom? Zato što je Kipar zemlja koja je četvrta po broju brodova na svetu, a ovim sporazumom naši pomorci dobijaju šansu da se preko Kipra uključe i da rade na tim brodovima. Dakle, Republika Srbija i Republika Kipar nemaju zaključen sporazum o saradnji u pomorskom transportu. Pomorski transport se obavlja u skladu sa međunarodnim konvencijama u oblasti pomorstva koje su obe države ratifikovale. Zaključivanje sporazuma o saradnji u pomorskom transportu između Republike Srbije i Republike Kipar predstavlja novi konkretan doprinos za stvaranje povoljnijih uslova za dalje unapređenje bilateralne ekonomske saradnje između dve države. Sporazumu se daje na važnosti pomorskom transportu, posebno imajući u vidu da Republika Srbija nakon razdruživanja Državne zajednice Srbije i Crne Gore ostala bez mora, a da se ostala kao sukcesor u svim međunarodnim konvencijama u oblasti pomorstva koje je ratifikovala bivša država. Obzirom da je pomorski transport jedan od elemenata u prevozu i snabdevanju robom tržišta Republike Srbije i imajući u vidu privredne i ekonomske vrednosti pomorskog transporta u odnosu na druge vidove transporta, postoji potreba za njegovim jačanjem i saradnje u ovoj oblasti sa Republikom Kipar. Treći dokument je Predlog zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi. Institut ograničenja odgovornosti brodovlasnika, odnosno brodara jedan je od osnovnih principa odgovornosti u pomorskom pravu i pravu unutrašnje plovidbe i jedna od najvažnijih karakteristika ove grane prava. U pomorskom pravu brodovlasniku je oduvek bilo dozvoljeno da svoju odgovornost ograniči na vrednost pomorske imovine koja je involvirana u nastaloj katastrofi. U unutrašnjoj plovidbi bilo je pokušaja da se ovo pitanje uredi putem međudržavnih instrumenata. Nacrt jednog instrumenta sačinjen od strane ekonomske komisije EU za Evropu, međutim isti nikad nije stupio na snagu. Sa druge strane, na reci Rajni usvojena je pod okriljem Centralne komisije za plovidbu Rajnom tzv. Strazburška konvencija o ograničenju odgovornosti vlasnika brodova unutrašnje plovidbe iz 1988. godine. Države ugovornice ove konvencije isključivo su Rajnske približne države i to: Nemačka, Holandija, Švajcarska i Luksemburg. Kako nakon 1976. godine nije bilo drugog pokušaja da se donese odgovarajući međunarodni pravni instrument kojim bi se ovaj institut u unutrašnjoj plovidbi jedinstveno uredio na čitavom evropskom kontinentu Centralna komisija za plovidbu Rajnom pokrenula je inicijativu za usvajanje izmena i dopuna Strazburške konvencije kojom bi priprema iste proširila na evropski nivo. Nakon usaglašavanja finalnog teksta od strane radne grupe eksperata zakazana je i održana diplomatska konferencija u Strazburu u periodu od 25. do 27. septembra, na kojoj je usvojen tekst Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti unutrašnjoj plovidbi i potpisana završna diplomatska konvencija. Imajući u vidu da je Republika Srbija učesnik na diplomatskoj konferenciji kao da je i potpisala završni akt diplomatske konvencije pokrenut je postupak potvrđivanja učesnika konferencije usvajanje zakona o potvrđivanju. Najlepše hvala. Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvek osećam izuzetno zadovoljstvo i veliku odgovornost i spremnost da sve ono što vi kao narodni poslanici smatrate da je korisno i potrebno upotrebiti u dokumentima o kojima danas govorimo iz oblasti saobraćaja prihvatim sa posebnim zadovoljstvom. Još jedanput podvlačim, uvek iz ovog visokog Doma odlazim naučen za nešto novo. Puno ljudi ovde dosta toga zna o saobraćaju i zbog toga se unapred zahvaljujem na sugestijama koje ćete izneti. Ukratko ću obrazložiti sva tri predloga dokumenta. Prvi je Predlog zakona o železnici. Osnovni ciljevi ovog zakona su: poboljšanje efikasnosti železničkog sistema Republike Srbije, njegovo integrisanje u tržište transportnih usluga i integracija srpske železnice u železnički sistem EU. Usvajanjem ovog predloga zakona izvršiće se harmonizacija nacionalnog zakonodavstva sa propisima EU, što predstavlja ključni prioritet u okviru procesa pristupanja EU i implementirajući evropske propise vezane za oblast železničkog saobraćaja. Predlogom zakona o železnici detaljnije se razrađuje odnos između države i njenih organa i železničkih privrednih društava kao njihove nadležnosti, obaveze i uslove koje moraju ispunjavati železnička privredna društva radi obavljanja delatnosti za koje su osnovana. Regulisano je razdvajanje železničkog sistema na deo koji se odnosi na upravljanje železničkom infrastrukturom, organizovanje i regulisanje saobraćaja upravljačke infrastrukture i na deo koji se odnosi na prevoz u putničkom i teretnom saobraćaju, železnički prevoznik i na njihovo poslovanje, što podrazumeva njihovo posebno finansiranje. Predviđeno je stvaranje uslova za pojavu više železničkih prevoznika, što treba da dovede do pojave konkurencije i povećanja kvaliteta prevoza, kao i liberalizacije železničkog tržišta. Takođe, predviđeno je od strane Narodne skupštine Republike Srbije donošenje petogodišnjeg nacionalnog programa železničke infrastrukture na predlog Vlade Republike Srbije, kojim se utvrđuje stanje postojeće infrastrukture, planovi izgradnje, rekonstrukcije i održavanje infrastrukture, određuju se zadaci, njihov opseg, dinamika, realizacija i prioriteti, visina i izvori finansijskih sredstava potrebnih za realizaciju nacionalnog programa, čime se definišu obaveze upravljača infrastrukture, koji svoje godišnje planove mora uskladiti sa nacionalnim programom. Predlogom zakona o železnici preciznije su definisane odredbe koje su definisane za obavezu javnog prevoza, čije su usluge potrebne i primenjuju se u zemljama EU, a iz razloga opšteg ekonomskog interesa trenutno se ne mogu pružiti na komercijalnoj osnovi. Svrha odredbi koje se odnose na obavezu javnog prevoza jeste da propišu postupanje državnih organa, organa AP i organa lokalne smaouprave, sa jedne strane, kao i železničkih prevoznika, sa druge strane, u oblasti javnog prevoza putnika, a u cilju obezbeđenja pružanja usluga od opšteg interesa, koje su između ostalog kvalitetnije ili sa nižim cenama nego one koje bi bile moguće isključivo na osnovu delovanja tržišnih zakona. Posebna pažnja je posvećena uređivanju kombinovanog transporta, kod koga se veći deo prevoznog puta obavlja železnicom, a koji je uprkos svom značaju i potencijalima u velikoj meri zanemaren u važećem Zakonu o železnici. Takođe, ovim zakonom predviđena je mogućnost stimulacije kombinovanog transporta. Ovim zakonom su i preciznije definisane nadležnosti i poslovi Direkcije za železnicu, koja prema evropskim propisima i stnadardima treba da predstavlja telo za licenciranje, regulatorno telo i telo za bezbednost. Predlog zakona o železnici daje osnov za početnu fazu procesa restrukturiranja železničkog sistema u Republici Srbiji. U toku su aktivnosti na restrukturiranju Železnica Srbije i, prema planovima Ministarstva saobraćaja,predviđeno je da buduću organizacionu strukturu čine četiri zavisna privredna društva u okviru grupe društava, kao: društvo za obaljanje delatnosti upravljanja javnom železničkom infrastrukturom, društvo za obaljanje delatnosti javnog prevoza putnika u železničkom saobraćaju i održavanje železničkih voznih sredstava u toj vrsti prevoza, društvo za obavljanje delatnosti javnog prevoza robe u železničkom saobraćaju i održavanje železničkih vozova, voznih sredstava u toj vrsti prevoza i društvo za obavljanje delatnosti upravljanja nepokretnostima i drugom imovinom Železnica Srbije. Na taj način organizacija i funkcionisanje zavisnih društava bi bila u skladu sa mestom nastanka prihoda, a postojala bi i finansijska i poslovna samostalnost po segmentima. Proces reformi i investicione aktivnosti koje je Vlada Republike Srbije preduzela moraju se odvijati sinhronizovano, jer će samo tako dati očekivane efekte. Drugi dokument je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar o saradnji u oblasti pomorskog transporta. Znam da će pitanje poslanika verovatno biti zašto Srbija sa Kiprom? Zato što je Kipar zemlja koja je četvrta po broju brodova na svetu, a ovim sporazumom naši pomorci dobijaju šansu da se preko Kipra uključe i da rade na tim brodovima. Dakle, Republika Srbija i Republika Kipar nemaju zaključen sporazum o saradnji u pomorskom transportu. Pomorski transport se obavlja u skladu sa međunarodnim konvencijama u oblasti pomorstva koje su obe države ratifikovale. Zaključivanje sporazuma o saradnji u pomorskom transportu između Republike Srbije i Republike Kipar predstavlja novi konkretan doprinos za stvaranje povoljnijih uslova za dalje unapređenje bilateralne ekonomske saradnje između dve države. Sporazumu se daje na važnosti pomorskom transportu, posebno imajući u vidu da Republika Srbija nakon razdruživanja Državne zajednice Srbije i Crne Gore ostala bez mora, a da se ostala kao sukcesor u svim međunarodnim konvencijama u oblasti pomorstva koje je ratifikovala bivša država. Obzirom da je pomorski transport jedan od elemenata u prevozu i snabdevanju robom tržišta Republike Srbije i imajući u vidu privredne i ekonomske vrednosti pomorskog transporta u odnosu na druge vidove transporta, postoji potreba za njegovim jačanjem i saradnje u ovoj oblasti sa Republikom Kipar. Treći dokument je Predlog zakona o potvrđivanju Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti u unutrašnjoj plovidbi. Institut ograničenja odgovornosti brodovlasnika, odnosno brodara jedan je od osnovnih principa odgovornosti u pomorskom pravu i pravu unutrašnje plovidbe i jedna od najvažnijih karakteristika ove grane prava. U pomorskom pravu brodovlasniku je oduvek bilo dozvoljeno da svoju odgovornost ograniči na vrednost pomorske imovine koja je involvirana u nastaloj katastrofi. U unutrašnjoj plovidbi bilo je pokušaja da se ovo pitanje uredi putem međudržavnih instrumenata. Nacrt jednog instrumenta sačinjen od strane ekonomske komisije EU za Evropu, međutim isti nikad nije stupio na snagu. Sa druge strane, na reci Rajni usvojena je pod okriljem Centralne komisije za plovidbu Rajnom tzv. Strazburška konvencija o ograničenju odgovornosti vlasnika brodova unutrašnje plovidbe iz 1988. godine. Države ugovornice ove konvencije isključivo su Rajnske približne države i to: Nemačka, Holandija, Švajcarska i Luksemburg. Kako nakon 1976. godine nije bilo drugog pokušaja da se donese odgovarajući međunarodni pravni instrument kojim bi se ovaj institut u unutrašnjoj plovidbi jedinstveno uredio na čitavom evropskom kontinentu Centralna komisija za plovidbu Rajnom pokrenula je inicijativu za usvajanje izmena i dopuna Strazburške konvencije kojom bi priprema iste proširila na evropski nivo. Nakon usaglašavanja finalnog teksta od strane radne grupe eksperata zakazana je i održana diplomatska konferencija u Strazburu u periodu od 25. do 27. septembra, na kojoj je usvojen tekst Strazburške konvencije o ograničenju odgovornosti unutrašnjoj plovidbi i potpisana završna diplomatska konvencija. Imajući u vidu da je Republika Srbija učesnik na diplomatskoj konferenciji kao da je i potpisala završni akt diplomatske konvencije pokrenut je postupak potvrđivanja učesnika konferencije usvajanje zakona o potvrđivanju. Najlepše hvala.
Poštovani predsedavajući, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, dozvolite mi da iskoristim raspravu o budžetu koju vodimo ovih dana u Skupštini, kako bih postavio pitanje i ukazao na problem izdvajanja iz budžeta za sektor prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, odnosno kako bih ukazao na problem strukture budžeta za sektor prosvete, nauke i tehnološkog razvoja i stoga svoje pitanje postavljam ministru finansija, Lazaru Krstiću. Stari je naš srpski običaj da sve kritikuje i da nam ništa ne valja i ja svakako ne bih govorio na ovaj način i potrudiću se da u postavljanju ovog pitanja budem konstruktivan, da pomenem kako ono što je dobro sa strukturom budžeta za prosvetu, nauku i tehnološki razvoj, ali i ono što bi moglo da bude bolje. Što se tiče izdvajanja za budžet, treba biti pošten pa reći da će prosveta, nauka i tehnološki razvoj sledeće godine dobiti više 12 milijardi i 300 miliona dinara, što znači da od prosvete ništa nije uzeto, a što znači da smo se opredelili da ne diramo tamo gde je najosetljivije i gde je situacija ionako krhka. Treba biti iskren pa reći da učitelji, profesori, naučnici, u Srbiji žive veoma skromno, da izdvajanja za njihove plate nisu na onom nivou na kojem bi trebala da budu izdvajanja za one koji brinu o našoj deci bukvalno. Međutim, dobro je što im tu nije taknuto. S druge strane, problem sa strukturom budžeta za prosvetu, nauku i tehnološki razvoj je što većina od ukupne sume, koja je 178.139.232.000 dinara, ide isključivo za plate. Opet kažem, dobro je jer ljudima nije dirana egzistencija. Loše je što budžet za prosvetu nije razvojni. Postoje, doduše, neki dobri projekti za mlade talente, za finansiranje doktorskih studija, međutim, mi nemamo velike investicije u sektor prosvete i nauke, koje bi trebala da ima država koja brine o svom razvoju. Dozvolite mi da kažem tu pred svima vama da jedino ulaganje u prosvetu i nauku je put da se izvučemo iz kruga siromaštva. Moje konkretno pitanje ministru finansija Lazaru Krstiću, koji ovih dana pred nama brani budžet i ima našu podršku, ne želimo da budemo ultra-kritični, jeste kada će se steći uslovi, obzirom na projektovani ekonomski rast, čuli smo tu da je on verovatno od 1% do 3% u sledećim godinama, za ozbiljnije investicije u sektor prosvete i nauke, da li će to biti za dve, tri, četiri, pet, šest godina ili to možda neće bitinikad za vreme našeg života? Potrebno je reći da su uslovi u kojima rade naučnici na institutima više nego skromni, da su izdvajanja za materijalne troškove više nego skromna, da imamo problem sa elementarnom opremom u čitavom sektoru prosvete. Dakle, ono što želim da istaknem i da postavim kao problem na koji ćemo, nadam se, svi zajedno da nađemo odgovor jeste da nije dovoljno da se podele plate. To je veoma bitno, jer ljudi od toga žive, jer su im plate ionako skromne. Problem je kada ćemo kao društvo, svi mi zajedno, nebitno ko je pozicija, ko je opozicija, ko je na vlasti, ko to trenutno kritikuje, pronaći put da uložimo ozbiljno u prosvetu i nauku onako kako se ulagalo pre 30, 40, 50 godina, kada su podizane škole, kada su građeni fakulteti, kada je zaista društvo počivalo na znanju. Dozvolite mi na kraju ovog postavljanja pitanja da iznesem čvrsto ubeđenje da ako ekonomskog rasta uopšte i bude u sledećim godinama, da dobar deo toga treba upravo da uložimo u prosvetu u nauku, jer je jedino to put da se izvučemo iz začaranog kruga siromaštva. Na samom kraju postavljanja ovog pitanja citirao bih upravo preminulog južnoafričkog predsednika Nelsona Mandelu, jednog od najvećih ljudi koji je živeo u našem vremenu, koji je rekao: „Nijedna država ne može da se razvije ako njeni građani nisu obrazovani“. Na ovo bih dodao samo – jedino je obrazovanje naroda prava politika, a sve ostalo je šminka i kozmetika. Hvala vam.
… moraju da ulaze na privatan posed i da rizikuju, da ne dobiju krivičnu prijavu, jer ste prodali nešto razmišljajući o svom profitu, a ne o nastavku. Hvala. … moraju da ulaze na privatan posed i da rizikuju, da ne dobiju krivičnu prijavu, jer ste prodali nešto razmišljajući o svom profitu, a ne o nastavku. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Prvi se za reč javio narodni poslanik Balint Pastor. Izvolite. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Prvi se za reč javio narodni poslanik Balint Pastor. Izvolite.
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Poštovani gospodine ministre, gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije je i 1. aprila uputila u proceduru Predlog zakona o železnici, ali dešava se prvi put da je pred Narodnom skupštinom Predlog zakona o železnici. Sećate se verovatno gospodine ministre da smo prethodnu raspravu, načelnu raspravu o Predlogu zakona o železnici započeli 7. septembra 2011. godine i da je zatim krajem septembra 2011. godine, pa i u decembru bilo nemoguće da Narodna skupština izglasa taj zakon zbog toga što smo mi, SVM se usprotivili davanju kvoruma jer smo smatrali da ovaj predlog zakona ne uvažava ekonomske interese AP Vojvodine. Zbog toga ovaj predlog zakona nije usvojen i prema našim saznanjima ovaj predlog zakona je bio jedini u poslednjim sazivima koji nije dobio podršku Narodne skupštine. Mi nismo srećni zbog te činjenice zbog toga što nam cilj nije bila destrukcija, cilj nam nije bio da osujetimo usvajanje zakona. Cilj nam je bio da se u dogovoru sa tadašnjim ministarstvom izborimo za usvajanjem nekih amandmana koji bi poboljšali ovaj predlog, tadašnji predlog zakona. Zbog toga što je samo nekoliko dana kasnije ova Narodna skupština raspravljala o Predlogu zakona o javnoj svojini i tada smo više puta rekli da smatramo da ukoliko u Zakon o železnici ne uđe odredba da AP Vojvodina može da bude vlasnik pored državnih puteva drugog reda i lokalne i regionalne železničke infrastrukture na svojoj teritoriji, onda to neće biti moguće ni Zakonom o javnoj svojini, jer je nemoguće, odnosno ne bi trebalo da bude dopušteno da zakoni Republike Srbije budu u koliziji jedni sa drugima. U međuvremenu za razliku od Zakona o železnici, Zakon o javnoj svojini je usvojen 26. septembra 2011. godine i zbog toga sada ne možemo predložiti ista ona rešenja koja smo predlagali početkom septembra 2011. godine, znači, pre godinu i po dana. Ne zbog toga što smo promenili mišljenje ili stavove, ne zbog toga što smo se predomislili, nego zbog toga što je u međuvremenu usvojen Zakon o javnoj svojini i zbog toga nije moguće sada, odnosno ne bi bilo ozbiljno da se predlože rešenja koja bi bila u koliziji sa drugim zakonom, a Zakon o javnoj svojini, nažalost, neće biti izmenjen u narednim danima. Mi smo glasali protiv tog zakona i smatramo da ni taj zakon ne sačinjava pravi okvir za datu tematiku, ali to sada nije tema. Godine 2011 smo mi podneli šest amandmana. Od tih amandmana dva su usvojena, tada od strane ministarstva i nadležnog odbora Narodne skupštine, a sada su ta rešenja ušla i u Predlog zakona. Znači, ovaj predlog zakona je u nekoj meri izmenjen i poboljšan. To međutim ne može da znači da smo mi zadovoljni ovim predlogom zakona, ali za rad istine moram da kažem da ovaj predlog zakona u sebi sadrži mogućnost da Vlada, odnosno nadležni organi, jedinice lokalne samouprave i autonomne pokrajine mogu u cilju obezbeđivanja prevoza od opšteg interesa utvrditi železničkom prevozniku obavezu javnog prevoza i da se sredstva za nadoknadu obaveze javnog prevoza prevoznicima obezbeđuju u budžetu Republike Srbije, AP Vojvodine i jedinice lokalne samouprave. U još jednom segmentu je poboljšan Predlog zakona u odnosu na predlog od pre godinu ipo dana. U članu 7. stav 3. Predloga zakona iz 2011. godine je pisalo da delatnost upravljanja obavlja privredno društvo čiji je osnivač Republika Srbija. To je tako bilo predviđeno i to rešenje je bilo dosta isključivo. Prema sadašnjem Predlogu zakona, isto stav 3. člana 7. navodi se da delatnost upravljanja obavlja društvo kapitala koje se osniva i postoji u skladu sa zakonom kojim se uređuje obavljanje delatnosti od opšteg interesa. To je Zakon o javnim službama i to znači da ovu delatnost mogu da obavljaju i pravna lica čiji osnivači pored Republike Srbije, autonomna pokrajina, gradovi, opštine, znači, lokalne samouprave. Pitanje je – pod kojim uslovima je to omogućeno. Mi mislimo da treba drugačije normirati te uslove i mi smo podneli amandmane u vezi tih rešenja o kojima ću malo kasnije govoriti. Pre nego što pređem na konkretne amandmane želim da kažem da se na neki način istorija ponavlja. Mi raspravljamo o Predlogu zakona koji je 95% isti od pre godinu i po dana. Dozvolite gospodine ministre da podelim sa vama misao u vezi toga sa radoznalošću očekujem šta će reći poslanici iz poslaničkih grupa koji su bili deo vladajuće većine u prošlom sazivu. Ti poslanici su pre godinu i po dana govorili nama da smo predložili nešto što je protivustavno, što je nemoguće, što nije celishodno, a sada kada sam pre ove rasprave pregledao i pogledao šta su ostali narodni poslanici predložili, onda sam video da su ta rešenja iz njihovih amandmana veoma slična našim amandmanima. To znači da ima poslanika i poslaničkih grupa koji se na jedan način ponašaju kada su na vlasti, a na drugi način kada su u opoziciji. To nije novost i nije novina u političkom životu Republike Srbije, ali mislim da je veoma interesantno i iskreno me raduje što ćemo ovom prilikom imati verovatno i podršku od strane nekih poslaničkih grupa za naša predložena rešenja koji nisu stajali uz nas pre godinu i po dana. Međutim, to ne znači i to želim da konstatujem, da ćemo uspeti da uradimo isto ono što smo pre i po godinu dana, a sada je sasvim jasno da će ovaj zakon biti usvojen, ali se ipak nadam da će još uvek neki naši amandmani proći. Ukoliko to bude bilo tako, onda je moguće da ćemo mi podržati ovaj predlog zakona, ali ako ostane nepromenjeno, onda ćemo ostati pri stavovima od pre godinu i po dana. Želim da govorim o tome da je veoma loše što je stvorena jedna atmosfera i pre i po godinu dana i sada, a koja govori o tome da postoje poslanici, pre svega iz AP Vojvodine koji žele da rasture "Železnicu Srbije", koji žele da demontiraju pruge u Vojvodini, koji žele da odnesu negde delove železničke infrastrukture itd. Naravno, niti je to namera, niti je realno i mislim da je nepotrebno da se tu bilo ko zaklinje u vernost itd. Jednostavno, smatramo da se Republika Srbija u poslednjim godinama pokazala kako može da upravlja železničkom infrastrukturom na teritoriji Republike Srbije, jer to Republika nije činila na najbolji način, da tako formulišem ovu misao i zbog toga smatramo da treba dati mogućnost i lokalnim samoupravama i pre svega, AP Vojvodini da upravlja delom železničke infrastrukture na svojoj teritoriji. Mislimo da treba omogućiti AP Vojvodini da konkuriše kod raznih evropskih i drugih fondova, treba omogućiti AP da ulaže u tu infrastrukturu i to će biti u interesu čitave Republike Srbije, ne samo građana AP Vojvodine, jer kao što je to više puta isticano, železnice i železnička infrastruktura je jedinstven sistem. To ne znači da jedinstveno treba da propada, to znači da treba omogućiti i lokalnim zajednicama i AP Vojvodini da nešto učini, da bi delovi železničke infrastrukture bili u boljem stanju, nego što su na drugim područjima, ako za to ima znanja, ako ima sposobnosti, ako ima para, projekata, onda to jednostavno treba uraditi i mislim da su besmislene izjave tipa, železnica je mala država, a u državi mora da funkcioniše kao jedinstven sistem. Jeste, treba da funkcioniše kao jedinstven sistem, ali mislim da težište ne treba da bude na rečima jedinstveni sistem, nego na reči, funkcioniše. Mislim da železnička infrastruktura ne funkcioniše na najbolji mogući način, da opet koristim najblažu moguću formulaciju. Još su interesantnije izjave o tome da je pre godinu i po dana suština bila u tome da se Vojvodina izdvoji iz Srbije. Vi ste, gospodine ministre, pre samo mesec dana izjavili za RTS da je cepanje Srbije nedozvoljivo i da ste vi apsolutno bili protiv toga i da zbog toga nisu prihvaćeni naši amandmani. Mi se poznajemo dugi niz godina i ne smatram da ste u pravu kada govorite o tome da je naša namera bila da se Vojvodina izdvoji iz Srbije ili da smo radili na cepanju Srbije. To ne odgovara ni sadržini naših amandmana. Još jednom podvlačim, mi želimo da železnička infrastruktura na teritoriji čitave Republike Srbije bude na nivou 20 veka, druge polovine 20 veka. Vrlo dobro znate da to nije slučaj i ukoliko Ustav Republike Srbije daje određene nadležnosti AP Vojvodine, mislim da, kada tražimo da Vojvodina uživa te nadležnosti, odnosno obavlja te nadležnosti, onda to nije cepanje Srbije i da se ne radi o tome. Član 87. Ustava kaže: "fizička i pravna lica mogu steći pojedina prava na određenim dobrima u opštoj upotrebi, pod uslovima i na način predviđena zakonom". To prevedeno na srpski jezik znači da, ukoliko Zakon o železnici predviđa, onda AP Vojvodina, jedinice lokalne samouprave mogu da upravljaju delom železničke infrastrukture. To ne znači da bi železnička infrastruktura na teritoriji Republike Srbije prestala da bude jedinstveni sistem. Ni pruge neće biti drugačije, neće stajati vozovi, neće putnici morati da menjaju voz kada stignu na teritoriju AP Vojvodine i to su smešne stvari, jer se ne radi o tome i niko o tome nije razmišljao. Ne radi se ni o tome, nije se radilo ni pre godinu i po dana da se formira javno preduzeće "Železnice Vojvodine". To nije ključno nije najbitnije. Najbitnije jeste da AP Vojvodina može da ima određene nadležnosti vezano za upravljanje železničkom infrastrukturom i da se ne događa ono što se događa i ovih nedelja, da pokrajinski Sekretarijat za privredu, dobije sredstva na jednom međunarodnom konkursu, radi se o IPA fondovima i da se čeka mesecima na jedan potpis iz vašeg ministarstva, gospodine ministre, da ne može da se čitav projekat pokrajine, sa mrtve tačke, zbog toga što se čeka potpis, zbog toga što se čeka jedan termin za sastanak između ljudi iz pokrajinskog Sekretarijata, u čiju nadležnost spadaju i poslovi saobraćaja, i vašeg ministarstva. Radi se o konkretnom projektu, o revitalizaciji infrastrukture, železničke, između Subotice i Segedina i to je od međunarodnog značaja. Naravno, ne tražimo, i to opet naglašavam, železničke koridore, to nije realno, to treba da bude u nadležnosti Republike Srbije, ali ukoliko postoji jedan takav projekat i ako je nosilac tog projekta pokrajinski Sekretarijat, onda je za mene nedopustivo da ne postoji ta komunikacija između pokrajinskog i republičkog nivoa i mi već mesecima naglašavamo da, kada je reč o autonomiji Vojvodine, ne treba da se bavimo apstraktnim stvarima, nego jednostavno, ljudi iz pokrajinskih sekretarijata i republičkih ministarstva, treba da sednu za isti sto i da počnu da rešavaju konkretne probleme. Pretpostavljam da ovaj projekat spada u nadležnosti gospodina Lasice, pa se nadam da će gospodin Lasica naći vremena da se pozabavi ovim pitanjem, da te stvari ne bi stajale nedeljama i mesecima. Pre godinu i po dana sam dosta pričao o istoriji železničke infrastrukture na teritoriji Republike Srbije. Dozvolite mi da iznesem samo nekoliko podataka. Prva pruga na teritoriji današnje AP Vojvodine izgrađena je 1869. godine. To je bila pruga između Subotice i Sombora, zapravo Segedina, Subotice i Sombora. U Vojvodinu je železnica stigla samo 29 godina nakon Engleske. Početkom 20. veka, Vojvodina je imala najgušću mrežu pruga u Evropi. U Novom Sadu 1924. godine je izdat takozvani "Vojvođanski almanah" u kojem je uz pomoć najpoznatijih srpskih stručnjaka tog perioda dat potpun i celokupan statistički pregled Vojvodine po svakom naselju na 460 strana. Na području Vojvodine je 1923. godine železnička mreža bila dužine 1700 kilometara. To nažalost nije poboljšano ni sada 2013. godine. Sada ima 1735 kilometara pruga u Vojvodini. Od toga 382 kilometara je bilo u vlasništvu države. U Vojvodini i dana danas postoje pruge koje su poslednji put obnovljene za vreme vladavine Franje Josifa. Pitao sam vas, gospodine ministre, prošli put, da li znate kada je kralj Franja Josif umro? To je bilo davne 1916. godine i od tada čekamo na rekonstrukciju određenih pruga na teritoriji AP Vojvodine, i to uzalud. Brzina vozova ne dostiže brzinu onih sa kraja 19. veka. Mogao bih da navodim tu još mnoštvo podataka. Što se tiče današnjeg stanja, od 1735 kilometara pruga u Vojvodini, postoji 237 kilometara lokalnih pruga koje nisu u upotrebi, 347 kilometara lokalnih pruga na kojima se odvija veoma mali saobraćaj, blizu 200 kilometara demontiranih pruga, 445 kilometara regionalnih pruga na kojima je vrlo mali osovinski pritisak, pa se saobraćaj obavlja smanjenim intenzitetom. Mislim da, u koliko je današnje stanje ovako, onda treba naći partnere za to i u državi Srbiji i van njenih granica, treba primeniti ono što funkcioniše u državama Evrope. Na primer, u Austriji su mogući svi oblici svojine na železničkom infrastrukturom, u Italiji ima više operatera, u Češkoj nacionalne i deo regionalnih železničkih pruga su u vlasništvu države, a deo regionalnih su privatizovane, u Francuskoj je isto izvršena decentralizacija po regionalnom principu, itd. Molim vas, gospodine ministre, da veoma pažljivo… (Predsedavajuća (Vesna Kovač): Vreme.) Završavam, da veoma pažljivo proučite naše amandmane i malo ćemo detaljno razgovarati o konkretnim rešenjima, kada će Narodna skupština raspravljati o Predlogu zakona u pojedinostima. Hvala. Poštovani gospodine ministre, gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije je i 1. aprila uputila u proceduru Predlog zakona o železnici, ali dešava se prvi put da je pred Narodnom skupštinom Predlog zakona o železnici. Sećate se verovatno gospodine ministre da smo prethodnu raspravu, načelnu raspravu o Predlogu zakona o železnici započeli 7. septembra 2011. godine i da je zatim krajem septembra 2011. godine, pa i u decembru bilo nemoguće da Narodna skupština izglasa taj zakon zbog toga što smo mi, SVM se usprotivili davanju kvoruma jer smo smatrali da ovaj predlog zakona ne uvažava ekonomske interese AP Vojvodine. Zbog toga ovaj predlog zakona nije usvojen i prema našim saznanjima ovaj predlog zakona je bio jedini u poslednjim sazivima koji nije dobio podršku Narodne skupštine. Mi nismo srećni zbog te činjenice zbog toga što nam cilj nije bila destrukcija, cilj nam nije bio da osujetimo usvajanje zakona. Cilj nam je bio da se u dogovoru sa tadašnjim ministarstvom izborimo za usvajanjem nekih amandmana koji bi poboljšali ovaj predlog, tadašnji predlog zakona. Zbog toga što je samo nekoliko dana kasnije ova Narodna skupština raspravljala o Predlogu zakona o javnoj svojini i tada smo više puta rekli da smatramo da ukoliko u Zakon o železnici ne uđe odredba da AP Vojvodina može da bude vlasnik pored državnih puteva drugog reda i lokalne i regionalne železničke infrastrukture na svojoj teritoriji, onda to neće biti moguće ni Zakonom o javnoj svojini, jer je nemoguće, odnosno ne bi trebalo da bude dopušteno da zakoni Republike Srbije budu u koliziji jedni sa drugima. U međuvremenu za razliku od Zakona o železnici, Zakon o javnoj svojini je usvojen 26. septembra 2011. godine i zbog toga sada ne možemo predložiti ista ona rešenja koja smo predlagali početkom septembra 2011. godine, znači, pre godinu i po dana. Ne zbog toga što smo promenili mišljenje ili stavove, ne zbog toga što smo se predomislili, nego zbog toga što je u međuvremenu usvojen Zakon o javnoj svojini i zbog toga nije moguće sada, odnosno ne bi bilo ozbiljno da se predlože rešenja koja bi bila u koliziji sa drugim zakonom, a Zakon o javnoj svojini, nažalost, neće biti izmenjen u narednim danima. Mi smo glasali protiv tog zakona i smatramo da ni taj zakon ne sačinjava pravi okvir za datu tematiku, ali to sada nije tema. Godine 2011 smo mi podneli šest amandmana. Od tih amandmana dva su usvojena, tada od strane ministarstva i nadležnog odbora Narodne skupštine, a sada su ta rešenja ušla i u Predlog zakona. Znači, ovaj predlog zakona je u nekoj meri izmenjen i poboljšan. To međutim ne može da znači da smo mi zadovoljni ovim predlogom zakona, ali za rad istine moram da kažem da ovaj predlog zakona u sebi sadrži mogućnost da Vlada, odnosno nadležni organi, jedinice lokalne samouprave i autonomne pokrajine mogu u cilju obezbeđivanja prevoza od opšteg interesa utvrditi železničkom prevozniku obavezu javnog prevoza i da se sredstva za nadoknadu obaveze javnog prevoza prevoznicima obezbeđuju u budžetu Republike Srbije, AP Vojvodine i jedinice lokalne samouprave. U još jednom segmentu je poboljšan Predlog zakona u odnosu na predlog od pre godinu ipo dana. U članu 7. stav 3. Predloga zakona iz 2011. godine je pisalo da delatnost upravljanja obavlja privredno društvo čiji je osnivač Republika Srbija. To je tako bilo predviđeno i to rešenje je bilo dosta isključivo. Prema sadašnjem Predlogu zakona, isto stav 3. člana 7. navodi se da delatnost upravljanja obavlja društvo kapitala koje se osniva i postoji u skladu sa zakonom kojim se uređuje obavljanje delatnosti od opšteg interesa. To je Zakon o javnim službama i to znači da ovu delatnost mogu da obavljaju i pravna lica čiji osnivači pored Republike Srbije, autonomna pokrajina, gradovi, opštine, znači, lokalne samouprave. Pitanje je – pod kojim uslovima je to omogućeno. Mi mislimo da treba drugačije normirati te uslove i mi smo podneli amandmane u vezi tih rešenja o kojima ću malo kasnije govoriti. Pre nego što pređem na konkretne amandmane želim da kažem da se na neki način istorija ponavlja. Mi raspravljamo o Predlogu zakona koji je 95% isti od pre godinu i po dana. Dozvolite gospodine ministre da podelim sa vama misao u vezi toga sa radoznalošću očekujem šta će reći poslanici iz poslaničkih grupa koji su bili deo vladajuće većine u prošlom sazivu. Ti poslanici su pre godinu i po dana govorili nama da smo predložili nešto što je protivustavno, što je nemoguće, što nije celishodno, a sada kada sam pre ove rasprave pregledao i pogledao šta su ostali narodni poslanici predložili, onda sam video da su ta rešenja iz njihovih amandmana veoma slična našim amandmanima. To znači da ima poslanika i poslaničkih grupa koji se na jedan način ponašaju kada su na vlasti, a na drugi način kada su u opoziciji. To nije novost i nije novina u političkom životu Republike Srbije, ali mislim da je veoma interesantno i iskreno me raduje što ćemo ovom prilikom imati verovatno i podršku od strane nekih poslaničkih grupa za naša predložena rešenja koji nisu stajali uz nas pre godinu i po dana. Međutim, to ne znači i to želim da konstatujem, da ćemo uspeti da uradimo isto ono što smo pre i po godinu dana, a sada je sasvim jasno da će ovaj zakon biti usvojen, ali se ipak nadam da će još uvek neki naši amandmani proći. Ukoliko to bude bilo tako, onda je moguće da ćemo mi podržati ovaj predlog zakona, ali ako ostane nepromenjeno, onda ćemo ostati pri stavovima od pre godinu i po dana. Želim da govorim o tome da je veoma loše što je stvorena jedna atmosfera i pre i po godinu dana i sada, a koja govori o tome da postoje poslanici, pre svega iz AP Vojvodine koji žele da rasture "Železnicu Srbije", koji žele da demontiraju pruge u Vojvodini, koji žele da odnesu negde delove železničke infrastrukture itd. Naravno, niti je to namera, niti je realno i mislim da je nepotrebno da se tu bilo ko zaklinje u vernost itd. Jednostavno, smatramo da se Republika Srbija u poslednjim godinama pokazala kako može da upravlja železničkom infrastrukturom na teritoriji Republike Srbije, jer to Republika nije činila na najbolji način, da tako formulišem ovu misao i zbog toga smatramo da treba dati mogućnost i lokalnim samoupravama i pre svega, AP Vojvodini da upravlja delom železničke infrastrukture na svojoj teritoriji. Mislimo da treba omogućiti AP Vojvodini da konkuriše kod raznih evropskih i drugih fondova, treba omogućiti AP da ulaže u tu infrastrukturu i to će biti u interesu čitave Republike Srbije, ne samo građana AP Vojvodine, jer kao što je to više puta isticano, železnice i železnička infrastruktura je jedinstven sistem. To ne znači da jedinstveno treba da propada, to znači da treba omogućiti i lokalnim zajednicama i AP Vojvodini da nešto učini, da bi delovi železničke infrastrukture bili u boljem stanju, nego što su na drugim područjima, ako za to ima znanja, ako ima sposobnosti, ako ima para, projekata, onda to jednostavno treba uraditi i mislim da su besmislene izjave tipa, železnica je mala država, a u državi mora da funkcioniše kao jedinstven sistem. Jeste, treba da funkcioniše kao jedinstven sistem, ali mislim da težište ne treba da bude na rečima jedinstveni sistem, nego na reči, funkcioniše. Mislim da železnička infrastruktura ne funkcioniše na najbolji mogući način, da opet koristim najblažu moguću formulaciju. Još su interesantnije izjave o tome da je pre godinu i po dana suština bila u tome da se Vojvodina izdvoji iz Srbije. Vi ste, gospodine ministre, pre samo mesec dana izjavili za RTS da je cepanje Srbije nedozvoljivo i da ste vi apsolutno bili protiv toga i da zbog toga nisu prihvaćeni naši amandmani. Mi se poznajemo dugi niz godina i ne smatram da ste u pravu kada govorite o tome da je naša namera bila da se Vojvodina izdvoji iz Srbije ili da smo radili na cepanju Srbije. To ne odgovara ni sadržini naših amandmana. Još jednom podvlačim, mi želimo da železnička infrastruktura na teritoriji čitave Republike Srbije bude na nivou 20 veka, druge polovine 20 veka. Vrlo dobro znate da to nije slučaj i ukoliko Ustav Republike Srbije daje određene nadležnosti AP Vojvodine, mislim da, kada tražimo da Vojvodina uživa te nadležnosti, odnosno obavlja te nadležnosti, onda to nije cepanje Srbije i da se ne radi o tome. Član 87. Ustava kaže: "fizička i pravna lica mogu steći pojedina prava na određenim dobrima u opštoj upotrebi, pod uslovima i na način predviđena zakonom". To prevedeno na srpski jezik znači da, ukoliko Zakon o železnici predviđa, onda AP Vojvodina, jedinice lokalne samouprave mogu da upravljaju delom železničke infrastrukture. To ne znači da bi železnička infrastruktura na teritoriji Republike Srbije prestala da bude jedinstveni sistem. Ni pruge neće biti drugačije, neće stajati vozovi, neće putnici morati da menjaju voz kada stignu na teritoriju AP Vojvodine i to su smešne stvari, jer se ne radi o tome i niko o tome nije razmišljao. Ne radi se ni o tome, nije se radilo ni pre godinu i po dana da se formira javno preduzeće "Železnice Vojvodine". To nije ključno nije najbitnije. Najbitnije jeste da AP Vojvodina može da ima određene nadležnosti vezano za upravljanje železničkom infrastrukturom i da se ne događa ono što se događa i ovih nedelja, da pokrajinski Sekretarijat za privredu, dobije sredstva na jednom međunarodnom konkursu, radi se o IPA fondovima i da se čeka mesecima na jedan potpis iz vašeg ministarstva, gospodine ministre, da ne može da se čitav projekat pokrajine, sa mrtve tačke, zbog toga što se čeka potpis, zbog toga što se čeka jedan termin za sastanak između ljudi iz pokrajinskog Sekretarijata, u čiju nadležnost spadaju i poslovi saobraćaja, i vašeg ministarstva. Radi se o konkretnom projektu, o revitalizaciji infrastrukture, železničke, između Subotice i Segedina i to je od međunarodnog značaja. Naravno, ne tražimo, i to opet naglašavam, železničke koridore, to nije realno, to treba da bude u nadležnosti Republike Srbije, ali ukoliko postoji jedan takav projekat i ako je nosilac tog projekta pokrajinski Sekretarijat, onda je za mene nedopustivo da ne postoji ta komunikacija između pokrajinskog i republičkog nivoa i mi već mesecima naglašavamo da, kada je reč o autonomiji Vojvodine, ne treba da se bavimo apstraktnim stvarima, nego jednostavno, ljudi iz pokrajinskih sekretarijata i republičkih ministarstva, treba da sednu za isti sto i da počnu da rešavaju konkretne probleme. Pretpostavljam da ovaj projekat spada u nadležnosti gospodina Lasice, pa se nadam da će gospodin Lasica naći vremena da se pozabavi ovim pitanjem, da te stvari ne bi stajale nedeljama i mesecima. Pre godinu i po dana sam dosta pričao o istoriji železničke infrastrukture na teritoriji Republike Srbije. Dozvolite mi da iznesem samo nekoliko podataka. Prva pruga na teritoriji današnje AP Vojvodine izgrađena je 1869. godine. To je bila pruga između Subotice i Sombora, zapravo Segedina, Subotice i Sombora. U Vojvodinu je železnica stigla samo 29 godina nakon Engleske. Početkom 20. veka, Vojvodina je imala najgušću mrežu pruga u Evropi. U Novom Sadu 1924. godine je izdat takozvani "Vojvođanski almanah" u kojem je uz pomoć najpoznatijih srpskih stručnjaka tog perioda dat potpun i celokupan statistički pregled Vojvodine po svakom naselju na 460 strana. Na području Vojvodine je 1923. godine železnička mreža bila dužine 1700 kilometara. To nažalost nije poboljšano ni sada 2013. godine. Sada ima 1735 kilometara pruga u Vojvodini. Od toga 382 kilometara je bilo u vlasništvu države. U Vojvodini i dana danas postoje pruge koje su poslednji put obnovljene za vreme vladavine Franje Josifa. Pitao sam vas, gospodine ministre, prošli put, da li znate kada je kralj Franja Josif umro? To je bilo davne 1916. godine i od tada čekamo na rekonstrukciju određenih pruga na teritoriji AP Vojvodine, i to uzalud. Brzina vozova ne dostiže brzinu onih sa kraja 19. veka. Mogao bih da navodim tu još mnoštvo podataka. Što se tiče današnjeg stanja, od 1735 kilometara pruga u Vojvodini, postoji 237 kilometara lokalnih pruga koje nisu u upotrebi, 347 kilometara lokalnih pruga na kojima se odvija veoma mali saobraćaj, blizu 200 kilometara demontiranih pruga, 445 kilometara regionalnih pruga na kojima je vrlo mali osovinski pritisak, pa se saobraćaj obavlja smanjenim intenzitetom. Mislim da, u koliko je današnje stanje ovako, onda treba naći partnere za to i u državi Srbiji i van njenih granica, treba primeniti ono što funkcioniše u državama Evrope. Na primer, u Austriji su mogući svi oblici svojine na železničkom infrastrukturom, u Italiji ima više operatera, u Češkoj nacionalne i deo regionalnih železničkih pruga su u vlasništvu države, a deo regionalnih su privatizovane, u Francuskoj je isto izvršena decentralizacija po regionalnom principu, itd. Molim vas, gospodine ministre, da veoma pažljivo… (Predsedavajuća (Vesna Kovač): Vreme.) Završavam, da veoma pažljivo proučite naše amandmane i malo ćemo detaljno razgovarati o konkretnim rešenjima, kada će Narodna skupština raspravljati o Predlogu zakona u pojedinostima. Hvala.
Hvala, poštovani predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, LDP ima nekoliko pitanja, a prva grupa pitanja vezana je za ministra privrede gospodina Radulovića, vezano je za ono o čemu on govori već nekoliko nedelja, mogu slobodno reći od kada je i postao ministar. To je grupa zakona koja treba da predstavljaju reformski otklon u odnosu na sve ono što smo do sada imali, to se prevashodno odnosi na novi zakon o radu, zakon o privatizaciji, zakon o stečaju i zakon o planiranju i izgradnji. Mi smo imali informacije, doduše iz javnosti, od gospodina Radulovića, da će ovi zakoni biti prateći zakoni budžeta o kome smo počeli da razgovaramo, i onda je došlo do nerazumevanja između ministarstva, odnosno Vlade sa jedne strane i svih onih koji su zainteresovani u procesu donošenja ovoga zakona. Pre nekoliko nedelja ministar je rekao da će ovi zakoni biti u skupštinskoj proceduri do kraja ove godine. Očigledno da se to neće desiti. Mi postavljamo jednostavno pitanje – kada će ti zakoni doći u skupštinsku proceduru? Ono što je najvažnije, sadržina tih zakona, LDP ima jasne stavove kada govorimo o ovim zakonima. Zakon o radu po LDP treba da bude sličan zakonu koji je usvojila Đinđićeva Vlada 2001. godine. Kada govorimo o Zakonu o privatizaciji, ministar Radulović ne može da govori o donošenju novoga zakona o privatizaciji, u atmosferi kada celu privatizaciju naziva pljačkaškom privatizacijom. Ono što je najvažnije Zakon o planiranju i izgradnji je zakon koji mora da omogući pokretanje građevinske industrije. Mi to danas ovim zakonom koji imamo nemamo. Takođe, kada govorimo o zakonima i ono što je neophodno da se usvoji kako bi pokrenuli Srbiju u ekonomskom smislu s mrtve tačke, treba da govorimo i o zakonodavstvu koje reguliše penzioni fond i odlazak u penziju. Juče je ministar Krstić u jednoj polurečenici rekao da nas očekuje reforma penzionog sistema, odnosno povećanje granice starosti prilikom odlaska u penziju sa jedne strane, a sa druge strane uvođenje takozvanih bonusa, odnosno penala za privremeno penzionisanje. Podsetiću i vas i građane Srbije da LDP pre pet godina predložila da za prevremeno penzionisanje ti penali iznose 1% po godini radnog staža koji je neophodan do punog iznosa koji je neophodan da neko ode u penziju. Danas Međunarodni monetarni fond i Fiskalni savet predlažu da taj bonus iznosi 6%. To pokazuje koliko košta i državu Srbiju, odnosno njene građane, ono o čemu LDP na vreme govori, a tada smo bili proglašeni kao izdajnici, kao neko ko želi da uništi penzionere, i kako to na kraju dođe do povećanja, odnosno do te naplate? Takođe ću podsetiti sve nas da je danas 10. decembar Dan ljudskih prava, dan koji LDP obeležava kao dan svoje stranke. To obeležavamo u trenutku kada, mogu slobodno reći, na jedan sraman način se odnosimo prema azilantima u Srbiji. Ovaj dan treba da bude dan kada bar na trenutak celo društvo treba da se suoči sa onim što smo učinili tim ljudima koji su našli neko utočište ovde kod nas u Srbiji. Nadam se da one scene koje smo viđali iz Obrenovca i iz drugih gradova u Srbiji se više neće ponavljati, a mogu samo da kažem da sam ponosan na svoje zemljake iz Sandžaka i treba svi u Srbiji da smo ponosni na ono što su oni posle toga učinili.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Mislim da je ovo što ću ja pitati nekako na tragu onoga što gospodin Babić pita za prethodni period, pa se nadam podršci da dobijemo sve informacije o svim zaduživanjima. Moje pitanje je upućeno Vladi Republike Srbije. Nisam sigurna da li da pitamo premijera, pošto je on već nekoliko puta pokušao da izbegne odgovor na to pitanje, pa hajde neka bude Ministarstvo finansija ili privrede, neka bude Vladi, pa neka ministarstva koja smatraju da su u mogućnosti da daju odgovor neka daju odgovor, a mislim da je veoma važno da to saznamo. Nama je, naime, juče ili pre dva dana, nisam sada sigurna, stigao Predlog zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva „Air Srbija“ a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije. Tim povodom mi ćemo raditi i rebalans budžeta do kraja godine. Između ostalog, zato što je po Predlogu ovog zakona, koji ova skupštinska većina očigledno ima nameru da usvoji, predviđen rebalans tim povodom, a mi ćemo se obavezati, kada zakon bude usvojen, da polovinu tog nekog sada novog duga isplatimo do 31. decembra 2014. godine, i to u visini od jedne polovine ukupnog iznosa obaveze utvrđene u članu 2. ovog zakona, i drugu polovinu do 31. marta 2015. godine. Moje pitanje je otkud nama za to sredstva? Mi se ovde obavezujemo da vratimo, koliko sam imala prilike da vidim i da saberem, mada je to u raznim valutama, negde oko 200 miliona evra. Naime, mi ćemo se obavezati da vratimo dugove „Air Srbija“ po srednjem kursu Narodne banke Srbije u sledećim valutama: 9.349.334.841 dinar, 23.540.644 evra, 74.730.704 američka dolara, 527.327 dirhama, to je otprilike oko 125.000 evra, 2.611 australijskih dolara, 185.151 konvertibilna marka, 472 bugarska leva, 3.010 kanadskih dolara, 361.028 švajcarskih franaka, 736.164 danske krune, 415.451 britanska funta, 461.322 makedonska denara, 1.631 norveška kruna, 1.305.943 ruske rublje, 1.143.632 švedske krune, 117.935 rijala, to je sredstvo u Saudijskoj Arabiji, i 7.697 tunižanskih dinara i 614 turskih lira. Moje pitanje jekoliko će nas taj ugovor sa „Etihadom“ do kraja da košta? Mi smo sklopili u ovoj Skupštini, zapravo Skupština je potvrdila predlog ugovora o saradnji sa Ujedinjen Arapskim Emiratima. Duboko smo uvereni da je on protivustavan. Od tog posla su do sada građani videli prodaju hotela na Kopaoniku za 600 evra po kvadratu i videli su ovaj ugovor sa „Etihadom“ koji, po svoj prilici, Srbiju… Šta rade poslanici? Ja zaista ne mogu da govorim. (Buka u sali) Da li je danas radni dan u Skupštini? O čemu se radi? Moje pitanje je da li ćemo mi na kraju platiti taj ugovor… Predsednice, ja ne mogu da govorim. Zahvaljujem, gospođo predsednice. Mislim da je ovo što ću ja pitati nekako na tragu onoga što gospodin Babić pita za prethodni period, pa se nadam podršci da dobijemo sve informacije o svim zaduživanjima. Moje pitanje je upućeno Vladi Republike Srbije. Nisam sigurna da li da pitamo premijera, pošto je on već nekoliko puta pokušao da izbegne odgovor na to pitanje, pa hajde neka bude Ministarstvo finansija ili privrede, neka bude Vladi, pa neka ministarstva koja smatraju da su u mogućnosti da daju odgovor neka daju odgovor, a mislim da je veoma važno da to saznamo. Nama je, naime, juče ili pre dva dana, nisam sada sigurna, stigao Predlog zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva „Air Srbija“ a.d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije. Tim povodom mi ćemo raditi i rebalans budžeta do kraja godine. Između ostalog, zato što je po Predlogu ovog zakona, koji ova skupštinska većina očigledno ima nameru da usvoji, predviđen rebalans tim povodom, a mi ćemo se obavezati, kada zakon bude usvojen, da polovinu tog nekog sada novog duga isplatimo do 31. decembra 2014. godine, i to u visini od jedne polovine ukupnog iznosa obaveze utvrđene u članu 2. ovog zakona, i drugu polovinu do 31. marta 2015. godine. Moje pitanje je otkud nama za to sredstva? Mi se ovde obavezujemo da vratimo, koliko sam imala prilike da vidim i da saberem, mada je to u raznim valutama, negde oko 200 miliona evra. Naime, mi ćemo se obavezati da vratimo dugove „Air Srbija“ po srednjem kursu Narodne banke Srbije u sledećim valutama: 9.349.334.841 dinar, 23.540.644 evra, 74.730.704 američka dolara, 527.327 dirhama, to je otprilike oko 125.000 evra, 2.611 australijskih dolara, 185.151 konvertibilna marka, 472 bugarska leva, 3.010 kanadskih dolara, 361.028 švajcarskih franaka, 736.164 danske krune, 415.451 britanska funta, 461.322 makedonska denara, 1.631 norveška kruna, 1.305.943 ruske rublje, 1.143.632 švedske krune, 117.935 rijala, to je sredstvo u Saudijskoj Arabiji, i 7.697 tunižanskih dinara i 614 turskih lira. Moje pitanje jekoliko će nas taj ugovor sa „Etihadom“ do kraja da košta? Mi smo sklopili u ovoj Skupštini, zapravo Skupština je potvrdila predlog ugovora o saradnji sa Ujedinjen Arapskim Emiratima. Duboko smo uvereni da je on protivustavan. Od tog posla su do sada građani videli prodaju hotela na Kopaoniku za 600 evra po kvadratu i videli su ovaj ugovor sa „Etihadom“ koji, po svoj prilici, Srbiju… Šta rade poslanici? Ja zaista ne mogu da govorim. (Buka u sali) Da li je danas radni dan u Skupštini? O čemu se radi? Moje pitanje je da li ćemo mi na kraju platiti taj ugovor… Predsednice, ja ne mogu da govorim.
Hvala. Reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite. Hvala. Reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, moram samo nešto da konstatujem. Po Poslovniku, samostalni narodni poslanici nemaju pravo na postavljanje pitanja. Pustio sam to i ovog puta ću dovesti do kraja, ali vas molim da imate razumevanja u tom smislu da neko posle ne reklamira povredu Poslovnika. To nije dovoljno Poslovnikom regulisano i koristim analogiju iz člana 97.U tom smislu tako i postupam. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Molim poslanike da se utišaju, teško se radi. Zahvaljujem puno. Molim poslanike da se utišaju, teško se radi. Zahvaljujem puno.
U principu, kada branim bilo koji dokument ovde u Skupštini, ja saslušam sve poslanike pa onda odgovaram. Ali, pošto imam toliko političko iskustvo da shvatam da je gospodin Pastor jedan od retkih koji će biti protiv ovog zakona, ne generalno, želim da mu odmah odgovorim, mladi kolega, jedan divan mlad čovek, sa kojim sam dosta dobro sarađivao, oko nekih stvari koje su ovde pomenute. Prvo, saobraćaj, i to je moj generalni životni stav, ne trpi granice. Zbog toga sam imao dosta političkih problema, imam ih i danas. Nema granica. Mi danas u uslovima u kojima živimo kao zemlja koja ide ka EU, pokušavamo na svaki način da i one probleme koje imamo na graničnim prelazima, skratimo objedinjavajući sve te poslove koji se rade na granici, da bi vozovi i kamioni brže prošli kroz našu zemlju, da bi smo zadržali kurs i pravac pobede nad Koridorom 4. To je onaj što ide preko Rumunije i Bugarske. Druga stvar, nikada nisam govorio o tome da, moguće je da ste negde našli neku moju izjavu kod cepanja, ja jesam u tom smislu jugosloven i to ne krijem, apsolutno, i jugonostalgičar, ali nikada nisam govorio o tome da zbog amandmana u prošlom sazivu koji ste podnosili vi cepate Srbiju, nikada. Ti amandmani su imali dobru stranu i verovatno ćemo neke od njih, ako ste sada priložili, i usvojiti. Samo kažem, i danas, kada razgovaramo o železničkom kraku Koridora 10 ka Budimpešti, mi i danas pregovaramo baš o tom poslu, da Vojvodina sama, niti bilo koja regija u Srbiji, nema nikakvih šansi da te poslove obavi, nema. Nemojte u tome da se zaluđujemo. Naravno, ovaj zakon daje dosta mogućnosti, gospodine Pastor, da se i lokalne samouprave uključe, naravno u dogovoru sa železnicom i sa osnovnom strategijom razvoja, ali, ponavljam još jednom, mi danas pregovaramo sa Mađarima, sutra se nastavljaju pregovori da krak od Beograda do Budimpešte završimo u rekordnom roku i da drugi kolosek u Vojvodini, eto, prođe. U krajnjoj liniji, moj pristup tom našem politiziranju problema Vojvodine sam pokazao Koridorom 10 putnim. Prvo smo uradili Koridor 10 putni, šta mislite, da je bilo lako ubediti jug Srbije, istok Srbije da idemo prvo ka severu? Nije. Ali, naravno, ima tu nekih drugih prednosti, geografija, uslovi, naravno bolji standard građana i bolje održavanje puteva i pruga u Vojvodini je bilo. Izvinite, još jednu stvar da vam kažem, to je gospodin Anđelković, doskorašnji pa i sadašnji predsednik upravnog odbora "Železnice", nikad se nisam složio sa tim da se bilo koja pruga u Vojvodini ukine ili je Austrougarska znala šta pravi, i danas i ove podatke što ste dali su potpuno ste u pravu, ni jedna od tih pruga nije beskorisna, samo ih moramo dovesti u stanje da mogu da žive i da rade. Ponavljam, zakon ima nekoliko dobrih rešenja, verovatno ću o tome govoriti kad budem izneo vaše amandmane, ali bih želeo o tome da detaljnije razgovaramo kada budem govorio o amandmanima. Hvala. U principu, kada branim bilo koji dokument ovde u Skupštini, ja saslušam sve poslanike pa onda odgovaram. Ali, pošto imam toliko političko iskustvo da shvatam da je gospodin Pastor jedan od retkih koji će biti protiv ovog zakona, ne generalno, želim da mu odmah odgovorim, mladi kolega, jedan divan mlad čovek, sa kojim sam dosta dobro sarađivao, oko nekih stvari koje su ovde pomenute. Prvo, saobraćaj, i to je moj generalni životni stav, ne trpi granice. Zbog toga sam imao dosta političkih problema, imam ih i danas. Nema granica. Mi danas u uslovima u kojima živimo kao zemlja koja ide ka EU, pokušavamo na svaki način da i one probleme koje imamo na graničnim prelazima, skratimo objedinjavajući sve te poslove koji se rade na granici, da bi vozovi i kamioni brže prošli kroz našu zemlju, da bi smo zadržali kurs i pravac pobede nad Koridorom 4. To je onaj što ide preko Rumunije i Bugarske. Druga stvar, nikada nisam govorio o tome da, moguće je da ste negde našli neku moju izjavu kod cepanja, ja jesam u tom smislu jugosloven i to ne krijem, apsolutno, i jugonostalgičar, ali nikada nisam govorio o tome da zbog amandmana u prošlom sazivu koji ste podnosili vi cepate Srbiju, nikada. Ti amandmani su imali dobru stranu i verovatno ćemo neke od njih, ako ste sada priložili, i usvojiti. Samo kažem, i danas, kada razgovaramo o železničkom kraku Koridora 10 ka Budimpešti, mi i danas pregovaramo baš o tom poslu, da Vojvodina sama, niti bilo koja regija u Srbiji, nema nikakvih šansi da te poslove obavi, nema. Nemojte u tome da se zaluđujemo. Naravno, ovaj zakon daje dosta mogućnosti, gospodine Pastor, da se i lokalne samouprave uključe, naravno u dogovoru sa železnicom i sa osnovnom strategijom razvoja, ali, ponavljam još jednom, mi danas pregovaramo sa Mađarima, sutra se nastavljaju pregovori da krak od Beograda do Budimpešte završimo u rekordnom roku i da drugi kolosek u Vojvodini, eto, prođe. U krajnjoj liniji, moj pristup tom našem politiziranju problema Vojvodine sam pokazao Koridorom 10 putnim. Prvo smo uradili Koridor 10 putni, šta mislite, da je bilo lako ubediti jug Srbije, istok Srbije da idemo prvo ka severu? Nije. Ali, naravno, ima tu nekih drugih prednosti, geografija, uslovi, naravno bolji standard građana i bolje održavanje puteva i pruga u Vojvodini je bilo. Izvinite, još jednu stvar da vam kažem, to je gospodin Anđelković, doskorašnji pa i sadašnji predsednik upravnog odbora "Železnice", nikad se nisam složio sa tim da se bilo koja pruga u Vojvodini ukine ili je Austrougarska znala šta pravi, i danas i ove podatke što ste dali su potpuno ste u pravu, ni jedna od tih pruga nije beskorisna, samo ih moramo dovesti u stanje da mogu da žive i da rade. Ponavljam, zakon ima nekoliko dobrih rešenja, verovatno ću o tome govoriti kad budem izneo vaše amandmane, ali bih želeo o tome da detaljnije razgovaramo kada budem govorio o amandmanima. Hvala.
Hvala. To do sada nije bio problem, niko nije reklamirao povredu Poslovnika, ali evo da vam se revanširam. U uvodu za moje poslaničko pitanje moraću da pohvalim Vladu. Teško mi je ali ću morati. Ćutanje Ministarstva spoljnih poslova pre izvesnog vremena kada je ruski ambasador Čepurin nediplomatski napao drugu zemlju na teritoriji naše zemlje je bio skandal. Ako je današnja poseta Srbiji Mila Đukanovića, posle 10 godina, bar neki odgovor na taj nediplomatski ispad ruskog ambasadora, izražavam zadovoljstvo. Verujem da to nije bila namera i da je poseta ranije dogovorena, ali u svakom slučaju može da se shvati i kao neki odgovor na ono što je Ruski ambasador pre izvesnog vremena rekao o Crnoj Gori i njene želje da uđe u NATO. To je uvod i revanš što ste mi dopustili da postavim poslaničko pitanje. Moje poslaničko pitanje upućujem ministarki energetike, gospođi Mihajlović i nije pitanje ko je onaj ministar koji radi protiv interesa Srbije, odgovor na to pitanje očekujem od premijera, kada pročita diplomatsku poštu. Počela je gradnja „Južnog toka“, postoji i firma „Južni tok“ i malopre pomenuti Ruski ambasador kaže da će „Južni tok“ kroz Srbiju koštati 1,9 milijardi evra. U licitaciji od 1,5 milijarde, preko 1,6 milijarde, na kraju smo stigli 1,9 milijarde. Pola, 49% je naša obaveza i jasno je da će se to otplaćivati kako nas obaveštava ruski amabasador, a ne naša Vlada, od tranzitnih taksi koje se budu ubirale na teritoriji Srbije. To znači da onaj argument pre pet godina kada se lobiralo za energetski sporazum sa Rusijom, da ćemo se ubiti od para zbog tranzitnih taksi, očigledno, bar godinama ili decenijama ne stoji zato što će tranzitnu taksu ubirati ruski partner i time otplaćivati kredit koji će nam dati,kako kaže ruski ambasador – biće tako povoljan, prste da poližeš. Ovo što se dešava je veoma netransparentno i zato pitam ministarku Mihajlović dva pitanja. Prvo je gde se nalazi i gde može da se vidi projekat „Južnog toka“ sa specifikacijom? Mislim na detaljnu specifikaciju koliko košta metar cevi, građevinski radovi, koliko košta polaganje gasovoda u Vojvodini, u ravnici, koliko u istočnoj Srbiji kroz planine, da bi se videlo da to vredi i da će to koštati 1,9 milijardu, a ne recimo 1,7 milijarde. Mislim da u situaciji kada nam iz Vlade poručuju da je zemlja pred bankrotom kada se smanjuju plate profesorima i lekarima, gore dole 100 ili 200 miliona zaista nije šala. Mi samo imamo reč i priču da će to koštati toliko. Postoje ljudi koji su stručni, želeli bi da vide taj projekat. Nemoguće je da je to samo između Bajatovića i njegovog kolege direktora u toj firmi „Južni tok“, a da ćemo posle kao država davati garancije za otplatu tog kredita, a kredit će se otplaćivati od tranzitnih taksi, a tranzitne takse, cenu i naplatu će vršiti firma koja je registrovana u Švajcarskoj. Znači, ništa od onoga što ste pričali, vi koji ste ovo zagovarali pre pet godina, neće biti tačno. Dakle, prvo pitanje je – gde se nalazi taj detaljan projekat da se vidi da to košta 1,9 milijarde? Nije valjda da verujemo bilo kome, na – majke mi, koliko to košta? Kolika je procena da će godišnjih tranzitnih taksi biti, pa s tim u vezi glavnica kamata i koliko je to decenija dok ne dobijemo prve pare od tranzitnih taksi? To su dva pitanja. Zahvaljujem.
Ne baš teško, više je nemoguće. Moje pitanje Vladi Republike Srbije je koliko će na kraju Srbiju da košta ugovor sa „Etihadom“? Celokupna ušteda od smanjenja plata prosvetarima… Ne baš teško, više je nemoguće. Moje pitanje Vladi Republike Srbije je koliko će na kraju Srbiju da košta ugovor sa „Etihadom“? Celokupna ušteda od smanjenja plata prosvetarima…
Hvala. U sistemu je bio gospodin Milovan Marković. Da li želite reč? (Da.) Izvolite. Hvala. U sistemu je bio gospodin Milovan Marković. Da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Vreme. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mirjana Dragaš, prof. dr Žarko Obradović, Mladen Grujić, Momo Čolaković i Miroljub Stanković. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o šestoj tački dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Slobodan Homen, Snežana Malović, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Neđo Jovanović, Vesna Martinović, Gordana Čomić i Borislav Stefanović. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima mr Aleksandra Jerkov, po Poslovniku. Izvolite. Vreme. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mirjana Dragaš, prof. dr Žarko Obradović, Mladen Grujić, Momo Čolaković i Miroljub Stanković. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o šestoj tački dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Slobodan Homen, Snežana Malović, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Neđo Jovanović, Vesna Martinović, Gordana Čomić i Borislav Stefanović. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima mr Aleksandra Jerkov, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, poštovane kolege i koleginice, zakon koji je pred nama je svakako od izuzetne važnosti za kako je i navedeno u obrazloženju za unapređenje svih normativnih definisanosti vezano za podizanje efikasnosti u železničkom saobraćaju i u ovom javnom sektoru. Akcionarsko društvo "Železnice Srbije", to nije nepoznato, suočava se sa brojnim problemima i oni nisu svi vezani samo za zakon, ali postojeći zakon zaista ima neke manjkavosti i upravo u ovim ključnim ciljevima koje treba da ostavimo kao implementaciju novog zakona, on je nedorečen. Ne mislim da će zakon sam po sebi rešiti najveći broj problema koji postoje u ovom javnom sektoru i u železničkom saobraćaju, ali svakako će otkloniti neke prepreke koje danas postoje i obavezati i ministarstvo i poslovodstvo AD "Železnice Srbije" i samu Skupštinu "Železnice Srbije", da nastavkom restrukturiranja onog unutar samog akcionarskog društva, obezbede upravo ono što jesu ciljevi ovog zakona i što jesu interesi države Srbije, a to je pre svega podizanje efikasnosti ovog saobraćajnog sistema, osposobljavanje "Železnica Srbije" za otvorenu konkurenciju u budućnosti, i u svakom slučaju, ono što je najvažnije, integraciju "Železnica Srbije" i pruga "Železnica Srbije" u mrežu pruga, u obrazloženju je navedeno EU, ja bih rekao, i ovog dela Evrope, pre svega ovog regiona i u širem smislu i EU. Naravno da je ministarstvo koje je nadležno za ovaj sektor i u prethodnom periodu činilo napore i čini ih i sada i ja to pozdravljam, da se upravo ide u ovom pravcu. Gospodine ministre, učinili ste mnogo napora da pokažete ne samo zbog jugonostalgičnosti, nego zbog interesa razvoja železničkog saobraćaja na Koridoru 10, da saradnja sa drugim železničkim upravama koje su na ovom koridoru i na ovom pravcu, osnujemo jedno zajedničko preduzeće. Mnogi nisu razumeli da taj pokušaj ima samo ekonomski karakter. Bilo je raznih komentara. Iskreno se nadam da ih je bilo pre svega zbog nerazumevanja, ne iz nekih loših namera. To ostaje kao nešto što je nova ponuda u prevozu robe na železničkim koridorima kroz našu zemlju. Ne bih voleo da se koncentrišemo samo na Koridor 10,te utom slučaju postaćemo tranzitna železnica i pružati usluge u budućnosti, koja nije tako daleka, potpune liberalizacije železničkog saobraćaja, najpre u regionu, a zatim i u Evropi i u celini i da u tom smislu samo pružamo usluge vozovima koji dolaze i prolaze kroz Srbiju. To jesu strahovi zaposlenih danas u "Železnicama Srbije", da će neuporedivo manji broj onih, pre svega, stručnih ljudi, zaposlenih u izvršnim službama, brinuti za svoj posao ili ostati bez posla, što ni u kom slučaju nije ni dobro, niti je cilj ni ovog ministarstva, ni onih koji vode ovaj javni sektor. Naravno da je konkurentnost nešto što će podići kvalitet usluge i prevoznika i robe i putnika danas u Akcionarskom društvu "Železnica Srbije" i u budućnosti, kao što ste naglasili, to želim da podržim, da će buduća organizaciona šema podrazumevati kontrolno društvo i tri ili četiri zavisna društva pored postojećih zavisnih društava i time zaista odvojiti, što je i intencija ovog zakona i jedan od najvažnijih njegovih kvaliteta, upravljača infrastrukture, potpuno ga što je moguće više osamostaliti od uticaja, pa ako hoćete i samog ministarstva i Vlade Republike Srbije, koja jeste osnivač i upravljač ovog javnog preduzeća i to jeste javni resurs, ali ako hoćemo da obezbedimo uslove za jednu kvalitetnu i nepristrasnu kokurentnost i podizanje kvaliteta, onda upravljač infrastrukturom, koji će pod određenim uslovima koji su predviđeni ovim zakonom davati u zakup trase i ugovarati pružanje usluga svim prevoznicima i u postojećem preduzeću koje se bavi prevozom robe i onima koji budu zainteresovani da voze našim prugama svoje robe ili usluge za svoje klijente, naravno i malim operaterima kojih na slobodnim tržištima u drugim razvijenim državama ima mogao bih reći u nekim državama i na stotine, ali to ne znači da oni koji su najopremljeniji, najsposobniji, najracionalniji, najkonkurentniji treba da brinu. Ne, naprotiv, to one koji imaju dovoljno voznih sredstava, znaju da organizuju ovaj posao, to treba da ih ohrabri da budu efikasniji, racionalniji i da ne brinu za svoju zastupljenost na jednom slobodnom tržištu. Ovo je za javni prevoz ili za prevoz putnika jedna posebna tema kojom treba da se u budućnosti bavimo pre svega sa pozicije ministarstva na jedan vrlo pažljiv način. Naravno da danas nema dovoljno putnika u našim vozovima i da to smanjuje prihode, a troškovi su gotovo fiksni ili potpuno fiksni kada organizujete jedan odlazak voza na bilo koju destinaciju, da li će voziti ovaj ili onaj broj putnika. Po tome se samo meri ukupan prihod, od prodaje karata, ali nikako i troškovi koji su vezani za osoblje koji opslužuju taj voz i za destinaciju troškova vuče, na destinacije o kojima govorimo. Nije jedini razlog to što naše pruge nisu dovoljno brze ili što naši vozovi nisu dovoljno kvalitetni. Nadam se da će u budućnosti i to biti promenjeno, jer govorimo o velikim ulaganjima u nabavci novih voznih sredstava i kredita i evropskih banaka i nekih vlada, pre svega Vlade Ruske Federacije. Tada ćemo opet stvoriti preduslove da možemo da ponudimo kvalitetnu uslugu, konforniju uslugu onima koji žele da koriste prevoz vozovima, naravno, uz poštovanje voznog reda, što je možda najvažnija činjenica, važnija od činjenice da prevoz vozovima nije skup ili da je naplata karata jako niska. Sve će to budućeg operatera u konkurenciji sa eventualno privatnim operaterima koji, po zakonu o kojem danas razgovaramo, mogu, ukoliko nabave vozna sredstva, da dobiju licencu i sertifikat o bezbednosti saobraćaja da obavljaju prevoz. Naravno da neće moći da konkurišu sa ekonomskom cenom karata, ali će sklapati ugovore sa lokalnim samoupravama, sa pokrajinom, sa Republikom i naravno bitna konkurencija na tržištu prevoza robe. Ne mislim da postojeći kapaciteti Akcionarskog društva "Železnice Srbije" u prevozu putnika ne mogu biti konkurentni, naprotiv, ali jesu. Obaveza budućeg upravljača infrastrukture, preduzeće koje će dobiti na upravljanje jeste kompletne pruge i objekte i organizovati saobraćaj za korisnike tih kapaciteta u prevozu robe i putnika. Biće veoma klizav teren. Tako kažem jer ćemo na jednoj strani imati ugovore iz kojih proizilazi povlačenje sredstava od Vlade Republike Srbije, bez kojih nema održavanja infrastrukture, unapređenja i organizacije saobraćaja, a da li će na drugoj strani moći da ispune svoje preuzete obaveze prema operaterima koji prema svojim klijentima takođe imaju obaveze. Nema alternative ovakvoj organizaciji. To je jedina moguća šansa za "Železnice Srbije" da postanu efikasnije, kvalitetnije i konkurentnije preduzeće od onog kakvo danas jesu. Time ćemo prestati da u javnom sektoru, pre svega u "Železnicama Srbije, vodimo socijalnu politiku. Svi delovi preduzeća će biti na tržištu upravljač infrastrukturom. Naravno, neće imati konkurenciju, ali će imati ugovorne obaveze prema resornom ministarstvu, odnosno Vladi Republike Srbije kao osnivaču. Ja tu polažem velike nade u nacionalni program železničke infrastrukture, koji je predviđen ovim zakonom, koji se usvaja na pet godina i koji predviđa sve elemente vezano za infrastrukturu, od snimanja stanja postojeće infrastrukture do kratkoročnih, srednjoročnih i dugoročnih planova i, naravno, godišnjeg izveštavanja upravljača infrastrukture sa velikim obavezama prema ministarstvu koje mu poverava ovu vrstu poslova. Šta vidim kao veliki kvalitet prelaska na jednu ovakvu organizaciju Akcionarskog društva "Železnice Srbije" koji proizilazi iz ovog zakona? Pre svega, napuštanje jednog utiska da su železnice trošak. To ni u jednoj državi u Evropi i na svetu nije tako. Železnice i ulaganje u železničku infrastrukturu i u razvoj železničkog saobraćaja je razvoj. To je ministar Mrkonjić više puta ponavljao i to tako zaista jeste. Nijedna država nije uspela da razvije svoju železničku infrastrukturu na neki zavidan nivo bez velikih ulaganja. To je prestižna stvar, to je državni resurs i mi nemamo tu nikakvu alternativu i ne treba da se bavimo proverom kalkulacija gde je jeftiniji prevoz, da li u drumskom saobraćaju, prevoz roba ili na železničkom. Naravno da je u ovim uslovima, kada država gradi i podržava puteve i samo na auto-putevima prvog reda naplaćuje drumarinu, efikasnije, brže i jeftinije u drumskom prevozu. Evropske zemlje koje se suočavaju sa problemom zagušenja na transportu roba i neekološkog karaktera prevoza roba na putevima, nameću obavezu i daju subvencije za prevoz roba železničkim saobraćajem. Država Švajcarska nije dobar primer jer je mnogo daleko od nas. Imala je referendum po tom pitanju – da li je obaveza onih koji transportuju robe na destinacijama gde postoji železnički saobraćaj, da svoje kontejnere transportuju železničkim prugama i preuzimaju na terminalima na destinacijama na koje su upućeni? Naravno da je to tako organizovano. Mi smo danas relativno daleko od toga ali pozdravljam intenciju zakona da obezbedi mogućnost za razvoj kombinovanog transporta. Znam da su rađene analize u ministarstvu u tom pravcu i siguran sam da ćemo napraviti određen pomak i u tom smislu. Ne treba više da govorimo o budućnosti ukoliko uspemo da u nekom pristojnom kratkom vremenu uradimo restrukturiranje u samom preduzeću i sačinimo nacionalni program železničke infrastrukture i već možda i u sledećoj budžetskoj godini, ali sporost je naša vrlina, ali neka to bude i u nekoj od narednih budžetskih godina. Ono što se danas zovu subvencije i idu na isplatu zarada u Železnicama Srbije da bude potpuno jasno ugovorno definisano izdvajanje iz budžeta. Da li će ona biti više ili niže u prvim godinama teško je proceniti. Ali da to više ne bude jasno uočljiv trošak železnica Srbije prema budžetu ili neko uzimanje od budžeta, nego da to bude ulaganje iz budžeta u razvoj jednog važnog resursa koji je danas zapostavljen decenijama unazad zbog nedovoljnog ulaganja i održavanje infrastrukture. Nemamo izbora oko toga da li ćemo graditi nove pruge, da li ćemo obnavljati postojeće, nema toga koji će u ovoj sali ili bilo gde, gde se odlučuje predložiti da, kao što je ministar rekao, da ukidamo pruge, da napuštamo Koridor 10, da stavljamo rampe. Govorim o besmislenim odlukama na našoj granici, da kažemo da dovde voz može, a dalje nema pruge, to se nikada neće dogoditi. Prema toma moramo brzo da reagujemo, sada više nemamo nikakvih zakonskih prepreka, nismo ih ni do sada imali. Uvek se suočavamo sa problemom nedovoljnih finansijskih sredstava, ali nacionalni program železničke infrastrukture predviđa i to kao obavezu da bude definisano. Siguran sam da će to biti iskorišćeno. Govorim afirmativno o ovom zakonu, jer zaista mislim da je interes svakog pojedinačno da uredimo ovu oblast i da železnički saobraćaj afirmišemo kao prioritetan, pre svega u prevozu robe i kao vrlo pogodan u prevozu putnika uprkos činjenicama da on jeste u nekim aspektima skuplji od drumskog saobraćaja, ali je u svim evropskim zemljama to prvi izvor zbog svoje ekološke karakteristike i zbog pomeranja tog velikog broja transportnih vozila sa zagušenih drumova, jer nemamo dovoljno kapaciteta na putevima. Mislim da ćemo ići u tom pravcu. Poslanička grupa Zajedno za Srbiju će glasati za ovaj zakon. Ne mislim da će on kroz amandmane pretrpeti neke dramatične promene. Neke amandmane sam video i oni su samo jedno tehničko poboljšanje postojećeg teksta, tako da mislim da ćemo na ovaj način još jednom podvlačim, stvoriti preduslove da uvedemo red u železnički saobraćaj i da preduzeće restruktuiramo u pravcu u kome je intencija i ovog zakona, da ga učinimo efikasnim i sposobnim da se integriše u mrežu evropskih pruga, jednog dana konačno i u EU. Hvala. Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, poštovane kolege i koleginice, zakon koji je pred nama je svakako od izuzetne važnosti za kako je i navedeno u obrazloženju za unapređenje svih normativnih definisanosti vezano za podizanje efikasnosti u železničkom saobraćaju i u ovom javnom sektoru. Akcionarsko društvo "Železnice Srbije", to nije nepoznato, suočava se sa brojnim problemima i oni nisu svi vezani samo za zakon, ali postojeći zakon zaista ima neke manjkavosti i upravo u ovim ključnim ciljevima koje treba da ostavimo kao implementaciju novog zakona, on je nedorečen. Ne mislim da će zakon sam po sebi rešiti najveći broj problema koji postoje u ovom javnom sektoru i u železničkom saobraćaju, ali svakako će otkloniti neke prepreke koje danas postoje i obavezati i ministarstvo i poslovodstvo AD "Železnice Srbije" i samu Skupštinu "Železnice Srbije", da nastavkom restrukturiranja onog unutar samog akcionarskog društva, obezbede upravo ono što jesu ciljevi ovog zakona i što jesu interesi države Srbije, a to je pre svega podizanje efikasnosti ovog saobraćajnog sistema, osposobljavanje "Železnica Srbije" za otvorenu konkurenciju u budućnosti, i u svakom slučaju, ono što je najvažnije, integraciju "Železnica Srbije" i pruga "Železnica Srbije" u mrežu pruga, u obrazloženju je navedeno EU, ja bih rekao, i ovog dela Evrope, pre svega ovog regiona i u širem smislu i EU. Naravno da je ministarstvo koje je nadležno za ovaj sektor i u prethodnom periodu činilo napore i čini ih i sada i ja to pozdravljam, da se upravo ide u ovom pravcu. Gospodine ministre, učinili ste mnogo napora da pokažete ne samo zbog jugonostalgičnosti, nego zbog interesa razvoja železničkog saobraćaja na Koridoru 10, da saradnja sa drugim železničkim upravama koje su na ovom koridoru i na ovom pravcu, osnujemo jedno zajedničko preduzeće. Mnogi nisu razumeli da taj pokušaj ima samo ekonomski karakter. Bilo je raznih komentara. Iskreno se nadam da ih je bilo pre svega zbog nerazumevanja, ne iz nekih loših namera. To ostaje kao nešto što je nova ponuda u prevozu robe na železničkim koridorima kroz našu zemlju. Ne bih voleo da se koncentrišemo samo na Koridor 10,te utom slučaju postaćemo tranzitna železnica i pružati usluge u budućnosti, koja nije tako daleka, potpune liberalizacije železničkog saobraćaja, najpre u regionu, a zatim i u Evropi i u celini i da u tom smislu samo pružamo usluge vozovima koji dolaze i prolaze kroz Srbiju. To jesu strahovi zaposlenih danas u "Železnicama Srbije", da će neuporedivo manji broj onih, pre svega, stručnih ljudi, zaposlenih u izvršnim službama, brinuti za svoj posao ili ostati bez posla, što ni u kom slučaju nije ni dobro, niti je cilj ni ovog ministarstva, ni onih koji vode ovaj javni sektor. Naravno da je konkurentnost nešto što će podići kvalitet usluge i prevoznika i robe i putnika danas u Akcionarskom društvu "Železnica Srbije" i u budućnosti, kao što ste naglasili, to želim da podržim, da će buduća organizaciona šema podrazumevati kontrolno društvo i tri ili četiri zavisna društva pored postojećih zavisnih društava i time zaista odvojiti, što je i intencija ovog zakona i jedan od najvažnijih njegovih kvaliteta, upravljača infrastrukture, potpuno ga što je moguće više osamostaliti od uticaja, pa ako hoćete i samog ministarstva i Vlade Republike Srbije, koja jeste osnivač i upravljač ovog javnog preduzeća i to jeste javni resurs, ali ako hoćemo da obezbedimo uslove za jednu kvalitetnu i nepristrasnu kokurentnost i podizanje kvaliteta, onda upravljač infrastrukturom, koji će pod određenim uslovima koji su predviđeni ovim zakonom davati u zakup trase i ugovarati pružanje usluga svim prevoznicima i u postojećem preduzeću koje se bavi prevozom robe i onima koji budu zainteresovani da voze našim prugama svoje robe ili usluge za svoje klijente, naravno i malim operaterima kojih na slobodnim tržištima u drugim razvijenim državama ima mogao bih reći u nekim državama i na stotine, ali to ne znači da oni koji su najopremljeniji, najsposobniji, najracionalniji, najkonkurentniji treba da brinu. Ne, naprotiv, to one koji imaju dovoljno voznih sredstava, znaju da organizuju ovaj posao, to treba da ih ohrabri da budu efikasniji, racionalniji i da ne brinu za svoju zastupljenost na jednom slobodnom tržištu. Ovo je za javni prevoz ili za prevoz putnika jedna posebna tema kojom treba da se u budućnosti bavimo pre svega sa pozicije ministarstva na jedan vrlo pažljiv način. Naravno da danas nema dovoljno putnika u našim vozovima i da to smanjuje prihode, a troškovi su gotovo fiksni ili potpuno fiksni kada organizujete jedan odlazak voza na bilo koju destinaciju, da li će voziti ovaj ili onaj broj putnika. Po tome se samo meri ukupan prihod, od prodaje karata, ali nikako i troškovi koji su vezani za osoblje koji opslužuju taj voz i za destinaciju troškova vuče, na destinacije o kojima govorimo. Nije jedini razlog to što naše pruge nisu dovoljno brze ili što naši vozovi nisu dovoljno kvalitetni. Nadam se da će u budućnosti i to biti promenjeno, jer govorimo o velikim ulaganjima u nabavci novih voznih sredstava i kredita i evropskih banaka i nekih vlada, pre svega Vlade Ruske Federacije. Tada ćemo opet stvoriti preduslove da možemo da ponudimo kvalitetnu uslugu, konforniju uslugu onima koji žele da koriste prevoz vozovima, naravno, uz poštovanje voznog reda, što je možda najvažnija činjenica, važnija od činjenice da prevoz vozovima nije skup ili da je naplata karata jako niska. Sve će to budućeg operatera u konkurenciji sa eventualno privatnim operaterima koji, po zakonu o kojem danas razgovaramo, mogu, ukoliko nabave vozna sredstva, da dobiju licencu i sertifikat o bezbednosti saobraćaja da obavljaju prevoz. Naravno da neće moći da konkurišu sa ekonomskom cenom karata, ali će sklapati ugovore sa lokalnim samoupravama, sa pokrajinom, sa Republikom i naravno bitna konkurencija na tržištu prevoza robe. Ne mislim da postojeći kapaciteti Akcionarskog društva "Železnice Srbije" u prevozu putnika ne mogu biti konkurentni, naprotiv, ali jesu. Obaveza budućeg upravljača infrastrukture, preduzeće koje će dobiti na upravljanje jeste kompletne pruge i objekte i organizovati saobraćaj za korisnike tih kapaciteta u prevozu robe i putnika. Biće veoma klizav teren. Tako kažem jer ćemo na jednoj strani imati ugovore iz kojih proizilazi povlačenje sredstava od Vlade Republike Srbije, bez kojih nema održavanja infrastrukture, unapređenja i organizacije saobraćaja, a da li će na drugoj strani moći da ispune svoje preuzete obaveze prema operaterima koji prema svojim klijentima takođe imaju obaveze. Nema alternative ovakvoj organizaciji. To je jedina moguća šansa za "Železnice Srbije" da postanu efikasnije, kvalitetnije i konkurentnije preduzeće od onog kakvo danas jesu. Time ćemo prestati da u javnom sektoru, pre svega u "Železnicama Srbije, vodimo socijalnu politiku. Svi delovi preduzeća će biti na tržištu upravljač infrastrukturom. Naravno, neće imati konkurenciju, ali će imati ugovorne obaveze prema resornom ministarstvu, odnosno Vladi Republike Srbije kao osnivaču. Ja tu polažem velike nade u nacionalni program železničke infrastrukture, koji je predviđen ovim zakonom, koji se usvaja na pet godina i koji predviđa sve elemente vezano za infrastrukturu, od snimanja stanja postojeće infrastrukture do kratkoročnih, srednjoročnih i dugoročnih planova i, naravno, godišnjeg izveštavanja upravljača infrastrukture sa velikim obavezama prema ministarstvu koje mu poverava ovu vrstu poslova. Šta vidim kao veliki kvalitet prelaska na jednu ovakvu organizaciju Akcionarskog društva "Železnice Srbije" koji proizilazi iz ovog zakona? Pre svega, napuštanje jednog utiska da su železnice trošak. To ni u jednoj državi u Evropi i na svetu nije tako. Železnice i ulaganje u železničku infrastrukturu i u razvoj železničkog saobraćaja je razvoj. To je ministar Mrkonjić više puta ponavljao i to tako zaista jeste. Nijedna država nije uspela da razvije svoju železničku infrastrukturu na neki zavidan nivo bez velikih ulaganja. To je prestižna stvar, to je državni resurs i mi nemamo tu nikakvu alternativu i ne treba da se bavimo proverom kalkulacija gde je jeftiniji prevoz, da li u drumskom saobraćaju, prevoz roba ili na železničkom. Naravno da je u ovim uslovima, kada država gradi i podržava puteve i samo na auto-putevima prvog reda naplaćuje drumarinu, efikasnije, brže i jeftinije u drumskom prevozu. Evropske zemlje koje se suočavaju sa problemom zagušenja na transportu roba i neekološkog karaktera prevoza roba na putevima, nameću obavezu i daju subvencije za prevoz roba železničkim saobraćajem. Država Švajcarska nije dobar primer jer je mnogo daleko od nas. Imala je referendum po tom pitanju – da li je obaveza onih koji transportuju robe na destinacijama gde postoji železnički saobraćaj, da svoje kontejnere transportuju železničkim prugama i preuzimaju na terminalima na destinacijama na koje su upućeni? Naravno da je to tako organizovano. Mi smo danas relativno daleko od toga ali pozdravljam intenciju zakona da obezbedi mogućnost za razvoj kombinovanog transporta. Znam da su rađene analize u ministarstvu u tom pravcu i siguran sam da ćemo napraviti određen pomak i u tom smislu. Ne treba više da govorimo o budućnosti ukoliko uspemo da u nekom pristojnom kratkom vremenu uradimo restrukturiranje u samom preduzeću i sačinimo nacionalni program železničke infrastrukture i već možda i u sledećoj budžetskoj godini, ali sporost je naša vrlina, ali neka to bude i u nekoj od narednih budžetskih godina. Ono što se danas zovu subvencije i idu na isplatu zarada u Železnicama Srbije da bude potpuno jasno ugovorno definisano izdvajanje iz budžeta. Da li će ona biti više ili niže u prvim godinama teško je proceniti. Ali da to više ne bude jasno uočljiv trošak železnica Srbije prema budžetu ili neko uzimanje od budžeta, nego da to bude ulaganje iz budžeta u razvoj jednog važnog resursa koji je danas zapostavljen decenijama unazad zbog nedovoljnog ulaganja i održavanje infrastrukture. Nemamo izbora oko toga da li ćemo graditi nove pruge, da li ćemo obnavljati postojeće, nema toga koji će u ovoj sali ili bilo gde, gde se odlučuje predložiti da, kao što je ministar rekao, da ukidamo pruge, da napuštamo Koridor 10, da stavljamo rampe. Govorim o besmislenim odlukama na našoj granici, da kažemo da dovde voz može, a dalje nema pruge, to se nikada neće dogoditi. Prema toma moramo brzo da reagujemo, sada više nemamo nikakvih zakonskih prepreka, nismo ih ni do sada imali. Uvek se suočavamo sa problemom nedovoljnih finansijskih sredstava, ali nacionalni program železničke infrastrukture predviđa i to kao obavezu da bude definisano. Siguran sam da će to biti iskorišćeno. Govorim afirmativno o ovom zakonu, jer zaista mislim da je interes svakog pojedinačno da uredimo ovu oblast i da železnički saobraćaj afirmišemo kao prioritetan, pre svega u prevozu robe i kao vrlo pogodan u prevozu putnika uprkos činjenicama da on jeste u nekim aspektima skuplji od drumskog saobraćaja, ali je u svim evropskim zemljama to prvi izvor zbog svoje ekološke karakteristike i zbog pomeranja tog velikog broja transportnih vozila sa zagušenih drumova, jer nemamo dovoljno kapaciteta na putevima. Mislim da ćemo ići u tom pravcu. Poslanička grupa Zajedno za Srbiju će glasati za ovaj zakon. Ne mislim da će on kroz amandmane pretrpeti neke dramatične promene. Neke amandmane sam video i oni su samo jedno tehničko poboljšanje postojećeg teksta, tako da mislim da ćemo na ovaj način još jednom podvlačim, stvoriti preduslove da uvedemo red u železnički saobraćaj i da preduzeće restruktuiramo u pravcu u kome je intencija i ovog zakona, da ga učinimo efikasnim i sposobnim da se integriše u mrežu evropskih pruga, jednog dana konačno i u EU.
Hvala. Prošle nedelje Ustavni sud Srbije odlučio je da pojedine odredbe Statuta AP Vojvodine nisu u skladu sa Ustavom Republike Srbije i dao rok od šest meseci da se Statut uskladi sa Ustavom. Odluka Ustavnog Suda mora se poštovati i potrebno je pronaći način da se Statut Vojvodine uskladi sa Ustavom. Na tom putu moraju da sarađuju i republička i pokrajinska administracija. Zato danas postavljam pitanje predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije gospodinu Stefanoviću i predsedniku Skupštine AP Vojvodine, gospodinu Pastoru - šta će uraditi i koje mere će preduzeti da se ispoštuje rok od šest meseci koji je dao Ustavni sud kako građani Vojvodine ne bi trpeli? Vojvodinom više ne možemo da se bavimo samo usput iz ugla stranačkih i republičkih interesa ili kada nas opomene Ustavni sud, već Vojvodinom moramo da se bavimo državotvorno, jer u suprotnom od riznice Srbije napravićemo pustinju. Već sada je Vojvodina nerazvijen region sa nezaposlenošću iznad i prosekom plate ispod republičkog proseka sa poljoprivredom koja je neiskorišćen resurs. Ono što takođe brine je i da je Vojvodina unutar sebe centralizovana i neravnomerno razvijena. Ujedinjeni regioni Srbije podržavaju autonomiju Vojvodine, ali višeslojnu autonomiju što podrazumeva formiranje Srema, Banata i Bačke kao posebnih oblasti i uspostavljanje specijalnog statusa za grad Novi Sad što bi omogućilo da se Vojvodina ravnomerno razvija i da svi građani Vojvodine osete blagodeti autonomije. To podrazumeva da se bez dodatnih troškova izbora od postojećih poslanika koji su izabrani za Skupštinu Vojvodine formiraju saveti ili oblasne skupštine za svaku oblast Srem, Banat i Bačku koji bi zatim dalje birali takozvanu lokalnu Vladu kojoj bi bile poverene određene nadležnosti, prvenstveno iz oblasti ekonomskog razvoja, infrastrukture, ekologije, kulture i sporta. Ujedinjeni regioni Srbije podržavaju decentralizaciju Vojvodine sa jednakim šansama za sve gradove i opštine. Kada Vojvođani pitaju – gde su naši novci, oni treba ne samo da pogledaju ka Beogradu, već treba da pogledaju i ka Novom Sadu. Tada verovatno ne bismo došli u situaciju da se iz pokrajinskog budžeta odvoji 300 miliona dinara za suzbijanje komaraca, a samo 200 miliona za ravnomerni regionalni razvoj Vojvodine ili samo 160 miliona za politiku zapošljavanja. Da li su komarci u Vojvodini duplo veći problem od nezaposlenosti? Očigledno je da je i sazrelo vreme za promenu Ustava kojim bi se omogućila politička regionalizacija Srbije. Tada se Vojvodinom, ali ostalim delovima Srbije ne bismo bavili ad hok. Ustavne promene su neophodne kako bi u Srbiji svi dobili šansu da formiraju svoje regione i kako bi koncept regionalizacije i decentralizacije mogao da bude sproveden u praksi. Ujedinjeni regioni Srbije traže promenu Ustava kojom bi Srbija trebalo da postane zemlja sedam regiona sa tri nivoa vlasti, republičkom, pokrajinskom i lokalnom. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Pretpostavljam da i vi znate da se radi o članu 27, koji reklamiram. Molim vas da se starate o primeni Poslovnika i da nam omogućite uslove za rad. Malo pre dok sam govorila, ja nisam mogla sebe da čujem. Poslanici SNS, sad su se malom utišali, mahom zato što su izašli iz sale, ali, molim vas, mi ne možemo ovako raditi. To je jedina moja molba i intervencija i mislim da to i vi vidite, da se ne može raditi u ovakvim uslovima. Vi ste ih opomenuli, očigledno bezuspešno, a ako je danas zaista neradan dan, dajte da se to kaže pa da ni ne pokušavamo da radimo. Hvala. (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.) Zahvaljujem, gospođo predsednice. Pretpostavljam da i vi znate da se radi o članu 27, koji reklamiram. Molim vas da se starate o primeni Poslovnika i da nam omogućite uslove za rad. Malo pre dok sam govorila, ja nisam mogla sebe da čujem. Poslanici SNS, sad su se malom utišali, mahom zato što su izašli iz sale, ali, molim vas, mi ne možemo ovako raditi. To je jedina moja molba i intervencija i mislim da to i vi vidite, da se ne može raditi u ovakvim uslovima. Vi ste ih opomenuli, očigledno bezuspešno, a ako je danas zaista neradan dan, dajte da se to kaže pa da ni ne pokušavamo da radimo. Hvala. (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.)
Reč ima ministar Mrkonjić. Reč ima ministar Mrkonjić.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Jel mogu da vam odgovorim, ili hoćete zbirno? Član 27, da se predsednik stara o primeni ovog Poslovnika, saziva sednicu, predstavlja Narodnu skupštinu, predsedava i vrši i druge poslove u skladu sa zakonom i ovim Poslov-nikom. Smatram da sam učinila sve da atmosfera u parlamentu bude odgovarajuća i da možemo da radimo. Sad je tišina. Čak nisam ni reagovala kada su pojedini poslanici vrlo glasno dobacivali za vreme postavljanja pitanja poslanika Zorana Babića, jer smatram da ne treba baš da se ponašam kao u školi i da odraslim ljudima stalno nešto govorim. Ali, u pravu ste, bila je velika buka. Nastavićemo da radimo u sasvim primerenom tonu. Danas je, naravno, radni dan. Mi imamo Zakonom određene praznike kada parlament ne radi, ili kada se mi dogovorimo da bude neradan dan. Ako želite, mi ćemo glasati? (Ne) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite. Jel mogu da vam odgovorim, ili hoćete zbirno? Član 27, da se predsednik stara o primeni ovog Poslovnika, saziva sednicu, predstavlja Narodnu skupštinu, predsedava i vrši i druge poslove u skladu sa zakonom i ovim Poslov-nikom. Smatram da sam učinila sve da atmosfera u parlamentu bude odgovarajuća i da možemo da radimo. Sad je tišina. Čak nisam ni reagovala kada su pojedini poslanici vrlo glasno dobacivali za vreme postavljanja pitanja poslanika Zorana Babića, jer smatram da ne treba baš da se ponašam kao u školi i da odraslim ljudima stalno nešto govorim. Ali, u pravu ste, bila je velika buka. Nastavićemo da radimo u sasvim primerenom tonu. Danas je, naravno, radni dan. Mi imamo Zakonom određene praznike kada parlament ne radi, ili kada se mi dogovorimo da bude neradan dan. Ako želite, mi ćemo glasati? (Ne) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Zahvaljujem se i zaboravio sam da kažem kada sam rekao da je ovde predsednik Upravnog odbora Železnica, gospodin Anđelković, da je i Mića Marković, dojučerašnji generalni direktor Železnica. Zahvaljujem mu se na svemu što je radio zajedno sa mnom i sa Anđelkovićem. Mićo, hvala ti. Zahvaljujem se i zaboravio sam da kažem kada sam rekao da je ovde predsednik Upravnog odbora Železnica, gospodin Anđelković, da je i Mića Marković, dojučerašnji generalni direktor Železnica. Zahvaljujem mu se na svemu što je radio zajedno sa mnom i sa Anđelkovićem. Mićo, hvala ti.
Poštovani narodni poslanici, ovom prilikom bih postavio pitanje Ministarstvu pravde i državne uprave ili Ministarstvu za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu ili i jednom i drugom ministarstvu, pošto zaista ne znam kome pripada tema o kojoj ću da govorim, a to je problem Zakona o ministarstvima, razume se, a ne ove teme. Naime, pitanje je kada će ta ministarstva ili jedno od njih, a Vlada da usvoji to, napraviti i sačiniti Predlog zakona o nadležnosti AP Vojvodine ili predlog zakona ili predlog izmena zakona o nadležnostima? Ustavni sud Srbije je doneo svoju odluku o ovom pitanju, koje je pokrenula DSS u ovom parlamentu pre četiri godine. Tu odluku je doneo pre godinu i po dana, u maju 2012. godine i tom odlukom su poništene neke odredbe, ali ne samo neke nego značajne, suštinske odredbe tog zakona i veliki broj tih odredaba, 22. Od tada niko nije našao za shodno da donese predlog zakona. U međuvremenu za ovih godinu i po dana Vojvodina je funkcionisala po svom Statutu, koji je samim tim što su odredbe zakona bile stavljene van snage, bio neustavan, sve do momenta kada to zaista može da se kaže, na osnovu nove odluke Ustavnog suda od pre neki dan, da je i Statut neustavan. Primećujete kako se vreme odugovlači i kako se vreme kupuje i kako se ništa ne radi na ovom važnom planu za državnu organizaciju Srbije. Jednostavno imamo jedan prazan hod pravni za funkcionisanje Vojvodine i za to u ovom trenutku veliku odgovornost nosi Vlada baš zato što nije na vreme donela predlog zakona o kome govorim i za koji tražim da nam da odgovor – da li će ga doneti i kada će ga doneti? Da je Vlada blagovremeno učinila svoj deo posla i dao parlamentu taj predlog, da je parlament taj predlog usvojio posle diskusije, izmena itd, verovatno da bi Ustavni sud imao više razloga da stavi van snage određene odredbe Statuta Vojvodine i verovatno da bi taj Statut brže da se usaglasi sa tim zakonom. Sve vreme se zapravo ništa nije radilo i to jeste problem Vojvodine danas što se Ustav ne primenjuje. U Vojvodine zapravo i u Srbiji šire postoji jedna dosta perverzna konstitucionalna logika koja kaže da bi zapravo Ustav trebao da bude statutaran, a ne Statut ustavan i po toj logici se zapravo traži promena Ustava i lakše je promeniti Ustav nego ga primeniti. To je ta perverzija političkog i ustavnog života u Srbiji. Pre nekoliko godina, pre četiri godine sam postupak je bio neustavan. Ako se sećate, prvo je donet Statut u Pokrajinskom parlamentu, pa se onda na osnovu tog Statuta donosio Zakon o nadležnostima. U ustavnom zakonu se nalaže drugačije – prvo, Zakon o nadležnostima pa onda Statut prema tom zakonu. Ali i sada posle četiri godine se ne postupa tako i to jeste moje pitanje za Vladu – zašto Vlada nije učinila svoj deo posla? Ustavni sud je sporovozno, puževskim koracima uradio svoj deo posla posle četiri godine, ali hajde nešto je uradio. Doduše, i on je u ovoj odluci o ustavnosti Statuta doneo jedan član koji kaže da će se odluka primeniti za šest meseci tj. primeniti za šest meseci ukoliko Vlada ne učini nešto u usaglašavanju sa Ustavom. Tih šest meseci je opet kupovina vremena zato što se polako indukuje diskusija o Ustavu Srbije pa se samo insistira da se Ustav promeni, pa onda Ustavni sud, pošto je lojalan prema Vladi, ostavlja maksimalan period, koji mu inače zakon dopušta, od šest meseci da se i taj Statut usaglasi ili ako hoćete, da se promeni Ustav. Sada snage koje su za promenu Ustava imaju šansu da forsiraju u javnom životu tu raspravu. Imate jednu sportsku disciplinu koja se u našem političkom životu jako razvila, a to je bacanje kladiva na Ustav Srbije, a niko ne gleda da li treba menjati i zakon i Statut prema onim odredbama kako je to Ustav zahtevao, a te odredbe nisu specifične odredbe Srbije i njenog političkog života i njene države, nego su zapravo način kako se akti o teritorijalnim jedinicama donose u svim državama koje imaju sud nacionalne teritorijalne jedinice, od federalnih jedinica, regiona itd. Jedino u Srbiji ide naopako, kako pre četiri godine, tako i sada. Zbog toga je ovo pitanje i molili bismo brzi odgovor, da bismo nastavili u parlamentu da diskutujemo o tome. Hvala.
Poštovana predsednice, reklamiram član 87. i 107. Naime, u članu 87. se govori o radnom vremenu Narodne skupštine, a u članu 107. se govori o ugledu Narodne skupštine. U članu 87. gde se govori o radnom vremenu, nigde se ne govori o izletima za vreme radnog vremena, niti se govori o tome da neki poslanici daju kvorum i da posle toga idu na neka stranačka dešavanja. Pitam vas predsednice, da li su i ostale poslaničke grupe, šefovi poslaničkih grupa dobili poziv za otvaranje mosta koji danas otvaraju premijer Republike Srbije i Republike Kine, odnosno koja je to posebna zasluga poslanika SNS da njih čekaju autobusi ispred Narodne skupštine Republike Srbije, a neće učestvovati u ovoj raspravi i od čijih para su ti autobusi plaćeni? Oni su pre četiri dana znali za otvaranje mosta, dok još niko nije znao i sada ćemo sedeti ovde i pričati sami sebi da nam prihvate amandmane, dok će oni ići na izlet. Kakav je to način? Gde u Poslovniku Narodne skupštine piše da poslanici za vreme radnog vremena mogu da idu na stranačka dešavanja ili na izlete? (Vladimir Đukanović, s mesta: Kakvo stranačko dešavanje?) Jeste stranačko zato što ide samo jedna stranka. Poštovana predsednice, reklamiram član 87. i 107. Naime, u članu 87. se govori o radnom vremenu Narodne skupštine, a u članu 107. se govori o ugledu Narodne skupštine. U članu 87. gde se govori o radnom vremenu, nigde se ne govori o izletima za vreme radnog vremena, niti se govori o tome da neki poslanici daju kvorum i da posle toga idu na neka stranačka dešavanja. Pitam vas predsednice, da li su i ostale poslaničke grupe, šefovi poslaničkih grupa dobili poziv za otvaranje mosta koji danas otvaraju premijer Republike Srbije i Republike Kine, odnosno koja je to posebna zasluga poslanika SNS da njih čekaju autobusi ispred Narodne skupštine Republike Srbije, a neće učestvovati u ovoj raspravi i od čijih para su ti autobusi plaćeni? Oni su pre četiri dana znali za otvaranje mosta, dok još niko nije znao i sada ćemo sedeti ovde i pričati sami sebi da nam prihvate amandmane, dok će oni ići na izlet. Kakav je to način? Gde u Poslovniku Narodne skupštine piše da poslanici za vreme radnog vremena mogu da idu na stranačka dešavanja ili na izlete? (Vladimir Đukanović, s mesta: Kakvo stranačko dešavanje?) Jeste stranačko zato što ide samo jedna stranka.
Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojana Đorđević. Izvolite.
Molim vas, ja ću odgovoriti. Molim vas, ja ću odgovoriti.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, cenjene kolege, narodne poslanice i narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa SDPS podržava Predlog zakona o Železnici jer smatra da su predložena rešenja u najvećoj meri dobra, a da se eventualni manji nedostaci na koje neki delovi iz stručne javnosti ukazuju, mogu ukloniti amandmanima. U svom izlaganju se neću baviti svim mnogobrojnim problemima sa kojima se suočavaju železnice Srbije, samim tim i država koja pokriva njihove gubitke, ali i građani koji su žrtve nekvalitetnog železničkog transporta i koji na kraju krajeva plaćaju ceh svih pogrešnih odluka donetih u prošlosti u sektoru železničkog saobraćaja. Bez obzira na to što se sa ovom tvrdnjom slaže svaki građanin Srbije, samim tim i poslanička grupa SDPS i što je ovaj problem izuzetno ozbiljan, to nije tema današnje rasprave pa ću bavljenje njome ostaviti za neku drugu priliku, na primer kada budu donošeni neki budući budžeti u kojima ćemo moći da vidimo efekte ovog zakonskog rešenja ili nekim kolegama koje nađu za shodno da o tome ipak govore danas, što je njihovo legitimno pravo. Ne retko se čuju povici na železnicama Srbije, kako ih nazivaju najvećim gubitašima u Srbiji, a da se pritom zanemaruje činjenica da je sistem železničkog saobraćaja sistematskih, nenamerno, ali nemarno uništavan godinama, pa rekao bih čak i decenijama, potpuno ne tržišnim poslovanjem, što ga je dovelo u poziciju nesposobnosti generisanja proste reprodukcije, o novim investicijama da i ne govorim. Kada se tako jednostrano govori o železnici, a znamo da je mnogo lakše kritikovati nego nešto konkretno ponuditi i raditi, previše često se zaboravljaju komparativne prednosti železničkog transporta u odnosu na druge vidove transporta, pa bih kolege poslanike i građane podsetio na to da železnica ima daleko bolju mogućnost i veću efikasnost masovnog prevoza i robe i putnika od svih ostalih vidova saobraćaja. Jedini koji je uporediv je vodni transport u smislu cene, ali ne i u smislu brzine. Železnica ima daleko manju potrošnju pogonske energije u odnosu na masu prevezenog transporta, odnosno tereta, oko 40% potrošnje u odnosu na putni saobraćaj, a vrlo približnu potrošnju pogonske energije u odnosu na vodni saobraćaj. Ima daleko manje negativne ekološke posledice. Troškovi ekološki štete od saobraćaja u EU iznose oko 4,6% nacionalnog dohotka, od čega je 92% drumskog saobraćaja, 7% je vazdušni saobraćaj, a svega 1,7% na železnički saobraćaj. Ima daleko veću bezbednost u odnosu na druge vidove saobraćaja u odnosu broja poginulih u saobraćajnim nesrećama za isti obim prevoza. Između železničkog i drumskog saobraćaja je 1:100, a povređenih je 1:3.500. Konačno, mogućnost odvijanja saobraćaja u gotovo svim meteorološkim uslovima, zatim udobnost putovanja. Uporedimo avionski prevoz i železnički prevoz gde avionski prevoz ne postoji između centara gradova, a železnički postoji. U avionskom prevozu je nemoguće koristiti danas nezaobilazne elektronske uređaje kao što su računari ili mobilni telefoni, a u železničkom jeste. Da ne govorimo o odsustvu čekanja na ukrcavanje i iskrcavanje koje kod avionskog saobraćaja je nešto što troši priličnu količinu vremena, a toga u železničkom saobraćaju nema. Kada na to dodamo i današnje velike brzine transporta koje postoje, na žalost ne u svim zemljama ali u nekim zemljama EU onda vidimo koliko mnogo komparativnih prednosti ima železnicaodnosu na druge vidove transporta. Kada se uzme u obzir sve gore navedeno nije teško zaključiti kakvu pažnju železnički transport treba da ima u svakoj zemlji koja strateški razmišlja i koja brine o sebi i svojoj budućnosti. Verujem da dobar broj nabrojanih vrlina železničkog transporta ne važi u potpunosti u našim uslovima, ali to nije dobrim delom i produkt lošeg vođenja politike poslednjih decenija. Greške iz prošlosti se ne mogu ispraviti preko noći, ali da bi se uopšte ispravile potrebno je načiniti prvi korak, a to je stvaranje pretpostavki za unapređenje sistema Železnica Srbije. To je jedino moguće učiniti donošenjem zakona koji bi uvažio realnost u kojoj živimo i u zadatim uslovima pokušao da korišćenjem najboljih primenjivih svetskih praksi, naglasak je na primenjivih, učini da sve prednosti železničkog transporta postanu dostupne i građanima Srbije. Predlog zakona koji se nalazi pred nama ne treba posmatrati kao neko konačno rešenje svih problema, daleko od toga. On treba da predstavlja dobar osnov za nadgradnju koja bi mogla da, nažalost, najmanje na srednji rok, ne tako brzo, da željene rezultate. Na nesreću, po našem starom dobrom običaju, sa reformama i donošenjem ovog zakona prilično kasnimo. Na primer, rok za usvajanje reformisanog Zakona o železnici nam je prema SSP sa EU istekao pre otprilike dve godine i prema informacijama koje sam dobio. Da ne bi bilo nesporazuma, kašnjenje u donošenju ovog zakona nije samo pitanje pridruženja EU. Ono je mnogo više pitanje održivosti sistema železničkog saobraćaja u Srbiji i ostanka, da ne kažem, opstanka u evropskom sistemu železnica. Sumnjam da čak i najogorčeniji protivnici EU žele da putovanje železnicom u bilo koju stranu zemlju postane noćna mora za građane Srbije. Dakle, najhitnije donošenje ovog zakona predstavlja imperativ. Koji su to najvažniji noviteti koje ovaj zakon donosi? Proširenje ingerencija Direkcije za železnice, donošenje petogodišnjeg nacionalnog programa železničke infrastrukture, koji će na predlog Vlade Republike Srbije usvajati Narodna skupština, a čije će godišnje sprovođenje nadgledati Vlada i o tome izveštavati Skupštinu, uklanjanje u praksi uočenih nedostataka prethodnog zakonskog rešenja, osavremenjivanje zakona i njegovo prilagođavanje novim direktivama EU i izmeštanje odredbi koje se odnose na bezbednost železničkog saobraćaja u zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Mada je Direkcija za železnicu osnovana još 2004. godine i od tada obavlja svoje zakonom predviđene nadležnosti, u praksi se pokazalo da njena uloga treba da bude daleko značajnija, a to od nas, istini za volju, očekuje, odnosno zahteva i Brisel, odnosno EU. Postojanje i proširenje ingerencija Direkcije za železnicu nije nešto što treba da zabrinjava građane, jer to nije nikakva nova politička varka za zapošljavanje stranačkih kadrova, već naša obaveza u procesu pristupanja EU. Podsetiću da je Direkcija za železnicu naslednica Zajednice jugoslovenskih železnica, dakle tela koje je postojalo tridesetak godina pre nje, a zarad nevernih Toma, reći ću i da npr. novopečena članica EU Hrvatska ima dve agencije koje obavljaju isti posao koji je u ovom trenutku, odnosno koji će nakon donošenja ovog zakona biti poveren Direkciji za železnice. Dakle, pre bi se reklo da je ovo rešenje ekonomično, nego da je ono rasipničko. Zbog nedostatka vremena neću ulaziti u sve nove nadležnosti Direkcije, već ću umesto toga značaj proširenja njenih ingerencija pokušati da pokažem na dva ilustrativna primera. Prvi je taj da će od 1. juna 2013. godine teretni vagoni Železnice Srbije moći da pređu granicu Srbije sa bilo kojom drugom stranom zemljom isključivo ako budu dobili registraciju za koju je ovlašćena Direkcija za železnice i to sa njenim novim ovlašćenjima. Dakle, kada ne bismo po hitnom postupku doneli ovaj zakon, doveli bismo se u situaciju da bismo 1. juna 2013. godine imali naše vagone zaustavljene na granicama. Druga stvar koja je vrlo važna među mnogim novim ovlašćenjima koje dobija Direkcija za železnicu ovim novim zakonskim rešenjem jeste da usvajanjem svih potrebnih standarda i dobijanjem svih potrebnih sertifikata mi otvaramo nove perspektive za našu industriju vagona, a znamo u kakvom je stanju naša industrija vagona i koje smo sve probleme imali u prethodnom periodu, naročito neke vezane za privatizaciju u ovoj industriji, koja je nekada bila jedna od perjanica naše industrije. Dakle, njoj otvaramo nove perspektive time što će ona moći da proizvodi i remontuje vagone za evropske železnice, što u ovom trenutku nije moguće. Što se tiče nacionalnog programa železničke infrastrukture, on predstavlja planski akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Bilo je krajnje vreme, usudio bih se da kažem, da se rešavanje problema srpskih železnica pristupi strateški i da se traže sistemska trajna rešenja, umesto parcijalnih, odnosno da se na rešenjima radi sistematski, a ne ad hok gašenjem požara, a onda guranjem preostalih nerešenih problema pod tepih. Novim konceptom organizacije železnice u Srbiji, zasnovane na njenoj podeli na dve zasebne celine u železničkom saobraćaju, trebalo bi da se postigne, kako je rekao i ministar, efikasnije upravljanje železničkim sistemom, ali rekao bih i veći stepen transparentnosti u poslovanju Železnice Srbije, što su i jedno i drugo bile ne male boljke u prethodnom periodu. Obaveza razdvajanja infrastrukture od prevoza roba i usluga je, doduše, postojalo i u prethodnom zakonu iz 2005. godine, ali nije bila potpuno jasno definisana, niti je imala imperativni ton. Sada se to preciznije i daleko striktnije definiše, čime se konačno otvara prostor za toliko potrebno uvođenje konkurencije u železnički prevoz. Očekivani efekti ove mere su smanjenje opterećenja budžeta po osnovu subvencionisanja Železnice Srbije, ali i povećanje kvaliteta železničkog prevoza. Naime, u budućnosti će svi korisnici, a pod tim podrazumevam Železnice Srbije, ali i neke nove operatere, plaćati pristup železničkoj infrastrukturi, s tim što će država subvencionisati poslovanje upravljača infrastrukturom, dakle, razliku između naplate koju su oni ostvarili i troškova koje imaju, a koji će verovatno biti, makar u nekom početnom periodu, koji može da potraje, veći, jer je njegova ekonomska pozicija, dakle, upravljača infrastrukturom, u ovom trenutku neodrživa. Sa druge strane, javni železnički prevoznik više neće biti u obavezi da zadrži sve nerentabilne linije, osim onih za koje su država ili organ lokalne samouprave posebno zainteresovani, u kom slučaju će oni biti u obavezi da pokriju gubitke u poslovanju na tim linijama. Dakle, imamo jednu ekonomski i tržišno daleko bolje uređenu situaciju. Time će se stvoriti osnov da uz nezaobilaznu i hitnu racionalizaciju poslovanja makar domaći železnički prevoznik, ovde govorim samo o delu Železnica Srbije, koji će se nakon njenog cepanja, da tako kažem, odnosno kako se kaže drukčije – spin ofa, baviti isključivo prevozom putnika i robe, postane rentabilna kompanija u nekom narednom periodu. Što se tiče ne pokrivenih linija, na njima će šansu dobiti neki novi zainteresovani operateri, koji će možda uz posredovanje boljih modela poslovanja biti u stanju da na njima ostvare pozitivne rezultate. Naravno, njihovo pravo nije ograničeno samo na one linije za koje nije zainteresovana Železnica Srbije, već i za neke druge linije, čime stvaramo praktično jedan sistem u kome će konkurencija jačati, što će opet posledično kreirati uslove za povećanje kvaliteta železničkog saobraćaja u Srbiji. Kada na to dodamo činjenicu da nam, da tako kažem, na vrata kuca ruski kredit vredan 800 miliona dolara, namenjen unapređenju železničke infrastrukture u najvećem delu, jedan deo je namenjen kupovini, koliko sam razumeo, dvadesetak lokomotiva, ali to je svakako manji deo od tih 800 miliona, a rekao bih da je ovo jedna od prvih, ako ne i prva ozbiljna investicija u železnice u poslednjih nekoliko decenija, onda ima razloga za optimizam, pod uslovom da se ubuduće sistemom železnica, odnosno čitavog železničkog saobraćaja postupa, kako to naš narod kaže, domaćinski. Što se tiče odredbi koje se odnose na bezbednost železničkog saobraćaja, a koje su izmeštene iz Zakona o železnicama u zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, koji još uvek, nažalost, nije donet, one gotovo da stvaraju, izvinjavam se što ću morati da upotrebim možda prejake reči, ali takve sam informacije dobio od nekih delova stručne javnosti, neku vrstu pravnog vakuuma ili interegnuma. Zakon koji sada reguliše tu oblast, a koji je star tridesetak godina, je zastareo i u delimičnoj koliziji, takve sam informacije dobio, sa rešenjima iz novog Zakona o železnicama, te se najhitnije donošenje zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice nameće kao imperativ. Da zaključim, ovaj Zakon o železnici se u ovom obliku koji je danas pred nama ne može smatrati idealnim rešenjem, ukoliko takva rešenja uopšte i postoje, čak bih se usudio da kažem ni dugoročnim. Ne želim ovim da sejem paniku kod naroda da će se stalno donositi neki novi zakoni. Da ne budem pogrešno shvaćen, ne znači da je ovaj predlog zakona loš. Naprotiv, predlog je dobar jer on predstavlja kompromis najboljih evropskih praksi i naših trenutnih realnih mogućnosti i kapaciteta. Najbolju potvrdu tome predstavlja pozitivna kritika koju je dobio od EU, bez obzira na to što ne sadrži sve ono što je od nas u ovom trenutku, rekao bih, nerealno traženo. Puko prepisivanje direktiva EU ili zakona iz nekih od njenih članica bilo bi mrtvo slovo na papiru, jer Železnica Srbije, ovakva kakva jeste u ovom trenutku, nije u stanju da se suoči sa svim izazovima koje bi takva zakonska rešenja pred njega postavila. To ne znači da na unapređenju ovog zakonskog rešenja kroz neke buduće izmene i dopune, kada se steknu uslovi za tako nešto, ne treba u budućnosti raditi. Prvi korak predstavlja donošenje u najkraćem mogućem roku zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, koje se prema mojim informacijama, a i ministar može da potvrdi da li su tačne, očekuje u narednih nekoliko meseci. Da ponovim, poslanička grupa SDPS smatra da Predlog zakona o železnici predstavlja poboljšanje ranijih rešenja, te će ga u tom smislu i podržati. Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, cenjene kolege, narodne poslanice i narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa SDPS podržava Predlog zakona o Železnici jer smatra da su predložena rešenja u najvećoj meri dobra, a da se eventualni manji nedostaci na koje neki delovi iz stručne javnosti ukazuju, mogu ukloniti amandmanima. U svom izlaganju se neću baviti svim mnogobrojnim problemima sa kojima se suočavaju železnice Srbije, samim tim i država koja pokriva njihove gubitke, ali i građani koji su žrtve nekvalitetnog železničkog transporta i koji na kraju krajeva plaćaju ceh svih pogrešnih odluka donetih u prošlosti u sektoru železničkog saobraćaja. Bez obzira na to što se sa ovom tvrdnjom slaže svaki građanin Srbije, samim tim i poslanička grupa SDPS i što je ovaj problem izuzetno ozbiljan, to nije tema današnje rasprave pa ću bavljenje njome ostaviti za neku drugu priliku, na primer kada budu donošeni neki budući budžeti u kojima ćemo moći da vidimo efekte ovog zakonskog rešenja ili nekim kolegama koje nađu za shodno da o tome ipak govore danas, što je njihovo legitimno pravo. Ne retko se čuju povici na železnicama Srbije, kako ih nazivaju najvećim gubitašima u Srbiji, a da se pritom zanemaruje činjenica da je sistem železničkog saobraćaja sistematskih, nenamerno, ali nemarno uništavan godinama, pa rekao bih čak i decenijama, potpuno ne tržišnim poslovanjem, što ga je dovelo u poziciju nesposobnosti generisanja proste reprodukcije, o novim investicijama da i ne govorim. Kada se tako jednostrano govori o železnici, a znamo da je mnogo lakše kritikovati nego nešto konkretno ponuditi i raditi, previše često se zaboravljaju komparativne prednosti železničkog transporta u odnosu na druge vidove transporta, pa bih kolege poslanike i građane podsetio na to da železnica ima daleko bolju mogućnost i veću efikasnost masovnog prevoza i robe i putnika od svih ostalih vidova saobraćaja. Jedini koji je uporediv je vodni transport u smislu cene, ali ne i u smislu brzine. Železnica ima daleko manju potrošnju pogonske energije u odnosu na masu prevezenog transporta, odnosno tereta, oko 40% potrošnje u odnosu na putni saobraćaj, a vrlo približnu potrošnju pogonske energije u odnosu na vodni saobraćaj. Ima daleko manje negativne ekološke posledice. Troškovi ekološki štete od saobraćaja u EU iznose oko 4,6% nacionalnog dohotka, od čega je 92% drumskog saobraćaja, 7% je vazdušni saobraćaj, a svega 1,7% na železnički saobraćaj. Ima daleko veću bezbednost u odnosu na druge vidove saobraćaja u odnosu broja poginulih u saobraćajnim nesrećama za isti obim prevoza. Između železničkog i drumskog saobraćaja je 1:100, a povređenih je 1:3.500. Konačno, mogućnost odvijanja saobraćaja u gotovo svim meteorološkim uslovima, zatim udobnost putovanja. Uporedimo avionski prevoz i železnički prevoz gde avionski prevoz ne postoji između centara gradova, a železnički postoji. U avionskom prevozu je nemoguće koristiti danas nezaobilazne elektronske uređaje kao što su računari ili mobilni telefoni, a u železničkom jeste. Da ne govorimo o odsustvu čekanja na ukrcavanje i iskrcavanje koje kod avionskog saobraćaja je nešto što troši priličnu količinu vremena, a toga u železničkom saobraćaju nema. Kada na to dodamo i današnje velike brzine transporta koje postoje, na žalost ne u svim zemljama ali u nekim zemljama EU onda vidimo koliko mnogo komparativnih prednosti ima železnicaodnosu na druge vidove transporta. Kada se uzme u obzir sve gore navedeno nije teško zaključiti kakvu pažnju železnički transport treba da ima u svakoj zemlji koja strateški razmišlja i koja brine o sebi i svojoj budućnosti. Verujem da dobar broj nabrojanih vrlina železničkog transporta ne važi u potpunosti u našim uslovima, ali to nije dobrim delom i produkt lošeg vođenja politike poslednjih decenija. Greške iz prošlosti se ne mogu ispraviti preko noći, ali da bi se uopšte ispravile potrebno je načiniti prvi korak, a to je stvaranje pretpostavki za unapređenje sistema Železnica Srbije. To je jedino moguće učiniti donošenjem zakona koji bi uvažio realnost u kojoj živimo i u zadatim uslovima pokušao da korišćenjem najboljih primenjivih svetskih praksi, naglasak je na primenjivih, učini da sve prednosti železničkog transporta postanu dostupne i građanima Srbije. Predlog zakona koji se nalazi pred nama ne treba posmatrati kao neko konačno rešenje svih problema, daleko od toga. On treba da predstavlja dobar osnov za nadgradnju koja bi mogla da, nažalost, najmanje na srednji rok, ne tako brzo, da željene rezultate. Na nesreću, po našem starom dobrom običaju, sa reformama i donošenjem ovog zakona prilično kasnimo. Na primer, rok za usvajanje reformisanog Zakona o železnici nam je prema SSP sa EU istekao pre otprilike dve godine i prema informacijama koje sam dobio. Da ne bi bilo nesporazuma, kašnjenje u donošenju ovog zakona nije samo pitanje pridruženja EU. Ono je mnogo više pitanje održivosti sistema železničkog saobraćaja u Srbiji i ostanka, da ne kažem, opstanka u evropskom sistemu železnica. Sumnjam da čak i najogorčeniji protivnici EU žele da putovanje železnicom u bilo koju stranu zemlju postane noćna mora za građane Srbije. Dakle, najhitnije donošenje ovog zakona predstavlja imperativ. Koji su to najvažniji noviteti koje ovaj zakon donosi? Proširenje ingerencija Direkcije za železnice, donošenje petogodišnjeg nacionalnog programa železničke infrastrukture, koji će na predlog Vlade Republike Srbije usvajati Narodna skupština, a čije će godišnje sprovođenje nadgledati Vlada i o tome izveštavati Skupštinu, uklanjanje u praksi uočenih nedostataka prethodnog zakonskog rešenja, osavremenjivanje zakona i njegovo prilagođavanje novim direktivama EU i izmeštanje odredbi koje se odnose na bezbednost železničkog saobraćaja u zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Mada je Direkcija za železnicu osnovana još 2004. godine i od tada obavlja svoje zakonom predviđene nadležnosti, u praksi se pokazalo da njena uloga treba da bude daleko značajnija, a to od nas, istini za volju, očekuje, odnosno zahteva i Brisel, odnosno EU. Postojanje i proširenje ingerencija Direkcije za železnicu nije nešto što treba da zabrinjava građane, jer to nije nikakva nova politička varka za zapošljavanje stranačkih kadrova, već naša obaveza u procesu pristupanja EU. Podsetiću da je Direkcija za železnicu naslednica Zajednice jugoslovenskih železnica, dakle tela koje je postojalo tridesetak godina pre nje, a zarad nevernih Toma, reći ću i da npr. novopečena članica EU Hrvatska ima dve agencije koje obavljaju isti posao koji je u ovom trenutku, odnosno koji će nakon donošenja ovog zakona biti poveren Direkciji za železnice. Dakle, pre bi se reklo da je ovo rešenje ekonomično, nego da je ono rasipničko. Zbog nedostatka vremena neću ulaziti u sve nove nadležnosti Direkcije, već ću umesto toga značaj proširenja njenih ingerencija pokušati da pokažem na dva ilustrativna primera. Prvi je taj da će od 1. juna 2013. godine teretni vagoni Železnice Srbije moći da pređu granicu Srbije sa bilo kojom drugom stranom zemljom isključivo ako budu dobili registraciju za koju je ovlašćena Direkcija za železnice i to sa njenim novim ovlašćenjima. Dakle, kada ne bismo po hitnom postupku doneli ovaj zakon, doveli bismo se u situaciju da bismo 1. juna 2013. godine imali naše vagone zaustavljene na granicama. Druga stvar koja je vrlo važna među mnogim novim ovlašćenjima koje dobija Direkcija za železnicu ovim novim zakonskim rešenjem jeste da usvajanjem svih potrebnih standarda i dobijanjem svih potrebnih sertifikata mi otvaramo nove perspektive za našu industriju vagona, a znamo u kakvom je stanju naša industrija vagona i koje smo sve probleme imali u prethodnom periodu, naročito neke vezane za privatizaciju u ovoj industriji, koja je nekada bila jedna od perjanica naše industrije. Dakle, njoj otvaramo nove perspektive time što će ona moći da proizvodi i remontuje vagone za evropske železnice, što u ovom trenutku nije moguće. Što se tiče nacionalnog programa železničke infrastrukture, on predstavlja planski akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Bilo je krajnje vreme, usudio bih se da kažem, da se rešavanje problema srpskih železnica pristupi strateški i da se traže sistemska trajna rešenja, umesto parcijalnih, odnosno da se na rešenjima radi sistematski, a ne ad hok gašenjem požara, a onda guranjem preostalih nerešenih problema pod tepih. Novim konceptom organizacije železnice u Srbiji, zasnovane na njenoj podeli na dve zasebne celine u železničkom saobraćaju, trebalo bi da se postigne, kako je rekao i ministar, efikasnije upravljanje železničkim sistemom, ali rekao bih i veći stepen transparentnosti u poslovanju Železnice Srbije, što su i jedno i drugo bile ne male boljke u prethodnom periodu. Obaveza razdvajanja infrastrukture od prevoza roba i usluga je, doduše, postojalo i u prethodnom zakonu iz 2005. godine, ali nije bila potpuno jasno definisana, niti je imala imperativni ton. Sada se to preciznije i daleko striktnije definiše, čime se konačno otvara prostor za toliko potrebno uvođenje konkurencije u železnički prevoz. Očekivani efekti ove mere su smanjenje opterećenja budžeta po osnovu subvencionisanja Železnice Srbije, ali i povećanje kvaliteta železničkog prevoza. Naime, u budućnosti će svi korisnici, a pod tim podrazumevam Železnice Srbije, ali i neke nove operatere, plaćati pristup železničkoj infrastrukturi, s tim što će država subvencionisati poslovanje upravljača infrastrukturom, dakle, razliku između naplate koju su oni ostvarili i troškova koje imaju, a koji će verovatno biti, makar u nekom početnom periodu, koji može da potraje, veći, jer je njegova ekonomska pozicija, dakle, upravljača infrastrukturom, u ovom trenutku neodrživa. Sa druge strane, javni železnički prevoznik više neće biti u obavezi da zadrži sve nerentabilne linije, osim onih za koje su država ili organ lokalne samouprave posebno zainteresovani, u kom slučaju će oni biti u obavezi da pokriju gubitke u poslovanju na tim linijama. Dakle, imamo jednu ekonomski i tržišno daleko bolje uređenu situaciju. Time će se stvoriti osnov da uz nezaobilaznu i hitnu racionalizaciju poslovanja makar domaći železnički prevoznik, ovde govorim samo o delu Železnica Srbije, koji će se nakon njenog cepanja, da tako kažem, odnosno kako se kaže drukčije – spin ofa, baviti isključivo prevozom putnika i robe, postane rentabilna kompanija u nekom narednom periodu. Što se tiče ne pokrivenih linija, na njima će šansu dobiti neki novi zainteresovani operateri, koji će možda uz posredovanje boljih modela poslovanja biti u stanju da na njima ostvare pozitivne rezultate. Naravno, njihovo pravo nije ograničeno samo na one linije za koje nije zainteresovana Železnica Srbije, već i za neke druge linije, čime stvaramo praktično jedan sistem u kome će konkurencija jačati, što će opet posledično kreirati uslove za povećanje kvaliteta železničkog saobraćaja u Srbiji. Kada na to dodamo činjenicu da nam, da tako kažem, na vrata kuca ruski kredit vredan 800 miliona dolara, namenjen unapređenju železničke infrastrukture u najvećem delu, jedan deo je namenjen kupovini, koliko sam razumeo, dvadesetak lokomotiva, ali to je svakako manji deo od tih 800 miliona, a rekao bih da je ovo jedna od prvih, ako ne i prva ozbiljna investicija u železnice u poslednjih nekoliko decenija, onda ima razloga za optimizam, pod uslovom da se ubuduće sistemom železnica, odnosno čitavog železničkog saobraćaja postupa, kako to naš narod kaže, domaćinski. Što se tiče odredbi koje se odnose na bezbednost železničkog saobraćaja, a koje su izmeštene iz Zakona o železnicama u zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, koji još uvek, nažalost, nije donet, one gotovo da stvaraju, izvinjavam se što ću morati da upotrebim možda prejake reči, ali takve sam informacije dobio od nekih delova stručne javnosti, neku vrstu pravnog vakuuma ili interegnuma. Zakon koji sada reguliše tu oblast, a koji je star tridesetak godina, je zastareo i u delimičnoj koliziji, takve sam informacije dobio, sa rešenjima iz novog Zakona o železnicama, te se najhitnije donošenje zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice nameće kao imperativ. Da zaključim, ovaj Zakon o železnici se u ovom obliku koji je danas pred nama ne može smatrati idealnim rešenjem, ukoliko takva rešenja uopšte i postoje, čak bih se usudio da kažem ni dugoročnim. Ne želim ovim da sejem paniku kod naroda da će se stalno donositi neki novi zakoni. Da ne budem pogrešno shvaćen, ne znači da je ovaj predlog zakona loš. Naprotiv, predlog je dobar jer on predstavlja kompromis najboljih evropskih praksi i naših trenutnih realnih mogućnosti i kapaciteta. Najbolju potvrdu tome predstavlja pozitivna kritika koju je dobio od EU, bez obzira na to što ne sadrži sve ono što je od nas u ovom trenutku, rekao bih, nerealno traženo. Puko prepisivanje direktiva EU ili zakona iz nekih od njenih članica bilo bi mrtvo slovo na papiru, jer Železnica Srbije, ovakva kakva jeste u ovom trenutku, nije u stanju da se suoči sa svim izazovima koje bi takva zakonska rešenja pred njega postavila. To ne znači da na unapređenju ovog zakonskog rešenja kroz neke buduće izmene i dopune, kada se steknu uslovi za tako nešto, ne treba u budućnosti raditi. Prvi korak predstavlja donošenje u najkraćem mogućem roku zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, koje se prema mojim informacijama, a i ministar može da potvrdi da li su tačne, očekuje u narednih nekoliko meseci. Da ponovim, poslanička grupa SDPS smatra da Predlog zakona o železnici predstavlja poboljšanje ranijih rešenja, te će ga u tom smislu i podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, svoje današnje pitanje upućujem ministru pravde, gospodinu Saši Raduloviću. Dolazim iz grada Kruševca čija je privreda poslednje decenije preživljavala veoma teške trenutke i pored ulaganja velikog napora da se postojeći operativni kapaciteti stavljaju u funkciju, ali bez adekvatne i jasne pomoći države, svakim danom je sve teže. Podsetiću vas da je grad Kruševac bio privredno čudo Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije i Srbije. U samom gradu, sa oko 60.000 stanovnika, bilo je više od 45.000 zaposlenih, od čega u industriji preko 25.000 ljudi. Heterogena privredna struktura, mašinogradnja, hemijska industrija, gumarska, tekstilna, proizvodnja alkoholnih pića, prerada poljoprivrednih proizvoda, građevinarstvo, prerađivačka industrija i druge grane svrstavali su grad Kruševac u najrazvijenije područje Srbije. Besperspektivnost Kruševca, mi Kruševljani, ni po koju cenu nećemo dozvoliti i zato koristim priliku da uputim dva pitanja nadležnom ministru Vlade Republike Srbije, gospodinu Saši Raduloviću, sa ciljem da da odgovarajuća rešenja za prevazilaženje sadašnjih teškoća i početak obnove privrednog života Kruševca. Prvo pitanje - kakvi su planovi Vlade Republike Srbije oko zaustavljanja daljeg propadanja IMK „14. oktobar“ Kruševac i dali postoji realan plan da se ovaj gigant mašinogradnje uveže u sistem proizvodnje javnog sektora u Srbiji, Elektroprivreda, rudnici, izgradnja puteva i slično? Drugo pitanje – šta Vlada Republike Srbije preduzima da se, pre svega „Trajal“, vlasnički konsoliduje i da obnovi ozbiljnu proizvodnju za koju postoje svi potrebni kapaciteti od energetskih, sirovinskih, tehnoloških i ljudskih? Kroz postavljanje poslaničkih pitanja želela sam da upoznam i ministra i javnost Srbije sa realnim stanjem nekadašnjeg privrednog centra, kakav je bio Kruševac, i uputim zahtev da se preduzmu sve mere predviđene zakonom u cilju zaustavljanja trenda gubitka radnih mesta i stvaranja uslova da Kruševac ponovo bude uspešan grad na privrednoj karti Srbije. Hvala.
Da nije stranačko ne bi išla samo jedna stranka, nego bi bili pozvani poslanici SPS, JS i SDS i DS i iz svih ostalih stranaka. Pozvani su predstavnici samo SNS. To jeste stranačko dešavanje. Sem ploče koju ste postavili ništa za taj most niste uradili. Da nije stranačko ne bi išla samo jedna stranka, nego bi bili pozvani poslanici SPS, JS i SDS i DS i iz svih ostalih stranaka. Pozvani su predstavnici samo SNS. To jeste stranačko dešavanje. Sem ploče koju ste postavili ništa za taj most niste uradili.
Reč ima ministar Mrkonjić. Reč ima ministar Mrkonjić.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Tamara Tripić. Izvolite.
Hvala puno. Niste baš mnogo pričali o povredi Poslovnika. Verovatno ste želeli da povisite glas na mene i na sve ovde. To moram da konstatujem. Što se tiče radnog vremena piše – po pravilu utorkom, sredom i četvrtkom od 10,00 do 18,00 sa pauzom od jednog časa. Po pravilu, a to vam je kao pravniku vrlo jasno šta znači. Predsednik može da utvrdi i drugo radno vreme. Izleti nisu predviđeni niti ih ima. To ću shvatiti kao nešto pežurativno što ste hteli da iznesete, ne znam na čiji račun. Što se tiče poziva, zaista ne znam o čemu se radi. Evo, ja vas kao predsednik parlamenta pozivam da svi dođete na otvaranje mosta danas. (Janko Veselinović, s mesta: Nisam se pripremi.) Ne znam šta je potrebno za to. (Janko Veselinović, s mesta: Zastave, sendviči.) Dobro. Ovo je vrlo važan događaj za našu državu, a koliko znam … (Janko Veselinović, s mesta: Zato smo hteli i da dođemo.) Svakako dođite. Ne znam ništa čak ni o tim autobusima. Ako hoćete neko iskreno da vam odgovori, a ja ću se raspitati pa ću vam odgovoriti, ali niste mi postavili pitanje već povredu Poslovnika. Kao vrstan pravnik znate da mi niste postavili pitanje nego ste tražili da diskutujemo o članu 87, vezano za dostojanstvo Narodne skupštine i člana 107. Ničim nije povređeno, mi smo ovde i radimo svoj posao kako i treba. Koliko vidim izuzetno veliki broj poslanika se nalazi u sali i poslaničke grupe SNS za koje ste rekli da su klupe prazne. Ako ja izađem za desetak minuta, verujte mi imam mnogobrojne obaveze, ne odnosi se na ono o čemu ste govorili, ali svakako ću prisustvovati nešto kasnije. Biće mi čast. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika. Hvala puno. Niste baš mnogo pričali o povredi Poslovnika. Verovatno ste želeli da povisite glas na mene i na sve ovde. To moram da konstatujem. Što se tiče radnog vremena piše – po pravilu utorkom, sredom i četvrtkom od 10,00 do 18,00 sa pauzom od jednog časa. Po pravilu, a to vam je kao pravniku vrlo jasno šta znači. Predsednik može da utvrdi i drugo radno vreme. Izleti nisu predviđeni niti ih ima. To ću shvatiti kao nešto pežurativno što ste hteli da iznesete, ne znam na čiji račun. Što se tiče poziva, zaista ne znam o čemu se radi. Evo, ja vas kao predsednik parlamenta pozivam da svi dođete na otvaranje mosta danas. (Janko Veselinović, s mesta: Nisam se pripremi.) Ne znam šta je potrebno za to. (Janko Veselinović, s mesta: Zastave, sendviči.) Dobro. Ovo je vrlo važan događaj za našu državu, a koliko znam … (Janko Veselinović, s mesta: Zato smo hteli i da dođemo.) Svakako dođite. Ne znam ništa čak ni o tim autobusima. Ako hoćete neko iskreno da vam odgovori, a ja ću se raspitati pa ću vam odgovoriti, ali niste mi postavili pitanje već povredu Poslovnika. Kao vrstan pravnik znate da mi niste postavili pitanje nego ste tražili da diskutujemo o članu 87, vezano za dostojanstvo Narodne skupštine i člana 107. Ničim nije povređeno, mi smo ovde i radimo svoj posao kako i treba. Koliko vidim izuzetno veliki broj poslanika se nalazi u sali i poslaničke grupe SNS za koje ste rekli da su klupe prazne. Ako ja izađem za desetak minuta, verujte mi imam mnogobrojne obaveze, ne odnosi se na ono o čemu ste govorili, ali svakako ću prisustvovati nešto kasnije. Biće mi čast. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Zbog toga što je gospodin Bauer posle zaista sjajne diskusije i govora jedno pitanje na kraju postavio, moram da ga obavestim, a i sve poslanike, da će zakon o bezbednosti i interoperabilnosti biti usvojen vrlo brzo. Nadam se da će već za mesec dana biti ovde pred vama. Sada je ušao u tu čuvenu proceduru u Vladi. Mi smo ga napravili i Vlada se izjašnjava. Hvala najlepše gospodine Bauer. Zbog toga što je gospodin Bauer posle zaista sjajne diskusije i govora jedno pitanje na kraju postavio, moram da ga obavestim, a i sve poslanike, da će zakon o bezbednosti i interoperabilnosti biti usvojen vrlo brzo. Nadam se da će već za mesec dana biti ovde pred vama. Sada je ušao u tu čuvenu proceduru u Vladi. Mi smo ga napravili i Vlada se izjašnjava. Hvala najlepše gospodine Bauer.
Hvala. Obzirom da je danas Međunarodni dan ljudskih prava, logično se nameće pitanje stanja ljudskih prava u Srbiji i ja danas imam nameru da postavim pitanje o onim ljudskih pravima koje zvaničnici Vlade ne pominju, a funkcioneri o njihovom kršenju nerado govore, a to je pravo na pravično suđenje i na taj problem je ukazala i Evropska komisija. Pitanje za Ministarstvo pravde je – zašto se ne ostvaruje prezunkcija nevinosti i zašto nije pokrenut krivični postupak ni protiv jednog slučaja u medijima, kada se licitiralo sa kaznama i oglašavani krivi i oni protiv kojih se postupak ne vodi. Da vas podsetim, u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije za 2013. godinu, izričito se naglašava, citiram – zabrinutost izazivaju izveštaji da u određenim tabloidima postoje orkestrirane medijske kampanje protiv opozicije, koalicionih partnera i nezavisnih organa, iznošenje detalja o istragama i najavljivanje hapšenja na osnovu anonimnih izvora ili informacija koje su procurele iz policijske istrage ili gonjenja. Scenario je uvek isti. Hapšenja se najpre najavljuju mesecima u tabloidima. Ljudi se proglašavaju kriminalcima i lopovima, sudi im se bez suda, neproverene anonimne izjave i dojave iz policije i tužilaštva se uzimaju kao apsolutna istina, na naslovnim stranama tabloida im se određuju kazne, donose presude, najavljuju saslušavanja, privođenja i hapšenja, a kada nekog od njih puste na slobodu, to niko ne objavi. Sistem u kome jedna stranka i tabloidi odlučuju o tome ko je nevin a ko kriminalac, vode u političke progone širom Srbije. Sedamdeset i troje ljudi je privedeno ili su bili u pritvoru, a neki su još uvek u pritvoru, a stotine građana je pozivano na informativne razgovore samo zato što su članovi DS ili su u nekom trenutku imali kontakt sa demokratama. Pritvor je postao najomiljenije sredstvo obračuna sa političkim oponentima i za ove progonjene ljude, moram da vam kažem, najskuplji način prikupljanja političkih poena. Podsećam vas, gospodo, treba da pustite institucije države da rade svoj posao, a ministar pravde bi morao da reaguje na ove pojave. Da vas podsetim, univerzalna Deklaracija o ljudskim pravima izričito u svojim čl. 9, 10. i 11. kaže da niko ne sme biti proizvoljno uhapšen ili pritvoren. Svako ima potpuno jednako pravo na pravično suđenje pred nezavisnim i nepristrasnim sudom i svako ko je optužen za krivično delo ima pravo da se smatra nevinim dok se krivica ne dokaže na osnovu zakona. Njih 73 je ostalo uskraćeno za ova prava. Koliko još treba da se uništi ljudskih sudbina da bi država počela da reaguje? Da bi ova vlast dokazala da hapšenja nisu politički motivisana, moralo bi da se dođe do pravosnažnih presuda i moralo bi da se prekine sa iznošenjem detalja iz istrage i postupka u medijima. Drugo pitanje za Ministarstvo pravde takođe je – da li će pokrenuti istragu o onome što je poslanik iz vladajuće stranke rekao, a to je da pravosuđe i policija rade po političkom nalogu? Obaveza nadležnih organa je da ispitaju ove navode. Kada kolega Cvijan izjavi, citiram - da se na poslednje tri sednice predsedništva stranke govorilo ko će biti uhapšen, uključujući Milana Beka, Dmitra Đurovića direktora Koridora, Miodraga Krstića, Dušana Spasojevića, Mlađana Dinkića, Veroljuba Stevanovića, jer Vučić ne može da ga smeni, neke ljude iz SNS jer ih Vučić ne voli, nekoliko direktora, Marka Jakšića, da se otvori istraga protiv Čedomira Jovanovića, hapsi Dragana Đilasa, a tvrdi Cvijan, naručeno je i hapšenje Dušana Bajatovića. Šta je onda reakcija države? Da li mi u državi imamo ili nemamo nezavisno sudstvo i tužilaštvo ili, kako kolega Cvijan kaže, to je postala nadležnost predsedništva SNS? Takođe tražimo da Ministarstvo pravde objavi statistike o broju zvaničnih funkcionera u političkim strankama protiv kojih se vodi postupak, jer ta statistika dokazuje da postoji sistematsko hapšenje funkcionera samo jedne stranke. Četvrto, korupcija, kao pojava, utiče na ostvarivanje mnogih prava, na obrazovanje, na zdravstvo i na pravdu i u tom smislu Agencija za borbu protiv korupcije ima veoma važnu ulogu. Međutim, čelnici Agencije često su i sami u javnosti komentarisali postupke, kršeći Zakon o agenciji, a time su i pokazivali izvesnu arbitrarnost. (Predsedavajući: Molim vas da privedete kraju. Završite misao.) Samo sam htela da postavim pitanje Agenciji za borbu protiv korupcije – iz kojih političkih stranaka dolaze funkcioneri protiv kojih su podnete prekršajne prijave i dali je tačno da su jedine krivične prijave podnete protiv poslanika DS, iako imamo više hiljada funkcionera koji nikada nisu prijavili imovinu Agenciji? Zahvaljujem.
Povreda Poslovnika gospođo predsednice. Neću tražiti da se glasa o povredi Poslovnika. Član 107, narušeno je dostojanstvo. Gde su, na kojem izletu su, na kojem pikniku su narodni poslanici stranaka bivšeg režima? Na kojem pikniku su ove prazne klupe i danas i noćas i sinoć i juče kada je bilo više ministara ovde u Narodnoj skupštini, nego poslanika bivšeg režima. Na kojem pikniku su oni? Na kojem su svakodnevnom pikniku? Vidimo da se fruštukuje u Narodnoj skupštini, da se doručkuje, večera u sali Narodne skupštine. Ne prisustvuje se ovde, a onda se meri vreme i meri se gde su narodni poslanici SNS. Jel to neka navika iz prethodnog režima, diktatura šta smemo šta ne smemo? Šta je ovo? Da li mene kao narodnog poslanika, kao građanina ove zemlje treba da bude strah od ovakvih reči gospodina Janka Veselinovića? Ovo su opasne tvrdnje, opasne tendencije da narodni poslanik, građanin ove zemlje nema slobodu. Mogu slobodno da pitam, ove prazne klupe stranaka bivšeg režima vređaju građane Republike Srbije. Srpska napredna stranka je ovde i u ponoć i u podne. Nije nam teško da radimo i u osam ujutru, ako vam je teško izvinite mi ćemo raditi, zato što građani Srbije to očekuju od nas. Nećemo iz toplih klupa pitati – zašto Zaječar, Negotin ili Krajina dobila ranije struju. Ne, nego ćemo biti i na terenu, ali ćemo biti i u sali Narodne skupštine, ali prekršeno je dostojanstvo pitati, a ne okrenuti se oko sebe i pogledati te prazne klupe. Povreda Poslovnika gospođo predsednice. Neću tražiti da se glasa o povredi Poslovnika. Član 107, narušeno je dostojanstvo. Gde su, na kojem izletu su, na kojem pikniku su narodni poslanici stranaka bivšeg režima? Na kojem pikniku su ove prazne klupe i danas i noćas i sinoć i juče kada je bilo više ministara ovde u Narodnoj skupštini, nego poslanika bivšeg režima. Na kojem pikniku su oni? Na kojem su svakodnevnom pikniku? Vidimo da se fruštukuje u Narodnoj skupštini, da se doručkuje, večera u sali Narodne skupštine. Ne prisustvuje se ovde, a onda se meri vreme i meri se gde su narodni poslanici SNS. Jel to neka navika iz prethodnog režima, diktatura šta smemo šta ne smemo? Šta je ovo? Da li mene kao narodnog poslanika, kao građanina ove zemlje treba da bude strah od ovakvih reči gospodina Janka Veselinovića? Ovo su opasne tvrdnje, opasne tendencije da narodni poslanik, građanin ove zemlje nema slobodu. Mogu slobodno da pitam, ove prazne klupe stranaka bivšeg režima vređaju građane Republike Srbije. Srpska napredna stranka je ovde i u ponoć i u podne. Nije nam teško da radimo i u osam ujutru, ako vam je teško izvinite mi ćemo raditi, zato što građani Srbije to očekuju od nas. Nećemo iz toplih klupa pitati – zašto Zaječar, Negotin ili Krajina dobila ranije struju. Ne, nego ćemo biti i na terenu, ali ćemo biti i u sali Narodne skupštine, ali prekršeno je dostojanstvo pitati, a ne okrenuti se oko sebe i pogledati te prazne klupe.
Hvala. Sledeći prijavljeni je gospodin Slobodan Jeremić. Hvala. Sledeći prijavljeni je gospodin Slobodan Jeremić.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Član 107. govori o dostojanstvu Skupštine. Mogu samo da ponovim ono što sam rekla da svi poslanici odgovaraju za svoje ponašanje u ovom parlamentu i za to da li će dolaziti ili neće dolaziti da rade, diskutuju. Ako želite da se izjasnimo u danu za glasanje. Ne. Hvala. Zaboravila sam da pitam gospodina Veselinovića da li želi da se izjasnimo. Ne hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Član 107. govori o dostojanstvu Skupštine. Mogu samo da ponovim ono što sam rekla da svi poslanici odgovaraju za svoje ponašanje u ovom parlamentu i za to da li će dolaziti ili neće dolaziti da rade, diskutuju. Ako želite da se izjasnimo u danu za glasanje. Ne. Hvala. Zaboravila sam da pitam gospodina Veselinovića da li želi da se izjasnimo. Ne hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, članovi ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, važeći Zakon o železnici donet je 2005. godine. U toku sedmogodišnjeg praćenja kontrole primene ovog zakona od strane Ministarstva saobraćaja, kao i primene i analize efekata primene ovog zakona od strane Direkcije za železnicu ustanovljeno je da je neophodno pristupiti donošenju novog zakona u cilju efikasnog obavljanja poslova u oblasti železničkog saobraćaja. Ministre, mi vam na tome čestitamo. Ovo je jedan među prvim zakonima u ovom sazivu koji je celovit. Ne gasimo požare i idemo na jednu sasvim novu celinu. Novim Predlogom zakona o železnici vrši se usklađivanje propisa u oblasti železničkog saobraćaja sa relevantnim propisima EU, hoću reći direktivama i uredbama evropske zajednice vezanih za železnicu. Ne bih sve nabrajao da ne gubim vreme. Pre početka izrade Predloga zakona doneta je odluka o promeni pravne forme Javnog preduzeća "Železnica Srbije – Beograd". Odluka je o izmenama i dopunama osnivačkog akta Javnog preduzeća "Železnica Srbije". Navedenim odlukama Javno preduzeće "Železnica Srbije" je reorganizovano na potpuno novim i savremenim osnovama u Akcionarsko društvo "Železnica Srbije", što omogućava efikasniji rad i poslovanje u skladu sa tržišnim uslovima. Puna primena navedene odluke nije bila moguća bez donošenja novog zakona kojim se uređuje železnički saobraćaj i kojim će se stvoriti potrebno okruženje za rad i poslovanje tog privrednog društva. Vlada Republike Srbije je dala saglasnost na odluku o organizovanju Akcionarskog društva "Železnica Srbije – Beograd" radi usklađivanja sa Zakonom o privrednim društvima i saglasnost na Statut Akcionarskog društva "Železnica Srbije". Zaostajanje u usklađivanju propisa Republike Srbije, koji se odnose na železnički saobraćaj u odnosu na propise EU, kao i zaostajanje u restrukturiranju navedenog železničkog preduzeća, odnosno celokupnog sistema železničkog saobraćaja na teritoriji Republike Srbije već je dovelo do njegove nekompatibilnosti i neusklađenosti sa železnicama zemalja u okruženju i sa železnicama zemalja EU. To je dovelo do disproporcije u investiranju u železnicu u poređenju sa drumskom infrastrukturom. Železnica naglo zaostaje. Razlog tome je što ni jedan investitor ne želi da ulaže u nerestruktuiranu, zastarelo organizovanu i neefikasnu železnicu. Neke posledice već sada osećamo, a to je zaobilaženje Koridora 10 kao prirodno najpogodnijeg i najkraćeg puta iz zapadne Evrope u Tursku i Bliski Istok i skretanje tokova roba na alternativne pravce kroz Rumuniju i Bugarsku. U okviru usklađivanja propisa RS sa propisima EU, što se i vrši ovim zakonom, zauzeti su rezultati restrukturiranja železnice koji daju Republici Srbiji veliku šansu da obrazuje efikasan i efektivan železnički saobraćaj. Imajući u vidu da su železnice vitalni deo transportnog tereta države, efikasnost železničkog sistema treba da se poboljša da bi se taj sistem integrisao u konkurentno tržište prevoznih usluga, kao i da železnički saobraćaj treba da se učini efikasnijim i konkurentnijim u odnosu na druge vidove saobraćaja. Neophodno je da država železničkim prevoznicima omogući status samostalnih operatera koji će poslovati na komercijalan način u skladu sa zahtevima tržišta. Budući razvoj i efikasno poslovanje železničkog sistema može se unaprediti ako se pravi razlika između pružanja transportnih usluga sa jedne strane i upravljanja infrastrukturom sa druge strane, s tim da je neophodno da se ovom koncepcijom upravlja sa ovim dvema delatnostima i da one imaju svoje račune, što je predviđeno ovim zakonom. To je vrlo bitna stavka. Jedan od glavnih ciljeva razvoja železnice kroz restrukturiranje je da kada konkurencija zaista dođe ta privredna društva železnice budu u jakoj poziciji da mogu da opstanu na tržištu. Novim zakonom o železnici osavremeni su i precizirani delova zakona koji uređuju pristup i korišćenje železničke infrastrukture u cilju postizanja konkurencije u pogledu pružanja usluga korisnicima u železničkom saobraćaju u smislu poboljšanja konfora i usluga uopšte. Država zadržava odgovornost za razvoj odgovarajuće železničke infrastrukture. Predviđeno je da upravljač infrastrukture uz saglasnost Vlade bude dužan da utvrdi pravila kojima se propisuju naknade i cene usluga železničkog prevoznika za korišćenje železničke infrastrukture. Država treba da obezbedi zdravu finansijsku konstrukciju, naročito postojećem železničkom prevozniku koji je u državnom vlasništvu. Značajna novina predviđena ovim zakonom odnosi se na uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture koji na predlog Vlade donosi Narodna skupština Republike Srbije. Ovaj nacionalni program predstavlja planski akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Rešenja predviđena ovim predlogom zakona će imati pozitivan uticaj na sve učesnike u procesu odvijanja železničkog saobraćaja, Direkciju za železnice i privredu Republike Srbije, pa zbog toga poslanička grupa PUPS će podržati ovaj zakon uz poboljšanja koja će proisteći kroz raspravu u načelu i u pojedinostima, izražene u amandmanima. Hvala. Uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, članovi ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, važeći Zakon o železnici donet je 2005. godine. U toku sedmogodišnjeg praćenja kontrole primene ovog zakona od strane Ministarstva saobraćaja, kao i primene i analize efekata primene ovog zakona od strane Direkcije za železnicu ustanovljeno je da je neophodno pristupiti donošenju novog zakona u cilju efikasnog obavljanja poslova u oblasti železničkog saobraćaja. Ministre, mi vam na tome čestitamo. Ovo je jedan među prvim zakonima u ovom sazivu koji je celovit. Ne gasimo požare i idemo na jednu sasvim novu celinu. Novim Predlogom zakona o železnici vrši se usklađivanje propisa u oblasti železničkog saobraćaja sa relevantnim propisima EU, hoću reći direktivama i uredbama evropske zajednice vezanih za železnicu. Ne bih sve nabrajao da ne gubim vreme. Pre početka izrade Predloga zakona doneta je odluka o promeni pravne forme Javnog preduzeća "Železnica Srbije – Beograd". Odluka je o izmenama i dopunama osnivačkog akta Javnog preduzeća "Železnica Srbije". Navedenim odlukama Javno preduzeće "Železnica Srbije" je reorganizovano na potpuno novim i savremenim osnovama u Akcionarsko društvo "Železnica Srbije", što omogućava efikasniji rad i poslovanje u skladu sa tržišnim uslovima. Puna primena navedene odluke nije bila moguća bez donošenja novog zakona kojim se uređuje železnički saobraćaj i kojim će se stvoriti potrebno okruženje za rad i poslovanje tog privrednog društva. Vlada Republike Srbije je dala saglasnost na odluku o organizovanju Akcionarskog društva "Železnica Srbije – Beograd" radi usklađivanja sa Zakonom o privrednim društvima i saglasnost na Statut Akcionarskog društva "Železnica Srbije". Zaostajanje u usklađivanju propisa Republike Srbije, koji se odnose na železnički saobraćaj u odnosu na propise EU, kao i zaostajanje u restrukturiranju navedenog železničkog preduzeća, odnosno celokupnog sistema železničkog saobraćaja na teritoriji Republike Srbije već je dovelo do njegove nekompatibilnosti i neusklađenosti sa železnicama zemalja u okruženju i sa železnicama zemalja EU. To je dovelo do disproporcije u investiranju u železnicu u poređenju sa drumskom infrastrukturom. Železnica naglo zaostaje. Razlog tome je što ni jedan investitor ne želi da ulaže u nerestruktuiranu, zastarelo organizovanu i neefikasnu železnicu. Neke posledice već sada osećamo, a to je zaobilaženje Koridora 10 kao prirodno najpogodnijeg i najkraćeg puta iz zapadne Evrope u Tursku i Bliski Istok i skretanje tokova roba na alternativne pravce kroz Rumuniju i Bugarsku. U okviru usklađivanja propisa RS sa propisima EU, što se i vrši ovim zakonom, zauzeti su rezultati restrukturiranja železnice koji daju Republici Srbiji veliku šansu da obrazuje efikasan i efektivan železnički saobraćaj. Imajući u vidu da su železnice vitalni deo transportnog tereta države, efikasnost železničkog sistema treba da se poboljša da bi se taj sistem integrisao u konkurentno tržište prevoznih usluga, kao i da železnički saobraćaj treba da se učini efikasnijim i konkurentnijim u odnosu na druge vidove saobraćaja. Neophodno je da država železničkim prevoznicima omogući status samostalnih operatera koji će poslovati na komercijalan način u skladu sa zahtevima tržišta. Budući razvoj i efikasno poslovanje železničkog sistema može se unaprediti ako se pravi razlika između pružanja transportnih usluga sa jedne strane i upravljanja infrastrukturom sa druge strane, s tim da je neophodno da se ovom koncepcijom upravlja sa ovim dvema delatnostima i da one imaju svoje račune, što je predviđeno ovim zakonom. To je vrlo bitna stavka. Jedan od glavnih ciljeva razvoja železnice kroz restrukturiranje je da kada konkurencija zaista dođe ta privredna društva železnice budu u jakoj poziciji da mogu da opstanu na tržištu. Novim zakonom o železnici osavremeni su i precizirani delova zakona koji uređuju pristup i korišćenje železničke infrastrukture u cilju postizanja konkurencije u pogledu pružanja usluga korisnicima u železničkom saobraćaju u smislu poboljšanja konfora i usluga uopšte. Država zadržava odgovornost za razvoj odgovarajuće železničke infrastrukture. Predviđeno je da upravljač infrastrukture uz saglasnost Vlade bude dužan da utvrdi pravila kojima se propisuju naknade i cene usluga železničkog prevoznika za korišćenje železničke infrastrukture. Država treba da obezbedi zdravu finansijsku konstrukciju, naročito postojećem železničkom prevozniku koji je u državnom vlasništvu. Značajna novina predviđena ovim zakonom odnosi se na uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture koji na predlog Vlade donosi Narodna skupština Republike Srbije. Ovaj nacionalni program predstavlja planski akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Rešenja predviđena ovim predlogom zakona će imati pozitivan uticaj na sve učesnike u procesu odvijanja železničkog saobraćaja, Direkciju za železnice i privredu Republike Srbije, pa zbog toga poslanička grupa PUPS će podržati ovaj zakon uz poboljšanja koja će proisteći kroz raspravu u načelu i u pojedinostima, izražene u amandmanima. Hvala.
Poštovane koleginice i kolege, suočeni smo sa činjenicom da je Srbija opterećena mnogim problemima. To su manji, veliki ili ogromni problemi koji dotiču pojedince, određene grupe ili veliki broj građana. Ali, postoji jedan problem pred kojim niko od nas ne može da zažmuri, pred kojim niko od nas ne može i ne sme da okrene glavu. Meni su se obratili građani sa jednim pismom koje ću ja pročitati i kroz to pismo se vidi njihov problem, a na kraju ću postaviti određenim ministarstvima pitanje. „Poštovani, obraća vam se beogradska grupa roditelja iz afere nestalih beba iz porodilišta. Ne obraća se samo u svoje ime, već i u ime hiljada napaćenih roditelja iz cele Srbije. Obraća se i moli. Moli da ova država, jedina koju imamo, progleda posle mnogo godina, progleda i kaže istinu, dugo skrivanu i zataškavanu. Ko to godinama, decenijama trguje našom novorođenčadi? Koji su to ljudi koji otimaju čeda majkama? Godinama unazad borimo se protiv ove pošasti. Kad god mislimo da smo naišli na razumevanje od strane države, vrlo brzo shvatimo da smo ponovo obmanuti i prevareni. Pojava traganja za istinom o svojoj nestaloj deci iz porodilišta omasovila je i okupila roditelje iz Srbije 2002. godine. Svi slučajevi su ličili jedan na drugi. Nakon porođaja, majkama su lekari saopštavali da im je beba navodno preminula. Decu nam nisu dozvolili da vidimo, identifikujemo i sahranimo. Tako decenijama, a sumnja ostaje. Svi nestanci beba po istom scenariju, samo je razlika u mestu, godini i vremenu rađanja. Roditelji su se obraćali i tražili dokumentaciju u porodilištima, institutima za prevremeno rođenu decu, opštinskim matičnim službama, tužilaštvima, sudovima, policiji i ministarstvima. Epilog dugogodišnjeg traganja za svojim navodno preminulim bebama je – leševa naše dece nema, naše krivične prijave su sudovi i tužilaštva podveli pod zastarevanje. Godine 2002. i 2003. roditelji skupljaju dokaze i dokumentacijui podnose krivične prijave. Republički tužilac izdaje obavezno uputstvo da se predmeti procesuiraju i uzimaju se izjave roditelja po opštinskim sudovima. Godine 2004. izabrani VD republički tužilac izdaje novo obavezno uputstvo gde se slučajevi obustavljaju i podvode pod zastarevanje, uz obrazloženje da nema zakonske mogućnosti da se sprovedu istražne radnje. Obratili smo se Narodnoj skupštini, Odboru za predstavke i predloge koji je ocenio da se radi o izuzetno teškom problemu koji je neophodno rešiti u što kraćem roku. Godine 2005. formiran je Anketni odbor obrazovan radi utvrđivanja istine o nestaloj deci iz porodilišta u više gradova u Srbiji. Roditelji su sarađivali sa Odborom i dali svoj veliki doprinos na osnovu svega iznetog na Odboru, a stavljeno je u izveštaj. Godine 2006. je Narodna skupština Republike Srbije usvojila izveštaj o radu Anketnog odbora sa predlogom mera. Od 2007. do 2010. roditelji se ponovo nalaze na vetrometini državnih institucija, a po predlogu mera Anketnog odbora se nije uradilo ništa konkretno, samo mrtvo slovo na papiru. Godine 2010. nekoliko roditelja se pritužbom obraća Zaštitniku građana, koji je sa posebnom pažnjom razmotrio pritužbe i dostavio poseban izveštaj, sa nadom da će koristiti ne samo Narodnoj skupštini i njenoj Radnoj grupi za izradu predloga zakona radi stvaranja formalno-pravnih uslova za postupanje državni organa po prijavama o nestaloj novorođenoj deci iz porodilištima, već i državnim organima i institucijama koje će u narednom periodu pokušati da dođu do odgovora na ovo osetljivo i potresno pitanje. Međutim, 2011. godine Radna grupa za izradu predloga zakona radi stvaranja formalno-pravnih uslova za postupanje državnih organa po prijavama o nestaloj novorođenoj deci iz porodilišta podnosi izveštaj da ne bi bilo opravdano vršiti izmene odredaba Krivičnog zakonika i da ne postoji ustavna mogućnost da se omogući procesuiranje ranije nastalih slučajeva nestalih beba. Devetog septembra 2013. godine, posle uložene žalbe Republike Srbije na presudu Međunarodnog suda u Strazburu, po tužbi majke Zorice Jovanović, presuda postaje pravosnažna u slučaju nestalih beba, a država je u obavezi da preduzme odgovarajuće mere, a najbolje da donese poseban zakon kojim bi propisala mehanizam čiji je cilj da obezbedi individualno satisfakciju svim roditeljima. Po ko zna koji put vam se obraćamo sa molbom da zajedničkim snagama realizujemo presudu Međunarodnog suda i da posle 11 godina roditelji nestalih beba dođu do istine o njihovoj nestaloj deci, jer teško je živeti i nositi teret da naša deca rastu, rastu daleko od nas, a to vreme se ne može vratiti. Unapred zahvalni roditelji nestalih beba.“ Mislim da niko od nas ne može da ostane nem pred ovim pitanjem. Svi oni koji su dobronamerni treba da pomognu da se ovo reši. Mislim da pitanje treba da bude upućeno i premijeru i ministru pravde i ministru zdravstva i svima onima koji u svom domenu mogu da nađu makar kakvu mogućnost da se ovo pitanje reši. Hvala.
Dame i gospodo, narodni poslanici, reklamiram član 103. stav 7. i 8. Da vas podsetim, ti stavovi govore – kada poslanik prilikom reklamacije povrede Poslovnika to očigledno zloupotrebi, predsedavajući vreme koje je poslanik zloupotrebio reklamirajući Poslovnik, ima pravo da odbije od vremena poslaničke grupe. Stoga, s obzirom da se ovde pričalo o mostu, nekom moranju, evo ja ne idem, to je dobrovoljno. Dakle to nije vojska. S obzirom da se pričalo o autobusima itd. predlažem da se to vreme zbog zloupotrebe Poslovnika odbije poslaničkoj grupi, ali imam razumevanje za vaše ponašanje, što ne kažnjavate opoziciju, u tome vas podržavam. Moj predlog je da gospodinu Janku Veselinoviću produžite vreme izlaganja, da mu maksimalno dozvolite, jer što više on govori to je bolje za nas. Još na kraju da kažem, bez obzira što se pričalo o nekim autobusima, stvarno mi je žao i molim gospodina Babića da za poslaničku grupu koja je zloupotrebila povredu Poslovnika naruči jedan kombi jer će svi stati u njega. Može i automobil. (Marko Đurišić, s mesta: Može onaj od 100.000 evra.) Dame i gospodo, narodni poslanici, reklamiram član 103. stav 7. i 8. Da vas podsetim, ti stavovi govore – kada poslanik prilikom reklamacije povrede Poslovnika to očigledno zloupotrebi, predsedavajući vreme koje je poslanik zloupotrebio reklamirajući Poslovnik, ima pravo da odbije od vremena poslaničke grupe. Stoga, s obzirom da se ovde pričalo o mostu, nekom moranju, evo ja ne idem, to je dobrovoljno. Dakle to nije vojska. S obzirom da se pričalo o autobusima itd. predlažem da se to vreme zbog zloupotrebe Poslovnika odbije poslaničkoj grupi, ali imam razumevanje za vaše ponašanje, što ne kažnjavate opoziciju, u tome vas podržavam. Moj predlog je da gospodinu Janku Veselinoviću produžite vreme izlaganja, da mu maksimalno dozvolite, jer što više on govori to je bolje za nas. Još na kraju da kažem, bez obzira što se pričalo o nekim autobusima, stvarno mi je žao i molim gospodina Babića da za poslaničku grupu koja je zloupotrebila povredu Poslovnika naruči jedan kombi jer će svi stati u njega. Može i automobil. (Marko Đurišić, s mesta: Može onaj od 100.000 evra.)
Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje sledeći narodni poslanik: Stošić Milorad. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednik Skupštine, pored predstavnika predlagača Lazara Krstića, ministra finansija, Saše Radulovića, ministra privrede i prof. dr Dragana Glamočića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, pozvao da sednici prisustvuju i: Nikola Ćorsović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Nikša Vušurović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug i Nada Mirković, načelnik Odeljenja u Ministarstvu finansija. Nastavljamo načelni pretres o predlozima akata iz tačaka 12, 13. i 14. dnevnog reda. Reč ima narodna poslanica Suzana Grubješić. Izvolite.
Hvala, nisam razumela. Vidite kako poslanik dobacuje, a vi tražite nešto da ja učinim. Ne mogu, svi smo odrasli ljudi, svako to ponese iz kuće ili ne ponese. To je moj najiskreniji odgovor. Da svaki put izigravam baba rogu ili učiteljicu koja će stalno da viče nemojte i da kažnjavam, to ne želim. Po cenu da se dovede neko drugi ko će stalno nekoga da kažnjava, viče i opominje da se ponaša ovako ili onako. Da postoji mogućnost oduzimanja vremena vi ste poslaniče svesni da bi onda bila održana konferencija za štampu i da bi bila proglašena za vrhovnog diktatora u ovoj državi koji ne dozvoljava da se iskoristi još dva minuta i par sekundi. To ne želim, ako smatrate da kršim Poslovnika i to ćemo ispuniti glasanjem. Ne. Hvala. Po kom osnovu se javljate? (Branka Janković, s mesta: Replika.) Nema replike, samo su povrede Poslovnika bile, tako da ne može replika na povredu Poslovnika. Počinjemo sa radom. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Reč ima narodni poslanik Živan Đurišić. Hvala, nisam razumela. Vidite kako poslanik dobacuje, a vi tražite nešto da ja učinim. Ne mogu, svi smo odrasli ljudi, svako to ponese iz kuće ili ne ponese. To je moj najiskreniji odgovor. Da svaki put izigravam baba rogu ili učiteljicu koja će stalno da viče nemojte i da kažnjavam, to ne želim. Po cenu da se dovede neko drugi ko će stalno nekoga da kažnjava, viče i opominje da se ponaša ovako ili onako. Da postoji mogućnost oduzimanja vremena vi ste poslaniče svesni da bi onda bila održana konferencija za štampu i da bi bila proglašena za vrhovnog diktatora u ovoj državi koji ne dozvoljava da se iskoristi još dva minuta i par sekundi. To ne želim, ako smatrate da kršim Poslovnika i to ćemo ispuniti glasanjem. Ne. Hvala. Po kom osnovu se javljate? (Branka Janković, s mesta: Replika.) Nema replike, samo su povrede Poslovnika bile, tako da ne može replika na povredu Poslovnika. Počinjemo sa radom. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Reč ima narodni poslanik Živan Đurišić.
Hvala gospođo predsedavajuća. Poštovani gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, ova sednica je počela sa 20 minuta zakašnjenja, potpuno u stilu teme koja je na dnevnom redu. Govorim o železnici. Znamo koliko železnica kasni. Prema tome, drago mi je što je parlament u trendu i što prati sve ono što se dešava u stvarnom životu. Kada govorimo o ovom zakonu nemamo neke naročite primedbe što se sadržine zakona tiče. Radi se o jednom prosečnom propisu. Odgovara nekim prosečnim standardima zakona koji se u Srbiji predlažu i donose. To nije tema. Šta je tema? Postavila bih jedno ključno pitanje – da li zaista mislite da ćete sa ovim zakonom da rešite najteže probleme ovog velikog sistema, železničkog sistema? Problemi se odnose na stanje infrastrukture, pod jedan, i na partijsko rukovođenje i upravljanje železničkim sistemom. To su ti ključni problemi koji su toliko karakteristični za "Železnice Srbije". Što se tiče sadržine ovog zakona, ne proizilazi da ćete bilo koji od ovih problema, rešiti. Ne sumnjam u vaš optimizam gospodine ministre. Imate određeno iskustvo u ovoj temi. Radili ste i u mandatu prošle Vlade, ali to je čini mi se jedan optimizam bez pokrića. Svedoci smo da su i prethodni generalni direktori Železnica Srbije bili veoma optimistični. Određeni optimizam se nagoveštava i u izjavama aktuelnog generalnog direktora gospodina Simonovića, zvanog Sima. Čini mi se da je ovaj optimizam, koji ga krasi, nekako u skladu i potpuno neutemeljen sa ovim ostalim optimizmima, koje smo preživeli, a danas se nalazimo u situaciji da Železnice Srbije imaju preko 3.800 km pruge, da je prosečna brzina kretanja tih vozova oko 40 km na sat, da samo 2,5% od navedene dužine pruga su dvokolosečne, da imamo ozbiljno narušenu celokupnu infrastrukturu, da se više isplati ne voziti vozove, da mašinovođe često nemaju ni retrovizore, pa na buvljaku kupuju neke retrovizore za 250 dinara, pa ga nose u džepu i montiraju po potrebi. Imamo jedan ozbiljan problem u ovom velikom sistemu. Kako vi to mislite da rešavate? Pominjali ste ruski kredit, a spominjete ga, gospodine ministre, već godinama. Očekivali ste da se realizuje 2011. godine, samo Putin da dođe, odmah posle toga sledi realizacija tog kredita. Do dana današnjeg taj kredit nije realizovan. Očekuje se možda u toku maja ove godine. Pominjali ste, a čini mi se da su to spominjali i generalni direktori Železnica Srbije, da će železnica pre ili kasnije svojim prihodima da finansira celokupan rad i upravljanje tim sistemom. Međutim, dobili smo samo tu situaciju da je 2008. godine Vlada odlučila da sva dugovanja od 2004. godine do 2008. godine pretvori u kapital, a posle toga su i dalje dugovanja narastala, tako da su i dan danas ti dugovi veliki. Ne sumnjam da će se pre ili kasnije situacija rešiti na neki način, možda se pretvori u javni dug, ali u svakom slučaju, sva ta dugovanja će pre ili kasnije da padnu na teret prosečnog građanina Srbije, odnosno na poreskog obveznika. Dakle, to je ta situacija što se otpimizma tiče. Postavila bih vam pitanje i u pogledu upravljanja železnicama Srbije – da li je baš bilo nužno da se od strane Vlade postavi generalni direktor nekoliko dana pre početka primene Zakona o javnim nabavkama? Nije to neki izuzetak. Direktori su postavljani i u "Službenom glasniku", i u "Kolubari", i u "Srbijagasu" na identičan način. To je taj odnos države prema javnim preduzećima, odnosno prema privrednom društvu kao što su Železnice Srbije. Dakle, da li će se promeniti odnos države prema železnicama Srbije u tom smislu upravljanja ovim privrednim društvom? Očigledno neće. Čim ste postavili ovog direktora bez javnog konkursa, niste sačekali da stupi na snagu Zakon o javnim nabavkama. Očigledno ste pokazali svoju nameru kako ćete upravljati Železnicama Srbije. To jeste problem. Problem je u partijskom upravljanju. Notorna je činjenica da su sva javna preduzeća ogromni gubitaši. Pogledajte samo "Telekom". Pogledajte samo koliko košta ovu državu godišnje upravljanje javnim preduzećima. To sigurno nije svota manja od jedne milijarde evra. To su ogromni troškovi koji prate rad javnih preduzeća i privrednih društava u kojima država ima ključnu ulogu upravljanja, a to se upravo radi i u Železnici. Hajde da se vratimo na taj optimizam. Ako ste zaista verovali u sve ono što ste govorili, ako su zaista verovali svi generalni direktori, partijski postavljeni, kao partijski plen u Železnicama Srbije, šta se dešava ukoliko taj optimizam na kraju pokaže da nije bio realan? Da li ste vi ikada izašli i rekli – situacija je takva, nismo očekivali da se tako iskomplikuju stvari, zaista sa velikim sredstvima su Železnice raspolagale, ali ta sredstva nisu dobro usmerena, odgovornost je na ovom, ovom? Postoje objektivne i subjektivne odgovornosti. Dakle, da li ste ikada izašli pred građane Srbije i rekli – izgradnja, odnosno rekonstrukcija kilometra železničkih pruga u Srbiji košta toliko i toliko? Da li ste izašli i rekli – kilometar izgradnje auto-puta košta toliko i toliko, mi smo u Železnice Srbije ugradili, možda ubacili u rupu bez dna toliko i toliko sredstava. Koliko je otišlo za izgradnju pruga? Koliko je to otišlo za nabavku vozova, vagona, lokomotiva? Koliko je sredstava namenski utrošila ova država putem Železnica Srbije, a koliko je sredstava otišlo u neke druge namene? Da li ste ikada izašli i rekli – molim lepo, građani Srbije, iskoristili smo 10% od onih sredstava koje ste vi izdvajali za Železnica Srbije, a 90% smo nekako utrošili, imali smo neke naše fondove, neke naše potrebe? Možda bi građani Srbije to razumeli. Ne mogu da razumeju kada vide da se stalno nadziđuju novi i novi dugovi Železnica Srbije, a da pri tom se voze brzinom koja predstavlja 10 do 15% od brzine kretanja vozova u Japanu, hajde da ne bude Japan, neka to bude bilo koja država EU. To je nedopustivo u 21. veku. Da li ste razmišljali o tome kada ste govorili o tome da ovaj zakon želi da poboljša efikasnost funkcionisanja celog železničkog sistema, da taj sistem neće profunkcionisati ukoliko se ostane na onaj način da se upravlja železnicama, kao što je to rađeno u proteklih 20 godina? Da li znate, gospodine ministre, da u Vojvodini imate 1.700 km pruge, železničke pruge? To je 45% od količine pruga koje se nalaze na teritoriji Srbije. Zašto je problem da se, recimo, upravljanje tom infrastrukturom, koja se nalazi na teritoriji Vojvodine, upravlja od strane Vojvođana, odnosno od strane te pokrajine i od strane vojvođanske Vlade? Zašto je to problem? Nikada niste ulazili u način razmišljanja, ne da cepate taj jedinstveni sistem, nego prosto da unapredite jedan njen deo, tako što ćete omogućiti da i Vojvodina ima upliva na tu infrastrukturu koja se nalazi na njenoj teritoriji. Mislim da ste upoznati na koji način je cela ta železnička infrastruktura u Vojvodini devastirana u proteklih 20 godina. Mislim da imate o tome podataka, a druga je stvar da li ćete te podatke prihvatiti, odnosno prezentirati u javnosti. Kada sam čitala Zakon, posebno sam obratila pažnju na probleme koje ste definisali i koje nameravate da rešite. Jedan od ključnih problema, tako ste čak i naznačili, da je najvažniji problema taj što Direkcija za železnice, ustanovljena prethodnim zakonom, nije imala ovlašćenja da donosi podzakonske akte. Prosto ne razumem kakav je to problem, zašto to Vlada nije uradila, mogla je vlada komotno to da radi. To je, dakle, najvažniji problem koji vas je ponukao da izađete sa novim predlogom zakona. Šta kažete o sledećim problemima? Vi ih ne definišete. Kažete - pojavili su se raznorodni problemi. Koji raznorodni problemi? Dakle, nema tu definicije koje probleme nameravate da rešite. I sada kažete - zašto je donošenje zakona najbolji način za rešavanje problema? Prosto moram da vam pročitam ovu rečenicu, veoma je interesantna. Kažete – donošenje novog zakona o železnici je jedina mogućnost za prevazilaženje svih navedenih problema i jedini način da se primena zakona učini praktičnom i efikasnom. Vi faktički ovaj zakon svodite na nivo podzakonskog akta. Ovim zakonom nameravate da omogućite sprovedbu i realizaciju odredaba već postojećeg Zakona o železnici iz 2005. godine. Dakle, koliko je to ozbiljno, govori u stvari koliko vi ozbiljno razmišljate o tome da promenite sistem funkcionisanja javnih preduzeća, kao Vlada, odnosno privrednog društva, kao što su to Železnice Srbije. Nema ovde, gospodine ministre, prave volje za takvom vrstom promene, jer da je ima, ne bismo bili u toj situaciji u kojoj se danas nalazimo kada govorimo o javnim preduzećima. Boljitka nema, nakaradni sistem se održava, a pritom se troškovi funkcionisanja tih javnih sistema samo pojačavaju. Kako onda mislite da nekako pokrenete ekonomiju ove države, kako mislite da promenite funkcionisanje ove države, između ostalog i Železnica Srbije? Kada pogledate Železnice Srbije, šta vi vidite? Vidite da se govori puno o Koridoru 10, 11, da pričate o 80, 100, 200, 300 kilometara pruga, a pritom zaboravljate da je to samo 10% od onih pruga koje već postoje na teritoriji Srbije. Govorite o ruskom kreditu i pritom postoje očigledno neke razmirice između ministra i generalnog direktora javnog preduzeća Železnice Srbije. Da li se te razmirice mogu okarakterisati kao razmirice različitih političkih stranaka ili se mogu okarakterisati kao neka vrsta nerazumevanja između nadležnog ministarstva i Železnica Srbije? Ostavljam to vama, da se o tome izjasnite, ukoliko budete želeli. Prosto moramo da napomenemo da postoje razlike u smislu – koji će se pravci finansirati iz tog ruskog kredita. To nije mala stvar, ako postoji takva vrsta nerazumevanja između ministra i direktora. To je samo jedan od pokazatelja, kako u stvari vi pristupate reformisanju, rekonstrukciji, osnaživanju, izgradnji i ozdravljenju Železnica Srbije. Taj način može da deluje veoma pitak, ali taj način ima samo jedan demagoški domašaj i tu će se negde iscrpsti, kao što su se i sve prethodne reforme dobre namere, optimizmi i najave iscrpli i očigledno da nema dovoljno snage za ozbiljniju reformu, jer reforme nisu popularne. Reforme su opasne ukoliko zaista želite da uđete u dubinu tih promena i to u suštinske promene. Ovim Predlogom zakona te suštinske promene ja ne vidim ni u najavi. Dobro je možda, u tehničkom smislu, što negde jačate konkurenciju, što uvodite mogućnost stranih železničkih kompanija, ali to je samo mogućnost. Kako će se zakon realizovati? Ne dajete nam puno nade da ćete zaista, u tom smislu, da poradite na realizaciji zakona, jer ako to nije urađeno sa prethodnim zakonom, zašto bi se uradilo sa ovim zakonom. Ponavljam, sam način, sistem funkcionisanja javnih preduzeća od ovakvih privrednih društava se ne menja. Zato, gospodine ministre, zaista bih htela da vam posebno skrenem pažnju na činjenicu da Železnice Srbije sa ovakvim načinom nemaju budućnosti, nemaju budućnosti kao što nema ni ova država jasnu ekonomsku budućnost. Pre ili kasnije vi ćete morati da prelomite. Što bude kasnije, biće teže, zato što će dugovi da narastu do te mere da će postati neizdrživi. Danas, kada govorimo o ovom velikom sistemu, jako je karakteristično ono što je izjavio generalni direktor Železnica Srbije, a on je verovatno u trenucima iskrenosti izjavio – Železnice Srbije nisu spremne za liberalizam. Ovaj zakon to sao potvrđuje. Ono što vi u zakonu navodite, da ćete prateće propise, odnosno podzakonske akte doneti u roku od 24 meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona, upravo ukazuje na to. Teško da ćete vi uvesti bilo kakvu vrstu liberalizma u upravljanje Železnicama Srbije. Iskustvo koje imamo sa … (Predsednik: Vreme.) …funkcionisanjem železnica, u stvari nam govori da je to prosto nemoguće. Hvala gospođo predsedavajuća. Poštovani gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, ova sednica je počela sa 20 minuta zakašnjenja, potpuno u stilu teme koja je na dnevnom redu. Govorim o železnici. Znamo koliko železnica kasni. Prema tome, drago mi je što je parlament u trendu i što prati sve ono što se dešava u stvarnom životu. Kada govorimo o ovom zakonu nemamo neke naročite primedbe što se sadržine zakona tiče. Radi se o jednom prosečnom propisu. Odgovara nekim prosečnim standardima zakona koji se u Srbiji predlažu i donose. To nije tema. Šta je tema? Postavila bih jedno ključno pitanje – da li zaista mislite da ćete sa ovim zakonom da rešite najteže probleme ovog velikog sistema, železničkog sistema? Problemi se odnose na stanje infrastrukture, pod jedan, i na partijsko rukovođenje i upravljanje železničkim sistemom. To su ti ključni problemi koji su toliko karakteristični za "Železnice Srbije". Što se tiče sadržine ovog zakona, ne proizilazi da ćete bilo koji od ovih problema, rešiti. Ne sumnjam u vaš optimizam gospodine ministre. Imate određeno iskustvo u ovoj temi. Radili ste i u mandatu prošle Vlade, ali to je čini mi se jedan optimizam bez pokrića. Svedoci smo da su i prethodni generalni direktori Železnica Srbije bili veoma optimistični. Određeni optimizam se nagoveštava i u izjavama aktuelnog generalnog direktora gospodina Simonovića, zvanog Sima. Čini mi se da je ovaj optimizam, koji ga krasi, nekako u skladu i potpuno neutemeljen sa ovim ostalim optimizmima, koje smo preživeli, a danas se nalazimo u situaciji da Železnice Srbije imaju preko 3.800 km pruge, da je prosečna brzina kretanja tih vozova oko 40 km na sat, da samo 2,5% od navedene dužine pruga su dvokolosečne, da imamo ozbiljno narušenu celokupnu infrastrukturu, da se više isplati ne voziti vozove, da mašinovođe često nemaju ni retrovizore, pa na buvljaku kupuju neke retrovizore za 250 dinara, pa ga nose u džepu i montiraju po potrebi. Imamo jedan ozbiljan problem u ovom velikom sistemu. Kako vi to mislite da rešavate? Pominjali ste ruski kredit, a spominjete ga, gospodine ministre, već godinama. Očekivali ste da se realizuje 2011. godine, samo Putin da dođe, odmah posle toga sledi realizacija tog kredita. Do dana današnjeg taj kredit nije realizovan. Očekuje se možda u toku maja ove godine. Pominjali ste, a čini mi se da su to spominjali i generalni direktori Železnica Srbije, da će železnica pre ili kasnije svojim prihodima da finansira celokupan rad i upravljanje tim sistemom. Međutim, dobili smo samo tu situaciju da je 2008. godine Vlada odlučila da sva dugovanja od 2004. godine do 2008. godine pretvori u kapital, a posle toga su i dalje dugovanja narastala, tako da su i dan danas ti dugovi veliki. Ne sumnjam da će se pre ili kasnije situacija rešiti na neki način, možda se pretvori u javni dug, ali u svakom slučaju, sva ta dugovanja će pre ili kasnije da padnu na teret prosečnog građanina Srbije, odnosno na poreskog obveznika. Dakle, to je ta situacija što se otpimizma tiče. Postavila bih vam pitanje i u pogledu upravljanja železnicama Srbije – da li je baš bilo nužno da se od strane Vlade postavi generalni direktor nekoliko dana pre početka primene Zakona o javnim nabavkama? Nije to neki izuzetak. Direktori su postavljani i u "Službenom glasniku", i u "Kolubari", i u "Srbijagasu" na identičan način. To je taj odnos države prema javnim preduzećima, odnosno prema privrednom društvu kao što su Železnice Srbije. Dakle, da li će se promeniti odnos države prema železnicama Srbije u tom smislu upravljanja ovim privrednim društvom? Očigledno neće. Čim ste postavili ovog direktora bez javnog konkursa, niste sačekali da stupi na snagu Zakon o javnim nabavkama. Očigledno ste pokazali svoju nameru kako ćete upravljati Železnicama Srbije. To jeste problem. Problem je u partijskom upravljanju. Notorna je činjenica da su sva javna preduzeća ogromni gubitaši. Pogledajte samo "Telekom". Pogledajte samo koliko košta ovu državu godišnje upravljanje javnim preduzećima. To sigurno nije svota manja od jedne milijarde evra. To su ogromni troškovi koji prate rad javnih preduzeća i privrednih društava u kojima država ima ključnu ulogu upravljanja, a to se upravo radi i u Železnici. Hajde da se vratimo na taj optimizam. Ako ste zaista verovali u sve ono što ste govorili, ako su zaista verovali svi generalni direktori, partijski postavljeni, kao partijski plen u Železnicama Srbije, šta se dešava ukoliko taj optimizam na kraju pokaže da nije bio realan? Da li ste vi ikada izašli i rekli – situacija je takva, nismo očekivali da se tako iskomplikuju stvari, zaista sa velikim sredstvima su Železnice raspolagale, ali ta sredstva nisu dobro usmerena, odgovornost je na ovom, ovom? Postoje objektivne i subjektivne odgovornosti. Dakle, da li ste ikada izašli pred građane Srbije i rekli – izgradnja, odnosno rekonstrukcija kilometra železničkih pruga u Srbiji košta toliko i toliko? Da li ste izašli i rekli – kilometar izgradnje auto-puta košta toliko i toliko, mi smo u Železnice Srbije ugradili, možda ubacili u rupu bez dna toliko i toliko sredstava. Koliko je otišlo za izgradnju pruga? Koliko je to otišlo za nabavku vozova, vagona, lokomotiva? Koliko je sredstava namenski utrošila ova država putem Železnica Srbije, a koliko je sredstava otišlo u neke druge namene? Da li ste ikada izašli i rekli – molim lepo, građani Srbije, iskoristili smo 10% od onih sredstava koje ste vi izdvajali za Železnica Srbije, a 90% smo nekako utrošili, imali smo neke naše fondove, neke naše potrebe? Možda bi građani Srbije to razumeli. Ne mogu da razumeju kada vide da se stalno nadziđuju novi i novi dugovi Železnica Srbije, a da pri tom se voze brzinom koja predstavlja 10 do 15% od brzine kretanja vozova u Japanu, hajde da ne bude Japan, neka to bude bilo koja država EU. To je nedopustivo u 21. veku. Da li ste razmišljali o tome kada ste govorili o tome da ovaj zakon želi da poboljša efikasnost funkcionisanja celog železničkog sistema, da taj sistem neće profunkcionisati ukoliko se ostane na onaj način da se upravlja železnicama, kao što je to rađeno u proteklih 20 godina? Da li znate, gospodine ministre, da u Vojvodini imate 1.700 km pruge, železničke pruge? To je 45% od količine pruga koje se nalaze na teritoriji Srbije. Zašto je problem da se, recimo, upravljanje tom infrastrukturom, koja se nalazi na teritoriji Vojvodine, upravlja od strane Vojvođana, odnosno od strane te pokrajine i od strane vojvođanske Vlade? Zašto je to problem? Nikada niste ulazili u način razmišljanja, ne da cepate taj jedinstveni sistem, nego prosto da unapredite jedan njen deo, tako što ćete omogućiti da i Vojvodina ima upliva na tu infrastrukturu koja se nalazi na njenoj teritoriji. Mislim da ste upoznati na koji način je cela ta železnička infrastruktura u Vojvodini devastirana u proteklih 20 godina. Mislim da imate o tome podataka, a druga je stvar da li ćete te podatke prihvatiti, odnosno prezentirati u javnosti. Kada sam čitala Zakon, posebno sam obratila pažnju na probleme koje ste definisali i koje nameravate da rešite. Jedan od ključnih problema, tako ste čak i naznačili, da je najvažniji problema taj što Direkcija za železnice, ustanovljena prethodnim zakonom, nije imala ovlašćenja da donosi podzakonske akte. Prosto ne razumem kakav je to problem, zašto to Vlada nije uradila, mogla je vlada komotno to da radi. To je, dakle, najvažniji problem koji vas je ponukao da izađete sa novim predlogom zakona. Šta kažete o sledećim problemima? Vi ih ne definišete. Kažete - pojavili su se raznorodni problemi. Koji raznorodni problemi? Dakle, nema tu definicije koje probleme nameravate da rešite. I sada kažete - zašto je donošenje zakona najbolji način za rešavanje problema? Prosto moram da vam pročitam ovu rečenicu, veoma je interesantna. Kažete – donošenje novog zakona o železnici je jedina mogućnost za prevazilaženje svih navedenih problema i jedini način da se primena zakona učini praktičnom i efikasnom. Vi faktički ovaj zakon svodite na nivo podzakonskog akta. Ovim zakonom nameravate da omogućite sprovedbu i realizaciju odredaba već postojećeg Zakona o železnici iz 2005. godine. Dakle, koliko je to ozbiljno, govori u stvari koliko vi ozbiljno razmišljate o tome da promenite sistem funkcionisanja javnih preduzeća, kao Vlada, odnosno privrednog društva, kao što su to Železnice Srbije. Nema ovde, gospodine ministre, prave volje za takvom vrstom promene, jer da je ima, ne bismo bili u toj situaciji u kojoj se danas nalazimo kada govorimo o javnim preduzećima. Boljitka nema, nakaradni sistem se održava, a pritom se troškovi funkcionisanja tih javnih sistema samo pojačavaju. Kako onda mislite da nekako pokrenete ekonomiju ove države, kako mislite da promenite funkcionisanje ove države, između ostalog i Železnica Srbije? Kada pogledate Železnice Srbije, šta vi vidite? Vidite da se govori puno o Koridoru 10, 11, da pričate o 80, 100, 200, 300 kilometara pruga, a pritom zaboravljate da je to samo 10% od onih pruga koje već postoje na teritoriji Srbije. Govorite o ruskom kreditu i pritom postoje očigledno neke razmirice između ministra i generalnog direktora javnog preduzeća Železnice Srbije. Da li se te razmirice mogu okarakterisati kao razmirice različitih političkih stranaka ili se mogu okarakterisati kao neka vrsta nerazumevanja između nadležnog ministarstva i Železnica Srbije? Ostavljam to vama, da se o tome izjasnite, ukoliko budete želeli. Prosto moramo da napomenemo da postoje razlike u smislu – koji će se pravci finansirati iz tog ruskog kredita. To nije mala stvar, ako postoji takva vrsta nerazumevanja između ministra i direktora. To je samo jedan od pokazatelja, kako u stvari vi pristupate reformisanju, rekonstrukciji, osnaživanju, izgradnji i ozdravljenju Železnica Srbije. Taj način može da deluje veoma pitak, ali taj način ima samo jedan demagoški domašaj i tu će se negde iscrpsti, kao što su se i sve prethodne reforme dobre namere, optimizmi i najave iscrpli i očigledno da nema dovoljno snage za ozbiljniju reformu, jer reforme nisu popularne. Reforme su opasne ukoliko zaista želite da uđete u dubinu tih promena i to u suštinske promene. Ovim Predlogom zakona te suštinske promene ja ne vidim ni u najavi. Dobro je možda, u tehničkom smislu, što negde jačate konkurenciju, što uvodite mogućnost stranih železničkih kompanija, ali to je samo mogućnost. Kako će se zakon realizovati? Ne dajete nam puno nade da ćete zaista, u tom smislu, da poradite na realizaciji zakona, jer ako to nije urađeno sa prethodnim zakonom, zašto bi se uradilo sa ovim zakonom. Ponavljam, sam način, sistem funkcionisanja javnih preduzeća od ovakvih privrednih društava se ne menja. Zato, gospodine ministre, zaista bih htela da vam posebno skrenem pažnju na činjenicu da Železnice Srbije sa ovakvim načinom nemaju budućnosti, nemaju budućnosti kao što nema ni ova država jasnu ekonomsku budućnost. Pre ili kasnije vi ćete morati da prelomite. Što bude kasnije, biće teže, zato što će dugovi da narastu do te mere da će postati neizdrživi. Danas, kada govorimo o ovom velikom sistemu, jako je karakteristično ono što je izjavio generalni direktor Železnica Srbije, a on je verovatno u trenucima iskrenosti izjavio – Železnice Srbije nisu spremne za liberalizam. Ovaj zakon to sao potvrđuje. Ono što vi u zakonu navodite, da ćete prateće propise, odnosno podzakonske akte doneti u roku od 24 meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona, upravo ukazuje na to. Teško da ćete vi uvesti bilo kakvu vrstu liberalizma u upravljanje Železnicama Srbije. Iskustvo koje imamo sa … (Predsednik: Vreme.) …funkcionisanjem železnica, u stvari nam govori da je to prosto nemoguće.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Poštovani članovi Vlade, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, mnogo toga je juče rečeno u ovoj načelnoj raspravi o budžetu, tako da ne verujem da ćete čuti nešto novo i epohalno od mene, ali posao narodnog poslanika je da učestvuje u raspravi o ovom najvažnijem dokumentu, u stvari o ličnoj karti jedne države. Ono što smo juče mogli da čujemo jeste da je ovaj budžet realan i da mu je to najveća vrednost. Realan budžet u ovoj nerealnoj ili nadrealnoj državi stvarno ima veliku vrednost, to moram i ja da priznam. Najavljivali ste veliki zaokret, gazdovanje javnim novcem, godinu velike štednje, krupinih reformi, uz obrazloženje da se ovako više ne može. Mogu da se složim sa tom konstatacijom, ali ničega od toga što ste najavljivali nema u ovom dokumentu, a danas je tačno 100 dana od kada je rekonstruisana Vlada Republike Srbije. To je neki mali jubilej, pa se sumiraju rezultati, predstavljaju rezultati, a ja mislim da rezultata, makar na polju finansija i ekonomije, nema baš previše da biste mogli da se pohvalite. Ovde se u budžetu, u pratećim dokumentima, u fiskalnoj strategiji i u ekonomskoj politici ne vide efekti nekih krupnih promena. Jedino pozitivno, i za to vam odajem priznanje kao ministru finansija, je to što ste stavili iznad crte državne garancije za zaduživanje javnog sektora i ove druge prikrivene troškove. Ali, svi se mi pitamo kako je moguće da, kada realno smanjujete plate i penzije, povećavate PDV na osnovne životne namirnice, na kompjutere, u zemlji u kojoj je IT sektor proglašen za jedan od strateških, deficit bude čak 7,1% BDP? Moguće je jer očigledno ni ovaj put nema političke snage da se stvarno smanjuju rashodi. Kada kažem da ni ovaj put nema političke snage, političku podršku nije imao ni vaš prethodnik, ni onaj pre njega, a vidim da je nemate ni vi da zađete u javna preduzeća, to je ono što je ključno, u „Srbijagas“ i u ostale. Da nije tako, zašto bi u ovoj Skupštini došao zahtev za davanje garancija „Srbijagasu“ od 200 miliona evra za održavanje tekuće likvidnosti, a onda vi to amandmanom promenite, ali ne namenu, nego samo valutu, pa nije više 200 miliona evra nego 200 miliona dolara. Ili, zašto će se dati garancija „Elektropirivredi Srbije“ za 100 miliona dolara, opet sada uz promenjenu namenu, a nije za održavanje tekuće likvidnosti? Razumem da PDV jeste deo rešenja, ali mogli ste iz iskustva vašeg prethodnika da vidite da povećanje stope ne daje očekivane rezultate i mogli ste da izbegnete to nešto loše što se pokazalo, a to je da povećanje opšte stope ne daje efekte koji su projektovani. Po kojoj logici će povećanje ove niže stope dati efekte koji su projektovani? Vi vrlo dobro znate da je to kratkoročno rešenje, koje će se iscrpeti ako se ne urade suštinske stvari na strani rashoda. Ovde glavni problem nije onako kako mi mislimo – sam deficit od 7,1% koji je projektovan, nego struktura deficita, odnosno da se ovaj deficit može finansirati samo kreditima iz inostranstva, da stare kredite možemo da vraćamo novim jeftinijim kreditima. Naš predlog je da vi to radite agresivnije nego do sada, da uz jeftinije kredite dodate i tu neproduktivnu državnu imovinu, kako kamate na te kredite ne bi sledeće godine pojele više od jedne trećine budžeta. Smanjivanje javne potrošnje neće moći da reši ovaj budžetski problem. Smanjiće se rashodi otpuštanjem viška zaposlenih, bez obzira na demantije koji stižu. Juče ste demantovali da će biti otpušteno 50.000 ljudi, biće verovatno i više iz ovog prenapregnutog javnog sektora, smanjivaće se plate, zamrzavaće se penzije, ali na taj način će se smanjiti i budžetski prihodi. Biće manje novca za privatnu potrošnju, a taj manjak tražnje teško da ko može da nadomesti. U stvari ništa od ovih predloženih mera i to je glavna zamerka budžetu, neće dovesti do rasta zaposlenosti u zemlji u kojoj je stopa nezaposlenosti oko 25%, a stopa nezaposlenosti među mlađim stanovništvom i do 50%. Bez predloženih mera za povećanje zaposlenosti neće biti napretka. Nikome nigde do sada nije uspelo da iz recesije izađe samo smanjenjem javne potrošnje, a pogotovu ne kad postoje realno visoke kamatne stope. Što se tiče smanjenja plata, odnosno prihoda na sve plate koje su preko 60.000 dinara, ovaj zakon o platama može lako da padne na Ustavnom sudu, jer pravosuđe nije izuzeto iz usklađivanja zarada. Plate se smanjuju i profesorima i lekarima, ali i sudijama i tužiocima. Pitanje je dana kada će neko pokrenuti postupak za utvrđivanje ustavnosti ovakve odredbe. Da bi plate kao rashod bile stavljene pod kontrolu, potrebno je doneti dva zakona. Jedan koji bi važio za javni sektor bez javnih preduzeća, a drugi samo za javna preduzeća. To je jedini način da imate plate pod kontrolom. Dakle, dva zakona, a ne ovaj jedan koji ste predložili. Htela sam nešto da vas pitam povodom vaših izjava, mislim na vas, ministre finansija. Rekli ste 11. oktobra sledeće i sada je moje pitanje kada ćete da pređete sa reči na dela. Rekli ste 11. oktobra ovako – državni funkcioneri neće više moći da sede na nekoliko stolica i primaju po pet punih plata iz budžeta. Drugo, njihova dodatna primanja neće biti oporezovana, ali će biti preispitana i sasečena, bićemo vrlo agresivni, pa ćemo naknade sa druge, treće ili pete funkcije smanjiti ili ukidati. Treće, uz penziju će biti nemoguće primati platu iz budžeta. Da li vi još uvek stojite kod ovih stavova i kada ćemo moći da vidimo prve efekte tih preduzetih mera da iz budžeta možete da primate samo jedno primanje, da svako drugo, treće, četvrto, peto, neće biti dozvoljeno i da neće moći da se uz penziju prima i plata iz budžeta?Juče smo imali jednu, blago rečeno, neprijatnu, na momente čak i patetičnu raspravu o tome da li je neko zaslužio ili nije da uz penziju dobija i platu. Pa vas molim da tu dilemu razrešimo. Sledeće što sam htela da pitam jeste – do kada će se koristiti termin „pljačkaška privatizacija“? Naprosto je neverovatno da sve privatizacije od 2000. godine do danas karakteriše kao pljačkaške. To, naprosto, nije tačno. Da li je neko u Vladi protiv samog koncepta privatizacije to je jedno pitanje, ali govoriti o pljačkaškim privatizacijama je sasvim nešto drugo. Jedna trećina samo privatizacije u Srbiji je raskinuta zato što je bila neuspešna. Druge dve trećine su bile i dobre i potrebne i uspešne. Naprosto, ne znam gde je ko bio 90-ih godina i kako je posmatrao Srbiju i kako se tada u Srbiji živelo i kako se radilo i kako se privatizovalo i ko je tada zarađivao po prvi, drugi, treći i ostali milion tadašnje omiljene valute, marke, na ovim prostorima. Pošteno je reći da je društveni bruto proizvod za ovih 12 godina uvećan četiri puta, a da su plate i penzije uvećane 10 puta i to je rezultat za ovih 12 godina, koji se često gura pod tepih, ali se zato stalno ističe da je ovde bila pljačkaška privatizacija. Naprosto, te stvari ne stoje i nisu tačne. Imam još jedno pitanje za vas. Juče je predsednik Vlade rekao da nas ovaj budžet približava EU. Da li možete, molim vas, da mi objasnite na koji način? Pokušala sam da shvatim tu izjavu da osim što je politička, nema uporišta u realnosti, ali, evo, u kom delu nas to ovaj budžet približava EU, kad već popodne stiže demanti da smo sad malo dalje od EU, pošto se prva međuvladina konferencija, po svim nagoveštajima, odlaže za mart, a ja mislim da bi neko rado hteo da odloži te izbore najavljene za mart, ali dobro? To je moj politički stav. Ne mora svako sa njim da se složi. Opet da se vratim na javni sektor, kad god se svi žalimo na njega, a sad smo evo dobili konačno brojke koliko to ljudi radi u javnom sektoru, ipak je on deo koncepta obezbeđivanja egzistencije i to ne treba da izgubimo iz vida. Kao što je juče moj kolega narodni poslanik Bojan Đurić rekao da je loše stvarati konfrontaciju između zaposlenih u javnom i privatnom sektoru, ja se sa tim u potpunosti slažem. To je ekonomski loše, politički štetno, a društveno vrlo, vrlo loše, da ne kažem katastrofalno, baš kao što je i loše stvarati konfrontaciju između zaposlenih i penzionera, tako nam ni ova druga vrsta konfrontacije između javnog i privatnog sektora sigurno nije potrebna. Mi u danu za glasanje, kao što ste čuli, za ovaj budžet nećemo glasati, a ovom prilikom neću postaviti nijedno pitanje ministru privrede Raduloviću, sačekaću da u proceduru uđe zakon o stečaju, pa ćemo imati o čemu da pričamo. Hvala.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, žao mi je što predlagač ovog amandmana nije prisutan, možda bi dao neka dodatna objašnjenja. Jedna kratka analiza ovog amandmana. Amandman uglavnom podržava ono što je u predlogu izneto, ono što je predložila poslanička grupa, odnosno 130 poslanika SNS. Međutim, u ovom amandmanu u stavu 2. ima i jedna novina. Naime, predlagač predlaže da izvršni poverila u izvršnom postupku u kome izvršni dužnik Republika Srbija dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje zahteva od Komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne izjave. Komora izvršitelja dužna je da u roku ne dužem od 15 dana proveri sa nadležnim sudom, u kome je doneto rešenje o izvršenju po osnovu kojeg je predloženo sprovođenje izvršenja, da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca u prethodnom postupku pred sudom namireno. Ovde je tobož izražena briga za državnu imovinu, za imovinu Republike Srbije, i na prvi pogled to tako izgleda. Međutim, uopšte nema potrebe da se posebno štiti dužnik Republika Srbija u situaciji kada je u predlogu za izmenu i dopunu ovog člana, koga je podnela i obrazložila ovlašćeni predstavnik predlagača, navedeno da izvršni poverilac uz predlog za izvršenje je dužan da podnese i dokaz o tome da je opomenuo izvršnog dužnika i da to dokazuje preporučenom pošiljkom na adresu izvršnog dužnika. Mislim da je ovo sasvim dovoljno da se zaštiti izvršni dužnik, da se prema njemu pokaže jedna korektnost da ne bi došlo do neprijatnog postupka izvršenja, popisa, prodaje itd. i do nepotrebnih troškova. Dodatno štititi dužnika Republiku Srbiju mislim i nisam siguran da je u skladu sa Ustavom, jer član 86. Ustava predviđa da svi oblici svojine uživaju podjednaku zaštitu, tako da nisam siguran da je ovo u skladu sa Ustavom. Na prvi pogled kažem da ovo izgleda i tako je obrazloženo od strane predlagača da se ovim štiti Republika Srbija, odnosno dužnik Republika Srbija. Međutim, praktično ovde se štiti izvršni poverilac, jer problem je poverioca ako podnese zahtev za izvršenje, a da pri tom nije na pouzdan način utvrdio da li zaista taj dug postoji. Sve troškove će snositi poverilac. Znači, ovim se uopšte ne štiti dužnik, jer dužnik ne bi snosio troškove ukoliko je izmirio dugovanje, a to nije problem dokazati, s obzirom da se to ovde navodi da se takav dokaz traži od nadležnog suda. Znači izvršni dužnik bi sigurno imao takav dokaz, odnosno u ovom slučaju Republika Srbija i to ne bio njegov problem nego problem izvršnog poverioca. Iz tih razloga predlažem da se ovaj amandman odbije i da se predlog predlagača u potpunosti prihvati. Hvala. Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, žao mi je što predlagač ovog amandmana nije prisutan, možda bi dao neka dodatna objašnjenja. Jedna kratka analiza ovog amandmana. Amandman uglavnom podržava ono što je u predlogu izneto, ono što je predložila poslanička grupa, odnosno 130 poslanika SNS. Međutim, u ovom amandmanu u stavu 2. ima i jedna novina. Naime, predlagač predlaže da izvršni poverila u izvršnom postupku u kome izvršni dužnik Republika Srbija dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje zahteva od Komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne izjave. Komora izvršitelja dužna je da u roku ne dužem od 15 dana proveri sa nadležnim sudom, u kome je doneto rešenje o izvršenju po osnovu kojeg je predloženo sprovođenje izvršenja, da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca u prethodnom postupku pred sudom namireno. Ovde je tobož izražena briga za državnu imovinu, za imovinu Republike Srbije, i na prvi pogled to tako izgleda. Međutim, uopšte nema potrebe da se posebno štiti dužnik Republika Srbija u situaciji kada je u predlogu za izmenu i dopunu ovog člana, koga je podnela i obrazložila ovlašćeni predstavnik predlagača, navedeno da izvršni poverilac uz predlog za izvršenje je dužan da podnese i dokaz o tome da je opomenuo izvršnog dužnika i da to dokazuje preporučenom pošiljkom na adresu izvršnog dužnika. Mislim da je ovo sasvim dovoljno da se zaštiti izvršni dužnik, da se prema njemu pokaže jedna korektnost da ne bi došlo do neprijatnog postupka izvršenja, popisa, prodaje itd. i do nepotrebnih troškova. Dodatno štititi dužnika Republiku Srbiju mislim i nisam siguran da je u skladu sa Ustavom, jer član 86. Ustava predviđa da svi oblici svojine uživaju podjednaku zaštitu, tako da nisam siguran da je ovo u skladu sa Ustavom. Na prvi pogled kažem da ovo izgleda i tako je obrazloženo od strane predlagača da se ovim štiti Republika Srbija, odnosno dužnik Republika Srbija. Međutim, praktično ovde se štiti izvršni poverilac, jer problem je poverioca ako podnese zahtev za izvršenje, a da pri tom nije na pouzdan način utvrdio da li zaista taj dug postoji. Sve troškove će snositi poverilac. Znači, ovim se uopšte ne štiti dužnik, jer dužnik ne bi snosio troškove ukoliko je izmirio dugovanje, a to nije problem dokazati, s obzirom da se to ovde navodi da se takav dokaz traži od nadležnog suda. Znači izvršni dužnik bi sigurno imao takav dokaz, odnosno u ovom slučaju Republika Srbija i to ne bio njegov problem nego problem izvršnog poverioca. Iz tih razloga predlažem da se ovaj amandman odbije i da se predlog predlagača u potpunosti prihvati. Hvala.
Ministar Mrkonjić, izvolite. Ministar Mrkonjić, izvolite.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Biljana Pantić Pilja. Biljana Pantić Pilja.
Da se zahvalim gospodinu Jeremiću, kome se nisam zahvalio, sad moram ponovo da diskutujem. Gospođo Popović, vi ste jedna mlada, lepa žena. Ovi se smeju, mangupi, znaju šta mislim. Meni nemojte govoriti o kadrovskoj politici. Godine 2008. sam postao ministar. Svi ovi mladi ljudi, sem ove žene na kraju lepe, su bili tada pomoćnici gospodina Ilića i ostali su moji i danas. Dakle, moj pristup, sem možda vas, mislim da znaju poslanici ovde i svi građani Srbije koji me znaju. Nikad nisam vodio politiku politikanstva u kadrovskoj politici. Tri pomoćnika su iz Veljine vlade, od 2004-2008, i sad su ovde. Što se tiče kadrovske politike, naravno da ima puno toga sa čime se ja ne slažem, da skinemo i to sa dnevnog reda, ali ako jedna partija u ovoj zemlji ima takvu vlast, onda nek rukovodi, šta je problem? On odgovara za kadrove koje postavlja i ja sam to prihvatio, ali ministar saobraćaja sam i dalje ja. Ja vama odgovaram i za sve te ljude. Samo jednog ste spominjali ovde koji za mene sad nije bitan. Za sve te ljude o kojima govorite ja odgovaram, kao što sam četiri godine odgovarao i za direktora Agencije za letenje i za Direktorat i za JAT itd. Ako tu vidite neki problem, onda stvarno prihvatam svaku vašu kritiku. Kadrovsku politiku, ovakvu o kojoj vi govorite, nemojte meni pripisivati. Sve vaše kritike su dobre, prihvatam ih. Jednu ne prihvatam. Lepo je gospodin Bauer rekao – moramo učiniti prvi korak, da bi se nešto na železnici promenilo. Naravno, i vlade pre mene su imale tu mogućnost od 2000. godine, pa nisu radile. Ništa nije novo odvajanje infrastrukture od saobraćaja. Evropa to godinama radi. Nismo to uradili. Počeli smo u prošlom mandatu i evo završićemo. Dakle, otuda je moj optimizam. Odvojićemo saobraćaj od infrastrukture, donećemo petogodišnji nacionalni program o ulaganju u železničku infrastrukturu koja je katastrofalna i najzad ćemo imati posle toliko godina, a ja sam 40 godina u železnici, prvi put zakon koji će reći šta i koliko treba da potrošimo da bi tu infrastrukturu, da bi te koloseke doveli do nekog nivoa. Otuda je moj optimizam. To je vrlo važna činjenica. Vi ste već pohvalili i s tim se slažem, imamo mogućnosti da otvorimo tržište i za druge operatere, da ne vozi samo železnica. Ima i danas ljudi u Srbiji koji imaju vozna sredstva i koji konkurišu, ali ne mogu iz ovih ili onih razloga. Dakle, to je druga stvar koju ovaj zakon pruža, da svi učestvuju u slobodnoj pijaci, da tako kažem, na tržištu tih železničkih usluga koje danas traži naša privreda. To je druga važna stvar. Treća važna stvar, ta direkcija železnice, o tome je takođe gospodin Bauer lepo govorio, ona ima tu regulatornu ulogu u realizaciji tih projekata i programa same železnice. To su novosti koje su sasvim dovoljne da nas ovaj zakon, što do sada nismo imali, približi EU. To su mogućnosti i preduslovi. Slažem se sa vama, zakon koji ne poštujemo ne znači ništa, ali ću se truditi dok sam ministar da taj zakon poštujemo maksimalno i da ovo o čemu smo danas ovde govorili i o čemu ćemo govoriti ceo dan danas stvarno počne da živi. Svi znamo kakvo je stanje u železnici i neću se vraćati nazad godinama, jer kao najstariji među vama ovde i kao stručnjak imam i najviše odgovornosti, jer se godinama o tome pričalo. Nismo uradili, nažalost. Na Koridoru 10, o kojem vi govorite, železničkom, ima polovina pruga jednokolosečnih, što je nezamislivo. Nije najgora pruga od Subotice do Novog Sada, to je samo jedan kolosek, ali je ravan teren pa relativno dobro izgleda. Najgora je pruga od Niša do Dimitrovgrada. Tamo je kao na divljem zapadu, kao u Teksasu. Tamo su male bandere i voz ne može da prođe. To je ono što je nasleđeno iz prošlosti na železnici. Ne branim železnicu. To moramo izmeniti i zato smo uzeli taj ruski kredit i zato smo uzeli češki kredit. Nije tačno da se ne zna šta se nalazi u ruskom kreditu, pet, šest, sedam projekata ima. Šta je strašno? Neko može da misli da možda nešto treće treba, ali odluku o tome će doneti Vlada i tačno ćemo znati u koji projekat ulazimo. Sem toga, jedna stvar je isto tako značajna. Odmah da vam kažem kad sam već kod kredita, Evropa, i to vi dobro znate, većina vas to vrlo dobro zna, danas obe evropske banke koje su ubedljivo najpovoljnije daju kredite za celu magistralnu prugu. Dakle, to je evropski projekat i to je logično. To je veza Turske sa EU. To je interes Evrope i zato problem oko novca nije, problem je u drugim stvarima. Mi nemamo spremnu dokumentaciju, projekte itd. Zato se dešava ovo što se dešava da se preko novina prepucavamo oko toga šta i kako uraditi. Drugo ništa. Svako može da misli ono što hoće, ali Vlada Republike Srbije će doneti stav šta će iz kojih sredstava da se finansira. Danas, pored tog ruskog kredita, mi imamo još dva velika kredita od po sto miliona iz EBRD, kojim se finansiraju vozna sredstva. Prve vozove smo dali baš u Vojvodinu. Kada govorimo o ovoj pruzi Beograd-Budimpešta, ona će biti verovatno, po mom mišljenju, prva kojom ćemo ući u rad. Ne zaboravite, mi nismo izgradili ni jedan kolosek, ni kilometar koloseka zadnjih 20 godina. Koju smo prugu mi to gradili? Počeli smo Valjevo-Loznica i stali. Ni jednu, mi samo vršimo remonte i održavanje toga što imamo takvo kako jeste. Ovaj zakon će stvoriti preduslove da se i to promeni. Prema tome, ulaganje u železnicu nije sporno, ali moramo se za to spremiti kadrovski i profesionalno i zato je optimizam i moj i cele Vlade Republike Srbije u programu modernizacije srpskih železnica. To je jedan od najvećih projekata danas u Srbiji. Zbog toga kritiku prihvatam, sve što ste rekli. Što se mene lično tiče, prihvatam. Nemojte shvatiti sada da sam kao nešto ljut, ne, sem ove kadrovske strukture. Evo, to su ovi mladi ljudi koji sede ovde pored mene. Među njima je, nadam se, i budući ministar. Nisu članovi nijedne partije, pa čak ni ona mlada dama na kraju, moj šef kabineta. To su sve mladi ljudi. Čak je i ona bila šef protokola gospodina Borisa Tadića. Dakle, nisam čovek koji se apsolutno ne oslanja na kadrovi koji nešto znaju. Hvala najlepše. Da se zahvalim gospodinu Jeremiću, kome se nisam zahvalio, sad moram ponovo da diskutujem. Gospođo Popović, vi ste jedna mlada, lepa žena. Ovi se smeju, mangupi, znaju šta mislim. Meni nemojte govoriti o kadrovskoj politici. Godine 2008. sam postao ministar. Svi ovi mladi ljudi, sem ove žene na kraju lepe, su bili tada pomoćnici gospodina Ilića i ostali su moji i danas. Dakle, moj pristup, sem možda vas, mislim da znaju poslanici ovde i svi građani Srbije koji me znaju. Nikad nisam vodio politiku politikanstva u kadrovskoj politici. Tri pomoćnika su iz Veljine vlade, od 2004-2008, i sad su ovde. Što se tiče kadrovske politike, naravno da ima puno toga sa čime se ja ne slažem, da skinemo i to sa dnevnog reda, ali ako jedna partija u ovoj zemlji ima takvu vlast, onda nek rukovodi, šta je problem? On odgovara za kadrove koje postavlja i ja sam to prihvatio, ali ministar saobraćaja sam i dalje ja. Ja vama odgovaram i za sve te ljude. Samo jednog ste spominjali ovde koji za mene sad nije bitan. Za sve te ljude o kojima govorite ja odgovaram, kao što sam četiri godine odgovarao i za direktora Agencije za letenje i za Direktorat i za JAT itd. Ako tu vidite neki problem, onda stvarno prihvatam svaku vašu kritiku. Kadrovsku politiku, ovakvu o kojoj vi govorite, nemojte meni pripisivati. Sve vaše kritike su dobre, prihvatam ih. Jednu ne prihvatam. Lepo je gospodin Bauer rekao – moramo učiniti prvi korak, da bi se nešto na železnici promenilo. Naravno, i vlade pre mene su imale tu mogućnost od 2000. godine, pa nisu radile. Ništa nije novo odvajanje infrastrukture od saobraćaja. Evropa to godinama radi. Nismo to uradili. Počeli smo u prošlom mandatu i evo završićemo. Dakle, otuda je moj optimizam. Odvojićemo saobraćaj od infrastrukture, donećemo petogodišnji nacionalni program o ulaganju u železničku infrastrukturu koja je katastrofalna i najzad ćemo imati posle toliko godina, a ja sam 40 godina u železnici, prvi put zakon koji će reći šta i koliko treba da potrošimo da bi tu infrastrukturu, da bi te koloseke doveli do nekog nivoa. Otuda je moj optimizam. To je vrlo važna činjenica. Vi ste već pohvalili i s tim se slažem, imamo mogućnosti da otvorimo tržište i za druge operatere, da ne vozi samo železnica. Ima i danas ljudi u Srbiji koji imaju vozna sredstva i koji konkurišu, ali ne mogu iz ovih ili onih razloga. Dakle, to je druga stvar koju ovaj zakon pruža, da svi učestvuju u slobodnoj pijaci, da tako kažem, na tržištu tih železničkih usluga koje danas traži naša privreda. To je druga važna stvar. Treća važna stvar, ta direkcija železnice, o tome je takođe gospodin Bauer lepo govorio, ona ima tu regulatornu ulogu u realizaciji tih projekata i programa same železnice. To su novosti koje su sasvim dovoljne da nas ovaj zakon, što do sada nismo imali, približi EU. To su mogućnosti i preduslovi. Slažem se sa vama, zakon koji ne poštujemo ne znači ništa, ali ću se truditi dok sam ministar da taj zakon poštujemo maksimalno i da ovo o čemu smo danas ovde govorili i o čemu ćemo govoriti ceo dan danas stvarno počne da živi. Svi znamo kakvo je stanje u železnici i neću se vraćati nazad godinama, jer kao najstariji među vama ovde i kao stručnjak imam i najviše odgovornosti, jer se godinama o tome pričalo. Nismo uradili, nažalost. Na Koridoru 10, o kojem vi govorite, železničkom, ima polovina pruga jednokolosečnih, što je nezamislivo. Nije najgora pruga od Subotice do Novog Sada, to je samo jedan kolosek, ali je ravan teren pa relativno dobro izgleda. Najgora je pruga od Niša do Dimitrovgrada. Tamo je kao na divljem zapadu, kao u Teksasu. Tamo su male bandere i voz ne može da prođe. To je ono što je nasleđeno iz prošlosti na železnici. Ne branim železnicu. To moramo izmeniti i zato smo uzeli taj ruski kredit i zato smo uzeli češki kredit. Nije tačno da se ne zna šta se nalazi u ruskom kreditu, pet, šest, sedam projekata ima. Šta je strašno? Neko može da misli da možda nešto treće treba, ali odluku o tome će doneti Vlada i tačno ćemo znati u koji projekat ulazimo. Sem toga, jedna stvar je isto tako značajna. Odmah da vam kažem kad sam već kod kredita, Evropa, i to vi dobro znate, većina vas to vrlo dobro zna, danas obe evropske banke koje su ubedljivo najpovoljnije daju kredite za celu magistralnu prugu. Dakle, to je evropski projekat i to je logično. To je veza Turske sa EU. To je interes Evrope i zato problem oko novca nije, problem je u drugim stvarima. Mi nemamo spremnu dokumentaciju, projekte itd. Zato se dešava ovo što se dešava da se preko novina prepucavamo oko toga šta i kako uraditi. Drugo ništa. Svako može da misli ono što hoće, ali Vlada Republike Srbije će doneti stav šta će iz kojih sredstava da se finansira. Danas, pored tog ruskog kredita, mi imamo još dva velika kredita od po sto miliona iz EBRD, kojim se finansiraju vozna sredstva. Prve vozove smo dali baš u Vojvodinu. Kada govorimo o ovoj pruzi Beograd-Budimpešta, ona će biti verovatno, po mom mišljenju, prva kojom ćemo ući u rad. Ne zaboravite, mi nismo izgradili ni jedan kolosek, ni kilometar koloseka zadnjih 20 godina. Koju smo prugu mi to gradili? Počeli smo Valjevo-Loznica i stali. Ni jednu, mi samo vršimo remonte i održavanje toga što imamo takvo kako jeste. Ovaj zakon će stvoriti preduslove da se i to promeni. Prema tome, ulaganje u železnicu nije sporno, ali moramo se za to spremiti kadrovski i profesionalno i zato je optimizam i moj i cele Vlade Republike Srbije u programu modernizacije srpskih železnica. To je jedan od najvećih projekata danas u Srbiji. Zbog toga kritiku prihvatam, sve što ste rekli. Što se mene lično tiče, prihvatam. Nemojte shvatiti sada da sam kao nešto ljut, ne, sem ove kadrovske strukture. Evo, to su ovi mladi ljudi koji sede ovde pored mene. Među njima je, nadam se, i budući ministar. Nisu članovi nijedne partije, pa čak ni ona mlada dama na kraju, moj šef kabineta. To su sve mladi ljudi. Čak je i ona bila šef protokola gospodina Borisa Tadića. Dakle, nisam čovek koji se apsolutno ne oslanja na kadrovi koji nešto znaju. Hvala najlepše.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, danas imamo na dnevnom redu Predlog budžeta za 2014. godinu kao nastavak praktično reformskog puta koji smo započeli sa donošenjem seta zakona koji se odnosio na mere ekonomske politike Srbije. Taj reformski put suštinski pokazuje da na tom putu imamo jako puno problema. Ono što treba na neki način podržati u smislu predloga koje je Vlada i ministri koji su dali je upravo taj da su predlozi zakona napravljeni na taj jedan realan način gde se jednostavno na potpuno transparentan i istinit način dala slika Srbije posle 12 godina, o tome koliko smo dužni, koliko smo siromašni i koliko suštinski imamo potencijala da izađemo iz određene krize. Kada pričamo o različitim vrstama scenarija tipa, grčki scenario, portugalski scenario, španski scenario, mislim da se Srbija jednostavno nalazi u jednom regionu gde takvi scenariji nisu mogući, ali ono u čemu mi možemo da se nađemo u određenoj situaciji to je jako teška socijalna situacija u kojoj jednostavno možemo bez kontrole da na neki način svi politički subjekti učestvuju u vršenju vlasti. Onda jednostavno kada dođete u tu situaciju, građanima Srbije potpuno je nepotrebno saznanje koja politička stranka je dovela do toga da se nađete u tako teškoj ekonomskoj situaciji. A treba reći, da poslednjih deset do dvanaest godina jednostavno mnoge stvari su se gurale pod tepih. Treba reći da od 2008. godine su mnoge bankarske garancije davane u ovoj skupštini, u ovom parlamentu, gde praktično SNS nije ni postojala, nije ni učestvovala u takvom procesu. Tu treba uvek i naglasiti. Sada je uzela odgovornost i kao glavni stožer u Vladi Srbije krajnje odgovorna za ono što će se dešavati i ono što se dešava sad. Zbog čega ovo govorimo? Pa zbog toga što Vlada Srbije je preuzela jednu veliku političku odgovornost za mnoge procese koje često zaboravljamo kada pričamo o budžetu Srbije, a to je rešavanje Briselskog sporazuma, odnosno odnosa Beograda i Prištine, a samim tim imamo i početak pregovora sa EU, odnosno primenu SSP sporazuma pridruživanja EU. Oba ta sporazuma i međunarodne obaveze nešto koštaju ovu državu i te takve suštinske reforme traže da predvidite i određena sredstva u budžetu. Ne samo u tom organizacionom smislu, koje treba menjati, nego i u ovom smislu da je, recimo, za Kosovo i Metohiju predviđen budžet oko 4,8 milijardi dinara za sledeću godinu, a da primenom trgovinskog sporazuma od 1. januara 2014. godine gubimo stavku u budžetu koja iznosi oko 300 miliona evra. Samim tim, uzimajući u obzir ove činjenice, krenuli smo u reformu, kao država, javnog sektora, prvo konstatujući koliki je taj broj zaposlenih. Onda smo krenuli u reformu toga da se suočimo sa istinom koliko suštinski dugujemo za javna preduzeća, pa smo videli da, recimo, eto, kada je u pitanju „Srbijagas“ imamo deo dugovanja prema bankama, a imamo onaj deo dugovanja koji je država dala u vidu garancija. Taj dug je jako veliki. Naravno da dug od 800 miliona ili 224 miliona, koji se odnosi na „Srbijagas“ i na druga javna preduzeća nije nastao preko noći i nije nastao u poslednjih godinu dana. Sigurno da se on negde taložio i gomilao i da se ulazilo iz kredita u kredit, i da smo u onom trenutku, kada pričamo o kredibilnosti države i kada se najviše suočavamo sa realnošću i izrazimo realno taj budžetski deficit, jednostavno zemlja koja gubi na tom glasu i samim dobija u svojoj ponudi za portfolio sve skuplje i skuplje kredite. Ona priča o tome da mi možemo, kao država, da dobijemo vrlo povoljne kredite i da se rešimo oko 2,5 milijarde sa povoljnim kamatnim stopama, Fiskalni savet jednostavno to decidno navodi da je velika odgovornost na onima koji u javnosti daju svoje izjave, jer upravo time urušavaju kredibilitet same države i same ekonomije, jer samim tim dobijate u ponudi sve skuplje i skuplje kredite. Prema tome, da li se radi o poziciji ili opoziciji, treba biti odmeren u političkim izjavama, pogotovo u onim koje se odnose na privredu. To se odnosi na sve političke subjekte. Ono što je važno reći da je javni dug visok i on je zaista u ovom delu do sada najveći, ali do sada se uvek i taj deficit prikazivao na neki način frizirano. Prvi put sada imamo realno iskazan i u toj meri on treba da pokaže suštinski, gde su nama najslabije, takozvane neuralgične tačke. Mi smo to rekli, znači, rekli smo da to jesu društvena preduzeća, 153 preduzeća u restrukturiranju, da su to javna preduzeća, velika dugovanja prema „Srbijagasu“, prema „Putevima Srbije“, prema „Železnica Srbije“ i „Galenici“, rekli smo da su to najviše u bankarskom sektoru, rekli smo da su to otprilike velika izdvajanja koja se odnose na PIO fond. Onaj deo koji je napadan, a to je da ovim budžetom nije dobro isprojektovan poljoprivredni fond, nisu dobro isprojektovane subvencije, nisu dobro isprojektovane određena davanja, koja se odnose na socijalne kategorije, možemo da kažemo da su krajnje neodgovorna. Zbog čega? Pre svega, kada pričamo o društvenim preduzećima ni ta dugovanja, ni ta restrukturiranja nisu nastala takođe preko noći, nego su godinama taloženi kao problemi sa kojima niko nije hteo da se uhvati u koštac, nego su svaki put predstavnici kapitala, stečajni upravnici, ulazili u sve veća i veća dugovanja i ponašali se prema državnoj imovini kao da je to otprilike nečija tuđa i kao da nemaju uopšte odgovornost o tome kako raspolažu sa tom imovinom. Vi niste imali ni jednu praktično osudu nijednog stečajnog upravnika, nijednog predstavnika kapitala, a koja se odnose na preduzeća u restrukturiranju, da to nisu vodili na adekvatan način. Čak nijedan takav predstavnik nije bio osuđen, da li je na adekvatan način raspolagao kapitalom tih preduzeća. Drugi deo priče koji se odnosi na sama javna preduzeća, mislim da država nikada nije, Ministarstva nisu ni znala koliko su javna preduzeća u njihovoj nadležnosti dužna, ni kolike su te bankovne garancije. Imali su neki okvir, pa počev od činjenice da ne znaju ni koliko zaposlenih imaju u svom sektoru, a kamoli o tome koliki je taj obim sredstava koji troše. Nama se dešavalo, recimo, kao državi, da se na kraju mandata ove skupštine, u prethodnom sazivu 2012. godine, podižu krediti i onda se skupe sve na jednom mestu i onda se dođe, onda Skupština izglasa i podrži sve garancije koje su sva javna preduzeća uzimala i ta sednica otprilike košta 1,4 milijarde evra zaduženja države. Znači, to je praktično bio način na koji se funkcionisalo u privredi Srbije. Ono što sada imamo sve na jednom mestu, tačno znamo sa čim raspolažemo. Ako je to ta slika kolika su dugovanja, tolika je, i jednostavno sa tim se izlazi pred građane. Građani moraju u svakom trenutku da znaju istinu, da bi bili pripremljeni na sve ono što ih očekuje u budućnosti. Zašto o tome govorimo? Zato što su svi segmenti društva zahvaćeni ovom krizom. Ono što nikad ne treba da zaboravimo, a to je da je 2008. godine, znači godinu dana posle ekonomske krize, posle 2007. godine, praktično pravljen budžet koji je promašen otprilike za 20%, jer su pogrešno projektovane stavke o tome kako će izgledati ekonomska kriza, pogotovo u Srbiji i u samom regionu. To je nešto što je praktično ceo ovaj region doveo do toga da krenu ta kola, o kojima pričamo da su sad krenula, ne ona su krenula od 2008. godine nizbrdo, i sada ta kola treba na neki način zaustaviti. Ona su zaustavljena određenim merama i praktično saznanjem, da javnost mora biti upoznata sa istinom. Kada pričamo o segmentima na kojima smo smatrali da uopšte i ova vlada i ova skupštinska većina treba da koncipira svoju ekonomsku politiku, onda smo govorili da su to poljoprivreda i energetika. Napadana je ovde politika na koji način treba da izgleda ulaganje u poljoprivredu. Napadana je energetika, ali ono što treba građani Srbije da znaju, to je da se poljoprivreda više neće, na onaj način na koji je bila finansirana, finansirati, već da će isključivo ulaganja biti u infrastrukturu, koja je jako važna, kao što je sistem navodnjavanja, kao što su oprema koja će biti data poljoprivrednicima, koji će moći da je koriste. Kada se priča o subvencijama, koje su takođe napadane, u budžetu, ako pogledate da 81 milijarda ukupnih subvencija predstavlja deo budžeta, onda je oko 10% tih subvencija ide na privredu, a 40% tih subvencija idu na poljoprivredu. Prema tome, ta priča da se malo ulaže u poljoprivredu nije istinita, ali ono čime želi da se ustroji i izvrši reforma te agrarne politike, upravo je to ulaganje u infrastrukturu, da bi se na određeni način i tim ulaganjima stvorila zainteresovanost investitora da ulažu i da prave određene vrste javnih privatnih partnerstava u ovoj oblasti.I ono zbog čega treba država da ulaže svojim subvencijama u društvena preduzeća, to je da koliko može ojača taj sektor, da zadrži ono što je zaista zdravo, da bi danas, sutra principom koncesija i javnih privatnih partnerstava, zaista mogla što veći broj tih preduzeća da privatizuje i da uđe u jednu ozbiljnu privrednu reformu, ali samim tim i da na neki način zaustavi bilo kakav pad, održi se i da stvori uslove u naredne tri godine da bi krenula nekim svojim rastom. Ono o čemu smo najviše slušali o energetici je pitanje „Srbijagasa“, velikih dugovanja. Evo sada imamo i priliku da praktično sa otvaranjem novih infrastrukturnih projekata na neki način reformišemo ceo ovaj javni sektor. Razvoj energetike nije moguć ukoliko se ne izvrši i ne stvore uslovi, odnosno taj ambijent u kome će moći država da se ponaša krajnje odgovorno, ne samo prema investitorima, nego i prema svojim potrošačima. To znači da je cena struje socijalna kategorija i tu priču inače zna ceo region zapadnog Balkana i praktično sve zemlje u regionu, i sve znaju da ukoliko idete povećanjem cene energenata, vi praktično utičite na budžet svakog čoveka koji živi u našoj državi i to znaju i u Hrvatskoj, to znaju i u Crnoj Gori, to znaju i u Bosni i Hercegovini, to nije nešto novo. Mnogo je lakše napadati bilo kakvu reformu ili povećanje cena, ali je mnogo teško izvršiti zaista reformu ovog sektora, iz prostog razloga što tu rade ljudi koji su zaista profesionalci u svojoj struci i kojih ima jako puno i kada dođe do trenutka kada trebate da racionalizujete ili prepakujete određene zaposlene, to je jako teško proceniti ko u kom sektoru treba na najadekvatniji način da da svoj pun doprinos. Zbog toga je uopšte priča o „Srbijagasu“ i ne samo o „Srbijagasu“, nego uopšte u javnim preduzećima za koje se izdvajaju određena sredstva, veoma, kako da kažem, osetljiva, senzitivna, jer ako bi hteli ekonomski isključivo da gledamo kao interes države, onda bi rekli – izvinite, ali jednostavno država treba da na neki način odustane od bilo kakvih davanja garancija, od bilo kakvih podsticaja i onda bi došli do toga da bi jednostavno imali poremećaj u radu uopšte energetskog sektora, a to bi se odmah direktno odrazilo na same potrošače. Prema tome, u takvim oblastima treba biti krajnje odgovoran i treba postupati na način koji odgovara svim kategorijama društava, ali korak po korak. Kada pričamo o PIO fondu, a o tome najviše volimo da pričamo sa jednog aspekta i da napadamo zbog čega su tolika izdvajanja, ja sam se malo zainteresovala na temu kako izgleda uopšte rukovođenje PIO fondom, koja je struktura PIO fonda i mislim da više od polovine poslanika i nije upoznato sa tim ko su članovi Upravnog odbora PIO fonda. On čini 21 člana, od toga država ima svega dva člana koja postavlja Vlada. Ima predstavnike privrednika, ima predstavnike udruženja poslodavaca, ima predstavnike oba sindikata, ima predstavnike udruženja penzionera i ima dva predstavnika Vlade. Princip predsedavanja Upravnim odborom PIO fonda je rotirajući na svake dve godine. Sada trenutno predsednik PIO fonda je gospodin Orbović, predsednik sindikata i koji direktno utiče na politiku PIO fonda. Ukoliko država želi da sprovede reforme, a trenutno država izdvaja, znači, PIO fond ima oko 600 milijardi dinara, iz koga 42% država puni taj fond direktno iz budžeta, a 58% pune privredni subjekti kroz poreze i doprinose koje uplaćujemo. Ako država želi da zaista izvrši reformu PIO fonda, onda treba svoje predstavnike Vlade da pusti da u onom trenutku kada treba da predsedavaju ovim Upravnim odborom, treba da izvrše određene reforme. I za to je potreban jedan politički konsenzus. Ne treba napadati isključivo određene političke opcije da bi se reforma PIO fonda izvršila, već treba napraviti jedan princip kako treba da izgleda punjenje PIO fonda. Mi imamo jednu nasleđenu politiku kako je to izgledalo pre i onda su sve Vlade automatski, niko nije hteo da se zamera sa predstavnicima koji se nalaze u ovom Upravnom odboru, jer jako je teško uhvatiti se u koštac sa svim ovim problemima, zamerati se sindikatima, sa poslodavcima, udruženjima, a onda dolazimo u situaciju da ti poslodavci žive od naknada iz tih upravnih odbora, a ne žive iz realnog sektora, odnosno odakle prihoduju ta sredstva. Praktično, taj PIO fond postaje na neki način jedna ekonomska kategorija, iz koje svi na neki način preživljavaju. Naravno da to nije dobar koncept i naravno da vremenom, kako su se nasleđivali problemi, ti problemi su se uvek uvećavali. Nikada nisu došli do trenutka da treba da se reše na jedan ekonomski održiv način. Stoga država, ukoliko želi da reši ovaj problem, mora da nađe načina i zakonskim putem, koji treba ovde u Skupštini Srbije da se donese na jedan potpuno svojstven način, da se napravi jedan konsenzus svih političkih opcija po tom pitanju, da donese odluku kako će upravljati, jer na kraju krajeva, imovina PIO fonda je imovina države, jer svi mi snosimo odgovornost za takvo stanje u državi, i naši sugrađani, naše bake i deke i svi oni koji su praktično građani Srbije, koji se finansiraju iz ovog PIO fonda, a njih ima 1,7 miliona građana Srbije. Praktično, treba da nađemo načina kako da to uradimo, a da to bude isplativo i održivo u svakom ekonomskom smislu. To ne može preko noći. O tome moramo ozbiljno da donesemo odluke i moramo na adekvatan način da nađemo rešenje. Na kraju bih nešto rekla o Fiskalnom savetu i o tome šta je Fiskalni savet rekao uopšte o ovome budžetu. Fiskalni savet se parafrazira i na mnoge teme odgovara na vrlo racionalan način, potpuno politički neobojen, a mnogi bi hteli da ga stave u kontekst i da ga oboje, podržavajući određenu političku opciju. Fiskalni savet je praktično telo koje je sastavljeno iz stručnjaka i koje treba slušati u svim ovim segmentima kada govori o tome kako treba da izgleda ekonomska politika naše države, ali kako treba da izgleda i budžet. Ona govori o tome da sve one mere koje se donose mogu da budu jače, slabije, ali da one proizvode određene ekonomske efekte, odnosno rezultate. Tako Fiskalni savet smatra da su praktično dodatne mere štednje neizbežne u ovakvim situacijama, da je put ka racionalizaciji javnog sektora neminovan i da subvencije i socijalna davanja, koja su sastavni deo budžeta, takođe bi uvek trebalo da budu veća, ali su svesni toga da ono koliko je društvo prihvatljivo u sprovođenju tih mera, da su to s druge strane uvek problemi s kojima vrlo teško sve političke opcije ne mogu da se uhvate baš sto posto u koštac sa njima. Zbog toga kaže da je neophodno sklapanje aranžmana sa MMF-om, zbog toga kažu da je moguće lakše zaduživanje u 2014. godini. Naravno, svi znamo da postoje dobre kreditne linije Ujedinjenih Emirata, i to otprilike u obimu od tri milijarde evra. Zatim, Fiskalni savet poziva na odgovornost, o kojoj sam već govorila prilikom davanja izjava u javnosti. Ne postoje laka rešenja koja smo čuli u nekim diskusijama i da takva laka rešenja ne daju efekte u kratkom vremenskom periodu. Sve to kaže Fiskalni savet. Prilagođavanje Srbije u narednom periodu takođe će dovesti do određenih promena. Te promene u naredne tri godine takođe će davati bolna rešenja. To sve kaže Fiskalni savet. Ono što je glavno reći da Fiskalni savet nema neke velike zamerke na realnost koja je projektovana ovim budžetom. Zbog toga sve političke opcije ovde treba da zaista odaju određenu vrstu pohvale ministru koji je izašao sa takvim predlogom budžeta, jer mnogo je teško na neki način koji treba da nam sve emocije koje možda vladaju u političkom životu odagnaju i da da jednu realnu sliku oko koje mi treba svi zajednički da stanemo. Naravno da je u političkom životu Srbije mnogo lakše davati neke senzacionalističke izjave, koje su kratkoročnog vremenskog ograničenja. Ali, ono što treba reći je da svi građani Srbije žive od tog budžeta i da te priče da se uzimaju pare od lekara, profesora, a da se to nikome ne daje, da to ide posle toga u kamate, jednostavno ne stoje. Pre svega, veliki deo profesora, nastavnika imaju primanja ispod 60.000 dinara. Reći ću vam da u osnovnim školama nastavnici i profesori imaju manja primanja, da docenti na Beogradsko univerzitetu imaju 60.000. Znači, sva primanja iznad 60 hiljada dinara spadaju u redovne i vanredne profesore Beogradskog univerziteta i zbog toga je u ovom budžetu praktično skupštinska većina izašla u susret da ona primanja koja se odnose na projekte koje profesori na univerzitetu imaju kao jedan vid davanja, ne podležu određenim uštedama, odnosno oduzimanjem od naknada, odnosno neto primanja. Sve ono što je ovde izrečeno je u pravcu konsolidacije javnih finansija u ovom budžetu i sve ono što smo videli da daje određene rezultate neće biti na određeni način pozitivno u nekom smislu da će sad građani Srbije osetiti to, ali tek za godinu dana počećemo da vidimo rezultate tih mera u onom delu da nam neće biti gore. To je važno reći zato što smo ovde juče čuli u raspravama da će nam biti sve gore i gore, da određene mere koje Vlada Srbije donosi projektuju neku crnu budućnost. Naravno da to ne stoji, jer sa infrastrukturnim projektima i ulaganjem u lokalnu samoupravu, koja su praktično preko IPA fondova uvedeni u ovom budžetu, pokazuju da će se ipak zadržati određeni nivo ekonomske stabilnosti, da taj nivo ekonomske stabilnosti u budućnosti će dati uslove koje će pokrenuti određenu privredu preko javnih privatnih partnerstva, preko koncesija, preko razvoja infrastrukturnih projekata koje ne treba zanemariti, jer ta sredstva uopšte neće biti toliko mala. Da li će određene zemlje istoka i zapada vršiti pritiske? Naravno da uvek postoje različita viđenja istoka, zapada i severa i po pitanju različitih projekata. Bitno je da Srbija učestvuje u tim projektima. Bitno je da je Srbija interesantna zbog svog geostrateškog položaja, da je interesantna zbog svojih potencijala, kako energetski tako i poljoprivrednih i bitno je da Srbija vrši racionalizaciju uopšte državne uprave i građana Srbije u smislu privrednih aktivnosti, da mi moramo na neki način da vršimo reformu i obrazovnog sistema i da na taj način stvaramo nove preduslove za buduće privredne aktivnosti. Jedan posto privrednog rasta je mali privredni rast projektovan, ali je uvek bolje projektovati malo nego projektovati potpuno nerealno i onda ući u određene sisteme raspolaganja imovinom koje ne možete da kontrolišete. To je ova Vlada pokazala kroz svoju odgovornu politiku. Da li se to nekome sviđa ili ne, koji su navikli ranije da žive na način koji je potpuno ne planiran, uzimajući potpuno neke kredite bez razuma sa velikim kamatnim stopama, to više ne postoji u Srbiji. Sada sevodi jedna krajnja odgovorna politika i takvu politiku građani Srbije prepoznaju. Zbog toga i podržavaju ovakve mere Vlade i, bez obzira na to koji će segmenti društva biti na udaru ušteda, svi zajedno shvataju da moraju da uđu u sektor privrednih aktivnosti u kojim mere štednje moraju da se sprovedu. Na kraju treba reći da je Srbija kroz ovaj budžet pokazala da svoje građane Srbije ne želi da laže. Znači, izlazi krajnje realno pred njih i kroz takav realan budžet ona će uvek imati podršku svih relevantnih subjekata, a građani Srbije su uvek ti koje treba pitati za mišljenje. Zbog toga u Danu za glasanje ovaj predlog zakona SNS će podržati, a poslanici SNS će aktivno učestvovati u definisanju svih onih segmenata ovog predloga budžeta koji treba da pokažu koje su to prednosti kojima se vodimo u kreiranju ekonomske politike Srbije. Zahvaljujem se.
Ja ću se složiti sa mojim kolegom. Mislim da ovaj amandman dodaje dodatnu obavezu za Komoru, jer predviđa da je Komora izvršitelja dužna da u roku ne dužem od 15 dana proveri sa nadležnim sudom, u kome je doneto rešenje o izvršenju po osnovu kojeg je predloženo sprovođenje izvršenja, da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca prethodno u postupku pred sudom namireno kada je izvršni dužnik Republika Srbija. Komora inače nije stranka u postupku. Ne znam zašto bi Komora imala dodatnu obavezu da provera da li je potraživanje namireno, a ako je već i namireno postoji mogućnost izjavljivanja prigovora. Samim tim kada izjavi prigovor sud će dalje da odlučuje. Ne znam zašto bi se Republika Srbija stavljala u privilegovan položaj kada za tim nema potrebe. Hvala. Ja ću se složiti sa mojim kolegom. Mislim da ovaj amandman dodaje dodatnu obavezu za Komoru, jer predviđa da je Komora izvršitelja dužna da u roku ne dužem od 15 dana proveri sa nadležnim sudom, u kome je doneto rešenje o izvršenju po osnovu kojeg je predloženo sprovođenje izvršenja, da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca prethodno u postupku pred sudom namireno kada je izvršni dužnik Republika Srbija. Komora inače nije stranka u postupku. Ne znam zašto bi Komora imala dodatnu obavezu da provera da li je potraživanje namireno, a ako je već i namireno postoji mogućnost izjavljivanja prigovora. Samim tim kada izjavi prigovor sud će dalje da odlučuje. Ne znam zašto bi se Republika Srbija stavljala u privilegovan položaj kada za tim nema potrebe. Hvala.
Reč ima gospođa Popović, replika. Reč ima gospođa Popović, replika.
Reč ima dr Darko Laketić. Reč ima dr Darko Laketić.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Da krenem od početka. Dakle, to je taj optimizam o kojem vi govorite, koji je toliko karakterističan bio i za prethodnu Vladu u kojoj ste takođe bili ministar, kao i za onu prethodnu. Stalno se nešto govoriti – mi ćemo, mi hoćemo, mi ćemo, a nikako da utvrdite onu nultu tačku od koje se zaista nešto kreće i nešto se menja. Stalno govorite o nekim velikim nadama, o velikim namerama, a mi nekako stalno gacamo na mestu. Status kvo je notorna činjenica, a ako je status kvo, on bukvalno vodi samo u jednu propast. O tome sam govorila i rekla sam i definisala sam zašto je to tako. To jeste partijsko upravljanje tim velikim javnim sistemima. Vi prosto niste opovrgnuli tu moju tezu. To je zaista najveća opasnost, rak rana celokupne privrede i ekonomskog napretka ove države. Još nešto, gospodine ministre. Kako ste vi počeli da mi odgovarate nakon moje diskusije, mislim da ovde imate neku vrstu nipodaštavanja i neku vrstu mizoginije. Zaista ne očekujem od vas da se na bilo koji način osvrnete na to da sam ja mlada, da sam lepa ili ne, to uopšte nije tema. Gospodine ministre, ja sam ovde narodna poslanica sa kojom vi polemišete. Razumem da je teško biti evropejac, s obzirom da je ta vrsta presvlačenja nastala u toku hoda. O tome će vam reći nešto i gospodin predsednik Skupštine, koji nije našao za shodno da adekvatno reaguje nakon što je na lidera LDP izvršen napad u inostranstvu od strane zaštićenih huligana. Dakle, to je ono o čemu mi govorimo. Ne možete biti evropejci ako ne prihvatate standarde koji krase Evropu. Hvala vam, gospodine predsedniče. Da krenem od početka. Dakle, to je taj optimizam o kojem vi govorite, koji je toliko karakterističan bio i za prethodnu Vladu u kojoj ste takođe bili ministar, kao i za onu prethodnu. Stalno se nešto govoriti – mi ćemo, mi hoćemo, mi ćemo, a nikako da utvrdite onu nultu tačku od koje se zaista nešto kreće i nešto se menja. Stalno govorite o nekim velikim nadama, o velikim namerama, a mi nekako stalno gacamo na mestu. Status kvo je notorna činjenica, a ako je status kvo, on bukvalno vodi samo u jednu propast. O tome sam govorila i rekla sam i definisala sam zašto je to tako. To jeste partijsko upravljanje tim velikim javnim sistemima. Vi prosto niste opovrgnuli tu moju tezu. To je zaista najveća opasnost, rak rana celokupne privrede i ekonomskog napretka ove države. Još nešto, gospodine ministre. Kako ste vi počeli da mi odgovarate nakon moje diskusije, mislim da ovde imate neku vrstu nipodaštavanja i neku vrstu mizoginije. Zaista ne očekujem od vas da se na bilo koji način osvrnete na to da sam ja mlada, da sam lepa ili ne, to uopšte nije tema. Gospodine ministre, ja sam ovde narodna poslanica sa kojom vi polemišete. Razumem da je teško biti evropejac, s obzirom da je ta vrsta presvlačenja nastala u toku hoda. O tome će vam reći nešto i gospodin predsednik Skupštine, koji nije našao za shodno da adekvatno reaguje nakon što je na lidera LDP izvršen napad u inostranstvu od strane zaštićenih huligana. Dakle, to je ono o čemu mi govorimo. Ne možete biti evropejci ako ne prihvatate standarde koji krase Evropu.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, nadam se da ću uspeti da vas zainteresujem i da kažem nešto konkretno i ozbiljno o ovom budžetu. Svih ovih dana koliko traje priča o budžetu, to je i danas, naslušali smo se i deficita, i BDP, i MMF, i inflacije, pada troškova, fiskalni saveti, istina, neistina, laži i sve ostalo. Samo hoću jednu stvar najjednostavniju da vas pitam – gde su građani u celom budžetu i da li neko vodi računa o čoveku u ovom celom budžetu? Da li neko misli o njima? Da li ćemo konačno u ovom parlamentu za ovog mandata čuti tzv. penzionersku majku koja će da prozbori i jednu reč o položaju penzionera u narednoj godini i u narednim godinama? Da li ćemo čuti ponovo „Mister njeta“ ili istorijsko ne MMF-u, koji smo toliko godina slušali? Da li će se potpredsednik Vlade zadužen za socijalna pitanja obratiti jednom ovoj skupštini, mislim na gospodina Krkobabića, i reći kakav će biti položaj ljudi koji su obuhvaćeni njegovim ministarstvom? To su penzionere i to su socijalno najugroženije kategorije u ovom društvu. Da li će neko danas ili bilo koji drugi dan govoriti o građanima? Da li će životni standard posle mera koje će ovaj budžet i zakoni koje smo usvojili prethodne nedelje biti bolji ili lošiji iduće godine? Da li će se živeti bolje ili gore i da li će građani ponovo morati da štede da bi država mogla da troši? Da li postoji i jedna država u svetu koja je bogata, a građani siromašni ili je bogata država ona koja ima puno dobrostojećih, imućnih pojedinaca i koja ne uzima svako malo iz džepa građana da bi mogla da troši, da rasipa na razne nepotrebne troškove o kojima se u ovoj skupštini govorilo? Ograničili ste rast zarada u toku iduće godine, tako da će prosečna penzija da poraste u Srbiji za nešto preko 400 dinara, prosečna plata za nešto preko 600 dinara u toku iduće godine. Uvodite PDV na osnovne životne namirnice, na lekove, na vodu i na sve ostalo. Kako očekujete da običan građanin iduće godine preživi? Plate će nominalno porasti nešto, ali realno ako uzmete stopu inflacije koja je 5,5%, kako ste predvideli, uz povećanje PDV-a na osnovne životne namirnice, na lekove, na ono što ljudi svakodnevno moraju da kupe, možda ne moraju da kupe par cipela novih, ali mora svako da kupi lek koji mu treba, hleb, vodu, mleko, kako mislite da običan čovek preživi iduću godinu i preživi iduće godine? Da li je neko u ovom parlamentu vodio o tome računa? Da li ste vi u Vladi razmišljali kako će čovek da preživi i da li imate neko rešenje za tu situaciju? Nemate ili se bar to iz vašeg budžeta ne vidi. S obzirom da sredstva za socijalnu zaštitu iz budžeta za 2014. godinu su uvećana nominalno, sa 101 na 107 milijardi, uvećana su za tih 5,5% za projektovani rast inflacije, što znači da će ona realno da padnu, kako će ti građani da prežive, socijalno najugroženije kategorije? Šta je sa dečijom zaštitom? Šta je sa dečijim dodacima? Šta je sa svim socijalnim grupama koje zavise od te male pomoći koju će država da da kada im država ponovo smanjuje to što treba da dobiju, a povećava PDV na one životne namirnice i na lekove koje oni najviše kupuju? Da li ste razmišljali koliko će građanima po standardima te EU u koju idete da bude na granici siromaštva u toku iduće godine zbog mera i zbog ovakvog budžeta? Da li postoji neki racionalan odgovor da date tim građanima? Ne. Možda ga imate, ali ga mi nismo čuli. Možda ga čuvate za neku drugu raspravu. Ono što hoću da vas pitam jeste da li vi u ovoj državi ili vi kao Vlada pravite konsenzus sa MMF-om oko budžeta ili treba da napravite konsenzus sa građanima, koji treba da iznesu promene, reforme ili da spasu državu od provalije u koju idu i u koju je išao zahuktali voz ili pobesneli Maks u nekim ludačkim kolima? Da li treba da pravite konsenzus sa njima ili sa MMF-om? Mislim da su građani ti koji u svakoj varijanti podnose teret antikriznih mera ili drugih mera koje pominjete. Mislim da su građani ti koji u svakoj varijanti, u svakom slučaju podnose teret antikriznih mera ili kakvih drugih mera pominjete. Vi uporno se trudite da izbegnete svaku raspravu o građanima, već se trudite da i dalje i dalje ugrožavate njihovu ekonomsku situaciju. Ispostavlja se, imajući u vidu ono što pričate, da su izmene Zakona o radu osnovni problem zapošljavanja u Srbiji. Samo da izmenimo Zakon o radu, samo da se omogući da radnici što brže gube posao i odmah će da se reši pitanje zapošljavanja u Srbiji. Ne mislim da je to način i ne mislim da je Zakon o radu problem, ne mislim da je problem situacija u bilo kojoj drugoj oblasti, mislim da je problem u tome što je loša politika koja se vodi. Mi smo mislili da onoga, od budžeta od prošle godine koji je pravio Mlađan Dinkić, i mere koje je on preduzimao će se promeniti. Ništa se nije promenilo. I od silnih, silnih priča sve će se svesti na isto. Mi očekujemo od vas da čujemo konkretne mere, kako će građani živeti, kada će bolje živeti, da li će uopšte bolje živeti i kada ćete prestati da gurate ruku u džep? Demokratska stranka Srbije ne može da glasa za ovakav budžet, jer smatramo da je on potpuno neadekvatan, loš i nije usklađen sa potrebama građana, i smatramo da konsenzus treba da pravite sa građanima Srbije i sa onima koji žele dobro ovoj Srbiji, a ne sa MMF. Hvala.
Poštovana predsednice, uvažene kolege narodni poslanici, biću kratak, predlažem da se predloženi amandman odbije, iz razloga što smatram da je preduslov za početak sprovođenja izvršenja upravo provera da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca u postupku pred sudom namireno. Tako da na taj način smatram da i sam amandman suvišan. Hvala. Poštovana predsednice, uvažene kolege narodni poslanici, biću kratak, predlažem da se predloženi amandman odbije, iz razloga što smatram da je preduslov za početak sprovođenja izvršenja upravo provera da li je novčano potraživanje izvršnog poverioca u postupku pred sudom namireno. Tako da na taj način smatram da i sam amandman suvišan. Hvala.
Istini za volju, niste u pravu za ovo, pošto sam ja jedan od retkih koji je reagovao, ali nema veze. Izvolite, gospodine ministre. Istini za volju, niste u pravu za ovo, pošto sam ja jedan od retkih koji je reagovao, ali nema veze. Izvolite, gospodine ministre.
Reč ima narodni poslanik Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Snežana Malović.
Nisam razumeo jednu reč koju ste rekli, ali nije ni važno. Kada govorite i kada kritikujete, bez obzira što znam da svi poslanici nemaju isto znanje iz oblasti kojom se ja bavim, ali onda morate imati činjenice. Kažete – vi ste obećavali, a ništa niste uradili. Do 2008. godine, podsećam vas brojevima, niko u rukovodstvu države nije znao šta su koridori. O koridorima se priča od 1991. godine. Nažalost, bio sam učesnik svih tih dogovora baš u oblasti saobraćajne infrastrukture. Prve kilometre smo napravili za ove četiri godine baš kroz Vojvodinu. Dovršili smo taj famozni auto-put. Što to ne kažete onda? Sada stižete do Budimpešte, kada kažem za dva sata novinari će da se smeju, kažu – Mrka vozi većim brzinama, ali stižete. Što to ne kažete? Kako ste putovali do tada? Napravili smo taj jedan most, pa drugi most, pa treći most, uz velike napore i velike probleme. Obezbedili smo sredstva za ceo putni Koridor 10. Obezbedili smo milijardu i 200 miliona. Duž celog Koridora 10 se gradi. Sporo, ima problema, ali gradimo. Pokušavamo da zaposlimo našu operativu, naše ljude. Što to ne kažete? Što ne kažete – bravo, ta vlada je uradila to? Ne Mrkonjić, ne ja, nego Vlada. Cela Vlada i država je stala iza tih projekata. To je suština. To je istina. Ide se sporo, Mrka to ne zna da radi, uzmite drugog. Evo, ovde su mladi ljudi, sutra mogu da sednu na moje mesto i kraj. Vi uvek kritikujete i ovde kažete – vi ste rekli da sam ja lepa žena. Pa dobro, rekao sam i šta sad? Mogu da kažem valjda i to. Hvala. Nisam razumeo jednu reč koju ste rekli, ali nije ni važno. Kada govorite i kada kritikujete, bez obzira što znam da svi poslanici nemaju isto znanje iz oblasti kojom se ja bavim, ali onda morate imati činjenice. Kažete – vi ste obećavali, a ništa niste uradili. Do 2008. godine, podsećam vas brojevima, niko u rukovodstvu države nije znao šta su koridori. O koridorima se priča od 1991. godine. Nažalost, bio sam učesnik svih tih dogovora baš u oblasti saobraćajne infrastrukture. Prve kilometre smo napravili za ove četiri godine baš kroz Vojvodinu. Dovršili smo taj famozni auto-put. Što to ne kažete onda? Sada stižete do Budimpešte, kada kažem za dva sata novinari će da se smeju, kažu – Mrka vozi većim brzinama, ali stižete. Što to ne kažete? Kako ste putovali do tada? Napravili smo taj jedan most, pa drugi most, pa treći most, uz velike napore i velike probleme. Obezbedili smo sredstva za ceo putni Koridor 10. Obezbedili smo milijardu i 200 miliona. Duž celog Koridora 10 se gradi. Sporo, ima problema, ali gradimo. Pokušavamo da zaposlimo našu operativu, naše ljude. Što to ne kažete? Što ne kažete – bravo, ta vlada je uradila to? Ne Mrkonjić, ne ja, nego Vlada. Cela Vlada i država je stala iza tih projekata. To je suština. To je istina. Ide se sporo, Mrka to ne zna da radi, uzmite drugog. Evo, ovde su mladi ljudi, sutra mogu da sednu na moje mesto i kraj. Vi uvek kritikujete i ovde kažete – vi ste rekli da sam ja lepa žena. Pa dobro, rekao sam i šta sad? Mogu da kažem valjda i to. Hvala.
Poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, rasprava o budžetu je najzanimljivija rasprava u toku mandata jednog poslanika. Pre svega najvažniji zakon. Meni je ovo deveti budžet o kom se raspravlja. Gospodinu ministru je ovo prvi i nadam se da ćemo posle današnje rasprave uspeti da neke stvari ipak pomerimo na bolje. Gospodine ministre, Pašić je svojevremeno rekao za Srbe da su možda mali narod, ali da većeg od Carigrada do Beča nema. Tako je i sa našim budžetom. On je možda mali, ali mi većeg u ovom trenutku nemamo. Da vam kažem nešto utešno. Kako god da ste sastavili ovaj budžet i ko god da ga je u ovom trenutku u Srbiji pravio, on ne bi bio dobar i ne bi mogao da zadovolji sve naše želje i sve naše potrebe. Poštujem da ste pokušali između realnosti i želja da nađete i napravite jedan objektivan kompromis. Svakako, što je rekao moj poštovani kolega Velimir Stanojević u jučerašnjoj svojoj diskusiji, ovaj budžet jeste rezultat iznudice i rezultat objektivno teškog trenutka. Da li ćemo svi govoriti o građanima Srbije. Svi govorimo o građanima Srbije i svi govorimo u ime građana Srbije, i svi pokušavamo da u ovom budžetu nađemo između ostalog i neke svoje političke poene. Gospodine ministre, kada ste najavljeni kao novi ministar u Vladi ja sam kao profesor prvo obratila pažnju na vaše obrazovanje. Tada mi je rečeno, biću malo plastična u tom objašnjenju zbog građana Srbije, da je vaše obrazovanje zaista respektabilno, ali da to u našem dijalogu izgleda ovako. Kada sednemo vi i ja i razmenimo mišljenje, vaša je obaveza da ja odem sa vašim mišljenjem. Ja ću kao profesor, koristeći metodu heruističkog razgovora pokušati danas da vas ubedim da odete odavde sa delimičnim mojim mišljenjem, samo po jednom pitanju i u pitanju jednog problema, koji mislim da možemo da rešimo. Naime, ja sam poslanik iz Sombora. To je grad na sever Srbije. To je grad koji je bio slobodan kraljevski grad u vreme kada je Beograd bio turska kasaba i to na periferiji carstva. U to vreme Sombor je imao više stanovnika nego Beograd i do dana današnjeg ostao je poznat u svim evropskim državama kao kulturna prestonica, ili kako ga mi volimo nazvati mi u Bačkoj, srpski Hajdelberg, svakako ako je Novi Sad srpska Atina, Sombor jeste srpski Hajdelberg. U tom gradu je nastala i naša himna „Bože pravde“. To je grad koji je dao sedam akademika, nekoliko patrijarha i mi smo ponosni na sve ono što on predstavlja. Vraćam se na to da ste rekli da je ovaj budžet pokušaj da se približimo EU. Evo jednog praktičnog predloga, a mislim da vi to možete da sagledate, upravo kroz prizmu budžeta. Sombor je grad koji je u blizini mađarske granice i mi imamo građanski prelaz, o kome je juče govorio jedan moj mladi kolega, takođe Somborac, somborski poslanik. Imamo granični prelaz Bački Breg. To je granični prelaz koji put u EU, dakle i praktično, skraćuje za više od 100 km. Obzirom da su Evropljani vrlo pragmatični i da vrlo poštuju utrošak i vremena i goriva svakako bi veoma rado koristili i veoma često, baš ovaj granični prelaz iz mnogih ekonomski opravdanih razloga. Mađarska država je zaista u svim mogućim dogovorima sve ispoštovala i sa svoje strane sve uradila da taj granični prelaz bude rekonstruisan i omogućen saobraćaj na onaj način kako to propisuju sva pravila EU. Nedostatna su sredstva od 35 miliona. Mi imamo amandman u ovom sazivu. Amandman je podneo kolega iz DS, pa bih vas ja molila obzirom da su ovde četiri poslanika iz Sombora, da tu vrstu sujete zbog toga što je amandman iz DS zanemarimo. Mi ćemo podržati svakako taj amandman jer je to u interesu našeg grada. Moramo da se vratimo u naš grad i svi ćemo govoriti o tom amandmanu, jer to zaista praktičan put da se nešto konkretno u budžetu i poboljša i omogući da ceo naš okrug, samim tim i Srbija u širem smislu, dobije jedan značajan protok i jedan mali ali vrlo respektabilan izvor dodatnog finansiranja u ovom smislu. To je ono što sam htela praktično da predložim u ovom budžetu. Ne bih opterećivala nekom pričom šta u budžetu sve ne valja, šta je dobro, rekla sam vam na početku svoje diskusije da budžet ne može niko da napravi tako da on bude idealan, da bude dostatan za sve naše potrebe, da zadovolji sve one koje treba da zadovolji. Poštujem kada ste rekli da je on pre svega, realan, da ste ispoštovali sve ono u što se ovom trenutku moramo ispoštovati u Srbiji, da li je to u dovoljnoj meri, videćemo, ali ono što svakako očekujemo je da učinite neke male minorne korake, upravo posmatrajući amandmane poslanika koji su vrlo konkretni, koji su vrlo dobronamerni. Pozivam vas da razmotrite ovaj amandman i da zaista pomognete jednoj ozbiljnoj regiji i uopšte Srbiji, da samo ovim malim iskorakom napravi veliki korak i obogati budžet, jer budžet nisu sredstva koja mi u ovom trenutku imamo, budžet su sredstva koja očekujemo, a naše potrebe postoje već sada. Tako da je to taj raskorak koji teško mirimo, godina je duga, poštujem i to kada ste rekli da nećete dopustiti rebalans budžeta ili ga bar nećete dopustiti lako. U svakom slučaju, svi vaši napori su za divljenje i očekujemo da ćete držati reč do kraja. Imali smo ovde različite ministre finansija, uvek smo ukrštali koplja, ministri finansija se u Srbiji pamte dugo. Nisu omiljeni, ali dugo se pamte i svakako jedan od ministara finansija koji zaslužuje da bude pomenut danas jeste gospođa Dijana Dragutinović koja je bila izuzetan ministar, koja je imala uvek čvrstu argumentaciju, na najnežniji način saopšteno poslanicima, bez ikakve zle krvi. Rado je se sećamo svi. Hvala na strpljenju što ste me saslušali. Još jednom vas molim da pokušate da ispoštujete ovaj amandman. Hvala.
Poštovana predsednice, uvaženi narodni poslanici, u raspravi u načelu smo istakli da su ove predložene izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju nužne i neophodne i da će doprineti svakako rešavanju određenih situacija koje su nastale u postupku sprovođenja izvršenja, jer postupak izvršenja s jedne strane može da doprinese efikasnom postupanju i namirenju poverilaca blagovremeno u zadovoljavajućem roku. U krajnjem slučaju može da doprinese i pospešivanju privrednih aktivnosti, ali sa druge strane, ukoliko se ne odvija na zadovoljavajući način, može da i ukoči izvršni postupak. Imam razumevanja zašto ovaj amandman nije prihvaćen, ali takođe imam obavezu da obrazložim zbog čega smo ga podneli. Naime, jasno nam je da ovaj amandman koji smo podneli možda nema mesto u članu koji je otvoren. Ali, s obzirom da nismo imali konsultacije prilikom podnošenja izmena i dopuna ovog zakona unutar parlamenta, da jesmo verujem da bi dali svoj konstruktivan doprinos i ukazali da je potrebno da se još neki članovi hitno izmene i da bi se na taj način, kao što je i sam predlagač naveo u svom obrazloženju, sprečile određene zloupotrebe koje se u praksi dešavaju. Šta nam je osnovni motiv bio za podnošenje ovog amandmana? Poznato nam je da se predsednik Prvog osnovnog suda obratila Komori izvršitelja, koja je ukazala na činjenicu da dolazi do duplog namirenja potraživanja kada je izvršni dužnik RS, zbog toga što ne postoji dovoljno koordinacije između Komore izvršitelja i samih sudova, tako da poverioci u ovom slučaju koji imaju dispoziciju da svoja potraživanja namire ili putem izvršitelja ili putem suda čine zloupotrebe i duplo namiruju svoja potraživanja. Slažem se da postoji pravni lek, da je prigovor ukoliko je potraživanje namireno. Međutim, nažalost neki poverioci nisu dovoljno savesni. Takođe se slažem sa tim da to nije kraj. Postoji mogućnost i da se traži da se to potraživanje koje je duplo namireno vrati, ali je pitanje momenta kada će se to saznati i da li će se uopšte saznati. Svakako, neka ovaj amandman bude možda uput za neke buduće izmene da kada budemo raspravljali, nadam se, što pre o predlogu i modelu radne grupe koja je obrazovana od strane Ministarstva pravde, da se i ovo uzme u obzir i uzme u razmatranje. Zahvaljujem se. Poštovana predsednice, uvaženi narodni poslanici, u raspravi u načelu smo istakli da su ove predložene izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju nužne i neophodne i da će doprineti svakako rešavanju određenih situacija koje su nastale u postupku sprovođenja izvršenja, jer postupak izvršenja s jedne strane može da doprinese efikasnom postupanju i namirenju poverilaca blagovremeno u zadovoljavajućem roku. U krajnjem slučaju može da doprinese i pospešivanju privrednih aktivnosti, ali sa druge strane, ukoliko se ne odvija na zadovoljavajući način, može da i ukoči izvršni postupak. Imam razumevanja zašto ovaj amandman nije prihvaćen, ali takođe imam obavezu da obrazložim zbog čega smo ga podneli. Naime, jasno nam je da ovaj amandman koji smo podneli možda nema mesto u članu koji je otvoren. Ali, s obzirom da nismo imali konsultacije prilikom podnošenja izmena i dopuna ovog zakona unutar parlamenta, da jesmo verujem da bi dali svoj konstruktivan doprinos i ukazali da je potrebno da se još neki članovi hitno izmene i da bi se na taj način, kao što je i sam predlagač naveo u svom obrazloženju, sprečile određene zloupotrebe koje se u praksi dešavaju. Šta nam je osnovni motiv bio za podnošenje ovog amandmana? Poznato nam je da se predsednik Prvog osnovnog suda obratila Komori izvršitelja, koja je ukazala na činjenicu da dolazi do duplog namirenja potraživanja kada je izvršni dužnik RS, zbog toga što ne postoji dovoljno koordinacije između Komore izvršitelja i samih sudova, tako da poverioci u ovom slučaju koji imaju dispoziciju da svoja potraživanja namire ili putem izvršitelja ili putem suda čine zloupotrebe i duplo namiruju svoja potraživanja. Slažem se da postoji pravni lek, da je prigovor ukoliko je potraživanje namireno. Međutim, nažalost neki poverioci nisu dovoljno savesni. Takođe se slažem sa tim da to nije kraj. Postoji mogućnost i da se traži da se to potraživanje koje je duplo namireno vrati, ali je pitanje momenta kada će se to saznati i da li će se uopšte saznati. Svakako, neka ovaj amandman bude možda uput za neke buduće izmene da kada budemo raspravljali, nadam se, što pre o predlogu i modelu radne grupe koja je obrazovana od strane Ministarstva pravde, da se i ovo uzme u obzir i uzme u razmatranje. Zahvaljujem se.
Reč ima gospođa Popović, replika. Reč ima gospođa Popović, replika.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Gospodine ministre, zaboravili ste da kažete da se gradi 10 kilometara auto-puta godišnje, da se otprilike u tim kategorijama kreće i bilo kakva vrsta rekonstrukcije, revitalizacije železničkih pruga. To ste zaboravili da napomenete. Sa tim tempom ne znam kada ćemo mi u stvari dovršiti takvu vrstu modernizacije infrastrukture putne mreže i železničke mreže u Srbiji. O tome niste rekli ni reč. Niste rekli ni koliko košta u stvari izgradnja kilometra auto-puta, s obzirom na ogroman novac koji se ulaže u to. Niste rekli ni koliko košta cela ova optimistička priča oko Železnica Srbije i koliko ćemo još morati da plaćamo da bismo dostigli neki podnošljivi nivo funkcionisanja tog sistema. Hvala vam, gospodine predsedniče. Gospodine ministre, zaboravili ste da kažete da se gradi 10 kilometara auto-puta godišnje, da se otprilike u tim kategorijama kreće i bilo kakva vrsta rekonstrukcije, revitalizacije železničkih pruga. To ste zaboravili da napomenete. Sa tim tempom ne znam kada ćemo mi u stvari dovršiti takvu vrstu modernizacije infrastrukture putne mreže i železničke mreže u Srbiji. O tome niste rekli ni reč. Niste rekli ni koliko košta u stvari izgradnja kilometra auto-puta, s obzirom na ogroman novac koji se ulaže u to. Niste rekli ni koliko košta cela ova optimistička priča oko Železnica Srbije i koliko ćemo još morati da plaćamo da bismo dostigli neki podnošljivi nivo funkcionisanja tog sistema.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Krstiću, bez ikakve ideje da ulazim u vaš privatan život, ali planove koje su imali vaši roditelji za vas su planovi koje imaju gotovo svi roditelji za svoju decu, da budu dobri učenici, da nauče sve što je potrebno i da sa tim znanjem mogu da pronađu dobar posao. Posao države je da stvara takve mogućnosti. Mislim da ovim budžetom u startu rušite takve planove roditelja i ne činite ništa da pustite mlade da žive svoj život. Posao, gospodine Krstiću, je uslov bez kojeg mladi ljudi u ovom društvu nemaju gotovo nikakve šanse. Bez posla nema dostojanstva. Bez posla nema planova. Nema porodice. Bez posla, gospodine Krstiću, nema budućnosti, a preko 300 hiljada ljudi od 16 do 30 godina danas u Srbiji nema posao, a pola miliona roditelja čeka prvi u mesecu da da džeparac svojoj deci koja su odavno trebala da zarađuju. Mladim ljudima u Srbiji se gadi politika. Šta dobijaju? Obrazovanje koje ih priprema za biro rada a ne za posao, Vladu koja razume profit, ali ne razume težinu problema mladog nezaposlenog čoveka i ministre koji o mladim ljudima govore samo onda kada su problem. U ovom budžetu gotovo da nema nikakve nade za mlade ljude, iako u nominalnom smislu više, ali realno manje je para za obrazovanje. Nauka je na kolenima, a mladi naučnici na granicama. Otpremnine, otpuštanja na kontima ministarstava koja treba da stvaraju ambijent zapošljavanja. Za Ministarstvo omladine i sporta toliko para da jedino što ministar može da radi je da dočekuje ispraća sportiste na takmičenja. U Srbiji danas 50% mladih ljudi nema posao. Jedna godina čekanja na posao stvara ožiljak u zaradi u vidu manje plate od 10 do 20% koje je teško nadoknaditi čitavu deceniju. O tome govori i čitava EU. Problem je još veći kada se stavi u širi društveni kontekst. Tada vidite svu dubinu problema koji nosi nezaposlenost mladih i to da je uzrok mnogih drugih problema, pa što je nezaposlenost veća, to je huk sa tribina glasniji, to je nacional-patriotizam jači. To su gužve na granicama ka Kanadi, Americi, Nemačkoj, Austriji veće. Godišnje 30 hiljada mladih ljudi napusti Srbiju trbuhom za kruhom, za društvo koje će im pružiti šansu, ne ugovor u ruke, nego šansu. Naši mladi lekari su dobri Slovencima, Nemcima, Fincima, samo nama nisu dobri, Kakav je odgovor Vlade u zakonima i budžetu koje donosite? Grčite ramenima. Mladi snađite se, da vam nismo u koži. Stop za mlade nastavnike, naučnike, vaspitače, učitelje. Stop za mlade lekare, iako njihove kolege odlaze u penziju. O tome smo govorili u petak, ali ponoviću - loša mera. Znate li na šta će ličiti to zapošljavanje kada dodate na sve to nove zahteve, odobrenja, administraciju koja će ćutati mesecima onako kao što ćuti uglavnom na zahteve sa lokala? Ličiće na urgencije, protekcije, na sve ono što je mladim ljudima već ogadilo politiku. Nije moja ideja da mračim o problemima. Dovoljno je nezaposlenost mladih ljudi mrak za sebe. Moja težnja je da vašu pažnju i težište vaše pažnje stavim na ovaj problem, na uzroke i na posledice koje razjedaju naše društvo. Nema ni pretpostavke dugoročnog razvoja, dok god u budžetu ne vidimo da je obrazovanje prioritet, a ne za potkusurivanje. Ne postoji poreska reforma i mere Ministarstva privrede koji Srbiju mogu da stave na noge, dok obrazovanje ne dovedete u prvi plan. Nezaposlenost mladih ljudi počinje sa lošim obrazovanjem. Nastavlja se insistiranjem na merama koje ne daju nikakve rezultate i strategijama koje sakupljaju prašinu i završava se sa Vladom koja ne razume težinu problema koji nosi mladi i nezaposleni čovek. Vi ste u Vladi, vaš šef, mislim da je govorio o singapurskom razvojnom modelu, o šangajskom razvojnom modelu. I oni su odavno počeli enormnim ulaganjem u obrazovanje. Poljska, zemlja koja je vrlo uspešno prošla kroz tranziciju. Učenici osnovne i srednje škole na PISA testiranju su u samom vrhu liste. Ako postoji ikakva dilema o tome gde treba uložiti pare, ja je nemam. Naše obrazovanje proizvodi nezaposlenost. Obrazovni sistem u Srbiji proizvodi nezaposlenost. Obrazujemo mlade ljude za 136 zanimanja koji na tržištu ne postoje. Nisu deficitarni, ne postoje u šifarniku zanimanja. Mladi ljudi koji se školuju u inostranstvu kao vi, i vraćaju se u našu zemlju ne mogu da pomognu, jer imaju problem sa nostrifikacijom diplome. Pet godina nam je potrebno da usvojimo nacionalni okvir kvalifikacije i kompetencija kojim treba da usaglasimo studijske i nastavne programe sa tržištem. Novo vreme nosi nove generacije. Nove generacije traže brze reforme, brze promene. Vlada je i dalje zaglavljena u sopstvenom prepucavanju, intrigama i spletkama. Generacije mladih ljudi trpe. Poješće nas vreme. Ovaj budžet ne nosi promene koje treba u Srbiji da se dese. Pre svega, mislim na obrazovanje i mislim na problem nezaposlenosti mladih ljudi. Posao nas parlamentaraca ovde u Skupštini je da zakonima uredimo naše društvo. Naš posao je da razgovaramo sa građanima, da analiziramo društvene probleme, da reagujemo i da njihov život učinimo lakšim, a ne težim. Ovo je, gospodine Krstiću, vaš prvi budžet, četvrti ove Vlade. Verujem da ste za ovo kratko vreme koliko ste ministar, da ste postali svesni težine tog političkog okruženja u kojem radite i da je znanje koje nesumnjivo imate samo jedan deo, a da je zapravo sposobnost da odgovorite na pritiske i ucene ljudi koji sede sa vama u Vladi jedan veliki deo na koji ni vi niste odoleli. Po rečima Fiskalnog saveta, sa njima ste u oktobru razgovarali o jednom budžetu. U skupštinsku proceduru ste 2. novembra uputili drugi, sasvim drugačiji Predlog budžeta. U decembru ste sopstvenim amandmanima promenili sopstveni budžet. I onda ćemo mi ovde u parlamentu usvojiti sasvim treći budžet. I sa prvim i sa drugim i sa trećim budžetom mladi i nezaposleni ljudi nemaju nikakve šanse. Da Srbija ne bi bila tu gde jeste, da mlad i nezaposlen čovek ne bi bio tu gde jeste, stavite za isti sto ministra omladine i sporta koji po zakonu pokreće temu nezaposlenosti mladih, ministra obrazovanja koji drži ključ dugoročnog razvoja zemlje, ministra privrede, neka otvore temu nezaposlenosti mladih ljudi i obrazovanju, u kontekstu zapošljavanja. Cela Evropa govori o tome, samo mi ćutimo. Pokažite makar brigu, makar zainteresovanost. Tako nešto možemo da podržimo. Ali budžet u kojem nema nikakve šanse za mlade i nezaposlene ljude, ne možemo da podržimo. Hvala.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS, koja je i predlagač ovog zakona, je donela odluku da odbije ovakav amandman imajući u vidu više razloga. Prvo, ono što želim da istaknem, a važno je za javnost Srbije, predlagač ovog zakona je cenjeni kolega advokat i narodni poslanik, gospodin Slobodan Homen, koga u ovom trenutku u sali nema, u trenutku kada se raspravlja o amandmanu koji je on dao. Nemamo predlagača tog amandmana i kvalifikovanog čoveka koji bi na valjani način nama objasnio i eventualno pokušao da nas ubedi da su argumenti koje je naveo u svom obrazloženju su toliko dobri da mi prihvatimo ovaj amandman. Paralelno sa tim zamenik šefa poslaničke grupe te iste stranke kojoj pripada gospodin Homen opominje i postavlja pitanje javnosti Srbije – gde su poslanici SNS? Toliko o dvojnim aršinima. Zašto nećemo prihvatiti ovaj amandman? Zato što je on kompilacija amandmana koji je dala gospođa Snežana Malović koja je pre mene pokušala da obrazloži amandman gospodina Homena, zato što se tu zapravo radi o istom tekstu sa izdvajanjem uvodnog dela. Dakle, „kopi pejst“ – obrišete samo uvodni deo koji je više neko obrazloženje i objašnjenje nego što je suština i napišete ono što mi naravno ne možemo da prihvatimo. Ne možemo zbog toga što nije potrebno štititi dužnika ko god da je on. Svi dužnici su jednaki pred zakonom, a sa druge strane, ovakav zahtev prema Komori bi samo produžio postupak izvršenja za još dodatnih 15 dana, a znamo da postoji ideja i osnovno je da se izvršni postupak sprovede najbrže moguće. U krajnjoj liniji, ako poverilac podnese predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, dužnik ima pravo da podnese prigovor, i ako se utvrdi, naravno, da je već naplaćeno, onda će svi troškovi postupka, takse, advokatska tarifa onoga ko bude pisao taj prigovor, sve će pasti na teret poverioca. Tako da, niko nije toliko naivan, toliko željan da nešto radi, a sami ste svesni da duplo naplaćivanje predstavlja određeno krivično delo, tako da niko nije u ovoj zemlji, nadam se, još toliko izgubio pameti, pa da piše dva izvršenja, odnosno da naplati, pa da onda krene sa još jednom naplatom, da bude u tome otkrivne i da se onda krivično goni. Zbog toga Srpska napredna stranka, odnosno njena poslanička grupa će glasati protiv ovog amandmana. Hvala. Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS, koja je i predlagač ovog zakona, je donela odluku da odbije ovakav amandman imajući u vidu više razloga. Prvo, ono što želim da istaknem, a važno je za javnost Srbije, predlagač ovog zakona je cenjeni kolega advokat i narodni poslanik, gospodin Slobodan Homen, koga u ovom trenutku u sali nema, u trenutku kada se raspravlja o amandmanu koji je on dao. Nemamo predlagača tog amandmana i kvalifikovanog čoveka koji bi na valjani način nama objasnio i eventualno pokušao da nas ubedi da su argumenti koje je naveo u svom obrazloženju su toliko dobri da mi prihvatimo ovaj amandman. Paralelno sa tim zamenik šefa poslaničke grupe te iste stranke kojoj pripada gospodin Homen opominje i postavlja pitanje javnosti Srbije – gde su poslanici SNS? Toliko o dvojnim aršinima. Zašto nećemo prihvatiti ovaj amandman? Zato što je on kompilacija amandmana koji je dala gospođa Snežana Malović koja je pre mene pokušala da obrazloži amandman gospodina Homena, zato što se tu zapravo radi o istom tekstu sa izdvajanjem uvodnog dela. Dakle, „kopi pejst“ – obrišete samo uvodni deo koji je više neko obrazloženje i objašnjenje nego što je suština i napišete ono što mi naravno ne možemo da prihvatimo. Ne možemo zbog toga što nije potrebno štititi dužnika ko god da je on. Svi dužnici su jednaki pred zakonom, a sa druge strane, ovakav zahtev prema Komori bi samo produžio postupak izvršenja za još dodatnih 15 dana, a znamo da postoji ideja i osnovno je da se izvršni postupak sprovede najbrže moguće. U krajnjoj liniji, ako poverilac podnese predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, dužnik ima pravo da podnese prigovor, i ako se utvrdi, naravno, da je već naplaćeno, onda će svi troškovi postupka, takse, advokatska tarifa onoga ko bude pisao taj prigovor, sve će pasti na teret poverioca. Tako da, niko nije toliko naivan, toliko željan da nešto radi, a sami ste svesni da duplo naplaćivanje predstavlja određeno krivično delo, tako da niko nije u ovoj zemlji, nadam se, još toliko izgubio pameti, pa da piše dva izvršenja, odnosno da naplati, pa da onda krene sa još jednom naplatom, da bude u tome otkrivne i da se onda krivično goni. Zbog toga Srpska napredna stranka, odnosno njena poslanička grupa će glasati protiv ovog amandmana. Hvala.
Reč ima minisar Mrkonjić. Izvolite. Reč ima minisar Mrkonjić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Nikoliću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, gospodine Jovanoviću. Zahvaljujem, gospodine Nikoliću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, gospodine Jovanoviću.
To me niste ni pitali, evo sada pitate i ja vam odmah kažem. Opet niste u pravu, žao mi je. Znam, vi često verovatno putujete na sever, pa koliko ima od Novog Sada do Subotice, pa koliko ima oko Beograda obilaznice, pa koliko ima dole na jugu, pa to nije 10 kilometara i koja je to zemlja brže uradila. Vi stalno spominjete Hrvatsku, a ne znate 14 godina su ljudi radili svi ministri su u zatvoru jer ima korupcije itd. U Srbiji toga za sada nema, bar ne na koridorima. Dakle, nisu u pravu, ne 10, 220 kilometara je Vlada uradila do danas na Koridoru 10. Otvorila je 60 kilometara na Koridoru 11 i to se gradi to je ono što su činjenice. Nemojte ulaziti sa ciframa tako ofrlje, kažite ono što je istina i onda možemo da polemišemo. Dakle, modernizacija srpskih železnica, a to ste dobili, već nekoliko puta smo govorili ovde, cela modernizacija da bi se pruga na Koridoru 10 od Subotice preko Niša do Vranja i do Preševa i do Dimitrovgrada, pa prema Zagrebu završila i dovela na 160 kilometara na sat, da bude dvokolosečna svuda, da bude elektrificirana svuda i za mešoviti saobraćaj košta četiri milijarde i 600 miliona evra. To košta već 20 godina. Od tada ništa nismo uradili da se to poboljša do ove Vlade sada. Prema tome, to svi znaju i to jeste razvojna šansa Srbije i to govori samo o Koridoru 10, ne o Koridoru 11 jer je to pruga Beograd – Bar. Toliko to košta i to znamo. Devet dokumenata je potpisala Srbija, odnosno stara eks Srbija i Jugoslavija, a zadnji je potpisao gospodin Vuk Drašković pre pet ili šest godina kada je bio ministar da su ovo što ja pričam naše obaveze do 2017. godine. To je istina i to znamo. Hvala. To me niste ni pitali, evo sada pitate i ja vam odmah kažem. Opet niste u pravu, žao mi je. Znam, vi često verovatno putujete na sever, pa koliko ima od Novog Sada do Subotice, pa koliko ima oko Beograda obilaznice, pa koliko ima dole na jugu, pa to nije 10 kilometara i koja je to zemlja brže uradila. Vi stalno spominjete Hrvatsku, a ne znate 14 godina su ljudi radili svi ministri su u zatvoru jer ima korupcije itd. U Srbiji toga za sada nema, bar ne na koridorima. Dakle, nisu u pravu, ne 10, 220 kilometara je Vlada uradila do danas na Koridoru 10. Otvorila je 60 kilometara na Koridoru 11 i to se gradi to je ono što su činjenice. Nemojte ulaziti sa ciframa tako ofrlje, kažite ono što je istina i onda možemo da polemišemo. Dakle, modernizacija srpskih železnica, a to ste dobili, već nekoliko puta smo govorili ovde, cela modernizacija da bi se pruga na Koridoru 10 od Subotice preko Niša do Vranja i do Preševa i do Dimitrovgrada, pa prema Zagrebu završila i dovela na 160 kilometara na sat, da bude dvokolosečna svuda, da bude elektrificirana svuda i za mešoviti saobraćaj košta četiri milijarde i 600 miliona evra. To košta već 20 godina. Od tada ništa nismo uradili da se to poboljša do ove Vlade sada. Prema tome, to svi znaju i to jeste razvojna šansa Srbije i to govori samo o Koridoru 10, ne o Koridoru 11 jer je to pruga Beograd – Bar. Toliko to košta i to znamo. Devet dokumenata je potpisala Srbija, odnosno stara eks Srbija i Jugoslavija, a zadnji je potpisao gospodin Vuk Drašković pre pet ili šest godina kada je bio ministar da su ovo što ja pričam naše obaveze do 2017. godine. To je istina i to znamo. Hvala.
Nezaposlenost mladih je jako visoka i to je jako loše. Dobro je što ste ukazali na to. Međutim, činjenica koja to čini još gorim jeste da je to slučaj već dobre tri, četiri, ako ne i više godina. Mi smo po odlivu mozgova prošle godine, na kraju 2012. godine, po anketama i analizama, mislim da je Svetska banka u pitanju ili neka međunarodna organizacija koja to radi uporedno, treći otpozadi, čini mi se. To je jako loše. Mislim da naš obrazovni sistem treba da se menja i da se prilagođava tržišnoj privredi, privredi u kojoj će privatni sektor odgovarati na realne potrebe tržišta, verovatno velikim delom izvoznog tržišta. Prvi korak u tom smeru jeste upravo ono što je izostalo u poslednjih nekoliko godina, a što se obrazovanja tiče verovatno i mnogo duže, a to je reforma javnog sektora, počev od broja, vrednovanja i načina plaćanja nastavnika, učitelja i ostalih do svrsishodnosti različitih institucija u tom sistemu, pa u krajnjoj liniji do uvođenja nacionalnih testova i prilagođavanja programa, uključujući i ove univerzitetske, o kojima ste pričali u domenu nostrifikacije diploma. Ja sa tim ne mogu da se ne složim i mislim da ovaj budžet, odnosno fiskalna strategija, počev od ovog tela Vlade koje će krenuti u smislu analiza i sa reformom javnog sektora jeste prvi konkretan potez u tom smeru, posle nekoliko godina mirovanja. Što se tiče ove konstatacije koja je nevezana za ovaj deo priče koji je bio centar vašeg izlaganja, što jeste problem koji je značajan i na kojem planiramo da radimo, prosto nije istinito da je ovo treći budžet i drugačiji. Identičan je i to je nešto što je presedan onome što je izneto u oktobru, što se mera tiče, što smo diskutovali i prošle nedelje, identičan je onom što smo podneli 1. novembra, ne 2. novembra. Nijedna suštinska izmena nije napravljena amandmanima, naročito ne na razdelu o kom ste govorili, koji se tiče obrazovanja kao takvog. Tako da, na to prosto ne mogu da odgovorim. Iskoristiću priliku da odgovorim na neke druge komentare koji su bili, pošto se nisam javljao. Pitanje višestrukih plata, plata i penzija i svega ostalog će se upravo rešavati do sredine sledeće godine i neće se rešavati na individualnim primerima, demagogijom nego će se rešavati sistemskim rešenjima, sistemskim rešenjima koja nisu preko kolena i neće osakatiti nijednu državnu instituciju. U kom smislu je ovaj budžet bliži EU? Bliži je po tome što, kao i svi ostali budžeti koji se prave u EU, oslikava stvarno stanje na terenu a ne neku fikciju i polazna je osnova ka tome, a što će neminovno biti jedan od repera, ako ne kriterijuma za približavanje EU, polaznu osnovu za smanjenje fiskalnog deficita, odnosno uvođenje reda u javne finansije. To je nešto što smo kroz ove bilateralne skrininge već otvorili, prvi iz Ministarstva finansija. To budući rečeno, budžet nije pravljen za EU niti je pravljen za MMF, niti je MMF-ova misija bila tu što se tiče budžeta za 2014. godinu, nego za 2013. godinu, kao što sam ja jasno rekao. Ovaj budžet jeste pravljen za građane i pravljen je sa građanima, uostalom uz konsultacije sa svim poslaničkim grupama kao predstavnicima građana, što je isto izuzetak u odnosu na ranije. Igra je slučaja da, budući gde se nalazimo, nažalost, činjenica da iznosimo realnost i pokazujemo situaciju kakva jeste, jeste po meri svima, ne samo MMF-u nego, u mojim razgovorima, i sa predstavnicima ruskog ministarstva finansija i mnogih drugih, rečeno mi je – dođevreme kad morate da počistite kuću, da zavedete red u javne finansije. I to je ono što mi radimo. Mi smo te građane pogledali u oči. Svi koji misle dobro Srbiji, ja mislim da moraju to da pozdrave kao jedan dobar i pozitivan čin. Što se tiče pljačkaških privatizacija, o tome nisam na taj način govorio, tako da ću to ostaviti. Nadam se da sam odgovorio na ovo. Hvala.
Hvala, predsedavajući. Poslanička grupa SPS je saglasna da treba odbiti ovaj amandman, pored uvažavanja motiva zbog čega se amandman podnosi, ali istine radi i zbog pravilnog informisanja građana. Ministarstvo pravde je prepoznalo problem višestruke naplate gde se kao izvršni dužnik pojavljuje država, odnosno Republika Srbija već ranije. Nije ukazivanje Prvog osnovnog suda od juče, već duže vremena, tako da je taj problem kao problem koji je identifikovan u svakom slučaju predmet razmatranja u nekom budućem zakonu i to Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, koji će predstavljati jedan celovit tekst i koji će konačno urediti sve ono što podrazumeva izvršni postupak i sve ono što podrazumeva osnovni cilj i smisao zakona, a to je s jedne strane zaštita interesa izvršnih poverilaca, a s druge strane obaveznost izvršnih dužnika na namirenje obaveze prema izvršnim poveriocima. Ono što je ovde nesumnjivo tačno, tačno je da Komora nema stranačku legitimaciju, pa zbog toga čim nema stranačku legitimaciju ne može biti opterećena bilo kakvim obavezama koje se amandmanom predlažu, odnosno traže. Mislim da je to nešto što bi trebalo da bude elementarno poznavanje i prava izvršnog postupka i da u tom pravcu nemamo potrebe da bilo kakav komentar drugi iznosimo. Što se tiče samog obavezivanja Komore, ono zaista može da bude isključivo u nekom budućem zakonu, a ni u kom slučaju u predloženim izmenama, kako je to predlagač amandmana tražio, odnosno zahtevao, što je na kraju krajeva imperativno i u odnosu na izvršni postupak i u odnosu na Komoru kao instituciju koja treba da bude obuhvaćena Zakonom o izvršenju i obezbeđenju. Hvala. Hvala, predsedavajući. Poslanička grupa SPS je saglasna da treba odbiti ovaj amandman, pored uvažavanja motiva zbog čega se amandman podnosi, ali istine radi i zbog pravilnog informisanja građana. Ministarstvo pravde je prepoznalo problem višestruke naplate gde se kao izvršni dužnik pojavljuje država, odnosno Republika Srbija već ranije. Nije ukazivanje Prvog osnovnog suda od juče, već duže vremena, tako da je taj problem kao problem koji je identifikovan u svakom slučaju predmet razmatranja u nekom budućem zakonu i to Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, koji će predstavljati jedan celovit tekst i koji će konačno urediti sve ono što podrazumeva izvršni postupak i sve ono što podrazumeva osnovni cilj i smisao zakona, a to je s jedne strane zaštita interesa izvršnih poverilaca, a s druge strane obaveznost izvršnih dužnika na namirenje obaveze prema izvršnim poveriocima. Ono što je ovde nesumnjivo tačno, tačno je da Komora nema stranačku legitimaciju, pa zbog toga čim nema stranačku legitimaciju ne može biti opterećena bilo kakvim obavezama koje se amandmanom predlažu, odnosno traže. Mislim da je to nešto što bi trebalo da bude elementarno poznavanje i prava izvršnog postupka i da u tom pravcu nemamo potrebe da bilo kakav komentar drugi iznosimo. Što se tiče samog obavezivanja Komore, ono zaista može da bude isključivo u nekom budućem zakonu, a ni u kom slučaju u predloženim izmenama, kako je to predlagač amandmana tražio, odnosno zahtevao, što je na kraju krajeva imperativno i u odnosu na izvršni postupak i u odnosu na Komoru kao instituciju koja treba da bude obuhvaćena Zakonom o izvršenju i obezbeđenju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Zahvaljujem, gospodine Jovanoviću. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Snežana Malović. Izvolite. Zahvaljujem, gospodine Jovanoviću. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Snežana Malović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, na neka pitanja smo već dobili odgovore, s obzirom da su moji prethodnici već imali izlaganje vezano za decentralizaciju železničkog transporta u Srbiji, vi nećete zameriti gospodine ministre što smo mi iz Vojvodine generalno izuzetno zainteresovani za pitanje koje se tiče železničkog transporta, s obzirom na ekonomski potencijal koji mi vidimo u tome u pokrajini i u odnosu na ono što je Vojvodina nekad imala u tom domenu. Danas je sistem više decenijskog propadanja i izuzetno teškog stanja kako u domenu transporta roba tako i u domenu transporta putnika. Ne bih mnogo ponavljao ono što je i kolega Pastor do sada već rekao i koleginica Popović, ali moram spomenuti da kada je Vojvodina ulazila u Srbiju, odnosno Jugoslaviju je ušla sa 2200 kilometara pruga. Od toga danas je samo oko 1500 u upotrebi, a od toga je 500 i nešto u koridorima, a 1200 je u izuzetno teškom stanju, ili se uopšte ne koriste. Prvi voz koji se saobraćao između Liverpula i Mančestera se kretao brzinom od 56 kilometara na sat, a govorim o 1829. godini. Danas je nažalost prosečna brzina vozova u Srbiji oko 40 kilometara na sat. Od Subotice do Beograda se putovalo 1926. godine tri sata i 15 minuta, 1989. godine oko dva sata, a danas je tri sata i osam minuta. Na deset hiljada stanovnika Vojvodina je tada 1918. godine imala 8,7 kilometara pruge što je bila najrazvijenija železničko transportna mreža tada u Evropi. Za petnaest od kada je za vreme autonomije Vojvodine postojala nadležnost nad železničkim transportom od 1977. godine do 1989. godine u Vojvodini je remontovano 527 kilometara pruga, sve su elektrificirane, nabavljeno je više od 10 električnih lokomotiva, 10 elektromotornih vozova i druga oprema. Uvedena je nultna faza informacionog sistema za praćenje vozova, ukinuta je parna vuča, nabavljeno više od 100 teretnih vagona, 20 savremenih putničkih vagona za brzine do 200 kilometara na sat. Vojvodina je tada imala 44 elektro-lokomotive, 10 elektromotornih vozova, 94 dizel lokomotive, 13 parnih lokomotiva, 67 šinobusa, 161 putničkih kola sa 17 hiljada sedišta i 600 ležajeva, kao i preko šest hiljada teretnih vagona. S obzirom da ste rekli da treba da pričamo o podacima, odnosno da argumentujemo činjenicama mislim da su ovo činjenice koje malo ko može osporiti. Dvadeset hiljada putnika se tada prevozilo šinobusima što je zbog konfiguracije terena izuzetno od velike važnosti za transport ljudi u Vojvodini. Danas je to nešto više od 400, 500, a pričam o podacima na dnevnoj bazi, pod uslovom uopšte da neki od tih linija i saobraćaju. Svi znamo da je situacija u tom domenu izuzetno teška, ali kad god smo u prošlosti pokušavali da na neki način iniciramo, pre svega, organizacione promene u domenu železničkog transporta i apostrofiramo da je potreban neki nivo decentralizacije jer postoje ekonomski razlozi za to, uglavnom smo dobijali etikete da se radi o separatizmu i to je prebacivano na neki politički teren. Mislim da za to apsolutno nemam potrebe jer govorimo isključivo o ekonomskim kordinatama. Za nas železnički transport, ponoviću, ima izuzetnu važnost. Kao što se vidi iz ovih podataka koje sam izneo, mislim da se u Vojvodini vrlo dobro znalo kako treba upravljati železničkim transportom i ne vidim zbog čega bi to bio problem da se u budućnosti ponovo, ne pričam o koridorima pričam o prugama koje nisu koridori, i kroz direkciju i kroz upravljanje infrastrukturom određeni nivo tih nadležnosti prenese u pokrajinu gde bi onda neki prioriteti mogli da se definišu i na regionalnom nivou. U ovom predlogu zakona postoji samo jedna takva mogućnost da u slučaju da operateri koji upravljaju infrastrukturom nemaju ekonomsku računicu, samo u tom slučaju mogu preneti upravljanje na toj infrastrukturi na lokalni, odnosno pokrajinski nivo. Mislim takođe da ne postoji razlog zbog čega bi se izjednačavao lokalni i pokrajinski nivo, s obzirom da mislim da malo koje opštine u Srbiji mogu uopšte da izdvoje sredstva i da ulažu u železničku infrastrukturu. Nažalost, i da ste najveći centralista danas, a to sam naveo u jednom od prošlih izlaganja i da želite da ne postoji ni lokalna samouprava, ni pokrajina, kada krenete u Beograd da dobijete neki papir, s obzirom da vam treba od Subotice skoro četiri sata, ta želja će vas napustiti. Konkretno, imam jednog komšiju koji je putovao od Sremske Mitrovice do Čortanovaca osam sati. Vi za osam sati možete stići do mnogih svetskih metropola i nazad. Stvarno, ne bih da budem zlonameran, jer znam da je ovaj zakon nešto što treba da nas uključi u evropski saobraćaj, što se železnice tiče i da je možda intencija zakonopisca dobra, ali s obzirom da od početka 90-tih do danas, vrlo malo je urađeno, da li zbog nedostatka sredstava, da li iz drugih razloga, ne znam, ali dok ne budemo videli konkretne pomake u smislu da te pruge počnu da se grade, da se stvarno nabave vozovi i da se stigne od mesta A do mesta B, u nekom normalnom roku, ne vidim razlog zbog koga bi podržavali aktivnosti, jer administrativnim merama, jer i zakon iz 2005. godine konkretno ništa nije doneo, a ovaj vrlo malo toga menja. Ne vidimo šta će to konkretno novo da se desi da bi se ovaj domen modernizovao. Glavni problem u "Železnicama Srbije", po meni taj, što oni koji odlučuju o železničkom transportu se ne voze vozovima, kada bi se vozili vozovima, a ne svojim službenim automobilima, verovatno bi malo drugačije se odnosili prema tom problemu. Razumem da treba da se uloži četiri milijarde evra da bi se koridori izgradili, ali stvarno postoje neke stvari koje nemaju opravdanja, a tiču se reda vožnje, higijene, održavanja itd, i mislim da za to oni koji se time bave, stvarno ne bi trebali da imaju izgovor. Što se tiče nas iz LSV, mi smo dali neke amandmane. Ponavljam, mislim da su konstruktivni. Ne želimo da politizujemo, previše ovo pitanje, ali dozvolite da imamo određenu inicijativu prema tome da bi određeni nivo aktivnosti mogao da se prenese na pokrajinu i siguran sam da bi to koristilo i vama i onima koji danas upravljaju "Železnicama Srbije". Zahvaljujem. Gospodine predsedniče, poštovani ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, na neka pitanja smo već dobili odgovore, s obzirom da su moji prethodnici već imali izlaganje vezano za decentralizaciju železničkog transporta u Srbiji, vi nećete zameriti gospodine ministre što smo mi iz Vojvodine generalno izuzetno zainteresovani za pitanje koje se tiče železničkog transporta, s obzirom na ekonomski potencijal koji mi vidimo u tome u pokrajini i u odnosu na ono što je Vojvodina nekad imala u tom domenu. Danas je sistem više decenijskog propadanja i izuzetno teškog stanja kako u domenu transporta roba tako i u domenu transporta putnika. Ne bih mnogo ponavljao ono što je i kolega Pastor do sada već rekao i koleginica Popović, ali moram spomenuti da kada je Vojvodina ulazila u Srbiju, odnosno Jugoslaviju je ušla sa 2200 kilometara pruga. Od toga danas je samo oko 1500 u upotrebi, a od toga je 500 i nešto u koridorima, a 1200 je u izuzetno teškom stanju, ili se uopšte ne koriste. Prvi voz koji se saobraćao između Liverpula i Mančestera se kretao brzinom od 56 kilometara na sat, a govorim o 1829. godini. Danas je nažalost prosečna brzina vozova u Srbiji oko 40 kilometara na sat. Od Subotice do Beograda se putovalo 1926. godine tri sata i 15 minuta, 1989. godine oko dva sata, a danas je tri sata i osam minuta. Na deset hiljada stanovnika Vojvodina je tada 1918. godine imala 8,7 kilometara pruge što je bila najrazvijenija železničko transportna mreža tada u Evropi. Za petnaest od kada je za vreme autonomije Vojvodine postojala nadležnost nad železničkim transportom od 1977. godine do 1989. godine u Vojvodini je remontovano 527 kilometara pruga, sve su elektrificirane, nabavljeno je više od 10 električnih lokomotiva, 10 elektromotornih vozova i druga oprema. Uvedena je nultna faza informacionog sistema za praćenje vozova, ukinuta je parna vuča, nabavljeno više od 100 teretnih vagona, 20 savremenih putničkih vagona za brzine do 200 kilometara na sat. Vojvodina je tada imala 44 elektro-lokomotive, 10 elektromotornih vozova, 94 dizel lokomotive, 13 parnih lokomotiva, 67 šinobusa, 161 putničkih kola sa 17 hiljada sedišta i 600 ležajeva, kao i preko šest hiljada teretnih vagona. S obzirom da ste rekli da treba da pričamo o podacima, odnosno da argumentujemo činjenicama mislim da su ovo činjenice koje malo ko može osporiti. Dvadeset hiljada putnika se tada prevozilo šinobusima što je zbog konfiguracije terena izuzetno od velike važnosti za transport ljudi u Vojvodini. Danas je to nešto više od 400, 500, a pričam o podacima na dnevnoj bazi, pod uslovom uopšte da neki od tih linija i saobraćaju. Svi znamo da je situacija u tom domenu izuzetno teška, ali kad god smo u prošlosti pokušavali da na neki način iniciramo, pre svega, organizacione promene u domenu železničkog transporta i apostrofiramo da je potreban neki nivo decentralizacije jer postoje ekonomski razlozi za to, uglavnom smo dobijali etikete da se radi o separatizmu i to je prebacivano na neki politički teren. Mislim da za to apsolutno nemam potrebe jer govorimo isključivo o ekonomskim kordinatama. Za nas železnički transport, ponoviću, ima izuzetnu važnost. Kao što se vidi iz ovih podataka koje sam izneo, mislim da se u Vojvodini vrlo dobro znalo kako treba upravljati železničkim transportom i ne vidim zbog čega bi to bio problem da se u budućnosti ponovo, ne pričam o koridorima pričam o prugama koje nisu koridori, i kroz direkciju i kroz upravljanje infrastrukturom određeni nivo tih nadležnosti prenese u pokrajinu gde bi onda neki prioriteti mogli da se definišu i na regionalnom nivou. U ovom predlogu zakona postoji samo jedna takva mogućnost da u slučaju da operateri koji upravljaju infrastrukturom nemaju ekonomsku računicu, samo u tom slučaju mogu preneti upravljanje na toj infrastrukturi na lokalni, odnosno pokrajinski nivo. Mislim takođe da ne postoji razlog zbog čega bi se izjednačavao lokalni i pokrajinski nivo, s obzirom da mislim da malo koje opštine u Srbiji mogu uopšte da izdvoje sredstva i da ulažu u železničku infrastrukturu. Nažalost, i da ste najveći centralista danas, a to sam naveo u jednom od prošlih izlaganja i da želite da ne postoji ni lokalna samouprava, ni pokrajina, kada krenete u Beograd da dobijete neki papir, s obzirom da vam treba od Subotice skoro četiri sata, ta želja će vas napustiti. Konkretno, imam jednog komšiju koji je putovao od Sremske Mitrovice do Čortanovaca osam sati. Vi za osam sati možete stići do mnogih svetskih metropola i nazad. Stvarno, ne bih da budem zlonameran, jer znam da je ovaj zakon nešto što treba da nas uključi u evropski saobraćaj, što se železnice tiče i da je možda intencija zakonopisca dobra, ali s obzirom da od početka 90-tih do danas, vrlo malo je urađeno, da li zbog nedostatka sredstava, da li iz drugih razloga, ne znam, ali dok ne budemo videli konkretne pomake u smislu da te pruge počnu da se grade, da se stvarno nabave vozovi i da se stigne od mesta A do mesta B, u nekom normalnom roku, ne vidim razlog zbog koga bi podržavali aktivnosti, jer administrativnim merama, jer i zakon iz 2005. godine konkretno ništa nije doneo, a ovaj vrlo malo toga menja. Ne vidimo šta će to konkretno novo da se desi da bi se ovaj domen modernizovao. Glavni problem u "Železnicama Srbije", po meni taj, što oni koji odlučuju o železničkom transportu se ne voze vozovima, kada bi se vozili vozovima, a ne svojim službenim automobilima, verovatno bi malo drugačije se odnosili prema tom problemu. Razumem da treba da se uloži četiri milijarde evra da bi se koridori izgradili, ali stvarno postoje neke stvari koje nemaju opravdanja, a tiču se reda vožnje, higijene, održavanja itd, i mislim da za to oni koji se time bave, stvarno ne bi trebali da imaju izgovor. Što se tiče nas iz LSV, mi smo dali neke amandmane. Ponavljam, mislim da su konstruktivni. Ne želimo da politizujemo, previše ovo pitanje, ali dozvolite da imamo određenu inicijativu prema tome da bi određeni nivo aktivnosti mogao da se prenese na pokrajinu i siguran sam da bi to koristilo i vama i onima koji danas upravljaju "Železnicama Srbije". Zahvaljujem.
Hvala. Odliv mozgova je veliki problem za Srbiju i u poslednjih mnogo godina veliki broj obrazovanih, stručnih mladih ljudi smo izgubili. Glavni problem i razlog zašto ljudi odlaze je slaba privreda i ta slaba privreda ne kreira radna mesta koja su potrebna mladim ljudima da bi krenuli u svoju karijeru i da bi mogli da ostvare želje i stremljenja koja imaju. U budžetu smo, pošto smo taj problem prepoznali kao veliki problem, odvojili četiri milijarde dinara za stvaranje „venture capital“ industrije u Srbiji, koja upravo treba da stvori preduslove da dođe do razvoja kompanija, odnosno investicija u kompanije koje imaju inovativne projekte, koji će zapošljavati uglavnom naše mlade, stručne ljude. Ta „venture capital“ industrija treba da investira u kapital preduzeća. Kad imate inovativne projekte iz oblasti IT, ali ne samo informacionih tehnologija nego i drugih industrija, obično gubite novac u nekoliko prvih godina, da bi nakon toga pravili novac. Kreditiranje, davanje kredita koje takve firme moraju da vraćaju, nije način da se podržavaju takvi projekti, odnosno da se gradi dobra inovativna industrija. Zbog toga su potrebni ti „venture capital“ fondovi. Već razgovaramo sa određenim brojem fondova koji bi trebalo da se pokrenu u Srbiji. To bi bili privatni fondovi u kojima privatni investitori investiraju svoj novac, dok država iz budžeta koinvestira sa privatnim investitorima i daje između 20 i 40% kapitala. Ta industrija treba da privuče nekih 100 miliona evra za inovativne projekte i za zapošljavanje naših mladih ljudi, obrazovanih stručnih ljudi i da im da priliku za budućnost. Mislim da će to biti jedna velika prekretnica i za zapošljavanje mladih ljudi i za uopšte pokretanje jednog novog ciklusa i buđenje optimizma da postoji budućnost i u Srbiji. Novi projekat je pravljen negde po uzoru na izraelske modele koji su se pokazali izuzetno uspešnim i očekujemo da ćemo to realizovati u 2014. godini, da će to biti značajan pokretač i motivator da sprečimo dalji odliv mozgova i da ti ljudi počnu da dobijaju šansu u Srbiji.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, ja ću govoriti kao ovlašćeni predstavnik Socijaldemokratske stranke i govoriću o svim amandmanima koje smo podneli, pošto se oni odnose na član 1. Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, dok je jedan amandman tehnički i on se odnosi na član 3. Naime, kao što sam rekla, potrebno je određena postupanja u izvršnom postupku izmeniti, uvesti dodatna ograničenja i samim tim pokušati da se izvršni postupak učini efikasnijim. Bilo je istaknuto u raspravi u načelu da je Zakon o izvršenju i obezbeđenju donet 2011. godine i da je tada pokušao izvršni postupak da se učini efikasnijim. Tada smo se suočili sa tim da je postupak izvršenja trajao preko 400 dana. Moram da kažem da ni danas nije mnogo bolja situacija u odnosu na izvršenja koja se obavljaju od strane suda. Na samom zakonu se radilo dosta dugo, preko tri godine i jedan od razloga zbog čega se na tom zakonu toliko dugo radilo je bila i činjenica da je naša zemlja još 2007. godine, još pre nego što je tadašnja DS učestvovala u Vladi, preuzela obavezu u jednom projektu koji je radila zajedno sa USAID, da se izvršitelju uvedu u naš pravosudni sistem. Obzirom da sam tada bila ministar pravde, koja je predložila tadašnji Zakon o izvršenju i obezbeđenju, smatram da sam dužna na neki način da vas upoznam sa činjenicom da nisam bila apsolutno saglasna da se izvršitelji uvedu u naš sistem, smatrajući da mi još uvek nismo, kao društvo koje teži da svoj pravni sistem prilagodi evropskim integracijama, dovoljno kadri da to učinimo. Međutim, danas nakon četiri godine primene tog zakona ili tri godine primene tog zakona, vidimo da su izvršitelji značajno ubrzali postupak izvršenja i da, naravno, postoje neke anomalije koje treba izmeniti. Naravno, kada uvodite jednu ovako novu profesiju u naš pravosudni sistem, ne možete do kraja da sagledate sve one prepreke na koje može da se naiđe tokom primene zakona. Smatram da je dobro što država prepoznaje određene probleme i na to reaguje. Kao što sam rekla i u raspravi u načelu, smatram da je to trebalo da se učini celovitijim, obzirom da je obrazovana radna grupa čiji je mandat i zadatak da utvrdi sve one probleme koji postoje prilikom sprovođenja izvršenja. Amandmani koje smo podneli su konstruktivni i išli su u pravcu, obzirom da nismo konsultovani, niti nam je ponuđeno da budemo predlagač, a sigurna sam da bi to prihvatili, poboljšavanja teksta i uvođenja određenih ograničenja, za koje smatramo da mogu doprineti efikasnosti izvršnog postupka. Slažem se sa komentarima da postupak izvršenja koji se tiče komunalnih i sličnih usluga, gde je bila predviđena nadležnost izvršitelja prema sedištu poverilaca, nije dobra stvar. Pokazalo se tokom primene zakona da su ti predmeti uglavnom odlazili u kancelarije izvršitelja u velikim gradovima, što je opet u nekim slučajevima, što smo mogli da vidimo tokom rasprave u načelu, dovelo do toga da pojedine kancelarije imaju više desetina hiljada predmeta, što takođe ne mislim da mogu da budu efikasniji. Ono što je naša dilema, kao što sam rekla i u raspravi u načelu, a sada ću ponoviti, to je da li se može ograničiti da se raspodela predmeta vrši putem Komore izvršitelja ukoliko je u pitanju poverilac sa većinskim privatnim kapitalom? Zašto naša dilema postoji? Naime, zbog člana 83. i člana 84. Ustava Republike Srbije. Član 83. Ustava Republike Srbije kaže da je preduzetništvo slobodno i može se ograničiti samo radi zaštite zdravlja ljudi, životne sredine i prirodnih bogatstava, kao i radi bezbednosti Republike Srbije. Član 84. kaže da su zabranjeni akti kojima se ograničava sloboda konkurencije. Isti član propisuje da prava stečena ulaganjem kapitala na osnovu zakona ne mogu biti zakonom umanjena. Nije dilema samo zbog postojanja ustavnih članova, već i zbog toga što su postojale određene odluke Ustavnog suda s tim u vezi, ali ostaje da vidimo u praksi, ukoliko bude bio izglasan ovaj zakon, averujem da hoće, da li će doći do postupaka i kako će Ustavni sud s tim u vezi reagovati. Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, ja ću govoriti kao ovlašćeni predstavnik Socijaldemokratske stranke i govoriću o svim amandmanima koje smo podneli, pošto se oni odnose na član 1. Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, dok je jedan amandman tehnički i on se odnosi na član 3. Naime, kao što sam rekla, potrebno je određena postupanja u izvršnom postupku izmeniti, uvesti dodatna ograničenja i samim tim pokušati da se izvršni postupak učini efikasnijim. Bilo je istaknuto u raspravi u načelu da je Zakon o izvršenju i obezbeđenju donet 2011. godine i da je tada pokušao izvršni postupak da se učini efikasnijim. Tada smo se suočili sa tim da je postupak izvršenja trajao preko 400 dana. Moram da kažem da ni danas nije mnogo bolja situacija u odnosu na izvršenja koja se obavljaju od strane suda. Na samom zakonu se radilo dosta dugo, preko tri godine i jedan od razloga zbog čega se na tom zakonu toliko dugo radilo je bila i činjenica da je naša zemlja još 2007. godine, još pre nego što je tadašnja DS učestvovala u Vladi, preuzela obavezu u jednom projektu koji je radila zajedno sa USAID, da se izvršitelju uvedu u naš pravosudni sistem. Obzirom da sam tada bila ministar pravde, koja je predložila tadašnji Zakon o izvršenju i obezbeđenju, smatram da sam dužna na neki način da vas upoznam sa činjenicom da nisam bila apsolutno saglasna da se izvršitelji uvedu u naš sistem, smatrajući da mi još uvek nismo, kao društvo koje teži da svoj pravni sistem prilagodi evropskim integracijama, dovoljno kadri da to učinimo. Međutim, danas nakon četiri godine primene tog zakona ili tri godine primene tog zakona, vidimo da su izvršitelji značajno ubrzali postupak izvršenja i da, naravno, postoje neke anomalije koje treba izmeniti. Naravno, kada uvodite jednu ovako novu profesiju u naš pravosudni sistem, ne možete do kraja da sagledate sve one prepreke na koje može da se naiđe tokom primene zakona. Smatram da je dobro što država prepoznaje određene probleme i na to reaguje. Kao što sam rekla i u raspravi u načelu, smatram da je to trebalo da se učini celovitijim, obzirom da je obrazovana radna grupa čiji je mandat i zadatak da utvrdi sve one probleme koji postoje prilikom sprovođenja izvršenja. Amandmani koje smo podneli su konstruktivni i išli su u pravcu, obzirom da nismo konsultovani, niti nam je ponuđeno da budemo predlagač, a sigurna sam da bi to prihvatili, poboljšavanja teksta i uvođenja određenih ograničenja, za koje smatramo da mogu doprineti efikasnosti izvršnog postupka. Slažem se sa komentarima da postupak izvršenja koji se tiče komunalnih i sličnih usluga, gde je bila predviđena nadležnost izvršitelja prema sedištu poverilaca, nije dobra stvar. Pokazalo se tokom primene zakona da su ti predmeti uglavnom odlazili u kancelarije izvršitelja u velikim gradovima, što je opet u nekim slučajevima, što smo mogli da vidimo tokom rasprave u načelu, dovelo do toga da pojedine kancelarije imaju više desetina hiljada predmeta, što takođe ne mislim da mogu da budu efikasniji. Ono što je naša dilema, kao što sam rekla i u raspravi u načelu, a sada ću ponoviti, to je da li se može ograničiti da se raspodela predmeta vrši putem Komore izvršitelja ukoliko je u pitanju poverilac sa većinskim privatnim kapitalom? Zašto naša dilema postoji? Naime, zbog člana 83. i člana 84. Ustava Republike Srbije. Član 83. Ustava Republike Srbije kaže da je preduzetništvo slobodno i može se ograničiti samo radi zaštite zdravlja ljudi, životne sredine i prirodnih bogatstava, kao i radi bezbednosti Republike Srbije. Član 84. kaže da su zabranjeni akti kojima se ograničava sloboda konkurencije. Isti član propisuje da prava stečena ulaganjem kapitala na osnovu zakona ne mogu biti zakonom umanjena. Nije dilema samo zbog postojanja ustavnih članova, već i zbog toga što su postojale određene odluke Ustavnog suda s tim u vezi, ali ostaje da vidimo u praksi, ukoliko bude bio izglasan ovaj zakon, averujem da hoće, da li će doći do postupaka i kako će Ustavni sud s tim u vezi reagovati. Zahvaljujem se.
Saglasno članu 27. i članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15 časova. Hvala. [[Posle pauze.]] Saglasno članu 27. i članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15 časova. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Malović. Reč ima narodna poslanica Irena Aleksić. Zahvaljujem, gospođo Malović. Reč ima narodna poslanica Irena Aleksić.
Poštovani narodni poslanici nastavljamo sa radom. Da li se neko od ovlašćenih predstavnika koji nije iskoristio pravo javlja? Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Poštovani narodni poslanici nastavljamo sa radom. Da li se neko od ovlašćenih predstavnika koji nije iskoristio pravo javlja? Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Poštovani predsedniče, reklamiram povredu Poslovnika, član 107. Možda niste obratili pažnju, ali mislim da je povređeno dostojanstvo Skupštine, uz puno poštovanje mog prethodnog govornika, mog kolege koga ja vrlo cenim i poštujem i kao mladog čoveka, ali za sve ono što je postavljao pitanja ministrima, mislim da je trebalo da postavi pitanja svom kolegi koji sedi do njega, koji ga zdušno savetuje. Mislim da tu treba tražiti glavne krivce za ovo, u kojoj se situaciji naša zemlja nalazi.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, kada je ovaj amandman u pitanju, ono što bih želela da napomenem jeste da su suvlasnički odnosi već regulisani jednim sasvim drugim zakonom, Zakonom o privrednim društvima. Ono što sam htela da kažem jeste da ni na koji način preduzeća koja već imaju regulisane i definisane svoje suvlasničke odnose ne mogu da budu na neki način oštećena ili ugrožena postojećim zakonskim regulativama važećeg Zakona o izvršenju i obezbeđenju. To je razlog zbog čega mislim da ne bi trebalo da je suvišno praviti bilo kakve korake po tom planu, jednostavno su suvišni. Stoga smatram da je i ovaj amandman suvišan. Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, kada je ovaj amandman u pitanju, ono što bih želela da napomenem jeste da su suvlasnički odnosi već regulisani jednim sasvim drugim zakonom, Zakonom o privrednim društvima. Ono što sam htela da kažem jeste da ni na koji način preduzeća koja već imaju regulisane i definisane svoje suvlasničke odnose ne mogu da budu na neki način oštećena ili ugrožena postojećim zakonskim regulativama važećeg Zakona o izvršenju i obezbeđenju. To je razlog zbog čega mislim da ne bi trebalo da je suvišno praviti bilo kakve korake po tom planu, jednostavno su suvišni. Stoga smatram da je i ovaj amandman suvišan. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče. Gospodine ministre, uvaženi predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku želim da istaknem dve činjenice koje karakterišu ovaj trenutak, a kada govorimo o železničkom saobraćaju. Kao prvo, železnički saobraćaj danas u Srbiji se nalazi u veoma teškoj situaciji, najpre zbog izostanka ozbiljnih reformi, a sa druge strane, svima nam je jasno da ovaj trenutak moramo iskoristiti da sa ozbiljnim reformama krenemo, ako uopšte računamo na železnički saobraćaj, kao jedan vrlo bitan vid saobraćaja u narednom periodu. Druga činjenica ukazuje na to, ako posmatramo poslednje decenije i ulaganja u železnički saobraćaj, da odavno nismo imali ozbiljniji pristup jedne Vlade prema železničkom saobraćaju, što se tiče samog ulaganja, a delimično smo u tome učestvovali i mi kao narodni poslanici, koji smo ratifikovali određene sporazume i kredite, najpre od Ruske Federacije, zatim od kuvajtskog Ekonomskog fonda, ali i u harmonizaciji i usaglašavanju naše regulative. Podsetiću da je ova skupština u januaru mesecu usvojila Konvenciju o učešću srpskih železnica u međunarodnom saobraćaju. Ovo naravno, ne govorim da bi hvalio Vladu u kojoj učestvuje i stranka Ujedinjeni regioni Srbije, već prosto, kao neko ko već poslednjih 20 godina aktivno prati i aktivno učestvuje u radu srpskih železnica i neko čija porodična tradicija u železničkom saobraćaju se meri sa više decenija. Podsetiću da je važeći Zakon o železnici usvojen u Narodnoj skupštini 2005. godine, obećavao upravo značajne reforme, obećavao tu podelu o kojoj danas govorimo na infrastrukturu i prevoz, samim tim obećavao konkurenciju u železničkom saobraćaju, koja je trebala da donese željeni kvalitet, efikasnost i bezbednost u železničkom saobraćaju. Tadašnji zakon je, još jednom kažem, obećavao i ozbiljnije gazdovanje železničkom imovinom, a podsetiću da železnička imovina čini oko 12% sveukupne imovine Republike Srbije, što svakako nije zanemarljiv resurs. Tadašnji zakon je predvideo da se ime "Železničko-transportno preduzeće Srbije" promeni u "Železnice Srbije". Nažalost, ovo zadnje je uglavnom u potpunosti ispunjeno, a ovo što sam pre toga naveo do današnjeg dana, nismo imali neke velike pomake. Prva asocijacija kada govorimo o srpskim železnicama, i to su govorili neke moje prethodne kolege, i pored činjenice da se poslednjih godina dosta uradilo velikim angažovanjem ljudi koji rade u "Železnicama Srbije", na redovitosti železničkog saobraćaja, prve asocijacije jesu upravo kašnjenja, izostajanja vozova, hladni, neosvetljeni vozovi u zimskom periodu, veliki broj komitenata, tradicionalnih korisnika železničkih usluga, najpre u robnom, u teretnom saobraćaju, koji su napustili železnicu kao prevoznika, i ono što svakako građani znaju jeste i jedna od osnovnih asocijacija na železnicu, jesu značajne subvencije koje država svake godine izdvaja za "Železnice Srbije", a bez kojih ovo akcionarsko društvo ne bi moglo da funkcioniše. Znači, svima je jasno i nema nikog ni u ovoj sali, ni u "Železnicama Srbije", ni u ministarstvu, ni u Vladi ko bi prenebregao činjenicu da je železnica danas u teškoj situaciji i dobro je da spoznamo koliko je to teška situacija, ali svakako da ta teška situacija nije samo zbog nekih subjektivnih propusta, rekao bih pre svega, da je teška situacija na železnici i smanjenje obima prevoza i putnika, i tereta nastala kao posledica smanjene privredne aktivnosti samim tim, smanjene potrebe za železničkim uslugama, ali i kao posledica loše organizacije, loše socijalne, loše kadrovske politike u "Železnicama Srbije". Hronično ne ulaganje u železnički infrastrukturu je takođe jedan od važnih faktora koji je današnju železnicu doveo u jednu tešku situaciju. Na kraju moram da kažem da jedan od razloga zašto se železnica nalazi u ovoj situaciji jeste i neprimenjivost Zakona o železnici, ranije pomenutog, koji je usvojen u ovoj Skupštini 2005. godine, koji ima određene propuste i koji ovaj današnji zakon o kome raspravljamo treba da ispravi. Sve to ukazuje, i čuli smo neke podatke, da danas od 3.809 kilometara železničke mreže, 1.768 kilometara su magistralne pruge, a da je elektrificirano samo 32,7%. Samo 7% pruga ili 276 kilometara ima dva koloseka, samo 45% pruga ima dozvoljeno osovinsko opterećenje od 22,5 tona, dok je na 30% pruga to opterećenje ispod 16 tona. Dozvoljena brzina prelazi 100 kilometara na čas na svega 3,2% pruga, a najveći deo pruga, oko 50% mreže, dozvoljava maksimalnu brzinu do 60 kilometara sa izuzetkom pojedinih sekcija pruge Beograd-Šid, Velika Plana-Niš koji su dvokolosečne, elektrificirane i na nekim deonicima dozvoljavaju veće brzine. Sve ostale pruge imaju zastarele tehničke i tehnološke parametre. Čak i na nekim sekcijama ovih pruga ima deonica u veoma lošem stanju, tako da se brzina često privremeno ograničava na 20 kilometara na sat. Železnice zvanično raspolažu sa 480 lokomotiva, 8.500 teretnih i 550 putničkih vagona. Vučna i vučena vozila su relativno stara i nepouzdana, što ne retko rezultira defektima u toku vožnje. Ovo su samo statistički podaci. Otprilike oko 100 lokomotiva dnevno, i to je dobar podatak, može da trči prugama Srbije. U poslednjoj godini su na prugama Srbije uvedene lagane vožnje na 320 mesta u ukupnoj dužini od 535 kilometara, što predstavlja 16% svih pruga koje su u eksploataciji. U modernizaciju železničke infrastrukture u poslednjoj deceniji uloženo je skromnih 168 miliona evra, a remontovano oko 136 kilometara. Svima je jasno da ovi podaci ne oslikavaju efikasan sistem spreman da postane deo evropskog železničkog sistema. Ne iznosim ove podatke da bih nekoga kritikovao, da bih tražio krivca, već da bih podsetio i upozorio koliko je neophodno da se u narednom periodu ulaže u srpske železnice. Još jednom ću ponoviti da nijedna kao ova Vlada do sada nije tako ozbiljno pristupila ulaganju u železničku infrastrukturu. Postavlja se logičko pitanje – šta je neophodno uraditi danas u Srbiji da bi se železnički sistem pomerio sa mrtve tačke, da bi, umesto tereta i problema, postao deo razvoja i da bi, kao što svi govorimo i što intencija uostalom ovog zakona, postao deo velikog evropskog saobraćajnog sistema? Na prvom mestu potrebno je donošenje zakona koji je primenjiv i koji će dosledno biti primenjen. Na drugom mestu neophodno je značajno ulaganje u železničku infrastrukturu, zatim usklađivanje propisa u oblasti železničkog saobraćaja sa relevantnim propisima EU, kao i korišćenje pozitivnih iskustava EU i, na kraju, unapređenje bezbednosti i interoperabilnosti železničkog saobraćaja. Svakako da su nabrojane komponente reforme železnice međusobno povezane i usklađene. Kada je usvajan zakon 2005. godine, a i danas jako važno i bitno mesto jeste upravo podići nivo železničkih usluga do te mere da može da bar na delimično sličan ili blizak način učestvuju u tom velikom evropskom saobraćajnom sistemu. Međutim, prva asocijacija kada govorim o učešću našiš železnica jeste nesklad između srpskih železnica i evropskih železnica i odmah nam na pamet padaju brze pruge, italijanski "Pendolino", "Simensov" nemački brzi voz, zatim francuski TŽV koji ima komercijalnu brzinu preko 300 kilometara, a da ne govorimo o nekim najvećim mogućim brzinama od 570 i nešto kilometara za TŽV. Međutim, sve ovo govorim ne da bih rekao koliko su loše srpske železnice, već koliko se ozbiljnomora pristupiti reformi srpskih železnica i koliko nemamo vremena za čekanje da bi toj reformi i pristupili. Da li su srpske železnice imale slične probleme koje su imale evropske nacionalne železnice u proteklih 20 godina? Svakako da jesu i upravo iskustva evropskih železnica, železnica EU nam mogu biti dobar pokazatelj šta i kako treba da činimo u ovim trenucima kada smo se konačno odlučili na reformu železničkog sistema. Razlika je samo u tome jer su oni tu reformu radili 20 godina pre nas. U svakom slučaju, mi možemo da koristimo njihova iskustva. Još davne 1957. godine tadašnja evropska ekonomska zajednica je započela osmišljavanje zajedničke saobraćajne politike. Godine 1962. nizom direktiva, preporuka, uredbi i pravila trasirali su zajedničku politiku jedinstvenog transportnog tržišta. Godine 1975. je ustanovljen početak pravnog regulisanja železničkog sektora Direktivom 75/327, koja se odnosila na harmonizaciju propisa koji se odnose na finansijske odnose železničkih preduzeća. Osnovni cilj ove direktive je bio poboljšanje situacije železničkog saobraćaja zbog značajnog pada prevoza robe i putnika. Upravo u tim godinama dolazi do velike ekspanzije drumskog saobraćaja najpre zbog jeftine cene naftnih derivata. Jasno je da su zemlje EU bile primorane da preduzimaju određene korake kako bi učinile dostupnijim i privlačnijim železnički saobraćaj. Upravo ovo govorim da, pored, još jednom ponavljam, subjektivnih problema i problema koji su karakteristični samo za našu zemlju, postoje problemi koji su bili prisutni i u železnicama i u mnogo razvijenijim zemljama. Godine 1991. počinje savremeno regulisanje donošenjem Direktive 91/440. Osnovni cilj ove direktive je formiranje pravnog osnova za restrukturiranje nacionalnih železnica. Osnovne smernice ove direktive jesu temelj reformi železničkog saobraćaja u EU. Kada čitamo ove smernice iz Direktive 91/440 jasno nam je i kada ih uporedimo sa poglavljima i članovima zakona o kome danas govorimo, da su u naš zakon, o kome danas raspravljamo, ugrađene sve ove smernice i ugrađena pozitivna iskustva iz restrukturiranja nacionalnih železnica iz EU. Pročitaću smernice iz Direktive 91/440. Odnose se na integraciju železničkih nacionalnih sistema u saobraćajni sistem Evrope, kao i poboljšanje efikasnosti i kooperacija sa ostalim vidovima saobraćaja, zatim ukidanje monopola države nad integrisanim javnim preduzećima, razdvajanje saobraćaja na infrastrukture i organizacije saobraćaja od robnog i putničkog saobraćaja, odgovornost države za održavanje, razvoj i upotrebu saobraćajne infrastrukture, garancije države za slobodan, liberalan, nediskriminatorski pristup železničkoj infrastrukturi, svim zainteresovanim operaterima, kao i obaveze države prema upravljaču infrastrukture u smislu kompetentnosti finansijske likvidnosti. Jasno je da su upravo ove smernice temelj zakona o kome mi danas raspravljamo. Činjenica da ovaj koncept jedinstvenog železničkog sistema te 1991. godine pa do 2001. godine u EU nije u potpunosti zaživeo i da ga je, ako mogu reći, nadvladao drumski saobraćaj, doveo je do određenih problema u samom funkcionisanju saobraćajnog sistema. Došlo je do poremećaja u bezbednosti saobraćaja, sam proces u zaštiti životne sredine je ugrožen, tako da je te 2001. godine, izdavanjem druge bele knjige, Evropska komisija krenula u još odlučniju borbu za promociju železničkog saobraćaja. Godine 2001. Evropska komisija izlazi sa tri paketa direktiva i propisa kojima se redefinišu odnosi između države i železnice, podelu železničke delatnosti u organizacionom i finansijskom smislu, regulaciju železničke mreže, izdavanje sertifikata operaterima. Direktiva 2001/12 sadrži izmene pomenute Direktive 91/440 i definiše obavezu formiranja regulatornog tela koje treba da obezbedi ravnopravan, nediskriminatorski pristup infrastrukturi i svim zainteresovanim operaterima. Upravo u Zakonu o železnici, o kome mi danas raspravljamo, jedno od ključnih mesta jeste upravo regulatorno telo, znači, direkcija za železnicu, što, naravno, i jeste intencija zakona, da jedno nezavisno telo na jedan nediskriminatorski način reguliše tržište železničkog saobraćaja. Drugi paket se odnosio na zakonske i tehničke uslove interoperabilnosti. Treći paket direktiva i propisa se odnosi na definisanje mera i podizanje kvaliteta prevoza u međunarodnom putničkom i teretnom saobraćaju, kao i mera za kontrolu radne sposobnosti zaposlenih. Što se tiče četvrtog paketa koji je usvojen u januaru ove godine neki će reći da je došlo do određenog povlačenja Evropske komisije u nastojanju da u potpunosti liberalizuje železničko tržište. Rekao bih da Evropska komisija tu fleksibilnost koju je dopustila svojim članovima pokušava da u ovom teškom finansijskom trenutku nađe najbolje moguće rešenje za promociju železničkog saobraćaja, uzimajući sve one pogodnosti železničkog saobraćaja koje on danas pruža. Još jednom kažem da pored naših subjektivnih problema u železnicama Srbije u našem okruženju jasno je da su mnogo naprednije i bogatije zemlje od nas imale takođe probleme u restrukturiranju železnica, što samo ukazuje da je ovo jedan vrlo kompleksan problem. U nekim prethodnim diskusijama smo nažalost čuli jedan određeni nivo banalizacije problema u železničkom saobraćaju, još jednom ponavljam, jako kompleksnom vidu saobraćaja. Što se tiče samog zakonskog rešenja jasno je sprovedena intencija podele na infrastrukturu i prevoz i ne bih posebno obrazlagao i poglavlje koje se tiče upravljača infrastrukturom, gde su do najsitnijeg detalja obrazložene obaveze, nadležnosti i odgovornosti upravljača infrastrukture, zatim samih korisnika prevoza. Kao što sam rekao, u trećem poglavlju se definiše obaveza Direkcije za železnicu koja preuzima na sebe tu regulacionu ulogu železničkog tržišta, ali i ulogu regulatora u oblasti bezbednosti i interoperabilnosti. Dotakao bih se još jednog važnog segmenta u reformi železničkog saobraćaja, ne umanjujući značaj zakona o kome danas govorim, a to je ulaganje u infrastrukturu. Ponoviću po treći put, ova vlada ozbiljno ulaže u železničku infrastrukturu i preko ruskog kredita i preko kredita Kuvajtskog Fonda za ekonomski razvoj i drugih fondova i drugih evropskih kredita. Bez ozbiljnog ulaganja u železničku infrastrukturu nema reforme železničkog saobraćaja. Svakako da je za pohvalu i da je ohrabrujuće ulaganje u Koridor 11, žilu kucavicu železničkog saobraćaja u Srbiji, ali s obzirom da dolazi sa Zlatiborskog okruga, iz Užica, uvek pozdravljam i insistiram na ulaganju u prugu Beograd-Bar i uvek ističem podatak da je u samo četiri meseca prošle godine barskom prugom iz Kragujevca za Bar prevezeno oko 40.000 Fijatovih automobila. Građani zapadne Srbije očekuju od ove Vlade da ozbiljno ulaže u Koridor 11 i železnički, a i putnički. Na samom kraju, sve su činjenice i veoma teške situacije u kojoj se nalazi naša železnica, svesni kompleksnosti reformi koje očekuju našu železnicu, ali i svesni svih onih problema koje imaju sve železničke organizacije u Evropi, u mnogo bogatijim i u mnogo sređenijim zemljama nego kod nas, mi iz URS ćemo podržati ovo zakonsko rešenje očekujući da u narednom periodu i Vlada i resorno ministarstvo i Direkcija za železnicu ulože maksimum napora kako bi se ovaj zakon i primenio. Posebno moram da naglasim da od menadžmenta akcionarskog društva Železnice Srbije takođe očekujemo jedan visok stepen ozbiljnosti. Moram da kažem da je u proteklim godinama i decenijama bilo dosta propusta u radu tog javnog preduzeća a danas akcionarskog društva. Ovog puta država ulaže u železnicu, nema više opravdanja da se ne ulaže ozbiljno u železnicu. Očekujemo od menadžmenta jedan potpuno nov pristup, jednu potpuno novu poslovnu filozofiju, jednu borbu na tržištu, jer je prošlo vreme kada je Železnica Srbije očekivala od Srbije da da novac za plate. Železnica Srbije u narednom periodu mora da zaradi svoju platu na šta ih obavezuje i ovaj zakon. Mi smo sigurni da će tako i biti. Hvala. Zahvaljujem gospodine potpredsedniče. Gospodine ministre, uvaženi predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku želim da istaknem dve činjenice koje karakterišu ovaj trenutak, a kada govorimo o železničkom saobraćaju. Kao prvo, železnički saobraćaj danas u Srbiji se nalazi u veoma teškoj situaciji, najpre zbog izostanka ozbiljnih reformi, a sa druge strane, svima nam je jasno da ovaj trenutak moramo iskoristiti da sa ozbiljnim reformama krenemo, ako uopšte računamo na železnički saobraćaj, kao jedan vrlo bitan vid saobraćaja u narednom periodu. Druga činjenica ukazuje na to, ako posmatramo poslednje decenije i ulaganja u železnički saobraćaj, da odavno nismo imali ozbiljniji pristup jedne Vlade prema železničkom saobraćaju, što se tiče samog ulaganja, a delimično smo u tome učestvovali i mi kao narodni poslanici, koji smo ratifikovali određene sporazume i kredite, najpre od Ruske Federacije, zatim od kuvajtskog Ekonomskog fonda, ali i u harmonizaciji i usaglašavanju naše regulative. Podsetiću da je ova skupština u januaru mesecu usvojila Konvenciju o učešću srpskih železnica u međunarodnom saobraćaju. Ovo naravno, ne govorim da bi hvalio Vladu u kojoj učestvuje i stranka Ujedinjeni regioni Srbije, već prosto, kao neko ko već poslednjih 20 godina aktivno prati i aktivno učestvuje u radu srpskih železnica i neko čija porodična tradicija u železničkom saobraćaju se meri sa više decenija. Podsetiću da je važeći Zakon o železnici usvojen u Narodnoj skupštini 2005. godine, obećavao upravo značajne reforme, obećavao tu podelu o kojoj danas govorimo na infrastrukturu i prevoz, samim tim obećavao konkurenciju u železničkom saobraćaju, koja je trebala da donese željeni kvalitet, efikasnost i bezbednost u železničkom saobraćaju. Tadašnji zakon je, još jednom kažem, obećavao i ozbiljnije gazdovanje železničkom imovinom, a podsetiću da železnička imovina čini oko 12% sveukupne imovine Republike Srbije, što svakako nije zanemarljiv resurs. Tadašnji zakon je predvideo da se ime "Železničko-transportno preduzeće Srbije" promeni u "Železnice Srbije". Nažalost, ovo zadnje je uglavnom u potpunosti ispunjeno, a ovo što sam pre toga naveo do današnjeg dana, nismo imali neke velike pomake. Prva asocijacija kada govorimo o srpskim železnicama, i to su govorili neke moje prethodne kolege, i pored činjenice da se poslednjih godina dosta uradilo velikim angažovanjem ljudi koji rade u "Železnicama Srbije", na redovitosti železničkog saobraćaja, prve asocijacije jesu upravo kašnjenja, izostajanja vozova, hladni, neosvetljeni vozovi u zimskom periodu, veliki broj komitenata, tradicionalnih korisnika železničkih usluga, najpre u robnom, u teretnom saobraćaju, koji su napustili železnicu kao prevoznika, i ono što svakako građani znaju jeste i jedna od osnovnih asocijacija na železnicu, jesu značajne subvencije koje država svake godine izdvaja za "Železnice Srbije", a bez kojih ovo akcionarsko društvo ne bi moglo da funkcioniše. Znači, svima je jasno i nema nikog ni u ovoj sali, ni u "Železnicama Srbije", ni u ministarstvu, ni u Vladi ko bi prenebregao činjenicu da je železnica danas u teškoj situaciji i dobro je da spoznamo koliko je to teška situacija, ali svakako da ta teška situacija nije samo zbog nekih subjektivnih propusta, rekao bih pre svega, da je teška situacija na železnici i smanjenje obima prevoza i putnika, i tereta nastala kao posledica smanjene privredne aktivnosti samim tim, smanjene potrebe za železničkim uslugama, ali i kao posledica loše organizacije, loše socijalne, loše kadrovske politike u "Železnicama Srbije". Hronično ne ulaganje u železnički infrastrukturu je takođe jedan od važnih faktora koji je današnju železnicu doveo u jednu tešku situaciju. Na kraju moram da kažem da jedan od razloga zašto se železnica nalazi u ovoj situaciji jeste i neprimenjivost Zakona o železnici, ranije pomenutog, koji je usvojen u ovoj Skupštini 2005. godine, koji ima određene propuste i koji ovaj današnji zakon o kome raspravljamo treba da ispravi. Sve to ukazuje, i čuli smo neke podatke, da danas od 3.809 kilometara železničke mreže, 1.768 kilometara su magistralne pruge, a da je elektrificirano samo 32,7%. Samo 7% pruga ili 276 kilometara ima dva koloseka, samo 45% pruga ima dozvoljeno osovinsko opterećenje od 22,5 tona, dok je na 30% pruga to opterećenje ispod 16 tona. Dozvoljena brzina prelazi 100 kilometara na čas na svega 3,2% pruga, a najveći deo pruga, oko 50% mreže, dozvoljava maksimalnu brzinu do 60 kilometara sa izuzetkom pojedinih sekcija pruge Beograd-Šid, Velika Plana-Niš koji su dvokolosečne, elektrificirane i na nekim deonicima dozvoljavaju veće brzine. Sve ostale pruge imaju zastarele tehničke i tehnološke parametre. Čak i na nekim sekcijama ovih pruga ima deonica u veoma lošem stanju, tako da se brzina često privremeno ograničava na 20 kilometara na sat. Železnice zvanično raspolažu sa 480 lokomotiva, 8.500 teretnih i 550 putničkih vagona. Vučna i vučena vozila su relativno stara i nepouzdana, što ne retko rezultira defektima u toku vožnje. Ovo su samo statistički podaci. Otprilike oko 100 lokomotiva dnevno, i to je dobar podatak, može da trči prugama Srbije. U poslednjoj godini su na prugama Srbije uvedene lagane vožnje na 320 mesta u ukupnoj dužini od 535 kilometara, što predstavlja 16% svih pruga koje su u eksploataciji. U modernizaciju železničke infrastrukture u poslednjoj deceniji uloženo je skromnih 168 miliona evra, a remontovano oko 136 kilometara. Svima je jasno da ovi podaci ne oslikavaju efikasan sistem spreman da postane deo evropskog železničkog sistema. Ne iznosim ove podatke da bih nekoga kritikovao, da bih tražio krivca, već da bih podsetio i upozorio koliko je neophodno da se u narednom periodu ulaže u srpske železnice. Još jednom ću ponoviti da nijedna kao ova Vlada do sada nije tako ozbiljno pristupila ulaganju u železničku infrastrukturu. Postavlja se logičko pitanje – šta je neophodno uraditi danas u Srbiji da bi se železnički sistem pomerio sa mrtve tačke, da bi, umesto tereta i problema, postao deo razvoja i da bi, kao što svi govorimo i što intencija uostalom ovog zakona, postao deo velikog evropskog saobraćajnog sistema? Na prvom mestu potrebno je donošenje zakona koji je primenjiv i koji će dosledno biti primenjen. Na drugom mestu neophodno je značajno ulaganje u železničku infrastrukturu, zatim usklađivanje propisa u oblasti železničkog saobraćaja sa relevantnim propisima EU, kao i korišćenje pozitivnih iskustava EU i, na kraju, unapređenje bezbednosti i interoperabilnosti železničkog saobraćaja. Svakako da su nabrojane komponente reforme železnice međusobno povezane i usklađene. Kada je usvajan zakon 2005. godine, a i danas jako važno i bitno mesto jeste upravo podići nivo železničkih usluga do te mere da može da bar na delimično sličan ili blizak način učestvuju u tom velikom evropskom saobraćajnom sistemu. Međutim, prva asocijacija kada govorim o učešću našiš železnica jeste nesklad između srpskih železnica i evropskih železnica i odmah nam na pamet padaju brze pruge, italijanski "Pendolino", "Simensov" nemački brzi voz, zatim francuski TŽV koji ima komercijalnu brzinu preko 300 kilometara, a da ne govorimo o nekim najvećim mogućim brzinama od 570 i nešto kilometara za TŽV. Međutim, sve ovo govorim ne da bih rekao koliko su loše srpske železnice, već koliko se ozbiljnomora pristupiti reformi srpskih železnica i koliko nemamo vremena za čekanje da bi toj reformi i pristupili. Da li su srpske železnice imale slične probleme koje su imale evropske nacionalne železnice u proteklih 20 godina? Svakako da jesu i upravo iskustva evropskih železnica, železnica EU nam mogu biti dobar pokazatelj šta i kako treba da činimo u ovim trenucima kada smo se konačno odlučili na reformu železničkog sistema. Razlika je samo u tome jer su oni tu reformu radili 20 godina pre nas. U svakom slučaju, mi možemo da koristimo njihova iskustva. Još davne 1957. godine tadašnja evropska ekonomska zajednica je započela osmišljavanje zajedničke saobraćajne politike. Godine 1962. nizom direktiva, preporuka, uredbi i pravila trasirali su zajedničku politiku jedinstvenog transportnog tržišta. Godine 1975. je ustanovljen početak pravnog regulisanja železničkog sektora Direktivom 75/327, koja se odnosila na harmonizaciju propisa koji se odnose na finansijske odnose železničkih preduzeća. Osnovni cilj ove direktive je bio poboljšanje situacije železničkog saobraćaja zbog značajnog pada prevoza robe i putnika. Upravo u tim godinama dolazi do velike ekspanzije drumskog saobraćaja najpre zbog jeftine cene naftnih derivata. Jasno je da su zemlje EU bile primorane da preduzimaju određene korake kako bi učinile dostupnijim i privlačnijim železnički saobraćaj. Upravo ovo govorim da, pored, još jednom ponavljam, subjektivnih problema i problema koji su karakteristični samo za našu zemlju, postoje problemi koji su bili prisutni i u železnicama i u mnogo razvijenijim zemljama. Godine 1991. počinje savremeno regulisanje donošenjem Direktive 91/440. Osnovni cilj ove direktive je formiranje pravnog osnova za restrukturiranje nacionalnih železnica. Osnovne smernice ove direktive jesu temelj reformi železničkog saobraćaja u EU. Kada čitamo ove smernice iz Direktive 91/440 jasno nam je i kada ih uporedimo sa poglavljima i članovima zakona o kome danas govorimo, da su u naš zakon, o kome danas raspravljamo, ugrađene sve ove smernice i ugrađena pozitivna iskustva iz restrukturiranja nacionalnih železnica iz EU. Pročitaću smernice iz Direktive 91/440. Odnose se na integraciju železničkih nacionalnih sistema u saobraćajni sistem Evrope, kao i poboljšanje efikasnosti i kooperacija sa ostalim vidovima saobraćaja, zatim ukidanje monopola države nad integrisanim javnim preduzećima, razdvajanje saobraćaja na infrastrukture i organizacije saobraćaja od robnog i putničkog saobraćaja, odgovornost države za održavanje, razvoj i upotrebu saobraćajne infrastrukture, garancije države za slobodan, liberalan, nediskriminatorski pristup železničkoj infrastrukturi, svim zainteresovanim operaterima, kao i obaveze države prema upravljaču infrastrukture u smislu kompetentnosti finansijske likvidnosti. Jasno je da su upravo ove smernice temelj zakona o kome mi danas raspravljamo. Činjenica da ovaj koncept jedinstvenog železničkog sistema te 1991. godine pa do 2001. godine u EU nije u potpunosti zaživeo i da ga je, ako mogu reći, nadvladao drumski saobraćaj, doveo je do određenih problema u samom funkcionisanju saobraćajnog sistema. Došlo je do poremećaja u bezbednosti saobraćaja, sam proces u zaštiti životne sredine je ugrožen, tako da je te 2001. godine, izdavanjem druge bele knjige, Evropska komisija krenula u još odlučniju borbu za promociju železničkog saobraćaja. Godine 2001. Evropska komisija izlazi sa tri paketa direktiva i propisa kojima se redefinišu odnosi između države i železnice, podelu železničke delatnosti u organizacionom i finansijskom smislu, regulaciju železničke mreže, izdavanje sertifikata operaterima. Direktiva 2001/12 sadrži izmene pomenute Direktive 91/440 i definiše obavezu formiranja regulatornog tela koje treba da obezbedi ravnopravan, nediskriminatorski pristup infrastrukturi i svim zainteresovanim operaterima. Upravo u Zakonu o železnici, o kome mi danas raspravljamo, jedno od ključnih mesta jeste upravo regulatorno telo, znači, direkcija za železnicu, što, naravno, i jeste intencija zakona, da jedno nezavisno telo na jedan nediskriminatorski način reguliše tržište železničkog saobraćaja. Drugi paket se odnosio na zakonske i tehničke uslove interoperabilnosti. Treći paket direktiva i propisa se odnosi na definisanje mera i podizanje kvaliteta prevoza u međunarodnom putničkom i teretnom saobraćaju, kao i mera za kontrolu radne sposobnosti zaposlenih. Što se tiče četvrtog paketa koji je usvojen u januaru ove godine neki će reći da je došlo do određenog povlačenja Evropske komisije u nastojanju da u potpunosti liberalizuje železničko tržište. Rekao bih da Evropska komisija tu fleksibilnost koju je dopustila svojim članovima pokušava da u ovom teškom finansijskom trenutku nađe najbolje moguće rešenje za promociju železničkog saobraćaja, uzimajući sve one pogodnosti železničkog saobraćaja koje on danas pruža. Još jednom kažem da pored naših subjektivnih problema u železnicama Srbije u našem okruženju jasno je da su mnogo naprednije i bogatije zemlje od nas imale takođe probleme u restrukturiranju železnica, što samo ukazuje da je ovo jedan vrlo kompleksan problem. U nekim prethodnim diskusijama smo nažalost čuli jedan određeni nivo banalizacije problema u železničkom saobraćaju, još jednom ponavljam, jako kompleksnom vidu saobraćaja. Što se tiče samog zakonskog rešenja jasno je sprovedena intencija podele na infrastrukturu i prevoz i ne bih posebno obrazlagao i poglavlje koje se tiče upravljača infrastrukturom, gde su do najsitnijeg detalja obrazložene obaveze, nadležnosti i odgovornosti upravljača infrastrukture, zatim samih korisnika prevoza. Kao što sam rekao, u trećem poglavlju se definiše obaveza Direkcije za železnicu koja preuzima na sebe tu regulacionu ulogu železničkog tržišta, ali i ulogu regulatora u oblasti bezbednosti i interoperabilnosti. Dotakao bih se još jednog važnog segmenta u reformi železničkog saobraćaja, ne umanjujući značaj zakona o kome danas govorim, a to je ulaganje u infrastrukturu. Ponoviću po treći put, ova vlada ozbiljno ulaže u železničku infrastrukturu i preko ruskog kredita i preko kredita Kuvajtskog Fonda za ekonomski razvoj i drugih fondova i drugih evropskih kredita. Bez ozbiljnog ulaganja u železničku infrastrukturu nema reforme železničkog saobraćaja. Svakako da je za pohvalu i da je ohrabrujuće ulaganje u Koridor 11, žilu kucavicu železničkog saobraćaja u Srbiji, ali s obzirom da dolazi sa Zlatiborskog okruga, iz Užica, uvek pozdravljam i insistiram na ulaganju u prugu Beograd-Bar i uvek ističem podatak da je u samo četiri meseca prošle godine barskom prugom iz Kragujevca za Bar prevezeno oko 40.000 Fijatovih automobila. Građani zapadne Srbije očekuju od ove Vlade da ozbiljno ulaže u Koridor 11 i železnički, a i putnički. Na samom kraju, sve su činjenice i veoma teške situacije u kojoj se nalazi naša železnica, svesni kompleksnosti reformi koje očekuju našu železnicu, ali i svesni svih onih problema koje imaju sve železničke organizacije u Evropi, u mnogo bogatijim i u mnogo sređenijim zemljama nego kod nas, mi iz URS ćemo podržati ovo zakonsko rešenje očekujući da u narednom periodu i Vlada i resorno ministarstvo i Direkcija za železnicu ulože maksimum napora kako bi se ovaj zakon i primenio. Posebno moram da naglasim da od menadžmenta akcionarskog društva Železnice Srbije takođe očekujemo jedan visok stepen ozbiljnosti. Moram da kažem da je u proteklim godinama i decenijama bilo dosta propusta u radu tog javnog preduzeća a danas akcionarskog društva. Ovog puta država ulaže u železnicu, nema više opravdanja da se ne ulaže ozbiljno u železnicu. Očekujemo od menadžmenta jedan potpuno nov pristup, jednu potpuno novu poslovnu filozofiju, jednu borbu na tržištu, jer je prošlo vreme kada je Železnica Srbije očekivala od Srbije da da novac za plate. Železnica Srbije u narednom periodu mora da zaradi svoju platu na šta ih obavezuje i ovaj zakon. Mi smo sigurni da će tako i biti. Hvala.
Da li vi znate da to nije povreda Poslovnika?
Zahvaljujem, gospođo Aleksić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite. Zahvaljujem, gospođo Aleksić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Mislim da je povređeno dostojanstvo i nas poslanika ovde koji to moramo da slušamo, pokušaj da se zabašure krivci glavni i odgovorni za ovo, a i dostojanstvo svih onih radnika koji su na ulici.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Moram da kažem da ne verujem baš u iskrenost motiva podnosioca amandmana. Ovaj amandman bi trebalo da se odbije iz prostog razloga, biću slobodan da kažem da je ovo čist lobistički amandman. O čemu se zapravo radi? Ovde se želi ovim amandmanom da se postigne sledeće – da javna i državna preduzeća moraju da se obraćaju komori, onda po azbučnom redu da se izvršitelj određuje, a privatnim preduzećima da se omogući da sama biraju svog izvršitelja. Zaista nemam ništa protiv što je pomoćnik ministra, u vreme dok je gospođa koja je podnela amandman, bio u njenom ministarstvu, što je danas jedan od najvećih izvršitelja i nemam ništa protiv što on ima jedan izvanredan posao sa jednom privatnom firmom danas u Beogradu, koja njemu samo daje mogućnost da radi izvršenja, ali ne možemo ovako da diskriminišemo javna i državna preduzeća u odnosu na privatni sektor, nego prema svima jednako i prema svima će naravno komora da odredi izvršitelja po azbučnom redu. Zato ne verujem u iskrenost i u same iskrene motive podnosioca, s tim pre što ceo Beograd zna koliko je ona sama bliska sa tim čovekom, u tom smislu što je on bio njen pomoćnik dok je ona bila ministar pravde. Hvala vam. Hvala, uvaženi predsedavajući. Moram da kažem da ne verujem baš u iskrenost motiva podnosioca amandmana. Ovaj amandman bi trebalo da se odbije iz prostog razloga, biću slobodan da kažem da je ovo čist lobistički amandman. O čemu se zapravo radi? Ovde se želi ovim amandmanom da se postigne sledeće – da javna i državna preduzeća moraju da se obraćaju komori, onda po azbučnom redu da se izvršitelj određuje, a privatnim preduzećima da se omogući da sama biraju svog izvršitelja. Zaista nemam ništa protiv što je pomoćnik ministra, u vreme dok je gospođa koja je podnela amandman, bio u njenom ministarstvu, što je danas jedan od najvećih izvršitelja i nemam ništa protiv što on ima jedan izvanredan posao sa jednom privatnom firmom danas u Beogradu, koja njemu samo daje mogućnost da radi izvršenja, ali ne možemo ovako da diskriminišemo javna i državna preduzeća u odnosu na privatni sektor, nego prema svima jednako i prema svima će naravno komora da odredi izvršitelja po azbučnom redu. Zato ne verujem u iskrenost i u same iskrene motive podnosioca, s tim pre što ceo Beograd zna koliko je ona sama bliska sa tim čovekom, u tom smislu što je on bio njen pomoćnik dok je ona bila ministar pravde. Hvala vam.
Gospodine ministre, gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, jako su kvalitetne bile diskusije uvaženih kolega. Čini mi se da je provejavao neki optimizam koji je malo i nerealan s obzirom na postojeće stanje i osvrnuću se na ono što očekuje od zakona naša poslanička grupa, jer smo se problemom železničkog saobraćaja i stanja na našim železnicama zaista ozbiljno bavili svih ovih godina i ukazivali na neophodnost da dođe jedan ovakav zakon u skupštinsku proceduru i da se izvrši ozbiljan zahvat u reformi železničkog saobraćaja u našoj zemlji. Ono što bi bila prva slika ocena zakona je da se samom tekstu zakona i nameri nema nešto posebno prigovoriti. Mi smo i do sada imali strategije i pokušaje reforme i modernizacije železnica sa delimičnim uspesima. Problemi srpske železnice nisu problemi koji opterećuju samo naše železnice, slični su problemi u celom regionu, negde više, negde manje izraženi, ali čini nam se da su se ipak blagovremeno zemlje u okruženju, a posebno zemlje članice EU uhvatile u koštac sa problemima i rešavale ih na dobar način. Danas imamo situaciju da u zemljama EU se 17% robe i putnika prevozi železničkim saobraćajem. Naša železnica ne da ne može biti konkurentna putničkom saobraćaju, drumskom saobraćaju, vazdušnom saobraćaju, nego nam se čini da sa ovakvim stanjem ne može biti konkurentna ni u regionu i zbog toga imamo situaciju da se često zaobilazi Srbija prilikom transporta i sve više se biraju putni pravci centralne Evrope ka jugoistočnoj Evropi preko Rumunije i Bugarske. Ono što bi bila neka vrlo kratka ocena i što je ne samo stručna ocena nego i laička ocena, ocena svih naših građana, to je da su naše železničke stanice puste i zapuštene, da su vozovi stari, da su prljavi prozori, vagoni, dotrajala zarđala vrata, da je prosečna brzina na mnogim deonicama pruga negde oko 30 ili malo više od 30 kilometara na čas, da je mnogo neobezbeđenih pružnih prelaza, da su dotrajale pruge, da je bitno umanjena bezbednost prevoza putnika i robe i da mi nažalost ne koristimo dovoljne mere i taj ogromni potencijal koji se zove pruga Beograd-Bar i barska luka. Zadnjih godina zbog svih ovih razloga više robe uvozimo i izvozimo preko hrvatskih luka nego preko barske luke. Postavlja se jedno pitanje - ko je za sve ovo odgovoran? Mislim da je pre svega odgovorna država, da je izostala reforma koju je morala da pokrene država, jedna ozbiljna strategija i prateći kadrovski problemi i jedna vrsta neodgovornosti koja ne može ničim da se pravda, recimo kod plaćanja penala za neiskorišćena sredstva. Ministre, u javnosti provejava podatak da ti penali dostižu iznos od 10 milijardi evra za neiskorišćena i ne povučena sredstva. Mislim na prethodne kredite, ali pitam da li je taj podatak tačan? Opravdanje za to je da rukovodstvo nije blagovremeno raspisivalo tendere da bi povukli ta sredstva i zato što su sredstva bila blokirana, da su se plaćali penali. Nadamo se da to neće biti slučaj sa ruskim kreditom od 800 miliona dolara za koji smo svi glasali u ovoj Narodnoj skupštini i sa puno optimizma očekujemo da se ta sredstva usmere tamo gde je najpotrebnije. Drugo, ono što stručnjaci prigovaraju, a to je, naravno da država mora da pomaže železnice, to rade sve države u svetu, uvek će to tako biti, nije to ekonomski isplativ vid prevoza, ali da su zaista ta sredstva često nenamenski trošena i da se često sticao utisak da menadžment nije toliko zainteresovan da što više prevozi putnike i robu, da jednostavno oni imaju, doduše, ne dovoljno velike plate, mislim na sve zaposlene u železnici, ali da su jednostavno plate na neki način obezbeđene. Dalje šta će se dešavati, to nije bilo nešto što je bio predmet dovoljne brige i dovoljnog stepena interesovanja. Nisu problemi koji opterećuju naše železnice problemi koji su nastali samo kao posledica onog sistema protiv koga smo se mi dugo borili. Probleme imaju i oni se javljaju u svim zemljama i razvijenijim zemljama, što se tiče železničkog saobraćaja, ali ono što je odgovor ozbiljnih država, da one blagovremeno reaguju na sve uočene probleme, pa čak i kad smo uvodili i pravili prvu prugu Beograd – Niš i kad je uspostavljen prvi putnički saobraćaj 3. septembra 1884. godine. To je dan koji se slavi kao Dan Železnice Srbije. Mi smo i pre toga imali probleme jer je zemlja bila u ekonomski teškom stanju. Nismo mogli da ispoštujemo konvencije sa Berlinskog kongresa, pa je 1880. godine potpisana nova konvencija. Dobili smo novi rok od tri godine da izgradimo prugu Beograd – Vranje i da povežemo tadašnju Srbiju sa Otomanskom imperijom i sa Bugarskom. I taj je rok probijen sa 18 meseci zakašnjenja. Ali, ono što je karakteristično za taj period, to je da je železnički saobraćaj u Srbiji baš krajem 19. i početkom 20. veka bio možda na najvišem nivou i da je to neko zlatno doba železničkog saobraćaja. Bile su reforme i 70-tih i 80-tih godina i elektrifikacija železničke mreže, ali eto, mi smo danas, čini mi se, samo sa 32% elektrifikovali naše pruge. Zadnje pruže sa uskim kolosekom, ako se ne varam, su ukinute 1982. godine, ali koliko je bitan železnički saobraćaj pokazuje i ukidanje pruga sa uskim kolosekom, jer je jednostavno kroz mesta i naselja gde su prolazile te pruge, a nije napravljena pruga sa širokim kolosekom, jednostavno su to ekonomski osetili svi ljudi i stanovništvo koje živi na toj teritoriji. Mi smo kao posledicu, između ostalog, i ukidanja železničkog saobraćaja imali i migracije stanovništva iz tih područja. Zbog jako velikih gubitaka, zbog velikog gubitka energije, zbog hiljada polazaka na godišnjem nivou koji se otkazuju, zbog toga što sada do Bijelog Polja više vremena treba nego u neko ranije vreme da se stigne, i putnički i transportni železnički saobraćaj, zbog činjenice da su naše lokomotive i vagoni sa prosečnom starošću blizu 40 godina, zaista je ovde potreban jedan veliki i ozbiljan zahvat države, ali i rukovodstva. Srpski pokret obnove i DHSS će uvek podržati sve što ide u tom pravcu, ali mi ne bismo sa previše euforije i previše optimizma prilazili i očekivali u budućem periodu da se reše svim problemi koji opterećuju železnički saobraćaj, jer smo imali pored tih sistemskih grešaka koji se tiču same železnice, imali smo i niz političkih grešaka, pa smo se 90-tih godina umesto da radimo ono što rade sada skoro sve stranke na političkoj sceni Srbije, umesto da težimo ka članstvu Srbije u EU, mi smo išli u sukobe koji su bili nepotrebni, koji su najviše koštali našu zemlju, koji su na kraju doveli do NATO agresije. NATO agresija je, to treba reći, čini mi se da to niko danas nije pomenuo, uništila veliki deo železničke infrastrukture ijednostavno je taj deo štete pripisan ratnoj šteti. Tačno je da se zadnjih nekoliko godina država i resorno ministarstvo na neki način bude, ali čini nam se da je to u minut do 12, jer smo mi nebrojeno godina unazad u ovom parlamentu ukazivali na neophodnost sveobuhvatnih rešenja koja se tiču modernizacije i reforme železničkog saobraćaja, ali i mnogo jasnijeg i mnogo otvorenijeg pristupa utrošku ogromnih subvencija koje Srbija na godišnjem nivou daje AD Železnice Srbije. Ako pogledamo svaki segment delovanja za koji je zadužena država, ako pogledamo železničke stanice, ako pogledamo državne pruge, ako pogledamo državne vozove i vagone, mi ćemo videti da država nije imala ozbiljan i odgovoran odnos prema železnicama. To je, nažalost, slika stanja države. Ono čemu je SPO sa DHSS težio od svog osnivanja je da mi imamo jednostavno železnički saobraćaj koji je na nivou najrazvijenijih zemalja u Evropi. Ne treba podsećati, a svako ko je imao priliku da se vozi vozovima u razvijenim zemljama EU, zna da je to jedan od najudobnijih i jedan od najbezbednijih oblika prevoza, uz to i prilično jeftin, da su železničke stanice svuda u svetu reprezentativni objekti, nisu ruglo, nisu sramota jedne države. To sam jednom pomenuo u Narodnoj skupštini. Dešavalo se mnogim našim zvaničnicima da ispričaju doživljenu priču da su mnoge strane diplomate i zvaničnici kada žele zaista nekoga posebno da ugoste, odvedu ga u restoran na železničkoj stanici, jer su one zaista vrlo često reprezentativni objekti, poput železničke stanice u Madridu, koja je jedna prava botanička bašta ili železnička stanica u Minhenu. Nekoliko puta sam bio, a verujem i vi. Nameću se i brojna pitanja, što se tiče rešavanja nekih konkretnih problema, od onog problema izmeštanja železničke stanice u Nišu, čije bi izmeštanje bilo i stanice i pruge skuplje nego revitalizacija i rekonstrukcija postojeće železničke stanice, a to predubeđenje da železničke stanice moraju da budu na periferiji grada demantujumnogo razvijenije evropske zemlje, gde se železničke stanice nalaze u samom centru grada, poput pomenute železničke stanice u Minhenu, koja je odmah naspram Marijan placa, koji je pandam našoj Knez Mihailovoj ulici. Bez obzira na lokalne pritiske koji često nisu zasnovani na podlozi stručne argumentacije i iskustava drugih bolje organizovanih zemalja u tom smislu, ako je izmeštanje pomenute železničke stanice i pruge skuplje od njene revitalizacije i modernizacije, onda ministarstvo i rukovodstvo Železnice Srbije jednostavno takvoj vrsti pritiska, po mom skromnom ubeđenju, ne smeju da popuste. Ono što SPO i DHSS očekuju u budućnosti, očekujemo mnogo otvoreniji način kontrole državnih subvencija. Onda, očekujemo da se sredstva od ruskog kredita usmere tamo gde je najpotrebnije. Svima je jasno da je to infrastruktura i obnova vučnih sredstava i stepen po stepen da težimo ne samo reformi, nego i modernizaciji, osavremenjivanju, ali i promenama mnogih navika. Znam da ovaj prenos sigurno gledaju ljudi iz AD Železnice Srbije, ali definitivno, mi imamo tamo jedan sistem koji je dosta začauren, koji je u nekoj letargiji i koji zaista treba, pre svega, država da razbudi i da uradi sve ono o čemu su pričale moje poštovane kolege i o čemu sam ja pričao u ime naše poslaničke grupe. Srbija, nažalost, sada i u vreme svetske ekonomske krize i sama je u krizi rešava pitanja koja je trebalo znatno ranije da rešava, ali to nije do SPO i DHSS. Dobro je za našu političku scenu da sada svi razmišljaju na način na koji smo mi razmišljali. Pre svega mislim na godine od 1990. do 2000. godine. Ministre, mislim da je dobro i za vas i za vašu političku stranku što ste prihvatili realnost modernog doba. Neću vam mnogo prigovarati kakvu ste politiku nekada vodili i koliko je ona koštala sve nas i vas i građane Srbije. To je svima jasno i to je svima vidljivo. Ono što očekujem je da se takav način vođenja države i pristupa politici više nikada ne ponovi. Teško je bilo u tim godinama svima nama koji smo bili na strani normalne Srbije da izdržimo sve vrste političkih pritisaka. Znate da smo najčešće zbog ovakvih stavova koji su sada opšteprihvaćeni dobijali žigove izdajnika i stranih plaćenika i narodnih neprijatelja itd. Ali, neću vam lično ni vašoj političkoj stranki preterano prebacivati za sve greške vaše politike. Ono što očekujem u budućnosti je da se i mnogo manje greške ne ponove i da sve ovo što je i vaša namera i što je, vidim, i namera skoro svih narodnih poslanika, a verujem i svih građana Srbije da imamo jedan efikasan sistem, da izađemo iz tromosti i da konačno počnemo i u tom delu našeg delovanja da ličimo na ozbiljnu državu. Hvala. Gospodine ministre, gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, jako su kvalitetne bile diskusije uvaženih kolega. Čini mi se da je provejavao neki optimizam koji je malo i nerealan s obzirom na postojeće stanje i osvrnuću se na ono što očekuje od zakona naša poslanička grupa, jer smo se problemom železničkog saobraćaja i stanja na našim železnicama zaista ozbiljno bavili svih ovih godina i ukazivali na neophodnost da dođe jedan ovakav zakon u skupštinsku proceduru i da se izvrši ozbiljan zahvat u reformi železničkog saobraćaja u našoj zemlji. Ono što bi bila prva slika ocena zakona je da se samom tekstu zakona i nameri nema nešto posebno prigovoriti. Mi smo i do sada imali strategije i pokušaje reforme i modernizacije železnica sa delimičnim uspesima. Problemi srpske železnice nisu problemi koji opterećuju samo naše železnice, slični su problemi u celom regionu, negde više, negde manje izraženi, ali čini nam se da su se ipak blagovremeno zemlje u okruženju, a posebno zemlje članice EU uhvatile u koštac sa problemima i rešavale ih na dobar način. Danas imamo situaciju da u zemljama EU se 17% robe i putnika prevozi železničkim saobraćajem. Naša železnica ne da ne može biti konkurentna putničkom saobraćaju, drumskom saobraćaju, vazdušnom saobraćaju, nego nam se čini da sa ovakvim stanjem ne može biti konkurentna ni u regionu i zbog toga imamo situaciju da se često zaobilazi Srbija prilikom transporta i sve više se biraju putni pravci centralne Evrope ka jugoistočnoj Evropi preko Rumunije i Bugarske. Ono što bi bila neka vrlo kratka ocena i što je ne samo stručna ocena nego i laička ocena, ocena svih naših građana, to je da su naše železničke stanice puste i zapuštene, da su vozovi stari, da su prljavi prozori, vagoni, dotrajala zarđala vrata, da je prosečna brzina na mnogim deonicama pruga negde oko 30 ili malo više od 30 kilometara na čas, da je mnogo neobezbeđenih pružnih prelaza, da su dotrajale pruge, da je bitno umanjena bezbednost prevoza putnika i robe i da mi nažalost ne koristimo dovoljne mere i taj ogromni potencijal koji se zove pruga Beograd-Bar i barska luka. Zadnjih godina zbog svih ovih razloga više robe uvozimo i izvozimo preko hrvatskih luka nego preko barske luke. Postavlja se jedno pitanje - ko je za sve ovo odgovoran? Mislim da je pre svega odgovorna država, da je izostala reforma koju je morala da pokrene država, jedna ozbiljna strategija i prateći kadrovski problemi i jedna vrsta neodgovornosti koja ne može ničim da se pravda, recimo kod plaćanja penala za neiskorišćena sredstva. Ministre, u javnosti provejava podatak da ti penali dostižu iznos od 10 milijardi evra za neiskorišćena i ne povučena sredstva. Mislim na prethodne kredite, ali pitam da li je taj podatak tačan? Opravdanje za to je da rukovodstvo nije blagovremeno raspisivalo tendere da bi povukli ta sredstva i zato što su sredstva bila blokirana, da su se plaćali penali. Nadamo se da to neće biti slučaj sa ruskim kreditom od 800 miliona dolara za koji smo svi glasali u ovoj Narodnoj skupštini i sa puno optimizma očekujemo da se ta sredstva usmere tamo gde je najpotrebnije. Drugo, ono što stručnjaci prigovaraju, a to je, naravno da država mora da pomaže železnice, to rade sve države u svetu, uvek će to tako biti, nije to ekonomski isplativ vid prevoza, ali da su zaista ta sredstva često nenamenski trošena i da se često sticao utisak da menadžment nije toliko zainteresovan da što više prevozi putnike i robu, da jednostavno oni imaju, doduše, ne dovoljno velike plate, mislim na sve zaposlene u železnici, ali da su jednostavno plate na neki način obezbeđene. Dalje šta će se dešavati, to nije bilo nešto što je bio predmet dovoljne brige i dovoljnog stepena interesovanja. Nisu problemi koji opterećuju naše železnice problemi koji su nastali samo kao posledica onog sistema protiv koga smo se mi dugo borili. Probleme imaju i oni se javljaju u svim zemljama i razvijenijim zemljama, što se tiče železničkog saobraćaja, ali ono što je odgovor ozbiljnih država, da one blagovremeno reaguju na sve uočene probleme, pa čak i kad smo uvodili i pravili prvu prugu Beograd – Niš i kad je uspostavljen prvi putnički saobraćaj 3. septembra 1884. godine. To je dan koji se slavi kao Dan Železnice Srbije. Mi smo i pre toga imali probleme jer je zemlja bila u ekonomski teškom stanju. Nismo mogli da ispoštujemo konvencije sa Berlinskog kongresa, pa je 1880. godine potpisana nova konvencija. Dobili smo novi rok od tri godine da izgradimo prugu Beograd – Vranje i da povežemo tadašnju Srbiju sa Otomanskom imperijom i sa Bugarskom. I taj je rok probijen sa 18 meseci zakašnjenja. Ali, ono što je karakteristično za taj period, to je da je železnički saobraćaj u Srbiji baš krajem 19. i početkom 20. veka bio možda na najvišem nivou i da je to neko zlatno doba železničkog saobraćaja. Bile su reforme i 70-tih i 80-tih godina i elektrifikacija železničke mreže, ali eto, mi smo danas, čini mi se, samo sa 32% elektrifikovali naše pruge. Zadnje pruže sa uskim kolosekom, ako se ne varam, su ukinute 1982. godine, ali koliko je bitan železnički saobraćaj pokazuje i ukidanje pruga sa uskim kolosekom, jer je jednostavno kroz mesta i naselja gde su prolazile te pruge, a nije napravljena pruga sa širokim kolosekom, jednostavno su to ekonomski osetili svi ljudi i stanovništvo koje živi na toj teritoriji. Mi smo kao posledicu, između ostalog, i ukidanja železničkog saobraćaja imali i migracije stanovništva iz tih područja. Zbog jako velikih gubitaka, zbog velikog gubitka energije, zbog hiljada polazaka na godišnjem nivou koji se otkazuju, zbog toga što sada do Bijelog Polja više vremena treba nego u neko ranije vreme da se stigne, i putnički i transportni železnički saobraćaj, zbog činjenice da su naše lokomotive i vagoni sa prosečnom starošću blizu 40 godina, zaista je ovde potreban jedan veliki i ozbiljan zahvat države, ali i rukovodstva. Srpski pokret obnove i DHSS će uvek podržati sve što ide u tom pravcu, ali mi ne bismo sa previše euforije i previše optimizma prilazili i očekivali u budućem periodu da se reše svim problemi koji opterećuju železnički saobraćaj, jer smo imali pored tih sistemskih grešaka koji se tiču same železnice, imali smo i niz političkih grešaka, pa smo se 90-tih godina umesto da radimo ono što rade sada skoro sve stranke na političkoj sceni Srbije, umesto da težimo ka članstvu Srbije u EU, mi smo išli u sukobe koji su bili nepotrebni, koji su najviše koštali našu zemlju, koji su na kraju doveli do NATO agresije. NATO agresija je, to treba reći, čini mi se da to niko danas nije pomenuo, uništila veliki deo železničke infrastrukture ijednostavno je taj deo štete pripisan ratnoj šteti. Tačno je da se zadnjih nekoliko godina država i resorno ministarstvo na neki način bude, ali čini nam se da je to u minut do 12, jer smo mi nebrojeno godina unazad u ovom parlamentu ukazivali na neophodnost sveobuhvatnih rešenja koja se tiču modernizacije i reforme železničkog saobraćaja, ali i mnogo jasnijeg i mnogo otvorenijeg pristupa utrošku ogromnih subvencija koje Srbija na godišnjem nivou daje AD Železnice Srbije. Ako pogledamo svaki segment delovanja za koji je zadužena država, ako pogledamo železničke stanice, ako pogledamo državne pruge, ako pogledamo državne vozove i vagone, mi ćemo videti da država nije imala ozbiljan i odgovoran odnos prema železnicama. To je, nažalost, slika stanja države. Ono čemu je SPO sa DHSS težio od svog osnivanja je da mi imamo jednostavno železnički saobraćaj koji je na nivou najrazvijenijih zemalja u Evropi. Ne treba podsećati, a svako ko je imao priliku da se vozi vozovima u razvijenim zemljama EU, zna da je to jedan od najudobnijih i jedan od najbezbednijih oblika prevoza, uz to i prilično jeftin, da su železničke stanice svuda u svetu reprezentativni objekti, nisu ruglo, nisu sramota jedne države. To sam jednom pomenuo u Narodnoj skupštini. Dešavalo se mnogim našim zvaničnicima da ispričaju doživljenu priču da su mnoge strane diplomate i zvaničnici kada žele zaista nekoga posebno da ugoste, odvedu ga u restoran na železničkoj stanici, jer su one zaista vrlo često reprezentativni objekti, poput železničke stanice u Madridu, koja je jedna prava botanička bašta ili železnička stanica u Minhenu. Nekoliko puta sam bio, a verujem i vi. Nameću se i brojna pitanja, što se tiče rešavanja nekih konkretnih problema, od onog problema izmeštanja železničke stanice u Nišu, čije bi izmeštanje bilo i stanice i pruge skuplje nego revitalizacija i rekonstrukcija postojeće železničke stanice, a to predubeđenje da železničke stanice moraju da budu na periferiji grada demantujumnogo razvijenije evropske zemlje, gde se železničke stanice nalaze u samom centru grada, poput pomenute železničke stanice u Minhenu, koja je odmah naspram Marijan placa, koji je pandam našoj Knez Mihailovoj ulici. Bez obzira na lokalne pritiske koji često nisu zasnovani na podlozi stručne argumentacije i iskustava drugih bolje organizovanih zemalja u tom smislu, ako je izmeštanje pomenute železničke stanice i pruge skuplje od njene revitalizacije i modernizacije, onda ministarstvo i rukovodstvo Železnice Srbije jednostavno takvoj vrsti pritiska, po mom skromnom ubeđenju, ne smeju da popuste. Ono što SPO i DHSS očekuju u budućnosti, očekujemo mnogo otvoreniji način kontrole državnih subvencija. Onda, očekujemo da se sredstva od ruskog kredita usmere tamo gde je najpotrebnije. Svima je jasno da je to infrastruktura i obnova vučnih sredstava i stepen po stepen da težimo ne samo reformi, nego i modernizaciji, osavremenjivanju, ali i promenama mnogih navika. Znam da ovaj prenos sigurno gledaju ljudi iz AD Železnice Srbije, ali definitivno, mi imamo tamo jedan sistem koji je dosta začauren, koji je u nekoj letargiji i koji zaista treba, pre svega, država da razbudi i da uradi sve ono o čemu su pričale moje poštovane kolege i o čemu sam ja pričao u ime naše poslaničke grupe. Srbija, nažalost, sada i u vreme svetske ekonomske krize i sama je u krizi rešava pitanja koja je trebalo znatno ranije da rešava, ali to nije do SPO i DHSS. Dobro je za našu političku scenu da sada svi razmišljaju na način na koji smo mi razmišljali. Pre svega mislim na godine od 1990. do 2000. godine. Ministre, mislim da je dobro i za vas i za vašu političku stranku što ste prihvatili realnost modernog doba. Neću vam mnogo prigovarati kakvu ste politiku nekada vodili i koliko je ona koštala sve nas i vas i građane Srbije. To je svima jasno i to je svima vidljivo. Ono što očekujem je da se takav način vođenja države i pristupa politici više nikada ne ponovi. Teško je bilo u tim godinama svima nama koji smo bili na strani normalne Srbije da izdržimo sve vrste političkih pritisaka. Znate da smo najčešće zbog ovakvih stavova koji su sada opšteprihvaćeni dobijali žigove izdajnika i stranih plaćenika i narodnih neprijatelja itd. Ali, neću vam lično ni vašoj političkoj stranki preterano prebacivati za sve greške vaše politike. Ono što očekujem u budućnosti je da se i mnogo manje greške ne ponove i da sve ovo što je i vaša namera i što je, vidim, i namera skoro svih narodnih poslanika, a verujem i svih građana Srbije da imamo jedan efikasan sistem, da izađemo iz tromosti i da konačno počnemo i u tom delu našeg delovanja da ličimo na ozbiljnu državu. Hvala.
Nemojte, molim vas, da se ovo ne pretvori u repliku. Gospodin Nikolić, replika.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Gospođo Malović, po kom osnovu? Pitam iz razloga što imam puno prijavljenih pa moram da vidim ko ima prednost. Izvolite, gospođo Malović. Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Gospođo Malović, po kom osnovu? Pitam iz razloga što imam puno prijavljenih pa moram da vidim ko ima prednost. Izvolite, gospođo Malović.
Narodni poslanik Dubravka Filipovski. Narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Da se vratimo na temu. Vas dvojica, gospodin Krstić i gospodin Radulović, su u Srbiji najavljeni kao donosioci promena, kao neko ko bi trebao Srbiju dugoročno da odredi ka razvoju. Nema dugoročnog razvoja sa 4,5% GDP za obrazovanje, nema dugoročnog razvoja sa 25 evra po naučniku mesečno, nema dugoročnog razvoja dok god obrazujemo na stotine tekstilnih tehničara godišnje, a da tekstilna industrija gotovo i da ne postoji. Šta ćemo kada sredimo taj javni sektor? Šta ćemo sa ovim tehničarima ni za šta? Uzrok je na drugoj strani. O tome sam ja govorio. U budžetu ne rešavate uzrok problema. U Ministarstvu omladine i sporta novac za neka istraživanja, za strategije, svaka sledeća strategija počinje rečima – da prethodna nije dala rezultate i u njoj iste mere. To ne rešava problem. Činjenice su vrlo neumoljive. U tom budžetu koji ste uputili 1. novembra, nula dinara za aktivne mere zapošljavanja. Da li je tačno ili nije? Pa ste onda amandmanima na budžet promenili i ubacili dve milijarde. Ja govorim o suštini. Govorim o tome da naše obrazovanje proizvodi nezaposlenost. Govorim o tome da naše obrazovanje ne komunicira sa privredom. Govorim o tome da je nezaposlenost mladih ljudi problem sam za sebe i da traži veću pažnju, a da u budžetu nema ništa i da šanse za mlade ljude ne postoje. To je bila moja diskusija usmerena na taj problem. Konstatujemo činjenice i ne rešavamo ništa. Problem je došao do te granice da više nema nazad. Moramo da ga rešavamo. Čitava Evropa je ustala, samo mi ćutimo i konstatujemo probleme. Dovedite ministra obrazovanja, ministar privrede je tu, dovedite ministra omladine i sporta, otvorite temu, pokažite zainteresovanost. Za to ćemo podršku dati… (Predsednik: Vreme.) … ali za budžet u kojem nema nikakve šanse za mlade ljude, ne možemo da damo. Hvala.
Zahvaljujem se. Neću se osvrtati na to da ste rekli da sam neiskrena. To je vaša stvar i vaš rezon, to neka cene građani Srbije koji nas gledaju. Ali, zaista mi smeta kada kažete da je amandman lobistički. Slobodno možete da dokažete, ukoliko imate dokaze za tako nešto, a o čoveku o kojem govorite - nije ovde pa mislim da nije lepo da pričamo o čoveku koji ne može da odgovori. Da li je bio moj pomoćnik? Mislim da mislite na Dejana Pašića, pošto je pominjan i u načelnoj raspravi. Jeste, bio je moj pomoćnik i ponosim se tim. I sada je moj prijatelj i ponosim se time da je moj prijatelj. Ali, takođe radi iskrenosti i radi kompletnog informisanja javnosti Srbije, recite kada je on postao izvršitelj. Prijavio se da polaže ispit 2013. godine. Znate svi da nisam mogla da mu pomognem, niti i da sam imala najbolju nameru bi bilo tako nešto uvaženo. Znači, 2013. godine je položio ispit i 2013. godine je imenovan. Takođe nije lepo ni da govorite da ima najveći broj predmeta zbog toga što, možete da mi verujete ili da opet odgovorite da sam neiskrena, možete da odete na internet stranicu Ministarstva pravde gde postoji, prema zakonu, obaveza da svi koji se bave postupkom izvršenja u Srbiji moraju da dostavljaju izveštaje, pa u tim izveštajima stoji ko koliki broj predmeta ima. Prema tome, kao što sam rekla, mojim rečima ne mora da se veruje, ali može da se izvrši uvid u internet stranicu Ministarstva pravde, gde postoji izveštaj o radu svih izvršitelja u Srbiji i gde se vidi ko koliki broj predmeta ima. Zahvaljujem se. Zahvaljujem se. Neću se osvrtati na to da ste rekli da sam neiskrena. To je vaša stvar i vaš rezon, to neka cene građani Srbije koji nas gledaju. Ali, zaista mi smeta kada kažete da je amandman lobistički. Slobodno možete da dokažete, ukoliko imate dokaze za tako nešto, a o čoveku o kojem govorite - nije ovde pa mislim da nije lepo da pričamo o čoveku koji ne može da odgovori. Da li je bio moj pomoćnik? Mislim da mislite na Dejana Pašića, pošto je pominjan i u načelnoj raspravi. Jeste, bio je moj pomoćnik i ponosim se tim. I sada je moj prijatelj i ponosim se time da je moj prijatelj. Ali, takođe radi iskrenosti i radi kompletnog informisanja javnosti Srbije, recite kada je on postao izvršitelj. Prijavio se da polaže ispit 2013. godine. Znate svi da nisam mogla da mu pomognem, niti i da sam imala najbolju nameru bi bilo tako nešto uvaženo. Znači, 2013. godine je položio ispit i 2013. godine je imenovan. Takođe nije lepo ni da govorite da ima najveći broj predmeta zbog toga što, možete da mi verujete ili da opet odgovorite da sam neiskrena, možete da odete na internet stranicu Ministarstva pravde gde postoji, prema zakonu, obaveza da svi koji se bave postupkom izvršenja u Srbiji moraju da dostavljaju izveštaje, pa u tim izveštajima stoji ko koliki broj predmeta ima. Prema tome, kao što sam rekla, mojim rečima ne mora da se veruje, ali može da se izvrši uvid u internet stranicu Ministarstva pravde, gde postoji izveštaj o radu svih izvršitelja u Srbiji i gde se vidi ko koliki broj predmeta ima. Zahvaljujem se.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, uvažene kolege, poštovani građani Srbije, na početku svog izlaganja želim da izrazim zadovoljstvo u ime poslaničke grupe NS što je veliki broj suštinskih amandmana, koje je poslanička grupa NS u prethodnom sazivu podnela, uvršten u ovaj zakon, tako da na jedan indirektan način smatramo i nas kao ljude koji su učestvovali u kreiranju ovog zakona. Nije bilo promena Zakona o železnici od 2005. godine. Ovaj zakon doživljavamo kao zakon koji ima za osnovni cilj poboljšanje kapaciteta železničkog sistema i ovaj zakon po našem dubokom mišljenju stvara uslove za nezavisno poslovanje železničkih preduzeća uz povećanje konkurentnosti i poboljšanje kvaliteta železničkog prevoza u celini. Takođe smatram dobrom odredbom ovog zakona što se razdvajanje železničkog sistema na neki način mora uraditi i to odvajanjem za upravljački deo kada je u pitanju infrastruktura i deo koji je odgovoran za prevoz u putničkom i teretnom saobraćaju. Po mom dubokom mišljenju ovaj zakon ima i dva vrlo precizna rešenja kada je u pitanju intermodalni, odnosno kombinovani saobraćaj, ali i nadležnosti Direkcije za železnicu koje su ovim zakonom vrlo precizno definisane. Kada je u pitanju kombinovani prevoz, smatram da je u članu 83. vrlo jasno precizirano u cilju unapređenja kombinovanog transporta da Vlada uređuje ovu oblast i vrlo jasnom državnom pomoći i stimulativnim merama, a kada smo nedavno raspravljali o Zakonu o energetskoj efikasnosti istakli smo prednosti kombinovanog saobraćaja i mnoge kolege su istakle da je upravo kombinovani saobraćaj čistiji, da imamo vrlo manje zagađenja i vrlo je važno ovaj saobraćaj precizno definisati i dalje ga unapređivati. Što se tiče Direkcije, veliki problem je do sada bio što nadležnosti Direkcije nisu bile precizirane na pravi način, u smislu da Direkcija nije mogla da donese podzakonske akte, a nadležnost Direkcije za železnicu su ovim zakonom vrlo jasno precizirane i kao što ste i vi, gospodine ministre, rekli, Direkcija je sada telo i za licenciranje i regulatorno telo i bezbednosno. Složila bih se takođe i sa kolegom Baureom koji je rekao da se ovim zakonom prvi put jasno predviđa da Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade usvaja nacionalni program železničke infrastrukture. Na taj način mi jasno imamo nacionalni program u koji su uključeni i Narodna skupština Republike Srbije i Vlada Republike Srbije. Problem prethodnog zakona je bio i u tome što nije bio usklađen sa zakonima EU i takođe je bio problem što nije bio primenjivan u praksi i što se nažalost, sa restrukturiranjem u železnici na osnovu prethodnog zakona nije nastavilo. Direktna posledica ovoga je bilo nesrazmerno investiranje u železnicu i u drumski saobraćaj. Dakle, više se investiralo u drumski saobraćaj. Opet se postavlja pitanje – ko da i ulaže u nerestruktuiranu i neefikasnu železnicu? Kao posledicu toga imali smo da se železnički transport umesto Koridorom 10 kao prirodno najpogodnijim i najkraćim putem iz zapadne Evrope za Tursku i Bliski Istok obavlja alternativnim pravcima kroz Rumuniju u Bugarsku. Novi zakon sva svoja rešenja usklađuje sa pravnim okvirom EU i bez obzira na činjenicu da je u zemljama zapadne Evrope tržišni udeo kod većine železnica počeo da opada 50-ih godina prošlog veka kao posledica prelaza privrede sa tradicionalno teške industrije na industriju usluga i maloprodaje, ipak su ta zakonska rešenja u zemljama EU dala određene rezultate. Mislim da je svima nama jasno da Železnice Srbije u ovakvom obliku ne mogu izdržati konkurenciju koja će se izvesno pojaviti kao posledica usvajanja ovog zakona i zato je neophodna temeljna reorganizacija ovog javnog preduzeća. Imajući u vidu da je Železnica vitalni deo transportnog sektora, smatram vrlo važnom odredbom ovog zakona što će se železničkim prevoznicima omogućiti status samostalnih operatera. Na taj način će oni poslovati na komercijalnoj osnovi i u skladu sa zahtevima tržišta. Budući razvoj i efikasno funkcionisanje železničkog sistema može se unaprediti samo ako se napravi razlika između pružanja transportnih usluga i upravljanja infrastrukturom. Bez obzira na podsticaj konkurentnosti, smatram vrlo odgovornim što država i dalje odgovara za razvoj železničke infrastrukture, a zakon definiše da je upravljač u infrastrukturi uz saglasnost Vlade dužan da utvrdi pravila kojima se propisuju i naknade i cene usluga železničkih prevoznika za korišćenje železničke infrastrukture, pri čemu se mora ispoštovati princip nediskriminacije između železničkih preduzeća. Vrlo su jasno ovim zakonom predviđeni i podsticaji za upravljanje infrastrukturom železnice, kako bi se i smanjili troškovi i kako bi se na što efikasniji način upravljalo železničkom infrastrukturom, te u tom smislu smatram da će i određeni ugovori koji će se potpisivati između lokalnih samouprava, a prethodno pokrajine i Vlade, dati određene rezultate u smislu smanjenja troškova upravljanja železničkom infrastrukturom. Smatram da će ti prihodi koji će na taj način biti ostvareni znatno umanjiti subvencije koje država Srbija u ovom trenutku daje za železnicu, što će kao direktan pozitivan cilj ovog zakona imati da se rastereti budžet. Ovaj zakon obavezu javnog prevoza putnika uređuje na način kako su to uredile evropske zemlje i ova zakonska rešenja su preciznija i efikasnija od tradicionalnog davanja državne pomoći radi obezbeđivanja nesmetanog javnog prevoza putnika. Da bi se javni prevoz putnika organizovao na način koji najviše odgovara potrebama javnosti, nadležni organi moraju imati mogućnost slobodnog izbora železničkog prevoza. Da bi se garantovala primena načela transparentnosti kao i ravnopravnog tretmana konkurentnih železničkih prevoznika od suštinskog je značaja da ugovor o obavezi javnog prevoza, između nadležnog organa i izabranog železničkog prevoznika, definiše prirodu obaveze javnog prevoza, kao i ugovorenu naknadu. Sve u svemu smatram da ova rešenja treba da dovedu do porasta interesovanja za železnički saobraćaj, kako u samoj zemlji, tako i u zemljama koje su povezana železničkom infrastrukturom sa Srbijom. Smatram da će ove promene zakona privući strane investitore koji će imati pozitivan efekat za privredu i građane u celini. Zbog toga će poslanička grupa NS u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, uvažene kolege, poštovani građani Srbije, na početku svog izlaganja želim da izrazim zadovoljstvo u ime poslaničke grupe NS što je veliki broj suštinskih amandmana, koje je poslanička grupa NS u prethodnom sazivu podnela, uvršten u ovaj zakon, tako da na jedan indirektan način smatramo i nas kao ljude koji su učestvovali u kreiranju ovog zakona. Nije bilo promena Zakona o železnici od 2005. godine. Ovaj zakon doživljavamo kao zakon koji ima za osnovni cilj poboljšanje kapaciteta železničkog sistema i ovaj zakon po našem dubokom mišljenju stvara uslove za nezavisno poslovanje železničkih preduzeća uz povećanje konkurentnosti i poboljšanje kvaliteta železničkog prevoza u celini. Takođe smatram dobrom odredbom ovog zakona što se razdvajanje železničkog sistema na neki način mora uraditi i to odvajanjem za upravljački deo kada je u pitanju infrastruktura i deo koji je odgovoran za prevoz u putničkom i teretnom saobraćaju. Po mom dubokom mišljenju ovaj zakon ima i dva vrlo precizna rešenja kada je u pitanju intermodalni, odnosno kombinovani saobraćaj, ali i nadležnosti Direkcije za železnicu koje su ovim zakonom vrlo precizno definisane. Kada je u pitanju kombinovani prevoz, smatram da je u članu 83. vrlo jasno precizirano u cilju unapređenja kombinovanog transporta da Vlada uređuje ovu oblast i vrlo jasnom državnom pomoći i stimulativnim merama, a kada smo nedavno raspravljali o Zakonu o energetskoj efikasnosti istakli smo prednosti kombinovanog saobraćaja i mnoge kolege su istakle da je upravo kombinovani saobraćaj čistiji, da imamo vrlo manje zagađenja i vrlo je važno ovaj saobraćaj precizno definisati i dalje ga unapređivati. Što se tiče Direkcije, veliki problem je do sada bio što nadležnosti Direkcije nisu bile precizirane na pravi način, u smislu da Direkcija nije mogla da donese podzakonske akte, a nadležnost Direkcije za železnicu su ovim zakonom vrlo jasno precizirane i kao što ste i vi, gospodine ministre, rekli, Direkcija je sada telo i za licenciranje i regulatorno telo i bezbednosno. Složila bih se takođe i sa kolegom Baureom koji je rekao da se ovim zakonom prvi put jasno predviđa da Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade usvaja nacionalni program železničke infrastrukture. Na taj način mi jasno imamo nacionalni program u koji su uključeni i Narodna skupština Republike Srbije i Vlada Republike Srbije. Problem prethodnog zakona je bio i u tome što nije bio usklađen sa zakonima EU i takođe je bio problem što nije bio primenjivan u praksi i što se nažalost, sa restrukturiranjem u železnici na osnovu prethodnog zakona nije nastavilo. Direktna posledica ovoga je bilo nesrazmerno investiranje u železnicu i u drumski saobraćaj. Dakle, više se investiralo u drumski saobraćaj. Opet se postavlja pitanje – ko da i ulaže u nerestruktuiranu i neefikasnu železnicu? Kao posledicu toga imali smo da se železnički transport umesto Koridorom 10 kao prirodno najpogodnijim i najkraćim putem iz zapadne Evrope za Tursku i Bliski Istok obavlja alternativnim pravcima kroz Rumuniju u Bugarsku. Novi zakon sva svoja rešenja usklađuje sa pravnim okvirom EU i bez obzira na činjenicu da je u zemljama zapadne Evrope tržišni udeo kod većine železnica počeo da opada 50-ih godina prošlog veka kao posledica prelaza privrede sa tradicionalno teške industrije na industriju usluga i maloprodaje, ipak su ta zakonska rešenja u zemljama EU dala određene rezultate. Mislim da je svima nama jasno da Železnice Srbije u ovakvom obliku ne mogu izdržati konkurenciju koja će se izvesno pojaviti kao posledica usvajanja ovog zakona i zato je neophodna temeljna reorganizacija ovog javnog preduzeća. Imajući u vidu da je Železnica vitalni deo transportnog sektora, smatram vrlo važnom odredbom ovog zakona što će se železničkim prevoznicima omogućiti status samostalnih operatera. Na taj način će oni poslovati na komercijalnoj osnovi i u skladu sa zahtevima tržišta. Budući razvoj i efikasno funkcionisanje železničkog sistema može se unaprediti samo ako se napravi razlika između pružanja transportnih usluga i upravljanja infrastrukturom. Bez obzira na podsticaj konkurentnosti, smatram vrlo odgovornim što država i dalje odgovara za razvoj železničke infrastrukture, a zakon definiše da je upravljač u infrastrukturi uz saglasnost Vlade dužan da utvrdi pravila kojima se propisuju i naknade i cene usluga železničkih prevoznika za korišćenje železničke infrastrukture, pri čemu se mora ispoštovati princip nediskriminacije između železničkih preduzeća. Vrlo su jasno ovim zakonom predviđeni i podsticaji za upravljanje infrastrukturom železnice, kako bi se i smanjili troškovi i kako bi se na što efikasniji način upravljalo železničkom infrastrukturom, te u tom smislu smatram da će i određeni ugovori koji će se potpisivati između lokalnih samouprava, a prethodno pokrajine i Vlade, dati određene rezultate u smislu smanjenja troškova upravljanja železničkom infrastrukturom. Smatram da će ti prihodi koji će na taj način biti ostvareni znatno umanjiti subvencije koje država Srbija u ovom trenutku daje za železnicu, što će kao direktan pozitivan cilj ovog zakona imati da se rastereti budžet. Ovaj zakon obavezu javnog prevoza putnika uređuje na način kako su to uredile evropske zemlje i ova zakonska rešenja su preciznija i efikasnija od tradicionalnog davanja državne pomoći radi obezbeđivanja nesmetanog javnog prevoza putnika. Da bi se javni prevoz putnika organizovao na način koji najviše odgovara potrebama javnosti, nadležni organi moraju imati mogućnost slobodnog izbora železničkog prevoza. Da bi se garantovala primena načela transparentnosti kao i ravnopravnog tretmana konkurentnih železničkih prevoznika od suštinskog je značaja da ugovor o obavezi javnog prevoza, između nadležnog organa i izabranog železničkog prevoznika, definiše prirodu obaveze javnog prevoza, kao i ugovorenu naknadu. Sve u svemu smatram da ova rešenja treba da dovedu do porasta interesovanja za železnički saobraćaj, kako u samoj zemlji, tako i u zemljama koje su povezana železničkom infrastrukturom sa Srbijom. Smatram da će ove promene zakona privući strane investitore koji će imati pozitivan efekat za privredu i građane u celini. Zbog toga će poslanička grupa NS u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala.
Ministar Radulović ima reč.
Zahvaljujem se, gospođo Malović. Gospodin Jovanović, povreda Poslovnika. Gospodine Đukanoviću, nemate pravo na repliku. Odgovorila je na vaše izlaganje. Imala je pravo na repliku, ali vi nemate pravo na repliku. Gospodin Jovanović, povreda Poslovnika, pa vi. Zahvaljujem se, gospođo Malović. Gospodin Jovanović, povreda Poslovnika. Gospodine Đukanoviću, nemate pravo na repliku. Odgovorila je na vaše izlaganje. Imala je pravo na repliku, ali vi nemate pravo na repliku. Gospodin Jovanović, povreda Poslovnika, pa vi.
Narodni poslanik Dušan Obradović. Izvolite. Narodni poslanik Dušan Obradović. Izvolite.
Da ponovim još jednom, u budžetu su značajna sredstva usmerena ka stvaranju zdravih preduslova, da bi došlo do zapošljavanja mladih ljudi. Pumpanje novca u socijalne programe je nešto što nam godinama nije dalo nikakve rezultate. Nama treba zdrav sistem i zdrava radna mesta. Značajan novac u budžetu je predviđen za to, značajan novac je predviđen za saniranje i preduzeća u restrukturiranju i dovođenje u red čitavog tog sektora koji je u stvari vukao zemlju nazad. Naravno, svi bi mi voleli da možemo preko noći sve da promenimo. Nažalost, to ne može. Pokušavamo da uradimo ono što je realno i mislim da napadamo upravo uzroke, a ne posledice. Suština našeg problema jeste propadanje privrede i ekonomije. Godine su prošle, velika zapuštenost, nasledili smo stanje takvo kakvo je i tražimo najbolji način da u okviru mogućnosti koje imamo izađemo iz problema u kome smo i mislim da smo pronašli meru. Godina 2014. će biti teška godina, u kojoj će se desiti te značajne strukturne promene koje će nas postaviti na taj pravi put, kako bi već u 2015. godini počeli da osećamo poboljšanja. Ponavljam, što se tiče mladih ljudi, posebno stručnih mladih ljudi, odvojili smo značajna sredstva u budžetu, koja upravo treba da stvore zdrav deo ekonomije koji će zapošljavati te mlade ljude.
Predsedavajući, ukazujem na povredu člana 106. pa vas molim da intervenišete, pozivajući se na ovu odredbu Poslovnika, zbog toga što je diskusija krenula van dnevnog reda. Prethodna govornica je ukazivala na ime i prezime osobe koja nesumnjivo ima legitimaciju privatnog izvršitelja, ali njegova legitimacija i posao koji obavlja nesumnjivo nije u sklopu dnevnog reda i nesumnjivo nije predmet razmatranja, naročito ne izmena i dopuna Zakona o izvršenju o kojima danas raspravljamo. Podsećanja radi, mi smo juče bili taoci preko 580 amandmana koje je podnela jedna poslanička grupa, odnosno dva narodna poslanika i mislim da… Predsedavajući, ukazujem na povredu člana 106. pa vas molim da intervenišete, pozivajući se na ovu odredbu Poslovnika, zbog toga što je diskusija krenula van dnevnog reda. Prethodna govornica je ukazivala na ime i prezime osobe koja nesumnjivo ima legitimaciju privatnog izvršitelja, ali njegova legitimacija i posao koji obavlja nesumnjivo nije u sklopu dnevnog reda i nesumnjivo nije predmet razmatranja, naročito ne izmena i dopuna Zakona o izvršenju o kojima danas raspravljamo. Podsećanja radi, mi smo juče bili taoci preko 580 amandmana koje je podnela jedna poslanička grupa, odnosno dva narodna poslanika i mislim da…
Poštovani predsedavajući, poštovane koleginice i kolege poslanici, poštovani ministre, danas ću se obratiti u ime DS vladajućoj koaliciji. Danas, nažalost, je samo tu ministar Mrkonjić i, naravno, on ima dovoljno iskustva, ne samo u oblasti infrastrukture, već i u politici, pa je navikao da snosi odgovornost negde i svojih koalicionih partnera. Kada pominjem koaliciju pominjem je u kontekstu obećanja vaših koalicionih partnera, ali i premijera ove vlade, koji je i predsednik vaše stranke, a koji je rekao da ćete donositi nove zakone,bolje zakone, mnogo bolje zakone. Danas zapravo vidimo, ministre vi se možda sećate Resavske škole, odnosno pojma Resavske škole, u ovom trenutku govorim o tome, da je ovo apsolutno prepisan zakon i vi to vrlo dobro znate. Zašto ovaj zakon nije bio ranije u proceduri? Ima puno razloga. Jedan od tih razloga jeste da stanje u našoj železnici ne zahteva jedan korak unapred. Ovaj zakon definitivno jeste korak unapred, ali nažalost samo jedan, a nama treba najmanje tri, četiri koraka svake godine kako bismo podigli kapacitet i uopšte stanje naše železnice. Danas smo svesni da Železnice Srbije imaju oko 18,5 hiljada radnika, da imaju oko 1800 kilometara pruge, od kojih samo 3% kilometara može da se koristi sa brzinom većom od 100 kilometara na sat. Znamo kakav je problem elektrifikacije. Evo, ja sam iz Kragujevca i znam koliko problema ima kolega Mitrović iz URS-a, a pomenuo je i tranzit do Bara i izvoz Fijata. Kakve sve probleme ima taj voz koji putuje do Bara, to sve najbolje znaju oni koji obavljaju špediciju u Fijatu. Ono što danas želimo da istaknemo jeste da je ovaj zakon nešto što mnogo podseća na jedan period, kojeg se vi ministre odlično sećate, a to je period kada smo ušli u priču o slobodnom letu. Naravno, nema mnogo veze sa železnicom, ali ima veze sa saobraćajem. Tada su svi krenuli sa pričom da JAT neće moći da izdrži pritisak konkurencije, neće moći na vreme da se prilagodi. Kada je zakon usvojen, mnogi u JAT-u, ali i oni koji su odgovorni, pre svega u vašem ministarstvu, su bili veoma srećni kada su se u tekstu susreli sa jednim delom koji se naziva klauzula, a koji pre svega podrazumeva odloženo prilagođavanje tom zakonu o slobodnom letu. Svi su bili veoma srećni, još nema konkurencije, JAT neće tako brzo propasti. Nažalost, to vreme nije iskorišćeno kako bi se JATprilagodio, već je iskorišćen da se uživa u privilegijama monopola koji je JAT tada obavljao. Danas imamo neke kvazi ugovore sa, u ovom slučaju, Emiratima. Svi smo sigurni i vi ministre veoma dobro znate da je JAT-ova vrednost ugovorenih destinacija daleko manja od onog što su dugovi, daleko manja od onog tereta koji nosi sa prekomernim brojem zaposlenih, ali i navikama koje ta kompanija ima. Zato govorimo danas u prilog tome da ovaj zakon jeste jedan korak unapred, ali opet govorim o tome da vladajuća koalicija mesec dana u sred redovnog zasedanja nema zakone koje treba da predloži, već donosi ovakve predloge i zakone o kojima ćemo raspravljati ovih dana, a ne pristaje da na dnevni red stavi neke veoma važne zakone koje jutros Skupština, većinom glasova narodnih poslanika, a pre svega vladajuća većina, nije želela da stavi, a DS ih je predstavila kao veoma važne zakone. Razlog hitnosti ovog zakona i razlog zašto uopšte ulazimo u ovu proceduru jeste to štood 1. juna ne bismo mogli da uđemo u komunikaciju po pitanju železnice, tranzicije vagona, lokomotiva i celih kompozicija sa Evropom. Ovo nije stvar EU. Ovo je stvar evropskih standarda nezavisnih od EU. Ovo je stvar da mi opstanemo na ovom tržištu. Činjenica jeste da opet donosimo zakone u cajtnotu. Činjenica jeste da donosimo zakone zato što to moramo da činimo. Nismo iskoristili priliku da popravimo Zakon iz 2005, a koji nije bio, slažemo se, dovoljno precizan. Mnoge oblasti nisu dovoljno dobro uređene. Danas samo nastavljamo tu tradiciju. Mnoge stvari, naravno, jesu definisane, ali, nažalost, mnoge prilike su propuštene koje smo mogli kroz ovaj zakon da sredimo. Ono što su danas svi govorili, ali veoma stidljivo, jeste da Zakon o bezbednosti železničkog saobraćaja koji postoji je nešto što je potpuno neprimenjivo. Zakon koji ste obećali da ćete u narednih mesec dana doneti je zakon o perabilnosti, a koji jeste nešto što je moralo da ide zajedno sa ovim zakon. Vi to znate, ministre. Činjenica da su neorganizovanost, nestručnost, ali i očigledno zatezanja i kašnjenja Vlade, po ovom pitanju, nešto što ćemo razmatrati. Vi kažete za mesec dana. Videćemo. Vaš kolega Selaković je obećao sve do 10. marta ovo, do 10. marta ono, ovaj zakon, onaj zakon. Svašta ste obećavali kao Vlada. Danas vidimo da opet imamo problem u zakonodavstvu i ovaj dom očigledno mora da čeka da Vlada predloži ta zakonska rešenja. Osnovno pitanje u vezi sa ovim zakonom jeste – kako ćemo ga primenjivati? Najlakše je doneti zakon, a onda ga ne primenjivati. Danas imate da Železnice Srbije nemaju sertifikat o bezbednosti, ne poseduju ni licencu. To vam je kao da neko upravlja vozilom koje nije registrovano, a usput nema ni vozačku dozvolu. Takvo je stanje koje trenutno imamo i u takvoj situaciji su se našli oni nesretni ljudi u tunelu pre nekih par dana, koji se voze vozovima Železnica Srbije. Direktor Simonović nije želeo ni da ih obiđe. Niko iz ministarstva, niko odgovoran nije se pojavio na licu mesta. To je jedna praksa koja svuda u svetu postoji. Kada već odgovarate za određeni resor, onda morate u potpunosti da budete spremni da izađete pred građane i da im kažete. Naravno, većina građana od ovih 22 imaju pravo, ali i svi ostali putnici, koji su se našli u veoma stresnoj situaciji. Nije povreda samo fizička, to je veoma stresna situacija. Videli smo koliko je tu dece bilo. U toj kompoziciji koja nema, kao ni svi ostali vozovi u Železnicama Srbije, sertifikat o bezbednosti, niti licencu, to je nešto čime se građani Srbije voze. To je stanje u železnicama. Veliki broj pruga, od ovih 1800 kilometara, zapravo ne postoji. Mi ovde danas govorimo o upravljanju infrastrukturom i govorimo o tome da će sve to voditi jedno društvo, zna se da će to biti Železnica Srbija, da će to najverovatnije biti holding, tako su se opredelili i Bugari i Hrvati i mnogi drugi su se opredelili prvo za holding, a kasnije možda i za cepanje na više kompanija. Mi znamo da tim holdingom neko treba da upravlja. Znamo da Dragoljub Simonović, svi ćemo se u ovoj sali složiti, samo neko to sme da iskaže neko ne, nije sposoban da to vodi i najverovatnije neće ni voditi. To će biti prilika da se čoveka, koji je završio Fakultet Union "Nikola Tesla" za preduzetnika 2008. godine, iako je čovek, podsećam 1959. godište, znači, da kažem pod starije dane. On je čovek koji je preuzeo da vodi Železnicu Srbije, koja ima 18.500 zaposlenih i svi znamo da ćemo iskoristiti, da ćete pre svega vi iskoristiti priliku da promenom ovog zakona, osnivanjem novog društva i zamenite čoveka koji će voditi taj veliki holding, sutra kada osnujete. To je jedino što je možda i pravi povod donošenja ovog zakona u ovom trenutku, s obzirom da ste svesni kakvom ste čoveku dali da vodi železnicu, a nije dobro ipak pokleknuti i reći da je opozicija bila u pravu, nego iskoristiti ovakvo zakonsko rešenje. Ono što je tu veći problem od toga ko će samo biti generalni direktor jeste sudbina velikog broja zaposlenih. Ovo može da bude prilika da, kada se osnuje holding, prebacivanjem imovine ne budu prebačeni i svi zaposleni, već da se oni ostave u firmi koja ima veliku tradiciju, stara firma, lepo je to - ostanite vi u železnicama, ali železnicama koje će neminovno ići u bankrot ili stečaj, videćemo koji model će biti izabran i ti ljudi će naravno ostajati bez posla. Da li će oni biti podobni ili po kojoj osnovi će se birati ti koji će prelaziti u holding, to je nešto što izaziva veliku sumnju i nešto što treba da bude pod velikom pažnjom. Ovaj zakon, kao zakon krije veliki broj problema koji u samoj promeni mogu da dođu do izražaja. Ono što još treba reći jeste da, pored sertifikata o kojima smo govorili, o bezbednosti, i pored toga da je veliki broj kilometara danas pod travom, da ljudi ne mogu ni da priđu da pokose travu, da sklone ambroziju zato što država i dalje želi da, na jedan način, upravlja kompletnom infrastrukturom koji, po našem mišljenju, nije najsretnije rešenje. Biće tu puno problema. Naravno, vidimo i po amandmanima koje podnose poslanici LSV. Zapravo, ovde se govori o tome da u Srbiji nema procedura. Ministre, znate kakav je ugovor sa "Fijatom" vezan za železnicu. Dotaći ću se jedne teme vezane za sam Kragujevac, koja se tiče i regionalnog puta. Vaša koleginica Verica Kalanović je veoma dobro upoznata, ali znam da ste i vi upoznati sa regionalnim putem Kragujevac – Batočina, koji je bez svih dozvola. Naravno, ukoliko se, ne daj bože, desi bilo kakva saobraćajna nesreća, svako ima prava da tuži državu, zato što je vozio putem koji ne postoji, koji nema dozvolu, koji nije dozvoljen da se koristi. To je nešto što je opasno. Ministre, pozivamo vas da uradite jednu važnu stvar za Kragujevac, za "Fijat", ali i za sve građane Srbije, da se svi voze tim putem, bilo da idu za Novi Pazar, Kraljevo, Čačak. Znate koliko je važan taj put. Pozivamo vas da, zbog važnosti ugovora sa "Fijatom" za celu državu, da se reši i problem železnice, pa makar na otvaranje došla i neke od velikih estradnih zvezda. Spremni smo, kao Kragujevčani, da odvojimo sredstva, ne bi li dobili nešto što je veoma važno i za Srbiju i za Kragujevac. Što se tiče drugih stvari koje ovaj zakon pominje, to je nešto što govori o konkurenciji, govori o nečemu što je napredak. Pričamo o konkurenciji u oblasti putničkog, ali i teretnog saobraćaja. Skoro sam imao prilike da vidim da su se određeni ljudi iz železnice pohvalili kako se u profitu, odnosno u prometu, tu profita nema, povećalo učešće u putničkom saobraćaju. Nažalost, privredna aktivnost je dosta pala i sa 90%, što je bio teretni saobraćaj, što je svuda u Evropi i kod naših suseda normalno, da teretni saobraćaj nosi najveći deo železničkog saobraćaja, danas mi imamo 82% teretni saobraćaj i 18% putnički. To je nešto što govori o tome da sutra mi konkurenciju možemo imati u teretnom saobraćaju, ali u putničkom saobraćaju će to ići dosta teže. Govorili ste o tome da će to biti ugovori o javnom prevozu, da će ljudi samo za one deonice i one polaske koje obave dobijati određene subvencije, kao što to radimo i sa gradskim saobraćajem u svim većim gradovima, tako će i železnički saobraćaj moći da funkcioniše. Kako će to izgledati, niko ne zna. Ostaje nam da vidimo kako će se ovaj zakon primiti po ovom pitanju. Velika je dilema šta će se dešavati sa putničkim saobraćajem i koja je njihova konkurentnost trenutno, samog putničkog saobraćaja. Za teretni, kažem još jednom, nema razloga za brigu. Naravno da se ovaj zakon bavi i ovom temom teretnog i putničkog, ali to nije problem srpske železnice. To što smo uveli konkurenciju u putnički i teretni ne rešava problem. Svi znamo da nisu problem stvarno vagoni i lokomotive. Jesu oni skupi, lokomotive idu do četiri miliona evra i preko, ali zapravo pravi problemi su u infrastrukturi. Srbija ima problem sa prugama koje ćemo za par godina tražiti detektorom za metal. Jednostavno, one više ne mogu da se pronađu gde su bile. Samo najstariji pamte gde su određene pruge i to je nešto što zapravo jeste problem. Ovim zakonom zapravo se izbegava mogućnost nekog dugoročnog rešenja, održavanja infrastrukture i preuzimanja odgovornosti onih koji su za to zainteresovani. Ovde se ostavlja mogućnost da, u slučaju da je autonomna pokrajina ili lokalna samouprava zainteresovana za određenu deonicu, da ona osnuje društvo koje će voditi održavanje infrastrukture, ali to je veoma pipavo i videćemo kako će to funkcionisati. Sigurno će biti primenjeno u određenim slučajevima, ali to neće uzeti maha. Tu preduzetnik neće sigurno ući i vi to znate odlično. Ono što je karakteristika za železnicu jeste da se 18 milijardi dinara svake godine baci zapravo u bunar. Zbog čega? Zbog toga što najveći deo, gotovo sto posto subvencija, odnosno transfernih sredstava ka železnici odlazi za plate. To nije bunar zato što zaposleni primaju plate, ali to je nešto što liči na ono što smo imali u mnogim fabrikama, a to je kupovina socijalnog mira. Dokle to može da traje, to je veliko pitanje. Da li će Železnica Srbije ili sutra taj holding biti spreman da za ono što obavi posla dobije novac i da ima nekakvu odgovornost za taj novac koji dobija od države, to je veliko pitanje? Da li ste vii ova vlada sposobni da obezbedite primenu ovog zakona, to je najveće pitanje. Pričamo o tome da je zakon skroman, da je samo jedan korak, a ne tri, koliko nam je potrebno. Pričamo o tome da i taj jedan korak je veliko pitanje, da li sa ovakvim sistemom vrednosti koje proklamuje ova vlada ste u mogućnosti da ga primenite i da jedan sistem vrednosti, koji u železnici glasi – dobijamo novac, a nemamo nikakvu odgovornost, da li smo realizovali taj prevoz, da li smo realizovali određenu uslugu, jednostavno mora biti promenjen. Ovaj zakon to samoinicijalno pokreće. Narednih godinu dana biće potpuni lov u mutnom. Biće godinu dana prilagođavanja. Na šta će to ličiti, videćemo. Ali, to je možda jedan period koji treba dati železnicama, to je važan resurs države Srbije i važno je tih godinu dana što bolje iskoristiti, uvideti prave troškove. Mi danas ne znamo koliko nas košta jedan voz, koliko nas košta jedna njegova trasa. Kada bismo želeli da vidimo koliko to troši struje, koliko troši u broju zaposlenih, njihovim primanjima, ostalim prinadležnostima, to je nešto što je potpuna konfuzija. Trebaće nam tih godinu dana, nadam se ne više, da vidimo kako izgleda stanje u železnicama. Ne delim optimizam ostalih kolega poslanika. Podsećam da je ovaj zakon iznuđen, da bi do prvog juna, da ga nismo usvojili, upali u velike probleme. Podsećam da zakon nije donet zajedno sa pratećim Zakonom o bezbednosti i to govori o tome koliko je ova vlada zbunjena, koliko ih je vlast zatekla i koliko nisu spremni da ozbiljne stvari preuzmu na svoja pleća. To što vi, ministre, kažete – došli u Vladu. Mnogi zakoni su došli u Vladu pa su se tamo zadržali previše. Ukoliko do 1. septembra ovaj zakon ne bude stupio na snagu, pričam o Zakonu o bezbednosti, imaćemo novi problem u železnici. 35 Ako mi budemo samo usvajali zakone ne bi li gasili požare, onda tu ni o kakvom razvoju nema govora, ni o kakvoj uštedi, samo o presipanju iz šupljeg u prazno. Mi smo sada svedoci da država osniva novi holding koji će imati nekoliko preduzeća. U perspektivi će se ona odvojiti ili neće, u zavisnosti od toga koju praksu budemo izabrali u budućnosti. Imamo rizik u broju zaposlenih koji će preći u novi holding. Imamo rizik u tome kako ćemo implementirati sve ove zakonske odredbe. Da li je Ministarstvo finansija, ali da li je i vaše ministarstvo spremno da zajedno sa direkcijom iznese jedan ozbiljan posao što pre, rekli smo maksimum godinu dana? To su sve ozbiljni problemi. Ozbiljni su i problemi, kažem još jednom, što smo uspeli da dođemo u situaciju da ne iskoristimo ovu šansu i donesemo pravi zakon, a ne samo minimum minimuma koji će Brisel odobriti. Ovde se testiralo poverenje EU, pošto i oni daju mišljenje za ovaj zakon i vi ste sami rekli da ima podršku. Testirali smo koji je to minimum koji će oni prihvatiti, zbog toga što nismo spremni i nismo iskreni u promenama koje su neophodne u železnici. To je, da tako kažem, pravi razlog zbog koga se ovaj zakon donosi. Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, poštovane koleginice i kolege poslanici, poštovani ministre, danas ću se obratiti u ime DS vladajućoj koaliciji. Danas, nažalost, je samo tu ministar Mrkonjić i, naravno, on ima dovoljno iskustva, ne samo u oblasti infrastrukture, već i u politici, pa je navikao da snosi odgovornost negde i svojih koalicionih partnera. Kada pominjem koaliciju pominjem je u kontekstu obećanja vaših koalicionih partnera, ali i premijera ove vlade, koji je i predsednik vaše stranke, a koji je rekao da ćete donositi nove zakone,bolje zakone, mnogo bolje zakone. Danas zapravo vidimo, ministre vi se možda sećate Resavske škole, odnosno pojma Resavske škole, u ovom trenutku govorim o tome, da je ovo apsolutno prepisan zakon i vi to vrlo dobro znate. Zašto ovaj zakon nije bio ranije u proceduri? Ima puno razloga. Jedan od tih razloga jeste da stanje u našoj železnici ne zahteva jedan korak unapred. Ovaj zakon definitivno jeste korak unapred, ali nažalost samo jedan, a nama treba najmanje tri, četiri koraka svake godine kako bismo podigli kapacitet i uopšte stanje naše železnice. Danas smo svesni da Železnice Srbije imaju oko 18,5 hiljada radnika, da imaju oko 1800 kilometara pruge, od kojih samo 3% kilometara može da se koristi sa brzinom većom od 100 kilometara na sat. Znamo kakav je problem elektrifikacije. Evo, ja sam iz Kragujevca i znam koliko problema ima kolega Mitrović iz URS-a, a pomenuo je i tranzit do Bara i izvoz Fijata. Kakve sve probleme ima taj voz koji putuje do Bara, to sve najbolje znaju oni koji obavljaju špediciju u Fijatu. Ono što danas želimo da istaknemo jeste da je ovaj zakon nešto što mnogo podseća na jedan period, kojeg se vi ministre odlično sećate, a to je period kada smo ušli u priču o slobodnom letu. Naravno, nema mnogo veze sa železnicom, ali ima veze sa saobraćajem. Tada su svi krenuli sa pričom da JAT neće moći da izdrži pritisak konkurencije, neće moći na vreme da se prilagodi. Kada je zakon usvojen, mnogi u JAT-u, ali i oni koji su odgovorni, pre svega u vašem ministarstvu, su bili veoma srećni kada su se u tekstu susreli sa jednim delom koji se naziva klauzula, a koji pre svega podrazumeva odloženo prilagođavanje tom zakonu o slobodnom letu. Svi su bili veoma srećni, još nema konkurencije, JAT neće tako brzo propasti. Nažalost, to vreme nije iskorišćeno kako bi se JATprilagodio, već je iskorišćen da se uživa u privilegijama monopola koji je JAT tada obavljao. Danas imamo neke kvazi ugovore sa, u ovom slučaju, Emiratima. Svi smo sigurni i vi ministre veoma dobro znate da je JAT-ova vrednost ugovorenih destinacija daleko manja od onog što su dugovi, daleko manja od onog tereta koji nosi sa prekomernim brojem zaposlenih, ali i navikama koje ta kompanija ima. Zato govorimo danas u prilog tome da ovaj zakon jeste jedan korak unapred, ali opet govorim o tome da vladajuća koalicija mesec dana u sred redovnog zasedanja nema zakone koje treba da predloži, već donosi ovakve predloge i zakone o kojima ćemo raspravljati ovih dana, a ne pristaje da na dnevni red stavi neke veoma važne zakone koje jutros Skupština, većinom glasova narodnih poslanika, a pre svega vladajuća većina, nije želela da stavi, a DS ih je predstavila kao veoma važne zakone. Razlog hitnosti ovog zakona i razlog zašto uopšte ulazimo u ovu proceduru jeste to štood 1. juna ne bismo mogli da uđemo u komunikaciju po pitanju železnice, tranzicije vagona, lokomotiva i celih kompozicija sa Evropom. Ovo nije stvar EU. Ovo je stvar evropskih standarda nezavisnih od EU. Ovo je stvar da mi opstanemo na ovom tržištu. Činjenica jeste da opet donosimo zakone u cajtnotu. Činjenica jeste da donosimo zakone zato što to moramo da činimo. Nismo iskoristili priliku da popravimo Zakon iz 2005, a koji nije bio, slažemo se, dovoljno precizan. Mnoge oblasti nisu dovoljno dobro uređene. Danas samo nastavljamo tu tradiciju. Mnoge stvari, naravno, jesu definisane, ali, nažalost, mnoge prilike su propuštene koje smo mogli kroz ovaj zakon da sredimo. Ono što su danas svi govorili, ali veoma stidljivo, jeste da Zakon o bezbednosti železničkog saobraćaja koji postoji je nešto što je potpuno neprimenjivo. Zakon koji ste obećali da ćete u narednih mesec dana doneti je zakon o perabilnosti, a koji jeste nešto što je moralo da ide zajedno sa ovim zakon. Vi to znate, ministre. Činjenica da su neorganizovanost, nestručnost, ali i očigledno zatezanja i kašnjenja Vlade, po ovom pitanju, nešto što ćemo razmatrati. Vi kažete za mesec dana. Videćemo. Vaš kolega Selaković je obećao sve do 10. marta ovo, do 10. marta ono, ovaj zakon, onaj zakon. Svašta ste obećavali kao Vlada. Danas vidimo da opet imamo problem u zakonodavstvu i ovaj dom očigledno mora da čeka da Vlada predloži ta zakonska rešenja. Osnovno pitanje u vezi sa ovim zakonom jeste – kako ćemo ga primenjivati? Najlakše je doneti zakon, a onda ga ne primenjivati. Danas imate da Železnice Srbije nemaju sertifikat o bezbednosti, ne poseduju ni licencu. To vam je kao da neko upravlja vozilom koje nije registrovano, a usput nema ni vozačku dozvolu. Takvo je stanje koje trenutno imamo i u takvoj situaciji su se našli oni nesretni ljudi u tunelu pre nekih par dana, koji se voze vozovima Železnica Srbije. Direktor Simonović nije želeo ni da ih obiđe. Niko iz ministarstva, niko odgovoran nije se pojavio na licu mesta. To je jedna praksa koja svuda u svetu postoji. Kada već odgovarate za određeni resor, onda morate u potpunosti da budete spremni da izađete pred građane i da im kažete. Naravno, većina građana od ovih 22 imaju pravo, ali i svi ostali putnici, koji su se našli u veoma stresnoj situaciji. Nije povreda samo fizička, to je veoma stresna situacija. Videli smo koliko je tu dece bilo. U toj kompoziciji koja nema, kao ni svi ostali vozovi u Železnicama Srbije, sertifikat o bezbednosti, niti licencu, to je nešto čime se građani Srbije voze. To je stanje u železnicama. Veliki broj pruga, od ovih 1800 kilometara, zapravo ne postoji. Mi ovde danas govorimo o upravljanju infrastrukturom i govorimo o tome da će sve to voditi jedno društvo, zna se da će to biti Železnica Srbija, da će to najverovatnije biti holding, tako su se opredelili i Bugari i Hrvati i mnogi drugi su se opredelili prvo za holding, a kasnije možda i za cepanje na više kompanija. Mi znamo da tim holdingom neko treba da upravlja. Znamo da Dragoljub Simonović, svi ćemo se u ovoj sali složiti, samo neko to sme da iskaže neko ne, nije sposoban da to vodi i najverovatnije neće ni voditi. To će biti prilika da se čoveka, koji je završio Fakultet Union "Nikola Tesla" za preduzetnika 2008. godine, iako je čovek, podsećam 1959. godište, znači, da kažem pod starije dane. On je čovek koji je preuzeo da vodi Železnicu Srbije, koja ima 18.500 zaposlenih i svi znamo da ćemo iskoristiti, da ćete pre svega vi iskoristiti priliku da promenom ovog zakona, osnivanjem novog društva i zamenite čoveka koji će voditi taj veliki holding, sutra kada osnujete. To je jedino što je možda i pravi povod donošenja ovog zakona u ovom trenutku, s obzirom da ste svesni kakvom ste čoveku dali da vodi železnicu, a nije dobro ipak pokleknuti i reći da je opozicija bila u pravu, nego iskoristiti ovakvo zakonsko rešenje. Ono što je tu veći problem od toga ko će samo biti generalni direktor jeste sudbina velikog broja zaposlenih. Ovo može da bude prilika da, kada se osnuje holding, prebacivanjem imovine ne budu prebačeni i svi zaposleni, već da se oni ostave u firmi koja ima veliku tradiciju, stara firma, lepo je to - ostanite vi u železnicama, ali železnicama koje će neminovno ići u bankrot ili stečaj, videćemo koji model će biti izabran i ti ljudi će naravno ostajati bez posla. Da li će oni biti podobni ili po kojoj osnovi će se birati ti koji će prelaziti u holding, to je nešto što izaziva veliku sumnju i nešto što treba da bude pod velikom pažnjom. Ovaj zakon, kao zakon krije veliki broj problema koji u samoj promeni mogu da dođu do izražaja. Ono što još treba reći jeste da, pored sertifikata o kojima smo govorili, o bezbednosti, i pored toga da je veliki broj kilometara danas pod travom, da ljudi ne mogu ni da priđu da pokose travu, da sklone ambroziju zato što država i dalje želi da, na jedan način, upravlja kompletnom infrastrukturom koji, po našem mišljenju, nije najsretnije rešenje. Biće tu puno problema. Naravno, vidimo i po amandmanima koje podnose poslanici LSV. Zapravo, ovde se govori o tome da u Srbiji nema procedura. Ministre, znate kakav je ugovor sa "Fijatom" vezan za železnicu. Dotaći ću se jedne teme vezane za sam Kragujevac, koja se tiče i regionalnog puta. Vaša koleginica Verica Kalanović je veoma dobro upoznata, ali znam da ste i vi upoznati sa regionalnim putem Kragujevac – Batočina, koji je bez svih dozvola. Naravno, ukoliko se, ne daj bože, desi bilo kakva saobraćajna nesreća, svako ima prava da tuži državu, zato što je vozio putem koji ne postoji, koji nema dozvolu, koji nije dozvoljen da se koristi. To je nešto što je opasno. Ministre, pozivamo vas da uradite jednu važnu stvar za Kragujevac, za "Fijat", ali i za sve građane Srbije, da se svi voze tim putem, bilo da idu za Novi Pazar, Kraljevo, Čačak. Znate koliko je važan taj put. Pozivamo vas da, zbog važnosti ugovora sa "Fijatom" za celu državu, da se reši i problem železnice, pa makar na otvaranje došla i neke od velikih estradnih zvezda. Spremni smo, kao Kragujevčani, da odvojimo sredstva, ne bi li dobili nešto što je veoma važno i za Srbiju i za Kragujevac. Što se tiče drugih stvari koje ovaj zakon pominje, to je nešto što govori o konkurenciji, govori o nečemu što je napredak. Pričamo o konkurenciji u oblasti putničkog, ali i teretnog saobraćaja. Skoro sam imao prilike da vidim da su se određeni ljudi iz železnice pohvalili kako se u profitu, odnosno u prometu, tu profita nema, povećalo učešće u putničkom saobraćaju. Nažalost, privredna aktivnost je dosta pala i sa 90%, što je bio teretni saobraćaj, što je svuda u Evropi i kod naših suseda normalno, da teretni saobraćaj nosi najveći deo železničkog saobraćaja, danas mi imamo 82% teretni saobraćaj i 18% putnički. To je nešto što govori o tome da sutra mi konkurenciju možemo imati u teretnom saobraćaju, ali u putničkom saobraćaju će to ići dosta teže. Govorili ste o tome da će to biti ugovori o javnom prevozu, da će ljudi samo za one deonice i one polaske koje obave dobijati određene subvencije, kao što to radimo i sa gradskim saobraćajem u svim većim gradovima, tako će i železnički saobraćaj moći da funkcioniše. Kako će to izgledati, niko ne zna. Ostaje nam da vidimo kako će se ovaj zakon primiti po ovom pitanju. Velika je dilema šta će se dešavati sa putničkim saobraćajem i koja je njihova konkurentnost trenutno, samog putničkog saobraćaja. Za teretni, kažem još jednom, nema razloga za brigu. Naravno da se ovaj zakon bavi i ovom temom teretnog i putničkog, ali to nije problem srpske železnice. To što smo uveli konkurenciju u putnički i teretni ne rešava problem. Svi znamo da nisu problem stvarno vagoni i lokomotive. Jesu oni skupi, lokomotive idu do četiri miliona evra i preko, ali zapravo pravi problemi su u infrastrukturi. Srbija ima problem sa prugama koje ćemo za par godina tražiti detektorom za metal. Jednostavno, one više ne mogu da se pronađu gde su bile. Samo najstariji pamte gde su određene pruge i to je nešto što zapravo jeste problem. Ovim zakonom zapravo se izbegava mogućnost nekog dugoročnog rešenja, održavanja infrastrukture i preuzimanja odgovornosti onih koji su za to zainteresovani. Ovde se ostavlja mogućnost da, u slučaju da je autonomna pokrajina ili lokalna samouprava zainteresovana za određenu deonicu, da ona osnuje društvo koje će voditi održavanje infrastrukture, ali to je veoma pipavo i videćemo kako će to funkcionisati. Sigurno će biti primenjeno u određenim slučajevima, ali to neće uzeti maha. Tu preduzetnik neće sigurno ući i vi to znate odlično. Ono što je karakteristika za železnicu jeste da se 18 milijardi dinara svake godine baci zapravo u bunar. Zbog čega? Zbog toga što najveći deo, gotovo sto posto subvencija, odnosno transfernih sredstava ka železnici odlazi za plate. To nije bunar zato što zaposleni primaju plate, ali to je nešto što liči na ono što smo imali u mnogim fabrikama, a to je kupovina socijalnog mira. Dokle to može da traje, to je veliko pitanje. Da li će Železnica Srbije ili sutra taj holding biti spreman da za ono što obavi posla dobije novac i da ima nekakvu odgovornost za taj novac koji dobija od države, to je veliko pitanje? Da li ste vii ova vlada sposobni da obezbedite primenu ovog zakona, to je najveće pitanje. Pričamo o tome da je zakon skroman, da je samo jedan korak, a ne tri, koliko nam je potrebno. Pričamo o tome da i taj jedan korak je veliko pitanje, da li sa ovakvim sistemom vrednosti koje proklamuje ova vlada ste u mogućnosti da ga primenite i da jedan sistem vrednosti, koji u železnici glasi – dobijamo novac, a nemamo nikakvu odgovornost, da li smo realizovali taj prevoz, da li smo realizovali određenu uslugu, jednostavno mora biti promenjen. Ovaj zakon to samoinicijalno pokreće. Narednih godinu dana biće potpuni lov u mutnom. Biće godinu dana prilagođavanja. Na šta će to ličiti, videćemo. Ali, to je možda jedan period koji treba dati železnicama, to je važan resurs države Srbije i važno je tih godinu dana što bolje iskoristiti, uvideti prave troškove. Mi danas ne znamo koliko nas košta jedan voz, koliko nas košta jedna njegova trasa. Kada bismo želeli da vidimo koliko to troši struje, koliko troši u broju zaposlenih, njihovim primanjima, ostalim prinadležnostima, to je nešto što je potpuna konfuzija. Trebaće nam tih godinu dana, nadam se ne više, da vidimo kako izgleda stanje u železnicama. Ne delim optimizam ostalih kolega poslanika. Podsećam da je ovaj zakon iznuđen, da bi do prvog juna, da ga nismo usvojili, upali u velike probleme. Podsećam da zakon nije donet zajedno sa pratećim Zakonom o bezbednosti i to govori o tome koliko je ova vlada zbunjena, koliko ih je vlast zatekla i koliko nisu spremni da ozbiljne stvari preuzmu na svoja pleća. To što vi, ministre, kažete – došli u Vladu. Mnogi zakoni su došli u Vladu pa su se tamo zadržali previše. Ukoliko do 1. septembra ovaj zakon ne bude stupio na snagu, pričam o Zakonu o bezbednosti, imaćemo novi problem u železnici. 35 Ako mi budemo samo usvajali zakone ne bi li gasili požare, onda tu ni o kakvom razvoju nema govora, ni o kakvoj uštedi, samo o presipanju iz šupljeg u prazno. Mi smo sada svedoci da država osniva novi holding koji će imati nekoliko preduzeća. U perspektivi će se ona odvojiti ili neće, u zavisnosti od toga koju praksu budemo izabrali u budućnosti. Imamo rizik u broju zaposlenih koji će preći u novi holding. Imamo rizik u tome kako ćemo implementirati sve ove zakonske odredbe. Da li je Ministarstvo finansija, ali da li je i vaše ministarstvo spremno da zajedno sa direkcijom iznese jedan ozbiljan posao što pre, rekli smo maksimum godinu dana? To su sve ozbiljni problemi. Ozbiljni su i problemi, kažem još jednom, što smo uspeli da dođemo u situaciju da ne iskoristimo ovu šansu i donesemo pravi zakon, a ne samo minimum minimuma koji će Brisel odobriti. Ovde se testiralo poverenje EU, pošto i oni daju mišljenje za ovaj zakon i vi ste sami rekli da ima podršku. Testirali smo koji je to minimum koji će oni prihvatiti, zbog toga što nismo spremni i nismo iskreni u promenama koje su neophodne u železnici. To je, da tako kažem, pravi razlog zbog koga se ovaj zakon donosi. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Slavica Savić. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, kakve to ima veze sa povredom Poslovnika i sa ovom raspravom, jučerašnja rasprava? Gospodine Jovanoviću, kakve to ima veze sa povredom Poslovnika i sa ovom raspravom, jučerašnja rasprava?
Gospodine Mitroviću, vi ste tražili repliku ili kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe? Izvolite. Gospodine Mitroviću, vi ste tražili repliku ili kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe? Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, planirana sredstva iz budžeta Republike za finansiranje isplate prava iz penzijsko-invalidskog osiguranja u 2014. godini iznose 256,10 milijardi dinara. Učešće ovih transfera iz budžeta Republike u ukupnim prihodima i primanjima Fonda u 2014. godini iznosi 42,21%. Transfere čine dotacije iz budžeta na ime nedostajućih sredstava za isplatu prava iz PIO, u iznosu od 229,30 milijardi dinara, koji čine 37,79 sredstava i transfere na ime staža po posebnim propisima i razliku do najniže penzije u iznosu od 26,80 milijardi dinara, sa učešćem od 4,42%. Merama Vlade, kako ograničavanjem rasta penzija, tako i povećanjem stope doprinosa za PIO, učešće transfera iz budžeta u finansiranju Fonda značajno je smanjen sa oko 49% iz 2012. godine na sadašnjih 42%. Radi poboljšanja strukture finansiranja PIO, Radna grupa, koja je formirana od strane Upravnog odbora Fonda, dala je, između ostalog, predloge kratkoročnih mera koje bi omogućile poboljšanje finansijske održivosti Fonda i dale realniju sliku finansiranja sistema penzijsko-invalidskog osiguranja. Prenos obaveze finansiranja zdravstvene zaštite penzionera na budžet Republike, čije je učešće u ukupnim rashodima Fonda 10,4%, prenos obaveze finansiranja naknada za tuđu negu i pomoć, telesno oštećenje i naknada iz invalidskog osiguranja, invalidi druge i treće kategorije, u sistem socijalne zaštite. To bi, naravno, podrazumevalo predlog promene zakonskih rešenja. Ovim merama na primeru plana za 2014. godinu ukupni rashodi i izdaci Fonda smanjili bi se za 81,46 milijardi dinara, što znači – sa 606,70 milijardi na 525,24 milijardi dinara. Učešće transfera iz budžeta Republike smanjilo bi se na 33,25%, dakle, čistih dotacija za nedostajuća sredstva sa 37,79 na 28,71%. Obzirom da je u više navrata proteklih i nekih ranijih dana pominjan Upravni odbor kao jedan od upravljačkih organa Fonda, jer tu je i Nadzorni odbor, tu je i direktor Fonda, želim da kažem sledeće. Član 155. Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju propisuje kako i na koji način se formira upravni odbor koji nije nikakav fantomski upravni odbor, već upravni odbor formiran u skladu sa zakonom i kaže da on ima 21 člana, po sedam predstavnika osiguranika, poslodavaca i korisnika prava. Član 160. kaže da upravni odbor podnosi izveštaj o radu i finansijskom poslovanju Vladi Srbije najkasnije mesec dana od dana donošenja odluke o završnom računu. Što se tiče imovine Fonda, imovina Fonda nije državna imovina. Fond je ulagao u mnoge državne i druge projekte i nadležna ministarstva i Vlada Srbije trebaju da pomognu Fondu PIO da zajednički iznađu načine za rešavanje problema, da li posebnim zakonom ili na drugi način, da se imovina Fonda stavi u okrilje tog Fonda. Fond je najveći fond u zemlji i najveća institucija u našoj zemlji. Prema tome, on će funkcionisati na najbolji način onog trena kada se dugoročne mere ostvare, što znači stvaranje podsticajnog, poslovnog i socijalnog ambijenta, smanjenje sive ekonomije, efikasna politika zapošljavanja, efikasna fiskalna politika, održiva politika, zaštita na radu i smanjenje javne potrošnje. Hvala.
I te kako ima, zbog toga što ne treba da budemo robovi sada ponovne diskusije koja izlazi iz okvira dnevnog reda. I te kako ima, zbog toga što ne treba da budemo robovi sada ponovne diskusije koja izlazi iz okvira dnevnog reda.
Smatram za potrebno da dam par informacija uvaženom kolegi koji je pominjao ministarku Kalanović i auto-put od Kragujevca ka Koridoru 10. Naravno, nisam ustao da branim gospođu Kalanović, jer ona je toliko toga uradila i za Kragujevac i za celu Srbiju, da prosto nema potrebe da je branim, pogotovo ne od ljudi iz Kragujevca. Smatram da je krajnje nedopustivo da neko iz Kragujevca napada to da se pravi auto-put za Kragujevac, da napada nešto što je dovelo Fijat u Kragujevac i zaposlilo hiljade Kragujevčana. Da li je bilo problema u planskoj dokumentaciji? Pa, i ako ih je bilo, pitam uvaženog kolegu zašto za vreme njihove ministarke, Marije Rašete Vukosavljević, nije ta planska dokumentacija urađena kako treba? Gospođa Vukosavljević se tada bavila nekim drugim problemima. Hvala vam. Smatram za potrebno da dam par informacija uvaženom kolegi koji je pominjao ministarku Kalanović i auto-put od Kragujevca ka Koridoru 10. Naravno, nisam ustao da branim gospođu Kalanović, jer ona je toliko toga uradila i za Kragujevac i za celu Srbiju, da prosto nema potrebe da je branim, pogotovo ne od ljudi iz Kragujevca. Smatram da je krajnje nedopustivo da neko iz Kragujevca napada to da se pravi auto-put za Kragujevac, da napada nešto što je dovelo Fijat u Kragujevac i zaposlilo hiljade Kragujevčana. Da li je bilo problema u planskoj dokumentaciji? Pa, i ako ih je bilo, pitam uvaženog kolegu zašto za vreme njihove ministarke, Marije Rašete Vukosavljević, nije ta planska dokumentacija urađena kako treba? Gospođa Vukosavljević se tada bavila nekim drugim problemima. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Sanja Čeković. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, nemate više mogućnost na takav način, neću dozvoliti na takav način da diskutujete, da pominjete jučerašnju raspravu itd. Ne možete da uskraćujete narodnim poslanicima pravo da obrazlažu svoje amandmane. Zahvaljujem. Izvolite. Povreda poslovnika, gospodin Vladimir Đukanović. Gospodine Jovanoviću, nemate više mogućnost na takav način, neću dozvoliti na takav način da diskutujete, da pominjete jučerašnju raspravu itd. Ne možete da uskraćujete narodnim poslanicima pravo da obrazlažu svoje amandmane. Zahvaljujem. Izvolite. Povreda poslovnika, gospodin Vladimir Đukanović.
Za repliku se javio gospodin Obradović. Izvolite. Za repliku se javio gospodin Obradović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani ministri, diskusija oko budžeta koja traje od juče nekako je usmerena ka jednom rešenju koje govori sve. Poslanik koji govori da je budžet realan kao da je sve rekao i kao da je sve realne probleme ekonomske u Srbiji rešio. Oni drugi koji ne smatraju da je realan, nego da je nerealan, oni onda ulaze u neku priču – ko je kriv i šta je kriv? Prateći budžet i raspravu o budžetu mi nismo došli do zaključka da ovaj budžet rešava realne probleme naših građana u Srbiji. S obzirom na moje jako kratko vreme, baviću se isključivo jednim problemom koji je najviše zastupljen u svim domovima i u svim porodicama u Srbiji, a to je problem nezaposlenosti. On se meri procentima od 20 do 30%, zavisi ko meri, a u broju to dolazi od 800 do milion ljudi. Zakoni koji su prethodili budžetu, koji su bili uslov da se ovaj budžet kao realan-nerealan napravi, su zabranili, onemogućili zapošljavanje u javnom sektoru u naredne dve godine. Sada kada bismo zamislili situaciju da se nama poslanicima ili našim poslaničkim klubovima obrati dvoje mladih ljudi, koji su po zanimanju jedan lekar, a jedan profesor, da kažu – hajde, gospodo poslanici, objasnite nam kada ćemo se mi zaposliti, kako i na koji način ćemo početi svoj život, mi bismo verovatno lekaru rekli – kreni u privatno preduzetništvo, sluteći po svemu ovome što piše u budžetu, pa se bavi, ne znam, igraonicom. Šta bismo rekli profesoru? Da se bavi kozmetičkim salonom. Suština problema je što u porodici mladi ljudi ne vide kada će se zaposliti, a stariji koji su negde u periodu od pet do 10 godina do penzije zebu i plaše se da će ostati bez posla.
Reklamiram povredu člana 27. a i 104. jer sam imao pravo na repliku. Potpuno sam bio pogrešno protumačen jer ja nisam uopšte govorio kada je čovek položio za izvršitelja, niti me je to interesovalo. Rekao sam da je ovo lobistički amandman iz sledećeg razloga, zato što baš ta kancelarija ima ekskluzivitet od jedne privatne kompanije koja samo njima daje mogućnost da obavljaju izvršenje. O tome je bilo reči. Meni je drago da nam je dotična bivša ministarka rekla o kome se radi i samo zato kažem da je ovo lobistički jer želite sa ovakvim amandmanom da omogućite takvim kancelarijama da i dalje imaju tu vrstu ekskluziviteta. Hvala. Reklamiram povredu člana 27. a i 104. jer sam imao pravo na repliku. Potpuno sam bio pogrešno protumačen jer ja nisam uopšte govorio kada je čovek položio za izvršitelja, niti me je to interesovalo. Rekao sam da je ovo lobistički amandman iz sledećeg razloga, zato što baš ta kancelarija ima ekskluzivitet od jedne privatne kompanije koja samo njima daje mogućnost da obavljaju izvršenje. O tome je bilo reči. Meni je drago da nam je dotična bivša ministarka rekla o kome se radi i samo zato kažem da je ovo lobistički jer želite sa ovakvim amandmanom da omogućite takvim kancelarijama da i dalje imaju tu vrstu ekskluziviteta. Hvala.
Evo šta mogu da vam kažem kao Kragujevčanin. Stvarno ne želim da govorim o zaslugama uvažene ministarke, Kragujevčani najbolje znaju kako izgleda njihovo kadriranje i rad, pre svega vaše partije, ali da ne ulazimo u tu debatu. Ovde je reč o tome da me podsećate na poslanika Nove Srbije. Liči na Veljinu izreku – pustio sam vas da malo kraduckate, ali, ljudi, vi kradete. Ovde je jedna druga varijanta, samo ste primenili jedan oblik u kojem govorimo o tome da nema dozvole, nema nikakvih papira, tim putem putuju ljudi i već je bio veliki broj saobraćajnih nesreća. Ne želim nikome da stavljam na teret pojedinačno da je odgovoran za određeni broj ljudi koji su imali i povrede, ali nažalost i sa smrtnim ishodom na ovoj deonici puta. Ne želim da otvaram priču o tome kakve su zasluge, odlično Kragujevčani znaju kakve Kalanovićka ima zasluge u Kragujevcu i kakav način komunikacije sa institucijama koje treba da sprovedu nešto što je iz njenog resora, ali ovde govorimo i o tome da nešto što se radi bez ikakve dozvole je presedan, nešto što vi želite da uvedete u praksu. Nema veze, važno da postoji put. Da li shvatate o čemu vi govorite? Ja sam Kragujevčanin i putujem svaki dan tim putem. Možda vama i nije interes. Možda vas baš briga da li taj put zadovoljava osnovne kriterijume, ali veliki broj građana Srbije, ne samo Kragujevčana, da ne napravimo ovo kragujevačkom pričom, ovo je put od nacionalnog značaja i zove se zvanično regionalni put, ali veliki broj građana Srbije putuje njime, a on apsolutno ne postoji na mapi. Njega ne priznaju osnovne institucije i ministar može da kaže nešto o tome. Apsolutno imamo veliki problem zbog velike stručnosti pomenute ministarke Kalanović, koja to radi po svom nahođenju, koja to prikriva različitim potpisivanjima različitih nevažećih dokumenata. Na osnovu čega je ona potpisivala određena dokumenta? Zato što zna da mora da se obezbedi dovoljna papirologija za svaki ovakav veliki projekat. Evo šta mogu da vam kažem kao Kragujevčanin. Stvarno ne želim da govorim o zaslugama uvažene ministarke, Kragujevčani najbolje znaju kako izgleda njihovo kadriranje i rad, pre svega vaše partije, ali da ne ulazimo u tu debatu. Ovde je reč o tome da me podsećate na poslanika Nove Srbije. Liči na Veljinu izreku – pustio sam vas da malo kraduckate, ali, ljudi, vi kradete. Ovde je jedna druga varijanta, samo ste primenili jedan oblik u kojem govorimo o tome da nema dozvole, nema nikakvih papira, tim putem putuju ljudi i već je bio veliki broj saobraćajnih nesreća. Ne želim nikome da stavljam na teret pojedinačno da je odgovoran za određeni broj ljudi koji su imali i povrede, ali nažalost i sa smrtnim ishodom na ovoj deonici puta. Ne želim da otvaram priču o tome kakve su zasluge, odlično Kragujevčani znaju kakve Kalanovićka ima zasluge u Kragujevcu i kakav način komunikacije sa institucijama koje treba da sprovedu nešto što je iz njenog resora, ali ovde govorimo i o tome da nešto što se radi bez ikakve dozvole je presedan, nešto što vi želite da uvedete u praksu. Nema veze, važno da postoji put. Da li shvatate o čemu vi govorite? Ja sam Kragujevčanin i putujem svaki dan tim putem. Možda vama i nije interes. Možda vas baš briga da li taj put zadovoljava osnovne kriterijume, ali veliki broj građana Srbije, ne samo Kragujevčana, da ne napravimo ovo kragujevačkom pričom, ovo je put od nacionalnog značaja i zove se zvanično regionalni put, ali veliki broj građana Srbije putuje njime, a on apsolutno ne postoji na mapi. Njega ne priznaju osnovne institucije i ministar može da kaže nešto o tome. Apsolutno imamo veliki problem zbog velike stručnosti pomenute ministarke Kalanović, koja to radi po svom nahođenju, koja to prikriva različitim potpisivanjima različitih nevažećih dokumenata. Na osnovu čega je ona potpisivala određena dokumenta? Zato što zna da mora da se obezbedi dovoljna papirologija za svaki ovakav veliki projekat.
Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta. Daću reč gospođi Grubješić, po Poslovniku, dok vi ne utvrdite šta je sa karticom. Izvolite, gospođo Grubješić.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Da li želite da se o tome Skupština izjasni? Ne. Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić. Izvolite. Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Da li želite da se o tome Skupština izjasni? Ne. Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić. Izvolite.
Reč ima ministar, gospodin Mrkonjić. Izvolite. Reč ima ministar, gospodin Mrkonjić. Izvolite.
Pozivam se na član 101. koji kaže da predsednik Narodne skupštine može da prekine sednicu Narodne skupštine radi održavanja nove sednice, uz obavezu da obrazloži prekid. Ne znam da li znate šta se dešava ispred Narodne skupštine? Ispred Narodne skupštine su radnici, sindikati, blokirali su Narodnu skupštinu, ne može da se priđe, ni da se izađe. Oni protestuju protiv najavljenih donošenja zakona o radu. Molim vas da nas obavestite, dužni ste da nas obavestite šta se dešava i oko zgrade Narodne skupštine, da bismo ovde mogli normalno da funkcionišemo. To nije ni čudo, zato što se na pravi način ne odvija dijalog sa predstavnicima sindikata i predstavnicima radnika. Ovde je lakoća otpuštanja proglašena za sistemsku vrlinu, a fleksibilnost rada i radnog mesta je postala neka nova mantra. Molim vas da zajednički, koliko god možemo, utičemo na rešavanje tog problema, pogotovo što zakon o radu ne radi ministarstvo koje je za to nadležno, kome je to u opisu posla.
Po amandmanu. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, pre svega izmena Zakona o izvršenju i obezbeđenju koji se odnosi na određivanje mesta nadležnosti izvršitelja urađena je sa namerom da se učini ravnomerna distribucija premeta, s jedne strane. Dakle, izmenama zakona, Komora se definiše kao organ koji će određivati ravnomernost izvršitelja u predmetima. S druge strane, nešto što je takođe bitno jeste regionalna raspodela predmeta, kada se izvršitelj određuje prema prebivalištu ili sedištu izvršnog dužnika. Predlog da određivanje mesne nadležnosti izvršitelja treba da se odnose samo na državna preduzeća, a da privatna preduzeća imaju mogućnost odabira izvršitelja ne mogu podržati upravo iz razloga što smatram da ekskluzivnost, u bilo kom smislu, kada se određuju izvršitelji ne sme postojati jerće se upravo na taj način poremetiti oba kriterijuma koja su zakonom definisana, odnosno izmenama zakona, a takođe poremetiće se upravo ravnomernost i regionalna raspodela. Dakle, iz ovih razloga ekskluzivnost ne sme postojati. Stoga predlažem da se amandman ne usvoji. Hvala. Po amandmanu. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, pre svega izmena Zakona o izvršenju i obezbeđenju koji se odnosi na određivanje mesta nadležnosti izvršitelja urađena je sa namerom da se učini ravnomerna distribucija premeta, s jedne strane. Dakle, izmenama zakona, Komora se definiše kao organ koji će određivati ravnomernost izvršitelja u predmetima. S druge strane, nešto što je takođe bitno jeste regionalna raspodela predmeta, kada se izvršitelj određuje prema prebivalištu ili sedištu izvršnog dužnika. Predlog da određivanje mesne nadležnosti izvršitelja treba da se odnose samo na državna preduzeća, a da privatna preduzeća imaju mogućnost odabira izvršitelja ne mogu podržati upravo iz razloga što smatram da ekskluzivnost, u bilo kom smislu, kada se određuju izvršitelji ne sme postojati jerće se upravo na taj način poremetiti oba kriterijuma koja su zakonom definisana, odnosno izmenama zakona, a takođe poremetiće se upravo ravnomernost i regionalna raspodela. Dakle, iz ovih razloga ekskluzivnost ne sme postojati. Stoga predlažem da se amandman ne usvoji. Hvala.
Nisam hteo da komentarišem, ali slažem se sa kolegom Mitrovićem. To nije tema, tema je Zakon o železnici, a ne o putevima. Imaćete prilike o tome da govorite. Niste u pravu, nije fer da gospođu Kalanović, koja je jedna korektna žena i koja svoj posao radi profesionalno, sada ubacujete u priču o zakonu. Zato pričamo o zakonu, ne pričamo o putevima. Nije to jedini objekat koji nema dozvolu i to svi dobro znate, da ne širim sada temu dalje. Dakle, pošto sam već uzeo reč, želim da se zahvalim Mirku Čikirizu, ne na političkom delu, nego na onom stručnom udelu. Pre toga je gospođa Filipovska na jedan korektan način podržala zakon, što sam i očekivao jer je dosta vaših primedbi usvojeno. Zašto optimizam, Dušane? Optimizam jer krećemo od neke nule. Šta da radimo, krećemo od nule. Sada kada bih rekao jednu stvar ovde, svi bi se zapanjili. Zoran Đinđić je hteo sve ove projekte da radi 2003. godine. Onda, do 2008. godine, drugi put ponavljam, niko nije znao šta su koridori u Srbiji. Niko, ni među stručnjacima, možda samo Mitrović. Krenuli smo 2008. godine, pa smo nešto uradili, pa ide 2009. godina, pa idemo dalje. Nažalost, u Srbiji se veliki infrastrukturni objekti rade od vlade do vlade. Vreme je da vaša generacija, Dušane, to prekine. Dajte neki kontinuitet, da kažemo – ovaj projekat mora da se radi 10 godina, dajte da ga radimo 10 godina. Nažalost, tu ste u pravu, politička aktivnost nije takva da bi to mogli danas da kažemo. Dakle, optimizam zato što ovaj zakon barem stvara preduslove da možemo, kao što ste i sami pohvalili i rekli nekoliko stvari, da definišemo šta je to ta direkcija za železnicu i šta su njene obaveze. Kažete – kako ćemo sada da gledamo troškove? Tako što će biti petogodišnji nacionalni program infrastrukture usvojen ovde među vama na Skupštini, koji će kontrolisati, kao i budžet, opet neka komisija odavde. To je stvar koja se odnosi na infrastrukturu, tu su najveći troškovi. Kvalitet je to što će druga preduzeća, drugi pojedinci, privatnici moći da prevoze. Ponavljam još jedanput, danas u Srbiji ima ljudi koji imaju vozna i vučna sredstva, a ne mogu da dođu do toga da konkurišu u Železnici. To su neke stvari koje će biti ovim novim zakonom omogućene. Naravno, koliko verujete meni i ovoj vladi, toliko ćemo uspeti. Ako ne verujete, videćemo, smenićete me, dovešćete boljeg ministra koji će to da sprovede. To je već znak da mora da bude nekog optimizma. Zbog toga ponavljam još jedanput, nije bilo Resavske škole. U moje vreme je bilo, Dušane. Zakoni se naravno i prepisuju. Zašto je to loše, ako je nešto dobro iz nekog zakona ili iz evropskih zemalja? Molim vas, ja sam i u prepodnevnoj diskusiji to rekao, o razdvajanju infrastrukture od saobraćaja govori se u Evropi 30 godina i sprovodi se to. Negde uspe, a negde ne uspe. Mi smo to sad uradili 2013. godine. Dajte da pokušamo da vidimo šta će biti dalje. Naravno, neizbežna tema rukovodstva. Menadžment će birati oni koji su za to zaduženi. Neko je rekao prepodne da je Zakon o javnim preduzećima stupio na snagu. Po tom zakonu biće birani svi direktori, kao što u zakonu i piše. To će tako i biti, barem u resoru kojim ja rukovodim. Tu ne treba da bude skepticizma. Ja nisam čovek veliki optimista u godinama u kojima sam. Šta sam sve preživeo, u tom delu nisam veliki optimista, ali sam optimista u tom delu da moramo da krenemo i prvi korak napravimo ka tome da našu železnicu dignemo iz pepela u kome se danas nalazi. Nažalost, to je rezultat pedesetogodišnjeg rada. Lepo je neko rekao – svi mi volimo da se vozimo automobilima i avionima, a niko ne voli železnicu. Nažalost, tako je. Hvala najlepše. Nisam hteo da komentarišem, ali slažem se sa kolegom Mitrovićem. To nije tema, tema je Zakon o železnici, a ne o putevima. Imaćete prilike o tome da govorite. Niste u pravu, nije fer da gospođu Kalanović, koja je jedna korektna žena i koja svoj posao radi profesionalno, sada ubacujete u priču o zakonu. Zato pričamo o zakonu, ne pričamo o putevima. Nije to jedini objekat koji nema dozvolu i to svi dobro znate, da ne širim sada temu dalje. Dakle, pošto sam već uzeo reč, želim da se zahvalim Mirku Čikirizu, ne na političkom delu, nego na onom stručnom udelu. Pre toga je gospođa Filipovska na jedan korektan način podržala zakon, što sam i očekivao jer je dosta vaših primedbi usvojeno. Zašto optimizam, Dušane? Optimizam jer krećemo od neke nule. Šta da radimo, krećemo od nule. Sada kada bih rekao jednu stvar ovde, svi bi se zapanjili. Zoran Đinđić je hteo sve ove projekte da radi 2003. godine. Onda, do 2008. godine, drugi put ponavljam, niko nije znao šta su koridori u Srbiji. Niko, ni među stručnjacima, možda samo Mitrović. Krenuli smo 2008. godine, pa smo nešto uradili, pa ide 2009. godina, pa idemo dalje. Nažalost, u Srbiji se veliki infrastrukturni objekti rade od vlade do vlade. Vreme je da vaša generacija, Dušane, to prekine. Dajte neki kontinuitet, da kažemo – ovaj projekat mora da se radi 10 godina, dajte da ga radimo 10 godina. Nažalost, tu ste u pravu, politička aktivnost nije takva da bi to mogli danas da kažemo. Dakle, optimizam zato što ovaj zakon barem stvara preduslove da možemo, kao što ste i sami pohvalili i rekli nekoliko stvari, da definišemo šta je to ta direkcija za železnicu i šta su njene obaveze. Kažete – kako ćemo sada da gledamo troškove? Tako što će biti petogodišnji nacionalni program infrastrukture usvojen ovde među vama na Skupštini, koji će kontrolisati, kao i budžet, opet neka komisija odavde. To je stvar koja se odnosi na infrastrukturu, tu su najveći troškovi. Kvalitet je to što će druga preduzeća, drugi pojedinci, privatnici moći da prevoze. Ponavljam još jedanput, danas u Srbiji ima ljudi koji imaju vozna i vučna sredstva, a ne mogu da dođu do toga da konkurišu u Železnici. To su neke stvari koje će biti ovim novim zakonom omogućene. Naravno, koliko verujete meni i ovoj vladi, toliko ćemo uspeti. Ako ne verujete, videćemo, smenićete me, dovešćete boljeg ministra koji će to da sprovede. To je već znak da mora da bude nekog optimizma. Zbog toga ponavljam još jedanput, nije bilo Resavske škole. U moje vreme je bilo, Dušane. Zakoni se naravno i prepisuju. Zašto je to loše, ako je nešto dobro iz nekog zakona ili iz evropskih zemalja? Molim vas, ja sam i u prepodnevnoj diskusiji to rekao, o razdvajanju infrastrukture od saobraćaja govori se u Evropi 30 godina i sprovodi se to. Negde uspe, a negde ne uspe. Mi smo to sad uradili 2013. godine. Dajte da pokušamo da vidimo šta će biti dalje. Naravno, neizbežna tema rukovodstva. Menadžment će birati oni koji su za to zaduženi. Neko je rekao prepodne da je Zakon o javnim preduzećima stupio na snagu. Po tom zakonu biće birani svi direktori, kao što u zakonu i piše. To će tako i biti, barem u resoru kojim ja rukovodim. Tu ne treba da bude skepticizma. Ja nisam čovek veliki optimista u godinama u kojima sam. Šta sam sve preživeo, u tom delu nisam veliki optimista, ali sam optimista u tom delu da moramo da krenemo i prvi korak napravimo ka tome da našu železnicu dignemo iz pepela u kome se danas nalazi. Nažalost, to je rezultat pedesetogodišnjeg rada. Lepo je neko rekao – svi mi volimo da se vozimo automobilima i avionima, a niko ne voli železnicu. Nažalost, tako je. Hvala najlepše.
U skladu sa Poslovnikom, kada zakon oko kojeg se diskutuje ili o čemu je javnost zainteresovana dođe na opštu proceduru u Narodnu skupštinu, mi tek od tog trenutka, mi kao Narodna skupština može da damo svoj sud o njemu. Dakle, mi ne možemo govoriti o zakonu koji je u nekom nacrtu jer Narodna skupština o tome zvanično nije obaveštena. Naravno, obavešten sam da se odvija protest. Protest se zadržava, ti ljudiće biti u nekom kratkom vremenu ispred Narodne skupštine, zatim nastavljaju svoj protest dalje prema zgradi Vlade. Inače, Narodna skupština je samo s jedne strane, da kažem, postoje demonstranti, s druge strane je potpuno otvoreno i potpuno normalno funkcioniše. Naravno da se zalažemo da svaki socijalni dijalog i treba sa narodom i sa građanima i sa radnicima razgovarati, što Narodna skupština preko svojih resornih odbora i aktivnošću narodnih poslanika čini, tako da ne vidim potrebu da prekidamo sa radom ove sednice. Na kraju krajeva i budžet je veoma važan za sve građane Srbije, za sve one koji žive u našoj zemlji. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik, gospodin Dereta. Izvolite.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Živan Đurišić. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Živan Đurišić.
Za repliku se javio narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite. Za repliku se javio narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Hvala najlepše. Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, meni je jako drago da se otvorila tema obrazovanja zato što je to ključna tema o kojoj sam želeo da govorim i ona je posledica činjenice da razumem da je ovaj budžet iznuđen, ali da mene brine što u njemu se zapravo ne nudi nikakva vizija budućnosti i to se najbolje vidite na način na koji je obrazovanje tretirano u ovom budžetu. Vi ćete reći da u ovom trenutku taj deo budžeta uvećan u odnosu na rebalansirani budžet prošle godine, ali nažalost, struktura troškova je ostala apsolutno ista, a ona nigde ne ukazuje na potrebu radikalne reforme sistema obrazovanja, naprotiv ona je u mnogo čemu retrogradna, u mnogo čemu, zapravo koči pravi razvoj obrazovanja. Daću mali primer. Za podršku srednjoškolskom teološkom obrazovanju se daje više nego za Komisiju za praćenje i ocenu uspeha obrazovanja. Za teološko srednje i visoko obrazovanje se daje više nego za Komisiju za razvoj obrazovanja i vaspitanja u Srbiji. Znam da se mi nadamo da će nam Bog pomoći da iz ove krize izađemo, ali ja mislim da će to mnogo više i uspešnije uraditi znanje i to znanje koje će dobiti mladi ljudi. U prvobitnoj verziji budžeta i uopšte zakona koji su doneti bilo je predviđeno, između ostalog, da se na dve godine zaustavi zapošljavanje i u oblasti vaspitanja i nauke, obrazovanja, visoko školskog obrazovanja i nauke. KONUS, znači udruženje rektora srpskih univerziteta je tražio sastanak sa Odborom za obrazovanje. Tom sastanku su prisustvovali predstavnici Srpske akademije nauka i umetnosti, jedino nije prisustvova niko iz vladajuće koalicije osim časnog izuzetka jednog. Te mi nismo bili u mogućnosti da donosimo odluke nego samo da napravimo preporuke koje su srećom usvojene, pa sada je taj deo promenjen u zakonima, pa nastavno osoblje, istraživačko osoblje, visoko školsko može da se zapošljava, zavisno od potreba u sledeće dve godine. To nažalost ne važi za druge nivoe obrazovanja. U osnovnom, srednjem i predškolskom vi i dalje nećete moći da zapošljavate nove kvalitetne ljude, a to znači mlade ljude, između ostalog. Kada se govori o tome da je veoma teško nostrifikovati diplome pošto patimo navodno zbog velikog odlikova mozgova, a ja mislim da je suprotna stvar u pitanju, treba neke stvari pojasniti. Korporacije nemaju problem sa prijemom studenata koji se vraćaju iz inostranstva zato što oni ne traže nostrifikovanu diplomu. Nostrifikovanu diplomu traže državne ustanove, između ostalog univerziteti i javne ustanove. Dakle, naš javni sektor, naša država se brani od novog znanja i od novih kvalifikacija a ne korporacije koje naravno uvek zapošljavati one koji su kvalifikovani za posao koji treba da obavljaju. To je nešto što treba menjati i to bi trebalo da se na neki način vidi i u budžetu koji je predložen, a ne vidi se. Budžet koji je predložen za obrazovanje je naprosto jedan zbir različitih predstavljanja plata tj. doprinosa koji se daju zaposlenima. Da li se oni vode kao plate, da li se vode kao specijalizovane usluge, to je drugo pitanje, ali u svakom slučaju promena budžeta koji je nemoguće ovako kroz amandmane sprovesti zato što je budžet za obrazovanje potpuno netransparentan, jer su prihodi, tj. rashodi prikazani tako da ne znate zapravo odnose. Gde su recimo u budžetu nabavke materijala za naučne projekte. Ko ih pronađe od mene dobija sve pohvale. Jer, kada razgovarate sa ljudima iz nauke, oni govore o neophodnosti zapošljavanja mladih i o tome da nemaju materijal da svoje projekte sprovedu. Dakle, sve promene koje očekujete su moguće onog trenutka kada imamo kvalifikovanu radnu snagu. Sa ovakvim sistemom obrazovanja neće imati ko da radi u toj novoj privredi i u tim novim odnosima koje želite da uspostavite. Hvala.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, samo da vas podsetim da je u diskusiji u načelu od strane ovlašćenog predstavnika predlagača vrlo ubedljivo obrazloženo koji su to razlozi koji su doveli do podnošenja upravo ovakvog predloga izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Takođe vas podsećam da su u diskusijama bezmalo svi narodni poslanici podržali i potvrdili da takvi razlozi postoje i da je jedna ovakva izmena bila neophodna. Za razliku od prethodnog amandmana, gde se uglavnom prihvataju rešenja koja su data u predlogu, u ovom amandmanu se to ne čini. Naime, i od predlagača smo čuli, a i u prethodnim diskusijama da se ovde predlaže da se da poseban tretman izvršnim poveriocima ukoliko su to vlasnici privatne imovine, a na drugoj strani izvršni poverioci ukoliko su to javna preduzeća, odnosno preduzeća u svojini Republike Srbije, autonomne pokrajine ili lokalne samouprave. Mislim da to nije u redu iz razloga koji sam u prethodnoj diskusiji naveo. S druge strane, zar je neko u ovoj sali ubeđen da su vlasnici privatne svojine i da su ti poverioci imuni na zloupotrebe, da su imuni na koruptivne radnje? Jednako postoji opasnost i u tim situacijama gde su izvršni poverioci vlasnici privatne svojine kao i kod ovih drugih. Tako da mislim da to nije u redu razdvajati, a čuli smo ovde i neke dodatne razloge i po meni to ukazuje na motive podnošenja ovakvog jednog predloga. Ovde takođe u ovom predlogu je ponovljeno ono iz prethodnog amandmana, da u situaciji kada je dužnik Republika Srbija treba neki poseban tretman, o tome sam se već izjasnio. Iz tih razloga predlažem da se ovaj amandman odbije, da se predlog predlagača u potpunosti prihvati u Danu za glasanje. Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, samo da vas podsetim da je u diskusiji u načelu od strane ovlašćenog predstavnika predlagača vrlo ubedljivo obrazloženo koji su to razlozi koji su doveli do podnošenja upravo ovakvog predloga izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Takođe vas podsećam da su u diskusijama bezmalo svi narodni poslanici podržali i potvrdili da takvi razlozi postoje i da je jedna ovakva izmena bila neophodna. Za razliku od prethodnog amandmana, gde se uglavnom prihvataju rešenja koja su data u predlogu, u ovom amandmanu se to ne čini. Naime, i od predlagača smo čuli, a i u prethodnim diskusijama da se ovde predlaže da se da poseban tretman izvršnim poveriocima ukoliko su to vlasnici privatne imovine, a na drugoj strani izvršni poverioci ukoliko su to javna preduzeća, odnosno preduzeća u svojini Republike Srbije, autonomne pokrajine ili lokalne samouprave. Mislim da to nije u redu iz razloga koji sam u prethodnoj diskusiji naveo. S druge strane, zar je neko u ovoj sali ubeđen da su vlasnici privatne svojine i da su ti poverioci imuni na zloupotrebe, da su imuni na koruptivne radnje? Jednako postoji opasnost i u tim situacijama gde su izvršni poverioci vlasnici privatne svojine kao i kod ovih drugih. Tako da mislim da to nije u redu razdvajati, a čuli smo ovde i neke dodatne razloge i po meni to ukazuje na motive podnošenja ovakvog jednog predloga. Ovde takođe u ovom predlogu je ponovljeno ono iz prethodnog amandmana, da u situaciji kada je dužnik Republika Srbija treba neki poseban tretman, o tome sam se već izjasnio. Iz tih razloga predlažem da se ovaj amandman odbije, da se predlog predlagača u potpunosti prihvati u Danu za glasanje. Hvala.
Apsolutno podržavam ministra da treba da se vratimo na temu, ali pre toga moram da kažem da smo mi iz URS ponosni na sve ono što smo uradili u Kragujevcu i želja nam je da uradimo i u ostalim gradovima Srbije kao u Kragujevcu. Ja kao Užičanin bih bio presrećan da se deo toga što je urađeno za Kragujevac uradi i u mom Užicu i nadam se da će biti urađeno. Šta građani Kragujevca misle o Verici Kalanović i o URS rekli su na zadnjim izborima. Četrdeset posto Kragujevčana koji su izašli na izbore podržava tu politiku. Šta misle o politici DS, takođe su rekli na izborima. Smatram, uvaženi kolega, da je nedopustivo da kažete da je tamo neko potpisivao neka dokumenta. To je krajnje nedopustivo. Zamislite kada bih ja vama sada rekao da je tamo neko iz DS u Agrobanci ili u Razvojnoj banci Vojvodine potpisivao neka dokumenta. To bi bilo krajnje nedopustivo dok se ne dokaže, a dokazaće se. Hvala. Apsolutno podržavam ministra da treba da se vratimo na temu, ali pre toga moram da kažem da smo mi iz URS ponosni na sve ono što smo uradili u Kragujevcu i želja nam je da uradimo i u ostalim gradovima Srbije kao u Kragujevcu. Ja kao Užičanin bih bio presrećan da se deo toga što je urađeno za Kragujevac uradi i u mom Užicu i nadam se da će biti urađeno. Šta građani Kragujevca misle o Verici Kalanović i o URS rekli su na zadnjim izborima. Četrdeset posto Kragujevčana koji su izašli na izbore podržava tu politiku. Šta misle o politici DS, takođe su rekli na izborima. Smatram, uvaženi kolega, da je nedopustivo da kažete da je tamo neko potpisivao neka dokumenta. To je krajnje nedopustivo. Zamislite kada bih ja vama sada rekao da je tamo neko iz DS u Agrobanci ili u Razvojnoj banci Vojvodine potpisivao neka dokumenta. To bi bilo krajnje nedopustivo dok se ne dokaže, a dokazaće se. Hvala.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Replika, Dušan Obradović. Replika, Dušan Obradović.
Ne mogu da branim naš obrazovni sistem niti ću to pokušati da radim sada, kao što neću braniti ni to što nemamo u potpunosti sproveden programski budžet jer je to namera da uradimo sledeće godine kako bismo uveli dodatnu transparentnost. Ono što hoću da kažem jeste da mi jesmo u ovom budžetu za 2014. godinu predvideli povećanje i tih tzv. materijalnih troškova za nauku u odnosu na ovu godinu što naravno nije dovoljno. Kredit za nauku CEB-ov koji je bio blokiran defakto čitave ove godine kreće, krenuo je i biće isplaćivan ako ne ove onda svakako od januara sledeće godine koji takođe ide u te svrhe i te namene. Sami ste rekli da smo, na tom odboru koji ste pomenuli, mislim da je bio i ministar prosvete i nauke, lično nisam mogao da dođem, ali je bio moj prvi državni sekretar na tom odboru. Nakon tog odbora i sagledavanja situacije, prolazeći kroz odgovarajuće zakone i u saradnji sa svima smo i napravili ovaj amandman koji se tiče zapošljavanja na visoko školskim institucijama, što se tiče naučnika i istraživača kao takvih. Tako da samo želim da ukažem na te činjenice da smo te male pomake koje smo mogli da učinimo uradili, a da je namera da ove ostale stvari na koje ste ukazali menjamo. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao jedan od predlagača ovog zakona, nisam baš shvatio smisao amandmana, a pažljivo slušam kolege pravnike da pokušaju da mi objasne. Svakako se zalažem za poštovanje ustavnosti. U obrazloženju ovog amandmana se poziva predlagač da se striktno treba poštovati Ustav. Izuzetno to poštujem, posebno kad to traži i čini jedan bivši ministar pravde. U Ustavu, pravosuđe je nezavisno i svako zalaganje za poštovanje Ustava podrazumeva i to, da ni jedna osoba koja je zaposlena u političkoj stranci, ne može sutradan da pređe u rad u tužilaštvu, jer to onda derogira nezavisnost pravosuđa. Jel tako, kolega Nikoliću? Ali, ako to učini ministar pravde koji se zaposli u DS, bivši ministar pravde, pa odmah sutradan ode u Tužilaštvo za ratne zločine, onda tu nema poštovanja Ustava. Dame i gospodo narodni poslanici, kao jedan od predlagača ovog zakona, nisam baš shvatio smisao amandmana, a pažljivo slušam kolege pravnike da pokušaju da mi objasne. Svakako se zalažem za poštovanje ustavnosti. U obrazloženju ovog amandmana se poziva predlagač da se striktno treba poštovati Ustav. Izuzetno to poštujem, posebno kad to traži i čini jedan bivši ministar pravde. U Ustavu, pravosuđe je nezavisno i svako zalaganje za poštovanje Ustava podrazumeva i to, da ni jedna osoba koja je zaposlena u političkoj stranci, ne može sutradan da pređe u rad u tužilaštvu, jer to onda derogira nezavisnost pravosuđa. Jel tako, kolega Nikoliću? Ali, ako to učini ministar pravde koji se zaposli u DS, bivši ministar pravde, pa odmah sutradan ode u Tužilaštvo za ratne zločine, onda tu nema poštovanja Ustava.
Gospodine Mitroviću, nemam nameru, imate problema sa koncentracijom, ne pratite ni temu, sami ste ubacili Kalanovićku u ovu priču. Definitivno nije tema Kalanovićka, tema je poštovanje propisa. Mi želimo da ova država poštuje procedure, da ova država funkcioniše normalno. Apsolutno smo sigurni da URS nije sposoban da to uradi. Što se tiče, ministre Mrkonjiću, imam dve molbe, veoma kratke. Molim vas da vi nikada ne spominjite Zorana Đinđića, to je stvarno jedna iskrena molba. Drugo je, pošto se ja vas, bar, ne sećam, postoji mogućnost da se znamo iz perioda kada ja ne pamtim, da me ne zovete ličnim imenom, pošto to inače i po Poslovniku nije dozvoljeno. Imam i svoje prezime i pre svega se tako i obraćamo i po funkciji. Ono što je činjenica, jeste da, imam samo jedno pitanje za vas – kakav je osećaj biti ministar koji je odgovoran za JAT? Već dugi niz godina? Vidimo šta ste uradili sa njim. Sada ste odgovorni i za železnice i bili ste i ranije i vidimo u kakvom su stanju. Kakav je osećaj da kažete – ima veliki broj puteva koji nemaju dozvole, ali nisu oni građeni u skorije vreme, postoje putevi u Srbiji koji imaju problema sa dozvolama ili su iz nekog drugog perioda. Ako smo već na temi železnica, možda možemo i čak reći da su mnogi iz perioda "Plavog voza", koji danas, baš sam iznenađen, niste pomenuli. Ali, u svakom slučaju, činjenica govori u prilog tome da ono za šta ste vi odgovorni ne kreće od nule, nego kreće od minusa. Ali, veliki deo toga što ranije nije krenulo od minusa je vaša odgovornost. Zapravo o tome govorimo. Vi ste danas rekli u železnicama krećemo od nule. Od koje, crne, nule? Pogledajte kakvo je stanje u železnicama i još jednom razmislite da li krećemo od nule? A, JAT koji je možda bio na nuli, čak možda i u plusu, je nizom pogrešnih postupaka došao danas u situaciju da apsolutno nije konkurentan, i apsolutno nema budućnost. To je nešto za šta ste vi, ministre, odgovorni. To je pravo pitanje. Gospodine Mitroviću, nemam nameru, imate problema sa koncentracijom, ne pratite ni temu, sami ste ubacili Kalanovićku u ovu priču. Definitivno nije tema Kalanovićka, tema je poštovanje propisa. Mi želimo da ova država poštuje procedure, da ova država funkcioniše normalno. Apsolutno smo sigurni da URS nije sposoban da to uradi. Što se tiče, ministre Mrkonjiću, imam dve molbe, veoma kratke. Molim vas da vi nikada ne spominjite Zorana Đinđića, to je stvarno jedna iskrena molba. Drugo je, pošto se ja vas, bar, ne sećam, postoji mogućnost da se znamo iz perioda kada ja ne pamtim, da me ne zovete ličnim imenom, pošto to inače i po Poslovniku nije dozvoljeno. Imam i svoje prezime i pre svega se tako i obraćamo i po funkciji. Ono što je činjenica, jeste da, imam samo jedno pitanje za vas – kakav je osećaj biti ministar koji je odgovoran za JAT? Već dugi niz godina? Vidimo šta ste uradili sa njim. Sada ste odgovorni i za železnice i bili ste i ranije i vidimo u kakvom su stanju. Kakav je osećaj da kažete – ima veliki broj puteva koji nemaju dozvole, ali nisu oni građeni u skorije vreme, postoje putevi u Srbiji koji imaju problema sa dozvolama ili su iz nekog drugog perioda. Ako smo već na temi železnica, možda možemo i čak reći da su mnogi iz perioda "Plavog voza", koji danas, baš sam iznenađen, niste pomenuli. Ali, u svakom slučaju, činjenica govori u prilog tome da ono za šta ste vi odgovorni ne kreće od nule, nego kreće od minusa. Ali, veliki deo toga što ranije nije krenulo od minusa je vaša odgovornost. Zapravo o tome govorimo. Vi ste danas rekli u železnicama krećemo od nule. Od koje, crne, nule? Pogledajte kakvo je stanje u železnicama i još jednom razmislite da li krećemo od nule? A, JAT koji je možda bio na nuli, čak možda i u plusu, je nizom pogrešnih postupaka došao danas u situaciju da apsolutno nije konkurentan, i apsolutno nema budućnost. To je nešto za šta ste vi, ministre, odgovorni. To je pravo pitanje.
Reč ima ministar Radulović. Izvolite.
Gospodine Rističeviću, molim vas, samo se vratite na amandman. Gospodine Rističeviću, molim vas, samo se vratite na amandman.
Reč ima gospodin Mrkonjić. Izvolite. Reč ima gospodin Mrkonjić. Izvolite.
Hteo bih samo da dopunim ministra oko pitanja nauke, odnosno finansiranja nauke. Gledamo da kroz ova sredstva koja smo odvojili za podršku inovacijama i inovativnim kompanijama da se naše naučne institucije polako uključuju u taj proces, da sa svojim inovacijama i stvarima koje rade uđu na tržište i da postoji deo tržišta koji je posvećen tim i takvim projektima i kompanijama. Ove četiri milijarde koje smo odvojili se upravo tiču tog dela. Hoćemo da tržišnim mehanizmima u stvari postignemo rezultat koji nam treba bez da ponavljamo ono što je ministar Krstić već rekao oko pitanja reforme celog obrazovnog sistema što u potpunosti podržavam.
Pa ja sam u tekstu amandmana. Pa ja sam u tekstu amandmana.
Izvinjavam se, zapisao sam Dušan, a ne znam prezime pošto vas ne znam, prvi put vas vidim, evo sad znam i prezime. O tome, šta ću ja da govorim nećete vi da mi držite predavanje, govoriću ono što želim da govorim. Sram vas bilo. Hvala najlepše. Izvinjavam se, zapisao sam Dušan, a ne znam prezime pošto vas ne znam, prvi put vas vidim, evo sad znam i prezime. O tome, šta ću ja da govorim nećete vi da mi držite predavanje, govoriću ono što želim da govorim. Sram vas bilo. Hvala najlepše.
Miljenko Dereta, replika.
Nemojte lično da se obraćate drugom narodnom poslaniku. Nemojte lično da se obraćate drugom narodnom poslaniku.
Po Poslovniku gospodine Milivojević. Izvolite. Po Poslovniku gospodine Milivojević. Izvolite.
Meni je drago da vi nećete da branite obrazovni sistem jer ga je nemoguće odbraniti. To je vrlo mudro, ne treba braniti ono što se ne može odbraniti. Ali, s druge strane očekujem da zaista to stavite kao prioritet ove Vlade zato što je to dugoročna investicija. Vi govorite o tome da ćete podstaći naučni rad. Ko će biti ljudi koji će moći da sprovode te naučne projekte? Da li će oni biti ovde ili će biti negde van zemlje, zato što ovde nemaju uslove početne da ostvare ono što im je potrebno za naučni rad. To je prvo. Drugo, moram da kažem da je iza cele ove akcije, po meni, postoji jedna, rekao bih, dugoročna politika koja zapravo ima nameru da oslabi državne univerzitete i da ovom vrstom podsticanja, da tako kažem, stvaranja nesigurnosti među visoko školskim naučnim i ostalim osobljem ih usmeri ka privatnim univerzitetima. Poslednji PISA testovi, na kojima smo prošli tako katastrofalno kao što smo prošli, su pokazali sledeće. Tamo gde država kontroliše obrazovanje na način koji je osmišljen dugoročno, kao što je Finska, Finska je bila prva evropska zemlja posle pet azijskih koje ovog trenutka pokazuju najbolje rezultate, Švedska je doživela veliki pad. Zato što je uvela u velikom procentu privatno obrazovanje na svim nivoima. Još jednu stvar moram da kažem po pitanju odliva mozgova. Direktno sam od jednog od ljudi, koji je još uvek u Ministarstvu obrazovanja, čuo da je odliv mozgova potpuno u redu, jer šalju mnogo sredstava iz inostranstva i da je to vrlo važno za naš budžet. Prema tome,vi se možete ne slagati sa tim, ja se naravno ne slažem sa tim, ali to je izrečeno i to je negde prisutno, ja mislim u svesti onih koji blokiraju povratak tih ljudi iz inostranstva u Srbiju.
Ne obraćam se nikome lično. Govorim o bivšem ministru pravde. Ako je to vama lično obraćanje… Ne obraćam se nikome lično. Govorim o bivšem ministru pravde. Ako je to vama lično obraćanje…
Gospodine predsedavajući, molim vas da sačuvamo dostojanstvo Narodne skupštine. Svako će ovde govoriti samo ono što mu Poslovnik omogućava i svako će se ponašati u skladu sa ovim Poslovnikom bez obzira da li je reč o narodnom poslaniku, ministru, predsedniku Skupštine, ili predsedniku Republike. Mislim da bi u ovom visokom domu trebalo da očuvamo dostojanstvo ovog doma i da predstavljamo građane i njihovu izbornu volju na način na koju su je oni izrazili. Mi ovde nismo došli da trpimo prozivke. Mi ovde nismo došli da trpimo uvrede. Mi smo ovde došli da sučelimo argumente i činjenice. Mi smo narodni poslanici i nas su građani birali. Mi smo ti koji kontrolišemo Vladu. Nikada se još nije desilo u ovom parlamentu da Vlada pokušava da kontroliše narodne poslanike i da ih ućutkuje. Zahvaljujem se. Gospodine predsedavajući, molim vas da sačuvamo dostojanstvo Narodne skupštine. Svako će ovde govoriti samo ono što mu Poslovnik omogućava i svako će se ponašati u skladu sa ovim Poslovnikom bez obzira da li je reč o narodnom poslaniku, ministru, predsedniku Skupštine, ili predsedniku Republike. Mislim da bi u ovom visokom domu trebalo da očuvamo dostojanstvo ovog doma i da predstavljamo građane i njihovu izbornu volju na način na koju su je oni izrazili. Mi ovde nismo došli da trpimo prozivke. Mi ovde nismo došli da trpimo uvrede. Mi smo ovde došli da sučelimo argumente i činjenice. Mi smo narodni poslanici i nas su građani birali. Mi smo ti koji kontrolišemo Vladu. Nikada se još nije desilo u ovom parlamentu da Vlada pokušava da kontroliše narodne poslanike i da ih ućutkuje. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Radulović.
Kakve to veze ima sa ovim amandmanom. Kakve to veze ima sa ovim amandmanom.
Svakako apelujem na sve učesnike u raspravi i mislim da je rasprava do sada tekla u dosta dobro i dosta se kvalitetno razgovaralo o temi koja je na dnevnom redu, pa molim da nastavimo u tom pravcu. Naravno, izjasnićemo se u Danu za glasanje. Samo mi recite koji član je povređen Poslovnika? (Srđan Milivojević: Član 107. Poslovnika.) Dobro, član 107. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite. Svakako apelujem na sve učesnike u raspravi i mislim da je rasprava do sada tekla u dosta dobro i dosta se kvalitetno razgovaralo o temi koja je na dnevnom redu, pa molim da nastavimo u tom pravcu. Naravno, izjasnićemo se u Danu za glasanje. Samo mi recite koji član je povređen Poslovnika? (Srđan Milivojević: Član 107. Poslovnika.) Dobro, član 107. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
To je daleko od namere Vlade ili politike Vlade. Ko je to rekao zaista ne znam, ali to jednostavno nije tako. Takođe, ovaj deo oko univerziteta, da sve pređe na privatno, ni to nije nigde u strategiji, niti nameri Vlade. Velika je besparica i pitanje obrazovanja i privrede je koka i jaje, šta je starije. Znači, moraće biti neki iterativni postupak podizanja jednog i drugog. Smatrali smo da kroz budžet brzo možemo da ostvarimo pomake na privrednom delu, koji će onda za sobom povući i prosvetni deo i onda će morati 2014. i 2015. i u narednim godinama da se sistem ispravlja da bi došli tamo gde treba da dođemo. U potpunosti razumemo potrebe za razvoj obrazovanja, međutim mi smo toliko duboko u rupi trenutno, zbog godina nemara prema toj oblasti. Našli smo sad jedan mehanizam za koji mislim da će nam dati veliku inicijalnu kapislu da taj postupak, odnosno proces, njegov tok i napredak promenimo, kako bi i ovaj deo u obrazovanju, prvo kroz reformu sistema, i dalje hranio jedan drugi. Kako vam raste privredni deo, treba i obrazovni da ga prati i onda to pojačava efekte pozitivne po društvo.
Možda ste vi bili bivši ministar pravde? Kako nema veze sa amandmanom? Kako nema veze ako se neko zalaže za poštovanje Ustava, ja to podržavam. U obrazloženju amandmana predlagač se založio za poštovanje Ustava. Poštovanje Ustava podrazumeva i nezavisno pravosuđe, a to podrazumeva da osobe iz političkih stranaka ne mogu da prelaze na rad u tužilaštvo, jer se onda derogira nezavisnost pravosuđa i tužilaštva. A kada to učini bivši ministar pravde, onda se postavlja pitanje kvaliteta predlagača, dakle, kako neko jednom hoće da poštuje Ustav, a drugi put neće da poštuje Ustav. Shvatate? Da bi potpuno bio u amandmanu, pitam vas, kada je izvršni dužnik država Srbija kao što u amandmanu piše, da li se to odnosi na plaćanje grešaka, kada recimo neko protivustavno ne izabere preko 1.000 ili oko 1.000, kolege će me ispratiti ako grešim, što tužioca, što sudija? Kada nastane šteta zbog neisplaćenih ličnih dohodaka zato što oni protivustavno nisu izabrani, kad to Ustavni sud oceni, kad nastane velika šteta i kada država Srbija biva izvršni dužnik. Pitam kolege pravnike ovde, ko izvršava takvu vrstu odluka, ko nadoknađuje štetu? Poznato mi je da plaćaju građani Srbije. Dakle, greške koje počini recimo, Državno veće tužilaca, greške koje počini Visoki savet sudstva ili kako se to već zove, u kome učestvuje predlagač amandmana. Te greške rezultiraju milionima i milionima dinara, voleo bih da izvršni dužnik ne bude država Srbija, već da izvršni dužnik budu funkcioneri koji su doprineli takvom protivustavnom i nezakonitom stanju i zbog čijih grešaka moraju građani države Srbije da plate štetu i na kraju oni bivaju dužnici u ime države Srbije, a ne funkcioneri koji su napravili očigledne propuste, sa čistom namerom da izbor tužilaca i sudija bude takav da nikada ne odgovaraju za svoja nedela. Hvala. Možda ste vi bili bivši ministar pravde? Kako nema veze sa amandmanom? Kako nema veze ako se neko zalaže za poštovanje Ustava, ja to podržavam. U obrazloženju amandmana predlagač se založio za poštovanje Ustava. Poštovanje Ustava podrazumeva i nezavisno pravosuđe, a to podrazumeva da osobe iz političkih stranaka ne mogu da prelaze na rad u tužilaštvo, jer se onda derogira nezavisnost pravosuđa i tužilaštva. A kada to učini bivši ministar pravde, onda se postavlja pitanje kvaliteta predlagača, dakle, kako neko jednom hoće da poštuje Ustav, a drugi put neće da poštuje Ustav. Shvatate? Da bi potpuno bio u amandmanu, pitam vas, kada je izvršni dužnik država Srbija kao što u amandmanu piše, da li se to odnosi na plaćanje grešaka, kada recimo neko protivustavno ne izabere preko 1.000 ili oko 1.000, kolege će me ispratiti ako grešim, što tužioca, što sudija? Kada nastane šteta zbog neisplaćenih ličnih dohodaka zato što oni protivustavno nisu izabrani, kad to Ustavni sud oceni, kad nastane velika šteta i kada država Srbija biva izvršni dužnik. Pitam kolege pravnike ovde, ko izvršava takvu vrstu odluka, ko nadoknađuje štetu? Poznato mi je da plaćaju građani Srbije. Dakle, greške koje počini recimo, Državno veće tužilaca, greške koje počini Visoki savet sudstva ili kako se to već zove, u kome učestvuje predlagač amandmana. Te greške rezultiraju milionima i milionima dinara, voleo bih da izvršni dužnik ne bude država Srbija, već da izvršni dužnik budu funkcioneri koji su doprineli takvom protivustavnom i nezakonitom stanju i zbog čijih grešaka moraju građani države Srbije da plate štetu i na kraju oni bivaju dužnici u ime države Srbije, a ne funkcioneri koji su napravili očigledne propuste, sa čistom namerom da izbor tužilaca i sudija bude takav da nikada ne odgovaraju za svoja nedela. Hvala.
Hvala gospodine predsedniče. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, tako vam je to, posle razvoda postoji jedan period koji je neprijatan za članove koji su bili u braku. Postraumatsko stanje. Imam čast da budem ovlašćena ispred DSS za ovu prvu tačku. Inače u okviru ove prve tačke su tri predloga zakona. Dva predloga zakona iz oblasti vodnog saobraćaja. Jedan o unutrašnjoj plovidbi, jedan zakon je praktično sporazum između Srbije i Kipra o pomorstvu i ovaj treći, odnosno da kažem najvažniji zakon, kao što ste videli danas su uglavnom sve kolege govorile o Zakonu o železnici i to zato što to jeste jedan važan sistemski zakon zato što je efikasan i dobro uređen železnički saobraćaj veliki razvojni resurs svake države, pa i Srbije. Prethodna Vlada u kojoj je takođe ministar zadužen za saobraćaj bio gospodin Mrkonjić je 2011. godine poslala Predlog zakona u Skupštinu. Tada nije obezbeđena većina da zakon bude izglasan u Skupštini. To su, rekla bih, pre svega bili neki problemi u okviru tadašnje većine, odnosno vladajuće koalicije. Ali, je to bio jedan od retkih zakonskih predloga koji nije usvojen u prethodnom sazivu. Poslanici i DSS su se nadali da ćete vi, gospodina iz ministarstva, zbog toga što je ministar isti, da ćete iskoristiti tu priliku da napravite više promena u tom zakonu koji je i tada bio loš. Vi ste i sami rekli da je negde oko 5% zakona tadašnjeg izmenjeno. Dakle, to je praktično taj isti zakon koji jeste loš. Odnosno, da budem preciznija, ovo bi u stvari bio jedan jako dobar zakon da se on odnosi na železnice Francuske i da našim prugama posluje i da imamo TŽV i da smo mi Francuski parlament. Međutim to nije situacija, mi živimo u Srbiji i ovo se odnosi na srpske železnice. Mogu još da pohvalim sve vas koji ste učestvovali u gradnji ovih direktiva EU da ste to toliko dobro uradili da kad čovek pročita ovaj zakon prosto smatra da je Srbija već nekih deset godina u EU. Kada se neki zakon radi, kada se na njemu radi onda uvek morate da pođete od dve stvari. Prva stvar je kakvu situaciju i stanje imate trenutno u toj oblasti. Drugo, šta želite da unapredite i na koji način to hoćete da uradite. Malo pre je ministar rekao da kada je u pitanju železnica i železnički saobraćaj u Srbiji, ja ga citiram, on je rekao da smo mi na nuli i da mi moramo da izvlačimo sistem iz pepela. Dakle, vi ste dali možda najbolji opis u kakvo se stanju danas nalazi železnički sistem, odnosno sistem železnica. Malo je nezgodno kada govorite posle svih ovlašćenih predlagača zato što onda rizikujete da ponavljate neke stvari, izvinjavam se kolegama i gledaocima ako neko prati ovaj prenos. Dakle, u kakvoj je stanju železnička infrastruktura? Vi ste sami rekli, a zna se i podatak, recimo, da na nekih dvesta kilometara pruga u Srbiji postoji gde vozovi ne smeju da se kreću brže od nekih 20 do 30 kilometara. Zatim, je bilo puno reči o tome kako nam funkcioniše preduzeće koje je zaduženo i bavi se organizacijom železničkog saobraćaja, to je sada a.d. društvo i kakva je situacija. Takva da svake godine iz budžeta se izdvajaju ogromna sredstva, mi ih zovemo subvencijama, valjda je to nekako lakše. Te su se subvencije uglavnom koristile za isplatu plata, dakle, jako malo sredstava je išlo i ulagalo se u infrastrukturu. Obim prevoza robe i putnika je veoma mali i u poređenju sa nekim drugim zemljama, recimo, tu se nekako nameće da se uporedi sa Slovačkom jer je to otprilike zemlja koja je iste veličine, ima otprilike isti broj stanovnika kao Srbija, da je taj obim nekih 10% manji nego što je to u drugim zemljama. Dakle, ceo sistem je loš jer se godinama nije ulagalo i godinama taj sistem posluje sa gubicima. U prošlosti, a vidimo da se i sada to dešava je bilo nekoliko različitih dela restrukturiranja "Železnica Srbije", ali još uvek nije pronađeno najbolje rešenje. Zašto sam sve ovo navela? Zato što vi u obrazloženju, a to ste i kada ste na početku govorili o ovom zakonu rekli da želite da integrišete železnički sistem u tržište transportnih usluga i da se uspešno odvija integracija srpskih železnica u železnički sistem EU. Cilj je, dakle, stvaranje uslova za pojavu konkurencije, tj. ukidanje monopola i pojavu više upravljača železničke infrastrukture i više železničkih prevoznika, kako robe, tako i putnika, pa ste vi ubeđeni da će se pojavom konkurencije doći do poboljšanja svih usluga. Dakle, "Železnice Srbije" više neće imati monopol u organizovanju saobraćaja na svojim prugama. Zakon omogućava otvaranje tržišta i postojanje konkurencije i to je u suštini dobro, ali srpske železnice u ovom trenutku nisu spremne za takvu vrstu i toliku liberalizaciju usluga i dolazak kako stranih kompanija, a ima i nekoliko i domaćih kompanija, koje su uspele da kupe lokomotivu, zaposle ljude koji su radili na železnici, ali su u penziji i tako oni postaju jako konkurentni. Šta kažu železničari? Godinama se nije ulagalo ništa, a sada takva stara i spora železnica treba da se takmiči za poslove i usluge na tržištu. Zato mi smatramo da je ovo konkretno rešenje. Dakle, u ovom zakonu ima nekih jako dobrih rešenja koja su i morala biti doneta već i sada, ali ova, da kažem, ovakva liberalizacija tržišta će biti verovatno pogubna po "Železnice Srbije", ili taj njihov deo, koji se zove deo društva, a to je Kargo Srbije, pitanje je kako će oni biti konkurentni. Imate iskustva drugih država u Evropi koje sada već imaju jako razvijene sisteme železnice, pa su oni sačekali da srede stanje u svojoj kući, pa su onda tek izašli na tržište. Onda se postavlja pitanje – čemu ova žurba i šta će nama jedan ovakav ultraevropski zakon kada je ovo u pitanju? Dakle, ponavljam ima dobrih rešenja, ali kada je ovo u pitanju mi tu stavljamo veliku zamerku. Hvala. Hvala gospodine predsedniče. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, tako vam je to, posle razvoda postoji jedan period koji je neprijatan za članove koji su bili u braku. Postraumatsko stanje. Imam čast da budem ovlašćena ispred DSS za ovu prvu tačku. Inače u okviru ove prve tačke su tri predloga zakona. Dva predloga zakona iz oblasti vodnog saobraćaja. Jedan o unutrašnjoj plovidbi, jedan zakon je praktično sporazum između Srbije i Kipra o pomorstvu i ovaj treći, odnosno da kažem najvažniji zakon, kao što ste videli danas su uglavnom sve kolege govorile o Zakonu o železnici i to zato što to jeste jedan važan sistemski zakon zato što je efikasan i dobro uređen železnički saobraćaj veliki razvojni resurs svake države, pa i Srbije. Prethodna Vlada u kojoj je takođe ministar zadužen za saobraćaj bio gospodin Mrkonjić je 2011. godine poslala Predlog zakona u Skupštinu. Tada nije obezbeđena većina da zakon bude izglasan u Skupštini. To su, rekla bih, pre svega bili neki problemi u okviru tadašnje većine, odnosno vladajuće koalicije. Ali, je to bio jedan od retkih zakonskih predloga koji nije usvojen u prethodnom sazivu. Poslanici i DSS su se nadali da ćete vi, gospodina iz ministarstva, zbog toga što je ministar isti, da ćete iskoristiti tu priliku da napravite više promena u tom zakonu koji je i tada bio loš. Vi ste i sami rekli da je negde oko 5% zakona tadašnjeg izmenjeno. Dakle, to je praktično taj isti zakon koji jeste loš. Odnosno, da budem preciznija, ovo bi u stvari bio jedan jako dobar zakon da se on odnosi na železnice Francuske i da našim prugama posluje i da imamo TŽV i da smo mi Francuski parlament. Međutim to nije situacija, mi živimo u Srbiji i ovo se odnosi na srpske železnice. Mogu još da pohvalim sve vas koji ste učestvovali u gradnji ovih direktiva EU da ste to toliko dobro uradili da kad čovek pročita ovaj zakon prosto smatra da je Srbija već nekih deset godina u EU. Kada se neki zakon radi, kada se na njemu radi onda uvek morate da pođete od dve stvari. Prva stvar je kakvu situaciju i stanje imate trenutno u toj oblasti. Drugo, šta želite da unapredite i na koji način to hoćete da uradite. Malo pre je ministar rekao da kada je u pitanju železnica i železnički saobraćaj u Srbiji, ja ga citiram, on je rekao da smo mi na nuli i da mi moramo da izvlačimo sistem iz pepela. Dakle, vi ste dali možda najbolji opis u kakvo se stanju danas nalazi železnički sistem, odnosno sistem železnica. Malo je nezgodno kada govorite posle svih ovlašćenih predlagača zato što onda rizikujete da ponavljate neke stvari, izvinjavam se kolegama i gledaocima ako neko prati ovaj prenos. Dakle, u kakvoj je stanju železnička infrastruktura? Vi ste sami rekli, a zna se i podatak, recimo, da na nekih dvesta kilometara pruga u Srbiji postoji gde vozovi ne smeju da se kreću brže od nekih 20 do 30 kilometara. Zatim, je bilo puno reči o tome kako nam funkcioniše preduzeće koje je zaduženo i bavi se organizacijom železničkog saobraćaja, to je sada a.d. društvo i kakva je situacija. Takva da svake godine iz budžeta se izdvajaju ogromna sredstva, mi ih zovemo subvencijama, valjda je to nekako lakše. Te su se subvencije uglavnom koristile za isplatu plata, dakle, jako malo sredstava je išlo i ulagalo se u infrastrukturu. Obim prevoza robe i putnika je veoma mali i u poređenju sa nekim drugim zemljama, recimo, tu se nekako nameće da se uporedi sa Slovačkom jer je to otprilike zemlja koja je iste veličine, ima otprilike isti broj stanovnika kao Srbija, da je taj obim nekih 10% manji nego što je to u drugim zemljama. Dakle, ceo sistem je loš jer se godinama nije ulagalo i godinama taj sistem posluje sa gubicima. U prošlosti, a vidimo da se i sada to dešava je bilo nekoliko različitih dela restrukturiranja "Železnica Srbije", ali još uvek nije pronađeno najbolje rešenje. Zašto sam sve ovo navela? Zato što vi u obrazloženju, a to ste i kada ste na početku govorili o ovom zakonu rekli da želite da integrišete železnički sistem u tržište transportnih usluga i da se uspešno odvija integracija srpskih železnica u železnički sistem EU. Cilj je, dakle, stvaranje uslova za pojavu konkurencije, tj. ukidanje monopola i pojavu više upravljača železničke infrastrukture i više železničkih prevoznika, kako robe, tako i putnika, pa ste vi ubeđeni da će se pojavom konkurencije doći do poboljšanja svih usluga. Dakle, "Železnice Srbije" više neće imati monopol u organizovanju saobraćaja na svojim prugama. Zakon omogućava otvaranje tržišta i postojanje konkurencije i to je u suštini dobro, ali srpske železnice u ovom trenutku nisu spremne za takvu vrstu i toliku liberalizaciju usluga i dolazak kako stranih kompanija, a ima i nekoliko i domaćih kompanija, koje su uspele da kupe lokomotivu, zaposle ljude koji su radili na železnici, ali su u penziji i tako oni postaju jako konkurentni. Šta kažu železničari? Godinama se nije ulagalo ništa, a sada takva stara i spora železnica treba da se takmiči za poslove i usluge na tržištu. Zato mi smatramo da je ovo konkretno rešenje. Dakle, u ovom zakonu ima nekih jako dobrih rešenja koja su i morala biti doneta već i sada, ali ova, da kažem, ovakva liberalizacija tržišta će biti verovatno pogubna po "Železnice Srbije", ili taj njihov deo, koji se zove deo društva, a to je Kargo Srbije, pitanje je kako će oni biti konkurentni. Imate iskustva drugih država u Evropi koje sada već imaju jako razvijene sisteme železnice, pa su oni sačekali da srede stanje u svojoj kući, pa su onda tek izašli na tržište. Onda se postavlja pitanje – čemu ova žurba i šta će nama jedan ovakav ultraevropski zakon kada je ovo u pitanju? Dakle, ponavljam ima dobrih rešenja, ali kada je ovo u pitanju mi tu stavljamo veliku zamerku. Hvala.
Reč ima gospodin Dereta.
Gospodine Rističeviću, vi ste koristili reči iz ovog amandmana, ali ja i dalje nisam shvatio kakve to veze ima sa tim amandmanom. Izvolite, gospodine Đurišiću, vi ste po Poslovniku. Gospodine Rističeviću, vi ste koristili reči iz ovog amandmana, ali ja i dalje nisam shvatio kakve to veze ima sa tim amandmanom. Izvolite, gospodine Đurišiću, vi ste po Poslovniku.
Narodni poslanik Zoran Anđelković. Izvolite. Narodni poslanik Zoran Anđelković. Izvolite.
Mislim da nema nauke koja može da reši pitanje koke i jajeta, pa ne možemo ni mi ovde sasvim sigurno. Ono što bih hteo da kažem jeste da se ne može reforma sprovoditi ako se ne promeni institucija. Promenjen je ministar, ali ja moram da kažem da je Ministarstvo ostalo jednako zatvoreno za bilo kakvu ideju o promenama. A budžetom, kako je predviđeno, oni koji treba da iniciraju to, Zavod za razvoj obrazovanja i vaspitanja, Zavod za kontrolu kvaliteta, su opet u drugom planu. Dakle, mi nećemo da merimo znanje koje dajemo, nećemo da ga na pravi način ocenjujemo. Mi imamo, naravno, pitanje plata, o tome se govorilo već ovde za nastavno osoblje itd, ali to sve zapravo zapostavlja ono što jeste cilj obrazovanja. A to je obrazovanje mladih, kvalifikovanih kadrova koji su dovoljno fleksibilni u svom znanju, koji znaju da prepoznaju, koji znaju nove tehnologije, koji se mogu brzo prilagođavati brzim promenama koje mi moramo sprovesti. Ja znam da reforma obrazovanja nije moguća za godinu dana ni za dve godine, ali se mora početi. U ovom budžetu nema nijedne stavke, osim tih četiri milijarde za nauku, uslovno rečeno, koja zaista kaže – ovo je naš prioritet. Dajte da menjamo obrazovanje da bi neko uopšte morao da koristi te četiri milijarde o kojima vi govorite i pokrene privredu. Ja negde ipak mislim da je znanje to što pokreće privredu, a ne privreda da treba da utiče na znanje u tom smislu. Hvala.
Poštovani predsedavajući, smatram da je prethodni govornik povredio član 107. Poslovnika, gde kaže da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste pokušali da skrenete pažnju, ali niste do kraja primenili sve što vam Poslovnik daje. Smatram da ste morali da primenite Poslovnik i da ne dozvolite ovakvo obraćanje koje je bilo potpuno van dnevnog reda i služilo je jedino da uvredi drugog kolegu poslanika. Možemo mi da govorimo ovde politički i da se slažemo i ne slažemo, da govorimo šta odluke bilo koga od nas u nekom vremenu imaju za posledicu, da li će te odluke i na koji način plaćati građani Srbije. Ja mogu da kažem, da nažalost, odluke koje ova vlada donosi poslednjih nekoliko meseci će skupo platiti građani Srbije, plaćaće godinama unazad. Poštovani predsedavajući, smatram da je prethodni govornik povredio član 107. Poslovnika, gde kaže da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste pokušali da skrenete pažnju, ali niste do kraja primenili sve što vam Poslovnik daje. Smatram da ste morali da primenite Poslovnik i da ne dozvolite ovakvo obraćanje koje je bilo potpuno van dnevnog reda i služilo je jedino da uvredi drugog kolegu poslanika. Možemo mi da govorimo ovde politički i da se slažemo i ne slažemo, da govorimo šta odluke bilo koga od nas u nekom vremenu imaju za posledicu, da li će te odluke i na koji način plaćati građani Srbije. Ja mogu da kažem, da nažalost, odluke koje ova vlada donosi poslednjih nekoliko meseci će skupo platiti građani Srbije, plaćaće godinama unazad.
Hvala gospodine predsedniče, gospodine ministre, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržava i pozdravlja napore koje ste uložili vi i vaši saradnici da se dođe do ovog zakona i u ovoj fazi kada računamo na osnovu rasprave koja je ovde bila danas, jasno da će biti usvojen. Naravno, bilo bi dobro da je i pre dve godine ovaj zakon usvojen, kada je bio u proceduri, znamo zbog čega nije usvojen, ali mislim bilo bi dobro i da bi to ubrzalo sasvim sigurno i dalje reforme na železnicama. Ali, što bi rekli, sada je izuzetno važno da se krene u primeni ovog zakona, a sam zakon u svakom slučaju stvara više mogućnosti koje su izuzetno važne i za državu Srbiju, a ne samo za "Železnicu Srbije" i za građane Srbije. Jedno je od tih poboljšanja efikasnost "Železnica Srbije", a naravno kada je reč o javnim preduzećima i kada je reč o akcionarskim društvima koja su u vlasništvu države, tu se stalno vodi rasprava o tome, o efikasnosti, ali da bi mi uopšte raspravljali da li je jedno preduzeće efikasno, ili nije efikasno, moraju se stvoriti uslovi tržišta. Tačnije rečeno, moraju da se stvore uslovi konkurentnosti, da imamo u toj oblasti i druga preduzeća, kako bi moglo da se prave upoređenja u tome. Ovaj zakon upravo to stvara. On stvara uslove za stvaranje i novih železničkih preduzeća, novih železničkih uprava koje će preuzeti robu, preuzeti putnike, a na taj način mi možemo odmah da raspravljamo da li je železnica efikasnija, kada kažem železnica, mislim na ovo akcionarsko društvo – državnu železnicu, da li je efikasna, nije efikasna, da li treba više sredstava ili ne, kako bi mogli da razvijamo na jedan bolji način železnicu u celini, kad kažem železnicu Srbije. Naravno, zakon stvara i otvorio je, ili stvorio pretpostavke za usklađivanje sa svim evropskim direktivama, o kojima je i ministar Mrkonjić malopre govorio. Razne reforme u železnica Evrope traju 30 godina. Nigde nije sjajna situacija sa železnicom, samo je pitanje koliko je ekonomska snaga jedne zemlje i koliko se i na koji način je onda stanje u železnici. U krajnjem slučaju, najčešće se može praviti paralela između ekonomske snage jedne zemlje i ekonomske snage železnice na toj teritoriji. Ovde sam čuo razne stavove o tome kako se mnogo ulaže u železnicu, a ništa se nije uradilo, itd. Mislim da je to više nepoznavanje podataka, kako je to negde drugde, uzmimo u susedstvu, poslednjih petnaestak godina u hrvatske železnice ulaže država 650 miliona evra, a imaju 1.000 kilometara manje pruge nego Srbija, austrijske železnice ulažu godišnje četiri milijarde. Milijardu, obavezan javni prevoz, što se sada uvodi ovim zakonom, preko dve milijarde i 400 u nove pruge, 600 miliona u rekonstrukciju postojećih pruga. Baš zbog toga što ovaj zakon faktički stvara obavezu da se završi reforma na "Železnici Srbije" i da se infrastruktura "Železnice Srbije" odvoji, mislim da je to izuzetno važno kako za železnice, tako za građane i Vladu Srbije. Kada je reč o građanima, o poreskim obveznicima, važno je da oni vide za šta se daju pare i gde se daju pare. Jer, kada mi kažemo dato je toliko za železnicu, niko ne zna koliko je dato u stvari za pruge, za rekonstrukciju pruga, a koliko je dato za obavezan javni prevoz i za održavanje javnog prevoza. Kada kažemo 100 miliona, 100 miliona je velika para kada se donese ovde u budžet Republike Srbije da se da "Železnicama Srbije" za godinu dana. Ali, 100 miliona, 100 miliona je30 kilometara, 20i nešto kilometara pruge da se naprave. Prema tome, kada bi se tih 100 miliona uložilo samo u infrastrukturu, onda ne bi ostalo ni da funkcioniše železnice. Znate, uvek je mnogo. Ovako će se jasno, kada se infrastruktura odvoji kao posebno preduzeće u okviru holdinga, jasno videti onoliko koliko država može da ulaže pare u razvoj infrastrukture na železnici, to će biti za infrastrukturu. Građani će videti da se tu popravljaju ili prave pruge i ubrzava saobraćaj, ali onoliko koliko može država da izdvoji za jedan obavezan javni prevoz, onda će kontrolisati da li mi imamo dobar prevoz ili ne. Sada kada se kritikuje železnica da ide sporo, pa se kaže – vozovi nikakvi. Nije pitanje vozova. Ide sporo pruga, a ne voz. Voz i postojeći može da ide 120 kilometara na sat, nego je stvar pruge. Čuo sam malopre gospodina koji je govorio o tome, to nije zakon, izvinjavam se gospodinu Mrkonjiću, pošto je on pomenuo Dinkića, Đinđića, pa nisam razumeo Duška zašto se bunio? Ja sam gospodina Mrkonjića zatekao, kod gospodina Dinkića, Đinđića 27. decembra 2012. godine, ako se ne varam, bio je tu gospodin Lale Sekulić, bio je Todor, u stvari 2002. godine, pa jeste, tada smo pričali o formiranju zajedničke vlade, a vi ste pričali o prugama, pa da više ja posvedočim da je istina, da ne bude da nije, a on je mlad pa ne zna, on nije nikada razgovarao sa čovekom… Hvala gospodine predsedniče, gospodine ministre, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržava i pozdravlja napore koje ste uložili vi i vaši saradnici da se dođe do ovog zakona i u ovoj fazi kada računamo na osnovu rasprave koja je ovde bila danas, jasno da će biti usvojen. Naravno, bilo bi dobro da je i pre dve godine ovaj zakon usvojen, kada je bio u proceduri, znamo zbog čega nije usvojen, ali mislim bilo bi dobro i da bi to ubrzalo sasvim sigurno i dalje reforme na železnicama. Ali, što bi rekli, sada je izuzetno važno da se krene u primeni ovog zakona, a sam zakon u svakom slučaju stvara više mogućnosti koje su izuzetno važne i za državu Srbiju, a ne samo za "Železnicu Srbije" i za građane Srbije. Jedno je od tih poboljšanja efikasnost "Železnica Srbije", a naravno kada je reč o javnim preduzećima i kada je reč o akcionarskim društvima koja su u vlasništvu države, tu se stalno vodi rasprava o tome, o efikasnosti, ali da bi mi uopšte raspravljali da li je jedno preduzeće efikasno, ili nije efikasno, moraju se stvoriti uslovi tržišta. Tačnije rečeno, moraju da se stvore uslovi konkurentnosti, da imamo u toj oblasti i druga preduzeća, kako bi moglo da se prave upoređenja u tome. Ovaj zakon upravo to stvara. On stvara uslove za stvaranje i novih železničkih preduzeća, novih železničkih uprava koje će preuzeti robu, preuzeti putnike, a na taj način mi možemo odmah da raspravljamo da li je železnica efikasnija, kada kažem železnica, mislim na ovo akcionarsko društvo – državnu železnicu, da li je efikasna, nije efikasna, da li treba više sredstava ili ne, kako bi mogli da razvijamo na jedan bolji način železnicu u celini, kad kažem železnicu Srbije. Naravno, zakon stvara i otvorio je, ili stvorio pretpostavke za usklađivanje sa svim evropskim direktivama, o kojima je i ministar Mrkonjić malopre govorio. Razne reforme u železnica Evrope traju 30 godina. Nigde nije sjajna situacija sa železnicom, samo je pitanje koliko je ekonomska snaga jedne zemlje i koliko se i na koji način je onda stanje u železnici. U krajnjem slučaju, najčešće se može praviti paralela između ekonomske snage jedne zemlje i ekonomske snage železnice na toj teritoriji. Ovde sam čuo razne stavove o tome kako se mnogo ulaže u železnicu, a ništa se nije uradilo, itd. Mislim da je to više nepoznavanje podataka, kako je to negde drugde, uzmimo u susedstvu, poslednjih petnaestak godina u hrvatske železnice ulaže država 650 miliona evra, a imaju 1.000 kilometara manje pruge nego Srbija, austrijske železnice ulažu godišnje četiri milijarde. Milijardu, obavezan javni prevoz, što se sada uvodi ovim zakonom, preko dve milijarde i 400 u nove pruge, 600 miliona u rekonstrukciju postojećih pruga. Baš zbog toga što ovaj zakon faktički stvara obavezu da se završi reforma na "Železnici Srbije" i da se infrastruktura "Železnice Srbije" odvoji, mislim da je to izuzetno važno kako za železnice, tako za građane i Vladu Srbije. Kada je reč o građanima, o poreskim obveznicima, važno je da oni vide za šta se daju pare i gde se daju pare. Jer, kada mi kažemo dato je toliko za železnicu, niko ne zna koliko je dato u stvari za pruge, za rekonstrukciju pruga, a koliko je dato za obavezan javni prevoz i za održavanje javnog prevoza. Kada kažemo 100 miliona, 100 miliona je velika para kada se donese ovde u budžet Republike Srbije da se da "Železnicama Srbije" za godinu dana. Ali, 100 miliona, 100 miliona je30 kilometara, 20i nešto kilometara pruge da se naprave. Prema tome, kada bi se tih 100 miliona uložilo samo u infrastrukturu, onda ne bi ostalo ni da funkcioniše železnice. Znate, uvek je mnogo. Ovako će se jasno, kada se infrastruktura odvoji kao posebno preduzeće u okviru holdinga, jasno videti onoliko koliko država može da ulaže pare u razvoj infrastrukture na železnici, to će biti za infrastrukturu. Građani će videti da se tu popravljaju ili prave pruge i ubrzava saobraćaj, ali onoliko koliko može država da izdvoji za jedan obavezan javni prevoz, onda će kontrolisati da li mi imamo dobar prevoz ili ne. Sada kada se kritikuje železnica da ide sporo, pa se kaže – vozovi nikakvi. Nije pitanje vozova. Ide sporo pruga, a ne voz. Voz i postojeći može da ide 120 kilometara na sat, nego je stvar pruge. Čuo sam malopre gospodina koji je govorio o tome, to nije zakon, izvinjavam se gospodinu Mrkonjiću, pošto je on pomenuo Dinkića, Đinđića, pa nisam razumeo Duška zašto se bunio? Ja sam gospodina Mrkonjića zatekao, kod gospodina Dinkića, Đinđića 27. decembra 2012. godine, ako se ne varam, bio je tu gospodin Lale Sekulić, bio je Todor, u stvari 2002. godine, pa jeste, tada smo pričali o formiranju zajedničke vlade, a vi ste pričali o prugama, pa da više ja posvedočim da je istina, da ne bude da nije, a on je mlad pa ne zna, on nije nikada razgovarao sa čovekom…
Reč ima narodni poslanik Mileta Poskurica. MILETA POSKURICA: Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo, gospodo ministri, u ime SNS želim da se osvrnem na nekoliko stavki. Na dva razdela tačnije, Ministarstvo prosvete i nauke i Ministarstvo zdravlja. Pre nego što krenem na te segmente koji mislim da su mi u zoni od interesa, da bi nešto više o njima mogao da doprinesem u raspravi, osvrnuo bi se na ovu globalnu tabelu rashoda iz budžeta koja je vrlo simpatična i budući da se radi o hiljadu milijardi ona jako može govoriti o tome da samo jedan promil ovih rashoda, za one koji su potencijalno zainteresovani da u njega uđu, znači milijardu dinara. Dakle veoma veliki interes je za one koje treba namiriti buterom. Činjenica je da gotovo dve trećine budžeta ide na razna socijalna davanja, plate i transferna sredstva, više od toga, skoro više od dve trećine. Sasvim je razumljivo da treba obratiti pažnju da one koji su dobili budžetska sredstava s njima treba i da pravilno raspolažu. U delu opšte priče, hteo bih da postavim pitanje, možda proizvedem potrebnu za komentarom, a u vezi sa činjenicom o tome kako su transferna sredstva donirana različitim gradovima. Naravno, postoje zakonski kriterijumi. Moj upit je da li su možda pravilno odvagani, jer zakon nije toliko dugo na snazi, možda drugi put u budžetu donosimo takve odluke, uz činjenicu da je, recimo, Kragujevac prošao kako je prošao. To je grad kome pripadam. Ići ću malo lokalpatriotski, a to po pravilu Skupština ne bi trebala da radi, nego da na kompletnoj teritoriji pokriva obaveze i jednakost učesnika u participaciji u budžetu. Sa jedne strane, u poređenju sa mnogo manje gradova, da li je on u kategoriji, drugoj, trećoj, prvoj, da li to zato što „Fijat“, gde 2.500 ljudi radi… To je 1% od ukupnog broja stanovnika. Toliko vuče naviše grad da dobija tako mala transferna sredstva. To je bitno pitanje i za Kosjerić. Da li je ta statistika, koja se primenjuje u proceni prihodovanja sa te teritorije, te opštine, dobila samo 43 miliona po ovom predlogu. Zaista mala sredstva. Jeste da „Titan“ vuče, srazmerno broju zaposlenih i po tome koliku ko ima platu, velike prihode, ali to je ipak mali broj ljudi koji radi u odnosu na celu opštinu. Da li ta statistička obrada Republičkog zavoda za statistiku ili Ministarstva finansija ili nešto drugo ili nešto između treba da pomogne da se možda na pravilniji način odvaga, jer je teško razumeti da je Novi Sad manje razvijen od Kragujevca, a ima duplo veća sredstva, a da je toliko Aleksinac ispod svih kriterijuma, ili, recimo, Kruševac ima veća sredstva nego Kragujevac u ovoj distribuciji? Nije „Fijat“ doneo toliko novih radnih mesta, a izazvao je odlukama gradske uprave da se za narednih 10 godina iz budžeta mnogi budžetski prilivi eliminišu, da se učini povoljnim ambijent za finansiranje i za dovođenje stranoga partnera. Dakle, mislim da oko toga treba razmisliti. Ne mislim da je bilo tehničke greške pri radu, mislim da je to nemoguće, ali da li su kriterijumi validni. Konačno, sve treba proveravati, pa zašto ne i kriterijume zakona. Inače, naučili smo da menjamo ono što ne funkcioniše. Prešao bih na Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Dobili su ove godine više, nego prošle godine, oko 188 milijardi dinara. Raspodeljeno je na klasične budžetske korisnike. Ono što bih možda u ovom delu, uređenje, nadzor obrazovnog sistema i ostalog, hteo da kažem jeste da je jako bitno da se tu zaista sprovodi kontrola onoga što se po različitim pozicijama troši, pre svega kroz različite projekte i različite programe. To se odnosi i na ovo i na Ministarstvo zdravlja. Osnovno obrazovanje 75, skoro 76 milijardi dinara, a od toga 2-3 milijarde ide na predškolsko i zaista pokriva dobar deo značajnih investicija. Značajno su povećana sredstva za usavršavanje, stručno usavršavanje zaposlenih. Valjda to govori o pokušaju da se ide u kvalitetniji način obrazovanja, doprinosi kvalitetu, značajno su data sredstva za takmičenje učenika, poboljšana su sredstva ili povećana su sredstva koja se opredeljuju za izgradnju, za infrastrukturu škola i za pomoć. Kod srednjeg obrazovanja, sredstva su viša nego što su bila, oko milijarde je ukupno namenjeno za ovu godinu. Značajno je dato za takmičenja učenika, a možda treba postaviti pitanje, skoro 16 miliona ide sa te pozicije na rad sa talentovanim, darovitim učenicima, da li se zaista angažuju ustanove i proprati tok novca za one koji su dužni da toj deci pomognu, da iskažu svoj dar i talenat? Nije u pogledu opšte razdela, kada se govori na početku ovog sektora, kako je upisano u budžetu… Nije ispravna činjenica da se recimo tako važna institucija kao što je Vinča ne može uključiti u instituciju koja će koristiti za promociju nauke. Možda neko tamo može nešto da uradi. Zašto smo se u strategiji opredeli za pravljenje centra za promociju nauke, kad će, kako je to projektovano, blizu 40 miliona evra koštati da se napravi to kosmičko čudo i onda opremi? Zar nismo u građevinskom smislu mogli da izmestimo centar, ako želimo da deluje integrativno za celu Srbiju, a ne svaki grad za sebe da promoviše nauku, da to uradimo u mnogo praznih prostorija koje postoje u prostoru, koje već postoje, koje možda nije do kraja uslovan, ali da se popravi, da se uradi. Kada govorimo o samoj Vinči, ne vidim, osim projektnog finansiranja, da li se dovoljno vodi računa o toj visokoobrazovnoj i naučnoj instituciji koja neguje zaista sofisticiran kadar? Koliko je javnosti poznato, tamo postoji problem i da se uspostavi i konkretna uprava, da se uspostavi direktor. Da li ima najbolje ili dovoljno dobre saradnje sa predsednikom Upravnog odbora i Naučnim većem, dakle, dve institucije koje rukovode sudbinom nastavnika i zaposlenih i naučnika koji tamo rade? Bilo je govora o projektu koji se ticao Vinče, da je trebalo taj program koji se ticao Tesle i akceleratora pretvoriti, preimenovati, na drugi način preformulisati. To je bio snažan osnov za održavanje i fundamentalnih i za održavanje, naravno, istraživanja koja imaju pragmatičnu, praktičnu primenu u zdravstvu, u dijagnostici i u lečenju. Naravno, naučnoistraživački segment, on je sigurno vredeo reda veličina koliko ćemo dati da samo napravimo to čudo na Novom Beogradu, u kome će opet doći deca da nauče, da razumeju da je lepo baviti se naukom. Oni tu neće moći da sprovode naučne eksperimente. Imaju gde da rade, konačno, u Srbiji i na tom planu. Kod srednjeg obrazovanja, hteo bih da eventualno pohvalim činjenicu da se dosta mislilo o tom studentskom standardu, učeničkom, o njihovim domovima, o tome da se unapređuje infrastruktura, ali i da donekle postavim upit – a, šta s tim u vezi kada je reč o studentskom standardu? To su, naravno, duplo veća sredstva. Radi javnosti, kada saberete studentski i učenički standard, to je taman toliko koliko celo Ministarstvo zdravlja dobija, oko 12, 13 milijardi. Da li će zaista ta deca dobiti od tog istog ministarstva pravo na osiguranje i ti studenti na lečenje, zdravstveno osiguranje itd? Koristiće ta prava po tom osnovu. Otišlo je toliko. Ali, zašto postavljam upit? Sasvim je to lepo kada ovde piše da će se poboljšati kvalitet ishrane, uslovi smeštaja, da će se ići u renoviranja. Da li će oni koji prate iz ministarstva realizaciju sredstava moći da budu zainteresovani do kraja, da provere da li su u tom času sredstva koja idu možda korišćena i za otvaranje nekakvih drugih ispostava? Da li ti studentski centri, ustanove studentskog standarda otvaraju svoje ćerka ćerije, svoje ćerka ispostave po fakultetima, bolnicama i onda bez konkursa ulaze u tržište, jer su, sklapajući interni ugovor sa ustanovom koja se takođe budžetski finansira? Hteo bih da unutar Ministarstva zdravlja postavim pitanje, kod projekata koje ne mogu da osporim da treba da postoje, generalna primedba da li unutar projekata koji postoje u Ministarstvu zdravlja možemo neka prebaciti sa direktnog projektnog finansiranja iz Ministarstva zdravlja na Institut „Batut“, posebno zato što on ima kadar koji to može da uradi? Teme koje on, informacije koje treba da dobije, tako što će radne grupe napraviti projekte, recimo, hronične, bubrežne insuficijencije, dijagnostike, učestalosti, projekat učestalosti dijabetes melitusa, projekte učestalosti reumatizma, projekte učestalosti ovoga ili onoga. Da li to sve treba staviti instituciji koja je funkcionalno, operativno moćna i kompetentna, jer ima svoje ispostave u svim regionima u Srbiji i ogromna sredstva, blizu 900 milijardi „Batut“ i ostale ustanove za javno zdravlje u Srbiji dele, da obave ta statistička istraživanja, da se ne ide na projektno finansiranje? Mnogo projekata unutar zdravstva je započeto. Neki su čak i duplicirani, a neki i potpuno nejasni, ad hok stvoreni, kao recimo prevencija bolesti zapadnog Nila, prevencija infekcija koje se dobijaju u formi krpeljske groznice. Dakle, kako se dosetio, koliko je ko bio blizak ministarstvu da ostvari uticaj, da njegova ili grupica tih ljudi progura projekat na projektno finansiranje. Nije, naravno, sve reč o velikim sredstvima, nekih milion, milion i po, dva, negde osam, 10, 12 ili 13 miliona. Kruna svega je da se u mnoge od tih projekata uključuje i „Batut“, uključuju se njegovi stručnjaci, negde zajedno i ljudi iz Ministarstva zdravlja, da bi izvršili kontrolu nad tim kako se taj projekat sprovodi. Mi nismo svesni, neki projekti iz nauke, davno je bilo opredeljeno 17 miliona evra da se IT tehnologija računarima opremi, Srbija opremi škole i svuda gde je potrebno. Kako se taj projekat završio? Koliko je propraćen? Da li su baš sve pare upotrebljene za to? Treba li te iste upite da otvaramo i kod ovih, uslovno rečeno, sitnih ili krupnih objekata o kojima danas u Srbiji treba da govorimo? U praktičnoj primeni, mnogi od projekata koji se realizuju znače za lekara praktičara jedan papir formata A4, na kome su postavljena pitanja, manje ili više suvisla, na bazi čega lekar opšte prakse ide i proverava da li dotični pacijent ima tu i tu bolest. Jesmo li grešni prema ostalim bolestima? Hajde da uzmemo registar bolesti, da uzmemo šifrarnik i da za svaku bolest napravimo neki specifični vodič za prepoznavanje. Kad se to prepozna, to je tzv. skrining, pozivaju ljude po biračkim spiskovima. Da li onda taj dil sistem koji imamo nas vodi da idemo i dalje u nekakav neobičan način trošenja para? To nije pitanje za ovu garnituru koja ovde sedi. To je pitanje za inovativnost, inovativno delovanje Ministarstva zdravlja. Jedan od tih programa je, recimo, direktna observa tuberkuloze, lečenje tog poremećaja. U razgovoru sa kolegama koji se time bave, taj doc program podrazumeva izmarajuće česte sastanke lekara praktičara, stručnjaka, sekundarne i tercijarne zdravstvene zaštite, koji idu da slušaju o tuberkulozi, nešto što su položili, što znaju po opisu svoje svakodnevne delatnosti. Kada pogledate da li se troškovi lečenja, kako je to po tom tzv. programu svetske zdravstvene to predviđeno, ko to snosi? Snosi Fond. Ima li tuberkulostatika, lekova za drugu liniju kod rezistentnih oblika? Nema. Neće ta grupa koja vuče nekoliko desetina miliona evra u svom projektu da opredeli sredstva za lečenje na Ozrenu onih koji imaju rezistentne oblike tuberkuloze. Dakle, ti projekti imaju svoje manjkavosti. Ima se utisak da su nekad pravljeni prema liku i delu grupe zainteresovanih ljudi, pa nije ni čudo da neka ugledna imena napuštaju te projekte, izlaze iz takvih projekata, a ostavljaju potrebu da se oni iz unutrašnjosti, lekari, jednostavno driluju da na takva usavršavanja idu i da iz toga nešto urade i prikažu kao inovativnu delatnost. Konačno poruka je da se razmotre particije po kojima se sredstva troše, koja je budžet namenio zdravstvu, jer onaj najvažniji deo poboljšavanja uslova i kvaliteta rada je relativno mali u ovome, a odnosi se na opremanje ustanova u sekundarnoj, tercijarnoj i ustanova na primarnom nivou zdravstvene zaštite. Kadrovska opremanja, tu treba sliti pare, a epidemiologiju, statističke podatke, dati „Batutu“ da radi i malo uozbiljiti potrebu da se svaka moguća dijagnoza provodi kroz nekakve skrining programe i dobijaju konačni epidemiološki podaci, ne znam kome se šalju, a trebalo bi da završe u „Batutu“ i da „Batut“ u svojoj beloj knjizi to prikaže za celu Srbiju, a onda po svojim ispostavama, po svojim zavodima, svaki region, svaku ambulantu, pa da svi znaju šta su radili, dokle su u tome došli i koliko je to bitno za projekciju budžeta u ovom segmentu. Zahvaljujem.
Gospodine Đurišiću, a kakve sad ima veze ovo što ste izgovorili sada sa povredom Poslovnika? Ako upozoravate nekog drugog da se pridržava Poslovnika, to treba da činite i vi. Pogotovo kao šef poslaničke grupe. Molim vas, posle upozorenja, gospodin Rističević, je koristio reči, ja imam amandman ispred sebe, koristio je reč oko izvršitelja, koristio je reči iz amandmana i ja nisam imao mogućnost da ga prekinem. To vrlo dobro znate. Njegovo je pravo na koji način može da obrazlaže zašto podržava ili osporava neki podneti amandman. Da li želite da se Skupština izjasni? (Marko Đurišić, s mesta: Ne, hvala.) Reč ima narodna poslanica Biljana Pantić Pilja. Povreda Poslovnika? (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Ne, već kao ovlašćeni.) Da, imate prednost pošto ima još prijavljenih, imate prednost kao ovlašćena. Izvolite. Gospodine Đurišiću, a kakve sad ima veze ovo što ste izgovorili sada sa povredom Poslovnika? Ako upozoravate nekog drugog da se pridržava Poslovnika, to treba da činite i vi. Pogotovo kao šef poslaničke grupe. Molim vas, posle upozorenja, gospodin Rističević, je koristio reči, ja imam amandman ispred sebe, koristio je reč oko izvršitelja, koristio je reči iz amandmana i ja nisam imao mogućnost da ga prekinem. To vrlo dobro znate. Njegovo je pravo na koji način može da obrazlaže zašto podržava ili osporava neki podneti amandman. Da li želite da se Skupština izjasni? (Marko Đurišić, s mesta: Ne, hvala.) Reč ima narodna poslanica Biljana Pantić Pilja. Povreda Poslovnika? (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Ne, već kao ovlašćeni.) Da, imate prednost pošto ima još prijavljenih, imate prednost kao ovlašćena. Izvolite.
Molim vas da se vratimo na temu. Molim vas da se vratimo na temu.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Verica Kalanović.
Samo želim da se nadovežem na ovo što je rekao moj kolega Rističević. On je govorio upravo o amandmanu koji treba odbiti i on je morao da napravi paralelu. Pričamo o reformi pravosuđa, o zakonu iz oblasti pravosuđa, tako da ne vidim gde je povredio Poslovnik. Zaista je morao da spomene reformu iz 2010. godine kojom je uništeno pravosuđe. Zato ne znam zašto se neko buni i kaže da je neko uvređen od poslanika. Ne on je pričao o reformi pravosuđa i bivšem ministru. Tako da molim vas, kolega Rističević je zaista bio u pravu. Hvala vam. Samo želim da se nadovežem na ovo što je rekao moj kolega Rističević. On je govorio upravo o amandmanu koji treba odbiti i on je morao da napravi paralelu. Pričamo o reformi pravosuđa, o zakonu iz oblasti pravosuđa, tako da ne vidim gde je povredio Poslovnik. Zaista je morao da spomene reformu iz 2010. godine kojom je uništeno pravosuđe. Zato ne znam zašto se neko buni i kaže da je neko uvređen od poslanika. Ne on je pričao o reformi pravosuđa i bivšem ministru. Tako da molim vas, kolega Rističević je zaista bio u pravu. Hvala vam.
Izvinjavam se, ali morao sam da branim ministra od nečega što je istina. Znači, samo da kažem istinu, nije bitno da se branim. Zašto mislim da je važno i sa druge strane da poreski obveznici shvate, jer znate šta, kada mi pričamo o uspešnosti jedne železnice, i o tome da li je efikasna ili nije efikasna, mi često posmatramo kao zbir dok se ne odvoji po ovom zakonu. Kada kažemo "Lasta" je uspešna kao preduzeće, "Lasta" se ne pravi pravljenjem auto-puteva, ona izađe na naplatnu rampu, plati putarinu, mislim na njihov autobus i vozi. Ovde se stvaraju uslovi u ovom zakonu upravo to da se dogodi, da i državni putnički saobraćaj na železnici kada pristupi na pruzi plati po kilometru koliko prođe po toj pruzi, ali i neki budući privatni operateri u putničkom ili teretnom saobraćaju pod istim uslovima će plaćati pristup infrastrukturi, što bi mi rekli putarinu, ili će možda neke dve-tri opštine da naprave zajedničko železničko preduzeće ili će Vojvodina da napravi, nije ni to problem. Neka AP napravi železničko preduzeće i neka dobije trase od infrastrukture, neka vozi tu pod istim uslovima, pa da vidimo da li je to uspešno ili nije uspešno, onda će se znati šta je jedno, šta je drugo, šta je efikasnost infrastrukture. Inače, moram da kažem da je Vlada Srbije i ministar Mrkonjić, zajedno sa poslovodstvom prošlim na železnici i ovim sada, mi faktički imamo pripremljeno ono što bi Vlada Srbije trebala da predloži, a proističe iz ovog programa, predstavi Nacionalni program za razvoj infrastrukture na železnici Srbije, tačnije rečeno razvoj u narednih pet godina. Imamo, vrlo jasno, tu je, kao što smo i ovde raspravljali više puta, nekoliko tih važnih projekata, a neki su već i u toku. Tu su krediti EBRD ruskih železnica, ali samo da napomenem one projekte koji su sada faktički u toku. To je most u Novom Sadu, Žeželjev most, koji je 45 miliona evra vrednosti, zatim, koji se radi, koji treba sledeće godine da bude završen most na Moravi, koji je osam, devet miliona evra, koji je ustvari preteča da se završi pruga Gilje-Ćuprija od 10,5 kilometara i elektrifikacija dvokolosečne pruge, 25 miliona evra i taj projekat se završava 2014. godine. Nabavljeno je materijala za šest deonica na Koridoru 10 u dužini od 112 kilometara, to je 30 miliona evra od EBRD, a radiće se iz ruskog kredita, znači rekonstrukcija na Koridoru 10, 112 kilometara pruge. Tu je beogradski železnički čvor koji smo ovde usvojili, verifikovali kredit od 25 miliona evra za četvrti, peti i šesti kolosek. Tu je ruski kredit od 800 miliona evra, tačnije rečeno od 920 miliona dolara, ne evra, jer 15% je učešće države i jasno je precizirano šta se gradi od toga. Bilo je ovde pitanje, koliko vozova? Sto miliona dolara vozova, to je nekih 25, 26, 27 koliko će biti u pregovorima, to je stvar pregovarača, dizel motornih vozova, sa 21 elektromotornim vozom koje je "Železnica Srbije" faktički potpisala ugovor i sledeće godine od septembra meseca svaki mesec dolaze po dva voza. Mi ćemo u narednih pet godina i sa ovim investicijama doći u poziciju da kada imamo odvojenu infrastrukturu s jedne strane, a sa druge strane jasna i precizna pravila za robni prevoz i putnički prevoz, završiti i reforme sa jedne strane, a stvoriti uslove da imamo jednu ozbiljnu i dobru železnicu. Znate, kada mi kažemo – neće narod da se vozi u vozovima; moram da vam kažem da to nije tačno. Pre toga, da mi kažemo koje je stanje, jer železnica kada je reč o popravkama, mi godišnje treba da vršimo rekonstrukciju 191 kilometar pruge. Mi smo vršili prosečno 11 kilometara i to nije sad ove godine, to je bilo i 2000, 2001, 2002, 2005, 2007. i2008. godine. Znači, svake godine 180 kilometara manje smo vršili rekonstrukcije pruge nego što smo trebali, ili da budem precizniji i pošteniji, to je tako od 1990. godine do danas. Malo je više bilo od 1990. godine, od 2000. godine nešto 17 kilometara po godini, ali izbacite, prosečno je to 11 kilometara više nego posle 2000. godine, više smo radili rekonstrukciju. Kada je reč o putničkom prevozu, da narod neće da se vozi vozom, ja moram da vam kažem, 1989. godine je prevezeno 45 miliona putnika u jednoj godini prugama Srbije. Godine 2010. je 7,5 miliona, ali ako se ovaj segment koji iz ovog zakona jasno proističe, a zato je neophodno da se i u budžetu za narednu godinu predvide sredstva obaveznog javnog prevoza i kada je reč o republici i kada je reč o gradu, pokrajini i opštinama, potpuno sam siguran da ovo što smo dobili prošle godine, a to je 16,5 miliona prevezenih putnika u odnosu na 2010. godinu kada je to bilo 7,5, gde je razlika? Razlika je "BG voz". Potpisan je ugovor sa Beogradom na jednoj relaciji Pančevački most-Batajnica, znači, mi smo u prošloj godini u Beogradu prevezli 12 miliona putnika na toj relaciji Batajnica-Pančevački most. Zamislite da imamo još jedno petnaestak vozova koji bi trebalo zajedno da grad bude zainteresovan i kupi, da imamo relaciju Rakovica-Pančevački most, Rakovica-Batajnica, potpuno sam siguran da bi već mogli sledeće godine da prevezemo u Beogradu 30-40 miliona putnika. Nije to pitanje koristi železnica samo, to je pitanje, o čemu je ovde bilo reči, ekologije, to je pitanje puteva, gradskih ulica, to je pitanje zakrečenja, to je pitanje stotina drugih prednosti ukoliko bi se tako nešto dogodilo. Zato, verujem da ukoliko bi se ovaj plan i program koji bi trebao da usvoji kada je reč o infrastrukturi ovde u parlamentu, da mi možemo da računamo da u narednom ovom periodu o kome je ministar Mrkonjić govorio 2012. godina, 2017. godina, 2017. godine "Železnice Srbije", ali govorim o putničkom saobraćaju, prevezu više od 50 miliona putnika i to vam ne govorim nerealno. Nisu to nerealne cifre. Opet da uporedim. Hrvatska železnica je prevezla 72 miliona putnika, od toga 60 miliona kada je reč o Zagrebu i okruženju, znači, kada je reč o nekoj vrsti šire gradske železnice, a ne samo sam Zagreb. Kada je reč o samim reformama, ovaj zakon faktički obezbeđuje da se završe reforme na železnici. Jedna faza je prelazak iz javnog preduzeća u akcionarsko društvo, a druga faza je što je faktički Skupština AD "Železnice Srbije" usvojila program, može sada da dođe do nekih promena i o tome je ministar govorio. Predviđeno je četiri preduzeća, jedno je infrastruktura, koje ovde zakon predviđa, drugo je putnički saobraćaj, treći je teretni i četvrto preduzeće je upravljanje imovinom železnice. To bi značilo da ukoliko odradimo posao kada je reč o narednom budžetu uz obavezan javni prevoz, da mi faktički imamo za narednu godinu finansiranje železnice ne po nekoj masi para, nego po ostvarenom poslu. Ukoliko dobijamo i neke privatne ili druge železničke uprave, jasno možemo pod istim uslovima da upoređujemo efikasnost jedne ili druge. Uostalom, za poreske obveznike je bitno da mogu da se prevezu. Za državu je valjda bitno da sa istim sredstvima može da preveze više ljudi, a da li će to prevoziti, u krajnjem slučaju da budem iskren, AD "Železnice Srbije" putnički prevoz, ili AD "Železnice Srbije" robni prevoz ili neka druga železnička uprava, to za ovaj parlament mislim da ako pričamo o konkurentnosti, ako pričamo o tržišnoj privredi nije najvažnije. Važno je da se sa 16 miliona putnika dođe na 50 miliona. Važno je da sa 41 prosečni kilometar za putnički saobraćaj brzina vozova dođemo na nekih 80-100 prosečnih kilometara na pruzi. Važno je da sa 25 kilometara prosečne brzine u teretnom saobraćaju dođemo na 60-70, da taj voz od Subotice do Dimitrovgrada može da dođe za nekih 10-12 sati, a nekad smo vozili za 10 sati od Subotice do Dimitrovgrada, kako ne bi otišao saobraćaj na Koridoru 4. Ne ide na Koridoru 4. teretni saobraćaj zato što neko nas voli ili ne voli, nego zato što je ministar o tome govorio, o problemu granica, zadržavanja dugo na granicama, zato što prosečno ide 25, pa mu ispadne lakše je tamo, ima samo jednu granicu između Bugarske i Turske, a ovde se zadržava na nekoliko graničnih prelaza, a onda voz zna da stoji 12 sati na granici zbog jedne, druge, treće, pete inspekcije. Prema tome, duboko verujem nije to lažni optimizam, duboko verujem da ovakva strategija Vlade i ministarstva može da obezbedi da u narednom peto godišnjem planu železnica bude barem iznad prosečne železnice u ovom regionu, niti neko na železnici misli da će se takmičiti sa austrijskim železnicama koje prevezu 200 miliona putnika, ali četiri milijarde godišnje potroše, niti sa nemačkim železnicama koje planiraju da od 2012. godine do 2015. godine potroše 36 milijardi evra za nove pruge i 16 za rekonstrukciju postojećih pruga, ali na ovom prostoru jugoistočne Evrope mislim da "Železnice Srbije" mogu da obezbede, da budu lider u krajnjem slučaju. Da smo mi važni ne samo za nas, kvalitet i uspešnost "Železnice Srbije", nego i za Hrvatsku i za Sloveniju govori, i o tome je bilo ovde reči, zalaganje koje je bilo i na kome je i ministar Mrkonjić, ne samo insistirao, nego radio na tome, zajedno sa ministrima iz Slovenije i Hrvatske, oko formiranja zajedničko preduzeća Koridor 10, kako bi se deo robe koji je išao na Koridor 10 od 1989. godine do 1990. godine kroz Srbiju preko Slovenije i Hrvatske, vratio na taj koridor. Da mi vratimo 30-40% robe koja je ranije išla na ovom koridoru, mi bismo sasvim sigurno imali duplo veći prihod u kargo saobraćaju nego što danas imamo. Mislim da kargo saobraćaj, tj. teretni saobraćaj, robni saobraćaj i dan danas 50% od ukupno proizvedene robe u Srbiji on proizvede. Tako je bilo uvek – onoliko koliko se bude povećavao bruto nacionalni dohodak i proizvodnja kabaste robe u Srbiji, sasvim sam siguran uz ovaj element koji je ovde takođe, uz podsticaj Vlade kada je reč o kombinovanom transportu, bude organizovana, železnica će i ubuduće voziti 50% proizvedene robe u Srbiji. Moramo više da proizvedemo da bi imali šta da vozimo. Kada je reč o ulozi Direkcije za železnice, znate, mnogo je važno, i to je jedan važan element ovog zakona, da Direkcija za železnice dobije onu pravu funkciju jednog regulatornog tela. Tačno je bilo zalaganje za više tih agencija iz EU. Ministarstvo je, u saglasnosti sa ljudima iz EU, usaglasilo da to može da radi jedna direkcija, a ne da pravimo dve, tri direkcije, te za bezbednost saobraćaja, te za jedno, te za drugo, te za treće. Stvaranjem tih uslova, da agencija bude ne neko rezervno telo Železnice Srbije, nego samostalno regulatorno telo za davanja licenci, za davanje saglasnosti, za druge operatere, duboko verujem da mi možemo i na železnici da napravimo tržište i da napravim tržišnu železnicu u meri koja ne podrazumeva da ostane bez prihoda od države kada je reč o obaveznom javnom prevozu u infrastrukturi, nego o ravnopravnosti sa drugim privrednim subjektima, sa nekim privatnim operaterom u putničkom saobraćaju koji će isto imati obavezan javni prevoz kao što ima i državna železnica, ali da u tome mislim da su železnice osposobljene. Možemo mi ovde da slušamo razne priče o tome – ima licencu, nema licencu. Nemojte da plašite ljude. U krajnjem slučaju, pogledajmo i taj 1. maj. Pogledajmo poslednjih godinu dana. Pogledajmo poslednjih pet godina. Koliko je ljudi imalo bilo kakvu nesreću na železnicama, a koliko na autoputu, na putevima širom Srbije? Železnice Srbije ako imaju jedan od važnih i najvažnijih elemenata to je borba i angažovanje za bezbednost saobraćaja. U tome mislim da postižu značajne rezultate. Lična greška ili greška nekog mašinovođe uvek može da se dogodi. To je, što bi rekli, personalna greška koja je moguća. Železnica je i dalje najbezbednije prevozno sredstvo i to će ostati. Kada bi to tako bilo, bez licence, bez dozvole, gde bi nam bio kraj? Železnica je ipak organizovan sistem. Socijalistička partija Srbije apsolutno podržava ovaj zakon. Duboko verujem da će i ministarstvo, zajedno sa Skupštinom Železnice Srbije u naredna dva-tri meseca, do septembra meseca završiti reforme, tačnije rečeno, privesti kraju ono što smo do sada usaglasili formiranjem zavisnih preduzeća i holdinga i da će se u novom zakonu o budžetu obezbediti pozicija obaveznog javnog prevoza, a ne više dotacija, da na taj način usvojimo nacionalni plan o infrastrukturi. Još jednom kažem da je on potpuno jasan. Duboko verujem da u narednom petogodišnjem periodu možemo da govorimo na jedan potpuno drugačiji način, još i afirmativniji, iako se i danas može govoriti afirmativno o železnici. Želim vam da ovaj zakon bude jednoglasno usvojen u parlamentu. Hvala. Izvinjavam se, ali morao sam da branim ministra od nečega što je istina. Znači, samo da kažem istinu, nije bitno da se branim. Zašto mislim da je važno i sa druge strane da poreski obveznici shvate, jer znate šta, kada mi pričamo o uspešnosti jedne železnice, i o tome da li je efikasna ili nije efikasna, mi često posmatramo kao zbir dok se ne odvoji po ovom zakonu. Kada kažemo "Lasta" je uspešna kao preduzeće, "Lasta" se ne pravi pravljenjem auto-puteva, ona izađe na naplatnu rampu, plati putarinu, mislim na njihov autobus i vozi. Ovde se stvaraju uslovi u ovom zakonu upravo to da se dogodi, da i državni putnički saobraćaj na železnici kada pristupi na pruzi plati po kilometru koliko prođe po toj pruzi, ali i neki budući privatni operateri u putničkom ili teretnom saobraćaju pod istim uslovima će plaćati pristup infrastrukturi, što bi mi rekli putarinu, ili će možda neke dve-tri opštine da naprave zajedničko železničko preduzeće ili će Vojvodina da napravi, nije ni to problem. Neka AP napravi železničko preduzeće i neka dobije trase od infrastrukture, neka vozi tu pod istim uslovima, pa da vidimo da li je to uspešno ili nije uspešno, onda će se znati šta je jedno, šta je drugo, šta je efikasnost infrastrukture. Inače, moram da kažem da je Vlada Srbije i ministar Mrkonjić, zajedno sa poslovodstvom prošlim na železnici i ovim sada, mi faktički imamo pripremljeno ono što bi Vlada Srbije trebala da predloži, a proističe iz ovog programa, predstavi Nacionalni program za razvoj infrastrukture na železnici Srbije, tačnije rečeno razvoj u narednih pet godina. Imamo, vrlo jasno, tu je, kao što smo i ovde raspravljali više puta, nekoliko tih važnih projekata, a neki su već i u toku. Tu su krediti EBRD ruskih železnica, ali samo da napomenem one projekte koji su sada faktički u toku. To je most u Novom Sadu, Žeželjev most, koji je 45 miliona evra vrednosti, zatim, koji se radi, koji treba sledeće godine da bude završen most na Moravi, koji je osam, devet miliona evra, koji je ustvari preteča da se završi pruga Gilje-Ćuprija od 10,5 kilometara i elektrifikacija dvokolosečne pruge, 25 miliona evra i taj projekat se završava 2014. godine. Nabavljeno je materijala za šest deonica na Koridoru 10 u dužini od 112 kilometara, to je 30 miliona evra od EBRD, a radiće se iz ruskog kredita, znači rekonstrukcija na Koridoru 10, 112 kilometara pruge. Tu je beogradski železnički čvor koji smo ovde usvojili, verifikovali kredit od 25 miliona evra za četvrti, peti i šesti kolosek. Tu je ruski kredit od 800 miliona evra, tačnije rečeno od 920 miliona dolara, ne evra, jer 15% je učešće države i jasno je precizirano šta se gradi od toga. Bilo je ovde pitanje, koliko vozova? Sto miliona dolara vozova, to je nekih 25, 26, 27 koliko će biti u pregovorima, to je stvar pregovarača, dizel motornih vozova, sa 21 elektromotornim vozom koje je "Železnica Srbije" faktički potpisala ugovor i sledeće godine od septembra meseca svaki mesec dolaze po dva voza. Mi ćemo u narednih pet godina i sa ovim investicijama doći u poziciju da kada imamo odvojenu infrastrukturu s jedne strane, a sa druge strane jasna i precizna pravila za robni prevoz i putnički prevoz, završiti i reforme sa jedne strane, a stvoriti uslove da imamo jednu ozbiljnu i dobru železnicu. Znate, kada mi kažemo – neće narod da se vozi u vozovima; moram da vam kažem da to nije tačno. Pre toga, da mi kažemo koje je stanje, jer železnica kada je reč o popravkama, mi godišnje treba da vršimo rekonstrukciju 191 kilometar pruge. Mi smo vršili prosečno 11 kilometara i to nije sad ove godine, to je bilo i 2000, 2001, 2002, 2005, 2007. i2008. godine. Znači, svake godine 180 kilometara manje smo vršili rekonstrukcije pruge nego što smo trebali, ili da budem precizniji i pošteniji, to je tako od 1990. godine do danas. Malo je više bilo od 1990. godine, od 2000. godine nešto 17 kilometara po godini, ali izbacite, prosečno je to 11 kilometara više nego posle 2000. godine, više smo radili rekonstrukciju. Kada je reč o putničkom prevozu, da narod neće da se vozi vozom, ja moram da vam kažem, 1989. godine je prevezeno 45 miliona putnika u jednoj godini prugama Srbije. Godine 2010. je 7,5 miliona, ali ako se ovaj segment koji iz ovog zakona jasno proističe, a zato je neophodno da se i u budžetu za narednu godinu predvide sredstva obaveznog javnog prevoza i kada je reč o republici i kada je reč o gradu, pokrajini i opštinama, potpuno sam siguran da ovo što smo dobili prošle godine, a to je 16,5 miliona prevezenih putnika u odnosu na 2010. godinu kada je to bilo 7,5, gde je razlika? Razlika je "BG voz". Potpisan je ugovor sa Beogradom na jednoj relaciji Pančevački most-Batajnica, znači, mi smo u prošloj godini u Beogradu prevezli 12 miliona putnika na toj relaciji Batajnica-Pančevački most. Zamislite da imamo još jedno petnaestak vozova koji bi trebalo zajedno da grad bude zainteresovan i kupi, da imamo relaciju Rakovica-Pančevački most, Rakovica-Batajnica, potpuno sam siguran da bi već mogli sledeće godine da prevezemo u Beogradu 30-40 miliona putnika. Nije to pitanje koristi železnica samo, to je pitanje, o čemu je ovde bilo reči, ekologije, to je pitanje puteva, gradskih ulica, to je pitanje zakrečenja, to je pitanje stotina drugih prednosti ukoliko bi se tako nešto dogodilo. Zato, verujem da ukoliko bi se ovaj plan i program koji bi trebao da usvoji kada je reč o infrastrukturi ovde u parlamentu, da mi možemo da računamo da u narednom ovom periodu o kome je ministar Mrkonjić govorio 2012. godina, 2017. godina, 2017. godine "Železnice Srbije", ali govorim o putničkom saobraćaju, prevezu više od 50 miliona putnika i to vam ne govorim nerealno. Nisu to nerealne cifre. Opet da uporedim. Hrvatska železnica je prevezla 72 miliona putnika, od toga 60 miliona kada je reč o Zagrebu i okruženju, znači, kada je reč o nekoj vrsti šire gradske železnice, a ne samo sam Zagreb. Kada je reč o samim reformama, ovaj zakon faktički obezbeđuje da se završe reforme na železnici. Jedna faza je prelazak iz javnog preduzeća u akcionarsko društvo, a druga faza je što je faktički Skupština AD "Železnice Srbije" usvojila program, može sada da dođe do nekih promena i o tome je ministar govorio. Predviđeno je četiri preduzeća, jedno je infrastruktura, koje ovde zakon predviđa, drugo je putnički saobraćaj, treći je teretni i četvrto preduzeće je upravljanje imovinom železnice. To bi značilo da ukoliko odradimo posao kada je reč o narednom budžetu uz obavezan javni prevoz, da mi faktički imamo za narednu godinu finansiranje železnice ne po nekoj masi para, nego po ostvarenom poslu. Ukoliko dobijamo i neke privatne ili druge železničke uprave, jasno možemo pod istim uslovima da upoređujemo efikasnost jedne ili druge. Uostalom, za poreske obveznike je bitno da mogu da se prevezu. Za državu je valjda bitno da sa istim sredstvima može da preveze više ljudi, a da li će to prevoziti, u krajnjem slučaju da budem iskren, AD "Železnice Srbije" putnički prevoz, ili AD "Železnice Srbije" robni prevoz ili neka druga železnička uprava, to za ovaj parlament mislim da ako pričamo o konkurentnosti, ako pričamo o tržišnoj privredi nije najvažnije. Važno je da se sa 16 miliona putnika dođe na 50 miliona. Važno je da sa 41 prosečni kilometar za putnički saobraćaj brzina vozova dođemo na nekih 80-100 prosečnih kilometara na pruzi. Važno je da sa 25 kilometara prosečne brzine u teretnom saobraćaju dođemo na 60-70, da taj voz od Subotice do Dimitrovgrada može da dođe za nekih 10-12 sati, a nekad smo vozili za 10 sati od Subotice do Dimitrovgrada, kako ne bi otišao saobraćaj na Koridoru 4. Ne ide na Koridoru 4. teretni saobraćaj zato što neko nas voli ili ne voli, nego zato što je ministar o tome govorio, o problemu granica, zadržavanja dugo na granicama, zato što prosečno ide 25, pa mu ispadne lakše je tamo, ima samo jednu granicu između Bugarske i Turske, a ovde se zadržava na nekoliko graničnih prelaza, a onda voz zna da stoji 12 sati na granici zbog jedne, druge, treće, pete inspekcije. Prema tome, duboko verujem nije to lažni optimizam, duboko verujem da ovakva strategija Vlade i ministarstva može da obezbedi da u narednom peto godišnjem planu železnica bude barem iznad prosečne železnice u ovom regionu, niti neko na železnici misli da će se takmičiti sa austrijskim železnicama koje prevezu 200 miliona putnika, ali četiri milijarde godišnje potroše, niti sa nemačkim železnicama koje planiraju da od 2012. godine do 2015. godine potroše 36 milijardi evra za nove pruge i 16 za rekonstrukciju postojećih pruga, ali na ovom prostoru jugoistočne Evrope mislim da "Železnice Srbije" mogu da obezbede, da budu lider u krajnjem slučaju. Da smo mi važni ne samo za nas, kvalitet i uspešnost "Železnice Srbije", nego i za Hrvatsku i za Sloveniju govori, i o tome je bilo ovde reči, zalaganje koje je bilo i na kome je i ministar Mrkonjić, ne samo insistirao, nego radio na tome, zajedno sa ministrima iz Slovenije i Hrvatske, oko formiranja zajedničko preduzeća Koridor 10, kako bi se deo robe koji je išao na Koridor 10 od 1989. godine do 1990. godine kroz Srbiju preko Slovenije i Hrvatske, vratio na taj koridor. Da mi vratimo 30-40% robe koja je ranije išla na ovom koridoru, mi bismo sasvim sigurno imali duplo veći prihod u kargo saobraćaju nego što danas imamo. Mislim da kargo saobraćaj, tj. teretni saobraćaj, robni saobraćaj i dan danas 50% od ukupno proizvedene robe u Srbiji on proizvede. Tako je bilo uvek – onoliko koliko se bude povećavao bruto nacionalni dohodak i proizvodnja kabaste robe u Srbiji, sasvim sam siguran uz ovaj element koji je ovde takođe, uz podsticaj Vlade kada je reč o kombinovanom transportu, bude organizovana, železnica će i ubuduće voziti 50% proizvedene robe u Srbiji. Moramo više da proizvedemo da bi imali šta da vozimo. Kada je reč o ulozi Direkcije za železnice, znate, mnogo je važno, i to je jedan važan element ovog zakona, da Direkcija za železnice dobije onu pravu funkciju jednog regulatornog tela. Tačno je bilo zalaganje za više tih agencija iz EU. Ministarstvo je, u saglasnosti sa ljudima iz EU, usaglasilo da to može da radi jedna direkcija, a ne da pravimo dve, tri direkcije, te za bezbednost saobraćaja, te za jedno, te za drugo, te za treće. Stvaranjem tih uslova, da agencija bude ne neko rezervno telo Železnice Srbije, nego samostalno regulatorno telo za davanja licenci, za davanje saglasnosti, za druge operatere, duboko verujem da mi možemo i na železnici da napravimo tržište i da napravim tržišnu železnicu u meri koja ne podrazumeva da ostane bez prihoda od države kada je reč o obaveznom javnom prevozu u infrastrukturi, nego o ravnopravnosti sa drugim privrednim subjektima, sa nekim privatnim operaterom u putničkom saobraćaju koji će isto imati obavezan javni prevoz kao što ima i državna železnica, ali da u tome mislim da su železnice osposobljene. Možemo mi ovde da slušamo razne priče o tome – ima licencu, nema licencu. Nemojte da plašite ljude. U krajnjem slučaju, pogledajmo i taj 1. maj. Pogledajmo poslednjih godinu dana. Pogledajmo poslednjih pet godina. Koliko je ljudi imalo bilo kakvu nesreću na železnicama, a koliko na autoputu, na putevima širom Srbije? Železnice Srbije ako imaju jedan od važnih i najvažnijih elemenata to je borba i angažovanje za bezbednost saobraćaja. U tome mislim da postižu značajne rezultate. Lična greška ili greška nekog mašinovođe uvek može da se dogodi. To je, što bi rekli, personalna greška koja je moguća. Železnica je i dalje najbezbednije prevozno sredstvo i to će ostati. Kada bi to tako bilo, bez licence, bez dozvole, gde bi nam bio kraj? Železnica je ipak organizovan sistem. Socijalistička partija Srbije apsolutno podržava ovaj zakon. Duboko verujem da će i ministarstvo, zajedno sa Skupštinom Železnice Srbije u naredna dva-tri meseca, do septembra meseca završiti reforme, tačnije rečeno, privesti kraju ono što smo do sada usaglasili formiranjem zavisnih preduzeća i holdinga i da će se u novom zakonu o budžetu obezbediti pozicija obaveznog javnog prevoza, a ne više dotacija, da na taj način usvojimo nacionalni plan o infrastrukturi. Još jednom kažem da je on potpuno jasan. Duboko verujem da u narednom petogodišnjem periodu možemo da govorimo na jedan potpuno drugačiji način, još i afirmativniji, iako se i danas može govoriti afirmativno o železnici. Želim vam da ovaj zakon bude jednoglasno usvojen u parlamentu. Hvala.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, Zakon o budžetu je najvažniji zakon u jednoj godini. Sa tim mislim da se svi ovde slažemo. Veliki broj građana Srbije ne zna zašto je Zakon o budžetu toliko važan. Međutim, svi oni znaju da će od Nove godine svi, apsolutno svi plaćati više mleko, hleb, lekove i osnovne životne namirnice. Ja koja se krećem Srbijom svaki dan po različitim mestima, od tog naroda ili od jednog dela naroda dobijam poruke da ovaj zakon o budžetu ove godine i ovako kako jeste napravljen je dosta odnarođen, što znači da nije ni potpuno pravedan kada je štednja u pitanju, ali daje neku viziju i nadu kako će da nam bude u 2014, 2015. i 2016. godini, pa nam ljudi svima ukupno više ne veruju. Zašto nije pravedan? Tačno je da svi plaćamo PDV isto. Tačno je da lekari, profesori i svi oni koji primaju plate preko 60.000 dinara su oporezovani. Nije isto kada se poveća cena mleka penzioneru koji prima 15.000 penziju i kada se povećaju cene hleba i kada se to poveća direktorima javnih preduzeća kojima i dalje plate nisu ograničene. U jednom trenutku sam i ja sedela u Vladi. Poštujem to što plate ministara ne rastu već nekoliko godina. I ja sam primala takve kakve primate i vi. Ali, da li ste imali hrabrosti da skinete plate direktorima javnih preduzeća i kažete – čekajte, ne samo da ćemo da vam oporezujemo, nego ćemo da vam skinemo plate na one koje ima, recimo, premijer? Danas slušam na televiziji da direktori javnih preduzeća i dalje primaju plate koje su 300.000 i 400.000 dinara i ne prihvatam vaše objašnjenje koje kaže – ne možemo bez takvih stručnjaka. Zbog toga što se lako odričemo stručnjaka, mladih lekara koji će nam otići u Nemačku, zato što jedan lekar koji prima 70.000 dinara plate podleže oporezivanju, podleže dodatnim izdvajanjima, a onaj koji prima 400.000 ne, s tim što je svestan da on lakše može da ode negde u inostranstvo, nego onaj koji u ovom trenutku rukovodi velikim javnim bogatstvima. S druge strane, lako mi se odričemo budžeta lokalnih samouprava. To je daleko od Beograda, to ne boli. Koga boli što Kragujevac ima 152 miliona manje, sem Poskurice koji je iz Kragujevca i Saše Milenića koji je iz Kragujevca? Koga boli zato što većina opština devastiranih ima manje budžeta, pa ne može da napravi ni običan put, niti da subvencioniše kupovinu jednog kontejnera, o čemu sam, ministre, već govorila? Koga boli to što dve milijarde uzimamo lokalnim samoupravama, ali istovremeno malo dodajemo i Ministarstvu spoljnih poslova, iako su nam naslovne stranice pune na šta se troši novac? Ni Ministarstvo odbrane, ni Ministarstvo policije, nemojmo, to nije korektno,oni su naše kolege, njima ne možemo da smanjujemo budžet, ali lokalnim samoupravama možemo, oni su i onako daleko i od očiju, a bogami i daleko od srca. Zašto kažem da narod ne vidi perspektivu? Pa, naslušala sam se kako su podsticaji za otvaranje novih radnih mesta loši. Sve je živo blato, sve je otišlo u đavola u prethodnom periodu i ne treba više podsticati otvaranje širom Srbije kompanija. To ćemo da sredimo privrednim ambijentom. Pa, kažite to ovima u Babušnici kako ćemo da podstičemo domaću privredu i sredimo privredni ambijent, kada im je pre nekoliko dana zadnja banka otišla iz Babušnice, pa nemaju gde da urade bilo koju transakciju, nego im treba pet litara goriva i dva sata da odu u Pirot i završe to što im je potrebno. Bez novih investicija nema nade za nezaposlene. Bez podsticaja za investicije nema nade da ćemo one koji će ostati bez posla zato što imaju ili nemaju sređene lične karte u narednoj godini, koji će bez obzira na lične karte, njih 20.000, po vašim rečima, otići na ulicu. Nema nade za njih, bez podsticaja za otvaranje velikim kompanija koje će zaposliti i one koji imaju brendirana imena i konkurentne proizvode za svetsko tržište, ali koji imaju i tržište, koji imaju i tehnologiju, koji imaju mogućnost da zaposle veći broj ljudi. Nema napretka zemlje bez dodatnih podsticaja za poljoprivredu, a i tu ne boli. Po seljacima ne boli. Tri milijarde je manje u budžetu za poljoprivredu. Zbog toga ljudi ne veruju da ovakva politika daje nadu za bolje sutra i zbog toga meni kažu kad se sretnem sa njima - ovaj budžet je loš. Možda ovaj budžet nije krojenpo meri MMF-a i nije krojen po meri EU, ali bogami nije ni po meri građana Srbije.
Zahvaljujem gospođo Pantić. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojčić. Zahvaljujem gospođo Pantić. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojčić.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović. Izvolite. Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici i poslanice, poštovani građani predloženi amandman ne treba prihvatiti iz tri osnovna razloga. Prvi razlog zbog koga amandman ne treba prihvatiti to je onemogućavanje jednakog pristupa pravdi. To se ogleda u činjenici što predlagač amandmana na sasvim različit način tretira državna preduzeća i privatna preduzeća, odnosno privatnim preduzećima, odnosno preduzećima sa većinskim privatnim kapitalom daje se mogućnost da sami biraju izvršitelja. Cilj predlagača ovog zakona i uopšte cilj SNS je da svi budu jednaki pred zakonom, a ne da pojedinci ili pojedine firme bilo da su one privatne ili državne na bilo koji način budu favorizovane. Znači, to je prvi razlog zbog čega ovaj amandman treba odbiti. Drugi razlog zbog čega treba ovaj amandman odbiti je ugrožavanje načela efikasnosti koji je i te kako važno i značajno u postupku izvršenja. A kako predlagača amandmana ugrožava ovo načelo efikasnosti? Ugrožava ga na taj način što se ponovo komori daje rok od 15 dana za odgovor po zahtevu i ponovo se komori daju ovlašćenja da proverava da li je dužnik izmirio svoje obaveze pred sudom iako dobro znamo da je ta provera prethodno pitanje i da je to već rešeno, i da je ta provera već izvršena. Prema tome, iz razloga ugrožavanja jednakog pristupa pravdi svim činiocima iz ovog društva, iz razloga ugrožavanja efikasnosti, iz razloga ugrožavanja ekonomičnosti, ovaj amandman nije prihvatljiv za SNS. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici i poslanice, poštovani građani predloženi amandman ne treba prihvatiti iz tri osnovna razloga. Prvi razlog zbog koga amandman ne treba prihvatiti to je onemogućavanje jednakog pristupa pravdi. To se ogleda u činjenici što predlagač amandmana na sasvim različit način tretira državna preduzeća i privatna preduzeća, odnosno privatnim preduzećima, odnosno preduzećima sa većinskim privatnim kapitalom daje se mogućnost da sami biraju izvršitelja. Cilj predlagača ovog zakona i uopšte cilj SNS je da svi budu jednaki pred zakonom, a ne da pojedinci ili pojedine firme bilo da su one privatne ili državne na bilo koji način budu favorizovane. Znači, to je prvi razlog zbog čega ovaj amandman treba odbiti. Drugi razlog zbog čega treba ovaj amandman odbiti je ugrožavanje načela efikasnosti koji je i te kako važno i značajno u postupku izvršenja. A kako predlagača amandmana ugrožava ovo načelo efikasnosti? Ugrožava ga na taj način što se ponovo komori daje rok od 15 dana za odgovor po zahtevu i ponovo se komori daju ovlašćenja da proverava da li je dužnik izmirio svoje obaveze pred sudom iako dobro znamo da je ta provera prethodno pitanje i da je to već rešeno, i da je ta provera već izvršena. Prema tome, iz razloga ugrožavanja jednakog pristupa pravdi svim činiocima iz ovog društva, iz razloga ugrožavanja efikasnosti, iz razloga ugrožavanja ekonomičnosti, ovaj amandman nije prihvatljiv za SNS.
Uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, posle mog kolege gospodina Anđelkovića, koji je dosta afirmativno govorio o stanju na železnici, o dobrim planovima i dobrim projektima, ipak bih se zadržao, pre nego što se osvrnem na dobre i loše strane predloženog zakona, na stanju koje je danas na Železnicama Srbije. Poznato vam je da su 2003. godine formirane agencije za prevoz. Godine 2005. Železnice Srbije imale su šest ćerki preduzeća. Došlo je do promene osnivačkog akta i osnivačka prava preneta su na Vladu Republike Srbije. Došlo je do privatizacije nekih ćerki preduzeća, a ćerke preduzeća su mesta gde se putem višestruko naduvanih faktura stiče nezakonita dobit. Godine 2006. Železnice Srbije dobijaju novi oblik organizacije, sličan onome koji se danas predlaže ovim zakonom, odnosno postojale su dve direkcije – Direkcija za infrastrukturu i Direkcija za prevoz. Godine 2011. Železnice Srbije postaju Železnice Srbije a.d. sa četiri preduzeća. Preduzeće za infrastrukturu dobija dodatni nivo organizovanja, a to su čvorne sekcije, čime se uvećava administrativno-birokratski kadar Železnice. Ništa se u Železnici ne ulaže i, po proceni stručnih službi za revitalizaciju železnice 2010. godine, bilo je neophodno da država izdvoji šest milijardi evra da bi se kapaciteti i pruge dovele na nivo prosečnih brzina od 80 kilometara. Postavlja se pitanja koliko je potrebno danas novca izdvojiti? Finansijska konsolidacija Železnica Srbije nije izvršena. Železnice Srbije su svoje poslovanje opteretili sa oko 1,3 milijarde evra, od čega spoljni dugovi čine oko 840 miliona evra, a dugovi prema domaćim kreditorima oko 190 miliona evra. Preduzeće je opterećeno i kratkoročnim obavezama, jer operativni prihodi ne pokrivaju operativne troškove. Od 2000. godine u Železnici su minimalna ulaganja. Pruge su nam propale, nema pragova, nema šina. Vučna i vučena sredstva su uništena. Sprovodili su se eksperimenti u komercijalnoj politici preduzeća, ali uvek na štetu preduzeća. Radnici su ostali bez osnovnih zaštitnih sredstava, bez zaštitne i službene odeće. Plaćali smo penale za održavanje stranih kola i korišćenje stranih kola, koliko i energente. Lagane vožnje se uvode skoro na svim prugama. Radnici odlaze iz preduzeća po raznoraznim programima. Primani su kadrovi koji nam nisu potrebni. Železničari su spali sa zaradama ispod prosečne zarade u Republici Srbiji. Prevoznici koji su dobili licence za prevoz i sertifikat o bezbednosti još uvek nemaju mogućnost pristupa železničkoj infrastrukturi, jer nisu ispunili svi zakonom propisani uslovi za korišćenje javne železničke infrastrukture. Nije objavljena izjava o mreži sa osnovnim principima na kojima je zasnovan režim naknada za korišćenje infrastrukture. Nije utvrđen model ugovora između upravljača infrastrukture i prevoznika i nije izvršeno u potpunosti restrukturiranje Železnica Srbije na način da je moguće realizovati pristup mreži. Nestručnim vođenjem tarifne politike kako u putničkom, tako i u robnom saobraćaju, drastično su se smanjili prihodi Železnice. Putnički prevoz učestvuje u prihodima Železnice sa oko 10%, a mogao je da učestvuje sa znatno većim procentom da je vođena prava i dobra tarifna politika. Robni saobraćaj je nestručnim vođenjem tarifne politike, primenom propisa uvek na štetu Železnice oterao i dan danas tera najveće korisnike naših usluga. Železnica trenutno od RTB Bor potražuje preko 10 miliona dinara na osnovu ovakvih smicalica i pitanje je dana kada će isti prebaciti deo svog transporta na drumu, jer mu se više prevoz železnicom ne isplati. Treba znati da RTB Bor godišnje vozi oko četiri hiljade tona robe železnicom, da je uredan platiša i da je napravio 50 kilometara pruge i dao Železnici na korišćenje i da po završetku nove topionice i fabrike sumporne kiseline planira da vozi preko 800 hiljada tona robe. Danas mi pokušavamo da RTB Bor naplatimo međunarodnu tarifu u unutrašnjem transportu. Čudimo se zašto on odbija da to plati. Železničko transportno tržište Srbije trenutno vredi od 250 do 300 miliona evra godišnje. Železnica trenutno prihoduje oko 100 miliona, jer nas veliki deo tranzitne robe zaobilazi zbog loših pruga, dugog tranzita kroz Srbiju, naplate pretovara i popravke tovara i slično. Država subvencioniše železnicu sa oko 15 milijardi dinara godišnje i ako vidimo da možemo da prihodujemo oko 250 do 300 miliona, onda je jasno da železničari mogu sami da zarade svoje plate, ali nekome to ne odgovara. Država je mogla da donese zakon po kome bi se sav drumski prevoz koji tranzitira kroz Srbiju, prevoz i železnicu kao što je to u mnogim zemljama EU. To je vezano i za donošenje strategije o saobraćaju gde bi se jasno razradile sve četiri vrste saobraćaja i gde bi se transport robe preusmerio preko železnice. Železnica bi zaradila, drumovi bi bili sačuvani od teških kamiona. Kada dođu strani privatni operateri sve će se to promeniti, a naročito sadašnja organizacija saobraćaja. Što se tiče organizacije saobraćaja ona je ostala ista kao i pre 50 godina. Kada međunarodni voz uđe kod Subotice u Srbiju preuzme ga mašinsko osoblje vuče vozova Subotice. Isti taj voz vuku do Novog Sada gde ga preuzima njihovo osoblje koje ga vuče do Beograda i do beogradske ranžirne rampe. Tu ga preuzima njihovo osoblje i vuče ga do Lapova ili eventualno Niša. Onda ga preuzima niško osoblje. Svaki put kada se menja osoblje voza voz ispada iz svoje trase i pošto su nam pruge loše posle teško pronalazimo interval da se taj voz ponovo ubaci u saobraćaj. Svaki put kada se menja osoblje menja se i lokomotiva koja vuče taj voz, umesto da jedna lokomotiva i jedno ili dva osoblja voze voz kroz Srbiju taj voz prođe za 10 sati kroz Srbiju, a onda ide po dva dana. Danas je zakup poslovnog prostora na železnici isto tarifiran za celu Srbiju. Ista je cena zakupa poslovnog prostora i u Beogradu i u Zaječaru. Na sajtu železnice se iznose netačni podaci o broju lokomotiva, teretnih i putničkih kola. Imamo oko 70 lokomotiva i nešto preko 2000 teretnih kola. Na sajtu piše da imamo 450 lokomotiva i preko 4000 teretnih kola, što je čista laž. Doduše možda ih ima toliko na evidenciji na grobljima teretnih kola i lokomotiva, ali oni su van upotrebe. Železnice duguju preko milijardu dolara i svaki dan se zadužuju sve više. Kako će se ovi dugovi vraćati to do sada nikome nije jasno. Nije ovoliki dug napravljen za jednu godinu, ali se on nikada nije smanjivao, već se samo uvećavao, što najbolje govori o ne činjenju onih koji su vodili železnicu. Danas železnice plaćaju milionske penale na kredite koje nisu povukle. Šta je uzrok ovakvom stanju na železnicama Srbije danas? Dugogodišnja i organizovana korupcija i pljačka Železnice Srbije, na svim nivoima po principu što viši nivo veća mogućnost za pljačku. Nepostojanje i neprilagođavanje saobraćajne politike stvarnim potrebama tržišta gde bi bili uređeni interesi i odnosi svih vidova saobraćaja, nepostojanje a nadam se ovih dana i postojanje Zakona o železnici, centralizovan način upravljanja finansijama, budžetskih i zarađenih prihoda sa minimalnom odgovornošću, uticaj političkih stranaka preko svojih predstavnika u organima upravljanja železnicama, očajnoj kadrovskoj politici. U stranu su gurnuti stručni ljudi koji poštuju zakone i opšte dobro, a postavljeni su podobni kadrovi sa jasno utvrđenim zadacima kako pribaviti korist za svoju političku opciju. Kupovina ćutanja sindikalnih predstavnika, reprezentativnih i nekih manjih sindikata putem ugostiteljskih objekata o čemu je i u medijima ovih dana bilo reči, deviznih i domaćih dnevnica sa službenim putovanjima. Kupovina ćutanja predstavnika poslodavstva, privilegijama kao što su često devizne i domaće dnevnice, direktorski dodaci, ugostiteljskih objekata, podela stanova i drugo. Nakaradnoj i po ceo sistem Železnice Srbije pogubnoj komercijalnoj i posebno tarifnoj politici koja za posledicu ima odlazak korisnika prevoza na druge vidove prevoza, samim tim i gubitak prihoda i radnih mesta. Reći ću vam kakvo je stanje u okruženju. Srbija je u posao restrukturiranja železnica ušla zadnja od bivših država SFRJ. Nema potrebe da luta po razno, raznim modelima restrukturiranja. Sadašnju organizacije Železnica Srbije imale su nekada i Slovenija, njene železnice ali su je promenile jer nije dala željene efekte. Hrvatska železnica ima tri organizaciona dela – kargo, putnički prevoz i infrastrukturu. Ulaskom u EU Hrvatska će osloboditi svoje transportno tržište i trenutno sprovodi smanjenje broja radnika u svom kargu i to sa 2000 na 1000 radnika. Rumunske železnice su ulaskom u EU liberalizovale svoje transportno tržište i tako uništile svog robnog operatera. Isti je samo u jednom danu otpustio oko 8000 radnika i trenutno je u stečaju. Transportno tržište Crne Gore i BiH još uvek nije otvoreno. Koje su dobre strane ovog Zakona o železnici?Dobra strana Zakona o železnici je to što će ozakoniti promenu pravnog statusa Železnice Srbije, da ukoliko u svojim amandmanima kojih nije malo, obezbedi stabilan izvor finanasiranja. U vezi sa time, predložio sam jedan model finansiranja Železnice Srbije. Zamolio bih ministra, Vladu i resorni odbor da se po pitanju tog amandmana izjasne. Da dozvole mogućnost koncesije, takođe je i u vezi sa time podnet amandman, da krene sa uređenjem našeg transportnog tržišta i njegovog prilagođavanja sa direktivama EU u vezi sa ovom oblašću. Gospodine ministre u ovom zakonu je predloženo smanjenje zaštitnog pružnog pojasa sa 200 na 100 metara. Vama je poznato da je titular svih objekata u tom zaštitnom pružnom pojasu Republika Srbija. Do sada su postojali objekti koje je Vlada Republike Srbije iznajmljivala zakupcima za korišćenje objekata na tom zaštitnom pojasu. Problem i Vlade i Železnice Srbije je što naplata te zakupnine ne ide ni 10%, čime gubi i budžet Republike Srbije i samim tim i Železnice Republike Srbije. Da se naplata od korišćenja tih objekata slivala u državnu kasu bilo bi više sredstava i za razvoj infrastrukture Železnica Srbije. Motiv ovoga je prevashodno zaštitni pojas u većim gradovima kao što je Niš, Kragujevac, Beograd i Novi Sad jer će sigurno tim odricanjem od tih 100 metara i smanjivanjem zaštitnog pojasa sa 200 na 100 metara verovatno nići mnogi privredni i građevinski objekti u tom pojasu. To lično mislim pogrešnim i u vezi sa tim je podnet amandman. Mislim da bi to trebalo ostati i da titular toga bude Republika Srbija i da od toga naplaćuje rentu, a da povratno time pomaže svoje železnice. Drugo rešenje koje se nudi, koje je problematično i koje je možda najspornije u predloženom zakonu jeste da se odlučivanje o nerentabilnim prugama, o zatvaranju nerentabilnih pruga, odluka sa Narodne skupštine prenosi na Vladu Republike Srbije. Mislim da je potrebno zadržati staro rešenje, da ovaj dom treba da se izjašnjava redovno o prugama koje su nerentabilne i koje su planirane za obustavu saobraćaja. Treće pitanje koje malo tretira predloženi zakon a za koje smatram da je od životne važnosti za železnicu jeste pitanje koncesije. U svojim amandmanima sam detaljno razradio problem koncesije u železnici. Takođe bih vas molio da se o tome izjasnite i da obratite pažnju i na tu mogućnost. Mislim da u ovakvom trenutku i u finansijskoj situaciji u kojoj se danas nalazi železnica, koncesija je jedno od jako bitnih rešenja. Predložili smo i koncept finansiranja Železnica Srbije. Takođe ćemo o tim amandmanima u danu kada budemo raspravljali. Neshvatljivo je gospodine ministre da se u okviru naplate akciza za gorivo kroz naplatu drumarine, Železnica Srbije plaćaju drumarinu iako ne koriste drumove već koriste pruge. Mislim da se smanjenjem te dažbine sa tereta železnica može izdvojiti deo sredstava za unapređenje železničke infrastrukture. Sada, van ovoga predloga zakona, zamolio bih vas da vaše ministarstvo i Vlada Republike Srbije razmotre problem reforme sindikalnog organizovanja u Železnicama Srbije. Ne znam da li vam je poznato da u Železnicama Srbije postoji oko 17 sindikata? Ispravlja me kolega Anđelković, 27. Zar nije moguće ako delimo sada Železnice Srbije na prevoz i infrastrukturu, da imamo dva reprezentativna sindikata za prevoz i za infrastrukturu? Ovo govorim stoga što su troškovi Železnice Srbije za to sindikalno organizovanje ogromni. Ovde imam tabelu svih troškova. Ne bih sad da zamaram ovaj dom, ali mogu da vam to pokažem, koji su to sve iznosi za sindikate u okviru železnica. Drugo pitanje kojim Železnice Srbije treba da se pozabave, gospodine ministre, jeste i ključno pitanje, a mislim i nadležni organi u ovoj zemlji, jeste razotkriti, razobličiti spregu nekih čelnih ljudi u Železnici Srbije sa privatnim špediterskim firmama. Postoji osnova da se prevoz koji se planira sa železnice kroz razne mahinacije preliva na prevoz privatnih špediterskih firmi i to je jedan od krupnih problema. Napokon i poslednje, predlažem vam da vaše ministarstvo i Vlada ozbiljno razmotre donošenje nove strategije o saobraćajnoj politici u našoj zemlji, upravo iz razloga koje sam malo pre naveo, jer neke analize govore, gotovo u svim zemljama EU 80% transporta robe se odvija železnicom, a mi danas svega 20%. Na kraju, uz zahvalnost na pažnji, molim vas da predložene amandmane na nadležnom odboru i vi kao ministarstvo i Vlada ozbiljno razmotrite, jer oni u nekim stvarima bitno poboljšavaju Predlog ovog zakona. Zahvaljujem. Uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, posle mog kolege gospodina Anđelkovića, koji je dosta afirmativno govorio o stanju na železnici, o dobrim planovima i dobrim projektima, ipak bih se zadržao, pre nego što se osvrnem na dobre i loše strane predloženog zakona, na stanju koje je danas na Železnicama Srbije. Poznato vam je da su 2003. godine formirane agencije za prevoz. Godine 2005. Železnice Srbije imale su šest ćerki preduzeća. Došlo je do promene osnivačkog akta i osnivačka prava preneta su na Vladu Republike Srbije. Došlo je do privatizacije nekih ćerki preduzeća, a ćerke preduzeća su mesta gde se putem višestruko naduvanih faktura stiče nezakonita dobit. Godine 2006. Železnice Srbije dobijaju novi oblik organizacije, sličan onome koji se danas predlaže ovim zakonom, odnosno postojale su dve direkcije – Direkcija za infrastrukturu i Direkcija za prevoz. Godine 2011. Železnice Srbije postaju Železnice Srbije a.d. sa četiri preduzeća. Preduzeće za infrastrukturu dobija dodatni nivo organizovanja, a to su čvorne sekcije, čime se uvećava administrativno-birokratski kadar Železnice. Ništa se u Železnici ne ulaže i, po proceni stručnih službi za revitalizaciju železnice 2010. godine, bilo je neophodno da država izdvoji šest milijardi evra da bi se kapaciteti i pruge dovele na nivo prosečnih brzina od 80 kilometara. Postavlja se pitanja koliko je potrebno danas novca izdvojiti? Finansijska konsolidacija Železnica Srbije nije izvršena. Železnice Srbije su svoje poslovanje opteretili sa oko 1,3 milijarde evra, od čega spoljni dugovi čine oko 840 miliona evra, a dugovi prema domaćim kreditorima oko 190 miliona evra. Preduzeće je opterećeno i kratkoročnim obavezama, jer operativni prihodi ne pokrivaju operativne troškove. Od 2000. godine u Železnici su minimalna ulaganja. Pruge su nam propale, nema pragova, nema šina. Vučna i vučena sredstva su uništena. Sprovodili su se eksperimenti u komercijalnoj politici preduzeća, ali uvek na štetu preduzeća. Radnici su ostali bez osnovnih zaštitnih sredstava, bez zaštitne i službene odeće. Plaćali smo penale za održavanje stranih kola i korišćenje stranih kola, koliko i energente. Lagane vožnje se uvode skoro na svim prugama. Radnici odlaze iz preduzeća po raznoraznim programima. Primani su kadrovi koji nam nisu potrebni. Železničari su spali sa zaradama ispod prosečne zarade u Republici Srbiji. Prevoznici koji su dobili licence za prevoz i sertifikat o bezbednosti još uvek nemaju mogućnost pristupa železničkoj infrastrukturi, jer nisu ispunili svi zakonom propisani uslovi za korišćenje javne železničke infrastrukture. Nije objavljena izjava o mreži sa osnovnim principima na kojima je zasnovan režim naknada za korišćenje infrastrukture. Nije utvrđen model ugovora između upravljača infrastrukture i prevoznika i nije izvršeno u potpunosti restrukturiranje Železnica Srbije na način da je moguće realizovati pristup mreži. Nestručnim vođenjem tarifne politike kako u putničkom, tako i u robnom saobraćaju, drastično su se smanjili prihodi Železnice. Putnički prevoz učestvuje u prihodima Železnice sa oko 10%, a mogao je da učestvuje sa znatno većim procentom da je vođena prava i dobra tarifna politika. Robni saobraćaj je nestručnim vođenjem tarifne politike, primenom propisa uvek na štetu Železnice oterao i dan danas tera najveće korisnike naših usluga. Železnica trenutno od RTB Bor potražuje preko 10 miliona dinara na osnovu ovakvih smicalica i pitanje je dana kada će isti prebaciti deo svog transporta na drumu, jer mu se više prevoz železnicom ne isplati. Treba znati da RTB Bor godišnje vozi oko četiri hiljade tona robe železnicom, da je uredan platiša i da je napravio 50 kilometara pruge i dao Železnici na korišćenje i da po završetku nove topionice i fabrike sumporne kiseline planira da vozi preko 800 hiljada tona robe. Danas mi pokušavamo da RTB Bor naplatimo međunarodnu tarifu u unutrašnjem transportu. Čudimo se zašto on odbija da to plati. Železničko transportno tržište Srbije trenutno vredi od 250 do 300 miliona evra godišnje. Železnica trenutno prihoduje oko 100 miliona, jer nas veliki deo tranzitne robe zaobilazi zbog loših pruga, dugog tranzita kroz Srbiju, naplate pretovara i popravke tovara i slično. Država subvencioniše železnicu sa oko 15 milijardi dinara godišnje i ako vidimo da možemo da prihodujemo oko 250 do 300 miliona, onda je jasno da železničari mogu sami da zarade svoje plate, ali nekome to ne odgovara. Država je mogla da donese zakon po kome bi se sav drumski prevoz koji tranzitira kroz Srbiju, prevoz i železnicu kao što je to u mnogim zemljama EU. To je vezano i za donošenje strategije o saobraćaju gde bi se jasno razradile sve četiri vrste saobraćaja i gde bi se transport robe preusmerio preko železnice. Železnica bi zaradila, drumovi bi bili sačuvani od teških kamiona. Kada dođu strani privatni operateri sve će se to promeniti, a naročito sadašnja organizacija saobraćaja. Što se tiče organizacije saobraćaja ona je ostala ista kao i pre 50 godina. Kada međunarodni voz uđe kod Subotice u Srbiju preuzme ga mašinsko osoblje vuče vozova Subotice. Isti taj voz vuku do Novog Sada gde ga preuzima njihovo osoblje koje ga vuče do Beograda i do beogradske ranžirne rampe. Tu ga preuzima njihovo osoblje i vuče ga do Lapova ili eventualno Niša. Onda ga preuzima niško osoblje. Svaki put kada se menja osoblje voza voz ispada iz svoje trase i pošto su nam pruge loše posle teško pronalazimo interval da se taj voz ponovo ubaci u saobraćaj. Svaki put kada se menja osoblje menja se i lokomotiva koja vuče taj voz, umesto da jedna lokomotiva i jedno ili dva osoblja voze voz kroz Srbiju taj voz prođe za 10 sati kroz Srbiju, a onda ide po dva dana. Danas je zakup poslovnog prostora na železnici isto tarifiran za celu Srbiju. Ista je cena zakupa poslovnog prostora i u Beogradu i u Zaječaru. Na sajtu železnice se iznose netačni podaci o broju lokomotiva, teretnih i putničkih kola. Imamo oko 70 lokomotiva i nešto preko 2000 teretnih kola. Na sajtu piše da imamo 450 lokomotiva i preko 4000 teretnih kola, što je čista laž. Doduše možda ih ima toliko na evidenciji na grobljima teretnih kola i lokomotiva, ali oni su van upotrebe. Železnice duguju preko milijardu dolara i svaki dan se zadužuju sve više. Kako će se ovi dugovi vraćati to do sada nikome nije jasno. Nije ovoliki dug napravljen za jednu godinu, ali se on nikada nije smanjivao, već se samo uvećavao, što najbolje govori o ne činjenju onih koji su vodili železnicu. Danas železnice plaćaju milionske penale na kredite koje nisu povukle. Šta je uzrok ovakvom stanju na železnicama Srbije danas? Dugogodišnja i organizovana korupcija i pljačka Železnice Srbije, na svim nivoima po principu što viši nivo veća mogućnost za pljačku. Nepostojanje i neprilagođavanje saobraćajne politike stvarnim potrebama tržišta gde bi bili uređeni interesi i odnosi svih vidova saobraćaja, nepostojanje a nadam se ovih dana i postojanje Zakona o železnici, centralizovan način upravljanja finansijama, budžetskih i zarađenih prihoda sa minimalnom odgovornošću, uticaj političkih stranaka preko svojih predstavnika u organima upravljanja železnicama, očajnoj kadrovskoj politici. U stranu su gurnuti stručni ljudi koji poštuju zakone i opšte dobro, a postavljeni su podobni kadrovi sa jasno utvrđenim zadacima kako pribaviti korist za svoju političku opciju. Kupovina ćutanja sindikalnih predstavnika, reprezentativnih i nekih manjih sindikata putem ugostiteljskih objekata o čemu je i u medijima ovih dana bilo reči, deviznih i domaćih dnevnica sa službenim putovanjima. Kupovina ćutanja predstavnika poslodavstva, privilegijama kao što su često devizne i domaće dnevnice, direktorski dodaci, ugostiteljskih objekata, podela stanova i drugo. Nakaradnoj i po ceo sistem Železnice Srbije pogubnoj komercijalnoj i posebno tarifnoj politici koja za posledicu ima odlazak korisnika prevoza na druge vidove prevoza, samim tim i gubitak prihoda i radnih mesta. Reći ću vam kakvo je stanje u okruženju. Srbija je u posao restrukturiranja železnica ušla zadnja od bivših država SFRJ. Nema potrebe da luta po razno, raznim modelima restrukturiranja. Sadašnju organizacije Železnica Srbije imale su nekada i Slovenija, njene železnice ali su je promenile jer nije dala željene efekte. Hrvatska železnica ima tri organizaciona dela – kargo, putnički prevoz i infrastrukturu. Ulaskom u EU Hrvatska će osloboditi svoje transportno tržište i trenutno sprovodi smanjenje broja radnika u svom kargu i to sa 2000 na 1000 radnika. Rumunske železnice su ulaskom u EU liberalizovale svoje transportno tržište i tako uništile svog robnog operatera. Isti je samo u jednom danu otpustio oko 8000 radnika i trenutno je u stečaju. Transportno tržište Crne Gore i BiH još uvek nije otvoreno. Koje su dobre strane ovog Zakona o železnici?Dobra strana Zakona o železnici je to što će ozakoniti promenu pravnog statusa Železnice Srbije, da ukoliko u svojim amandmanima kojih nije malo, obezbedi stabilan izvor finanasiranja. U vezi sa time, predložio sam jedan model finansiranja Železnice Srbije. Zamolio bih ministra, Vladu i resorni odbor da se po pitanju tog amandmana izjasne. Da dozvole mogućnost koncesije, takođe je i u vezi sa time podnet amandman, da krene sa uređenjem našeg transportnog tržišta i njegovog prilagođavanja sa direktivama EU u vezi sa ovom oblašću. Gospodine ministre u ovom zakonu je predloženo smanjenje zaštitnog pružnog pojasa sa 200 na 100 metara. Vama je poznato da je titular svih objekata u tom zaštitnom pružnom pojasu Republika Srbija. Do sada su postojali objekti koje je Vlada Republike Srbije iznajmljivala zakupcima za korišćenje objekata na tom zaštitnom pojasu. Problem i Vlade i Železnice Srbije je što naplata te zakupnine ne ide ni 10%, čime gubi i budžet Republike Srbije i samim tim i Železnice Republike Srbije. Da se naplata od korišćenja tih objekata slivala u državnu kasu bilo bi više sredstava i za razvoj infrastrukture Železnica Srbije. Motiv ovoga je prevashodno zaštitni pojas u većim gradovima kao što je Niš, Kragujevac, Beograd i Novi Sad jer će sigurno tim odricanjem od tih 100 metara i smanjivanjem zaštitnog pojasa sa 200 na 100 metara verovatno nići mnogi privredni i građevinski objekti u tom pojasu. To lično mislim pogrešnim i u vezi sa tim je podnet amandman. Mislim da bi to trebalo ostati i da titular toga bude Republika Srbija i da od toga naplaćuje rentu, a da povratno time pomaže svoje železnice. Drugo rešenje koje se nudi, koje je problematično i koje je možda najspornije u predloženom zakonu jeste da se odlučivanje o nerentabilnim prugama, o zatvaranju nerentabilnih pruga, odluka sa Narodne skupštine prenosi na Vladu Republike Srbije. Mislim da je potrebno zadržati staro rešenje, da ovaj dom treba da se izjašnjava redovno o prugama koje su nerentabilne i koje su planirane za obustavu saobraćaja. Treće pitanje koje malo tretira predloženi zakon a za koje smatram da je od životne važnosti za železnicu jeste pitanje koncesije. U svojim amandmanima sam detaljno razradio problem koncesije u železnici. Takođe bih vas molio da se o tome izjasnite i da obratite pažnju i na tu mogućnost. Mislim da u ovakvom trenutku i u finansijskoj situaciji u kojoj se danas nalazi železnica, koncesija je jedno od jako bitnih rešenja. Predložili smo i koncept finansiranja Železnica Srbije. Takođe ćemo o tim amandmanima u danu kada budemo raspravljali. Neshvatljivo je gospodine ministre da se u okviru naplate akciza za gorivo kroz naplatu drumarine, Železnica Srbije plaćaju drumarinu iako ne koriste drumove već koriste pruge. Mislim da se smanjenjem te dažbine sa tereta železnica može izdvojiti deo sredstava za unapređenje železničke infrastrukture. Sada, van ovoga predloga zakona, zamolio bih vas da vaše ministarstvo i Vlada Republike Srbije razmotre problem reforme sindikalnog organizovanja u Železnicama Srbije. Ne znam da li vam je poznato da u Železnicama Srbije postoji oko 17 sindikata? Ispravlja me kolega Anđelković, 27. Zar nije moguće ako delimo sada Železnice Srbije na prevoz i infrastrukturu, da imamo dva reprezentativna sindikata za prevoz i za infrastrukturu? Ovo govorim stoga što su troškovi Železnice Srbije za to sindikalno organizovanje ogromni. Ovde imam tabelu svih troškova. Ne bih sad da zamaram ovaj dom, ali mogu da vam to pokažem, koji su to sve iznosi za sindikate u okviru železnica. Drugo pitanje kojim Železnice Srbije treba da se pozabave, gospodine ministre, jeste i ključno pitanje, a mislim i nadležni organi u ovoj zemlji, jeste razotkriti, razobličiti spregu nekih čelnih ljudi u Železnici Srbije sa privatnim špediterskim firmama. Postoji osnova da se prevoz koji se planira sa železnice kroz razne mahinacije preliva na prevoz privatnih špediterskih firmi i to je jedan od krupnih problema. Napokon i poslednje, predlažem vam da vaše ministarstvo i Vlada ozbiljno razmotre donošenje nove strategije o saobraćajnoj politici u našoj zemlji, upravo iz razloga koje sam malo pre naveo, jer neke analize govore, gotovo u svim zemljama EU 80% transporta robe se odvija železnicom, a mi danas svega 20%. Na kraju, uz zahvalnost na pažnji, molim vas da predložene amandmane na nadležnom odboru i vi kao ministarstvo i Vlada ozbiljno razmotrite, jer oni u nekim stvarima bitno poboljšavaju Predlog ovog zakona. Zahvaljujem.
Dakle, ne znam da li ste razumeli? I onaj koji zarađuje 70.000 i onaj koji zarađuje 400.000, a rade u javnom sektoru, se oporezuju. Oni koji zarađuju do 100.000 se oporezuju 20%, između 60.000 i 100.000, a iznad 100.000 25%, tako da neko ko zarađuje 400.000 dinara plaća mnogo više, odnosno imaće mnogo manju platu, proporcionalno govoreći, od onoga ko zarađuje 70.000, tako da smo se obratili čitavom javnom sektoru bez ikakve diskriminacije. Što se lokala tiče, što nije bila praksa u prethodnim godinama i transferima u lokalnoj samoupravi, mi smo zapravo primenili formulu koja je po zakonu, kako bismo sračunali koliko i kojoj lokalnoj samoupravi treba da se transferišu sredstva na ime redovnih transfera. To nije bio slučaj u prethodnim godinama. Mi ove godine nismo u Nacrtu ovog zakona o budžetu favorizovali ni jednu lokalnu samoupravu zato što je na njoj na vlasti neko ili zato što u njoj očekujemo da će neko dobiti više ili manje glasova, tako da to treba da bude svima jasno. Kada pitate koga boli, pa mislim da sve građane sada boli upravo zbog toga što se nismo odgovorno odnosili prema prethodnim zakonima u budžetu. Ne može ovaj zakon o budžetu da bude najsjajniji zakon o budžetu ikada u smislu da bude razvojni ili ne znam ni ja šta sve, ne kada smo dovedeni u situaciju u kojoj smo dovedeni. Taj zakon o budžetu jeste prvi korak ka jednom boljem sutra, ka nečemu gde ćemo se suočiti sa svojim problemima i nazvaćemo ih pravim imenom i onda krenuti da se borimo sa njima, bez obzira što će politička cena za to možda biti velika. Nećemo sedeti i pokušavati da sračunamo kako možemo da smanjimo taj javni dug i onda kada vidimo skoro da nema načina, nastavićemo da radimo isto što smo radili i ranije, plašeći se da ćemo možda izgubiti neki procenat popularnosti. Ne brinem o procentima popularnosti. Niti gledam, niti imam uvid u bilo kakve ankete o popularnosti, niti me to zanima. Zanima me samo da uradim ono što mora da se uradi i da to uradim na najpravedniji mogući način. Ovo što smo uradili sa smanjenjem zarada iznad 60.000 u javnom sektoru, tamo gde problem postoji sa produženom indeksacijom iznad 2014. godine, gde nismo morali, dakle dalje i za penzije i za plate jesu odgovorne stvari iako nisu popularne. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Jevtović Vukojičić. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. Izvolite gospodine Nikoliću. Zahvaljujem gospođo Jevtović Vukojičić. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. Izvolite gospodine Nikoliću.
Hvala. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić. Izvolite. Hvala. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije. Ovaj amandman nije prihvatljiv za poslaničku grupu SNS zbog toga što je u suprotnosti sa našim predlogom za izmenu i dopunu Zakona o obezbeđenju i izvršenju, gde postoji jedna osnovna ideja, a postojala je i u zakonu koji je usvojen 2011. godine, a to je jednakost pred zakonom svih poverilaca. Ne možemo praviti selekciju poverilaca na one koji pripadaju i koji imaju više od 50% državnog kapitala i koji se odnosi na ona preduzeća koje je osnovala Republika Srbija, jedinice teritorijalne autonomije i jedinice lokalne samouprave, a da ostala preduzeća nemaju potrebe da se obraćaju komori izvršitelja i da tamo u proceduri koju smo mi predvideli zatraže da se odredi izvršitelj po mestu gde se nalazi izvršenje, odnosno gde treba da se sprovede izvršenje. Ovakva selektivnost ne dovodi do jačanja vladavine prava. Ono što šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić, ima običaj da kaže da su svi jednaki pred Bogom i pred zakonom. Mislim da su i poverioci u tom smislu jednaki i pred zakonom. Mi moramo da odbranimo to pravo svih poverilaca da nema selektivnosti, da nema u tom smislu zajedljivosti između njih, zašto jedan mora nešto da radi, a drugi ne mora. Što se tiče onih 15 dana i provere da li je naplaćeno ili nije naplaćeno, to sam rekao prilikom komentarisanja istog amandmana koji je gospodin Homen dao, koji je pisao ovaj amandman koji je gospođa Malović dala, tako da za nas, za poslaničku grupu, ovakav predlog ovog amandmana nije prihvatljiv i mi ćemo ga u danu za glasanje odbiti. Hvala. Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije. Ovaj amandman nije prihvatljiv za poslaničku grupu SNS zbog toga što je u suprotnosti sa našim predlogom za izmenu i dopunu Zakona o obezbeđenju i izvršenju, gde postoji jedna osnovna ideja, a postojala je i u zakonu koji je usvojen 2011. godine, a to je jednakost pred zakonom svih poverilaca. Ne možemo praviti selekciju poverilaca na one koji pripadaju i koji imaju više od 50% državnog kapitala i koji se odnosi na ona preduzeća koje je osnovala Republika Srbija, jedinice teritorijalne autonomije i jedinice lokalne samouprave, a da ostala preduzeća nemaju potrebe da se obraćaju komori izvršitelja i da tamo u proceduri koju smo mi predvideli zatraže da se odredi izvršitelj po mestu gde se nalazi izvršenje, odnosno gde treba da se sprovede izvršenje. Ovakva selektivnost ne dovodi do jačanja vladavine prava. Ono što šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić, ima običaj da kaže da su svi jednaki pred Bogom i pred zakonom. Mislim da su i poverioci u tom smislu jednaki i pred zakonom. Mi moramo da odbranimo to pravo svih poverilaca da nema selektivnosti, da nema u tom smislu zajedljivosti između njih, zašto jedan mora nešto da radi, a drugi ne mora. Što se tiče onih 15 dana i provere da li je naplaćeno ili nije naplaćeno, to sam rekao prilikom komentarisanja istog amandmana koji je gospodin Homen dao, koji je pisao ovaj amandman koji je gospođa Malović dala, tako da za nas, za poslaničku grupu, ovakav predlog ovog amandmana nije prihvatljiv i mi ćemo ga u danu za glasanje odbiti. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, poštovana predsedavajuća i poštovana javnosti Srbije, pre svega moram da se osvrnem na to da je NS u prethodnom sazivu, i ja lično kao narodni poslanik, učestvovala u kreiranju znatnog broja amandmana, koje prepoznajemo da su usvojeni u ovom predlogu zakona koji je pred nama. Zaista se zahvaljujem ministru i Ministarstvu što su imali sluha za tu vrstu saradnje i kooperativnosti. Ono što je u ovom trenutku u Srbiji veoma važno, to je da se sve vrste saobraćaja, saobraćajne infrastrukture unaprede, naravno, i železnički saobraćaj. One su nedeljive međusobno: drumski saobraćaj, vazdušni saobraćaj, vodni saobraćaj i železnički saobraćaj međusobno moraju da se dopunjuju. Železnica je svakako od nacionalnog značaja, pre svega jer u Srbiji postoji od 1884. godine. Ovih poslednjih 50-ak godina, koliko je propadala, sada je vreme da se taj trend propadanja ili slobodnog pada zaustavi i da se okrenemo tom resursu kao jednom od značajnih saobraćajnih resursa koji će unaprediti, pre svega, privredu Srbije, jer će omogućiti i transport roba. Ono što je u železničkom transportu pozitivno, to je visoka propustna i prevozna sposobnost roba i putnika, prevoz nezavisno od klimatskih uslova. Dakle, nijedan drugi saobraćajni resurs nema takvu frekventnost i takvu fleksibilnost kada su u pitanju klimatski uslovi, klimatske promene, kao što ima mogućnost železnički saobraćaj. Zatim, neposredna veza magistralnih i pratećih koloseka i mogućnost velike saradnje sa svim ostalim saobraćajnim infrastrukturama i masovnost prevoza. Naravno, železnica je takav saobraćajni resurs koji zahteva velika početna ulaganja, ali su sva ulaganja u železnicu svakako isplativa na duge staze. Ono zbog čega se NS opredelila da će podržati ovaj predlog zakona, naravno, posle diskusije u pojedinostima i usvajanja značajnog broja amandmana, u kojima smo i ovaj put učestvovali veoma kreativno, jeste svakako mogućnost reorganizacije ovog javnog preduzeća, koje će ga učiniti konkurentnijim na tržištu, zatim, mogućnost da se unapredi, ono što smo posebno primetili, zaštita životne sredine, na čemu se insistira u EU, na čemu se insistira uopšte u ovoj svetskoj saobraćajnoj politici. Železnica ima veoma mlad sektor koji se uspešno i kvalitetno bavi upravo ovim pitanjem i vrlo je zapažen u domenu svog rada, ne samo u Srbiji, nego i šire. Dakle, očekujemo da će ovaj zakon biti zaista jedan moderan zakon koji će pratiti evropske zakone u svakom pogledu i omogućiti unapređenje ovog saobraćaja i dalju i bolju saradnju. Železnica ne može da se izuzme iz međunarodne saradnje. Svi saobraćajni tokovi su u stvari vezani za međunarodne tokove saobraćaja i to je ono zbog čega je Srbija veoma važna geopolitički i saobraćajno strateški važna upravo na ovom prostoru i to je prednost koju treba da iskoristimo. Ovaj zakon će svakako unaprediti i rad Direkcije. Ovaj zakon će omogućiti da se smanje budžetska ulaganja. Ovaj zakon će u svakom slučaju doneti jednu moderniju železnicu i ono što treba da učini u budućnosti, to je veće interesovanje i privrede i putnika za putovanje jednom ovako modernom i za transport roba jednom ovako modernom železnicom. Srbija samo sa takvom železnicom može da bude konkurentna i može da bude u modernoj Evropi, u modernom svetu. Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, poštovana predsedavajuća i poštovana javnosti Srbije, pre svega moram da se osvrnem na to da je NS u prethodnom sazivu, i ja lično kao narodni poslanik, učestvovala u kreiranju znatnog broja amandmana, koje prepoznajemo da su usvojeni u ovom predlogu zakona koji je pred nama. Zaista se zahvaljujem ministru i Ministarstvu što su imali sluha za tu vrstu saradnje i kooperativnosti. Ono što je u ovom trenutku u Srbiji veoma važno, to je da se sve vrste saobraćaja, saobraćajne infrastrukture unaprede, naravno, i železnički saobraćaj. One su nedeljive međusobno: drumski saobraćaj, vazdušni saobraćaj, vodni saobraćaj i železnički saobraćaj međusobno moraju da se dopunjuju. Železnica je svakako od nacionalnog značaja, pre svega jer u Srbiji postoji od 1884. godine. Ovih poslednjih 50-ak godina, koliko je propadala, sada je vreme da se taj trend propadanja ili slobodnog pada zaustavi i da se okrenemo tom resursu kao jednom od značajnih saobraćajnih resursa koji će unaprediti, pre svega, privredu Srbije, jer će omogućiti i transport roba. Ono što je u železničkom transportu pozitivno, to je visoka propustna i prevozna sposobnost roba i putnika, prevoz nezavisno od klimatskih uslova. Dakle, nijedan drugi saobraćajni resurs nema takvu frekventnost i takvu fleksibilnost kada su u pitanju klimatski uslovi, klimatske promene, kao što ima mogućnost železnički saobraćaj. Zatim, neposredna veza magistralnih i pratećih koloseka i mogućnost velike saradnje sa svim ostalim saobraćajnim infrastrukturama i masovnost prevoza. Naravno, železnica je takav saobraćajni resurs koji zahteva velika početna ulaganja, ali su sva ulaganja u železnicu svakako isplativa na duge staze. Ono zbog čega se NS opredelila da će podržati ovaj predlog zakona, naravno, posle diskusije u pojedinostima i usvajanja značajnog broja amandmana, u kojima smo i ovaj put učestvovali veoma kreativno, jeste svakako mogućnost reorganizacije ovog javnog preduzeća, koje će ga učiniti konkurentnijim na tržištu, zatim, mogućnost da se unapredi, ono što smo posebno primetili, zaštita životne sredine, na čemu se insistira u EU, na čemu se insistira uopšte u ovoj svetskoj saobraćajnoj politici. Železnica ima veoma mlad sektor koji se uspešno i kvalitetno bavi upravo ovim pitanjem i vrlo je zapažen u domenu svog rada, ne samo u Srbiji, nego i šire. Dakle, očekujemo da će ovaj zakon biti zaista jedan moderan zakon koji će pratiti evropske zakone u svakom pogledu i omogućiti unapređenje ovog saobraćaja i dalju i bolju saradnju. Železnica ne može da se izuzme iz međunarodne saradnje. Svi saobraćajni tokovi su u stvari vezani za međunarodne tokove saobraćaja i to je ono zbog čega je Srbija veoma važna geopolitički i saobraćajno strateški važna upravo na ovom prostoru i to je prednost koju treba da iskoristimo. Ovaj zakon će svakako unaprediti i rad Direkcije. Ovaj zakon će omogućiti da se smanje budžetska ulaganja. Ovaj zakon će u svakom slučaju doneti jednu moderniju železnicu i ono što treba da učini u budućnosti, to je veće interesovanje i privrede i putnika za putovanje jednom ovako modernom i za transport roba jednom ovako modernom železnicom. Srbija samo sa takvom železnicom može da bude konkurentna i može da bude u modernoj Evropi, u modernom svetu. Hvala.
Složio bih se sa jednom konstatacijom, a to je da bez investicija nema budućnosti, odnosno nema privrednog rasta. Međutim, drugi deo nekako škripi malo, da bez podsticaja nema investicija. To nekako ne stoji nigde u svetu, pa ne stoji ni kod nas. Stoji u onim zemljama koje nisu u stanju da srede stanje kod kuće, da naprave dobar privredni ambijent i onda zbog tog nečinjenja i neodgovornosti morate da plaćate da bi ljudi kod vas investirali. Rezultat dosadašnje politike koja je bila bazirana na subvencijama, koja je bila bazirana na nečinjenju, koja je bila bazirana na neodgovornosti, vidimo i ona je svuda oko nas. Imamo ekonomiju koja propada, imamo životni standard koji pada. Ta politika je očigledno dala loše rezultate i tu politiku moramo menjati. Raditi isto što smo radili do sada, očekivati drugačije rezultate, mislim da nije odlika racionalnih ljudi. Ima jedna poslovica, koju sam ponovio više puta, na zapadu, odnosno u anglosaksonskim zemljama, koja kaže – kada se nađete u rupi, odnosno problemu, prva stvar koju treba da uradite je da prestanete da kopate, jer rešenje nije dublje u rupi, nego je na drugoj strani. Kod subvencija, da bi nekome dali jedan dinar, nekome morate da uzmete jedan dinar i onda je pitanje da li ste više štete napravili tamo gde ste uzeli od dobiti koju ste dobili tamo gde ste dali. Kod nas računica ide nekako ovako - za svako tuce radnih mesta koja smo platili, izgubili smo negde 1.000 radih mesta. To je jedna neodrživa politika i sa time moramo da prekinemo. Znači, moramo da se skoncentrišemo na razvoj domaće privrede, na stvaranje uslova za dobro poslovanje, na jednake tržišne uslove, da prestanemo diskreciono da delimo novac poreskih obveznika, da napravimo sistem kako bi privreda počela da funkcioniše, kako bi došlo do rasta. Oko ličnih karata, meni je potpuno neshvatljivo da je moguće izvršiti privatizaciju bilo kog preduzeća, a da ne znate kojom imovinom raspolažete, koja je tržišna vrednost te imovine, koje su obaveze. Znači, morate domaćinski da znate šta prodajte. U protivnom, dobijate Vršačke vinograde. Znači, taj deo mora da se uredi i to je jednostavno odgovorno ponašanje. Da bi mogli uspešno da sprovedemo privatizaciju u 2014. godini, a to je nešto što želimo da uradimo, želimo da država smanji sva učešća u privredi, da privredni sektor ojača. Da bi mogli da završimo taj postupak, mi moramo prvo da utvrdimo stanje i na tome se intenzivno radi. Mislim da ćemo do kraja godine imati to sređeno stanje i znaćemo kojom imovinom raspolažu ta preduzeća, koja je vrednost te imovine, koje su obaveze i onda ćemo ući u postupak restrukturiranja, čišćenja tih preduzeća od obaveza, kako bi se stvorili preduslovi za dobru i uspešnu privatizaciju i za rast u domaćom privredi. Znači, hoćemo od bolesnog tkiva da napravimo zdravo tkivo i mislim da je to moguće. Meni neće trebati 10 godina da sprovodim ove stvari, već se u 2014. godini videti da li politika koja se predlaže, da li mere koje predlažemo će dati rezultate ili neće dati rezultate? Ako ne budu dale rezultate ja više neću biti ministar, ali ono što očekujemo svi je da će te mere zaista dati rezultate, kad postavite stvari na zdrave noge. Dobićemo privredni rast i dobićemo investicije koje nam trebaju, i taj privredni rast će stvoriti nova radna mesta. Naravno, ponavljam još jednom 2014. godina će biti jako teška godina. Ali, to treba da bude godina u kojoj ćemo da pođemo u novom pravcu, da radimo u okviru te nove ekonomske politike, kako bi od 2015. godine pa na dalje počeli da osetimo boljitak. Cilj Vlade Srbije i svih ovih ekonomskih mera je da dobijemo rast i da počne da raste zapošljavanje. Očekujemo da će se to desiti nakon 2014. godine.
Zahvaljujem gospodine Nikoliću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite. Zahvaljujem gospodine Nikoliću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Karolj Čizik. Hvala. Reč ima narodni poslanik Karolj Čizik.
Hvala predsedavajući. Ja ću još jednom izraziti žaljenje zbog čega amandman, koji je manje ili više bio usaglašen u načelnoj raspravi, nije prihvaćen. Usaglašen je bio između svih nas ovde, koji zaista na krajnje objektivan način, sa stručnim referencama sa kojima raspolažemo, sagledavamo mogućnost da se izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju učine što kvalitetnijim. Imajući u vidu da smo se usaglasili oko nečega što je suštinsko, a suštinsko je da se svaka izmena i dopuna mora upodobiti sa postojećim tekstom Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Samim tim imajući u vidu i činjenicu da smo se usaglasili da rokovi koji se vezuju za postupanje komore ne smeju da budu kratki, a kratak rok je rok od pet dana, da smo se usaglasili oko toga da taj rok treba da bude duži, da bude upodobljen sa rokom koji zakon propisuje, a to je pet radnih dana, da smo se usaglasili oko činjenice koja je nesporna i niko je ne može dovoditi u sumnju, a to je da se ni u kom slučaju ne sme ostavljati velika diskreciona mogućnost ili diskreciono pravo izvršnom poveriocu u odabiru izvršitelja, onda je zaista iznenađujuće da samo prvi stav amandmana, koji je predložila poslanička grupa SPS, naravno preko mene, kao legitimisanog podnosioca, smatra da je ovaj amandman ne prihvatljiv. Ja moram, zarad građana, da podsetim da u amandmanu stoji nešto što smatram da je prevashodno u interesu izvršnih poverilaca i da ni u kom slučaju nije na štetu izvršnog dužnika, a to je da umesto onoga što je Zakonom o obligacionim odnosima definisano, a to je pojam ili termin komunalnih i sličnih usluga, zamenjeno pojmom usluga iz delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća. Drage moje kolege narodni poslanici, u čemu je tu bitna razlika? Javna preduzeća i javno-komunalna preduzeća su izvršni poverioci i imaju mogućnost da imaju takvu legitimaciju, da je steknu. Zbog čega bi takvu legitimaciju osporili javnom preduzeću NIS ili EPS ili Javnim skijalištima, ili bilo kom drugom javnom preduzeću? Zbog čega bi takva preduzeća imala neku vrstu benefita da određuju izvršitelje i da tim benefitom čine čak i neke zloupotrebe? Naravno, ne želimo ni mi ni bilo ko u koalicionoj vlasti da optužimo bilo koga da je spreman na takvu tendenciju. Mi smo tu da preveniramo, u stvari da preventivno delujemo da se takve pojave ne dešavaju. U tom pravcu i donosimo ove izmene i dopune i to je osnovni cilj ovih izmena i dopuna. Onda neka mi neko logično odgovori, zdravo-razumno, zbog čega ova preduzeća i javno, javno-komunalna trebaju da budu isključena iz izmena i dopuna zakona o kojima mi danas raspravljamo. Zaista je neprihvatljivo i zaista smatram da još jednom i ovlašćeni predlagač i svi mi zajedno razmotrimo mogućnost da se ovo prihvati, jer je potpuno suvislo i u praksi i te kako značajno i korisno. Takođe, imamo potpunu saglasnost da se prilikom odabira izvršitelja, sa jedne strane strogo primenjuje zakon, a sa druge strane da se izbegne diskriminacija koja ima za posledicu enormno bogaćenje pojedinih izvršitelja. Uz uvažavanje nečega što je u načelnoj raspravi istakla koleginica Martinović kada se pozivala na odredbe Zakona o javnim nabavkama, da se opet ne bi vraćali na tu temu i ne bi izazivali nepotrebne polemike, moram samo da skrenem pažnju na nešto što smo dužni kaozakonodavac da uradimo. Pod jedan, da uspostavimo potpunu pravnu sigurnost kada je u pitanju namirenje potraživanja od strane izvršnih poverilaca, a sa druge strane da ta pravna sigurnost bude podvedena pod zakonito postupanje, odnosno da bude u celosti u saglasnosti sa zakonom, kao i sa Ustavom. Ja sam tada, a i sada, ponavljam, istakao činjenicu da odabir izvršitelja od strane komora, treba da bude definisan onako kako je to analogno definisano kao odabir kod stečajnih upravnika u stečajnim predmetima. Da li ćemo u ovoj situaciji povrediti neke druge odredbe zakona? Neću se upuštati mnogo u to zbog toga što ćemo odmah izazvati polemiku, što se tiče primene odredaba Zakona o javnim nabavkama, ali je nesumnjivo da ćemo ukoliko primenimo princip algoritma, odnosno softverskog načina odabira izvršitelja izbeći bilo kakvu vrstu zloupotrebe, izbeći bilo kakvu vrstu privilegovanih. Najopasnije je da se ostavi puno slobodno pravo izvršnom poveriocu da sam bira izvršitelje. Onda će jedan te isti izvršitelj biti stalno angažovan, onda će jedan te isti izvršitelj imati po desetine hiljada predmeta, imaće naknadu koja je nesrazmerno velika u odnosu na ono što podrazumeva, kako njegovo angažovanje, tako i povredu prava ostalih izvršitelja da ravnomerno ili ravnopravno učestvuju u izvršnim predmetima, odnosno postupcima. Stoga smatram i molim ovlašćenog predlagača da ponovo razmotri sve ovo što smo imali u vidu. Ne bih mogao da se složim sa kolegama iz opozicije da su navodno učestvovali u donošenju ovakvih predloga, odnosno ovakvog predloga o izmenama i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju, da bi to prihvatili. Svako od nas ima punu inicijativu. Mogle su to da urade kolege iz opozicionih stranaka, mogli smo mi u poziciji. Svako ima taj legitimitet pa i obavezu i pravo da Predlogom zakona učini ono što je osnovni cilj zakonodavca, a to je da svaki zakon bude praktično primenjiv, a u praktičnoj primeni da postigne najveći stepen kvaliteta, jasnosti, preciznosti, nedvosmislenosti uređenja i to pravnog uređenja oblasti na koju se odnosi. S toga, drage kolege narodni poslanici, drage moje kolege advokati, pravnici, dragi narodni, ne samo poslanici, kako sam malopre rekao, da ne budem dvosmislen nego prijatelji koji zaista težite da ovaj zakon bude što kvalitetniji, molim vas da još jednom razmotrite sve ovo što je istaknuto da faktički prenebregnemo jednu situaciju u kojoj se često zakonodavac nalazi, a to je da robujemo stavovima nekoga ko u konkretnom slučaju nije legitimni predlagač. Legitimni predlagač smo mi. Oni koji nameću neke svoje definicije, bez obzira odakle su i bez obzira gde rade i šta rade, ne mogu biti iznad zakonodavca. Mi smo zakonodavac, i mi imamo pravo i obavezu da uredimo određenu pravnu oblast i određenu životnu situaciju koja mora da bude pokrivena pravnom regulativom, u tom pravcu nema ni kompromisa, a nema ni potrebe da budemo ni u kom slučaju podređeni bilo čemu što podrazumeva našu obavezu, a to je obaveza da donesemo zakon koji je najkvalitetniji u interesu građana, a ove predložene izmene i dopune kroz moj, odnosno amandman SPS su nesumnjivo u najvećem interesu građana. Zarad Ustava, zarad zakona, zarad svega onoga što mi radimo mislim da treba razmotriti još jednom mogućnost prihvatanja ovog amandmana, i ja vam se zahvaljujem. Hvala predsedavajući. Ja ću još jednom izraziti žaljenje zbog čega amandman, koji je manje ili više bio usaglašen u načelnoj raspravi, nije prihvaćen. Usaglašen je bio između svih nas ovde, koji zaista na krajnje objektivan način, sa stručnim referencama sa kojima raspolažemo, sagledavamo mogućnost da se izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju učine što kvalitetnijim. Imajući u vidu da smo se usaglasili oko nečega što je suštinsko, a suštinsko je da se svaka izmena i dopuna mora upodobiti sa postojećim tekstom Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Samim tim imajući u vidu i činjenicu da smo se usaglasili da rokovi koji se vezuju za postupanje komore ne smeju da budu kratki, a kratak rok je rok od pet dana, da smo se usaglasili oko toga da taj rok treba da bude duži, da bude upodobljen sa rokom koji zakon propisuje, a to je pet radnih dana, da smo se usaglasili oko činjenice koja je nesporna i niko je ne može dovoditi u sumnju, a to je da se ni u kom slučaju ne sme ostavljati velika diskreciona mogućnost ili diskreciono pravo izvršnom poveriocu u odabiru izvršitelja, onda je zaista iznenađujuće da samo prvi stav amandmana, koji je predložila poslanička grupa SPS, naravno preko mene, kao legitimisanog podnosioca, smatra da je ovaj amandman ne prihvatljiv. Ja moram, zarad građana, da podsetim da u amandmanu stoji nešto što smatram da je prevashodno u interesu izvršnih poverilaca i da ni u kom slučaju nije na štetu izvršnog dužnika, a to je da umesto onoga što je Zakonom o obligacionim odnosima definisano, a to je pojam ili termin komunalnih i sličnih usluga, zamenjeno pojmom usluga iz delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća. Drage moje kolege narodni poslanici, u čemu je tu bitna razlika? Javna preduzeća i javno-komunalna preduzeća su izvršni poverioci i imaju mogućnost da imaju takvu legitimaciju, da je steknu. Zbog čega bi takvu legitimaciju osporili javnom preduzeću NIS ili EPS ili Javnim skijalištima, ili bilo kom drugom javnom preduzeću? Zbog čega bi takva preduzeća imala neku vrstu benefita da određuju izvršitelje i da tim benefitom čine čak i neke zloupotrebe? Naravno, ne želimo ni mi ni bilo ko u koalicionoj vlasti da optužimo bilo koga da je spreman na takvu tendenciju. Mi smo tu da preveniramo, u stvari da preventivno delujemo da se takve pojave ne dešavaju. U tom pravcu i donosimo ove izmene i dopune i to je osnovni cilj ovih izmena i dopuna. Onda neka mi neko logično odgovori, zdravo-razumno, zbog čega ova preduzeća i javno, javno-komunalna trebaju da budu isključena iz izmena i dopuna zakona o kojima mi danas raspravljamo. Zaista je neprihvatljivo i zaista smatram da još jednom i ovlašćeni predlagač i svi mi zajedno razmotrimo mogućnost da se ovo prihvati, jer je potpuno suvislo i u praksi i te kako značajno i korisno. Takođe, imamo potpunu saglasnost da se prilikom odabira izvršitelja, sa jedne strane strogo primenjuje zakon, a sa druge strane da se izbegne diskriminacija koja ima za posledicu enormno bogaćenje pojedinih izvršitelja. Uz uvažavanje nečega što je u načelnoj raspravi istakla koleginica Martinović kada se pozivala na odredbe Zakona o javnim nabavkama, da se opet ne bi vraćali na tu temu i ne bi izazivali nepotrebne polemike, moram samo da skrenem pažnju na nešto što smo dužni kaozakonodavac da uradimo. Pod jedan, da uspostavimo potpunu pravnu sigurnost kada je u pitanju namirenje potraživanja od strane izvršnih poverilaca, a sa druge strane da ta pravna sigurnost bude podvedena pod zakonito postupanje, odnosno da bude u celosti u saglasnosti sa zakonom, kao i sa Ustavom. Ja sam tada, a i sada, ponavljam, istakao činjenicu da odabir izvršitelja od strane komora, treba da bude definisan onako kako je to analogno definisano kao odabir kod stečajnih upravnika u stečajnim predmetima. Da li ćemo u ovoj situaciji povrediti neke druge odredbe zakona? Neću se upuštati mnogo u to zbog toga što ćemo odmah izazvati polemiku, što se tiče primene odredaba Zakona o javnim nabavkama, ali je nesumnjivo da ćemo ukoliko primenimo princip algoritma, odnosno softverskog načina odabira izvršitelja izbeći bilo kakvu vrstu zloupotrebe, izbeći bilo kakvu vrstu privilegovanih. Najopasnije je da se ostavi puno slobodno pravo izvršnom poveriocu da sam bira izvršitelje. Onda će jedan te isti izvršitelj biti stalno angažovan, onda će jedan te isti izvršitelj imati po desetine hiljada predmeta, imaće naknadu koja je nesrazmerno velika u odnosu na ono što podrazumeva, kako njegovo angažovanje, tako i povredu prava ostalih izvršitelja da ravnomerno ili ravnopravno učestvuju u izvršnim predmetima, odnosno postupcima. Stoga smatram i molim ovlašćenog predlagača da ponovo razmotri sve ovo što smo imali u vidu. Ne bih mogao da se složim sa kolegama iz opozicije da su navodno učestvovali u donošenju ovakvih predloga, odnosno ovakvog predloga o izmenama i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju, da bi to prihvatili. Svako od nas ima punu inicijativu. Mogle su to da urade kolege iz opozicionih stranaka, mogli smo mi u poziciji. Svako ima taj legitimitet pa i obavezu i pravo da Predlogom zakona učini ono što je osnovni cilj zakonodavca, a to je da svaki zakon bude praktično primenjiv, a u praktičnoj primeni da postigne najveći stepen kvaliteta, jasnosti, preciznosti, nedvosmislenosti uređenja i to pravnog uređenja oblasti na koju se odnosi. S toga, drage kolege narodni poslanici, drage moje kolege advokati, pravnici, dragi narodni, ne samo poslanici, kako sam malopre rekao, da ne budem dvosmislen nego prijatelji koji zaista težite da ovaj zakon bude što kvalitetniji, molim vas da još jednom razmotrite sve ovo što je istaknuto da faktički prenebregnemo jednu situaciju u kojoj se često zakonodavac nalazi, a to je da robujemo stavovima nekoga ko u konkretnom slučaju nije legitimni predlagač. Legitimni predlagač smo mi. Oni koji nameću neke svoje definicije, bez obzira odakle su i bez obzira gde rade i šta rade, ne mogu biti iznad zakonodavca. Mi smo zakonodavac, i mi imamo pravo i obavezu da uredimo određenu pravnu oblast i određenu životnu situaciju koja mora da bude pokrivena pravnom regulativom, u tom pravcu nema ni kompromisa, a nema ni potrebe da budemo ni u kom slučaju podređeni bilo čemu što podrazumeva našu obavezu, a to je obaveza da donesemo zakon koji je najkvalitetniji u interesu građana, a ove predložene izmene i dopune kroz moj, odnosno amandman SPS su nesumnjivo u najvećem interesu građana. Zarad Ustava, zarad zakona, zarad svega onoga što mi radimo mislim da treba razmotriti još jednom mogućnost prihvatanja ovog amandmana, i ja vam se zahvaljujem.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo, danas je na dnevnom redu Zakon o železnici. Predlog se nadovezuje na postojeći zakon, što je i logično. Pokušava da ispravi sve nedostatke i loše strane zakona. U izvesnom smislu, to je u redu. Za dobro funkcionisanje železnice su potrebni i dobri zakoni. To je potreban ali ne i dovoljan uslov. Potreban je dobar stručni kadar i dobri tehnički uslovi. Nažalost, sve ovo ostalo nam nedostaje. Uzalud mi donosimo zakone koji su makar najbolji na svetu, kad su nam železničke stanice stare 100 godina, neuređene su, krovovi prokišnjavaju, prozori su polupani, pruge nesređene, pa se železničke stanice prepoznaju po neredu, po korovu od dva metra, po ruševinama. Pruge su zarasle u korov, bandere pored pruge su već davno pokradene, a sada dolazi na red da nose šine u staro gvožđe. O lokomotivama da ne pričam. Na primer, kod nas u Senti još saobraća jedan šinobus koji je stariji od mene. Sretan je dan kad može da stigne do Subotice i nazad. Tehničko stanje železnice, bar kod nas u Vojvodini, je takvo da ako bi mogli vratiti lokomotive, pruge, stanice i celu infrastrukturu od pre 100 godina, mi bi bili srećni. Onda je sve bilo novo, sve je funkcionisalo, red vožnje je uvek bio ispoštovan, putnici su putovali udobno i bezbedno. Teretni saobraćaj se odvijao precizno. Roba je uvek stizala na vreme i neoštećena. Problemi su mnogo duboki, dublji od toga da možemo promenama zakona da rešavamo. Železnica je teško bolesna. Boluje od prekomerne centralizacije, kao mnogo toga u ovoj zemlji. Primera radi, u ovom predlogu zakona od AP Vojvodine nema ni "v". Niko ne razmišlja o tome da bi svima bilo korisnije i bolje da se Vojvodina angažuje u rukovođenju železnicom. Mi smo iz poslaničke grupe LSV predali amandmane koji urgiraju takve promene. U zavisnosti od prihvatanja naših amandmana ćemo glasati o Predlogu zakona o železnici. Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo, danas je na dnevnom redu Zakon o železnici. Predlog se nadovezuje na postojeći zakon, što je i logično. Pokušava da ispravi sve nedostatke i loše strane zakona. U izvesnom smislu, to je u redu. Za dobro funkcionisanje železnice su potrebni i dobri zakoni. To je potreban ali ne i dovoljan uslov. Potreban je dobar stručni kadar i dobri tehnički uslovi. Nažalost, sve ovo ostalo nam nedostaje. Uzalud mi donosimo zakone koji su makar najbolji na svetu, kad su nam železničke stanice stare 100 godina, neuređene su, krovovi prokišnjavaju, prozori su polupani, pruge nesređene, pa se železničke stanice prepoznaju po neredu, po korovu od dva metra, po ruševinama. Pruge su zarasle u korov, bandere pored pruge su već davno pokradene, a sada dolazi na red da nose šine u staro gvožđe. O lokomotivama da ne pričam. Na primer, kod nas u Senti još saobraća jedan šinobus koji je stariji od mene. Sretan je dan kad može da stigne do Subotice i nazad. Tehničko stanje železnice, bar kod nas u Vojvodini, je takvo da ako bi mogli vratiti lokomotive, pruge, stanice i celu infrastrukturu od pre 100 godina, mi bi bili srećni. Onda je sve bilo novo, sve je funkcionisalo, red vožnje je uvek bio ispoštovan, putnici su putovali udobno i bezbedno. Teretni saobraćaj se odvijao precizno. Roba je uvek stizala na vreme i neoštećena. Problemi su mnogo duboki, dublji od toga da možemo promenama zakona da rešavamo. Železnica je teško bolesna. Boluje od prekomerne centralizacije, kao mnogo toga u ovoj zemlji. Primera radi, u ovom predlogu zakona od AP Vojvodine nema ni "v". Niko ne razmišlja o tome da bi svima bilo korisnije i bolje da se Vojvodina angažuje u rukovođenju železnicom. Mi smo iz poslaničke grupe LSV predali amandmane koji urgiraju takve promene. U zavisnosti od prihvatanja naših amandmana ćemo glasati o Predlogu zakona o železnici. Hvala.
Gospodine Krstiću, naravno da sam vas razumela, naravno da sam razumela i budžet, ali očigledno vi mene niste razumeli. Nije moje pitanje bilo – po kojoj stopi vi oporezujete lekare od 75.000, a po kojoj direktore javnih preduzeća od 400.000? Moje pitanje je bilo – ako želimo da napravimo reformski potez, hoćemo li da kažemo – ne postoji niko sem direktora javnih preduzeća, ko je stručan u ovoj zemlji, i koji može da prima 400.000 platu, jer ako ne prima otići će iz zemlje. Zašto niste smanjili plate direktorima javnih preduzeća na limite, recimo do predsednika Vlade? Na 150.000 dinara? Nego, i sami kažete – oni koji imaju 400 i nešto hiljada oni će plaćati po većoj stopi. Pitanje je kako smeju da imaju 400 i nešto hiljada? Nije pitanje stope, nego pitanje visine plate na koju plaćaju porez. Ovi koji imaju 70.000 će platiti po nižoj stopi. Da, to su oni kojima gušimo svaku nadu da će sutra jedan mlad lekar moći ovde da bude uspešan, živi od svog rada i on će da pali za Nemačku, tako danas kaže. S druge strane, vi kažete – postoji formula za lokalne samouprave. I vi i ja znamo da niste koristili tu formulu. I vi i ja znamo da po toj formuli postoje četiri grupe razvijenosti opština, i da imamo različite transfere u odnosu na stepen razvijenosti. I vi i ja znamo da se nekima povećava, nekima smanjuje transfer. Koristili smo korigovanu, kažete – ta formula postoji, niti je u zakonu, niti je u bilo kom podzakonskom aktu. Diskreciona formula pravljena na nivou ministarstva da se nekako odmeri šta to rade lokalne samouprave, a da je po zakonu – nije. Kad je u pitanju… (Predsedavajuća: Vreme gospođo Kalanović.) Izvinjavam se samo još jednu rečenicu. Nadam se da ministar Radulović zna da i Mađarska, i Češka, i Slovačka, i Makedonija imaju podsticaje, ali imaju i bolje poslovne ambijente. Republika Srbija je u pet destinacija sa najlošijim poslovnim ambijentima i to su merenja Svetske banke i zbog dužine stečajnog postupka, i zbog infrastrukture, i zbog inspekcija, i zbog svega onoga što opterećuje privredne subjekte.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Željko Sušec. Izvolite. Hvala. Reč ima narodni poslanik Željko Sušec. Izvolite.
Zahvaljujem. Želim da u nekoliko rečenica obrazložim razloge za podršku, kako amandmanu koji je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović, tako i obrazloženju koje je bilo jasno, temeljito, britko i objašnjavalo sve što je potrebno kada je reč o amandmanu kojim on postojeći Predlog zakona menja. Sadržaj njegovog amandmana je negde na pola puta između ideje koju smo mi imali u izmenama i razlika koja postoji ticala se sličnosti sa izvršiteljima i stečajnim upravnicima, odnosno ideje da izvršitelji budu predmet javnih nabavki bez obzira što i dalje ostajemo pri ideji da poput, što su advokatske usluge koje se tiču korisnika budžeta direktnih i indirektnih predmeta javnih nabavki, da je moglo da se razvije takav jedan princip ovde sa svim primedbama koje u tom stoje dok za stečajne upravnike ne vidimo. Ali, tri ključne stvari ovaj amandman poboljšava u Predlogu zakona, osim što brani u obrazloženju kolege narodnog poslanika naše obaveze, naša prava kada je u pitanju donošenje zakona, bez obzira na to koliko uticajan bio neko ko nam je sugerisao da se zakon napiše. Koje tri? Ključni problem zbog kojih donosimo izmene i dopune je očita neravnopravnost na tržištu izvršitelja i očito primenjeno da samo pojedini izvršitelji dobijaju poslove i da se jasno vidi linija kako i zašto oni dobijaju poslove. Azbučni red tu nije pomogao, pošto svi znamo nekog od izvršitelja na A, koji nikako nije… (Dragan Nikolić, s mesta: Predsedavajući, ovo nema nikakve veze sa ovim amandmanom.) Narodni poslanici dobacuju kakve veze ima veze sa ovim amandmanom? Ima veze sa amandmanom stav 3. i odatle ću krenuti prvo obrazlaganje. Zamoliću predsedavajućeg da interveniše na dobacivanje ili ću moliti narodne poslanike da pažljivije prate. Dakle, stav o kome je reč, a zbog kojeg govorimo o tome da postoji vrlo jasno primećeno da postoji problem, jer su određeni ljudi određivali ko će biti izvršitelji, pa je nastao sukob interesa među raznim grupama i zbog toga postoji ovaj zakon, a stav o kome se to očigledno definiše glasi: Ako komora ne odgovori na zahtev izvršnog poverioca u roku od pet radnih dana od dana prijema zahteva, izvršni poverilac određuje izvršitelje na čijem području izvršni dužnik ima prebivalište, boravište ili sedište, pri čemu se ne može odrediti izvršitelj koji je bio ranije određen od komore po zahtevu izvršnog poverioca ili je ranije bio određen od izvršnog poverioca kom komora po njegovom zahtevu. Dakle, ovaj stav u amandmanu kolege narodnog poslanika očigledno se odnosi na ogromne primedbe koje postoje zbog toga što se izvršitelji biraju po nekakvoj proceduri, dalekom diskrecionom pravu. Dakle, prva dobra stvar u ovom amandmanu je što povezuje komoru, ukupan broj izvršitelja koji mogu stupiti u izvršenje i time pokušava da otkloni sadašnju nejasnu situaciju zbog koje ovaj zakon menjamo. Druga je pojašnjenje koje se tiče u prvom stavu amandmana koji glasi – izvršni poverilac je dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih usluga, delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća, zahteva od komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave. U osnovnom tekstu zakona koji je pred nama, koji se ovim stavom menja izostavljena su i ostavljeno je na tumačenje da li podrazumeva i javna i javno-komunalna preduzeća jer u osnovnom tekstu zakona stoje na osnovu izvršenih komunalnih i sličnih usluga. Kad vidimo ovakav tekst zakona sa dovoljno pročitanih tekstova zakona pred sobom, onda se vidi namera da se tumači. Ako se vidi namera da se tumači, pri čemu je podnošenje ovog predloga zakona da bi se otklonilo postojeće tumačenje, onda je moja sugestija da se mnogo pažljivije sasluša predlog narodnog poslanika, kolege Neđe Jovanovića. Drugo poboljšanje u odnosu na predlog zakona jeste već spomenuti stav 3. i jeste način na koji se i po azbučnom redu u drugom stavu njegovog upisa u imena izvršitelja i da se na taj, inače dobru ideju da bi se omogućilo nepristrasnost, objektivnost, neutralnost, dodatno pojasni da ne bi bilo razloga za razumnu sumnju. Želja da se kao treća važna stvar iz ovog amandmana da se pojasni koliko vremena treba je takođe dobra. Ona na prvi pogled ne menja puno, ali ako stavite pet radnih dana umesto pet dana, ostavljate ipak razumno dovoljno više vremena da se posao obavi. Svako ko ima dobre namere prema promenama zakona koji je pred nama, morao bi vrlo pažljivo pre dana za glasanje da razmisli o amandmanu koji je narodni poslanik podneo. Ukoliko ima određenih delova ili rečenica iz pojedinih stavova amandmana koji je pred nama, koji mogu biti predmet dijaloga, ja sam sigurna da je i to bolje nego ne glasati za amandman, pošto se u danu za glasanje jednostavno ne izjašnjava o amandmanu, to se zove protiv ili odbija, da je bolje ipak prihvatiti ovaj amandman nego ostaviti član zakona, član 1. teksta Izmena i dopuna Zakona takav kakav jeste. Osim što bi povećali sigurnost da će se proces kojim izvršitelji rade pojasniti, ukloniti sumnje, učinili bi još jedno što je meni lično važno, odnosno pokazali bi da delimo uverenje sa narodnim poslanikom Neđom Jovanovićem koji je rekao – mi smo zakonodavac. Pre ili kasnije, mi ćemo to pokazati, ovaj amandman je šansa da to pokažemo sada i odmah. Hvala. Zahvaljujem. Želim da u nekoliko rečenica obrazložim razloge za podršku, kako amandmanu koji je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović, tako i obrazloženju koje je bilo jasno, temeljito, britko i objašnjavalo sve što je potrebno kada je reč o amandmanu kojim on postojeći Predlog zakona menja. Sadržaj njegovog amandmana je negde na pola puta između ideje koju smo mi imali u izmenama i razlika koja postoji ticala se sličnosti sa izvršiteljima i stečajnim upravnicima, odnosno ideje da izvršitelji budu predmet javnih nabavki bez obzira što i dalje ostajemo pri ideji da poput, što su advokatske usluge koje se tiču korisnika budžeta direktnih i indirektnih predmeta javnih nabavki, da je moglo da se razvije takav jedan princip ovde sa svim primedbama koje u tom stoje dok za stečajne upravnike ne vidimo. Ali, tri ključne stvari ovaj amandman poboljšava u Predlogu zakona, osim što brani u obrazloženju kolege narodnog poslanika naše obaveze, naša prava kada je u pitanju donošenje zakona, bez obzira na to koliko uticajan bio neko ko nam je sugerisao da se zakon napiše. Koje tri? Ključni problem zbog kojih donosimo izmene i dopune je očita neravnopravnost na tržištu izvršitelja i očito primenjeno da samo pojedini izvršitelji dobijaju poslove i da se jasno vidi linija kako i zašto oni dobijaju poslove. Azbučni red tu nije pomogao, pošto svi znamo nekog od izvršitelja na A, koji nikako nije… (Dragan Nikolić, s mesta: Predsedavajući, ovo nema nikakve veze sa ovim amandmanom.) Narodni poslanici dobacuju kakve veze ima veze sa ovim amandmanom? Ima veze sa amandmanom stav 3. i odatle ću krenuti prvo obrazlaganje. Zamoliću predsedavajućeg da interveniše na dobacivanje ili ću moliti narodne poslanike da pažljivije prate. Dakle, stav o kome je reč, a zbog kojeg govorimo o tome da postoji vrlo jasno primećeno da postoji problem, jer su određeni ljudi određivali ko će biti izvršitelji, pa je nastao sukob interesa među raznim grupama i zbog toga postoji ovaj zakon, a stav o kome se to očigledno definiše glasi: Ako komora ne odgovori na zahtev izvršnog poverioca u roku od pet radnih dana od dana prijema zahteva, izvršni poverilac određuje izvršitelje na čijem području izvršni dužnik ima prebivalište, boravište ili sedište, pri čemu se ne može odrediti izvršitelj koji je bio ranije određen od komore po zahtevu izvršnog poverioca ili je ranije bio određen od izvršnog poverioca kom komora po njegovom zahtevu. Dakle, ovaj stav u amandmanu kolege narodnog poslanika očigledno se odnosi na ogromne primedbe koje postoje zbog toga što se izvršitelji biraju po nekakvoj proceduri, dalekom diskrecionom pravu. Dakle, prva dobra stvar u ovom amandmanu je što povezuje komoru, ukupan broj izvršitelja koji mogu stupiti u izvršenje i time pokušava da otkloni sadašnju nejasnu situaciju zbog koje ovaj zakon menjamo. Druga je pojašnjenje koje se tiče u prvom stavu amandmana koji glasi – izvršni poverilac je dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih usluga, delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća, zahteva od komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave. U osnovnom tekstu zakona koji je pred nama, koji se ovim stavom menja izostavljena su i ostavljeno je na tumačenje da li podrazumeva i javna i javno-komunalna preduzeća jer u osnovnom tekstu zakona stoje na osnovu izvršenih komunalnih i sličnih usluga. Kad vidimo ovakav tekst zakona sa dovoljno pročitanih tekstova zakona pred sobom, onda se vidi namera da se tumači. Ako se vidi namera da se tumači, pri čemu je podnošenje ovog predloga zakona da bi se otklonilo postojeće tumačenje, onda je moja sugestija da se mnogo pažljivije sasluša predlog narodnog poslanika, kolege Neđe Jovanovića. Drugo poboljšanje u odnosu na predlog zakona jeste već spomenuti stav 3. i jeste način na koji se i po azbučnom redu u drugom stavu njegovog upisa u imena izvršitelja i da se na taj, inače dobru ideju da bi se omogućilo nepristrasnost, objektivnost, neutralnost, dodatno pojasni da ne bi bilo razloga za razumnu sumnju. Želja da se kao treća važna stvar iz ovog amandmana da se pojasni koliko vremena treba je takođe dobra. Ona na prvi pogled ne menja puno, ali ako stavite pet radnih dana umesto pet dana, ostavljate ipak razumno dovoljno više vremena da se posao obavi. Svako ko ima dobre namere prema promenama zakona koji je pred nama, morao bi vrlo pažljivo pre dana za glasanje da razmisli o amandmanu koji je narodni poslanik podneo. Ukoliko ima određenih delova ili rečenica iz pojedinih stavova amandmana koji je pred nama, koji mogu biti predmet dijaloga, ja sam sigurna da je i to bolje nego ne glasati za amandman, pošto se u danu za glasanje jednostavno ne izjašnjava o amandmanu, to se zove protiv ili odbija, da je bolje ipak prihvatiti ovaj amandman nego ostaviti član zakona, član 1. teksta Izmena i dopuna Zakona takav kakav jeste. Osim što bi povećali sigurnost da će se proces kojim izvršitelji rade pojasniti, ukloniti sumnje, učinili bi još jedno što je meni lično važno, odnosno pokazali bi da delimo uverenje sa narodnim poslanikom Neđom Jovanovićem koji je rekao – mi smo zakonodavac. Pre ili kasnije, mi ćemo to pokazati, ovaj amandman je šansa da to pokažemo sada i odmah. Hvala.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, novi Predlog zakona o železnici ima za cilj poboljšanje i efikasnost železničkog sistema Republike Srbije i integraciju srpske železnice u železničke sisteme EU. U periodu petogodišnjeg praćenja funkcionalnosti uočeni su mnogi nedostaci važećeg Zakona o železnici. Nedostatke važećeg Zakona o železnici konstatovalo je Ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja i Direkcije železnice. U toku primene zakona uočeni su nedostaci koji su zahtevali usklađivanje sa novim paketima direktiva EU, kao i proširenje delokruga za železnicu. Direkcija za železnicu nije imala po postojećem zakonu pravo da podnosi podzakonske akte koji se donose na osnovu Zakona o bezbednosti železničkog saobraćaja, iako su oni neophodni za bezbedno odvijanje železničkog saobraćaja. Novi Predlog zakona o železnici kao jedan od mnogih ciljeva ima upravo i cilj usklađivanja zakona sa Nacrtom zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnica koji se radi uporedo sa ovim zakonom. Posebna pažnja novog zakona posvećena je uređivanju kombinovanog transporta tj. prevoza kod koga se veći deo puta obavlja uslugama železničkog saobraćaja. Uprkos tom značaju i potencijalu ovaj deo zanemaren je važećim Zakonom o železnici. U Predlogu zakona o železnici posebno se ističe značajno ostvarivanje i preciziranje dela zakona u kome se uređuje pristup železničkoj infrastrukturi i njenim unapređenjem. Još jedna novina koja je predviđena novim zakonom o železnici je uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture koji na predlog Vlade donosi Narodna skupština RS i predstavlja akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Novim zakonom takođe je predviđeno ostvarivanje železničke infrastrukture koje je u prethodnom periodu bila zanemarena usled oslabljene ekonomije i privrede zemlje. Takođe novim zakonom predviđena su prava i način davanja na upravljanje železničkom infrastrukturom. Novim zakonomse stvaraju uslovi za više železničkih prevoznika i upravljača železničkom infrastrukturom, što bi trebalo da dovede do pojave konkurencije i povećanja kvaliteta prevoza u železničkom saobraćaju. Novim zakonom država se obavezuje da obezbedi zdravu finansijsku strukturu, naročito na postojećem železničkom prevozu koji je u državnom vlasništvu i predstavlja nacionalni interes države. U toku izrade novog zakona u različitim fazama bilo je formirano nekoliko radnih podgrupa koje su sastavljene od predstavnika najznačajnijih interesnih grupa, a koje su vezane za oblast železničkog saobraćaja, kao što su Direkcija za železnice, AD "Železnica Srbije", preduzeće za izgradnju železničkog čvora "Beograd" DOO, Saobraćajni fakultet i konsultant tvining projekta i eksperti francuskog i litvanskog ministarstva transporta. O Nacrtu zakona o železnici održane su javne rasprave, tako da su svi zainteresovani subjekti mogli da dostave svoje sugestije i primedbe na ovaj zakon. Nacrt zakona o železnici bio je objavljen na sajtu Ministarstva nadležnog za poslove obavljanja saobraćaja. Tu su sugestije i komentare dostavili pojedini sektori "Železnice Srbije" AD, a koji su se odnosili na zaštitu železničke infrastrukture i primenu zakona kojim se reguliše javna svojina. Pokrajinski sekretarijat za privredu i zapošljavanje AP Vojvodine obraćao se na osnovu ovog zakona AP Vojvodini. Novi zakon o železnici odobren je i od strane nadležnih organa Evropske komisije, čiji su predlozi i sugestije u najvećem delu prihvaćeni i na osnovu toga dobijeno je pozitivno mišljenje od Kancelarije za evropske integracije. Na kraju, donošenje ovog zakona po hitnom postupku od strane Narodne skupštine Republike Srbije potrebno je iz razloga jer bi se nedonošenje ovog zakona po hitnom postupku dovelo do značajnih štetnih posledica za železnički saobraćaj i železničku infrastrukturu u RS, kao i za celokupnu privredu Republike Srbije. Iz tog razloga poslanička grupa SNS u danu za glasanje glasaće za ovaj predlog. Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, novi Predlog zakona o železnici ima za cilj poboljšanje i efikasnost železničkog sistema Republike Srbije i integraciju srpske železnice u železničke sisteme EU. U periodu petogodišnjeg praćenja funkcionalnosti uočeni su mnogi nedostaci važećeg Zakona o železnici. Nedostatke važećeg Zakona o železnici konstatovalo je Ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja i Direkcije železnice. U toku primene zakona uočeni su nedostaci koji su zahtevali usklađivanje sa novim paketima direktiva EU, kao i proširenje delokruga za železnicu. Direkcija za železnicu nije imala po postojećem zakonu pravo da podnosi podzakonske akte koji se donose na osnovu Zakona o bezbednosti železničkog saobraćaja, iako su oni neophodni za bezbedno odvijanje železničkog saobraćaja. Novi Predlog zakona o železnici kao jedan od mnogih ciljeva ima upravo i cilj usklađivanja zakona sa Nacrtom zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnica koji se radi uporedo sa ovim zakonom. Posebna pažnja novog zakona posvećena je uređivanju kombinovanog transporta tj. prevoza kod koga se veći deo puta obavlja uslugama železničkog saobraćaja. Uprkos tom značaju i potencijalu ovaj deo zanemaren je važećim Zakonom o železnici. U Predlogu zakona o železnici posebno se ističe značajno ostvarivanje i preciziranje dela zakona u kome se uređuje pristup železničkoj infrastrukturi i njenim unapređenjem. Još jedna novina koja je predviđena novim zakonom o železnici je uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture koji na predlog Vlade donosi Narodna skupština RS i predstavlja akt od nacionalnog značaja u oblasti železnice. Novim zakonom takođe je predviđeno ostvarivanje železničke infrastrukture koje je u prethodnom periodu bila zanemarena usled oslabljene ekonomije i privrede zemlje. Takođe novim zakonom predviđena su prava i način davanja na upravljanje železničkom infrastrukturom. Novim zakonomse stvaraju uslovi za više železničkih prevoznika i upravljača železničkom infrastrukturom, što bi trebalo da dovede do pojave konkurencije i povećanja kvaliteta prevoza u železničkom saobraćaju. Novim zakonom država se obavezuje da obezbedi zdravu finansijsku strukturu, naročito na postojećem železničkom prevozu koji je u državnom vlasništvu i predstavlja nacionalni interes države. U toku izrade novog zakona u različitim fazama bilo je formirano nekoliko radnih podgrupa koje su sastavljene od predstavnika najznačajnijih interesnih grupa, a koje su vezane za oblast železničkog saobraćaja, kao što su Direkcija za železnice, AD "Železnica Srbije", preduzeće za izgradnju železničkog čvora "Beograd" DOO, Saobraćajni fakultet i konsultant tvining projekta i eksperti francuskog i litvanskog ministarstva transporta. O Nacrtu zakona o železnici održane su javne rasprave, tako da su svi zainteresovani subjekti mogli da dostave svoje sugestije i primedbe na ovaj zakon. Nacrt zakona o železnici bio je objavljen na sajtu Ministarstva nadležnog za poslove obavljanja saobraćaja. Tu su sugestije i komentare dostavili pojedini sektori "Železnice Srbije" AD, a koji su se odnosili na zaštitu železničke infrastrukture i primenu zakona kojim se reguliše javna svojina. Pokrajinski sekretarijat za privredu i zapošljavanje AP Vojvodine obraćao se na osnovu ovog zakona AP Vojvodini. Novi zakon o železnici odobren je i od strane nadležnih organa Evropske komisije, čiji su predlozi i sugestije u najvećem delu prihvaćeni i na osnovu toga dobijeno je pozitivno mišljenje od Kancelarije za evropske integracije. Na kraju, donošenje ovog zakona po hitnom postupku od strane Narodne skupštine Republike Srbije potrebno je iz razloga jer bi se nedonošenje ovog zakona po hitnom postupku dovelo do značajnih štetnih posledica za železnički saobraćaj i železničku infrastrukturu u RS, kao i za celokupnu privredu Republike Srbije. Iz tog razloga poslanička grupa SNS u danu za glasanje glasaće za ovaj predlog.
Činjenica je da smo godinama unazad bili veoma neodgovorni oko stvaranja tog poslovnog ambijenta. Mi smo ovde tri meseca, već radimo na suštinskim zakonima, iako mislim da će nas popraviti na listi konkurentnosti i velika pažnja će biti usmerena upravo na popravljanje tog poslovnog ambijenta i mislim da će nam to dati upravo onaj rezultat koji očekujemo. Ovo utrkivanje između zemalja regiona ko će dati, pokloniti veće pare, investitora mislim da je potpuno pogrešna politika. Ne možemo negirati stanje u našoj ekonomiji i neko mora da pogleda tu politiku koja je vođena do sada i prepozna da je to bilo pogrešno. Znači, neka vrsta odgovornosti bi trebala da postoji i ko god je vodio ekonomsku politiku do sada bi morao da kaže – možda su namere bile dobre, ali rezultat je očigledno pogrešan. To vide svi građani Srbije, mislim da je to nešto toliko nesporno, da bi morali barem da se zapitamo oko toga u čemu je bio problem. Ministarstvo i Vlada su pripremili novi paket mera, novu ekonomsku politiku, budžet u delu Ministarstva privrede to reflektuje i rezultate ove politike ćemo meriti u 2014. godini.
Zahvaljujem gospođo Čomić. (Neđo Jovanović, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Jovanoviću, po kom osnovu? (Neđo Jovanović, s mesta: Po amandmanu.) Ne možete sada dobiti reč pošto pre vas ima prijavljenih. Za reč se javio prof. dr Janko Veselinović. Izvolite. Zahvaljujem gospođo Čomić. (Neđo Jovanović, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Jovanoviću, po kom osnovu? (Neđo Jovanović, s mesta: Po amandmanu.) Ne možete sada dobiti reč pošto pre vas ima prijavljenih. Za reč se javio prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Predsedavajući, mene je kolege Neđo Jovanović ubedio da u Danu za glasanje glasam za ovaj amandman. Naime, kao što je rekla i koleginica Čomić, osnovni problem koji postoji kod instituta izvršenja, odnosno privatnih izvršitelja, jeste činjenica da je bilo zloupotreba. Ne slažemo se možda svi, odnosno poslanici opozicije i pozicije da li je zakon kojim menjamo te odredbe način da se pod činjenicom da se postojeći zakon ne primenjuje, pa da donosimo izmene, računajući da će se taj zakon dosledno primenjivati. Šta hoću da kažem? U obrazloženju ovog zakona stoji da je razlog za njegovu izmenu u činjenici da je bilo zloupotreba prilikom sprovođenja postupka izvršenja, odnosno dodeljivanja prava na izvršenje određenim izvršiteljima. Smatram da se to moglo prevazići na drugi način i da ovakav jedan amandman nije bio neophodan, da su oni koji su davali izvršenja odnosno poveravali izvršenja postupali u skladu sa zakonom, ali bih još rekao – i dobrim običajima i dobrom poslovnom praksom i da nisu imali privilegovane. Ali, na tim mestima, kao što znate, nalaze se ljudi koje je birala ova većina i oni su trebali da sprovedu ovaj postojeći zakon, a ne da menjamo zakon. Ako već menjamo zakon, onda treba da otklonimo i svaku dodatnu mogućnost zloupotrebe tog zakona. Odredba koju je dao kolega Jovanović, kojom se dopunjava postojeći član 252, gde se kaže da se pri dodeljivanju ne može odrediti izvršitelj koji je ranije bio određen od Komore po zahtevu izvršnog poverioca jer je ranije bio određen od izvršnog poverioca ako Komora nije odgovorila po njegovom zahtevu. Dakle, ovde se na jedan način precizira kriterijum za dodeljivanje izvršenja, po kome ne bi moglo doći do zloupotrebe kojih je do sada, po svemu sudeći, bilo. Kolega Jovanović se poziva na neki dogovor koji je postojao oko toga, što je bilo opšteprihvaćeno, da bi se ovakva jedna izmena mogla prihvatiti, jer je ona prihvatljiva i za predlagača, međutim, dolazimo do onog o čemu sam ja pričao na početku rada ove sednice. Vi, gospodine Jovanoviću, nemate koga da ubedite. Čini mi se da ste obe poslaničke grupe opozicije ubedili da glasaju za vaš amandman, ali nema koga da ubedite od vladajuće koalicije, odnosno, vaši partneri nisu u sali, ostalo ih je veoma malo. Zbog toga smatram da treba da učinite dodatan napor da se oni možda vrate, da porazgovarate sa njima ili sa šefovima poslaničkih grupa. Mislim da bi dopunjavanje ovog člana bilo vrlo korisno. Još jednom ponavljam, ja ću glasati za ovaj amandman u Danu za glasanje. Hvala. Predsedavajući, mene je kolege Neđo Jovanović ubedio da u Danu za glasanje glasam za ovaj amandman. Naime, kao što je rekla i koleginica Čomić, osnovni problem koji postoji kod instituta izvršenja, odnosno privatnih izvršitelja, jeste činjenica da je bilo zloupotreba. Ne slažemo se možda svi, odnosno poslanici opozicije i pozicije da li je zakon kojim menjamo te odredbe način da se pod činjenicom da se postojeći zakon ne primenjuje, pa da donosimo izmene, računajući da će se taj zakon dosledno primenjivati. Šta hoću da kažem? U obrazloženju ovog zakona stoji da je razlog za njegovu izmenu u činjenici da je bilo zloupotreba prilikom sprovođenja postupka izvršenja, odnosno dodeljivanja prava na izvršenje određenim izvršiteljima. Smatram da se to moglo prevazići na drugi način i da ovakav jedan amandman nije bio neophodan, da su oni koji su davali izvršenja odnosno poveravali izvršenja postupali u skladu sa zakonom, ali bih još rekao – i dobrim običajima i dobrom poslovnom praksom i da nisu imali privilegovane. Ali, na tim mestima, kao što znate, nalaze se ljudi koje je birala ova većina i oni su trebali da sprovedu ovaj postojeći zakon, a ne da menjamo zakon. Ako već menjamo zakon, onda treba da otklonimo i svaku dodatnu mogućnost zloupotrebe tog zakona. Odredba koju je dao kolega Jovanović, kojom se dopunjava postojeći član 252, gde se kaže da se pri dodeljivanju ne može odrediti izvršitelj koji je ranije bio određen od Komore po zahtevu izvršnog poverioca jer je ranije bio određen od izvršnog poverioca ako Komora nije odgovorila po njegovom zahtevu. Dakle, ovde se na jedan način precizira kriterijum za dodeljivanje izvršenja, po kome ne bi moglo doći do zloupotrebe kojih je do sada, po svemu sudeći, bilo. Kolega Jovanović se poziva na neki dogovor koji je postojao oko toga, što je bilo opšteprihvaćeno, da bi se ovakva jedna izmena mogla prihvatiti, jer je ona prihvatljiva i za predlagača, međutim, dolazimo do onog o čemu sam ja pričao na početku rada ove sednice. Vi, gospodine Jovanoviću, nemate koga da ubedite. Čini mi se da ste obe poslaničke grupe opozicije ubedili da glasaju za vaš amandman, ali nema koga da ubedite od vladajuće koalicije, odnosno, vaši partneri nisu u sali, ostalo ih je veoma malo. Zbog toga smatram da treba da učinite dodatan napor da se oni možda vrate, da porazgovarate sa njima ili sa šefovima poslaničkih grupa. Mislim da bi dopunjavanje ovog člana bilo vrlo korisno. Još jednom ponavljam, ja ću glasati za ovaj amandman u Danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem predsedavajuća. Uvaženi ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, vi ste ministre danas došli u Narodnu skupštinu da nama poslanicima u parlamentu obrazložite tri zakona i to ste uradili za manje od sedam minuta, pri čemu ste tri minuta potrošili na zakon o železnici, a nešto manje od dva minuta za svaki od ova druga dva zakona koja su danas na dnevnom redu. To pokazuje koliko ste se ozbiljno pripremili za današnju raspravu i šta vi, a i Vlada Republike Srbije misli o železnici, jer bih mogla da razumem da vi za tri minuta predstavite neki zakon gde nemamo problema, ali u železnici ima previše problema da bi neko ko je ozbiljan ministar odvojio samo tri minuta za predstavljanje zakona narodnim poslanicima. Mi nemamo brze pruge. Mi nemamo nikakve pruge i to je činjenica. Imamo AD "Železnica Srbije" sa nenormalno velikim dugovima. O tome u uvodnom izlaganju od vas nismo imali prilike ništa da čujemo, a vi ste svoje izlaganje započeli sledećim rečima – osećam zadovoljstvo, odgovornost i spremnost da saslušam i prihvatim sugestije i mišljenja narodnih poslanika. Tako ste započeli svoje izlaganje. Nadam se da sam vas dobro citirala. Gospodine ministre, smatram da ste vi to izrekli samo zato što ovde u Skupštini kada dođete postoji direktanprenos i to treba da čuju građani Srbije. Da zaista mislite da treba da poslušate mišljenja narodnih poslanika i eventualne sugestije, vi biste danas bili prisutni na sednici Odbora Narodne skupštine koji je razmatrao ovaj zakon. Vi tamo danas niste bili. To nije prvi odbor kada vi kao resorni ministar ne prisustvujete da obrazložite narodnim poslanicima koji su članovi odbora određeni zakon. Vi do sada niste prisustvovali ni jednom odboru. Niste obrazlagali ni jedan zakon iz vaše nadležnosti. Na prethodnom odboru niste bili prisutni. Tamo je postavljeno preko 20 pitanja vašem pomoćniku. Ta pitanja su se odnosila na deo vezan za saobraćaj. Pomoćnik je znao odgovor samo na jedno pitanje i rečeno je da ćemo sve odgovore dobiti u pisanom obliku. Ministre, prošlo je više od mesec dana. Ni jedan odgovor nismo dobili kao članovi odbora na postavljeno pitanje – da li se planira rekonstrukcija puta Kladovo-Niš i mnoga druga pitanja koja su postavljena tada. Ni danas kao narodni poslanici, članovi odbora, nismo imali priliku da od vas lično na sednici odbora čujemo šta vi mislite o "Železnici Srbije", koliki su dugovi javnog preduzeža "Železnica Srbije". To ni danas nismo uspeli da čujemo ovde u ovom delu rasprave. Nismo imali prilike da čujemo odgovore ni na mnoga druga pitanja. Šta vas je, gospodine ministre, sprečilo da dođete danas na sednicu odbora? Taj odgovor nismo dobili ni od vaša dva pomoćnika koji su bili danas na sednici, niti smo dobili od predsednika odbora jer niko nije znao čime ste bili sprečeni da dođete na sednicu odbora. Kada kažete da uvažavate mišljenja i sugestije narodnih poslanika, onda smatram da treba da dođete na sednicu odbora ili, što se mene tiče nije nikakav problem, da predložimo predsedniku odbora da se i sednice odbora prenose direktno na RTS pa se nadam da ćemo imati prilike da od vas čujemo određene stavove i mišljenja vezane za neki novi zakon koji budete predlagali parlamentu. Ozbiljna vlada predlaže ozbiljne zakone, zakone koji mogu da se primene u praksi, a zakon o železnici koji je danas na dnevnom redu to nije i vi to vrlo dobro znate. Vi ste u obrazloženju zakona naveli da je jedan od razloga za donošenje ovog zakona usklađivanje sa paketima direktiva EU, ali zakon ste usaglasili sa tri umesto sa četiri direktive kako je trebalo. Od vašeg pomoćnika imali smo prilike da čujemo da sa jednom direktivom niste bili u mogućnosti da usaglasite zakon jer bi to bilo preskupo. Kažete da je novina u ovomzakonu uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture i taj nacionalni program treba da uradi Vlada, da ga potvrdi Narodna skupština za period od pet godina. Mislite li ministre, da za pet godina možemo da rešimo sve probleme železničke infrastrukture ili je potrebno da nacionalni program bude na 10, 15 ili 20 godina? Šta možemo da uradimo za pet godina? Ne možemo da uradimo ništa, iako optimistički tvrdite da sigurno možemo. Rekli ste u raspravi da niko u rukovodstvu države do 2008. godine nije znao da postoje koridori, da su železnice na nekoj nuli. Verovatno ćete uskoro razviti tezu da se Sunce vrti oko Zemlje, a ne obrnuto. Probleme koje treba da reši ovaj zakon, a to ste napisali u obrazloženju, i osnovni problem za vas je nepostojanje određenih ovlašćenja direkcije za železnice za donošenje podzakonskih propisa koji su neophodni za bezbedno i nesmetano obavljanje železničkog saobraćaja. Da li je to jedini problem koji treba da reši ovaj zakon, jer samo taj problem ste naveli u obrazloženju? Pozitivne podzakonske propise mogla je da donese Vlada. Ako su to jedini problemi, zbog čega onda u zakonu stoji rok od 24 meseca za donošenje svih podzakonskih akata, ukoliko je to jedini problem kao što vi kažete u zakonu. Zakonom predviđate i reforme javnog preduzeća ili AD Železnica Srbija u četiri nova preduzeća. Koliko će nas manje koštati ta četiri preduzeća? Imate li ekonomsku računicu? Ukoliko razdvojimo AD Železnica Srbije, koliko će to manje koštati državu? Danas smo na odboru imali prilike da čujemo da ušteda neće biti bar u prvih nekoliko godina. Sada moram da vas pitam da li je to u dve godine, tri, pet, dvadeset pet? Za koliko godina možemo od reforme javnog preduzeća Železnica Srbije, pa nadalje, da očekujemo uštede tj. manje subvencije budžeta Republike, autonomne pokrajine ili lokalne samouprave? Kada sam već kod javnog preduzeća Železnica Srbije, moram ponovo da vas citiram, rekli ste, odgovarajući narodnom poslaniku Juditi Popović, da nikada niste vodili politikansku politiku u kadrovskoj politici, je li tako, i da pored vas sede tri pomoćnika koji su Veljini, tako ste rekli. Moram da vas pitam, pošto imate još jednog novog pomoćnika, vezan za bezbednost saobraćaja, gospodina Mirkovića, pošto je takav odgovor, niste bili prisutni, nisam mogla da dobijem na sednici odbora. Da li je on pomoćnik ministra ili nije? Da li je gospodin Mirković podneo ostavku ili nije? I, ako jeste kada je, a ako nije, kako ste smeli kao ministar da dozvolite da bude imenovan za člana privremenog organa u Zaječaru? Zbog čega ga na toj sednici Vlade niste razrešili funkcije pomoćnika ministra, jer su to nespojive funkcije, obzirom da privremeni organ vrši zakonodavnu i izvršnu funkciju. Moram odmah da vam postavim i sledeće pitanje, pošto je danas vaš pomoćnik rekao da je on zadužen za neki drugi resor, a na prethodnoj sednici odbora smo imali prilike da čujemo da je bio na godišnjem odmoru kada je počeo da radi, pa gde je onda on danas, gde je juče? On prima platu odavde iz Republike a ne u opštini Zaječar, gde je juče konstituisan privremeni organ? Znači, vi vrlo dobro znate da je nespojivo da neko bude član privremenog organa i pomoćnik ministra. I pitam vas zbog čega niste razrešili gospodina Mirkovića sa funkcije pomoćnika ministra? Pošto kažete da vas ne pitamo o kadrovskoj politici i tome što mi u LDP smatramo da je generalni direktor Železnica Srbije izuzetno loše rešenje za železnicu, moram da vas pitam, pošto danas nisam imala prilike da dobijem odgovor na pitanje, vezano za ovaj sudar vozova, da li postoji neko odgovoran u ovoj zemlji zbog toga što je došlo do sudara vozova? Zbog čega se direktor nije oglasio? Zašto se vi niste oglasili kao ministar? U nekim ozbiljnim državama direktor bi podneo tog dana ostavku, a vi verovatno sutradan. U Japanu bi to bilo daleko gore, ali ovde u Srbiji sve prolazi, sve može i ne može. Znači, vozovi se sudare i nikom ništa. Ministre, mogu da vas pozovem u istočnu Srbiju. Tamo sigurno nećete biti u situaciji da vidite da se vozovi sudare. Znate li iz kog razloga? Voz ne može da se sudari sam sa sobom, jer postoji samo jedan voz koji iz Niša preko Svrljiga, Zaječara stiže do Negotina, pa onda se taj isti voz vraća nazad. Kada ste danas govorili gospodinu Pastoru, rekli ste ovako – mislite li da je lako bilo ubediti jug i istok Srbije da se prvo rade železnice na severu. Moram da vas pitam, ministre, koga ste vi to ubedili od nas koji živimo na istoku Srbije ili od onih koji žive na jugu Srbije da prvo treba da se radi sever. Ubedili ste narodne poslanike koji su glasali za kredit Rusije od 800 miliona dolara gde se tačno zna u koje namene će se taj kredit koristiti. Mene kao poslanika iz istočne Srbije niste ubedili, ja za to nisam glasala. Glasala su dva poslanika URS iz Zaječara, jedan poslanik SNS iz Zaječara i jedan iz Bora, ali građane ne možete da ubedite u to da je prioritet sever, a da mi na istoku nemamo nikakvo pravo po pitanju železnice, niti neka prava imaju građani na jugu. Ministre, tamo kod nas, ako je prosek u Srbiji da voz putuje 40 kilometara na sat, onda treba da znate da u istočnoj Srbiji ne putuje brzinom većom od 10 kilometara na sat. Slobodno možete da trčite pored voza, stići ćete pre nego voz. Ako pogledamo ovaj nacrt zakona, taj član 9. je postojao i u prethodnom zakonu gde lokalna samouprava i autonomna pokrajina mogu da traže da upravljaju nekim delom železničkih pruga, tamo gde ne postoji državni interes za to. Potpuno je jasno da to lokalne samouprave na mogu, jer je za to potrebno mnogo para. Šta znači, ministre, član 15. zakona koji kaže da upravljač infrastrukture može obustaviti javni prevoz putnika i robe na železničkoj infrastrukturi ili delu železničke infrastrukture na kojoj javni prevoz putnika i robe postane nerentabilan uz saglasnost Vlade? Ako pogledamo situaciju kakva je na tom delu pruge u istočnoj Srbiji, apsolutno je moguće očekivati da ćemo jako brzo biti u situaciji da se tamo u potpunosti obustavi putnički saobraćaj, jer on zaista nije rentabilan. Nije rentabilan ako imate jedan voz, jedini, koji iz Niša stigne do Negotina, pa onda čekate da se tim istim vozom vratite. To je jedino prevozno sredstvo, taj voz, za mnoge stare ljude koji žive u selima, koji nemaju autobuski prevoz. Samim time, Timočka Krajina, znači istočna Srbija, bi bila potpuno ugašena. Ti ljudi vozom idu kod lekara. Kada imate takav železnički saobraćaj, onda se postavlja pitanje – na koji način, barem to možemo da postavimo mi koji živimo u tim krajevima, može da se primeni član 15? Pre nekoliko godina smo bili u situaciji da se donese odluka o tome da putnički saobraćaj bude obustavljen, pa je uz neke velike napore taj saobraćaj ponovo pokrenut. Ako imamo 3.800 kilometara pruga, a godišnje obnovimo 11 kilometara, neka bude i 30, onda potpuno treba da bude jasno svima nama ovde da je za obnovu svih postojećih pruga u Srbiji potrebno najmanje 200 ili 300 godina. Znači, dva ili tri veka sa tempom kojim vi radite. Meni se zaista ne sviđa kada vi kažete, to mi stvarno smeta, ne mislim da su pre vas ministri bolje radili taj posao, ali ni svet nije počeo od vas. Godinama unazad Železnica Srbije proizvode gubitak i godinama unazad niko ne ulaže u železnice. Kada vi kažete da prethodna Vlada ništa nije uradila i da vi sada startujete od nule, onda sebi moram da postavim jedno jednostavno pitanje – kako onda zadržavate tri pomoćnika ministra iz prethodne Vlade za koju kažete da je nesposobno radila svoj posao? Zar nije logično da te ljude koji nisu radili, sada se izvinjavam vama, vi možda dobro radite, promenite ili je tu bio kriv samo ministar? Ministre, vi uvek pokazujete neki optimizam, pa tako imamo završen koridor, mnoge asfaltirane kilometre i mnogo štošta od toga. Sigurna sam da ovaj zakon o železnici neće doneti brze pruge, neće doneti brzu rekonstrukciju pruga, niti ćemo imati bezbedniji i bolji saobraćaj. Zaista pozivam vas i direktora Železnica Srbije da podnesete ostavku. Zahvaljujem predsedavajuća. Uvaženi ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, vi ste ministre danas došli u Narodnu skupštinu da nama poslanicima u parlamentu obrazložite tri zakona i to ste uradili za manje od sedam minuta, pri čemu ste tri minuta potrošili na zakon o železnici, a nešto manje od dva minuta za svaki od ova druga dva zakona koja su danas na dnevnom redu. To pokazuje koliko ste se ozbiljno pripremili za današnju raspravu i šta vi, a i Vlada Republike Srbije misli o železnici, jer bih mogla da razumem da vi za tri minuta predstavite neki zakon gde nemamo problema, ali u železnici ima previše problema da bi neko ko je ozbiljan ministar odvojio samo tri minuta za predstavljanje zakona narodnim poslanicima. Mi nemamo brze pruge. Mi nemamo nikakve pruge i to je činjenica. Imamo AD "Železnica Srbije" sa nenormalno velikim dugovima. O tome u uvodnom izlaganju od vas nismo imali prilike ništa da čujemo, a vi ste svoje izlaganje započeli sledećim rečima – osećam zadovoljstvo, odgovornost i spremnost da saslušam i prihvatim sugestije i mišljenja narodnih poslanika. Tako ste započeli svoje izlaganje. Nadam se da sam vas dobro citirala. Gospodine ministre, smatram da ste vi to izrekli samo zato što ovde u Skupštini kada dođete postoji direktanprenos i to treba da čuju građani Srbije. Da zaista mislite da treba da poslušate mišljenja narodnih poslanika i eventualne sugestije, vi biste danas bili prisutni na sednici Odbora Narodne skupštine koji je razmatrao ovaj zakon. Vi tamo danas niste bili. To nije prvi odbor kada vi kao resorni ministar ne prisustvujete da obrazložite narodnim poslanicima koji su članovi odbora određeni zakon. Vi do sada niste prisustvovali ni jednom odboru. Niste obrazlagali ni jedan zakon iz vaše nadležnosti. Na prethodnom odboru niste bili prisutni. Tamo je postavljeno preko 20 pitanja vašem pomoćniku. Ta pitanja su se odnosila na deo vezan za saobraćaj. Pomoćnik je znao odgovor samo na jedno pitanje i rečeno je da ćemo sve odgovore dobiti u pisanom obliku. Ministre, prošlo je više od mesec dana. Ni jedan odgovor nismo dobili kao članovi odbora na postavljeno pitanje – da li se planira rekonstrukcija puta Kladovo-Niš i mnoga druga pitanja koja su postavljena tada. Ni danas kao narodni poslanici, članovi odbora, nismo imali priliku da od vas lično na sednici odbora čujemo šta vi mislite o "Železnici Srbije", koliki su dugovi javnog preduzeža "Železnica Srbije". To ni danas nismo uspeli da čujemo ovde u ovom delu rasprave. Nismo imali prilike da čujemo odgovore ni na mnoga druga pitanja. Šta vas je, gospodine ministre, sprečilo da dođete danas na sednicu odbora? Taj odgovor nismo dobili ni od vaša dva pomoćnika koji su bili danas na sednici, niti smo dobili od predsednika odbora jer niko nije znao čime ste bili sprečeni da dođete na sednicu odbora. Kada kažete da uvažavate mišljenja i sugestije narodnih poslanika, onda smatram da treba da dođete na sednicu odbora ili, što se mene tiče nije nikakav problem, da predložimo predsedniku odbora da se i sednice odbora prenose direktno na RTS pa se nadam da ćemo imati prilike da od vas čujemo određene stavove i mišljenja vezane za neki novi zakon koji budete predlagali parlamentu. Ozbiljna vlada predlaže ozbiljne zakone, zakone koji mogu da se primene u praksi, a zakon o železnici koji je danas na dnevnom redu to nije i vi to vrlo dobro znate. Vi ste u obrazloženju zakona naveli da je jedan od razloga za donošenje ovog zakona usklađivanje sa paketima direktiva EU, ali zakon ste usaglasili sa tri umesto sa četiri direktive kako je trebalo. Od vašeg pomoćnika imali smo prilike da čujemo da sa jednom direktivom niste bili u mogućnosti da usaglasite zakon jer bi to bilo preskupo. Kažete da je novina u ovomzakonu uvođenje nacionalnog programa železničke infrastrukture i taj nacionalni program treba da uradi Vlada, da ga potvrdi Narodna skupština za period od pet godina. Mislite li ministre, da za pet godina možemo da rešimo sve probleme železničke infrastrukture ili je potrebno da nacionalni program bude na 10, 15 ili 20 godina? Šta možemo da uradimo za pet godina? Ne možemo da uradimo ništa, iako optimistički tvrdite da sigurno možemo. Rekli ste u raspravi da niko u rukovodstvu države do 2008. godine nije znao da postoje koridori, da su železnice na nekoj nuli. Verovatno ćete uskoro razviti tezu da se Sunce vrti oko Zemlje, a ne obrnuto. Probleme koje treba da reši ovaj zakon, a to ste napisali u obrazloženju, i osnovni problem za vas je nepostojanje određenih ovlašćenja direkcije za železnice za donošenje podzakonskih propisa koji su neophodni za bezbedno i nesmetano obavljanje železničkog saobraćaja. Da li je to jedini problem koji treba da reši ovaj zakon, jer samo taj problem ste naveli u obrazloženju? Pozitivne podzakonske propise mogla je da donese Vlada. Ako su to jedini problemi, zbog čega onda u zakonu stoji rok od 24 meseca za donošenje svih podzakonskih akata, ukoliko je to jedini problem kao što vi kažete u zakonu. Zakonom predviđate i reforme javnog preduzeća ili AD Železnica Srbija u četiri nova preduzeća. Koliko će nas manje koštati ta četiri preduzeća? Imate li ekonomsku računicu? Ukoliko razdvojimo AD Železnica Srbije, koliko će to manje koštati državu? Danas smo na odboru imali prilike da čujemo da ušteda neće biti bar u prvih nekoliko godina. Sada moram da vas pitam da li je to u dve godine, tri, pet, dvadeset pet? Za koliko godina možemo od reforme javnog preduzeća Železnica Srbije, pa nadalje, da očekujemo uštede tj. manje subvencije budžeta Republike, autonomne pokrajine ili lokalne samouprave? Kada sam već kod javnog preduzeća Železnica Srbije, moram ponovo da vas citiram, rekli ste, odgovarajući narodnom poslaniku Juditi Popović, da nikada niste vodili politikansku politiku u kadrovskoj politici, je li tako, i da pored vas sede tri pomoćnika koji su Veljini, tako ste rekli. Moram da vas pitam, pošto imate još jednog novog pomoćnika, vezan za bezbednost saobraćaja, gospodina Mirkovića, pošto je takav odgovor, niste bili prisutni, nisam mogla da dobijem na sednici odbora. Da li je on pomoćnik ministra ili nije? Da li je gospodin Mirković podneo ostavku ili nije? I, ako jeste kada je, a ako nije, kako ste smeli kao ministar da dozvolite da bude imenovan za člana privremenog organa u Zaječaru? Zbog čega ga na toj sednici Vlade niste razrešili funkcije pomoćnika ministra, jer su to nespojive funkcije, obzirom da privremeni organ vrši zakonodavnu i izvršnu funkciju. Moram odmah da vam postavim i sledeće pitanje, pošto je danas vaš pomoćnik rekao da je on zadužen za neki drugi resor, a na prethodnoj sednici odbora smo imali prilike da čujemo da je bio na godišnjem odmoru kada je počeo da radi, pa gde je onda on danas, gde je juče? On prima platu odavde iz Republike a ne u opštini Zaječar, gde je juče konstituisan privremeni organ? Znači, vi vrlo dobro znate da je nespojivo da neko bude član privremenog organa i pomoćnik ministra. I pitam vas zbog čega niste razrešili gospodina Mirkovića sa funkcije pomoćnika ministra? Pošto kažete da vas ne pitamo o kadrovskoj politici i tome što mi u LDP smatramo da je generalni direktor Železnica Srbije izuzetno loše rešenje za železnicu, moram da vas pitam, pošto danas nisam imala prilike da dobijem odgovor na pitanje, vezano za ovaj sudar vozova, da li postoji neko odgovoran u ovoj zemlji zbog toga što je došlo do sudara vozova? Zbog čega se direktor nije oglasio? Zašto se vi niste oglasili kao ministar? U nekim ozbiljnim državama direktor bi podneo tog dana ostavku, a vi verovatno sutradan. U Japanu bi to bilo daleko gore, ali ovde u Srbiji sve prolazi, sve može i ne može. Znači, vozovi se sudare i nikom ništa. Ministre, mogu da vas pozovem u istočnu Srbiju. Tamo sigurno nećete biti u situaciji da vidite da se vozovi sudare. Znate li iz kog razloga? Voz ne može da se sudari sam sa sobom, jer postoji samo jedan voz koji iz Niša preko Svrljiga, Zaječara stiže do Negotina, pa onda se taj isti voz vraća nazad. Kada ste danas govorili gospodinu Pastoru, rekli ste ovako – mislite li da je lako bilo ubediti jug i istok Srbije da se prvo rade železnice na severu. Moram da vas pitam, ministre, koga ste vi to ubedili od nas koji živimo na istoku Srbije ili od onih koji žive na jugu Srbije da prvo treba da se radi sever. Ubedili ste narodne poslanike koji su glasali za kredit Rusije od 800 miliona dolara gde se tačno zna u koje namene će se taj kredit koristiti. Mene kao poslanika iz istočne Srbije niste ubedili, ja za to nisam glasala. Glasala su dva poslanika URS iz Zaječara, jedan poslanik SNS iz Zaječara i jedan iz Bora, ali građane ne možete da ubedite u to da je prioritet sever, a da mi na istoku nemamo nikakvo pravo po pitanju železnice, niti neka prava imaju građani na jugu. Ministre, tamo kod nas, ako je prosek u Srbiji da voz putuje 40 kilometara na sat, onda treba da znate da u istočnoj Srbiji ne putuje brzinom većom od 10 kilometara na sat. Slobodno možete da trčite pored voza, stići ćete pre nego voz. Ako pogledamo ovaj nacrt zakona, taj član 9. je postojao i u prethodnom zakonu gde lokalna samouprava i autonomna pokrajina mogu da traže da upravljaju nekim delom železničkih pruga, tamo gde ne postoji državni interes za to. Potpuno je jasno da to lokalne samouprave na mogu, jer je za to potrebno mnogo para. Šta znači, ministre, član 15. zakona koji kaže da upravljač infrastrukture može obustaviti javni prevoz putnika i robe na železničkoj infrastrukturi ili delu železničke infrastrukture na kojoj javni prevoz putnika i robe postane nerentabilan uz saglasnost Vlade? Ako pogledamo situaciju kakva je na tom delu pruge u istočnoj Srbiji, apsolutno je moguće očekivati da ćemo jako brzo biti u situaciji da se tamo u potpunosti obustavi putnički saobraćaj, jer on zaista nije rentabilan. Nije rentabilan ako imate jedan voz, jedini, koji iz Niša stigne do Negotina, pa onda čekate da se tim istim vozom vratite. To je jedino prevozno sredstvo, taj voz, za mnoge stare ljude koji žive u selima, koji nemaju autobuski prevoz. Samim time, Timočka Krajina, znači istočna Srbija, bi bila potpuno ugašena. Ti ljudi vozom idu kod lekara. Kada imate takav železnički saobraćaj, onda se postavlja pitanje – na koji način, barem to možemo da postavimo mi koji živimo u tim krajevima, može da se primeni član 15? Pre nekoliko godina smo bili u situaciji da se donese odluka o tome da putnički saobraćaj bude obustavljen, pa je uz neke velike napore taj saobraćaj ponovo pokrenut. Ako imamo 3.800 kilometara pruga, a godišnje obnovimo 11 kilometara, neka bude i 30, onda potpuno treba da bude jasno svima nama ovde da je za obnovu svih postojećih pruga u Srbiji potrebno najmanje 200 ili 300 godina. Znači, dva ili tri veka sa tempom kojim vi radite. Meni se zaista ne sviđa kada vi kažete, to mi stvarno smeta, ne mislim da su pre vas ministri bolje radili taj posao, ali ni svet nije počeo od vas. Godinama unazad Železnica Srbije proizvode gubitak i godinama unazad niko ne ulaže u železnice. Kada vi kažete da prethodna Vlada ništa nije uradila i da vi sada startujete od nule, onda sebi moram da postavim jedno jednostavno pitanje – kako onda zadržavate tri pomoćnika ministra iz prethodne Vlade za koju kažete da je nesposobno radila svoj posao? Zar nije logično da te ljude koji nisu radili, sada se izvinjavam vama, vi možda dobro radite, promenite ili je tu bio kriv samo ministar? Ministre, vi uvek pokazujete neki optimizam, pa tako imamo završen koridor, mnoge asfaltirane kilometre i mnogo štošta od toga. Sigurna sam da ovaj zakon o železnici neće doneti brze pruge, neće doneti brzu rekonstrukciju pruga, niti ćemo imati bezbedniji i bolji saobraćaj. Zaista pozivam vas i direktora Železnica Srbije da podnesete ostavku.
Samo da budemo vrlo jasni što se tiče javnih preduzeća, demagogija je smanjivati plate nekome ko upravlja nečim što treba u budžet da slije i ko je odgovoran za milione. Isto kao što je demagogija, da su ministarske plate male, to je ono gde sam vas podržao i verujem da će se i ministar privrede koji je za deo tih preduzeća resorni, usaglasiti, jeste da se implementira zakon o javnim preduzećima i da se postave ljudi koji zavređuju da zarađuju više od 100 i 150 hiljada, jer će ta preduzeća voditi profesionalno i u skladu sa svojim učinkom će zarađivati adekvatan novac. Mi smo krenuli i to da menjamo, ali to će te već videti. Što se tiče lokala, naravno da je po formuli sve što smo mi uradili. Uzeli smo subvencije koje se daju na lokalu, lokalnim javnim komunalnim preduzećima koja su i ovako u problemu. Smanjili smo iz za 30%. Za taj iznos smo smanjili transfere tamo gde je to matematički bilo moguće, odnosno gde ne bi smo transfere oterali u minus. Zašto smo to uradili? Zato što kao što hoćemo da se rešimo na adekvatan način ovog krvarenja koje imamo vezano za preduzeća u restrukturiranju, na isti način hoćemo i javnih preduzeća. Tamo gde ne funkcioniše da se obratimo problemu javnih komunalnih preduzeća koja su takođe javna preduzeća, od kojih mnoga ne posluju na održiv način. Sa tim ciljem i sa tom logikom su smanjeni transferi lokalu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. Izvolite. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. Izvolite.
Hvala. Imajući u vidu da je sada 17,55 časova, završavamo sa radom. Izvinjavam se, reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite. Hvala. Imajući u vidu da je sada 17,55 časova, završavamo sa radom. Izvinjavam se, reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, teško onom koga podržava DS ili ona stranka koja je izašla iz te stranke, uz obrazloženje ovog amandmana koje apsolutno nema nikakve veze sa amandmanom koji je gospodin Neđo Jovanović u ime poslaničke grupe SPS dao. Znači, ovi argumenti koje smo čuli se apsolutno odnose na izmene i dopune zakona koje smo mi kao poslanička grupa dali. To je jedan hvalospev i ja se na tome veoma zahvaljujem. Očigledno ste razumeli da nam je cilj bio sve ovo što ste rekli i ja u tom smislu pozdravljam to što ćete glasati za izmenu i dopunu Zakona o obezbeđenju i izvršenju koji smo mi predložili, a verovatno i za ovaj amandman. U načelnoj raspravi sam se zalagao da, što se tiče pet radnih dana koje je ovim amandmanom obuhvatio gospodin Neđo Jovanović, za odgovor Komore poveriocu, ne mogu da kažem da ću sada biti protiv toga, već ću u Danu za glasanje glasati za ovaj amandman, ali ćemo mi kao poslanička grupa, naravno, i ja kao njen deo, glasati za zakon onako kako smo ga predložili i na taj način, bojim se da nećemo prihvatiti vaš amandman, a objasniću nakon toga zašto. U isto vreme tražim od vas da zajedno sa svojim koalicionim partnerima sa kojima ste u vlasti, a to je SNS, glasate za ovaj zakon i ja sam ubeđen da ćete vi to, kao veoma korektan koalicioni partner do sada, to i učiniti i da ovaj pokušaj stvaranja nekog disonantnog tona između nas i vas, a da između stoji DS i ona druga koja je od njih pobegla, neće napraviti nikakav rascep. Zbog javnosti, samo hoću da pojasnim zašto mi nismo prihvatili ovaj amandman. U Zakonu o obligacionim odnosima stoji ono kako smo mi napisali u članu 252. u stavu 1, gde se kaže da je izvršni poverilac dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih komunalnih i sličnih usluga, zahteva od Komore da odredi izvršitelja kojem će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave.To stoji i ovo je formulacija iz Zakona o obligacionim odnosima, koji nismo menjali, koji ćemo verovatno naredne godine menjati. Vi to niste prepisali. Da jeste, mi bismo prihvatili u celini ovaj vaš amandman. Vi ste ga drugačije formulisali. Samo ste napravilijednu izmenu. Ja ću to opet pročitati zbog javnosti: „Izvršni poverilac dužan je da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih usluga iz delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća, zahteva od Komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave“. Upravo zbog ovog, što postoji razlika u toj definiciji, ne bismo hteli da kršimo Zakon o obligacionim odnosima. Ne bismo hteli da to činimo, a vi ste nam dali u jednom tekstu ovaj amandman. Da ste ga odvojili, bilo bi prihvaćeno ovo za pet radnih dana, to vam garantujem, jer je potpuno logično, u saglasnosti je sa Zakonom o obezbeđenju i izvršenju, jer u svim ostalim slučajevima taj rok od pet radnih dana važi. Ponoviću, ja imam pravo kao poslanik Srpske napredne stranke da glasam po svojoj savesti. Ja ću u danu za glasanje dati svoj glas za ovaj amandman, ali ću u celini glasati za zakonski tekst, kako smo ga mi kao poslanička grupa predložili. Hvala. Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, teško onom koga podržava DS ili ona stranka koja je izašla iz te stranke, uz obrazloženje ovog amandmana koje apsolutno nema nikakve veze sa amandmanom koji je gospodin Neđo Jovanović u ime poslaničke grupe SPS dao. Znači, ovi argumenti koje smo čuli se apsolutno odnose na izmene i dopune zakona koje smo mi kao poslanička grupa dali. To je jedan hvalospev i ja se na tome veoma zahvaljujem. Očigledno ste razumeli da nam je cilj bio sve ovo što ste rekli i ja u tom smislu pozdravljam to što ćete glasati za izmenu i dopunu Zakona o obezbeđenju i izvršenju koji smo mi predložili, a verovatno i za ovaj amandman. U načelnoj raspravi sam se zalagao da, što se tiče pet radnih dana koje je ovim amandmanom obuhvatio gospodin Neđo Jovanović, za odgovor Komore poveriocu, ne mogu da kažem da ću sada biti protiv toga, već ću u Danu za glasanje glasati za ovaj amandman, ali ćemo mi kao poslanička grupa, naravno, i ja kao njen deo, glasati za zakon onako kako smo ga predložili i na taj način, bojim se da nećemo prihvatiti vaš amandman, a objasniću nakon toga zašto. U isto vreme tražim od vas da zajedno sa svojim koalicionim partnerima sa kojima ste u vlasti, a to je SNS, glasate za ovaj zakon i ja sam ubeđen da ćete vi to, kao veoma korektan koalicioni partner do sada, to i učiniti i da ovaj pokušaj stvaranja nekog disonantnog tona između nas i vas, a da između stoji DS i ona druga koja je od njih pobegla, neće napraviti nikakav rascep. Zbog javnosti, samo hoću da pojasnim zašto mi nismo prihvatili ovaj amandman. U Zakonu o obligacionim odnosima stoji ono kako smo mi napisali u članu 252. u stavu 1, gde se kaže da je izvršni poverilac dužan da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih komunalnih i sličnih usluga, zahteva od Komore da odredi izvršitelja kojem će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave.To stoji i ovo je formulacija iz Zakona o obligacionim odnosima, koji nismo menjali, koji ćemo verovatno naredne godine menjati. Vi to niste prepisali. Da jeste, mi bismo prihvatili u celini ovaj vaš amandman. Vi ste ga drugačije formulisali. Samo ste napravilijednu izmenu. Ja ću to opet pročitati zbog javnosti: „Izvršni poverilac dužan je da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih usluga iz delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća, zahteva od Komore da odredi izvršitelja kome će biti podnet predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave“. Upravo zbog ovog, što postoji razlika u toj definiciji, ne bismo hteli da kršimo Zakon o obligacionim odnosima. Ne bismo hteli da to činimo, a vi ste nam dali u jednom tekstu ovaj amandman. Da ste ga odvojili, bilo bi prihvaćeno ovo za pet radnih dana, to vam garantujem, jer je potpuno logično, u saglasnosti je sa Zakonom o obezbeđenju i izvršenju, jer u svim ostalim slučajevima taj rok od pet radnih dana važi. Ponoviću, ja imam pravo kao poslanik Srpske napredne stranke da glasam po svojoj savesti. Ja ću u danu za glasanje dati svoj glas za ovaj amandman, ali ću u celini glasati za zakonski tekst, kako smo ga mi kao poslanička grupa predložili. Hvala.
Žao bi mi bilo da gospođici ili gospođi Gerov ne odgovorim, barem malo da polemišemo. Mislio sam da u godinama, u kojima sama kratkoća vremena u priči znači plus, u nekim drugim stvarima možda minus, upravo sam bio kratak. Svi poslanici su imali zakon na uvidu, pa nisam hteo da vređam svojim nametanjem misli, zašto me gospođa ili gospođica optužuje, šta mislim o zakonu. O zakonu mislim onoliko dobro koliko smo neke stvari primenili iz evropskih standarda i koliko ćemo neke stvari da promenimo na vazi tog zakona, a nijedan zakon nije idealan. Zbog toga sam bio vrlo kratak i uvek ću biti kratak kada govorim o zakonima. Što se tiče kritike, naravno da u godinama u kojima se zna vrlo dobro, to drugi put kažem, kakvo je stanje u istočnoj Srbiji, u zapadnoj Srbiji i na severu. Nisam spomenuo pruge, nego sam govorio o putu. Kao i uvek u Srbiji, godinama unazad, ovde ima dosta ljudi koji pamte ovo što ja govorim. Gledam Momu Čolakovića, mog prijatelja, uvek se tako i odlučivalo, da li sever, da li jug, da li istok, da li zapad. To ne treba kriti, šta je problem? Ali, kada smo o tome razgovarali, onda smo rekli – idemo, recimo, na Koridor 10 auto-put, idemo prema severu, prema istoku i prema jugu paralelno i to smo uradili. Sada se na tim gradilištima radi. Sever je završen jer je jednostavno geografija bila lakša. Znači, govorio sam o putu, ne o pruzi. Što se tiče same železnice, neće zakon koji danas usvajamo, zato sam smatrao da treba veću pažnju da posvetimo zakonu, da promeni ništa ako mi u sprovođenju tog zakona, kad kažem mi, mislim na sebe pre svega, ne budemo u tom smislu efikasni, da pratimo ono što zakon kaže. Ja sam jednom rekao i podvući ću još jednom. Važno je da odvojimo infrastrukturu i troškove infrastrukture od prevoza. To je već velika stvar za našu železnicu. To je ono što garantuje da ćemo moći da pratimo troškove i da ovo što vi govorite, subvencije države, da ih tako nazovem, skratimo. Lično ću pokušati, ako ne bude rekonstrukcija u Vladi ili nekih drugih promena, a vama sam zahvalan na tome što predlažete da me smenite. Sa posebnim zadovoljstvom, možda ću to i da uslišim, a ako toga ne bude pratiću i trudiću se da ovo ostvarim, da najzad znamo šta nas košta šta. To je suština. Do sada tako nije bilo. Sada se nadam da će biti. Ono što je vrlo važno, ta konkurencija prevoza, to treći put ponavljam, mnogo je važno da i privatnici koji imaju mogućnosti krenu u takmičenje sa državnom firmom u prevozu. Smatram da su to važne stvari u zakonu i da zakon to definiše. Naravno, program železnice u celini, tu ste potpuno u pravu, mora da bude pod dnevnom kontrolom ne samo Vlade nego i Skupštine, videćemo kako ćemo to ostvariti. Železnica je jedan veliki sistem bez koga država ne bi smela da posluje i ne može da posluje. Što se tiče ostalih stvari, zahvalan sam na predlogu da me smenite. Sa posebnim zadovoljstvom ću prihvatiti to. Ne ljutim se na vas. Kad me tako lepa žena smenjuje, to je velika stvar i verujte mi da sam vrlo radostan zbog toga. Hvala. Žao bi mi bilo da gospođici ili gospođi Gerov ne odgovorim, barem malo da polemišemo. Mislio sam da u godinama, u kojima sama kratkoća vremena u priči znači plus, u nekim drugim stvarima možda minus, upravo sam bio kratak. Svi poslanici su imali zakon na uvidu, pa nisam hteo da vređam svojim nametanjem misli, zašto me gospođa ili gospođica optužuje, šta mislim o zakonu. O zakonu mislim onoliko dobro koliko smo neke stvari primenili iz evropskih standarda i koliko ćemo neke stvari da promenimo na vazi tog zakona, a nijedan zakon nije idealan. Zbog toga sam bio vrlo kratak i uvek ću biti kratak kada govorim o zakonima. Što se tiče kritike, naravno da u godinama u kojima se zna vrlo dobro, to drugi put kažem, kakvo je stanje u istočnoj Srbiji, u zapadnoj Srbiji i na severu. Nisam spomenuo pruge, nego sam govorio o putu. Kao i uvek u Srbiji, godinama unazad, ovde ima dosta ljudi koji pamte ovo što ja govorim. Gledam Momu Čolakovića, mog prijatelja, uvek se tako i odlučivalo, da li sever, da li jug, da li istok, da li zapad. To ne treba kriti, šta je problem? Ali, kada smo o tome razgovarali, onda smo rekli – idemo, recimo, na Koridor 10 auto-put, idemo prema severu, prema istoku i prema jugu paralelno i to smo uradili. Sada se na tim gradilištima radi. Sever je završen jer je jednostavno geografija bila lakša. Znači, govorio sam o putu, ne o pruzi. Što se tiče same železnice, neće zakon koji danas usvajamo, zato sam smatrao da treba veću pažnju da posvetimo zakonu, da promeni ništa ako mi u sprovođenju tog zakona, kad kažem mi, mislim na sebe pre svega, ne budemo u tom smislu efikasni, da pratimo ono što zakon kaže. Ja sam jednom rekao i podvući ću još jednom. Važno je da odvojimo infrastrukturu i troškove infrastrukture od prevoza. To je već velika stvar za našu železnicu. To je ono što garantuje da ćemo moći da pratimo troškove i da ovo što vi govorite, subvencije države, da ih tako nazovem, skratimo. Lično ću pokušati, ako ne bude rekonstrukcija u Vladi ili nekih drugih promena, a vama sam zahvalan na tome što predlažete da me smenite. Sa posebnim zadovoljstvom, možda ću to i da uslišim, a ako toga ne bude pratiću i trudiću se da ovo ostvarim, da najzad znamo šta nas košta šta. To je suština. Do sada tako nije bilo. Sada se nadam da će biti. Ono što je vrlo važno, ta konkurencija prevoza, to treći put ponavljam, mnogo je važno da i privatnici koji imaju mogućnosti krenu u takmičenje sa državnom firmom u prevozu. Smatram da su to važne stvari u zakonu i da zakon to definiše. Naravno, program železnice u celini, tu ste potpuno u pravu, mora da bude pod dnevnom kontrolom ne samo Vlade nego i Skupštine, videćemo kako ćemo to ostvariti. Železnica je jedan veliki sistem bez koga država ne bi smela da posluje i ne može da posluje. Što se tiče ostalih stvari, zahvalan sam na predlogu da me smenite. Sa posebnim zadovoljstvom ću prihvatiti to. Ne ljutim se na vas. Kad me tako lepa žena smenjuje, to je velika stvar i verujte mi da sam vrlo radostan zbog toga. Hvala.
Ministre Krstiću, neću vam replicirati. Nešto ćemo govoriti kada budemo podnosili amandmane na finansiranje lokalnih samouprava. Ali vama, ministre Raduloviću, želim da repliciram. Vi ste mlad čovek, ja nažalost više nisam, ali do 2000. godine sam radila u proizvodnji i u fabrikama koje su bile ledene, delile po tri marke platu i koje su bile potpuno devastirane i upropašćene. Dirljivo mi je da danas govorite o zadnjih 10 godina propasti srpske ekonomije, kao da smo ušli u Švajcarsku 2000. godine i da smo sve upropastili za 10 godina. Da, bilo je loših poteza i slažem, to je tačno. Ali, upravo ste uprli prstom na nešto što je bilo dobro, jako dobro. Na podsticaje onima koji su otvarali velike svetske brendove u našoj zemlji, koji su povećali izvoz, koji su zaposlili ljude. Ne kažem, možda je pojedinačnih problema bilo i u tom programu, ali umesto da unapređujete program, ugasili ste zadnju nadu da u Srbiju može da dođe, uz podsticaje jedan novi „Fijat“, jedan novi „Mercedes“, jedan novi „Panasonik“ i da se sutra sa oznakom „made in Serbia“ širom sveta prodaju naši proizvodi. Na ovaj način, oživljavanjem sa ličnim kartama i sa čišćenjem bilansa firmi koje su 2000. godine bile propale, ja sam u jednoj od njih radila, nećete postići niti povećanje proizvodnje, niti zapošljavanje ljudi, niti nove investicije. Postići ćete samo nove i nove ljude na ulici.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala. Radmila Gerov, replika. Izvolite. Hvala. Radmila Gerov, replika. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Pre svega da istaknem nešto što sam na samom početku istakao. Kada sam u načelnoj raspravi govorio kako o zakonu, tako i o mogućnosti da se amandmanima poboljša kvalitet zakona, rekao sam da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati izmene i dopune zakona. Ono što je amandmanom pokušano i što je danas doživelo određenu podršku u ovom parlamentu ni u kom slučaju nema nikakvu refleksiju na funkcionisanje našeg koalicionog sastavi i na naš koalicioni kapacitet. Ono što svaki narodni poslanik ima pravo, ima pravo da se opredeli prema amandmanu, prema svojoj slobodnoj volji i da prema svojoj slobodnoj volji ukaže da li je taj amandman prihvatljiv ili nije prihvatljiv. Ja sam argumentovano i stručno i trudio sam se da to bude što stručnije i kada sam rekao da imam podršku, rekao sam da je to podrška struke, ukazivao na nešto što bi trebalo da bude poboljšanje kvaliteta. U svakom slučaju, mi imamo s jedne strane obavezu da zakone donosimo na način koji je i te kako značajan za građane, odnosno da je to u njihovom najboljem interesu, a s druge strane, to podrazumeva istovremeno i da zakoni budu praktično primenljivi, jasni i nedvosmisleni. Naravno, drage kolege, pre svega kolega Nikoliću, da prihvatam vaš stav kao kolege koji se sa stručnog aspekta određuje prema amandmanu. Drago mi je da ćete glasati za taj amandman. Što se tiče onoga što se vezuje za zakon i neophodnost da se zakon promeni, to je suština i suština je da te nužne izmene idu ka onome što je osnovni cilj, a osnovni cilj je uvođenje reda u izvršni postupak, a naročito u onaj deo izvršnog postupka koji se odnosi na odabir izvršitelja. Zato će u tom pravcu te izmene i dopune dobiti podršku SPS, kao i uvek do sada. Hvala. Hvala, predsedavajući. Pre svega da istaknem nešto što sam na samom početku istakao. Kada sam u načelnoj raspravi govorio kako o zakonu, tako i o mogućnosti da se amandmanima poboljša kvalitet zakona, rekao sam da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati izmene i dopune zakona. Ono što je amandmanom pokušano i što je danas doživelo određenu podršku u ovom parlamentu ni u kom slučaju nema nikakvu refleksiju na funkcionisanje našeg koalicionog sastavi i na naš koalicioni kapacitet. Ono što svaki narodni poslanik ima pravo, ima pravo da se opredeli prema amandmanu, prema svojoj slobodnoj volji i da prema svojoj slobodnoj volji ukaže da li je taj amandman prihvatljiv ili nije prihvatljiv. Ja sam argumentovano i stručno i trudio sam se da to bude što stručnije i kada sam rekao da imam podršku, rekao sam da je to podrška struke, ukazivao na nešto što bi trebalo da bude poboljšanje kvaliteta. U svakom slučaju, mi imamo s jedne strane obavezu da zakone donosimo na način koji je i te kako značajan za građane, odnosno da je to u njihovom najboljem interesu, a s druge strane, to podrazumeva istovremeno i da zakoni budu praktično primenljivi, jasni i nedvosmisleni. Naravno, drage kolege, pre svega kolega Nikoliću, da prihvatam vaš stav kao kolege koji se sa stručnog aspekta određuje prema amandmanu. Drago mi je da ćete glasati za taj amandman. Što se tiče onoga što se vezuje za zakon i neophodnost da se zakon promeni, to je suština i suština je da te nužne izmene idu ka onome što je osnovni cilj, a osnovni cilj je uvođenje reda u izvršni postupak, a naročito u onaj deo izvršnog postupka koji se odnosi na odabir izvršitelja. Zato će u tom pravcu te izmene i dopune dobiti podršku SPS, kao i uvek do sada. Hvala.
Ministre, vi opet meni ne odgovoriste na pitanje – koliki je dug javnog preduzeća Železnice Srbije? Kad kažete da svaki zakon može da se primeni i da biste vi voleli da ovaj zakon bude primenjiv u praksi, a da to zavisi od vas i od Vlade i od onih ljudi koji su na rukovodećim mestima, pre svega, složićete se, zavisi od generalnog direktora Železnice Srbije dok se to ne podeli na četiri duga preduzeća. Onda se postavlja pitanje, pošto je gospodin Simonović postavljen na dužnost pre stupanja na snagu Zakona o javnim preduzećima, čovek koji ima završen Union fakultet, gde mu je osnovna preporuka to što je bio predsednik Saveza omladine ili tako nešto – dokle će, ministre, ova vlada i ova država da favorizuje kadrove sa privatnih fakulteta na uštrb kadrova i studenata sa državnog fakulteta? Da li vi smatrate, kao ministar, da je on odlično rešenje, gospodin Simonović, i da će on moći da sprovede zakon koji je danas na dnevnom redu? Apsolutno smatram da on, kao kadar, to ne može da iznese, što znači da ni ovaj zakon, ma koliko da vi kažete da imate dobru nameru da bude primenjiv u praksi, zbog takvih kadrova neće biti u primeni. Ministre, vi opet meni ne odgovoriste na pitanje – koliki je dug javnog preduzeća Železnice Srbije? Kad kažete da svaki zakon može da se primeni i da biste vi voleli da ovaj zakon bude primenjiv u praksi, a da to zavisi od vas i od Vlade i od onih ljudi koji su na rukovodećim mestima, pre svega, složićete se, zavisi od generalnog direktora Železnice Srbije dok se to ne podeli na četiri duga preduzeća. Onda se postavlja pitanje, pošto je gospodin Simonović postavljen na dužnost pre stupanja na snagu Zakona o javnim preduzećima, čovek koji ima završen Union fakultet, gde mu je osnovna preporuka to što je bio predsednik Saveza omladine ili tako nešto – dokle će, ministre, ova vlada i ova država da favorizuje kadrove sa privatnih fakulteta na uštrb kadrova i studenata sa državnog fakulteta? Da li vi smatrate, kao ministar, da je on odlično rešenje, gospodin Simonović, i da će on moći da sprovede zakon koji je danas na dnevnom redu? Apsolutno smatram da on, kao kadar, to ne može da iznese, što znači da ni ovaj zakon, ma koliko da vi kažete da imate dobru nameru da bude primenjiv u praksi, zbog takvih kadrova neće biti u primeni.
Što kažu, živi bili pa videli. Pošto ovo što radimo će biti mereno od strane svih građana Srbije, tako da ono što očekujemo javno iznosimo. Naravno da smo iz 90-ih godina izašli sa veoma lošom situacijom ekonomskom. Međutim u poslednjih deset godina smo potpuno devastirali ova preduzeća, jednom velikom neodgovornošću državnih organa, pogotovo ministarstva koje vodi ekonomiju, zatim, Agencije za privatizaciju koja je trebalo da vodi računa o njima. Deset godine nerada, zapuštanje tih preduzeća i danas imamo situaciju koju imamo. Da, ja zaista mislim da postavljanje tih preduzeća na zdrave noge, čišćenje od dugova, da će to predstavljati i investicionu šansu za Srbiju i priliku da dođemo do privrednog rasta i mislim da je to centralna tema za nas 2014. godine. Oko ovih subvencija, ponavljam još jednom, dok smo kupovali radna mesta na tuce, gubili smo na hiljadu. I u svakoj računici morate da vidite dinar koji ste dali, šta dobijate od toga, a ko trpi štetu dinara koji ste izgubili. Kada smo sagledali sve programe i videli o čemu se tu radi i koje benefite imamo, to je nedvosmislen rezultat, odnosno zaključak je da je to jedna pogrešna politika i da tu politiku treba napustiti. Treba da se baziramo na domaćoj privredi. Reći ću još jednom za kraj, u 2014. i 2015. godini će se meriti rezultati ove politike pa ćemo zaista videti da li je Vlada upravu ili ne.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, po amandmanu. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, po amandmanu.
Ministar Mrkonjić. Ministar Mrkonjić.
Hvala. Hteo bih samo da se na neki način javno konsultujem sa gospodinom Neđom Jovanovićem, jer ovaj amandman zaista jeste i dobar i kvalitetan. Hvala. Hteo bih samo da se na neki način javno konsultujem sa gospodinom Neđom Jovanovićem, jer ovaj amandman zaista jeste i dobar i kvalitetan.
Moram da kažem da verujem da će gospodin Simonović, zajedno samnom, ovaj zakon izneti. Još jedanput podvlačim, stranka, mada ne volim da govorim o politici, koja ima najviše glasova, ima prava da postavlja i kadrove. Naravno, naše je da tražimo odgovornost tih kadrova. Nisam odgovorio na pitanje oko gospodina Mirkovića. Jeste, Mirković je pomoćnik ministra za saobraćaj u oblasti bezbednosti saobraćaja. On je postavljen na mesto o kome govorite pred praznik i sutra ili prekosutra imaćemo tačan stav, šta može da se desi sa njim u vezi ovoga što ste vi rekli. On je ostavku podneo, ali je povukao ostavku i danas je na godišnjem odmoru i ja ne mogu da ga kontrolišem, ima prava da bude i u Zaječaru. Prema tome, znaću za dan, dva. Lično vas pozivam, dok me ne smenite, izvolite, ja sam u Nemanjinoj 11, kad god hoćete. Sve ove teme o kojima ste govorili, svakog poslanika, spreman sam ceo dan da provedem i da se oko toga dogovorimo i da vam kažem svoje mišljenje i stanje kakvo je na železnici. Hvala najlepše na razumevanju. Moram da kažem da verujem da će gospodin Simonović, zajedno samnom, ovaj zakon izneti. Još jedanput podvlačim, stranka, mada ne volim da govorim o politici, koja ima najviše glasova, ima prava da postavlja i kadrove. Naravno, naše je da tražimo odgovornost tih kadrova. Nisam odgovorio na pitanje oko gospodina Mirkovića. Jeste, Mirković je pomoćnik ministra za saobraćaj u oblasti bezbednosti saobraćaja. On je postavljen na mesto o kome govorite pred praznik i sutra ili prekosutra imaćemo tačan stav, šta može da se desi sa njim u vezi ovoga što ste vi rekli. On je ostavku podneo, ali je povukao ostavku i danas je na godišnjem odmoru i ja ne mogu da ga kontrolišem, ima prava da bude i u Zaječaru. Prema tome, znaću za dan, dva. Lično vas pozivam, dok me ne smenite, izvolite, ja sam u Nemanjinoj 11, kad god hoćete. Sve ove teme o kojima ste govorili, svakog poslanika, spreman sam ceo dan da provedem i da se oko toga dogovorimo i da vam kažem svoje mišljenje i stanje kakvo je na železnici. Hvala najlepše na razumevanju.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre finansija, ministre privrede, što se tiče poslaničke grupe SPS moram da ponovim i stav koji je izneo kolega Kasalović kao ovlašćeni ispred poslaničke grupe, da poslanička grupa SPS u potpunosti podržava i ovaj budžet kao što smo i podržali one prateće zakone koji se naslanjaju na ovaj budžet. Ono što možemo da nakon ove neformalne diskusije koja je trajala svih ovih dana o budžetu kažemo je da je možda došlo i pravo vreme da analiziramo malo i neke pojedinosti koje su u međuvremenu suštinski isplivale, da se tako izrazim, tokom ove rasprave i kao meni vrlo čudna zamena teza koja se uporno ovde provlači. Svačega sam se, verujte, naslušao. Ne znam kako je građanima Srbije. Tolike brige za lekare od strane onih koji su deset godina vodili zdravstvo, koje smo zatekli u ovakvom stanju u kakvom smo ga zatekli, pa do onih vrhunskih eksperata koji su došli da nam pomognu svojevremeno u zemlju, a sada sede tu i dan danas vidim da savetuju mlađe kolege, ali nikako da im kažu šta je razlog zbog čega se nalazimo u ovakvoj situaciji. Da li je to kombinacija ne znanja ili su bile zle namere krojača naše sudbine? Interesantan je pokušaj… Vidite da mi kolega Đelić dobacuje krajnje nervozno. Ne znam zbog čega. Mogu slobodno da stavim njegovu sliku i da je nosim i da kažem ovim radnicima ispred što štrajkuju i što se bune da je glavni krivac broj jedan Božidar Đelić za sve ovo zbog čega se nalazimo u ovoj situaciji.
Gospodine Veselinoviću, obraćajte se direktno meni, a to će razumeti gospodin Jovanović. Gospodine Veselinoviću, obraćajte se direktno meni, a to će razumeti gospodin Jovanović.
Hvala. Završavamo sa radom za danas i nastavljamo sutra u 10,00 časova. Hvala. [[Sednica je prekinuta u 18,00 časova.]] Hvala. Završavamo sa radom za danas i nastavljamo sutra u 10,00 časova. Hvala. [[Sednica je prekinuta u 18,00 časova.]]
Ja sam rekao da ću u danu za glasanje podržati ovaj amandman, ali bih molio kolegu koji je predložio ovaj amandman, ako smatra da će moj glas i glas opozicije ugroziti njihovu koaliciju, neka nam to kaže i mi ćemo u danu za glasanje biti uzdržani. Ne bi hteli da pokvarimo ličnu atmosferu u ovoj koaliciji, pošto vidim da jedan amandman može da je naruši. Hvala. Ja sam rekao da ću u danu za glasanje podržati ovaj amandman, ali bih molio kolegu koji je predložio ovaj amandman, ako smatra da će moj glas i glas opozicije ugroziti njihovu koaliciju, neka nam to kaže i mi ćemo u danu za glasanje biti uzdržani. Ne bi hteli da pokvarimo ličnu atmosferu u ovoj koaliciji, pošto vidim da jedan amandman može da je naruši. Hvala.
Interesantan je za mene pokušaj kako se pokušava zabašuriti neka stvar, kako su se vodile ekonomske politike u ovoj zemlji, a rezultirale su problemima u kojima se nalazimo i ne možemo ih otkloniti na kratak period. Jednostavno, takva je situacija da za to treba strpljenja i efektivnog rada. Još je čudnije, da ne iskoristim neku prejaku reč, da tvorci apsurda i glavni tvorci upropaštavanja privrede srpske danas se pojavljuju kao kritičari svega ovoga što iznose ministri i mogu samo to da definišem kao neku naknadnu pamet, ne znam šta mogu drugo da kažem za te ljude. Onda se kaže – šanse za mlade ljude ne postoje. Opet se vraćam i kažem kada bi sada iznajmili sate i sate termina na državnoj televiziji i pustili sve ono i kakvi su efekti svog onog rada i kakve su bile greške u prošlosti i zbog čega smo došli u ovu situaciju u kojoj se danas nalazimo… Čudite se nekim fantomskim platama. Ljudi moji, u javnim preduzećima treba da damo menadžerima dobre plate, a ne da damo nekim agencijama, izmišljenim radnim mestima plate veće koje imaju šefovi kabineta i pomoćnici nekih predsednika agencija nego što ima direktor preduzeća koji upravlja imovinom vrednom nekoliko milijardi. To su apsurdi. Postavlja se pitanje – gde su nam otišle pare? Zašto su u jednom periodu od 2006. godine bile enormne naknade u upravnim odborima? O tome treba da pričamo. Ako je bio prihod od ove pljačkaške privatizacije, i mi iz SPS slobodno možemo da kažemo da je bila i dokazalo se, jer je poništeno 30-ak nekih velikih, pola je poništeno i ti ljudi su na ulicama i neću više da pričam o modelima koji se ovde provlače - kako se subvencionišu neka preduzeća i kako se dovode strani investitori. Ipak ću reći ukratko pa neka se prepozna onaj koji je to radio i zašto je tako radio. Svakome ko se ikada bavio privredom i kao privrednik koji novac zarađuje i prodaje neko svoje znanje, mislim da to nema veze sa onom drugom pričom lobiranja koja se ovde uporno potencira, jer je razlika zaraditi taj novac, zaraditi novac koji trebate da sutra date nekome bogatom koji dođe u vašu zemlju da bi investirao. Meni je jasno zašto ova saznanja i ova neznanja, kako bi ih mogao nazvati, u potpunosti nisu poznata tj. poznata su onima koji su ovo radili i zbog kojih smo do sada kreirali neke privredne politike i mogu da kažem da su nas doveli do ambisa zato što oni nikada nisu bili u privredi i nikada nisu svoj novac ulagali i zato su i doveli privredu u ovakvu situaciju u kojoj se danas nalazi. Nema tih subvencija, podsticaja, olakšica i drugih instrumenata koji mogu sakriti činjenicu da u našu zemlju investitori nisu hteli da dođu zato što je naš ekonomski sistem, moram da kažem nažalost, truo. Strani investitori su sami, ali ozbiljni strani investitori, uočili u kakvom je stanju naša privreda i u kakvom su stanju naši privrednici jer je ovde očigledno bilo da morate da imate politička leđa da bi nešto uradili. Morate da imate politička leđa da bi dobili neki kredit iz Fonda za razvoj, a to zna i koleginica koja je malopre diskutovala, koja je bila član Upravnog odbora tog fonda, ako ne grešim, i bila je direktno nadležna za opredeljivanje određenih sredstava iz tog fonda. Jednostavno, sva ta sila novca koju od nekoga morate da oduzmete, od nekoga ko radi i ko privređuje u našoj zemlji da bi dali nekom drugom, on mora da žmuri pred apsurdima. Ne možemo na taj način pokrenuti naše firme. Da iznesem jedan podatak, sada dajemo tri posto onoga što zarade radnici i poslodavci u našoj zemlji da bi se igrali, moram da se izrazim, šminkanja neke stvarnosti, a idemo ka EU u kojoj je ta brojka bar četiri puta manja. Nema to veze. Ne radi se ovde samo o priči vezano za EU. Ovde je reč o tome da se postavlja pitanje – gde je ta pamet da siromašna Srbija plaća bogatoj Francuskoj, Južnoj Koreji i svim tim zemljama koje dolaze da posluju u Srbiju? Da li je normalno da, što bi rekao jedan kolega, siromašan seljak iz južne Srbije plaća i daje od svoje korice hleba najbogatijim ljudima sveta da zarađuju u Srbiji? Zar to nije apsurd? Ne znam šta više treba da pričamo o tome, a da ne pričamo o bojlerima. Date su subvencije nekoj firmi koja će da proizvodi bojlere pored firme koja je proizvodila bojlere i koja je uništena i koja je jedan od primera loših provatizacija u našoj zemlji. Zašto to ne kažemo? Zašto se neko ne javi ih tih sredina i kaže da je to tako? Plaćaš da bi doveo konkurenciju svojoj privredi. Ne znam kakve su bile namere tih ljudi. Da ne navodimo primer bankarskog sistema, o tome možemo da pričamo do sutra. Ovi lobisti, ovi eksperti koji su došli sa strane, pa su sve te mere ubrzano doneli, upropastili sve što je vredelo u ovoj zemlji, ovi koji se javljaju, vidi se da se prepoznaju. Moram da kažem da, ono što sam već rekao, ne možemo da uzimamo od siromašnih da bi davali bogatima i da uzimamo od naše privrede da bi davali stranim firmama. Ali, da napomenem ono što bi po meni bilo „epohalno“, da tako nazovem. Isplivavaju nam neki epohalni i ekonomski promašaji na sve strane, gde bukvalno sve plaćamo, da bi neko uzeo neke firme koje vrede milione u zalihama, pa se parčaju neki veliki sistemi, pa se ono što je zdravo privatizuje ili se dele pa se pravi neka velika zarada, kada se parčaju ti sistemi. Ono o čemu polemišemo danima i na onoj raspravi kada je bio Peti budžetski forum, jedan od profesora viđenih je ustao i rekao – ljudi ne možemo da očekujemo od direktora nekih javnih preduzeća da nešto nabavljaju po većoj ceni, a da prodaju po nižoj ceni i da tu istu robu ne mogu sutra da naplate iz objektivnih okolnosti, okolnosti u kojima se nalazi naša zemlja, da ih stavljamo na stub srama kako nisu dobri menadžeri. Dajte da neke stvari razjasnimo i da odvojimo neke stvari jedne od drugih. Ako bi to krenulo da posluje po tržišnim uslovima i da imaju profitabilne cene, onda bi došli do problema zato što je situacija u Srbiji takva kakva jeste. Ja neću o krivcima. O krivcima mogu do prekosutra da pričam i da pravimo analize, koliko se ko zaduživao i koliko je tada otpisivao Pariski klub, a onda napravljen aranžman sa MMF, pa šest godina grejs period, pa od 2002. dođemo na 2008. godinu, pa onda krenemo da otplaćujemo kamate. Ovo je za ozbiljnu raspravu, jednu ozbiljnu analizu. Mislim da neki koji i dalje ovde sede, a priznati su stručnjaci u svim evropskim zemljama, sede samo da bi odbranili, da bi nas zamajavali, da jednostavno zabašurimo i da prikrijemo istinu zbog čega se nalazimo u ovakvoj situaciji. Možemo primetiti da u poslednje vreme, što je vrlo zanimljivo, buja i ekonomski konsalting, što je po meni krajnje neobično, on kao nešto pomaže privredu, a onda imamo firme koje do šest miliona dinara ne moraju da vode poslovne knjige, a plaćaju porez koji je na nivou od šest miliona dinara prometa, pa na 2%-3% godišnje. To vam je sve. Takvih agencija je masovno u poslednje vreme. Ne bih sada da plašim građane Srbije, kakva je namera tih agencija i šta znači povećanje tog limita paušalnog poreza do šest miliona. Nije to baš sve. Za tih 2%-3% dobijate i penziono i zdravstveno osiguranje. Dobro je poznato da cena bogatstva je da ga podelite sa siromašnim. To je ono za šta se mi zalažemo kao SPS, ali očigledno da u proteklom periodu nije bilo baš tako. Na žalost, u ovoj zemlji mora običan radnik da da 70 dinara poreza na svakih 100 dinara neto plate, pa evo primera gde neki bogati, koji imaju malo više i koji mogu da dobiju prioritetne poslove, da se bave konsaltingom, plaćaju 2%-3% na sve što zarade. Malo ću se našaliti. Kada sam bio mali čitao sam „Alan Forda“, pa ste imali onog Super Hika. E, ovo je bila ekonomija Super Hika – uzeti od siromašnih i davati bogatima. To je toliko očigledno. Komedije malo, ali je ovo istina, na žalost. Ono je u stripu, a ovo je u Srbiji. Tako dođosmo do problema, a problem nije ništa drugo nego da više ne može tako. To nekome smeta. Ono što moram da kažem, što se tiče budžeta, je pokušaj prevazilaženja navedenih svih ovih problema i ovaj budžet otvara novo poglavlje naše fiskalne politike. On je realan, koliko god jedna koleginica rekla, neko kaže da je realan, neko kaže da je nerealan. Ovde nema ulepšavanja i neće isplivavati ono što je zarad javnosti bilo prikrivano, pa kasnije ispliva krajnje ogoljeno. Prihod, rashod, to smo već pričali. Rashodi su svima poznati, oni ne mogu da se prikriju, ali kod prihoda smo očigledno podbacili. Kao poslanik SPS moram da istaknem da ponuđeni Predlog budžeta sadrži socijalnu komponentu i eliminisana su sva rešenja koja su socijalno neprihvatljiva. Nema fiskalne konsolidacije, mi iza toga čvrsto stojimo i stajaćemo uvek kao partija, koja će u sebi imati elemente socijalne nepravde i ugrožavanja položaja ljudi i položaja grupa koji i sada žive na ivici egzistencije. To je naša obaveza i mi ćemo ostati dosledni do kraja, kada je to u pitanju. Ono što ćemo ponoviti sto puta ako treba, to je i zarad ovih radnika, završavam i privodim svoju diskusiju kraju, da mi verujem jedino u partnerstvo i da je jedina budućnost naše zemlje u konsenzusu između poslodavaca i njihovih udruženja i radnika i sindikata. Tako možemo da izgradimo društvo na zdravim osnovama i u zdravom ambijentu. Na kraju ću zaključiti da je naša želja da reforme budu stvarne, oko koje ćemo imati konsenzus i postići konsenzus. Svima se zahvaljujem na pažnji. Hvala.
Zahvaljujem. Sigurno ne može doći do toga. Reč ima narodni poslanik Vesna Martinović. Zahvaljujem. Sigurno ne može doći do toga. Reč ima narodni poslanik Vesna Martinović.
Božidar Đelić, replika.
Zahvaljujem. Ja sam i u načelnoj raspravi rekla da mislim da je jako važno prilikom odlučivanja o tome ko će biti izvršitelj koji je nadležan za naplatu novčanih potraživanja nastalih na osnovu pruženih komunalnih i drugih usluga, da se pre svega vodi računa o tome da izvršni postupak postoji zbog izvršnog poverioca i izvršnog dužnika, a ne zbog izvršitelja. U tom smislu i podržavam izlaganje gospodina Neđe Jovanovića. Mislim da je jako važno pronaći način da se izvršitelji koji će biti nadležni za postupanje u ovim predmetima zadovoljen interes poverioca da se što brže, što jeftinije i što efikasnije naplati njihovo potraživanje i, s druge strane, da se izvršnom dužniku garantuju osnovna prava u postupku izvršenja, pravo na prigovor i pravo da se nijedan dinar više od onoga što duguje u tom postupku neosnovano ne naplati. I dalje mislim da je postupak za odabir izvršitelja u ovim predmetima najbolje izvršiti kroz postupak javne nabavke, zbog toga što je reč o budžetskim korisnicima, o javnim i javno-komunalnim preduzećima, koja u Srbiji pretežno, skoro preko 90%, pružaju te komunalne i slične usluge i da zbog toga što nama kao građanima ne treba da bude svejedno na koji način se koristi budžetski i novac i zbog toga što je Zakonom o javnim nabavkama izričito propisano da se usluge pravnog karaktera, pa i usluge izvršitelja, moraju pribaviti u postupku javnih nabavki, gde se dostavljaju ponude i one koje su najpovoljnije praktično ponuđaču garantuju dobijanje posla. Onda je potpuno neosnovano uvođenje jednog sistema uravnilovke i kroz ove predložene izmene i kroz postupanje Komore izvršitelja. Ja naprotiv mislim da oni izvršitelji koji rade brže, kvalitetnije, efikasnije i treba da imaju više posla i da ih u tom smislu ne treba na silu izjednačavati. Ali, naša obaveza jeste da im se stvore ravnopravni i jednaki uslovi za jednu transparentnu i fer utakmicu, u kojoj će svako od njih dostaviti svoju ponudu i sam sebe na najbolji mogući način preporučiti za dobijanje posla, a ako ta ponuda bude najpovoljnija, onda taj posao i treba da dobije. U tom smislu, i dalje ostajemo pri stavu da je sistem javnih nabavki za pribavljanje usluge izvršitelja nešto što garantuje ili bar svodi na minimum potencijalnu korupciju u odabiru izvršitelja, ali ukoliko taj predlog ne bi bio prihvaćen, potpuno smo saglasni sa onim što je kolega Neđo Jovanović kroz svoj amandman predložio. Hvala. Zahvaljujem. Ja sam i u načelnoj raspravi rekla da mislim da je jako važno prilikom odlučivanja o tome ko će biti izvršitelj koji je nadležan za naplatu novčanih potraživanja nastalih na osnovu pruženih komunalnih i drugih usluga, da se pre svega vodi računa o tome da izvršni postupak postoji zbog izvršnog poverioca i izvršnog dužnika, a ne zbog izvršitelja. U tom smislu i podržavam izlaganje gospodina Neđe Jovanovića. Mislim da je jako važno pronaći način da se izvršitelji koji će biti nadležni za postupanje u ovim predmetima zadovoljen interes poverioca da se što brže, što jeftinije i što efikasnije naplati njihovo potraživanje i, s druge strane, da se izvršnom dužniku garantuju osnovna prava u postupku izvršenja, pravo na prigovor i pravo da se nijedan dinar više od onoga što duguje u tom postupku neosnovano ne naplati. I dalje mislim da je postupak za odabir izvršitelja u ovim predmetima najbolje izvršiti kroz postupak javne nabavke, zbog toga što je reč o budžetskim korisnicima, o javnim i javno-komunalnim preduzećima, koja u Srbiji pretežno, skoro preko 90%, pružaju te komunalne i slične usluge i da zbog toga što nama kao građanima ne treba da bude svejedno na koji način se koristi budžetski i novac i zbog toga što je Zakonom o javnim nabavkama izričito propisano da se usluge pravnog karaktera, pa i usluge izvršitelja, moraju pribaviti u postupku javnih nabavki, gde se dostavljaju ponude i one koje su najpovoljnije praktično ponuđaču garantuju dobijanje posla. Onda je potpuno neosnovano uvođenje jednog sistema uravnilovke i kroz ove predložene izmene i kroz postupanje Komore izvršitelja. Ja naprotiv mislim da oni izvršitelji koji rade brže, kvalitetnije, efikasnije i treba da imaju više posla i da ih u tom smislu ne treba na silu izjednačavati. Ali, naša obaveza jeste da im se stvore ravnopravni i jednaki uslovi za jednu transparentnu i fer utakmicu, u kojoj će svako od njih dostaviti svoju ponudu i sam sebe na najbolji mogući način preporučiti za dobijanje posla, a ako ta ponuda bude najpovoljnija, onda taj posao i treba da dobije. U tom smislu, i dalje ostajemo pri stavu da je sistem javnih nabavki za pribavljanje usluge izvršitelja nešto što garantuje ili bar svodi na minimum potencijalnu korupciju u odabiru izvršitelja, ali ukoliko taj predlog ne bi bio prihvaćen, potpuno smo saglasni sa onim što je kolega Neđo Jovanović kroz svoj amandman predložio. Hvala.
Hvala. Ja sam direktno pomenut. Stvarno nemamo nameru ovde da polemišemo, ali upravo smo čuli pokušaj da virus optuži lek za bolest. Šta je drugo od toga, kada posle vladavine Miloševića, Šešelja, Nikolića, Vučića, Dačića, nađete Srbiju gde je prosečna plata manja od 50 evra? Šta je to od virusa kada nađete zemlju gde ne funkcioniše finansijski sistem, gde samo veoma dobro povezani ljudi mogu da dobiju uopšte bilo kakav kredit. Šta je to drugo od zemlje koja je najsiromašnija u Evropi, koja je izgubila 67% njenog BDP i 56% njene industrijske proizvodnje? Šta je to od virusa, kada vam ulicama idu ljudi povezani sa organizovanim kriminalom, vrše otmice određenih ljudi, njihove dece? Šta je to drugo od kada imate švercere cigareta koji imaju 80% ukupnog tržišta? Šta je to od onda kada imate situaciju gde je skoro cela nafta u rukama švercera, koje posle toga ucenjuju, koji ubijaju novinare? Do dana današnjeg ne znamo koji su ti odredi smrti. I opozicione političare i oni koji su morali da beže za sopstvenu kožu. Da li moramo danas, 2013. godine da slušamo lekcije od tih ljudi, onih koji posle toga u javnim preduzećima, koja ovde napadaju, uspevaju da naprave i dalje afere? Ko je upropastio „Galeniku“? Te 24 privatizacije, to nije bilo tokom vlade Zorana Đinđića, to je bilo posle. Time se bavite. Bavite se onim što i dan danas radite Srbije, a nas vidite kao lek i ponovo će biti potreban lek našoj zemlji. U to smo uvereni.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Reč ima ministar Radulović.
Da za trenutak prekinemo ovu idilu. Ja sam izuzetno srećan i zadovoljan čovek kada se nastave mostovi između politika, kada se naprave i premoste te razlike koje najčešće promovišemo i zaista nemam ništa protiv, čak mislim da je to vrednost kada ljudi koji se nalaze sa različitih strana vage koja se zove vlast i opozicija nađu razumevanje i podrže određene amandmane i zakonske predloge. Ono što vidim kao loše je argumentacija za tako nešto. Kada argumentacija bude takva da se ne vide kolege u Narodnoj skupštini, pa se kaže – ne vidim nikoga iz SNS ko bi mogao tako nešto da podrži, mislim da to nema veze sa dioptrijom, a ima mnogo više veze sa političkom mržnjom, jer ne vide ti agilnost predlagača, odnosno ovlašćenog predstavnika predlagača, a to je uvažena koleginica Biljana Pantić Pilja, ne videti Dragana Nikolića, Irenu Aleksić, ne videti sve koleginice i kolege koji su uzeli učešće u radu tokom prepodnevne sednice, mislim da je jako loše i da mnogo više govori o onome ko je takve stavove izrekao. Ono što se kosi sa logikom, a ja nisam pravnik i neću govoriti pravnički, ali ću govoriti na način na koji prvo stvari objasnim samom sebi, a onda mnogo lakše i ljudima oko sebe, izrečeno je u jednoj rečenici, prilikom prihvatanja ovog amandmana od kolege koji nije sada tu i zbog toga ne želim da ga imenujem – ovaj zakon se ne primenjuje, ali postoje ljudi koji zloupotrebljavaju. Kako može nešto što se ne primenjuje da se zloupotrebljava? Meni tu nema nikakve logike. Ili upotrebljavaš, pa zloupotrebljavaš ili ne upotrebljavaš. Ako nešto ne koristiš, ne upotrebljavaš, kako ga zloupotrebljavaš? Ne konzumiraš ga, a zloupotrebljavaš ga. Dogovorite se da li se ovaj zakon ne primenjuje, a mislim da se primenjuje. Da je dolazilo do zloupotreba, da, i predlagač i ovlašćeni predstavnik predlagača u načelnoj raspravi je vrlo hrabro o tome govorio. Da ne želimo da se takve anomalije reše, ne bi davali ovakav Predlog zakona, ne bi pokušali ovakvim jednim zakonom od tri člana takve anomalije i da sprečimo. Ovaj zakon je generalno loš, matični Zakon o izvršenju i obezbeđenju. Zbog toga radna grupa Ministarstva pravde već 11 meseci radi na snažnim izmenama ili na novom Zakonu o izvršenju i obezbeđenju. Ovaj zakon je loš zato što je podzakonskim aktima Ministarstvo pravde moralo da reaguje, pa su od 1. septembra ove godine i izvršitelji imali obavezu fiskalnih kasa, odnosno jasnog i preciznog određivanja poreza koji moraju da plate. Matičnim zakonom, osnovnim zakonom tako nešto nije predviđeno. Mi možemo sada da govorimo i o javnim nabavkama, možemo govoriti o drugim i drugačijim načinima rešavanja i uređenja ove oblasti, alihajde da nazovemo stvari pravim imenom. Poštovani građani, govorio sam u načelnoj raspravi o tome, ni ja, verujem i većina kolega koji sede ovde u sali, verujem ni većina građana Srbije nisu toliko srećni zbog izvršitelja. Izvršitelji postoje da tamo one obaveze koje se ne izmiruju da se izmiruju na jedan mnogo ružniji način. U načelnoj raspravi sam govorio o razlozima zbog čega su građani došli u situaciji da ne izvršavaju svoje obaveze. Jedan razlog je bure koje se valjalo ulicama Niša, ali se valjalo i ulicama drugih gradova, pa su neodgovorni političari, kojih danas nema u ovoj sali, govorili građanima ne morate da plaćate račune, stavite ih u ovo bure, na taj način ste glasali za tu opciju i za tu politiku i sve je rešeno. Naravno, da nije bilo rešeno, ali su ljudi poverovali i nisu plaćali, pa su došli u situaciju da im izvršitelji zakucaju na kućni prag i na kućna vrata. Drugi razlog je zato što ljudi u Srbiji jednostavno nemaju novac, nemaju od čega. Izgubili su posao, nesretnim, pljačkaškim, kriminalnim privatizacijama. Ostali su bez posla, a obećano im je 200 hiljada radnih mesta. Četiristo hiljada ljudi između 2008-2012. godine ostalo je bez posla. Od čega ti ljudi da plaćaju račune? Računi, porez, sve ono na čemu se zasniva država koja prihoduje od toga, jednostavno moraju da se plate, i za bogate i za siromašne, i za one koji imaju i koji nemaju. Sve do 2012. godine udar je bio na najsiromašnije. Zbog toga se samo u jednoj kompaniji Marka Miškovića porez čak nije ni utvrđena osnovica, pa smo na nekoliko meseci do zastarivanja utvrdili tu osnovicu i sada se borimo preko upravnog suda, na onim mestima na onim kanalima koje država ima da se porez naplati. Za šest meseci iz Luke Beograd, naplaćeno je više poreza nego za četiri godine pre toga. Zbirno. Izvršitelji su kucali na vrata običnim malim, koje je bivši režim pre toga ostavio bez posla, a onda im poslao izvršitelje da pokucaju na vrata. Velikima nije utvrdio ni osnovicu poreza. To su anomalije o kojima bi morali da govorimo. Anomalije matičnog, osnovnog zakona, koje rešavaju ove izmene. Zašto su izvršitelji do sada birani na osnovu sedišta poverioca? Zašto su bili za dugove prema „Srbijagasu“, recimo, propagirani samo izvršioci, njih 16 ili 17, iz Novog sada? Zašto nisu mogli da budu iz Vrbasa, recimo, vašeg, gospodine predsedavajući, iz Vrnjačke Banje, Subotice, Zaječara, iz Vranja? Zašto samo ti da naplaćuju i da budu odgovorni prema dugovima za „Srbijagas“? Zašto izvršioci iz Beograda da naplaćuju obaveze za „Telekom“, pa onda dođu iz Beograda do Vrnjačke Banje, gospodina Vujića, pa pokucaju na vrata nekog od naših komšija tamo, već su napravili troškove? Treba doći iz Beograda. Ko će te troškove da plati? Dužnik? Zar nije normalno i prirodno, što se ovim zakonom reguliše, da poverilac, odnosno izvršitelj bude sa teritorije gde i dužnik. Manji su troškovi. Sešću u svoj auto, proći će kilometar dva, pešaka, male su to sredine. Zašto neko do Preševa da odlazi iz Beograda za dug za mobilnog operatera? Zar nije tu bio osnovni razlog i osnovna esencija korupcije koja se javila u matičnom zakonu, pa su onda neki koji su u međuvremenu postali bivši u državnoj nomenklaturi postali sadašnji kao izvršioci? To baš na izvoru, tamo gde su sedišta najvećih firmi poverilaca. Možemo i o tome da govorimo. Mislim da su na taj način, kao što je predviđeno zakonom, koji je predložila gospođa Pantić, umanjeni troškovi izvršitelja, na taj način je smanjen teret dužnicima, onim ljudima koje je bivši režim ostavio bez posla, bez prihoda, koje je naterao, nažalost, da duguju. Ima i onih koji su poverovali Zoranu Živkoviću, pa su mislili da se sve rešava time što se ubaci račun u bure, a jedino su svoje poverenje u bure ubacili koje je prokockano. Na ovaj način, ovim zakonom se sprečavaju moguće zloupotrebe. Kao što sam pre nekoliko dana rekao, kada smo razgovarali u načelu, ko god da ima saznanja da je izvršena zloupotreba, ma koliko zvučno ili manje zvučno to ime bilo, molim vas da podnesete krivičnu prijavu. Imamo Zakon o zaštiti uzbunjivača. Imamo zakon koji će zaštiti ljude, koji će reći – da, tu je bilo korupcije. Imamo ga, konačno, posle koliko godina najava, ali ne i političke hrabrosti i političke volje da se takav zakon donese. Na ovaj način, SNS hrabro označava mesto gde može doći do zloupotreba, hrabro označava mesto gde može da ta obaveza i teret građanima bude jeftinija, povoljnija, bolja, i to radimo ovim zakonom. Prihvatam argumentaciju, kao kolegijalnu, kao stručnu, kao korektnu, gospodina Neđe Jovanovića. Mislim da je ovaj amandman donekle prihvatljiv. U nekom delu se i ne slažem, ali sam siguran da ovim izmenama i dopunama Zakona o izvršenju i obezbeđenju ćemo tu oblast urediti znatno transparentnije, znatno bolje. Neće propagirani samo izvršitelji sa pojedine teritorije i iz pojedinih gradova. Šta da radi izvršitelj u Preševu? Šta on da radi? Da li postoji sedište neke kompanije, neke firme gde bi on mogao da radi? Ne. U Vrnjačkoj banji? U Kraljevu? U Priboju? Gde? Zato će oni koji imaju tako dobru konekciju i karijerni sled u bivšem ministarstvu pravde, a sada izvršitelji, tako lepo plivaju na onim zakonima koje su napravili, da poštuju zakon, da dobro prihoduju. To se ovim zakonom ispravlja. Zbog toga će SNS, naravno, kao što je hrabro predložila, u danu za glasanje o ovom zakonu da glasamo. Hvala. Da za trenutak prekinemo ovu idilu. Ja sam izuzetno srećan i zadovoljan čovek kada se nastave mostovi između politika, kada se naprave i premoste te razlike koje najčešće promovišemo i zaista nemam ništa protiv, čak mislim da je to vrednost kada ljudi koji se nalaze sa različitih strana vage koja se zove vlast i opozicija nađu razumevanje i podrže određene amandmane i zakonske predloge. Ono što vidim kao loše je argumentacija za tako nešto. Kada argumentacija bude takva da se ne vide kolege u Narodnoj skupštini, pa se kaže – ne vidim nikoga iz SNS ko bi mogao tako nešto da podrži, mislim da to nema veze sa dioptrijom, a ima mnogo više veze sa političkom mržnjom, jer ne vide ti agilnost predlagača, odnosno ovlašćenog predstavnika predlagača, a to je uvažena koleginica Biljana Pantić Pilja, ne videti Dragana Nikolića, Irenu Aleksić, ne videti sve koleginice i kolege koji su uzeli učešće u radu tokom prepodnevne sednice, mislim da je jako loše i da mnogo više govori o onome ko je takve stavove izrekao. Ono što se kosi sa logikom, a ja nisam pravnik i neću govoriti pravnički, ali ću govoriti na način na koji prvo stvari objasnim samom sebi, a onda mnogo lakše i ljudima oko sebe, izrečeno je u jednoj rečenici, prilikom prihvatanja ovog amandmana od kolege koji nije sada tu i zbog toga ne želim da ga imenujem – ovaj zakon se ne primenjuje, ali postoje ljudi koji zloupotrebljavaju. Kako može nešto što se ne primenjuje da se zloupotrebljava? Meni tu nema nikakve logike. Ili upotrebljavaš, pa zloupotrebljavaš ili ne upotrebljavaš. Ako nešto ne koristiš, ne upotrebljavaš, kako ga zloupotrebljavaš? Ne konzumiraš ga, a zloupotrebljavaš ga. Dogovorite se da li se ovaj zakon ne primenjuje, a mislim da se primenjuje. Da je dolazilo do zloupotreba, da, i predlagač i ovlašćeni predstavnik predlagača u načelnoj raspravi je vrlo hrabro o tome govorio. Da ne želimo da se takve anomalije reše, ne bi davali ovakav Predlog zakona, ne bi pokušali ovakvim jednim zakonom od tri člana takve anomalije i da sprečimo. Ovaj zakon je generalno loš, matični Zakon o izvršenju i obezbeđenju. Zbog toga radna grupa Ministarstva pravde već 11 meseci radi na snažnim izmenama ili na novom Zakonu o izvršenju i obezbeđenju. Ovaj zakon je loš zato što je podzakonskim aktima Ministarstvo pravde moralo da reaguje, pa su od 1. septembra ove godine i izvršitelji imali obavezu fiskalnih kasa, odnosno jasnog i preciznog određivanja poreza koji moraju da plate. Matičnim zakonom, osnovnim zakonom tako nešto nije predviđeno. Mi možemo sada da govorimo i o javnim nabavkama, možemo govoriti o drugim i drugačijim načinima rešavanja i uređenja ove oblasti, alihajde da nazovemo stvari pravim imenom. Poštovani građani, govorio sam u načelnoj raspravi o tome, ni ja, verujem i većina kolega koji sede ovde u sali, verujem ni većina građana Srbije nisu toliko srećni zbog izvršitelja. Izvršitelji postoje da tamo one obaveze koje se ne izmiruju da se izmiruju na jedan mnogo ružniji način. U načelnoj raspravi sam govorio o razlozima zbog čega su građani došli u situaciji da ne izvršavaju svoje obaveze. Jedan razlog je bure koje se valjalo ulicama Niša, ali se valjalo i ulicama drugih gradova, pa su neodgovorni političari, kojih danas nema u ovoj sali, govorili građanima ne morate da plaćate račune, stavite ih u ovo bure, na taj način ste glasali za tu opciju i za tu politiku i sve je rešeno. Naravno, da nije bilo rešeno, ali su ljudi poverovali i nisu plaćali, pa su došli u situaciju da im izvršitelji zakucaju na kućni prag i na kućna vrata. Drugi razlog je zato što ljudi u Srbiji jednostavno nemaju novac, nemaju od čega. Izgubili su posao, nesretnim, pljačkaškim, kriminalnim privatizacijama. Ostali su bez posla, a obećano im je 200 hiljada radnih mesta. Četiristo hiljada ljudi između 2008-2012. godine ostalo je bez posla. Od čega ti ljudi da plaćaju račune? Računi, porez, sve ono na čemu se zasniva država koja prihoduje od toga, jednostavno moraju da se plate, i za bogate i za siromašne, i za one koji imaju i koji nemaju. Sve do 2012. godine udar je bio na najsiromašnije. Zbog toga se samo u jednoj kompaniji Marka Miškovića porez čak nije ni utvrđena osnovica, pa smo na nekoliko meseci do zastarivanja utvrdili tu osnovicu i sada se borimo preko upravnog suda, na onim mestima na onim kanalima koje država ima da se porez naplati. Za šest meseci iz Luke Beograd, naplaćeno je više poreza nego za četiri godine pre toga. Zbirno. Izvršitelji su kucali na vrata običnim malim, koje je bivši režim pre toga ostavio bez posla, a onda im poslao izvršitelje da pokucaju na vrata. Velikima nije utvrdio ni osnovicu poreza. To su anomalije o kojima bi morali da govorimo. Anomalije matičnog, osnovnog zakona, koje rešavaju ove izmene. Zašto su izvršitelji do sada birani na osnovu sedišta poverioca? Zašto su bili za dugove prema „Srbijagasu“, recimo, propagirani samo izvršioci, njih 16 ili 17, iz Novog sada? Zašto nisu mogli da budu iz Vrbasa, recimo, vašeg, gospodine predsedavajući, iz Vrnjačke Banje, Subotice, Zaječara, iz Vranja? Zašto samo ti da naplaćuju i da budu odgovorni prema dugovima za „Srbijagas“? Zašto izvršioci iz Beograda da naplaćuju obaveze za „Telekom“, pa onda dođu iz Beograda do Vrnjačke Banje, gospodina Vujića, pa pokucaju na vrata nekog od naših komšija tamo, već su napravili troškove? Treba doći iz Beograda. Ko će te troškove da plati? Dužnik? Zar nije normalno i prirodno, što se ovim zakonom reguliše, da poverilac, odnosno izvršitelj bude sa teritorije gde i dužnik. Manji su troškovi. Sešću u svoj auto, proći će kilometar dva, pešaka, male su to sredine. Zašto neko do Preševa da odlazi iz Beograda za dug za mobilnog operatera? Zar nije tu bio osnovni razlog i osnovna esencija korupcije koja se javila u matičnom zakonu, pa su onda neki koji su u međuvremenu postali bivši u državnoj nomenklaturi postali sadašnji kao izvršioci? To baš na izvoru, tamo gde su sedišta najvećih firmi poverilaca. Možemo i o tome da govorimo. Mislim da su na taj način, kao što je predviđeno zakonom, koji je predložila gospođa Pantić, umanjeni troškovi izvršitelja, na taj način je smanjen teret dužnicima, onim ljudima koje je bivši režim ostavio bez posla, bez prihoda, koje je naterao, nažalost, da duguju. Ima i onih koji su poverovali Zoranu Živkoviću, pa su mislili da se sve rešava time što se ubaci račun u bure, a jedino su svoje poverenje u bure ubacili koje je prokockano. Na ovaj način, ovim zakonom se sprečavaju moguće zloupotrebe. Kao što sam pre nekoliko dana rekao, kada smo razgovarali u načelu, ko god da ima saznanja da je izvršena zloupotreba, ma koliko zvučno ili manje zvučno to ime bilo, molim vas da podnesete krivičnu prijavu. Imamo Zakon o zaštiti uzbunjivača. Imamo zakon koji će zaštiti ljude, koji će reći – da, tu je bilo korupcije. Imamo ga, konačno, posle koliko godina najava, ali ne i političke hrabrosti i političke volje da se takav zakon donese. Na ovaj način, SNS hrabro označava mesto gde može doći do zloupotreba, hrabro označava mesto gde može da ta obaveza i teret građanima bude jeftinija, povoljnija, bolja, i to radimo ovim zakonom. Prihvatam argumentaciju, kao kolegijalnu, kao stručnu, kao korektnu, gospodina Neđe Jovanovića. Mislim da je ovaj amandman donekle prihvatljiv. U nekom delu se i ne slažem, ali sam siguran da ovim izmenama i dopunama Zakona o izvršenju i obezbeđenju ćemo tu oblast urediti znatno transparentnije, znatno bolje. Neće propagirani samo izvršitelji sa pojedine teritorije i iz pojedinih gradova. Šta da radi izvršitelj u Preševu? Šta on da radi? Da li postoji sedište neke kompanije, neke firme gde bi on mogao da radi? Ne. U Vrnjačkoj banji? U Kraljevu? U Priboju? Gde? Zato će oni koji imaju tako dobru konekciju i karijerni sled u bivšem ministarstvu pravde, a sada izvršitelji, tako lepo plivaju na onim zakonima koje su napravili, da poštuju zakon, da dobro prihoduju. To se ovim zakonom ispravlja. Zbog toga će SNS, naravno, kao što je hrabro predložila, u danu za glasanje o ovom zakonu da glasamo. Hvala.
Samo jednu stvar bih rekao na ovo. To da smo imali katastrofalne 90-te, to je nesporno, da je država ušla u velike probleme. Međutim, to ne može nikako biti isprika za politiku koju smo vodili u poslednjih deset godina. Rezultati koje imamo danas su izuzetno loši i mislim da bi trebalo malo i time da se pozabavimo. To je ono od čega zavisi promena te politike, budućnost građana Srbije, tako da o tome zaista moramo da razgovaramo i to jeste suština problema, pogrešna ekonomska politika koja nas je dovela sada u ovo izuzetno teško stanje.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Gospodine Živkoviću, upravo sam i želeo da vam dam reč, ali… (Zoran Živković, s mesta: Replika je, nije po amandmanu.) Stvarno sam propustio da čujem da ste pomenuti, ali ako tvrdite, imate reč. Izvolite. Zahvaljujem, gospodine Babiću. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Gospodine Živkoviću, upravo sam i želeo da vam dam reč, ali… (Zoran Živković, s mesta: Replika je, nije po amandmanu.) Stvarno sam propustio da čujem da ste pomenuti, ali ako tvrdite, imate reč. Izvolite.
Verica Kalanović, replika.
Eto, imamo i potvrdu sa najvišeg mesta da sam pomenut. To stvarno govori o psihologiji. To dobacivanje kada neko nije tu. Naravno dobacivanje sa neistinama, pominje se bure, verovatno je to jedna od tri, četiri priče koje su teškim naporom neki poslanici uspeli da nauče. Tri, četiri laži o meni. Jedna je da sam pozivao ljude da ne plaćaju struju, verovatno je to ta tema. I pozivao ih da bacaju račune za struju u bure, na zimskim protestima 1996. godine. Radi javnosti, to naravno nije tačno. Tada sam pozivao građane da ne plaćaju taksu za televiziju koja se plaćala uz račun za struju. Jedna od prvih odluka, čak prelazne Vlade posle 5. oktobra je bila ukidanje takse na tv pretplatu uz račun za struju. Te takse nije bilo do 2004. godine, prema tome, to je dosledno sprovođeno. Moji istomišljenici su me slušali, tako da i dan danas ne plaćaju tu taksu, niti su je plaćali u ono vreme kada je navodno bila obavezna.Tako da te laži, čekam hoće li da se uhvate za čokot ili tako nešto i ko će da pomenu onu treću laž koju sam i ja zaboravio. To što je neko osetljiv na bure, na pojam bureta, na oblik bureta zbog verovatno svoje sličnosti sa istim, to nije tema za ovaj parlament. Eto, imamo i potvrdu sa najvišeg mesta da sam pomenut. To stvarno govori o psihologiji. To dobacivanje kada neko nije tu. Naravno dobacivanje sa neistinama, pominje se bure, verovatno je to jedna od tri, četiri priče koje su teškim naporom neki poslanici uspeli da nauče. Tri, četiri laži o meni. Jedna je da sam pozivao ljude da ne plaćaju struju, verovatno je to ta tema. I pozivao ih da bacaju račune za struju u bure, na zimskim protestima 1996. godine. Radi javnosti, to naravno nije tačno. Tada sam pozivao građane da ne plaćaju taksu za televiziju koja se plaćala uz račun za struju. Jedna od prvih odluka, čak prelazne Vlade posle 5. oktobra je bila ukidanje takse na tv pretplatu uz račun za struju. Te takse nije bilo do 2004. godine, prema tome, to je dosledno sprovođeno. Moji istomišljenici su me slušali, tako da i dan danas ne plaćaju tu taksu, niti su je plaćali u ono vreme kada je navodno bila obavezna.Tako da te laži, čekam hoće li da se uhvate za čokot ili tako nešto i ko će da pomenu onu treću laž koju sam i ja zaboravio. To što je neko osetljiv na bure, na pojam bureta, na oblik bureta zbog verovatno svoje sličnosti sa istim, to nije tema za ovaj parlament.
Neću se baviti prevrtanjem po prošlosti, iako sam ja 90-te živela ovde u Srbiji, sa dvoje male dece, i radila u „Prvoj petoljetki“ u hladnoj sali šest meseci, a šest bila na čekanju. Ali sam se javila da odgovorim onima koji prave insinuacije na politička leđa, pretpostavljam, mene ili moje partije za dobijanje kredita. Godinu i po dana sam bila na čelu upravnog odbora Fonda za razvoj. Pozivam ove koji danas imaju i sudstvo i policiju, i tajne i javne službe, da provere moj rad i one koji su imali politička leđa URS za dobijanje kredita u Fondu za razvoj. Naravno, neka postave pitanje i onim ostalima, bilo nas je ukupno 11, koji su jednoglasno odobravali kredite firmama preko Fonda za razvoj. Ali, najmanje što očekujem ovde jeste da neko postavlja pitanje kako je radio Fond za razvoj koji je u trenutku kad sam ja odlazila imao milijardu i 700 miliona neplasiranih sredstava, koji svake godine posluje sa poslovnom dobiti koju uplaćuje delom u budžet, a ne postavlja pitanje kako rade „Galenika“, „Putevi Srbije“, „Srbijagas“, „Dunav“ osiguranje. Za njih su potrebne velike plate, da nam možda menadžment ne ode, ali zato za kredite su potrebna politička leđa. Hajde da ispitamo i ta politička leđa. Hajde da vidimo šta radi policija po pitanju tih političara koji daju i odobravaju kredite privrednicima po Srbiji bez određenih sredstava obezbeđenja. (Predsedavajuća: Vreme.) Nije situacija, na sreću, takva. Ovo je samo bacanje prašine u oči.
Gospodine Živkoviću, molim vas. Molim vas da u sledećem obraćanju poštujete dostojanstvo Narodne skupštine, kada se obraćate drugom narodnom poslaniku, pošto za to nemate pravo po Poslovniku. (Zoran Živković, s mesta: Ja se nikad ne obraćam narodnom poslaniku, to je zabranjeno.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Martinović, Gordana Čomić i Borislav Stefanović. Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović. Gospodine Živkoviću, molim vas. Molim vas da u sledećem obraćanju poštujete dostojanstvo Narodne skupštine, kada se obraćate drugom narodnom poslaniku, pošto za to nemate pravo po Poslovniku. (Zoran Živković, s mesta: Ja se nikad ne obraćam narodnom poslaniku, to je zabranjeno.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Martinović, Gordana Čomić i Borislav Stefanović. Reč ima narodna poslanica Vesna Martinović.
Ministar Radulović ima reč.
Da li su vas iz stručnih službi obavestili da je amandman povučen? Da li su vas iz stručnih službi obavestili da je amandman povučen?
Oko Fonda za razvoj, da ne bi građani stekli pogrešan utisak kako je u Fondu za razvoj bilo sve u redu a onda se posle nešto desilo. Fond za razvoj je jako loše vođen. Ja neću govoriti o 90-im i posle toga, mogu da govorim samo o ovim godinama koje zaista imaju neke veze sa ovim danas. Veliki broj kredita u Fondu za razvoj je nenaplativ, odnosno ima probleme sa plaćanjem. U velikim problemima je 60%, dodatnih 20% u dodatnim problemima. Ne možete imati instituciju sa 60 zaposlenih koja upravlja sa 20 hiljada kreditnih partija. To je nemoguće. Znači, imali smo jedan sistem koji je netransparentno, selektivno dodeljivao novac, koji je išao samo određenim ljudima, i to tako jednostavno ne može. Mi to moramo da napustimo. Treba nam zdrav sistem koji je dostupan svim građanima Srbije. Treba da odstranimo sve ono što ne valja i što je bolesno. Ima toga jako mnogo. Mi bi voleli da to može preko noći, ali, idemo problem po problem. Mislim da ćemo, ako nastavimo tim tempom i ako budemo odgovorni, budemo govorili o činjenicama i rešavali probleme, suočavali se sa problemima, mislim da ćemo uspeti.
Izvinjavam se gospođo Martinović, upravo sam dobio obaveštenje da ste povukli amandman na član 1. Predloga zakona. Sve je u redu. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Reč ima narodna poslanica Snežana Malović. Izvinjavam se gospođo Martinović, upravo sam dobio obaveštenje da ste povukli amandman na član 1. Predloga zakona. Sve je u redu. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Reč ima narodna poslanica Snežana Malović.
Ima reč Dejan Radenković, replika.
Poštovani predsedavajući, podneli smo ovaj amandman iz razloga i želje što smo hteli da preciziramo postojeći tekst Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Predložili smo da u članu 1. Predloga zakona, u stavu 4. umesto reči – ako mu ne dostavi dokaz da Komora nije odgovorila u propisanom roku, zameni sa rečima – ako mu izvršni poverilac ne dostavi dokaz da je uputio zahtev Komori u slučaju kada Komora nije dostavila odgovor u propisanom roku. Naime, predloženim amandmanom smatramo da se preciznije reguliše situacija kada Komora ne dostavi odgovor izvršnom poveriocu na zahtev za određenje izvršitelja. Prema rešenju koje je predlagač ponudio, zaključujemo da izvršni poverilac treba da dokazuje da Komora nešto nije uradila, da bi uopšte izvršitelj razmatrao predlog za izvršenje i dalje postupao. Kako se u pravu negativne činjenice ne dokazuju, potrebno je da se ovaj deo drugačije definiše, te da se predvidi da u slučaju kada Komora ne dostavi odgovor na zahtev da je dovoljno da izvršni poverilac dostavi dokaz da je on takav zahtev uputio Komori i da na osnovu toga može da ostvari svoja prava u postupku izvršenja. Poštovani predsedavajući, podneli smo ovaj amandman iz razloga i želje što smo hteli da preciziramo postojeći tekst Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Predložili smo da u članu 1. Predloga zakona, u stavu 4. umesto reči – ako mu ne dostavi dokaz da Komora nije odgovorila u propisanom roku, zameni sa rečima – ako mu izvršni poverilac ne dostavi dokaz da je uputio zahtev Komori u slučaju kada Komora nije dostavila odgovor u propisanom roku. Naime, predloženim amandmanom smatramo da se preciznije reguliše situacija kada Komora ne dostavi odgovor izvršnom poveriocu na zahtev za određenje izvršitelja. Prema rešenju koje je predlagač ponudio, zaključujemo da izvršni poverilac treba da dokazuje da Komora nešto nije uradila, da bi uopšte izvršitelj razmatrao predlog za izvršenje i dalje postupao. Kako se u pravu negativne činjenice ne dokazuju, potrebno je da se ovaj deo drugačije definiše, te da se predvidi da u slučaju kada Komora ne dostavi odgovor na zahtev da je dovoljno da izvršni poverilac dostavi dokaz da je on takav zahtev uputio Komori i da na osnovu toga može da ostvari svoja prava u postupku izvršenja.
Hvala potpredsednice. Ja sam tražio odmah repliku, a sada bih trebao da imam dva puta po dva minuta, ali mi vi to nećete dozvoliti. Tražio sam repliku i kada sam diskutovao i pričao u ime SPS i nisam ni očekivao da će drugačije da reaguju oni koji su u mnogim tekstovima, u mnogim knjigama evidentirani kao grobari srpske ekonomije i srpskog bankarstva i svega što je valjalo u ovoj zemlji. Mogu samo da pitam moju uvaženu koleginicu o preduzeću koje je spomenula – a zašto je ono danas u goroj situaciji nego 90-ih, ako hoćemo da se vraćamo toliko daleko? Šta to nije valjalo tada kada ste uspeli da rasprodate sve to što nije valjalo? Pa ste još te pare potrošili da bi te nezadovoljne radnike ponovo subvencionisali, njihov povratak na posao i da bi plaćali ovih 120 i nešto preduzeća koja su u restrukturiranju, a sve na trošak države. Mogu samo da kažem – jedno nedomaćinsko poslovanje. Iz kojih razloga? Čemu nervoza? Ja kažem – ekspert, pa, izvolite. Priznat u Evropi. Zašto nije tamo da pomaže nekim drugim zemljama kao što je došao da pomogne Srbiji? Neka ide, a ne da sedi ovde, da nas zamajava i da priča bajke. Evo, neka izađe ispred radnika, hajmo zajedno on i ja da izađemo ispred ovih radnika. Evo, kolega, hoćete zajedno da idemo ispred? Hajde da vidimo koga oni to više mrze, vas ili mene? Vas. Vi ste ih upropastili. Vi ste upropastili sve što valja u ovoj zemlji. Vi ste grobar. Vi.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić. Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Darko Laketić.
Reč ima Saša Milenić, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, predlažem da se ovaj amandman na član 1. stav 4. ne usvoji zato što smatram da je predložena formulacija koja je već data u izmenama zakona jasna i decidna i jasno kaže, citiram – ako mu ne dostavi dokaz da Komora nije odgovorila u propisanom roku i odnosi se na izvršnog poverioca, čime se dobija informacija na osnovu koje je izvršitelj dužan da zaključkom odbaci predlog za izvršenje. Mislim da je tu sve jasno i sam predlog smatram suvišnim. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, predlažem da se ovaj amandman na član 1. stav 4. ne usvoji zato što smatram da je predložena formulacija koja je već data u izmenama zakona jasna i decidna i jasno kaže, citiram – ako mu ne dostavi dokaz da Komora nije odgovorila u propisanom roku i odnosi se na izvršnog poverioca, čime se dobija informacija na osnovu koje je izvršitelj dužan da zaključkom odbaci predlog za izvršenje. Mislim da je tu sve jasno i sam predlog smatram suvišnim.
Na osnovu člana 107. i upotrebe kvalifikacije ne samo narodnog poslanika nego i diskusije najvišeg predstavnika Vlade Republike Srbije, danas smo čuli da su demokratske promene u Srbiji uzrok ekonomskog sloma ove zemlje, a da su valjda 80-te i 90-te, protiv kojih je narod ustao revolucionarnim sredstvima, bile godine privrednog procvata na koje će nas ova Vlada vratiti. Tražimo neopozivo izvinjenje za uvredljive diskriminacione poruke, uvredljive po inteligenciju i samopoštovanje nacije. U suprotnom, ja ću inicirati napuštanje parlamenta u kojem se 90-te proglašavaju sa stanovišta Vlade merodavnim godinama ciljeva i ekspanzije kojoj težimo.
Hvala. Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. S obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 18. decembar 2014. godine sa početkom u 13.30 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Zahvaljujem narodnim poslanicima na učešću u radu. [[Sednica je prekinuta u 10.45 časova.]]
Poštovani narodni poslanici pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 137 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoji uslovi za odlučivanje. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Skupština što pre donese zakone i druga akta iz dnevnog reda ove sednice. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog Zakona o osiguranju u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 150, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo – dva poslanika, od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje po amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandmana na član 55. koji su zajedno podneli narodni poslanici: Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv Predloga zakona amandmana su zajedno podneli narodni poslanici: Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu I, naziv glave, naziv iznad člana 1. i član 1. amandmana su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo.
Hvala. Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. S obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 18. decembar 2014. godine sa početkom u 13.30 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Zahvaljujem narodnim poslanicima na učešću u radu. [[Sednica je prekinuta u 10.45 časova.]]
Poštovani narodni poslanici pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 137 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoji uslovi za odlučivanje. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Skupština što pre donese zakone i druga akta iz dnevnog reda ove sednice. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog Zakona o osiguranju u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 150, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo – dva poslanika, od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje po amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandmana na član 55. koji su zajedno podneli narodni poslanici: Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv Predloga zakona amandmana su zajedno podneli narodni poslanici: Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu I, naziv glave, naziv iznad člana 1. i član 1. amandmana su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo.
Hvala. Reč ima Saša Radulović. Izvolite.
Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 2. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 3. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 158 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 4. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 158 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 5. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 6. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. (Zoran Živković, s mesta: Morate da pročitate celu odluku, kako su glasali.) Gospodine Šutanovac, pošto ste dali primedbu gospodinu Živkoviću… (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja?) Vi ste sugerisali da se ne čita konstatacija da li je Narodna banka i Odbor za finansije i ostala mišljenja… Jednostavno, to nismo u obavezi kao predsedavajući da čitamo svaki put. Ako vi nađete u Poslovniku da jesmo, molim vas da tu primedbu nama dostavite. To je u raspravi rečeno. (Zoran Živković, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Živkoviću, da poznajete Poslovnik, znali bi ste da nemate reč u ovom trenutku. U toku glasanja ne može niko da dobije reč, niti može da bude povreda Poslovnika. Zahvaljujem se. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 159 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Samo još informacija da svi narodni poslanici, šefovi poslaničkih grupa imaju pred sobom ovaj materijal i mogu da tumače da li je Odbor, ako su zaboravili, prihvatio amandman ili je odbio i kakvo je mišljenje dala Narodna banka. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 11. dodaju naziv člana i član 11a su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu II, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv člana i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićevi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka, naziv člana i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 158 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 4, naziv odeljka, naziv člana i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović – Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović – Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 5, naziv odeljka, naziv člana i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 6, naziv odeljka, naziv člana i član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 157 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 7, naziv Odeljka, naziv člana i član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 162 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 8, naziv Odeljka, naziv člana i član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 9, naziv odeljka, naziv člana i član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv člana i član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv člana i član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 102. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 107. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv Odeljka, naziv iznad člana i član 109. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 111. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu V, naziv glave, Odeljak, 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 117. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 118. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 123. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 130. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka i naziv iznad člana i član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 134. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 4, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 143. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 144. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 146. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu VI, naziv glave, Odeljak 1, naziv iznad člana i član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv iznad člana i član 148. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 150. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv iznad člana i član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 152. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 4, naziv iznad člana i član 154. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 155. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 155. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 158. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 159. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 160. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 5, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 162. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 163. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 166. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 168. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 169. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 170. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 171. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 173. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 174. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu VII, naziv glave, naziv iznad člana i član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 176. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu VIII, naziv glave, naziv iznad člana i član 177. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 179. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 180. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 181. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu IX, naziv glave, naziv iznad člana i član 182. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 183. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 184. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 185. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 186. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu X, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 187. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 188. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 189. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 190. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 191. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 192. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 193. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 194. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 195. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 196. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 2, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 197. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnog 149 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 198. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 201. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 202. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 203. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 203. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 205. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 206. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 207. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 208. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 209. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 210. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 211. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 212. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 213. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 216. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 217. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 3, naziv iznad člana i član 218. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XI, naziv glave, naziv iznad člana i član 220. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XII, naziv iznad člana i član 222. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 223. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 224. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 225. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XIII, naziv glave, naziv iznad člana i član 227. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 228. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 229. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 230. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 231. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XIV, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 232. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 233. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 234. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 235. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 236. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 237. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka i naziv iznad člana i član 238. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 239. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 240. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 241. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 242. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 243. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 244. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 245. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 246. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 247. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 248. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 249. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 250. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 251. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 252. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 253. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 254. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 255. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu XV, naziv glave, Odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 256. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 257. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 258. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 259. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 260. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 261. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 262. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 263. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 264. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 265. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 266. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu XVI, naziv glave, naziv iznad člana i član 267. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 268. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 269. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 270. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 271. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 272. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 273. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 274. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 275. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 276. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 277. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 278. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 279. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 280. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 281. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 2. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 3. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 158 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 4. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 158 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 5. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad članai član 6. amandman je podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. (Zoran Živković, s mesta: Morate da pročitate celu odluku, kako su glasali.) Gospodine Šutanovac, pošto ste dali primedbu gospodinu Živkoviću… (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja?) Vi ste sugerisali da se ne čita konstatacija da li je Narodna banka i Odbor za finansije i ostala mišljenja… Jednostavno, to nismo u obavezi kao predsedavajući da čitamo svaki put. Ako vi nađete u Poslovniku da jesmo, molim vas da tu primedbu nama dostavite. To je u raspravi rečeno. (Zoran Živković, s mesta: Poslovnik.) Gospodine Živkoviću, da poznajete Poslovnik, znali bi ste da nemate reč u ovom trenutku. U toku glasanja ne može niko da dobije reč, niti može da bude povreda Poslovnika. Zahvaljujem se. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 159 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Samo još informacija da svi narodni poslanici, šefovi poslaničkih grupa imaju pred sobom ovaj materijal i mogu da tumače da li je Odbor, ako su zaboravili, prihvatio amandman ili je odbio i kakvo je mišljenje dala Narodna banka. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 11. dodaju naziv člana i član 11a su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu II, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv člana i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićevi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka, naziv člana i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 158 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 4, naziv odeljka, naziv člana i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović – Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović – Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 5, naziv odeljka, naziv člana i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 6, naziv odeljka, naziv člana i član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 157 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićanin, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 7, naziv Odeljka, naziv člana i član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 162 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 8, naziv Odeljka, naziv člana i član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 9, naziv odeljka, naziv člana i član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv člana i član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv člana i član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 102. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 107. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv Odeljka, naziv iznad člana i član 109. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 111. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu V, naziv glave, Odeljak, 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 117. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 118. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 123. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv člana i član 124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za –niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 130. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka i naziv iznad člana i član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i mr Aleksandra Jerkov. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 134. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 4, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 143. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 144. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 146. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu VI, naziv glave, Odeljak 1, naziv iznad člana i član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv iznad člana i član 148. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 150. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv iznad člana i član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 152. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 4, naziv iznad člana i član 154. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 155. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 155. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 158. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 159. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 160. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 5, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 162. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 163. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 166. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 168. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 169. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 170. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 171. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 173. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 174. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu VII, naziv glave, naziv iznad člana i član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 176. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu VIII, naziv glave, naziv iznad člana i član 177. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 179. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 180. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 181. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu IX, naziv glave, naziv iznad člana i član 182. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 183. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 184. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 185. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 186. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu X, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 187. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 188. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 189. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 190. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 191. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 192. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 193. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 194. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 195. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 196. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 2, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 197. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnog 149 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 198. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 201. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 202. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 203. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 203. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 205. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 206. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 207. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 208. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 209. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 210. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 211. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 212. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 213. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 216. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 217. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 3, naziv iznad člana i član 218. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XI, naziv glave, naziv iznad člana i član 220. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XII, naziv iznad člana i član 222. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 223. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 224. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 225. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XIII, naziv glave, naziv iznad člana i član 227. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 228. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 229. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 230. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 231. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu XIV, naziv glave, odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 232. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Čikiriz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 233. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 234. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 235. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 236. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 237. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka i naziv iznad člana i član 238. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 239. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 240. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 241. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 242. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 243. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 244. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 245. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 246. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 247. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 248. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 249. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 250. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 251. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 252. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 253. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 254. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 255. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu XV, naziv glave, Odeljak 1, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 256. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 257. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 258. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 2, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 259. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 260. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 261. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 262. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 263. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Odeljak 3, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 264. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 265. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 266. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu XVI, naziv glave, naziv iznad člana i član 267. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 268. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 269. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 270. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 271. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 272. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 273. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 274. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 275. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 276. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 277. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 278. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 279. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 280. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 281. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman.
Naravno da to nije rečeno. Katastrofalne su bile 90-te, međutim, ne možemo doveka koristiti 90-te kao ispreka za greške koje smo pravili poslednjih 10 godina. Prema tome, moramo ipak da budemo odgovorni, 90-te su naša istorija, desilo nam se šta nam se desilo, bilo je jako teško, katastrofalno po Srbiju, međutim, u poslednjih 10 godina vodimo zaista izuzetno lošu ekonomsku politiku koja je onda proizvela ovo stanje koje imamo danas i koje treba da lečimo. Da bi mogli da idemo napred, moramo prvo da vidimo šta je to pogrešno u toj politici koja se vodila u poslednjih desetak godina i da napravimo promene. Mi smo to uradili, napravili smo promene, imamo novu ekonomsku politiku i očekujemo rezultate od te politike. Ništa više od toga.
Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o osiguranju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o osiguranju. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PLATNIM USLUGAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o platnim uslugama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 144, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona,u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 221. koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na deo prvi, uvodne odredbe, naziv iznad člana i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo drugi, naziv drugog dela, Glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o osiguranju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o osiguranju. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PLATNIM USLUGAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o platnim uslugama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 144, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona,u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 221. koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na deo prvi, uvodne odredbe, naziv iznad člana i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo drugi, naziv drugog dela, Glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo.
Reč ima Verica Kalanović, replika. Izvolite.
Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4. i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 5, naziv iznad člana i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv odeljka 1, naziv iznad člana i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 142 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Odeljka 3, naziv iznad člana i član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Odeljka 4, naziv iznad člana i član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, naziv iznad člana i član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu V, naziv glave, naziv iznad člana i član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu VI, naziv glave, naziv odeljka 1, naziv iznad člana i član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić zajedno su podneli amandman, sa ispravkom, kojim predlažu da se posle člana 89. doda novi naziv člana i novi član 89a. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4, naziv iznad člana i član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 102. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 5, naziv iznad člana i član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo treći, naziv trećeg dela, glava I, naziv iznad člana i član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 107. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 109. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 111. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu II, naziv glave, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 117. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljka II, naziv iznad člana i član 118. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 123. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutna 156 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutna 156 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4, naziv iznad člana i član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 130. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 134. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 5, naziv iznad člana i član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutna 157 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na deo četvrti, naziv četvrtog dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržana – dva, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 143. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 144. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 146. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 148. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 150. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 152. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 154. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 155. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv iznad člana i član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 158. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 159. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 160. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 162. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 163. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, naziv iznad člana i član 166. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 168. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 169. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 170. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 171. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Deo peti, naziv petog dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 173. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 174. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 176. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 177. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 179. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 180. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 181. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 182. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 183. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 184. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 185. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 186. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 187. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 188. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 189. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 190. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 191. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Deo šesti, naziv šestog dela, naziv iznad člana i član 192. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 193. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 194. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 195. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 196. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 197. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 198. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 201. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 202. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 203. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 205. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 206. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 207. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 208. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 209. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 210. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 211. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 212. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 213. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo sedmi, naziv sedmo dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 216. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 217. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 218. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 220. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo osmi, naziv osmog dela, naziv iznad člana i član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 221. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 222. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 223. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 224. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 225. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 227. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 228. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 229. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 230. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 231. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4. i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 5, naziv iznad člana i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv odeljka 1, naziv iznad člana i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 142 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Odeljka 3, naziv iznad člana i član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Odeljka 4, naziv iznad člana i član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, naziv iznad člana i član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu V, naziv glave, naziv iznad člana i član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu VI, naziv glave, naziv odeljka 1, naziv iznad člana i član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 144 od ukupno prisutnih 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 2, naziv iznad člana i član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić zajedno su podneli amandman, sa ispravkom, kojim predlažu da se posle člana 89. doda novi naziv člana i novi član 89a. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 153 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 152 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4, naziv iznad člana i član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 102. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljak 5, naziv iznad člana i član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo treći, naziv trećeg dela, glava I, naziv iznad člana i član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 107. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 109. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 111. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na glavu II, naziv glave, naziv odeljka, naziv iznad člana i član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 117. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na odeljka II, naziv iznad člana i član 118. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 123. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutna 156 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutna 156 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 3, naziv iznad člana i član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 4, naziv iznad člana i član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 130. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao 151 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 134. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv odeljka 5, naziv iznad člana i član 139. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutna 157 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na deo četvrti, naziv četvrtog dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 141. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržana – dva, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 142. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 143. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 144. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 146. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 147. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 148. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 149. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 150. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 152. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 154. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 155. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu III, naziv glave, naziv iznad člana i član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 158. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 159. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 160. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 161. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 162. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 163. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 164. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu IV, naziv glave, naziv iznad člana i član 166. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 167. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 168. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 169. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 170. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 171. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Deo peti, naziv petog dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 173. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 174. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 176. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 177. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 179. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 180. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 181. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 182. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 183. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 184. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 185. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 186. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 187. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 188. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 189. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 190. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 191. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Deo šesti, naziv šestog dela, naziv iznad člana i član 192. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 193. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 194. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 195. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 196. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 197. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 198. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 201. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 202. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 203. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 205. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 206. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 207. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 208. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 209. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 210. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 211. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 212. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 213. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo sedmi, naziv sedmo dela, glava I, naziv glave, naziv iznad člana i član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 216. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 217. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Glavu II, naziv glave, naziv iznad člana i član 218. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 220. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo osmi, naziv osmog dela, naziv iznad člana i član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 221. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 222. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 223. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 224. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 225. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 227. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 228. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 229. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 230. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 231. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih –nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman.
Moja replika se odnosi na ono što je izrekao ministar Radulović i što je potpuna neistina, a to je da je 60% ili već, zaboravila sam, procenat kredita koji je Fond za razvoj opredelio malim i srednjim preduzećima privatnim, što je njegova osnovna delatnost, nenaplativo. To prosto nije tačno. Zarad istine i zarad građana Srbije moramo da kažemo šta je tačno. Tačno je to da Fond za razvoj malim i srednjim preduzećima opredeljuje kredite uz čvrste garancije i da je naplata bolja nego što je naplata iz poslovnih banaka, ali je tačno i to da Fond za razvoj opredeljuje po zaključku Vlade tzv. subvencije koje se zovu kreditna podrška propalim preduzećima, preduzećima u restrukturiranju, čija je naplativost jako mala i u malom procentu. To je istina. Da nije tako, Fond za razvoj bi davno propao, bio bi fond koji se raspao kao „Agrobanka“, kao „Razvojna banka Vojvodine“, kao „Privredna banka Beograd“. Tako bi se raspao, a ne bi uplaćivao dobit u budžet Republike Srbije.
Na član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o platnim uslugama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o platnim uslugama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv –niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dejan Nikolić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao pet od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao pet od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik prof. dr Nebojša Petrović. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halima i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 151 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala četiri od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – LISTA KANDIDATA ZA IZBOR JEDNOG ČLANA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da se na Listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta nalaze dva kandidata i da možete glasati samo za jednog kandidata. Stavljam na glasanje Predlog Univerziteta u Novom Sadu, da se za člana Nacionalnog prosvetnog saveta izabere prof. dr Rade Doroslovački. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala prof dr. Rada Doroslovačkog za člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Stavljam na glasanje Predlog Univerziteta u Novom Sadu, da se za člana Nacionalnog prosvetnog saveta izabere prof. dr Mirjana Segedinac. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala prof dr. Mirjanu Segedinac za člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Dozvolite da, u vaše i u svoje ime, čestitam prof. dr Radetu Doroslovačkom na izboru za člana Nacionalnog prosvetnog saveta i da mu poželim puno uspeha u radu. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na sednici 16. decembra 2014. godine, u 13 časova i 18 minuta, ukazala je na povrede članova 107. i 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo148 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šutanovac, na sednici 16. decembra 2014. godine, u 13 časova i 44 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 17. decembra 2014. godine, u 10 časova i 22 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo140 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 17. decembra 2014. godine, u 15 časova i 29 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo134 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Desetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. (Sednica je završena u 17.30 časova.) Na član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Borislav Stefanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 232. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o platnim uslugama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o platnim uslugama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv –niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Jovan Marković i Dejan Nikolić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Jovan Marković, Balša Božović i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao pet od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao pet od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik prof. dr Nebojša Petrović. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halima i Šaip Kamberi. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić i Balša Božović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 151 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržan – jedan, nisu glasala četiri od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – LISTA KANDIDATA ZA IZBOR JEDNOG ČLANA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da se na Listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta nalaze dva kandidata i da možete glasati samo za jednog kandidata. Stavljam na glasanje Predlog Univerziteta u Novom Sadu, da se za člana Nacionalnog prosvetnog saveta izabere prof. dr Rade Doroslovački. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala prof dr. Rada Doroslovačkog za člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Stavljam na glasanje Predlog Univerziteta u Novom Sadu, da se za člana Nacionalnog prosvetnog saveta izabere prof. dr Mirjana Segedinac. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala prof dr. Mirjanu Segedinac za člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Dozvolite da, u vaše i u svoje ime, čestitam prof. dr Radetu Doroslovačkom na izboru za člana Nacionalnog prosvetnog saveta i da mu poželim puno uspeha u radu. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na sednici 16. decembra 2014. godine, u 13 časova i 18 minuta, ukazala je na povrede članova 107. i 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo148 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šutanovac, na sednici 16. decembra 2014. godine, u 13 časova i 44 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 17. decembra 2014. godine, u 10 časova i 22 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo140 od ukupno prisutna 143 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 17. decembra 2014. godine, u 15 časova i 29 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo134 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Desetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. (Sednica je završena u 17.30 časova.)
Reč ima ministar Radulović. Izvolite.
Neke stvari koje su izrečene ne odgovaraju istini. Postoje dva dela u Fondu za razvoj, deo koji je iz budžeta za subvencije uglavnom društvenih preduzeća i deo koji su sopstvena sredstva Fonda koja se daju. Nenaplativi krediti u delu koji su subvencije jesu u većem stepenu nenaplativi nego u delu koji je davao Fond. Međutim, i u delu koji je davao Fond imamo nenaplativost od oko 60%. Problem je u oba dela. Veći problem je u delu gde je država iz budžeta davala novac, uglavnom za subvencije, naravno. Međutim, problem postoji i u ovom delu gde Fond daje direktna sredstva. To da neke velike pomoći malim i srednjim preduzećima od Fonda za razvoj imamo, činjenice nam govore drugačije. Očigledno je da je situacija izuzetno teška, da taj Fond ne ispunjava svoju funkciju. Ponavljam, novac je deljen po političkim osnovama. Oko ovih garancija koje daju, ni to ne stoji. Dosta garancija ima, recimo od Agrobanke, koji su nenaplativi, od Razvojne banke Vojvodine, pa i nekih drugih kolaterala koji ne mogu da se naplate. Analiza fonda se još uvek radi. Imaćemo detaljne podatke, oni će biti javno objavljeni na sajtu Ministarstva privrede, imate detaljan pregled svih pravnih lica koji su dobili novac i stanje tog kredita, i na osnovu tih činjenica bi trebali i da razgovaramo.
Dragan Šutanovac, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem. Javio sam se povodom povrede Poslovnika, član 107. koji je učinio govornik iz SPS, koga niste opomenuli, a koji je čak koristio i govor mržnje na sednici Skupštine, pozivajući kolege poslanike da izađu na ulicu da vide koga građani više mrze, u ubeđenju da su građani zaboravili iz koje stranke on dolazi, i šta je ta stranka dobro donela građanima Srbije, ne samo tokom devedesetih godina, već i u vremenu koje je za nama. Podsećam da, ne samo ekonomsku politiku, već politiku ove države vodi Vlada koju je participirao SPS u poslednjih osam godina, a praktično od 2004. godine što direktno… (Predsedavajuća: Gospodine Šutanovac, molim vas samo nemojte da replicirate.) Što direktno, što indirektno, su uticali na ekonomiju ove zemlje. Ukoliko ima problem sa tim da li građani nekoga mrze, mogao bi prvo da se pogleda u ogledalo i da vide šta je to dobro donela njihova politička grupacija i šta je to čime oni mogu da se ponose u vremenu za nama. Koja je reforma sprovedena s vaše strane, osim Briselskog sporazuma, zbog kojeg vi ne možete da se vratite u mesto u kome ste rođeni, a podržavate taj sporazum, kao dobar za građane Srbije i za ovu državu. Zato vas pozivam da odete i pre svega…
Hvala, gospodine Šutanovac. Molim narodne poslanike da institut povrede Poslovnika ne koriste da bi replicirali drugim narodnim poslanicima. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas radite i posle 18,00 časova imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15,10 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, potpredsednik Skupštine, koja je predsedavala pre pauze, je prekinula jednu raspravu, na način koji nije u duhu parlamentarne kulture i parlamentarnog dijaloga, dok je bilo prijavljenih i za raspravu po Poslovniku i za replike. Smatram da, u skladu sa članom 27. Poslovnika o radu, to nije način na koji treba da se vodi sednica. Bila je žustra rasprava između SPS i DS, što potpuno odudara od duha Deklaracije o pomirenju koju su potpisali Ivica Dačić i Boris Tadić u kojoj su oni prevazišli te neprilike i nesporazume iz prošlosti i krenuli u blisku, blistavu evropsku budućnost. Stoga, prosto u duhu rada ovog parlamenta treba omogućiti raspravu svima i onima koji su potpisali Deklaraciju o pomirenju i onima poput DSS koji ne mogu da zaborave period 90-ih godina i sve ono što se dešavalo sa starom deviznom štednjom, zajmom za preporod Srbije, 24 penzije koje su kasnile, neredima, demonstracijama, batinanjima, nestašicama struje, kanisterima za gorivo i svim tim što se dešavalo. U duhu parlamentarizma treba voditi ovu Skupštinu. Hvala.
Jednostavno, samo mogu da se pridružim apelu da se rasprava vodi na dostojanstven način i u tom smislu molim sve poslanike da se tako i ponašamo. Mislim da razvijati strasti ne vodi ničemu i samo možemo razumnim razmišljanjem, svojom glavom doći do nekih rešenja. Možemo se neslagati u stavovima i pogledima. Da li želite da se u danu za glasanje izjasnimo? (Ne) Gospodine Stefanoviću, po Poslovniku? (Borislav Stefanović, sa mesta: Replika.) Na čiju repliku? Ne, molim vas da završimo sa replikama. Ne mogu biti objektivan ovde. Imaćete vremena o svemu još da raspravite. Molim vas da nastavimo sa radom po redosledu poslanika. (Borislav Stefanović, sa mesta: Rečeno mi je da ću posle pauze dobiti pravo na repliku.) Molim vas, samo ćemo izazvati nove replike. Nisam u toku i nemojte me dovoditi u situaciju. Dajem reč narodnoj poslanici Ružici Igić. (Borislav Stefanović, sa mesta: Po Poslovniku.) Već sam dao reč gospođi Igić.
Poštovani ministre, koleginice i kolege poslanici, poslanici DSS veoma detaljno su pregledali ovaj zakon, koji ste nam dostavili, sa željom da svojim amandmanima, na neki način, poboljšamo ili da prinesemo boljitku ovog zakona. Naravno, danas ne mogu diskutovati o kompletnom budžetskom zakonu, ali ću se osvrnuti na deo koji se odnosi na poljoprivredu. Da bih mogla na neki način da uporedim ovaj budžet sa prethodnim, uzela sam budžet koji je donet prošle godine i ovaj budžet koji nam sada nudite. Između ova dva budžeta skoro da ne postoji razlika ni u jednom dinaru. Razlika postoji u rebalansu budžeta koji je donet negde pri kraju godine i iz njega se vidi da je ovim predlogom predviđeno skoro tri milijarde manje sredstava za srpsku poljoprivredu. Ovaj predlog o budžetu za 2014. godinu ima još jednu razliku, a to je razlika u predviđanjima, da oko 10% agrarnog budžeta budu sopstveni prihodi ministarstva. Koji su to sopstveni prihodi Ministarstva za poljoprivredu? Iz toga se jasno može videti da su to primanja od inostranih zaduživanja i primanja od otplate datih kredita i prodaje finansijske imovine. Ako se država već zadužuje i prodaje imovinu, gde će ta sredstva uložiti? Da li možda u kapitalne izdatke koji se navode u članu 5? Naime, u članu 5. navodite neke kapitalne izdatke za koje DSS smatra da su zaista katastrofalno predviđeni. U njima se predviđa laboratorija za utvrđivanje kvaliteta sirovog mleka i agrometeorološke stanice. Ukupna sredstva po ove dve stavke iznose oko 400 miliona dinara po jednoj godini, odnosno 3,5 miliona evra po godini. Dakle, za tri godine, negde preko 10 miliona evra. Ova kapitalna investicija za tri godine koštaće kao i dve brane: brana sa akumulacijom kod Valjeva i brana sa akumulacijom kod Arilja. Postavlja se pitanje da li je Srbiji u ovom trenutku, kada pozivate na štednju, na stezanje kaiša, da li je zaista potrebna laboratorija koja već postoji u Novom Sadu sa istom opremom, sa istim metodama rada, a za koju smo prošle godine dali negde preko 415 miliona dinara? Dakle, gospodine ministre, niste bili prošle godine tu kada smo usvajali budžet, ali da vas podsetim, u Novom Sadu postoji ista laboratorija za kontrolu kvaliteta mleka, na samo 80 kilometara od Beograda. Da li Srbiji zaista treba još jedna takva laboratorija, posebno što znamo u kakvoj je situaciji poljoprivreda, odnosno u kakvoj situaciji je stočni fond. U članu 5. navodi se još jedna kapitalna investicija, ali ovoga puta za upravu za agrarna plaćanja, gde se za softver za unifikovanje glavne matične evidencije u stočarstvu, u dve godine, izdvaja 45 miliona dinara ili oko 450.000 evra za jedan softver. Ovaj softver treba da košta kao izgradnja vodnih objekata za snabdevanje vodom naselja Subotica i Roanda, regionalnog sistema Despotovac-Svilajnac. Uz uvažavanje predlagača, pitamo se da li je zaista opravdano ovakvo ulaganje u jednu takvu takvu investiciju? Ne sporimo da sredstva koja planirate za izgradnju novih i revitalizaciju starih sistema za navodnjavanje, s obzirom da je Srbija zaista zemlja koja navodnjava samo 1% svoje poljoprivredne površine, najmanje u Evropi, mi taj postupak podržavamo, jer zaista je vreme da Srbija prestane da bude zemlja koja se navodnjava samo za vreme poplava ili za vreme kiša. Međutim, zabrinjava odnos prema šumama, bez kojih nema ni vode. Naime, ovim predlogom budžeta, ako se uporedi sa prošlogodišnjim predlogom budžeta, izdvajate 300 miliona dinara manje za budžetski fond za šume. Bez šuma nema vode, posebno u situaciji kada su šume u ugroženom stanju, kada se suše, kada nam je gubar svake godine veliki problem, vi izdvajate u odnosu na prošlu godinu skoro 40% sredstava manje za budžetski fond za šume. Da li ćemo na ovakav način kako radimo stihijski upropastiti ovako značajan prirodni resurs? Želim da istaknem i sledeće. Ako se uporede plate i dodaci naknade zaposlenih u ministarstvu, da bih to uradila, ja sam uzela i uporedila određene stvari. Znači, 2012. godine demokratska vlast za plate i dodatke naknada zaposlenih u ministarstvu izdvaja 543 miliona. Predlogom zakona o budžetu za plate istog tog ministarstva izdvaja se 1.090.000.000 dinara. Dakle, duplo više izdaja naprednjačko-socijalistička vlast. Ako znamo da nema zapošljavanja, da neće biti zapošljavanja, onda se pitam da li se to povećavaju plate u ovom ministarstvu ili se povećava broj ljudi koji tamo rade? Slično je i sa troškovima putovanja. Dok je prethodna vlast Zakonom o budžetu 2012. predvidela skromnih 1.300.000.000 dinara, Predlog zakona o budžetu 2014. planira 12.358.000.000, dakle, desetostruko veće troškove za putovanja. Gde se to naše ministarstvo uputilo, na kakve velike putešestvije? Zašto te pare niste uplatili za socijalno osiguranje najstarijih poljoprivrednika? Znamo da ljudi koji su na selu imaju velikih problema sa svojim zdravstvenim osiguranjem. Dakle, ministarstvo ima velike probleme u ispunjavanju obaveza prema poljoprivrednicima i nadamo se da će uspeti da ih prevaziđe. Nadali smo se da će ovaj predlog budžeta dostići nivo ulaganja u poljoprivredu zabeležen u periodu 2004-2008. godine, ali nažalost, to verovatno nećemo skoro dočekati, kao ni prebacivanje 7% sredstava AP Vojvodini, kojoj Ustav garantuje, a kojoj je isplaćen jedino za vreme Vlade Vojislava Koštunice. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Reklamiram članove 27. i 106. Gospodine predsedavajući, to što niste informisani šta se dešavalo do momenta kada ste seli na poziciju predsedavajućeg nije opravdanje da se kao nožem preseče rasprava koja je izašla apsolutno iz svih okvira pristojnosti u momentu neposredno pred prekid sednice zbog pauze. To znači da je konkretno vođenje sednice ugroženo jer nije data mogućnost onima koji su na najgrublji, najdirektniji način prozvani ovde, čak i po imenu, da odgovore adekvatno na to u trajanju od dva minuta, na stranu to što su izrečene neke stvari koje, čini mi se, ne dolikuju Narodnoj skupštini Republike Srbije. Rečeno je za celu jednu grupaciju, citiram, da su grobari upropastili Srbiju itd. Onda vaša prethodnica spasonosno kaže – imamo pauzu. Sada, ko u Srbiji zna šta je ovde uopšte rečeno, osim da je rečeno nešto najgnusnije što može da se kaže, naravno, posle onih bravura jednog drugog poslanika iz druge poslaničke grupe ranijih dana i nedelja. O tome neću da pričam. U suštini, mislim da takve stvari ne smemo dozvoliti. Na stranu to što ustane poslanik i kaže- hajde vi i ja da izađemo pred radnike, a mi smo bili s tim radnicima napolju, koji štrajkuju, a oni nisu bili zato što ne smeju nos da pomole, zato što znaju šta su im ostavili.
Molim vas, nemojte repliku da vodite.
Zbog toga tražim od vas da vi meni date repliku, zato što je replika rečena izričito od strane predsedavajuće da će biti omogućena šefu poslaničke grupe, potpuno u skladu sa Poslovnikom. Ako ne želite da mi date repliku, onda smatram da ova povreda Poslovnika apsolutno stoji, po svim kriterijumima i da u tom smislu treba da reagujete, ne vi, ali šta ćete kada ste seli u tu stolicu. Nisam ja kriv što nemate adekvatnu informaciju šta se dešavalo pre toga. Hvala.
Dobio sam informaciju šta se dešavalo. Uvek se informišem pre nego što sednem, bar o osnovnim pitanjima koja su se dešavala pre toga. Sada vam kažem, zadnji je replicirao Božidar Đelić. Na to izlaganje repliku je hteo kolega Radenković. Ja sam kolegu Radenkovića zamolio da odustane od replike, smatrajući da je sa tim završena replika. Po tom principu sam postupio. Molim vas da to uvažite. Mislim da smo sa tim ovaj problem razrešili. Vi imate pravo da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. (Borislav Stefanović, s mesta: Da, želim da se izjasnimo.) U danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, osnovni cilj budžeta koji je predviđen za 2014. godinu jeste oporavak naše privrede i ekonomije, naročito privatnog sektora. Pun efekat biće postignut ukoliko dođe do usvajanja novog zakona o radu, koji predviđa jedan lakši rad za mala i srednja preduzeća, koja bi trebalo da postanu jedna zdrava baza naše privrede. Zatim, još je predviđeno da se pojednostavi maksimalno i smanji administracija, koja predstavlja jednu značajnu prepreku za uspešno poslovanje u našoj zemlji, kako za domaće, tako i za strane investitore. Kada je sam privatni sektor u pitanju, jedan od osnovnih preduslova za njegov dalji razvoj i napredak jeste to da dođe do promene u stanju svesti kod naših građana, odnosno da se promeni unapred negativan stav kada je u pitanju privatni sektor. Ukoliko zaista kao društvo hoćemo da se razvijamo i napredujemo, onda moramo biti spremni na korenite promene, isto tako i na preuzimanje inicijative, ali isto moramo biti spremni na odbacivanje nekih zastarelih i odavno prevaziđenih obrazaca ponašanja i razmišljanja, tipa – kako naći državni posao i zadržati isti do penzije? Jednostavno, nije realno da očekujemo da svi nađu posao u javnom sektoru. Takav način ponašanja, takav način razmišljanja vraća nas unazad, što sigurno nije dobar ni prirodan tok stvari ni za društvo, ni za jednog pojedinca. Kada je stanje u državnom sektoru u pitanju, mislim da ga ne treba posebno objašnjavati. Možda ga najbolje oslikava činjenica da prema poslednjoj anketi koja je rađena čak 20% više zaposlenih ima u javnom sektoru od očekivanog. Jednostavno, ono što je predviđeno da bi se takve stvari sprečile jeste da se tačno utvrdi ko šta radi i za čijim radom zaista postoji realna potreba. Zatim, predviđeno je i uvođenje jedinstvenih platnih razreda, jer do sada smo imali jednu takvu politiku da ljudi koji su zaposleni u različitim institucijama, a pri tom obavljaju jedan isti posao, budu različito plaćeni. Mislim da je sasvim korektno da se sa takvom politikom prekine, isto kao što mislim da je pravedno smanjenje plata u javnom sektoru koje prelaze preko 60.000. Merama budžeta pokrivena je i prihodna i rashodna strana. Kada su u pitanju subvencije javnim preduzećima, one će biti maksimalno smanjene. Dobro nam je poznato svima koja su to preduzeća koja važe za najveće gubitaše. Ono što je bitno je da u budžetu postoje garancije za javna preduzeća, ali samo u onoj meri ukoliko je to zaista neophodno, kako u suprotnom opet posledice ne bi snosili sami građani. Znači, nije se išlo na rezove koji su veći nego što je to neophodno, čime je po mom mišljenju zaista pokazan jedan visoki stepen vođenja računa o našim građanima. Jedna od mera koja je predviđena ovim budžetom, koja takođe nije popularna, jeste povećanje PDV-a sa osam na 10%. To je jedna od onih dugoročnih mera čija se neophodnost i pozitivnost vidi tek posle jednog vremenskog perioda. Upravo jedan od najvećih izazova čitave ove priče biće uspešno sprovođenje svih mera koje su predviđene. Ako zaista dođe do uspešnog sprovođenja svih tih mera, onda i rezultat sigurno neće izostati. Jedan od prvih predviđenih vidljivih rezultata mera štednje jeste i smanjenje fiskalnog deficita. Kada su u pitanju sredstva koja su predviđena za obrazovanje, nauku, tehnološki napredak, naravno da bi svako od nas bio mnogo srećniji da su ta sredstva mogla da budu značajnija. U ovoj situaciji kakva je ekonomska situacija u našoj zemlji takva su i sredstva koja su predviđena. Ono što mislim da je jako pozitivno jeste da su ipak izdvojena sredstva za besplatne udžbenike za učenike od prvog do četvrtog razreda, zatim za mlade talente, za neke stipendije, isto tako za unapređenje infrastrukture. Samo kada je infrastruktura u pitanju, iskoristila bih priliku da napomenem neuslovnost nekih naših škola, naročito škola koje se nalaze u seoskim sredinama. Upravo jedan od postulata obrazovanje jeste da bi svi učenici trebalo da se obrazuju pod istim ili sličnim uslovima. Kako je to praktično često neizvodljivo, onda je na nama da kao društvo obezbedimo sa sredstvima koja su takva kakva su, znači skromna, da se te razlike ako ne mogu skroz da se prevaziđu, a ono barem da se smanje. Ono što bih naročito pohvalila jeste što je naša država prepoznala potrebu i izdvojila sredstva za izgradnju banke matičnih ćelija, jer je do sada naša država gubila više miliona evra godišnje zbog slanja i čuvanja matičnih ćelija u inostranstvu. Sada će svi biti na dobitku zato što će majke moći da čuvaju svoje matične ćelije u svojoj zemlji za mnogo manje novca, a opet taj novac će ići u naš budžet, a ne u budžet neke druge države. Na samom kraju ono što bih istakla jeste da sve mere koje su predviđene ovim budžetom, neke od njih i ne tako popularne, da imaju kristalno jasan cilj, a to je suzbijanje sive ekonomije, poboljšanje plaćanja poreza. Jednom rečju, ozdravljenje naše privrede i naše ekonomije, samim tim i povećanje broja radnih mesta u privatnom sektoru, koje automatski povlači bolji životni standard naših građana, što jeste strateški cilj ove Vlade i zato će u danu za glasanje ovaj predlog budžeta dobiti podršku SNS. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, juče ste, ministre, tokom izlaganja argumenata DS se nervozno smejali i na kraju ste rekli da vam je sve to što mi kažemo smešno. Zbog toga ću početi sa nekoliko primera onoga što nama nije smešno, pa bih voleo da vidim da li je to vama i dalje smešno. Gospodine ministre, da li je vama smešno to što nama nije smešno vaša zakonska odluka da svi zaposleni i svi penzioneri, nezavisno od toga kolika im je plata i penzija, imaju pad kupovne moći bar za 10% u sledeće tri godine? Ako meni ne verujete, da citiram vašeg kolegu potpredsednika Ljajića, koji je rekao da je prosečna korpa onoga koji uđe u bilo koju prodavnicu u našoj zemlji za mandata ove Vlade pala sa 500 dinara na 354 dinara. To je pad od 27%. Da li vam je to smešno? Demokratskoj stranci to nije smešno. Da li vam je smešno to što ste u vašem budžetu zaboravili po prvi put u poslednjih 12 godina da stavite prebijenu banku, jedan dinar za aktivne mere zapošljavanja? Da li je to smešno što smo mi to primetili i kritikovali? Da li je vama smešno to što smo se borili protekle nedelje, bez prisustva vaših poslanika, da suluda odredba Zakona o platama, koja je mogla da dovede do toga da od 1. januara budu otpušteni svi profesori, osim redovnih na fakultetima? Da li je to smešno? Da li je smešno to što smo se borili protiv toga i naterali vas da to promenite? Nama to nije smešno. Da li je vama, gospodine ministre i onima koji su sada spremni da glasaju za ove zakone, smešno to što se ovim budžetima, suprotno onome što čujemo, predviđa devalvacija dinara sa sadašnjih 114,9, koliko je bilo jutros, na 118,8 koliko ste zacrtali u budžetu za sledeću godinu i čitavih 127 dinara po evru u 2016. godine u proseku. Da li vam je to smešno? To je 7% devalvacije za sve one koji imaju kredite. Nažalost, većina njih je i dalje u deviznom znaku.
Gospodine Đeliću, imam jednu molbu za vas.
Da li vam je smešno? Ja govorim o budžetu, gospodine Arsenoviću.
Molim vas, gospodine Đeliću …
Šta je sad ovo? Vi svaki put, gospodine predsedavajući, mene.
Molim vas, vi možete da se ljutite koliko god hoćete, ali moja je dužnost da vas ipak upozorim. Nije fer ni pošteno da ismejavate ministra ovde i ja ne verujem da se ministar ičemu smejao. Govorio je ozbiljno. Ako je napravio neki smešak, to ne znači da mu je smešno. Ja vas molim, izbacite tu reč iz dalje diskusije i nastavite. Izvolite.
Gospodine predsedavajući i vi koji aplaudirate, ja vas molim da onda od službe zatražimo da vidimo koje su prve reči ministra kada je naš ovlašćeni predstavnik završio govor. Da li je rekao da je ovo sve smešno? Da li je rekao? Ministre, da li ste rekli da je ovo smešno? Jeste, rekli ste. Hvala što ste pošteno potvrdili. U redu, gospodine predsedavajući. Neću ponavljati ono što je ministar sada priznao da je rekao. Da li je u redu tako? Ali, nama nije ništa smešno, jer u ovom budžetu šta konstatujemo? Konstatujemo da ne može biti povoljno, da li može ta reč, poljoprivrednicima kojima se smanjuje budžet za tri milijarde dinara, da ne može biti uputno da se i dalje, suprotno onome što smo čuli jutros, na strani 408, ovo je zakon o kome mi pričamo, itekako nalazi 951 milion dinara za žičare. Ovde piše, da li hoćete da citiram, ovo nije moje štivo, nego vaše, da su postojeće instalacije žičare stare, podložne stalnim kvarovima i zastojima u radu koji iziskuju povećane troškove održavanja i negativno utiču na imidž i uslove u ski centru Kopaonik, što je bio razlog za pokretanja podprojekta rekonstrukcije žičare „Krčmar“ u ski centru Kopaonik. Poštovani građani Republike Srbiji, ovo izmislio nisam. Da li smemo da kažemo da ne verujemo u Demokratskoj stranci da u ovome momentu to bude prioritet? Da li ćete shvatiti zbog čega smo predložili da to ne bude izdatak? Čini mi se da je to razumno. Kada govorimo o onome što se radi, mi smo prošle nedelje predložili amandman koji je mogao da ima pozitivan efekat na budžet, jer kaže se da se štedi, a vidimo da, suprotno onome što je najavljeno kao spasonosni Zakon o javnim nabavkama koji je trebao da obezbedi između 600 miliona evra, to je bila niža procena, ušteda, vidimo da nabavke rastu za 10% u sledećoj godini. Čuli smo neka objašnjenja, ali to su sve objašnjenja koja ne mogu da opovrgnu činjenicu da sredstva za kupovinu roba i usluga su predviđena za rast od 10% sledeće godine. Toliko o ključnoj priči o Zakonu o javnim nabavkama, toliko o tome. Nama se ne čini uopštenormalno u ovom momentu kada se traži od najsiromašnijih da istrpe povećanje cene hleba, mleka, lekova, komunalija, zejtina, a što se tiče mlađih i manje mlađih, i povećanje cena računara, da se povećava u sledećem budžetu posle 6,7% koliko je priznao ministar za plate u ovome budžetu za sada, da se povećava taj izdatak za 3,2%, a kada znamo da ne mali broj ljudi će otići u penziju, a ne nameravate da iz zamenite, to će porasti još više. Gospodine ministre, predložili smo amandman koji je samo pratio vaše reči. Da li smo se mi složili sa vama? U pravu ste, trebali smo i mi to trebamo da uradimo ranije, da zakonski obezbedimo da niko ko radi u javnom sektoru ne može dobiti više od jedne plate. Vi ste taj amandman odbili. Vi niste omogućili da se izbegne anomalija da neko ko nije preduzetnik, niti ima neverovatne sposobnosti po dve, tri do četiri hiljade evra mesečno. To je loše. Sada ću da vam kažem šta se dešava od kada smo se videli prošli put, to beše petak. Da li znate koliko se ljudi zapošljava u ovom momentu? Da li znate koliko je postupaka pokrenuto? Pomenuo sam neke primere. Hoćete li, gospodine ministre, da se upoznate sa činjenicom da postoje sredine gde odbornici, oni koji danas formiraju većinu u ovom parlamentu, nude našim odbornicima da se antedatiraju konkursi, pa tako ajde ne galamite vi, pa ćemo vama dati neku kvotu? Da li znate da ima takvih pokušaja? To je razlog zbog kojeg ste morali da prihvatite naš amandman prošle nedelje koji je omogućavao da svi postupci koji su pokrenuti od momenta formiranja ove rekonstruisane Vlade budu ništavi i da da Skupština, pošto je to dosta čupavo, kako kaže narod, konstatuje i odobri tu aktivnost, jer ove mere koje ste predvideli će biti izigrane. Vi ste studirali etiku. Tako da mislim da etika rada u javnom poslu iziskuje da se prate reči koje su izrečene, naročito kada ih kaže ministar finansija. Sa druge strane, možda ste studirali etiku, ali izgleda da niste studirali Etihad. Znate, mi mesecima pokušavamo da dobijemo ugovor. Jedino što ovde vidimo i to nam je na strani 108, vidimo da na razdelu Ministarstva privrede, koje uzgred budi rečeno, je veoma šturo i obrazloženje isto, predviđeno je 8,3 milijarde dinara za „Fijat“ i Etihad tj. Er Srbiju. Molimo vas gospodine ministre, očekujući od ovog doma i naših građana što je mnogo bitnije, da se odobri ovaj budžet koji predviđa značajna sredstva za Er Srbiju, tj. za ono što ste već uradili, jer koliko znamo bilo je subvencija i ove godine, a i Fond za razvoj je odobrio jednu garanciju za koju mi i dalje ne znamo ništa. Ne znamo ni koliki je iznos. U suštini, danas ću da vam pokažem ono što i mnogi ljudi koji rade u tom sistemu su nam dostavili. Ovo je samo u formi pitanja. Ovo je izvod iz APR, koji je dostupan svima. Ovo je Er Srbija dame i gospodo, evo Er Srbije, kako je zvanično registrovana u APR. Tu piše da je Er Srbija osnovana 29. februara 1992. godine. Kako to ministre? Da li ste vi to uradili pre 21 godinu, kada ste se setili? Reći ću vam kako – Er Srbija, dame i gospodo, do daljnjeg, prema ovim dokumentima nije ništa drugo do onog našeg starog JAT Ervejza. Samo ste mu promenili ime. Hoćemo dalje? Evo i jednog broja ugovora. Na vama je da kažete da li su oni tačni ili ne, gde vidimo da oni ugovori za avione koje ste uzeli, ono što leti, danas slavodobitno, ide se u Ljubljanu gde smo i pre leteli, piše da za jedan avion A319, ugovor gde se jasno vidi da je ugovor između JAT Ervejza, tj. Er Srbije i Etiharda. To znači da naši poreski obveznici plaćaju za sve one njoke, za svo ono prskanje po aerodromima, za sve one marame i za sve te interiore, koji su možda i bolji od onoga što ima „Lufthanza“. Znate koliko plaćamo? Sada ću vam reći. Plaćamo 3.137,8 dolara po satu, a pošto je predviđeno da leti 415 sati, to dođe 1,3 miliona dolara mesečno, malo manje od milion evra. Ministre i poštovane kolege, da li znate kada je napravljen ovaj avion? Da li znate, ti novi avioni? Taj avion je fabrikovan novembra 1999. godine. Imamo i ovaj iz 2000. godine. Vreme je da nam kažete, pošto od „Al dahre“ i poljoprivrede nema ništa, kažite nam kada je napravljen taj avion Novak Đoković. Kažite nam istinu koliko to plaćamo, pa ćemo možda i to podržati, jer je dobro da se nađe rešenje za JAT Ervejz. Preklinjem vas u ime svih poreskih obveznika Republike Srbije da ne krijete istinu. Nemojte kriti istinu, jer što se nešto više krije to postaje sve više sumnjivo. Zbog toga vas molim i ovo je poslednji papir koji ću vam pokazati, ovo su gospodine ministre, amandmani koje je pripremila DS, njih 50. U njima ima ideja i za ono što ste zaboravili. Zaboravili ste programe za obrazovanje mladih, niste dali dovoljno novca za Komisiju za akreditaciju, niste dali u skladu sa zakonom novac ni za jednu lokalnu samoupravu. Način na koji ste smanjili transfere kažnjava one koji su bili najodgovorniji, koji su najmanje zapošljavali i oni koji su predvideli kroz tzv. subvencije da finansiraju ekonomski rast i zapošljavanje. Umesto da dižete za 80 odsto porez na imovinu u Beogradu i u drugim gradovima i mi smo bili protiv tog zakona u maju kada ste ga predvideli, dajte nešto novca i Beogradu. Sada kada ga vodite nemojte da kažnjavate Beograđane. Nemojte da kažnjavate Srbiju. Nemojte da kažnjavate sve one koji žele istinu i nemojte ni na koji način da mislite da je bilo kome smešna ova situacija u kojoj se nalazimo.Hvala.
Reč ima ministar Krstić.
Nisam se smejao o tome o čemu ste pričali i situaciji u kojoj se nalazimo u koju ste nas vi uglavnom doveli. Rekao sam da bi argumenti bili smešni da ovo nije moja država, ali pošto jeste onda su tužni. To sam rekao juče, odnosno u petak kada smo se poslednji put videli. Sada redom. Kažete, sa 500 na 360 dinara je pala, nisam pažljivo pratio šta je tačno rekao potpredsednik Vlade Ljajić na tu temu, ali pretpostavljam da je to količina novca koju ljudi troše kada idu jednom u kupovinu. To ne govori nužno o padu potrošačke korpe ili kupovne moći. To odlično znate. To je manipulacija činjenicom, ako sam ispravno razumeo. Ostaje da nisam. Aktivnih mera za zapošljavanje u originalnom budžetu je bilo 400 miliona dinara, za preuzete obaveze 200 miliona dinara na razdelu Ministarstva za rad, a pošto je Ministarstvo privrede još uvek procenjivalo u dogovoru sa Ministarstvom za rad koliko je novca potrebno u skladu sa ovim programom oko restrukturiranja, odlično znate da ste amandmanom koji je Vlada predložila i usvojila, dve milijarde dinara još opredelili za aktivne mere zapošljavanja. To ukupno iznosi dve milijarde i 200 miliona novih i još 400 miliona preko toga za preuzete obaveze. Onda ste pomenuli otpuštanje profesora. Napravili smo jedan zajednički amandman, što sam ja u tom trenutku doživljavao kao zajednički amandman na Odboru za finansije, a nakon sastanka kome je prisustvovao prvi državni sekretar, ministar prosvete i Odbora za nauku. Originalnim zakonom nije bilo predviđeno da profesori budu otpušteni, oni koji nisu redovni profesori niti to uopšte nije slučaj. Žao mi je da nešto za šta mislim da je bio kvalitetan zajednički napor, okrećete u nešto što nije činjenica. O poljoprivredi je ministar poljoprivrede pričao. Mi jesmo smanjili svuda subvencije i namera nam je da smanjimo subvencije. Naravno zato što se subvencije ne koriste produktivno. Umesto subvencija za poljoprivredu postoje krediti od Razvojnog fonda Abu Dabija za koji su predodređeni projekti i o tome je mogao da govori juče ministar poljoprivrede da je bilo pitanja. Takođe postojaće još jedan kredit koji će biti po jako povoljnim stopama koji će ići direktno poljoprivrednicima, ali ne subvencija u smislu da zato što poljoprivrednici dobijaju novac od države, ne nego za konkretne projekte i za povećanje i pospešivanje proizvodnje. Ministar privrede je bio tu celog dana danas, ne znam da li ste mu postavili pitanje ili ste govorili o nekim razdelima kod njega. Mislim da smo smanjili subvencije, osim za one projekte i biće ih još, ali to nisu subvencije, možemo da ih zovemo kako hoćemo, za firme u restrukturiranju koje hoćemo da preokrenemo, gde imamo „Fijat“, gde ima Er Srbija. Nadam se da ćemo imati još nekoliko takvih. U tom domenu mislim da subvencije neće biti štetne ukoliko nam pomažu da sačuvamo radna mesta od onoga što su posrnuli giganti, kako to često čujemo, da napravimo nešto što je zdravo i što funkcioniše, pa neka je i avion iznajmljen. Ne znam da li je iznajmljen ili nije, ali to nije predmet budžeta. Ali, iako je iznajmljen, vozio sam se njime i dobar je. Što se tiče žičara, to su preuzete obaveze iz prethodne godine kao što piše vrlo jasno u onome što ste okarakterisali kao šturo objašnjenje. Čak se pominje koja je tu staza na Kopaoniku, staza Krčma. Ako je to šturo, ne znam šta je drugo, znam tačno na koju se misli. Neću da komentarišem, već sam detaljno objasnio zašto dolazi do povećanja od devet ili 10%, ako se ne varam, na robama i uslugama. To je deficitarno neutralno zbog povećanja IPO fondova od 1,6 milijardi, knjiženja i na prihodnoj i na rashodnoj strani, transfera koje Ministarstvo prosvete daje lokalnim samoupravama od oko 6,6 milijardi i još je bilo par milijardi iz slične tematike. Na posletku, što se tiče Beograda i povećanja poreza, vi odlično znate da je to u skladu sa zakonom, da su sve ostale lokalne samouprave to već obavile i da se paralelno sa tim ukida naknada za građevinsko zemljište u jednakom iznosu. Mi smo to, odlično znate, iz ove zajedničke saradnje koju smo imali na ovom jednom amandmanu, a koje se sad nažalost izvrće ruglu i demagogiji, prošli kroz svih 50 amandmana koje je podnela DS kao i kroz sve ostale amandmane, nekoliko njih jesmo usvojili tamo gde smo mislili da je konstruktivno. Pravo da vam kažem ja nisam ni gledao kad smo prolazili kroz njih. Ja sam imao brojeve i zaokruživao sam brojeve kad smo ih diskutovali preko vikenda, a nisam ni pitao ko ih podnosi. To je to. Hvala.
Spomenuo je narodne poslanike u negativnom smislu.
Gospodine Arsiću, ne znači ako je pomenuo i vaše poslanike da odmah imate pravo na repliku. Gospodin Đelić se celo vreme obraćao ministru i moram da priznamdareč koju je upotrebljavao, zamolio sam da je ispusti iz svog rečnika i on je to uradio. Ja mu se u tom smislu zahvaljujem, jer sam smatrao ipak da je pomalo uvredljivo. Nemate pravo na repliku. Reč ima Božidar Đelić, replika.
Da. Hvala vam. Drago nam je što je vam je bilo lepo u avionu. Ne znam, čuli smo da avion danas nije mogao da poleti za Atinu. Da li je to zato što je star skoro kao naš proslavljeni teniser? Ne znam, ali nadamo se pošto mi nemamo ništa protiv tog aranžmana, shvatite našu diskusiju u svetlu želje, svesni činjenice da je potrebno naći rešenje za sva javna preduzeća, uključujući i JAT da je veoma bitno za sve naše građane da se saznaju činjenice. Od vas drugi put, jer sam vas to molio i prethodni put kada ste bili ovde za neke druge zakone, da nas udostojite, zbog toga što kao narodni poslanici moramo da glasamo za ili protiv ovog budžeta, koji očigledno predviđa budžetska sredstva za taj projekat, da nam lepo dostavite taj ugovor. Da li ćete, gospodine ministre, udostojiti ne DS nego ovaj dom i što je mnogo bitnije sve građane RS ugovorom sa Etihadom? On nije privatna stvar. Ako tražite jedan dinar, a znam da to znate, iz kase državne, zajedničke, to ne može biti privatni aranžman. Imamo pravo da znamo sve o tom aranžmanu. Ako ima neka linija koja je poslovna tajna i to ćemo razumeti. Pitaćemo – zašto, ali u redu. Zašto sve krijete? Zašto svaki vaš aranžman nekako nije dostupan javnosti? Ne znamo ništa. Ne znamo ništa ni o onom hotelu. Ne znamo zašto onaj aranžman sa Al Dahrom koji je trebao da bude pozitivan, gde su trebale da dođu investicije, a ne kredit i vi ste u pravu. Ovo malo, 265 miliona dolara, koliko je već predviđeno za navodnjavanje, jeste bilateralni kredit i verovatno je kamata 3 do 4% uobičajena stvar. Kažite nam zašto sporazum, ukoliko je tako najavljen, sa Al Dahrom je propao? Pitali smo vas isto na ovim razdelima kada kažete da je šturo, a nije šturo. Žao mi je što tu nije ministar privrede. Da li ukidate Sijepu ili ne ukidate tj. do kada uplaćujete podsticaje za zapošljavanje? (Predsedavajući: Vreme.) Samim tim, gospodine ministre, shvatite našu brigu u svetlu ozbiljnosti ove situacije. Ne pada nam na pamet da ovde vršimo neku polemiku, ali očekujemo konkretne odgovore od vas.
Po poslovniku, Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, prekršen je član 104. stav 2. Poslovnika o radu Narodne skupštine zato što je prethodni govornik u svom izlaganju prilikom rasprave u načelu Zakona o budžetu za 2014. godinu izrekao sledeće stvari – da narodni poslanici koji podržavaju Vladu RS ne žele da učestvuju i nisu hteli da učestvuju u radu odbora i da je njihov predlog bio kao opozicione stranke da sačuvaju profesore kojima bi od 1. januara prestao radni odnos na njihovim univerzitetima, osim ako nisu zaposleni na neodređeno vreme. Članom 104. je predviđeno – ako se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi. Ako vi smatrate da nije uvredljivo za narodne poslanike SNS da neko ko kaže da nisu hteli da učestvuju u radu odbora i da je njihovim neučešćem bilo ugroženo pravo profesora da predaju na univerzitetima posle 1. januara, ne znam šta je veća uvreda. Znači, narodni poslanici svako učestvuju u radu odbora i imaju svoje mesto. Ne želim o tome da polemišem sa vama, ali to je izrečeno na taj način da kao da narodni poslanici SNS ne shvataju posao narodnog poslanika dovoljno obavezno i po tom osnovu sam tražio pravo na repliku. Molim vas da mi to pravo omogućite. Stenografski možete da vodite da je to stvarno izrečeno.
Gospodine Arsiću, molim vas. Jasan mi je problem o kome govorite. I dalje smatram da nije prekršen Poslovnik. Bez obzira kako ste vi to shvatili, ja to nisam tako doživeo. Ali, imate pravo da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. Smatram i dalje da nemate pravo na repliku. Da li želite da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika?
Znamo i vi i ja da se sednica snima i stenografiše, pa vas molim da mi uključite mikrofon.
Izvolite, gospodine Arsiću.
Da, želim da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika jer očigledno je da diskreciono pravo predsednika Skupštine, odnosno predsedavajućeg da odredi šta je pravo na repliku se često zloupotrebljava.
U danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Gospodin Saša Milenić, povreda Poslovnika.
Uz izvinjenje kolegama, u polemici ovo je zaista reklamacija povrede Poslovnika i malo odvraća sa teme. Ali, ovo je samo ilustracija prekidanja diskusije prethodnog diskutanta za sistematsko kršenje Poslovnika koje ne činite samo vi kao predsedavajući, ali najčešće vi. Član 106. stav 2. - niko nema pravo da prekida narodnog poslanika i stoji – izuzev predsedavajućeg, ali odmah zatim – u slučajevima predviđenim ovim Poslovnikom. Narodni poslanik samo jednu stvar nema pravo, da vređa na ličnoj osnovi nijednog prisutnog. Narodni poslanik nije hostesa. On ne mora da bude ljubazan. Ne mora da ima osećaj poštovanja ni prema kome kome se obraća. Ne sme da vređa. Može da bude ciničan, može da bude maliciozan, može da bude ironičan, sarkastičan, neprijatan, dramatično neprijatan i niko nema pravo da ga prekida dok izlaže neprijatno sročenu političku istinu koju zastupa. Ona je utoliko važnija i doprinosi slobodi govora, što je nekome neprijatnija. To je sistematsko gušenje slobode govora na mestu iz kojeg ona mora da izvire zloupotrebom prava predsedavajućeg koje je vrlo diskretno, u krajnjem slučaju dopustivo, kada je reč o uvredama. Čak i ono skretanje sa teme se ovde zloupotrebljava jer predsedavajući uzima neovlašćeno diskretno pravo da u toku druge, treće rečenice procenjuje šta je skretanje sa teme.
Gospodine Mileniću, vaše je pravo da imate poimanje u vezi sa prekidanjem govornika. Molim vas, gospodine Mileniću, da li je ovo sada dostojanstveno? Znači, dok ja govorim, oni svi u glas govore. Prema tome, ja hoću nešto drugo da kažem. Jednostavno sam samo hteo da kažem poimanje povrede Poslovnika. Ja sam shvatio i tako sam osetio da narodni poslanik, možda on nema nameru, ali omalovažava ministra, i zato sam ga zamolio. Ja mu se zato i zahvaljujem. Nemam ja ništa protiv kako je on čovek govorio, to je njegovo pravo, ali sam smatrao da je reč - nije smešno, nije smešno, i on je to uvažio i opet mu se zahvaljujem. Nemojte sada da isterujemo, ako hoćemo iole malo dostojanstva da dovedemo u red. Vi sada tražite da ovde možete svako na svaki način da govori. Izvolite povredu Poslovnika. Samo još da se izjasnite. Imate pravo da se izjasnite o povredi Poslovnika. Da li hoćete u Danu za glasanje da se izjasnimo?
Vrlo nerado, ali da, zahtevaću da se Narodna skupština izjasni, jer mislim da se to sistematski čini. Ućutkivanje nije način političke polemike sa politički neprihvatljivim stavovima. Upravo se o tome u parlamentu i radi. Osim toga, lično uverenje svako, pa i predsedavajući, mora da zadrži za sebe, ako ono zadire u neprikosnoveno pravo svakog narodnog poslanika da slobodno, sredstvima retorskim, estetskim, političkim, koja se njemu čine potrebnim, izražava svoje uverenje. Slično mislim i o „dres kodu“, mislim da se zbog toga i odustalo. I odelom poslanik može da izražava svoje političke stavove i frizurom i neobrijanošću, a kamoli građanski neprihvatljivom retorikom. Ko kaže da svaki narodni poslanik zastupa „mein strim“ srednje klase?
Gospodine Mileniću, ja ovaj Poslovnik nisam pisao, i vi ste učestvovali i svi smo učestvovali u njegovom pisanju. (Saša Milenić: I upravo ga branim.) Onda vas molim da o tome vodite računa. U Poslovniku lepo piše da je svaki govornik učesnik u raspravi dužan da se drži dnevnog reda. Vi, ako zalažete određenu polemiku naširoko, to onda zahteva promenu Poslovnika. Nemojte to od mene tražiti, da ja sada kršim Poslovnik. Imate pravo da se izjasnite da li želite da se o povredi Poslovnika glasa u Danu za glasanje. (Saša Milenić: Da.) Replika, Božidar Đelić.
Moram da kažem da nisam u potpunosti zadovoljan sa odgovorima i hteo bih da pitam ministra oko ove sledeće stvari. Imamo informaciju da je na jučerašnjoj Vladi, a verujem da ste bili na Vladi, jedna od tačaka bila pod oznakom „poverljivo“ – dodeljivanje dela aerodroma „Nikola Tesla“ „Etihadu“. Da li je to tačno? Ako nije tačno, kažite da nije tačno, jer Vlada ne treba da radi tajno. Možda ima nekih razloga zašto mi ne možemo da znamo šta je u toj tački. Ne znam zašto, ali ne možete da krijete da ta tačka postoji ili ne postoji. Da li je ta tačka bila na dnevnom redu i, ukoliko je bila, zašto postoji osnovanost da postoji poverljivost te tačke i, ako je moguće, kažite nam da li je moguće da posle „JAT Ervejz“, koji je preimenovan u „Er Srbija“, je odjedanput neko dobio 49%, a nije uložio ni prebijeni dinar u tu firmu, za sada, da sada neko bez ikakve investicije dobija i deo, ako hoćete monopoliste, par ekselans je do daljnjega za međunarodni transport, za glavni grad, postoji samo jedno mesto gde se može sleteti, a to je aerodrom „Nikola Tesla“? Da li je to tačno, ministre?
Ministar Krstić ima reč.
Hvala. Vi odlično znate da ja ne mogu da vam kažem šta je bilo diskutovano po tačkama „poverljivo“ na Vladi.
Reč ima narodni poslanik Saša Maksimović. Nije tu. Vladimir Ilić, nije tu. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, uvaženi građani Srbije, pred nama je najvažniji zakon koji se razmatra u Narodnoj skupštini. Zašto? Zato što su ekonomija i privreda temelj jedne države. Zašto je ovaj zakon najvažniji za poslanike, a i za građane Srbije? Zato što ekonomija i privredni razvoj jedne zemlje je temelj svake države. Od kvaliteta tog temelja zavisi i život svakog pojedinca i svakog građanina u državi. Naravno, SNS dolaskom na vlast taj temelj nije zatekla zdrav, u velikoj meri dosta narušen i urušen. Osnaživanjem tog temelja i stavljanjem temelja na zdrave osnove, jer ekonomija može biti samo zdrava i štetna po svojim merama i po svojim efektima u odnosu na građane, svakako da će doći do poboljšanja kvaliteta svakog građanina. Naravno da to nije teško i da nije lako i naravno da to ne može da se desi za jednu godinu. Vama, gospodine ministre, želim da čestitam na vašoj hrabrosti, što ste na jedan otvoren i transparentan način dali prikaz stvarnog stanja, niste gurali nijednu stvar pod tepih, već ste sve izneli transparentno, da vide i narodni poslanici, a i građani Srbije. Samo izvlačenjem stvari ispod tepiha, suočavanjem sa stvarnim problemima i nalaženjem puteva za njihovo rešavanje, ova zemlja i građani Srbije mogu krenuti putem napretka. Ekonomska politika u 2014. godini planirana je u pravcu fiskalne stabilizacije, a kroz mere privrednog oporavka, fiskalne konsolidacije i strukturnih reformi koje moraju da se sprovedu u svim segmentima našeg društva. Za privredni oporavak i privredni razvoj naše zemlje od izuzetnog značaja je stvaranje sigurnog i stabilnog poslovnog ambijenta. To je ono što je od velikog interesa i za domaće investitore, ali i za strane investitore. Kako se postiže sigurnost, između ostalog sigurnost i predvidivost poslovnog ambijenta? Najpre kroz donošenje adekvatne zakonske regulative. Druga stvar koja takođe jeste od velikog uticaja na privredni razvoj, to je završetak procesa privatizacije, koji bi trebalo da ide kroz proces restrukturiranja i stečaja i naravno, i u ovom segmentu, kroz donošenje zakonske regulative, a tu su upitanju Zakon o privatizaciji i Zakon o stečaju. Takođe, ono što želim da naglasim, a što je u cilju privrednog oporavka zemlje, to je profesionalizacija javnih preduzeća i odgovorno korporativno upravljanje u preduzećima u kojim država ima udela, ali istovremeno, izmeštanje socijalne politike iz javnih preduzeća u sferu socijalne zaštite. Na kraju, ne smemo svakako da zaboravimo da je za oporavak privrede neophodna nulta tolerancija na nepoštovanje zakona, na korupciju i na kriminal, koja bi trebala da se sprovede kroz reformisane institucije sistema. Jedna vlada pokazuje svoju odgovornost, a ovu Vladu smatram odgovornom, svojim odnosom prema najsiromašnijoj kategoriji stanovništva, a to su socijalno ugroženi građani naše Republike. U tom smislu, u odnosu na te građane, a to su korisnici prava na novčanu socijalnu pomoć, korisnici prava na dodatak za pomoć i negu od strane drugog lica, korisnici prava na uvećani dodatak na pomoć i negu drugih lica, deca bez roditeljskog staranja koja se nalaze u hraniteljskim porodicama i u ustanovama socijalne zaštite mogu da očekuje stabilnost i održivost finansiranja, jer je Vlada predvidela u članu 35. da se ekonomska politika u delu socijalnih izdvajanja u 2014. godini neće menjati u odnosu na 2003. godinu. Takođe, želim da istaknem da su na funkciji 70, pod ekonomskom klasifikacijom 463, planirana i sredstva lokalnim samoupravama i to onim siromašnim za poboljšanje usluga socijalne zaštite na lokalnom nivou. To takođe smatram jako važnim. Dalje, na funkciji 70, a u ekonomskoj klasifikaciji 481, planirana su i sredstva za rad narodnih kuhinja u 75 gradova i opština i raspodela higijenskih paketa i paketa hrane u 105 jedinica lokalne samouprave. Ono što takođe želim da istaknem, to su sredstva koja su obezbeđena na funkciji 40, a odnose se na porodicu i decu i na one korisnike dečijeg dodatka, korisnike porodiljskog bolovanja, bolovanja po osnovu nege deteta i posebne nege deteta, u ekonomskoj klasifikaciji 472, a na funkciji 40 odobreno je 47 milijardi i 250.000 dinara. Ovo nije značajno samo sa socijalnog aspekta, već je svakako značajno i sa demografskog aspekta. Želim da pohvalim i funkciju 90 koja se odnosi na budžetska sredstva planirana za zaštitu osoba sa invaliditetom, a to je u stvari finansiranje saveza kojih u Srbiji ima 32 i finansiranje udruženja lokalnih samouprava osoba sa invaliditetom, a u cilju poboljšanja kvaliteta života ovih osoba. Svima nam je poznato da je socijalna politika u uzročno-posledičnoj vezi sa ekonomskom politikom, da izdvajanja u delu za socijalno ugroženo stanovništvo mogu da budu veća samo ako ekonomska politika bude zdravija i ako ekonomski napredak zemlje bude bolji. Nadam se da će ostvarenjem vaših ekonomskih ciljeva, a to je stabilizacija javnog duga, to je privredni rast kroz investicije i izvoz, ali i rast zaposlenosti u realnom sektoru, doći i do povećanja izdvajanja za socijalno najugroženije stanovništvo. Srpska napredna stranka će u danu za glasanje podržati budžet. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Siniša Kovačević.
Uvaženi gospodine Arsenoviću, gospodine ministre, dame i gospodo dragi prijatelji, danima traje rasprava o budžetu za 2014. godinu, smenjuju se govornici, napadaju se argumentovano i elokventno, prihodna i rashodna strana jednako ubedljivo se i brani. Sa razlogom se pominju privreda i poljoprivreda, subvencije, PDV, industrija, izvoz, BDP, uvoz, deficit, a baš niko, ako mi je promaklo, izvinjavam se tom brižnom čoveku, niko nije pomenuo prosvetu i kulturu. Verujem da svi znate ko su Dositej i Čika Jova Zmaj. Ne verujem da znate ime najvećeg srpskog proizvođača krompira u istoriji, što nikako ne umanjuje njegovu važnost i značaj. U prosveti i kulturi ove zemlje, dragi prijatelji, neposredno učestvuje oko dva miliona ljudi. Dakle, svaki četvrti stanovnik Srbije. To su prvaci, osmaci, učitelji, nastavnici, tetkice, srednjoškolci, doktoranti, asistenti, profesori, kompozitori, glumci, pisci, slikari, bibliotekari, reditelji, pevači, elita jedne zemlje i u gotovo 90% njena mladost i njena budućnost, baš kao što ste i vi mladi, gospodine ministre. Kako se mi odnosimo prema toj neopozivoj činjenici? Izvinjavam se, gospodine Arsenoviću, ako smetam gospodinu Stefanoviću i gospodi iz DS, da prekinem? Stvarno se izvinjavam ako vam smetam, sačekaću da vi završite.
Molim gospodu poslanike DS.
Najljubaznije vas molim da mi nadoknadite vreme.
Vreme ću vam nadoknaditi. Izvolite.
Blagodarim. Dakle, ponoviću, elita jedne zemlje u gotovo 90% i njena mladost i budućnost. Kako se mi odnosimo prema toj budućnosti i prema toj činjenici? Bojim se ignorantski i gotovo sa prezirom. Novac namenjen za kulturu, uvaženi gospodine ministre, nažalost meri se promilima. Novac namenjen prosveti, nauci i tehnološkom razvoju jedne zemlje jedva da je 17%. Uvaženi gospodine ministre, niko od vas ne očekuje da u ovakvim vremenima odvojite novac za zgradu filharmonije, koju jedini u Evropi nemamo. Niko od vas, uvaženi gospodine ministre, u ovakvim vremenima ne očekuje da odvojite novac za zgradu nacionalne opere, koju jedini u Evropi nemamo. Ali, ako delimo siromaštvo, onda ga ne delimo tako da jedni budu siromašni, a drugi bedni. Uvaženi gospodine ministre, razlika između siromaštva i bede, priznaćete, ogromna je. O tome najbolje svedoči Viktor Igo, koga, složićete se, ne pamte kao fabrikanta rigel brašna, nego kao pisca „Jadnika“. Uostalom, ako je Evropa to ishodište svih ishodišta, taj sveti politički oltar, prema kome tako nezaustavljivo puzimo, nešto na šta se u svemu ugledamo, zašto ta refleksija, dragi prijatelji nestaje kada su prosveta i kultura u pitanju? Ili je Evropa poput kapi za nos, uzimamo je samo onda kada je politički neophodna? Uvaženi gospodine Lazare, vaš veliki imenjak, sa čudnim prezimenom Paču, verovatno ili gotovo sigurno najuspešniji ministar finansija koga je ova zemlja ikada imala, kada mu je kralj Petar unapred tražio apanažu za narednu godinu da popravi krov kuće koji je prokišnjavao, odgovorio je kralju – vaše veličanstvo, ne dam. Dakle, ne eufemistički, bez ikakvih eufemizama, ne – nemamo, nije trenutak, vaše visočanstvo, nego – ne dam. Kada mu je Petar Prvi rekao da zna da je nedavno dao novac za univerzitet, veliki Lazar Paču mu je odgovorio – veličanstvo, država bez krune može, teško, ali može, a bez prosvete ne. Možete li vi, gospodine Krstiću, a ja vam to od sveg srca želim, da vašem visočanstvu kažete – ne dam? Uvaženi gospodine ministre, znam da ste Nišlija. Sada ste se svrstali u red onih po kojima se grad Niš prepoznaje. Znate li ipak ko je najpoznatiji stanovnik Niša? Niste to ni vi, ni dva premijera iz Niša, čak ni Konstantin, ni mnogi drugi. Najpoznatiji Nišlija je Nišlijka i zove se Zona Zamfirova. Ona je kao literarna fikcija velikog Stevana Sremca ušla u srce svih pismenih Srba. Najpoznatija srpska slava nije Sveti Nikola, nego Ivkova slava. Njih dvoje, Ivko i Zona više proslavljaju Niš i otadžbinu nego svi drugi zajedno. Oni ne samo da svedoče o svom vremenu, nego postaju svevremena insignija jednog mentaliteta, jednog prostora, jednog grada, jednog jezika, jedne nacije. Došli smo bijeni i poniženi od strane velike braće, farmera u saradnji sa Sulejmanom i ostalim pašama i bimbašama, ponovo u situaciju da opet pričamo turski, ponovo da na ovih nekoliko stotina turskih reči koje koristimo dodajemo nove, kombinujući ih sa indijskim i portugalskim. U naše živote, uvaženi gospodine ministre, ušle su indijske neveste, meksički veleposednici, turski brodovlasnici, a izašli Dučić, Šantić, Zmaj, Jakšić, Njegoš, čiju 200-godišnjicu nismo uspeli, nismo hteli ili nismo smeli da obeležimo nijednim jedinim takmičenjem u bilijaru. Sada smo u uvredljivoj i potpuno paradoksalnoj situaciji, ubeđujemo i pitamo jedni druge da li nam je kultura i prosveta uopšte potrebna? Kao da smo u sukobu sa kolagenom i silikonima unapred pristali na poraz, prešli u defanzivu, odustali od ideje i stava da se jedno vreme ne pamti po Milki Planinc nego po Ivi Andriću, ne po vašem zemljaku premijeru Dragiši Cvetkoviću nego po Branislavu Nušiću. Uostalom, ko danas, dragi prijatelji, zna ko je bio premijer kada je Crnjanski pisao „Seobe“? Nismo u stanju, gospodine ministre, da nas potomci zapamte po novim zgradama Srpske filharmonije ili opere, po novim fakultetskim zdanjima, školama, rektoratu. Ali, ne moraju nas pamtiti ni kao generaciju koja je poput grobara zakucala poslednje eksere u sanduk pre nego što je ove dve rođene sestre sahranila u istu raku. A ako sahranimo umetnost i kulturu, ko će nam govoriti ko smo, odakle idemo i kuda smo krenuli? Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Radojević.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege, u ovo teško vreme po državu i narod, nasleđeno posle godina demokratije, zaista je teško biti pametan ili najpametniji ali je, ma koliko to bilo ružno, teško lepo čuti od ministra finansija, ministra privrede i cele Vlade nešto što je istina i što je realnost, ma koliko to bilo bolno i teško, ma koliko bilo teško priznati da je naš budžet u tako kritičnoj situaciji i tako velikom deficitu, da ga je jako teško puniti. Kako puniti budžet iz prazne države u kojoj je osiromašeno i rasprodato sve što je imalo za ovih nekoliko godina demokratije ili za 10, 12 godina demokratije, ako izuzmemo onaj period pre toga, još 10 godina? Prostom računicom se može lako izračunati, ako većina koja vlada u jednom parlamentu broji 126 ljudi i ako su oni bili na vlasti ukupno 12 godina, prostom računicom dođete do 1.500 poslaničkih godina vlasti za koje je praktično nestalo srpske privrede, nestale su fabrike koje proizvode i koje pune budžet, nestale su fabrike koje daju ljudima plate i koje posle toga potrošnjom pune budžet. Čuli smo od raznih govornika tokom dana da su eksperti raznih struka sve to u stvari znali i ranije. Nije im se dalo, verovatno, da to svoje znanje primene. Tih 12 godina je bilo kratko vreme da sve to raskošno znanje primene i da to znanje uđe u budžet. Zaista bih voleo da čujem podatak koliko se povećao priliv u budžet od 2000. godine ili možda i ranije, od 1990-1991. godine, ali, čini mi se da je sa negativnim predznakom. Kako se može puniti budžet iz privrede koja ne radi, iz javnog sektora koji troši nezarađeno, ako uzmete najbanalnije primere o subvencijama koje se daju za poljoprivredu, koje uzimate niotkud a date nikom, jer dok dođe do onih krajnjih korisnika, veliki deo njih bude obran i nestane? Nedavno je u čačanskom kraju pred TV kamerama jedan poljoprivrednik demonstrativno potanjirao hektar, dva, kupusa, sa kojim ne zna šta da uradi. Čini mi se da je veliki problem i u ovom trenutku i za ovu Vladu da poljoprivredne proizvode koje naši poljoprivrednici odgaje, a ne znaju šta će sa njima. Možda bi trebalo razmišljati i na tu temu, a ne samo subvencije davati unapred, jer oni odgaje kako-tako, a posle nemaju kome da prodaju. Što se tiče javnog sektora vezano za ono što se zove medicina, videćete da svako ko dođe u ambulantu i sestri preda neoverenu knjižicu, napravi veću paniku kod te sestre i kod osoblja, nego da je umesto te neoverene knjižice stavio zmiju zvečarku, jer svako napadne na to osoblje koje je primilo umirućeg čoveka bez overene knjižice. A ko je kriv za to što on ima overenu ili neoverenu knjižicu? Ja mislim da je lako odgovoriti – ovih 12 godina bede i nesreće. Malo pre smo čuli od ministra privrede da država nastoji da po svaku cenu smanji učešće u privredi i to je po meni dobro, kad se ovo što se zove dug pretvori u državni kapital. Ali, pitam se da li je imperativno da se odmah to i otuđi, da se odmah proda? Recimo, da li bi bilo dobro „Galeniku“ zadržati kao državnu kuću, jer svima je poznato da cene uvoznih lekova ili cene domaćih lekova u prodatim fabrikama, strateškim ili nestrateškim partnerima, svakako bivaju četiri do pet puta veće nego cene koje može „Galenika“ u ovom trenutku da napravi? Zaista mislim da bi trebalo na tu temu razmisliti. Neko je malo pre pomenuo da mlad lekar nema šta da traži sada, zbog ovih mera koje se donose. Ja mislim da mladi lekari već dugi niz godina, bar 10, nemaju šta da traže, a bar šest-sedam godina unazad sve kolege lekari će se setiti da su u ovoj državi bile zabranjene specijalizacije, tako da su nam odeljenja sa specijalistima i subspecijalistima lagano na izdisaju, što se kadrova tiče. Rečeno je da su sulude odredbe za ograničavanje plata. U prethodnih četiri godine ili pet, plata lekara specijaliste bez te tzv. sulude odredbe ili ograničenja, plata bi se sama po sebi smanjila sa nekih hiljadu evra na 600 do 700. Nije bilo nikakve odredbe, ali je to valjda čarobnim štapićem neko uspeo da obezvredi. Tako da nominalno imamo i bez odredbe i uredbe daleko veće sniženje plata za lekare koji verovatno još koristeći svoj entuzijazam i Hipokratovu zakletvu pokušavaju da održe ono što je već dugi niz godina neodrživo. Ako je neko od 2008. godine do 2012. godine uspeo da smanji broj zaposlenih za 400.000 ili kako neko uđe u polemiku, pa reče 300.000, ali koliko god da je, to jezaista rezultat za ponos tim ljudima koji su to uradili, a da pri tome poveća stopu zaduženosti sa 30% na 58%. Zbog toga, želim sreću ovoj Vladi koja ima hrabrosti da uđe u ove probleme i da prizna kakvo je stanje. U Danu za glasanje naravno da ćemo podržati ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre iz Niša moj sugrađanine, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, i ovog puta ću pričati o problemu zdravstva i problemu građana Srbije koji se leče u jako lošem sistemu koji pokušavamo da maskiramo. Ministarstvo zdravlja kaže da nisu tačni podaci koje je Evropska komisija i EU da nam je zdravstvo zadnje na evropskom kontinentu. Počeću sa prvom stavkom koju ovaj budžet predviđa, a to je smanjenje plata lekarima, ljudima koji čuvaju socijalni mir, kao što je kolega rekao malo pre, ljudima kojima plata nije povećana zadnjih sedam, osam godina. Vi ćete štednjom i udarom na zdravstveni sistem uštedeti nekih 12 milijardi dinara. Za tih 12 milijardi dinara nećete mnogo popraviti onu rupu u budžetu, a namećete veliku štetu lekarima, sistemu zdravstva u finansijskom pogledu. Ono što je važnije od plata, plate smo nekada za vreme devedesetih godina primali dve marke do dve i po marke. Plate lekara nisu toliko problem koliko je problem zabrana zapošljavanja mladih lekara. Kao profesor medicinskog fakulteta, i kao lekar, skrećem vam pažnju na ovaj veliki problem. Vi ste pobegli iz Srbije u želji da nađete radno mesto. Ovim što se sada radi se jasno šalje poruka mladim studentima medicine, dok ste na drugoj, trećoj godini, umesto anatomije, umesto patologije, umesto interne medicine, učite nemački, norveški, i idite iz Srbije. Mislim da je jako loše dadržava ulaže veliki novac u edukaciju mladih ljudi i da onda naša najbolja deca leče građane Nemačke, Norveške i ostalih zemalja. Potrebno je da shvatimo da ovom porukom šaljemo jasan signal njima da napuste zemlju. Ono što je još važnije, vi zabranom zapošljavanja lekara do 2015. godine, mi sada već imamo manjak lekara, mi sada imamo manji procenat lekara nego što imaju evropske zemlje, po evropskim standardima, standardima Svetske zdravstvene organizacije mi bi trebali da imamo veći broj lekara i veći broj medicinskih sestara. Ako zabranite još nekoliko godina, a kolega je lepo rekao, nekoliko godina je i ranije bilo manje više to zabranjeno i specijalizacije se nisu davale, mi polako ulazimo u jedan gap, prazan prostor gde nećemo imati ko da nas leči, kroz pet, šest godina. Reći ću vam da u mnogim kliničkim centrima, evo u Nišu više od 130 ljudi lekara specijalista primarijusa će otići u penziju narednih nekoliko godina. I, šta se onda dešava? Vi nemate prijem mladih lekara, oni odlaze u penziju, pitam vas kao profesor. Meni je potrebno da edukujem mladog lekara pet godina. Nakon pet godina, on će morati još pet godina da radi kako bi mogao da leči ljude kao jedan iskusan specijalista. Ono čim se sistem zdravstva u Srbiji hvali, u proteklih godinu dana, je da je u budžetu uštedeo neke pare. Taj novac je ušteđen na zdravlju građana Srbije. Zato što u Srbiji postoje ogromne liste čekanja. Nijedna lista čekanja, niti za kataraktu, niti za operaciju kuka, niti za operaciju ugradnje stentova, niti za zračnu terapiju, nije rešena. Ne znam šta Ministarstvo zdravlja radi, i zašto ne traži novac da rešite te probleme. Reći ću vam, to ćemo pričati kroz amandmane, nedopustivo je da građani Srbije u 21 veku čekaju, 25 hiljada građana Srbije, vaši roditelji su u nekim pristojnim godinama, možda će im trebati operacija, moja majka i druge naše majke i bake, trebaće im operacija katarakte, čeka. Jedna operacija katarakte je 400 evra. Da li je moguće da ne možemo 10 miliona evra da odvojimo i da rešimo svih tih 25 hiljada građana Srbije koji čekaju na operaciju katarakte ili je želja određenih doktora, direktora da ne traže taj novac, pa da prebace sve u svoje privatne ordinacije i da tamo uzimaju novac? Ako vam kažem da u Kragujevcu, rodnom gradu naše ministarke zdravlja, operacija kuka se zakazuju za 2025. godinu, pa o čemu pričamo? To je skandal, javašluk, koji postoji u sistemu zdravstva. Evropska komisija ponovo nas je proglasila da drugu godinu za redom imamo najlošije zdravstvo. Upravo zato šaljem poruku republičkoj vladi, nemojmo da štedimo na zdravlju građana. Znači, nedopustivo je da kažemo da nemamo pare za lečenje dece, nemamo pare da kupimo lekove. Postoji pored nemaštine i nesposobnost pojedinaca koji su u sistemu zdravstva, nesposobnost da obave javne nabavke i zbog tih nesposobnih ljudi, koji ne znaju da naprave centralizovanu javnu nabavku, neko se sada hvali i kaže – ja sam uštedeo. Gde si uštedeo, šta si uštedeo, ni jedan tender nisi uradio u ovoj godini? Reći ću vam šta vam fali, fale nam sledeći lekovi: sinkum, eftil, miripan, stanicit, flormidal, rivotril, hlorovenikol, atropin, eritromicin; fale nam antikoagulanti, diuretici, atropini, adrenalini, antidijabetici. Onda nam naša ministarka zdravlja kaže – ma ti iz Evrope ništa ne znaju, to nisu tačni podaci. Ljudi, dajte da shvatimo da nam ljudi nemaju mogućnost da se leče u Srbiji, da nemamo lekova. Sada kada vam kažem, kao lekar, više ne posežem za svojim znanjem koje sam stekao na fakultetu, nego pitam sestru – da li imamo u opšte neki lek na klinici, da li uopšte imamo neki antibiotik na klinici? To je sistem koji sada na sceni, koji vodi ovaj sistem zdravstva, koji ne ume da uradi ni jedan tender. Pošto ću polako završiti ovu raspravu, kako bi moje kolege poslanici imali još vremena, shvatite da na zdravlju građana Srbije ne smete štedeti. Ovo je klasičan primer štednje na budžet lekara, štednje na zapošljavanju mladih lekara, štednje na nabavci lekova i normalno je što imamo korupciju, odlazak mladih lekara i normalno je što imamo najveću stopu smrtnosti u Evropi, od kardiovaskularnih bolesti i malignih oboljenja. Hvala.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Neću dužiti. Ne štedimo na zdravlju ljudi time što smanjujemo plate lekarima koji zarađuju više od 60 hiljada ili onima koji rade na više mesta, a ponekad uključujući i univerzitete. Odlično znate da su moji roditelji u zdravstvu i da su i njima smanjene plate. Mi imamo puno kućnih prijatelja,to iz ličnog primera vam govorim, koji su takođe u zdravstvu i čija su deca, moja generacija, završila medicinu u Nišu i na nekim drugim mestima. Koliko znam, to su isto deca lekara, profesora i oni već godinama ne uspevaju da nađu posao. Sumnjam da će ova mera, koja je selektivna, niko neće ostaviti kliniku bez anesteziologa, nije to namera, baš osakatiti ono što je do sada funkcionisalo kako treba, a da je funkcionisalo kako treba, a nije, i treba da se menja, menjaće se, to i jeste namera, čitav zdravstveni sistem kako bismo smanjili te pokazatelje uspešnosti, kako bismo po tim pokazateljima uspešnosti, odnosno neuspešnosti, u ovom trenutku, mogli da na adekvatan način rangiramo one koji u zdravstvu rade i da se obratimo onim delovima zdravstvenog sistema gde problemi postoje, gorući su i utiču na najgori mogući način, kako bismo adekvatno mogli da usmerimo novac tamo gde je potreban. Situacija jeste poražavajuća. Mere koje mi preduzimamo neće značajno pogoršati tu situaciju, uzimajući u obzir da je jako loša, štaviše, mislim da je neće značajno pogoršati, a stvoriće jedan osnov za zdravu reformu i za postavljanje sistema na zdrave noge, gde ćemo znati na kakav zdravstvemi sistem idemo i kako će on da funkcioniše, kako ne bismo imali ove poražavajuće rezultate, koje ste vi citirali, u narednim godinama. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević, replika.
Poštovani ministre, par stvari ću vam reći, koje nisam u prethodnom izlaganju rekao. Znači, ne slažem se vama da neće dati štetne efekte zabrana prijema mladih lekara. Ako nešto vredno imamo u Srbiji, ako nam je nešto ostalo od propalih privatizacija, ostalo nam je znanje. Vi ste to znanje usmerili i školovali ste se u inostranstvu, vratili se i ovde pomažete zemlji. Shvatite da najbolju našu decu ovom zabranom za zapošljavanje do 2015. godine, mi već sada imamo deficit anesteziologa, radiologa, hirurga, patologa. Vi ne shvatate, mada su vaši roditelji lekari, poznajem ih lično… Problem je što ministarka ne reaguje. Mene ministarka čudi. Vi četiri, pet godina nemate specijalizacije, vi sada imate blokadu još tri četiri godine. ljudi, stvarno nećemo imati nikog da nas leči. Strašno je da ovako dopuštate da nam deca odlaze. Reći ću vam još nešto, kažete – štedimo, nemamo para, ali reći ću vam isto da u mnogim kliničkim centrima, u mnogim domovima zdravlja, gde su vaši direktori, se masovno primaju partijski kadrovi koji nisu lekari, znači lekare niko ne spominje, ali se prima srednji kadar, prima se osnovna škola. Ako to shvatite, vi ste jako pametni, cenim vas, mi imamo zatrpane medicinske institucije sa nemedicinskim kadrom. Niški klinički centar ima 2/3 nemedicinskog kadra od medicinskog kadra. Znači, to je neodrživo. Moramo da uradimo analizu koga trebamo da primamo, koga ne treba da primamo. Zamolio bih da se stranačko zapošljavanje, stranačko kadriranje, što se tiče zdravstva, više ne radi u Srbiji. Hvala puno. PREDSEDAVAJUĆI: Reč ima narodni poslanik Radmilo Kostić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre svega, moram sebi da priznam da se ranije u sličnim materijalima nikada nisam sreo sa toliko egzaktnih i ogoljenih činjenica o našoj aktuelnoj ekonomskoj situaciji. Izdvojio bih fiskalnu strategiju za 2014. godinu sa projekcijama za narednu i 2016. godinu. Moram da priznam da nikad ranije ni u jednom dokumentu nisam naišao na prezentiranje problema na način kako je to učinjeno u ovom dokumentu. Možda je malo i potresno, možda je to i prejaka kvalifikacija, ali sam spreman da branim stavove da je vrlo blizu tome. I nezavisni, a kamoli zainteresovani posmatrači, simuliranim projekcijama javnog duga do 2026. godine sa ostalim parametrima na strani 53. materijala o fiskalnoj strategiji, mogu da nađu mnogo mana i zamerki, počev od projektovanih parametara, rokova realizacije, ponuđenih pretpostavki, rizika izvršenja i slično, ali jedan utisak se ne može ničim opovrgnuti. Verodostojna analitička osnova, besprekorni matematički modeli i na bazi njih jedan zaključak – ne krenemo li u energično preduzimanje mera za promenama, sledi nam neminovni ekonomski fiskalni i finansijski krah. Ako se ništa ne preduzme po simulaciji, javni dug bi 2016. godine iznosio čak 77,4% BDP i postao bi neodrživ. Ali, uz mere koje su na neki način otpočele i čija se primena predlaže i očekuje, simulirani javni dug te iste godine biće 69,8% BDP. Dalja projekcija do npr. 2025. godine pokazuje njegovo svođenje i u dozvoljeni zakonski okvir od 45% i teško i dugo, ali bar ohrabrujuće. Ovde se postavlja i pitanje mera koje valja preduzeti i ovom pitanju može se pristupiti sa različitih aspekata i orijentacija, ali nije sporno da je inicijator i predlagač ovih dokumenata i te kako bio svestan obima i zahvata promena. Nije stoga sporno da poglavlje 4. fiskalne strategije upravo i nosi naziv – strukturne reforme u periodu od 2014. do 2016. godine, tj. reforme poslovnog ambijenta, reforme sistema izdavanja građevinskih dozvola, odnosno poboljšanje ambijenta investiranja, rešavanje problema proisteklih privatizacijom, pa zatim strukturne reforme javnog sektora, što podrazumeva reforme državne uprave, reforme sistema obrazovanja, sistema zdravstvene zaštite, reformu penzionog sistema, reformu sistema socijalne zaštite, reforme preduzeća u restrukturiranju, reformu sistema subvencija, javnih preduzeća itd. Daleko bi nas odvelo samo nabrajanje u aktivnosti u svim ovim oblastima koje bi trebalo sprovesti. Jedino danas, čini mi se, niko nije pomenuo da je najpotrebnija od svih reformi u ovoj zemlji reforma, pre svega, svesti, reforma navika i razmišljanja. Stvarno, juče i danas, čini mi se da i jedan i drugi ministar, koji su bili ovde prisutni i te kako rade na tome. Samo komentarisanje stavki iz dokumenata oduzelo bi veoma mnogo vremena. Možemo samo zamisliti koliko je truda i vremena uloženo za njihovu izradu i kompletiranje i zato inicijatorima i kreatorima istih zaista treba odati priznanje. Samo jedan kratak komentar. Ukupni prihodi i primanja iz Predloga zakona o budžeta planirani su na nivou od 929,9 milijardi sa indeksom nominalnog rasta od 106,5 u odnosu na rebalans budžeta za 2013. godinu. Saglasno ukupni rashodi i izdavanja zajedno sa izdacima za nabavku finansijskih sredstava za pokriće deficita planirani su na 1.112,5 milijardi dinara i indeksom nominalnog rasta od 105,5. Ako ove podatke uporedimo sa planiranom stopom inflacije, zaključak je da nema dodatnog globalnog opterećenja za narednu godinu. U pojedinim pozicijama rashoda, subvencijama od 96,5, transfera u ostalim nivoima vlasti sa indeksom od 96,3, praktično će doći do realnog smanjenja. To je restriktivna komponenata. Pri tome, nije cilj da se neko ostavi bez sredstava, već da se kako na nivou lokalnih samouprava, tako i na nivou korisnika subvencija aktiviraju što više koristi sopstveni fiskalni i ekonomski kapaciteti i potencijali. Rashodi za zaposlene sa indeksom od 103,2 takođe će realno opasti zbog inflacije, čak i da u tom delu ne bude nikakvih promena. Međutim, ovde treba imati u vidu da će po osnovu stepenastog oporezivanja iznad određenih pragova zarada, zarade biti dodatno umanjene, a prihodi budžeta uvećaće se za procenjenu cifru od 12 milijardi. S druge strane, kapitalni izdaci planiraju se u iznosu od 51,9 milijardi dinara, sa indeksom nominalnog rasta od 153,3 i to je suština i razvojna komponenata budžeta. Promena načina investiranja i programsko budžetiranje, počev od 2015. godine, značajni su kvalitativni pomaci. Jedini izdatak budžeta sa realnim rastom, bez ikakvih nedoumica, su rashodi po osnovu kamata, koji su u planu sa 114 milijardi i indeksom rasta od 124,3. Ukupni budžetski deficit od 161,2 milijarde, odnosno ukupni fisklani deficit od 182,6 milijardi biće pokriveni, nažalost, novim zaduženjem od 662,6 milijardi, pri čemu će se 480 milijardi upotrebiti za otplatu postojećih dugova. Jasno je da će se javni dug, koji iznosi 19,1 milijardu evra, dalje uvećavati. Međutim, to je sasvim u skladu sa projekcijama i to je neminovnost aktuelnog trenutka, ako ne želimo duboke potrese. Ovaj budžet krije i opasnost, zbog činjenice da će kreatori dosadašnjih ekonomskih razvojnih i fiskalnih politika snagom argumenta koji su u dokumentima biti dovedeni u bezizlazan položaj. U toj situaciji njima ostaje da ospu drvlje i kamenje po svemu što se nudi. Ali, duboko sam uveren da ovo ne sme biti trenutak za međusobna prepucavanja. Naprotiv, gorke istine koje se nalaze pred nama traže od ovog parlamenta jedinstvo svih snaga, jer ovde nije u pitanju ova ili ona stranka, ovo ili ono viđenje stvari. U pitanju smo svi mi, u pitanju je Srbija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić. Raspoloživo vreme vam je šest minuta.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, u obrazloženju ovog predloga budžeta dali ste jedan mali osvrt na međunarodni ekonomski kontekst, na ekonomsku situaciju, koja u svakom slučaju utiče, ako ne i predodređuje ekonomski položaj Srbije, pa i njen budžet samim tim. Vi ste se držali parametara i brojki koje je dao MMF, možda sasvim s pravom. Tu lepo piše da je predviđanje globalnog rasta 3,6% za 2014. godinu, a predviđanja za ekonomski rast u EU je 1,5% za uniju kao celinu, a 1% za evro zonu. Ovde je MMF, kada poredimo te brojeve sa onima koji se daju u samoj EU, procene za 2014. godinu, malo dao vetar u leđa uniji. Kao što je 2012. godine predviđao rast od nula do jedan posto, pa je unija ipak bila u recesiji. Imala je 0,5% u celini unije, a minus jedan posto rasta za evro zonu. Ako samo pogledate te brojeve i izuzmete EU iz ovih globalnih projekcija razvoja za 2014. godinu, doći ćete do zaključka da je taj razvoj bez unije daleko veći, jer unija sa svojom stagnacijom vuče taj prosek ka manjem broju. To je 3,6. Zašto ovo govorim? Zato što se Srbija u svojim ekonomskim odnosima, trgovinskim odnosima i celoj perspektivi vezala za uniju. Unija se nalazi već pet godina u recesiji. Dakle, iduće godine, 2014. godine, ulazi u šestu godinu recesije, bez perspektive izlaska iz takvog jednog stanja. On ima strašne probleme javnog duga, budžetskih deficita država članica i kontrole tih deficita od strane komisije. Nema nikakvog razvojnog budžeta Srbije sve dok je ona u toj meri strateški vezana za EU i tu je problem. Tu je problem i planiranja i prihoda i rashoda i trgovinske ravnoteže ili neravnoteže itd. Samo primera radi, ovaj problem Ukrajine, on zapravo u svojoj osnovi ima bolju ponudu Rusije u trgovinskom, u svakom materijalnom pogledu u odnosu na EU. Rusija je dobila tu Uniju čistim računanjem, dakle računicom koju je Vlada Ukrajine izvela i otud njeno odbijanje potpisivanja Sporazuma o pridruživanju. Ovo sve što se dalje događa to je, da kažem, čista politika. To govorim upravo zato što to nije perspektiva za Srbiju i ovaj budžet jeste štedljivi budžet zato što i EU pravi štedljive budžete. Prosto, Srbija je u svemu tome podražava na daleko nižem stepenu razvoja privrede i svega toga. Samim tim, u delu ovog budžeta koji se odnosi na onu besplatnu pomoć EU Srbiji vide se posledice ovakvog jednog stanja. Predpristupna pomoć koju Unija daje Srbiji od 2008. godine naglo je pala za 2013. i 2014. godinu, sa nekih 205 miliona na 160 miliona evra i ova današnja je, kad sve zbrojite, projekcija za 2014. godinu isto tolika. Prema tome, nije sad bitno da se na osnovu predpristupne pomoći dobije veliki novac, ali to jeste pokazatelj slabog izbora ekonomskog partnera, strateškog izbora ove države. Postavlja se pitanje odakle vam u tom članu 4. one komponente za koje Unija daje novac, pa onda izdvaja za rast administracije ili za jačanje administracije nekih 120 i nešto miliona, pa za rast prekogranične saradnje 19 miliona, kada Unija u planu budžeta za 2014-2020. godinu za predpristupnu pomoć, gde potpuno drugačije planira, bez ovih komponenti, u krajnjoj liniji, Unija duguje Srbiji već od momenta kada je Srbija postala kandidat marta 2012. godine, sredstva za one druge tri komponente koje nije davala dok je bila u statusu predkandidata. Zašto? Zato što nije imala para. Eto, to su problemi naše ekonomije generalno, iz kojih proizlazi ovakav budžet kakav imamo i koji je, inače, nerealno planiran i vrlo verovatno da ćemo ići i na rebalans ovog budžeta. Još samo par reči o delu budžeta koji se tiče Kosova i Metohije. Kao što je Vlada eliminisala Kosovo i Metohiju iz svog, tako da kažem, državnog okvira, tako je i ovaj budžet refleks toga. Gospodine Krstiću, vi niste knjigovođa u ovoj Vladi. Vi ste ministar, dakle politički funkcioner jednog političkog organa. Imajte u vidu da sudelujete u ovom procesu pravljenja ovog budžeta. Ono što se tiče Kosova, to je prazna forma. To je nešto iza čega ne postoji ništa realno opipljivo, čak ni u odnosu na budžet za 2013. godinu. Nema transfernih sredstava za opštine na Kosovu. Pominje se samo jedan postupak davanja naloga za izvršavanje obaveza na Kosovu. Ne pominju se u članu 33. oblasti na kojima će se ti novci trošiti. Ne pominje se takođe ni tabela korisnika tih sredstava, što je sve bilo 2013. godine i, konačno, budžet je manji za jednu milijardu. Eto, to je taj ekvivalent državne politike koji se u ovom budžetu vidi na isti način na koji se vidi ta državna politika. Kosovo je pušteno i u budžetu niz vodu, kao što je učinjeno u državnoj politici.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta. Imate tri minuta vremena.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, koalicija Udruženja izbeglica će u danu za glasanje podržati Predlog budžeta Vlade Republike Srbije za 2014. godinu iz dva razloga. Prvi razlog jeste zato što je ovaj budžet realan i zaista je izraz teške socijalno-ekonomske situacije u kojoj se nalazi naša država. S druge strane, zato što Vlada Srbije pokazuje odlučnost da sprovede suštinske reforme i da stvori ambijent da se reši ključno pitanje građana Srbije, a to je pitanje nezaposlenosti. Pozdravljamo napore Vlade da se smanji siva ekonomija, da se poveća naplata poreza, da se reši pitanje javnih preduzeća i da se stvori ambijent da dođe što veći priliv stranih investicija. Naravno, za to je potrebno doneti set zakona, kao što su Zakon o stečaju, Zakon o privatizaciji, a posebno Zakon o planiranju i izgradnji. Posebno pozdravljamo što je već usvojen set pravosudnih zakona koji bi trebao da doprinese da se stvori jedno efikasno pravosuđe koje je jedan od ključnih elemenata stvaranja ambijenta za priliv stranih investicija. Kratko bih se usredsredio na još dva pitanja vezano za budžet. To je pitanje Srba u regionu i pitanje izbeglih i prognanih lica. Položaj Srba u regionu je veoma težak. Posebno želim da istaknem pitanje Srba u Hrvatskoj i Srba u Federaciji BiH, koji se nalaze u veoma teškom položaju. Srbi u Hrvatskoj i Srbi u Federaciji BiH su građani drugog reda. Osnovni problem je diskriminacija u zakonodavstvu i ponašanju nadležnih državnih organa. Posebno ističem primer antisrpske kampanje koja se već mesecima odvija u Hrvatskoj. Zato želim posebno da pozdravim odluku Ministarstva spoljnih poslova Srbije i gospodina Mrkića koji je poslao jedan dokument svim našim DKP u svetu da se upozna međunarodna javnost sa brojnim incidentima, skidanjem i razbijanja dvojezičnih tabli i da se Vlada Republike Srbije maksimalno pomogne da se pitanje Srba u Hrvatskoj reši na jedan obostrano prihvatljiv način. Takođe poseban problem jeste i položaj Srba u Federaciji BiH, posebno u Uvsko-Savskom kantonu, posebno u Livanskom kantonuveliki broj Srba se i dalje iseljava i mi očekujemo da Vlada Srbije, kao što ima nameru da pokrene to pitanje sa zvaničnim Sarajevom i da se to pitanje u narednom periodu rešava. Što se tiče izbeglih i prognanih lica, želim istaći da u Srbiji živi 300 hiljada proteranih Srba iz Hrvatske, 200 hiljada proteranih Srba iz Federacije BiH, preko 200 hiljada interno raseljenih lica sa Kosova i Metohije. Vladapokazuje spremnost preko svojih institucija da rešava to pitanje i mi očekujemo da će se pokrenuti jedan stalni dijalog sa zvaničnim Zagrebom i Sarajevom i da će pitanje imovine, pitanje nestalih lica, pitanje ratnih zločina doći na dnevni red i da će se postići pravično i trajno rešenje tih problema. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine ministre, uvažene dame i gospodo, pre svega želim da vam odam priznanje na hrabrosti da dođete u parlament sa sigurno predlogom najgoreg budžeta od 2000. godine i da ga branite pred poslanicima, imajući u vidu da ne postoji nijedna stavka u budžetu koja garantuje napredak ili bolji život u bilo kom segmentu javnog života ili države Srbije. Imajući u vidu da znam kakve su reakcije ministara na ovaj budžet, želim pre svega da kažem da kaoneko ko jevodio sistem odbrane gotovo šest godina, skrenem pažnju da je ovaj budžet gotovo neprihvatljiv za sistem odbrane, da su sredstva koja su namenjena za investicije minorna i da ćete pre ili kasnije ovakvim budžetom ugroziti sistem odbrane, što je zaista jako loša vest za sve one koji brinu o ovoj zemlji i koji i danas i u ovom trenutku, svakog dana vode brigu o bezbednosti naših građana. S druge strane, čuli smo koliko loših implikacija ima po zdravlje, odnosno po zdravstvo ovakav predlogbudžeta. Želeo bih da naglasim nekoliko drugih stvari koje nisu apostrofirane, a jako su važne. Poreskim promenama u parlamentu Srbije ova Vlada je lokalnim samoupravama ukinula gotovo 20% prihoda po osnovu poreza na zarade. Sve lokalne samouprave u Srbiji, bez obzira koje stranke ih vode i ko je na vlasti, imaju manja sredstva. Vi predviđate smanjenje za još 2.000 miliona dinara transfera lokalnim samoupravama. Lokalne samouprave su dobile u staranje i regionalne puteve, pa je neko zamislio da za 500.000 dinara može da se održava kilometar regionalnog puta, što je apsolutno nemoguće. Bez obzira na to ko vodi lokalne samouprave očekujem da svi oni koji su odgovorni prema svojim građanima i sredinama iz koje dolaze, ne podrže ovakav predlog budžeta, jer je to katastrofalno upravo za njih i njihove komšije koji su glasali za njih, da danas ovde zastupaju njihove interese. Gospodine ministre, osvrnuću se samo na ono što mislim da je izuzetno važno, a to je agrar ili poljoprivrednik u ovoj zemlji. Daću vam neke podatke koji se tiču 2012. i 2013. godine, a onda ćete mi objasniti zbog čega su onda namenjeni transfer, odnosno, subvencije za agrar smanjenje za gotovo tri hiljade miliona dinara, odnosno tri milijarde dinara? Kažem tri hiljade miliona, pošto poljoprivredniku te milijarde nisu bliske, nisu mu bliski ni milioni, ali, 3.000 miliona, svakako je nešto što je izuzetno veliko. Godine 2012. cena kukuruza je bila 27 dinara, prošle godine je bila 12,5 dinara. Dakle, ova Vlada je plaćala kukuruz 12,5 dinara iako je repromaterijal poskupeo za 30%, a nafta je poskupela za 20%. Suncokret je bio 2012. godine 55 dinara, prošle godine je više nego duplo jeftiniji 25 dinara. Cena žita 2012. godine je bila od 21 do 27 dinara, a prošle godine 16 dinara. Na koji način mislite da oporavite agrar i poljoprivredu u Srbiji, ukoliko dozvoljavate da sredstva koja se izdvajaju za poljoprivredu u ovoj godini će biti manja za ko tri hiljade miliona dinara? Ova zemlja nema mnogo resursa, ali svako je poljoprivreda jedan od najvažnijih i ukoliko taj odnos imate prema poljoprivredi, bojim se da već iduće godine će rezultat biti katastrofalan i to ne samo za poljoprivredu, već i za sve one koji zavise od poljoprivrede. S druge strane, smanjujete novac koji se izdvaja kroz subvencije za poljoprivredu, a planirate da državu zadužite za još nekih 6,5 hiljada miliona evra, praktično 6,5 milijardi. Slušamo već godinu dana kako je ova Vlada vaša i prethodna, koja je takođe vaša, se zaduživala kako bi vraćala stari dug i došli smo u situaciju da sa 15 milijardi duga, 15 milijardi evra, danas dugujemo preko 20 milijardi sa ovim zaduženjem koje planirate. Verovatno ćete vraćati neke kamate, ali će to preći uveliko 22 ili 23 milijarde evra, što će biti rekord koji je ikad Srbija imala. Rashodi po osnovu otplate kamate rastu za čak 20 milijardi dinara, za oko 23%. U odnosu na rebalans iz 2013. godine, rashodi po osnovu otplate glavnica rastu za 31,1 milijardu dinara, znači deset puta više nego što vi smanjujete subvencije poljoprivrednicima. Sve ovo ukazuje da budžet koji ste predložili nije razvojni, nije čak ni socijalan. Teško da možemo politički da sagledamo kakav je taj budžet i u kom pravcu, u stvari vi pokušavate da vodite ovu zemlju. Voleo bih i žao mi je što danas nije ovde prisutno još nekoliko ministara da nam kaže da li je zadovoljan načinom na koji ste vi rasporedili ovaj budžet, imajući u vidu, koliko ja imam informacija je bilo jako loše prilikom te same raspodele, odnosno da su ljudi bili zbunjeni kada su dobili svoje parče kolača. Sve je više-manje o budžetu rečeno, ali imam za vas jedno pitanje. Politika nije i ne bi smela da bude lična, međutim, u politici postoji nešto što je lično. Kao čovek koji se vratio u Srbiju, kao neko ko je završio fakultet u inostranstvu, ulivali ste nadu i poverenje da se razumete u finansije. Nisam od onih koji ad hok poštuju znanje, dok se to znanje ne verifikuje kroz neke primenjene aktivnosti, ali me zanima, pošto kažem ovo je otkako se bavim parlamentarizmom, odnosno 2000. godine, najgori budžet, da li po završetku svog mandata, mandat će vam biti kraći upravo zbog ovakvih predloga, da li planirate da ostanete u ovoj zemlji, da živite ili planirate da se vratite tamo odakle ste došli? Mene to jako zanima, jer ukoliko planirate da se vratite nakon kraha zbog ovakvog budžeta, to nije fer ni korektno, a ukoliko planirate da ostanete onda vam čestitam i kažem, čestitam vam na hrabrosti. Mislim da zaista treba da imate veliku hrabrost da izađete danas pred parlament i da nas ubeđujete da ovaj budžet koji će za nekih tri godine da za 7, 8% smanji životni standard, pre svega penzionera, treba da bude prihvatljiv i za stranku kao što je PUPS, zaista nemam razumevanja i kažem vam da zasigurno nećemo glasati za ovakav predlog. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Krstić.
O ovim prethodnim kritikama budžeta smo uglavnom razgovarali već, zaduživanja preko agrara. Tu je bio i ministar odbrane, ne znam da li ste vi bili tu kada je on bio. Samo da vam odgovorim na ovo lično pitanje, ako budemo sproveli ovaj budžet i ukoliko budemo pokazali markofiskalnu odgovornost koju smo krenuli da pokazujemo sa ovim budžetom, nakon ove rekonstrukcije, planiram da ostanem ovde. I te kako, ali ne pod drugim uslovima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miodrag Stojković.
Možete li samo da nam kažete koliko je vremena ostalo?
Ostalo je 19 minuta i 30 sekundi.
Hvala najlepše gospođo Kovač. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, sa velikom pažnjom sam slušao onaj deo koji se naročito odnosi na prosvetu, nauku i obrazovanje i slušao vaše izlaganje i izlaganje vašeg kolege Radulovića u vezi odlaska mladih ljudi. S Samo moram da vas korigujem radi tačnosti, mi smo nažalost po drugom mestu odlaska mladih ljudi. Jedino afrička država Gvineja Bisao je ispred nas po odlivu tih mladih stručnjaka. To je paradoks u toj celoj priči. Samo ove godine je oko 800 otišlo iz ove zemlje. Ako znamo da godišnja izdvajanja naše zemlje za školovanje jednog lekara na godišnjem nivou je negde oko 3000 evra. Za jednog inženjera je negde oko 1650 evra. Znači, sa jedne strane školujemo, sa druge strane šaljemo u inostranstvo kao gotov proizvod gde će sigurno biti oberučke prihvaćen, što je zaista veliki paradoks za našu zemlju. Imamo još jedan drugi paradoks, a to je ne samo odliv tih mladih ljudi kojih ima na godišnjem nivou oko 31000, imamo i štancanje lažnih diploma. Po Ministarstvu za prosvetu, svaka deseta diploma je falsifikovana. To je ono što pored odlaska mladih ljudi je sledeća opasnost koja čeka našu zemlju. Vi u ovoj zemlji imate univerzitete, imate isturena odeljenja koja nemaju akreditaciju. Samo radi informisanja, 15 isturenih odeljenja ima akreditaciju, preko 100 nema akreditaciju, što znači da ta kontrola koja treba svuda da se sprovede, naročito u visokim školama, odnosno fakultetima i univerzitetima ne postoji. Postoji samo 14 inspektora u celoj zemlji koji to rade. Zato smo podneli onaj amandman i molim vas da pogledate još jednom. To je da se Komisiji za akreditaciju odobre sredstva kako bi mogli da rade svoj posao, zato što iduće godine 2014. godine, je opet ona peta godina kada oni moraju da idu u kontrolu i proveru akreditacije. Tako da vas sa ovog mesta još jednom molim da pogledate taj amandman i odobrite sredstva Komisiji za akreditaciju kako bi mogli da se bave svojim poslom. Imamo još jedan problem, a to je problem koji nažalost u budžetu izgleda kao povećanje budžeta, u stvari to nije nikakvo povećanje, to je budžet za nauku. Ispravićete me ako grešim, 14,1 milijarda dinara je planirana za nauku, međutim ono što se ne pominje je da ogroman deo tih sredstava ide za plate, a ono što se nažalost ne pominje je onaj deo koji se odnosi na direktne materijalne troškove. Sami znate, studirali ste u inostranstvu i znate koliko je nauka bitna, naročito ona translociona koja se bavi prevođenjem suve nauke u jedan proizvod. Srbija je po brojuprijavljenih patenata negde na zadnjem mestu u Evropi. Ako stavite na papir te brojeve, naš naučnik ima godišnje 300 evra. Znači, sa tih 300 evra ja ću vam pročitati šta on mora da preživi, odnosno sa 25 evra mesečno. To je potrošni kancelarijski materijal, učešće na konferencijama, putni troškovi, školarine postdiplomskim studentima, potrošni laboratorijski materijal i održavanje eksperimenata. Znači, sa 25 evra mesečno naučnik u Srbiji treba da sprovede eksperiment i napravi proizvod koji će biti konkurentniji u svetu. Ja kao neko ko se 20 godina bavi naukom mislim da je ovaj budžet za nauku jasno ispod svakog praga održivosti. Vi se sami sećate da su letos bili štrajkovi naučnika ovde u našoj zemlji. Zaista se ne sećam, ne pamtim kada je više hiljada naučnika izašlo na ulice da traži svoja osnovna prava, a to je da se bavi svojim poslom. Zato u onom amandmanu vas molim da pogledate još jednom i popravite budžet koji se odnosi upravo na nauku, i da ga vratite na onaj nivo koji je bio 2010. godine. Znači, to je ono što je, koliko ja znam i dogovoreno je sa sindikatom za nauku i sa Ministarstvom prosvete, odnosno sa bivšim ministrom prosvete, kako bi ljudi mogli zaista da se bave svojim poslom, a ne da odlaze iz ove zemlje i traže svoj posao, odnosno svoje neke mogućnosti tamo negde drugde. Gubimo elitu ovog društva, a to jesu na vrhu te piramide obrazovanja jesu zaista naučnici. Ovim završavam, tim apelom da razmotrite te dve stavke. Znači, akreditaciju i da razmotrite i povećanje budžeta za nauku, a samim tim i za obrazovanje. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvinite, pre vas ministar Krstić.
Hvala na ovim sugestijama. Mi već jesmo seli u izradu Predloga zakona o budžetu sa sindikatom za nauku i sa Ministarstvom prosvete. Jesmo povećali i direktne materijalne troškove, tu drugu grupu više nego što je bio slučaj u 2013. godini. Nismo uspeli u ovoj godini tj. za 2014. godinu uzev u obzir celokupnu situaciju da ih podignemo na nivo za 2010. godinu, ali je dogovorena dinamika da će doći do 2010. godine. Takođe, hoću samo da kažem da će ponovo krenuti sa isplatama kredit Ceba koji takođe pokriva jednim delom, ušli smo baš u problematiku, ne iste materijale i ne iste troškove, ali delom postoji značajan presek ta dva i tu su značajna sredstva opredeljena za sledeću godinu. Što se tiče Komisije za akreditaciju tu je bilo razgovora sa Ministarstvom prosvete i oni su unutar onoga što je moguće, a to naravno nije previše i uzev u obzir distribuciju samih sredstava unutar Ministarstva prosvete opredelili onoliko koliko su smatrali da je u ovom trenutku moguće za to. Hvala.
Hvala. Miodrag Stojković, replika.
Zahvaljujem na ovom obaveštenju. Znači, ako sam vas dobro razumeo Komisija za akreditaciju će dobiti svoja sredstva da bi se normalno bavili svojim poslom. Da li je tako? Znači, to je dogovoreno sa Ministarstvom za prosvetu. Nažalost, što se tiče nauke moram da vam kažem da jeste povećan budžet za 6,4%, ali su povećani rashodi za 7%. Opet smo u jednom blagom minusu što se tiče nauke. Tako da ako pogledate koliki je budžet naše zemlje za nauku, on ide negde od 0,34 do 0,41% u zavisnosti od toga da li se računa sa ili bez kredita, a ako pogledamo zemlje u okruženju, recimo, Hrvatska izdvaja 0,7%, a ako pogledamo koliko je to na nivou EU tamo gde mi svi želimo da idemo je na 2,0%. Još jedna informacija, sve one zemlje koje su bile u krizi su uvek ulagale u nauku na prvom mestu kako bi se izvukli iz te krize. Postoji ona jedna dobra izreka, vi ste student sa Jejla, a ovo je izreka jednog profesora sa Harvarda – ako ne ulažeš u znanje, probaj da ulažeš u neznanje, jer ovo drugo sigurno skuplje košta. Hvala lepo.
Hvala. Narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, na korak od donošenja budžeta za 2014. godinu Vlada na neki način već radi svoj prvi rebalans tako što sama sebi daje amandmane na budžet koji je tek izradila. Očigledno je Vlada u košmaru između neznanja i nesposobnosti građanima ponudila budžet kojem najbolje u nazivu odgovara reč – kazneni. Zašto? Zato što ova Vlada od svog osnivanja do danas konstantno eksperimentiše sa svojim građanima i iz sopstvenog nemara, nebrige i neznanja sprovodi više nego amaterski ekonomske eksperimente koji su sve neuspešniji, a svaki novi pokušaj je težak poraz i za građane Srbije. Ova Vlada je označila 140 hiljada radnika kao višak u javnom sektoru. to znači da će biti otpušten svaki četvrti doktor, sudija, policajac, vojnik, vaspitač, nastavnik, profesor, rudar. Vlada u svom kaznenom budžetu planira da u 2014. godini otpusti prvih 60 hiljada ljudi pa se vrše projekcije da će zbog smanjene potražnje i smanjene privredne aktivnost neposredno ostati još 40 hiljada ljudi bez posla. To je ukupno 100 hiljada ljudi u 2014. godini. Za tu namenu ste izdvojili preko 20 milijardi dinara, za otpremnine. Sa druge strane, pored toga što ova Vlada otpušta radnike moramo odati priznanje da ova Vlada itekako zapošljava. Gospodine ministre, umesto građana Srbije zapošljavaju se partijski prvaci. Od preko 30 hiljada zaposlenih stranačkih prvaka. Srpska napredna stranka je za godinu i po dana zaposlila preko 20 hiljada ljudi na raznim nivoima na kojima vrši vlast. Samo grad Novi Sad je za godinu i po dana koliko je SNS tamo na vlasti obogatila i gradsku upravu i gradska preduzeća za hiljadu stranačkih aktivista. Ova Vlada se ponaša kao najveći partijski poslodavac u istoriji Srbije. Povećava zato svoje rashode na plate stranačkih prvaka za preko 200 miliona evra. Vladin kazneni budžet za 2014. godinu direktno iz džepova građana uzima 350 miliona evra i taj novac je građanima otet kroz neto smanjenje plata u javnom sektoru i povećanje poreza na dodatu vrednost od 8 na 10%. Takođe jednu genijalnu ideju je smislila ova Vlada da bi popunila budžet podizanjem stope poreza na dodatu vrednost sa 8 na 20% na računare koje smatra luksuznom robom. Ova Vlada je u 21 veku računare smatrala luksuznom robom i na taj način su postali nedostupni građanima dok se svuda u svetu poseduje računara smatra podstrekom za naučni i obrazovni razvoj društva. To ova Vlada očigledno ne misli. Prihodi budžeta će biti niski zbog previsokih poreskih stopa i zato deo privrede beži u sivu zonu. Građani da bi preživeli bave se trgovinom na buvljim i drugim pijacama. Kao što znate, gospodine ministre, buvljaci i pijace ne pune državnu kasu. Pad kupovne moći naših građana je ove godine za 7,9% je manji. U ovoj godinu će smanjiti naplatu nerealno očekivanog poreza. Čak i ovako nestručna Vlada sasvim sigurno zna da konstantni pad životnog standarda građana Srbije daje proporcionalni pad prihoda u budžetu RS. Demokratska stranka nikada neće biti opozicija koja svoje glasove skuplja na kritikama i populizmu i zato vam dajemo recept šta treba da uradite. Umesto da 600 miliona evra iskoristite za otpremnine i otpustite radnike, mi kažemo da taj novac uložite i zaposlite ljude, da im date šansu da dobiju posao tako što ćete uložiti 600 miliona evra u 20 regionalnih privrednih centra u Srbiji. Demokratska stranka traži od ove Vlade da zaustavi ovaj kazneni budžet, kazneni pre svega za građane Srbije i da zaustavi zaduživanje. Ono će sa ovim tempom do kraja 2014. godine biti 10 milijardi evra. Ono je danas dve hiljade evra po domaćinstvu u Srbiji. Gospodine ministre, do kraja sledeće godine ono će biti četiri hiljade evra po domaćinstvu u Srbiji. To znači da će do kraja sledeće godina svaka novorođena beba biti dužna hiljadu evra. Taj novac ni građani Srbije ni domaćinstva neće moći da potroše, oni ga samo duguju. To vi vrlo dobro znate. Nemojte trošiti uzaludno, već finansirajte isključivo investicije, kao što je to radio Grad Beograd dok ga je vodila DS. Poređenja radi, Beograd, do pre nekoliko meseci, u svom budžetu je imao udeo od preko 38% za direktne investicije. Ispod 3% za investicije je udeo u budžetu Republike Srbije. Toliko o razvoju Srbije i o razvojnom karakteru ovog budžeta. Na kraju ispada da je jedini rezultat, pošto ste jednog slavnog tenisera potpisali na karoseriju aviona starog 13 i po godina, to što isti taj avion četiri do šest puta nedeljno leti iz Beograda za Abu Dabi, pa ispada da se proda prosečno 10 karata, vaš uspešan projekat JAT–Etihad preveze u jednom avionu manje putnika nego članova posade, gospodine ministre. Zato DS neće glasati za ovaj kazneni budžet, pre svega zato što on nije u interesu građana. On je u interesu populističkih ciljeva stranaka na vlasti. Hvala.
Replika, Zoran Babić. Pomenuta je SNS.
Na osnovu pominjanja SNS, budite pažljiviji malo kada slušate, ne biste aplaudirali ako bi bili pažljiviji. Ne treba nam vaš recept, gospodine Božoviću, jedva smo preživeli vaš recept. Zašto niste pravili privredne centre kada ste mogli da pravite privredne centre? Kakva je to naknadna pamet? Sada se brinete za radna mesta. Da li nam to delite recept, kako novih 400 hiljada ljudi da ostanu bez posla, kao što su ostali bez posla za vreme prethodne Vlade, na kojoj je vaša DS bila stožerna i najodgovornija? Da li nam taj recept nudite? Nemojte, hvala vam, ne treba nam. Ovo je recept održivosti, održivosti budžeta koji je posledica katastrofalnog budžeta za 2009. godinu, gde ste, gospodine Božoviću, sagoreli 60 milijardi dinara, nadajući se rastu BDP od 5% i inflaciji od 5%. Znate li šta ste nam podarili? Negativan rast, odnosno pad društvenog proizvoda za 3,5% i inflaciju od 8,1% i sve je to ove građane Srbije koštalo 60 milijardi dinara. Da li nudite recept po kojem je 2008. godine taj isti JAT beležio gubitak od 55 miliona evra? Ali vam nije smetalo da podelite trinaestu platu, gospodine Božoviću. Sada brojite putnike. Brojte ih, ali recite građanima Srbije da vam smetaju strani partneri, da vam smeta sve novo i bolje što dođe u državu Srbiju. Recite zašto ništa niste uradili sa depozitom koji je Srbija još 1998. godine uplatila „Er Basu“ od 23,5 miliona dolara… (Predsednik: Vreme, dva minuta i 10 sekundi.) … za avione. Zašto ste 12 godina ćutali? Zašto ste 12 godina delili trinaestu platu, iako ste beležili gubitak? Da li je to recept koji nudite nama i građanima Srbije? Ne, hvala, gospodine Božoviću.
Replika, Borislav Stefanović. (Borislav Stefanović: Prvo će Božović, po imenu je prozvan.) Ja sam išao po redosledu prijava, ali nema veze. Gospodin Božović, izvolite.
Hvala gospodine Babiću. Sada mi je potpuno jasno da ste vi pisali ovaj budžet, a ne gospodin Krstić. Umesto partijskog zapošljavanja, ova Vlada je mogla da ne smanjuje zarade doktorima, profesorima, nastavnicima, vaspitačima, preko nakaradnog solidarnog poreza. Ali, partijske knjižice za ovu Vladu su mnogo važnije od pukog preživljavanja građana Srbije. To ste već pokazali. Dok vlast zapošljava po rednim brojevima partijske knjižice, istovremeno su našim građanima poskupele životne namirnice, a vi nemate odgovor na to, gospodine Babiću. Ukoliko SNS nastavi sa ovom politikom, 2014. godina će biti najgora godina u istoriji ove zemlje, ali ne za vas, gospodine Babiću, i ne za vaše partijske vojnike, nego za građane Srbije. Hvala vam.
Replika, Borislav Stefanović. Pomenut je gospodin Božović po imenu i pomenuli ste DS.
Niste čuli od vike koju izazivate da ste spomenuli DS. Mislim da nije korektno to stalno dobacivanje sa mesta i pokušaj da se ovakvom nervozom, bukom i podsećanjem…. Sećate se da sam vam jednom zaista dobronamerno rekao da ovde u Skupštini ljudi za vas kažu – Zoran prethodni period Babić i to je, nažalost, nešto što stalno ponavljate. Razumem da vi mislite da je to uspešna politika, toje vaše pravo. Sto puta smo vas ovde zamolili – recite vi nama, šta ste vi uradili od kad ste na vlasti, koji su vaši rezultati? Pitanje JAT-a i trineste plate, pitajte vašeg šefa Komiteta za saradnju sa Arapskim Emiratima, on je tada vodio to preduzeće. Pitanje bezbednosti pitajte vašeg premijera. Pitanje ekonomije pitajte takođe šefa Komiteta za saradnju sa Arapskim Emiratima. Mi da smo demokrate dočekali, presrećni smo što vi nama kažete da smo mi protiv stranih investicija i otvaranja prema svetu i progresu. Da li vi shvatate koliko su vaše reči potvrda naše uspešne politike? Da nisu, vi biste ovde sedeli malo drugačije obučeni, gospodine Babiću. Ne biste vi ovde nama širili ruke i pričali o Evropi, već biste pričali o nekim starim, užasnim stvarima na koje ne volite da vas podsećaju. Ono što je najtužnije, na jasne argumente i kritike budžeta i predloge koje smo izneli, vi ste komični već u Srbiji, jer ne znate šta da kažete, već vadite papir 2009. godine. Ta projekcija iz 2009. godine je inače rađena sa MMF. Za vas je to misaona imenica. Vi ste na vlasti pola mandata, gospodo. Nemate pojma gde ćete, šta ćete… (Predsednik: Vreme.) … u kom ćete pravcu da krenete sa ovom zemljom. Onda, kada vam se kaže šta ne valja, vi kažete – 2009. godine. Zamislite 1999. godinu da izvadim ja iz torbe ovde.
Dva minuta i 30 sekundi. Hvala vam. Zoran Babić, replika.
Ovo je očiti primer bežanja od odgovornosti – hoću u Vladu, hoću fotelje, hoću dobre plate, hoću sve beneficije vlasti, ali neću odgovornost. Partneri su odgovorni. Onda pitajte nekog drugog za bilo šta, ali samo ne za odgovornost. Uvek, i u onom trenutku kada se formirala ova Vlada Republike Srbije, kada sam govorio, tražio sam primopredaju. Mora da se zna i mora da se napravi jasna primopredaja i obaveza i odgovornosti i svega zatečenog. Nikakav problem ne postoji ako se podseća na ono što je zatečeno. Ako je to dobro, dobro je, odlično je, ali ne možemo da bežimo od odgovornosti. Neko će za ovu Vladu Republike Srbije, ovu sada, praviti tu istu primopredaju. I stalno partijsko zapošljavanje i stalno poziv da se svi ugovori koji su napravljeni za vreme ove Vlade, a procenjujete ih na nekoliko desetina hiljada, da se napravi prekid tih ugovora. Kada je započela kriza? Godine 2008. Tada ste počeli da koristite krizu kao izgovor. Hajdete onda, pošto je tada krenula kriza i u svetu, a nas nije ni okrzla, mi smo u Srbiji videli šansu u krizi, sve su to bile poruke bivše Vlade, hajde onda i ja ću biti partner u razgovoru, hajde onda da prekinemo sve ugovore od 2008. godine za zapošljavanje u javnom sektoru. Da li hoćemo onda to da uradimo? Hajde da napravimo proporcionalno vremenu koje smo proveli u nekim vladama. Ne možemo da gledamo na realnost jednim okom. Ne možemo da kažemo – samo se zadnjih godinu i po dana desilo. Jednom se dogovorite koliko ljudi će ova Vlada da otpusti po vašoj projekciji. Jedan vaš predstavnik kaže – 60.000, drugi kaže – 100.000, a sada se licitira na 140.000. Da li to zavisi od struje u vašoj poslaničkoj grupi, pa kakva je procena i koliko će ljudi ostati bez posla?
Hvala, gospodine Babiću. Reč ima Borislav Stefanović, replika.
Zaista sjajno izlaganje. Naravno, ponovo zasnovano na tako praznoj priči. Moram da vam kažem, nemojte o strujama, pošto vidim uglavnom kod vas pripadnike struje Tomislava Nikolića. Zato su vam i mlaki aplauzi. Ali, to je već vaša unutrašnja stvar i ja se u to stvarno neću mešati, neću se spuštati na taj nivo. Mi smo nosili odgovornost za prethodnu Vladu u vremenu najteže ekonomske krize. Vi kažete da je to nama bilo pravdanje. Šta je vama sada opravdanje? Šta je opravdanje za vašeg pola neuspešnog, katastrofalnog mandata? Znate šta vam je opravdanje? Demokratska stranka. Da nema nas, vi biste već bili pet partija, gospodine Babiću. Treba sliku da nam ljubite. Ništa vas više ne drži, osim mržnje i priče o DS. Vi ne možete rečenicu da počnete bez prethodnog perioda. Samo mi objasnite šta znači reč „hajdete“. To mi samo objasnite da razumem. Gospodine Babiću, za kraj, kada pogledamo neslavan saldo vašeg rada, uključujući i vaš neuspešan, a kratak i buran rad u Vaterpolo savezu, nema ničega, knjige, braćo, a ne zvona i praporci. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Za razliku od mog kratkog, po vašoj proceni neuspešnog, neka vam bude, boravka i ostanka na mestu predsednika Vaterpolo saveza Srbije, velika je razlika između mene i vašeg lidera koji je na dugom i krajnje neuspešnom boravku na mestu predsednika Košarkaškog saveza Srbije. Zašto? Zbog promocije. Zbog želje da se na sportu promoviše uspešno i dobro. Gde su ti uspesi? Zašto je to samo rezervisano za vas? Zašto nije rezervisano za bilo koga drugog? Zašto me sa istim žarom napadate i onda kada sam se kandidovao i pobedio vašeg kandidata, ubedljivo pobedio, zašto me sa istim žarom napadate i onda kada sam podneo ostavku u želji da departizujemo Srbiju i da departizujemo sport? Šta je to onda? Lična mržnja, ništa drugo. Jer, ako je princip, onda bi rekli - bravo, majstore, tako treba, reći ćemo i našem lideru da to isto uradi. Ali ne, mržnja. Onda se ta mržnja spočitava onoj drugoj strani. To je mnogo lakše. Kada ne postoje odgovori, kada sa jedne strane postoji staklena kugla u koju se gleda šta će ova Vlada da uradi… Izvinite, molim vas, jedino mesto i jedini reper kvaliteta jedne vlade su izbori, gospodo, izbori koje ste sve izgubili u proteklih godinu i po dana, izbori koje ćete izgubiti za nekoliko dana na svim mestima. Bilo kako da se pojavimo i ma kako nas delili i ma kako želeli da budemo i u kojem formatu da se pojavimo, opet ćemo da vas pobedimo, ali ne zato što smo mi takvi, već zato što vam građani Srbije više ne veruju. Između te staklene kugle u koju stalno gledate i one realnosti u Srbiji, a realnost je 400.000 porodica zavijenih u crno zato što su izgubili radna mesta od 2008. do 2012. godine … Nećete mi staviti flaster na usta i neću prestati o tome da govorim, jer malo je samo politička cena koju ste platili samo jednom, platićete sve dok ti ljudi ne budu ponovo došli i dobili posao.
Gospođa Mehandžić već predugo čeka. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, volela bih da mogu da kažem i poštovani ministre, ali on trenutno nije u sali, pa bih vas zamolila ako biste mogli da pozovete ministra da dođe.
Kao što vidite, brže nego što ste mogli da izgovorite, ministar je tu.
Hvala, ministre. Ova Vlada i stožerna stranka ove Vlade - SNS otvoreno govore i nažalost ostavljaju čak i pisane dokaze o tome da će u naredne tri godine svi zaposleni u Srbiji doživeti značajan pad životnog standarda i kupovne moći. Po projekcijama ove Vlade inflacija u naredne tri godine biće ukupno 10,8%, a predviđate ukupno povećanje primanja iz budžeta za penzionere i sve zaposlene u javnom sektoru za samo 3,2%. Da objasnim malo bolje. Vlada poručuje svim penzionerima i svima koji rade za ovu državu i za svoju zemlju da će njihova kupovna moć nastaviti dapada barem za 7% u naredne tri godine, a to dolazi posle perioda od proteklih 18 meseci mandata ove Vlade do sada, kada je kupovna moć već opala za 5%. Dakle, ova Vlada će tokom celog mandata smanjivati kupovnu moć građana i ja vas molim, gospodine ministre, da ovo danas, večeras ili potvrdite ili na neki način opovrgnete. Iz redova vladajuće koalicije čuje se da ova Vlada na čelu sa SNS posebno vodi računa o socijalno ugroženima i o najsiromašnijim građanima Srbije. Dokle ćete vršiti svesnu i namernu zamenu teza? Da li vi to dokazujete da o najsiromašnijima brinete tako što uvećavate cenu struje za 11% posle najava ministarke energetike da će je smanjiti za 20%? Ili vašu brigu o najsiromašnijima dokazujete tako što podižete cenu hleba, mleka, mesa, osnovnih životnih namirnica, komunalija, struje, vode, grejanja? Ili ova Vlada dokazuje da o najugroženijim penzionerima brine tako što u 2014. godini neće dobiti tzv. 13 penziju, a to je bilo jedno od predizbornih obećanja vladajuće koalicije? Poštovani ministre, DS je vrlo raspoložena i voljna da pomogne u rešavanju problema koji u planiranju ovog budžeta nastaju ili kao posledica previda, nedoslednosti ili lapsusa pojedinih ministarstava ili Vlade ukupno. Sreća je da postoje amandmani, pa ste u poslednjem trenutku ispravili jednu od krucijalnih grešaka koja se potkrala u ovom budžetu, odnosno u Predlogu budžeta. Da vas podsetim da ste zaboravili da dodate i predvidite sredstva za aktivno zapošljavanje stanovništva, pa ste u poslednjem trenutku to ispravili uloživši sopstveni amandman. Zabrinjava činjenica da, prema onome što sam imala prilikom da vidim i da čujem prisustvujući Odboru za obrazovanje i nauku, nije bilo nikakve ili da je bilo veoma slabe koordinacije između Ministarstva prosvete i nauke i Ministarstva finansija. Toj činjenici svedoči i opasnost koju smo na sreću i putem amandmana DS, između ostalog, uspešno izbegli, pa se neće desiti, da se kolokvijalno izrazim, haos 1. januara 2014. godine na državnim univerzitetima, kada je moglo da se desi da državni univerziteti ostanu sa samo 30% nastavnog kadra zaposlenih, a da 70% ljudi koji su radili kao predavači 1. januara više nemaju posao. Meni je drago što ste, koliko vidim iz materijala za raspravu o amandmanima za naredne dane, prihvatili i amandman DS vezano za „Petnicu“, iako je isti amandman predložila koleginica iz URS. Unapred se radujem diskusiji u narednim danima, kada ćemo imati priliku da razmatramo dobronamerne amandmane DS koje smo podneli, a koji u nekim slučajevima ispravljaju takve previde da npr. u budžetu za 2014. godinu nisu obezbeđena sredstva za realizaciju nekih zakona koji su doneti tokom ove godine, a čija realizacija počinje 1. januara 2014. godine i upravo su iz domena obrazovanja i nauke. Molim vas da pogledate materijale koje smo vam uputili, pošto očigledno trenutno ne znate o čemu se radi, pa da nam date adekvatne odgovore na ova pitanja. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno se oduševljavam nekim pesimističkim predviđanjima narodnih poslanika iz DS. Moraću možda i da kažem kako mi iz SNS vidimo šta će da radi ova Vlada ceo svoj mandat. Ova Vlada će ceo svoj mandat da vraća dugove koje nije stvorila. Ova Vlada će morati da brine o građanima tako što neće biti visoke inflacije. Ova Vlada će morati ceo svoj mandat da brine o kursu dinara. Ova Vlada će morati da brine o preduzećima koja se 12 godina nisu restruktuirala. Ova Vlada će morati ceo svoj mandat da traži posao za 400 hiljada ljudi koji su ostali bez posla za vreme Vlade Mirka Cvetkovića. Ova Vlada će ceo svoj mandat morati da vraća ugled zemlji koji je izgubila za vreme vlasti Borisa Tadića i Mirka Cvetkovića. Ova Vlada ima puno posla da otklanja posledice jedne nebrige, jednog javašluka i jedne neodgovornosti. Mi to tako gledamo u SNS. Ako su nas građani birali da ih predstavljamo, ako smo pobedili na izborima i osnovali Vladu, to znači da moramo o tim građanima da brinemo, a ne o sebi. (Predsednik: Vreme.) Ako brinemo o sebi, država će da propadne, a neko će da bude bogatiji za nekoliko desetina milijardi. Takvih kod nas u SNS nema.
Borislav Stefanović, replika.
Gospodine Arsiću, jedna korekcija. Vaša Vlada će da pada do kraja mandata. To je ono što je sigurno. U slobodnom padu. Ubrzano. A inače rezultati rada vaše Vlade, između ostalih, su 53.149 privrednih subjekata u blokadi u ovoj zemlji, 22.789 preduzeća, 30.360 preduzetnika, 13.500 izbrisanih preduzetnika na zahtev Narodne banke Srbije. Ukupni gubici privrede su povećani za 77,5%. Za vreme Vlade Mirka Cvetkovića koja je radila u vreme ekonomske krize i kad je izgubljeno nešto preko 200.000 radnih mesta, ali ne od strane države. Ne od strane države, to ćete vi da uradite sa između 60.000 i 100.000 novonezaposlenih koje ćete napraviti. To je ta krucijalna razlika. Smanjen je broj zaposlenih za preko 10.000 regularnim putem, a samo u javnim preduzećima je bilo 6.000 manje zaposlenih. A pogledajte šta vi radite s druge strane. To je taj jezik kada mi vama kažemo šta ne valja i ukažemo na problem, da vi nama odgovorite kako ćete to da rešite, a ne da se vraćate tim kristalnim kuglama i vremenskim mašinama. Idete unazad. Jer, tamo uznazad, možete naći samo rad u teškim okolnostima i ugled o kojem možete samo da sanjate. Nije korektno kada koristite političku argumentaciju, možete da kažete svašta, ali ne možete da kažete vi, koji ste nosili bedž, ne vi lično, i vi lično, u redu, hteo sam da kažem da se ne obraćam vama lično, dakle, vi koji ste nosili bedž, vi pričate o ugledu Republike Srbije. Vi ste ugled Republike Srbije prepoznali kao stilsku figuru jutros. Gospodo, nije korektno. (Predsednik: Vreme.) Imajte razumevanja prema ljudima koje spominjete za ono što su uradili dobro za ovu zemlju. A to što vičete ništa, to šta ćete vi da uradite za ovu zemlju, ljudi će vrlo brzo da shvate i budite sigurni da će kazniti i jedva će vas preživeti.
Replika, Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ne branim poslanicima DS da se hvale šta su dobro uradili. Ali, podsećaću ih i šta su uradili loše. Navešću vam jedan primer kakvu ste brigu imali o zaposlenima. „Mesna industrija Damjanović“ – 400 zaposlenih. Bruto promet dve milijarde dinara. Neto iskazana dobit – 400 miliona dinara. Da država ne mrdne, 40 miliona dinara je tada išlo u budžet. Zatvorena je po nalogu gospodina Dragina i gospodina Mićevića zato što nije hteo da trguje sa Miškovićem i Matijevićem. To što vam pričam mogu da dokažem materijalno. Mogu da vam pričam o preduzećima koja su izdvojena iz sistema EPS-a. I još nešto, kada spominjete preduzeća koja su zatvorena i propala, slobodno po vašem izboru izaberite preduzeće koje je osnovano 2001, 2002, 2003, 2005, 2007. godine, da odemo da pogledamo bilanse tog preduzeća, da pogledate zašto su propadala. Propadala su zbog kredita koji su uzimani u evrima i evro je skakao po 10, 15%, nisu mogli da zarade samo za banke. Mnoga danas preživljavaju i tavore i pokrivaju te gubitke. To je isto i sa građanima. To je isto i sa državom. A zašto je nestalo četiri i po milijarde evra deviznih rezervi? To odgovorite. Ne morate vi da odgovorite, ali, to su rezultati.
Replika, Borislav Stefanović.
Ja nisam razumeo rezultate, samo taj deo. Ja sam razumeo kritiku, donekle i onoga što se tiče likvidnosti preduzeća i deviznih rezervi. Da, ali i dalje ne čujem šta ste vi uradili? Šta je vaša Vlada napravila u Srbiji? Šta je napravila osim rasta cena, pada životnog standarda i rasta nezaposlenosti? Jel vi znate, gospodine Arsiću, srećemo se često u Kostolcu u kampanji, jel vi znate šta radi vaš opštinski odbor tamo? Jel vi znate da imaju 314 spisak mladih naprednjaka koje će zaposliti posle dolaska na vlast? Jeste. A jel znate šta im nisu rekli? Da je vaša Vlada ovim predlozima zabranila zapošljavanje. Pa kako vi njima obećavate, a istovremeno ste im zabranili zapošljavanje? Ili vi ne govorite istinu, ili ćete pokušati kao u Novom Sadu preko noći da ih zaposlite. Tu je negde istina gospodine Arsiću, tu negde. Ne može ništa da izbriše činjenicu da su svi pokazatelji užasno loši, da je zemlja u jako lošem ekonomskom stanju. Petnaest posto manje hrane se kupuje u Srbiji, gospodine Arsiću. I sada ćete vi reći da je za to kriva DS. Pazite, možete vi ciglu prodati jednom, možete dva puta, ali tri puta baš ne ide. Morate nešto bolje da smislite. Ne ide vam ta priča. Jednostavno, građani sve više osete posledice vaše loše vlasti. To je činjenica. Kada otvore novčanik, vide da nema ništa. Vide samo prvog potpredsednika Vlade u medijima koji najavljuje. Kažete da imate dokaze. Podnesite dokaze za svako eventualno krivično delo, to je vaša dužnost i kao građanina. Samo vas molim, nemojte ovo kao do sada što radite, naplaćaćemo se nadoknada svima ovima koji izlaze iz zatvora koje ste hapsili. Ko će to da plati? Vaš marketing da plaćaju građani Srbije odštetu od Miškovića pa nadalje. Morateto ozbiljnije.Niko ne brani Miškovića, gospodine Babiću. Miškovića ne branimo mi. Poslali ste ga u London danas da se prošeta, dao vam je pare za kampanju, o tome se radi. Mi smo mu ekstra porez naplatili.
Replika Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu samo da kažem da ne postoje nikakvi spiskovi u Kostolcu lica koja će da se zaposle ukoliko SNS pobedi na izborima, a pobediće, to nemojte da se sekirate. Pobediće iz jednog drugog razloga. Godine 2014. Kostolac, gradska opština Požarevac biće najveće gradilište u Srbiji. Pravi se nova termoelektrana snage 340 megavata. Ona će da pravi nešto. Ona će da zapošljava ljude, ali ne po stranačkom principu, nego po principu struke i 2018. godine treba da se završi. Da li je nekome žao što se pravi nešto novo u Srbiji? Nešto što će da zarađuje novac? Nešto što ne troši novac? Kada je u pitanju briga za radnike, u Kostolcu postoje izdvojena preduzeća koja su bila prepuštena milosti i nemilosti. Postavljeno je rukovodstvo koje nije htelo da učestvuje u javnim nabavkama za izvođenje radova na „TE-KO“ Kostolcu. Dobijali su posao neki drugi, zato što nesposobno rukovodstvo nije htelo da ga dobije, a onda su ta ista preduzeća, izdvojena iz sistema elektroprivede, bili podizvođači, dok je neko trpao novac u džepove od razlike. Nemojte da brinete za preduzeća u restukturiranju. I PRIM, proizvodnja i remont i montaža i „Georad“, biće početkom 2014. godine vraćeni u sistem elektroprivrede, gde im je i mesto. To smo obećali građanima u predizbornoj kampanji 2012. godine, ali kao gradski odbor SNS Požarevac, i to ćemo da uradimo. I za „Autotransport“ se rade analize, i za sva druga preduzeća, koja su izdvojena se rade analize o opravdanosti njihovog vraćanja u sistem. Tako da, nemojte da brinete za te ljude, oni neće da dobiju otkaz, radiće svoj posao i primaće plate.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Zaista da pokušamo da završimo sa ovim replikama. Meni je drago, gospodine Arsiću, da ste odgovorili za neka od ovih preduzeća, s obzirom na to da ljudi u Kostolcu najčešće za to i pitaju, i za „Autotransport“ i za Kostolac usluge. Samo što, kad je bila ministarka i kada ste vi verovatno sa njima razgovarali, tokom njihove blokade, niko im nije rekao da li će oni zaista biti vraćeni u okvire EPS-a, a mi vas pitamo, ne vas, evo pitamo i ministra, pošto ministarka energetike nije tu, da nam kaže da li će biti vraćeni, jer smatramo da je to dobro za Kostolac i za te ljude. Takođe, izgradnja termoelektrane je jako dobra vest. Svi treba da budu zadovoljni sa tim, ali recite stvar do kraja. Recite koja Vlada, za koje vreme, je dogovorila taj posao sa Kinezima, jer nije naša Vlada dogovorila? (Marko Atlagić, sa mesta: Nije.) Stvarno? Dobro neka, evo ok. Važno je da se izgradi, pa da ljudi u Srbiji vide nešto. Samo što imate drugi problem, jer SPS u kampanji isto priča da je to njihovom zaslugom, jer je direktor njihov, i ugovori su njihovi. Pa ljudi ako ne glasaju za njih, vi kažete biće hapšenja, a oni kažu neće biti zapošljavanja na ugovor. Dogovorite se međusobno. To je problem ove Vlade. Radite na pet frontova, na pet onih šina se krećete. Onda niko ne zna gde ćete završiti. Znači, prosto sve je marketing kod vas, nema sadržine. Zaista bih voleo da vi ovako nastavite sa nekim konkretnim stvarima da nam kažete. Samo je problem što nema ni jedne fabrike koju mi nismo dogovorili. Rezultati u zapošljavanju su užasno loši. Investicije su užasno loše. Prosto nema dovoljno ničega čime možete da se pohvalite, osim marketingom o hapšenju. Glavnog osumnjičenog pustite da ode u London, možda Er Srbijom, a možda i ne, jer nema slot. Razumete? To jeste problem vaše vlasti. Zato kada ukazujemo na probleme, odgovorite nam šta ćete da uradite, a ne šta je rađeno ranije.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Kada je u pitanju termoelektrana, taj deo priče oko toga da je to započela prethodna vlada je zapao u ćorsokak iz koga nije mogla da izađe zbog standardizacije opreme. Sada, zašto je to bio problem, ne bih mogao da odgovorim, jer ću ispasti tendenciozan. Oprema nije odgovarala našim uslovima koje predviđa elektroprivreda. Što se tiče radnika PRIM-a i „Georada“, koji se vraćaju, maja meseca sam inicirao razgovor sa predstavnicima sindikata… (Borislav Stefanović, sa mesta: „Autotransport“.) Doći će na red i „Autotransport“. … inicirao razgovor sa predstavnicima sindikata svih izdvojenih preduzeća, sa rukovodstvom TEKO Kostolac. Iz tog razgovora sa predstavnicima TEKO Kostolac i sindikata, ta dva preduzeća su ušla u postupak vraćanja u sistem elektroprivrede i biće vraćena, nemojte da brinete o tome. Što se tiče „Autotransporta“, u tome jeste razlika između SNS i DS, sačekaćemo da vidimo kakve će analize da budu kada je u pitanju „Autotransport“, da li ispunjava uslove da bude vraćen u elektroprivredu Srbije ili ne. Nećemo unapred paušalno to da gledamo i o tome paušalno da pričamo. Moje su neke lične procene da su velike šanse da se „Autotransport“ vrati. Videćemo. To ćemo znati za možda par nedelja. Potpuno korektno. Znači, ne želimo da obećamo ljudima nešto, pa posle da ispadne da smo ih slagali. U tome, kažem, postoje neke stvari. Mi želimo da budemo oprezni, da znamo šta možemo da uradimo, a šta ne. Smatram da tako politika treba da se vodi, a ne sa nekim unapred obećanjima koja su unapred osuđena na propast, ali znate ima dovoljno lakovernih ljudi da u to poveruju i da glasaju za neku političku opciju. Ne želimo ni sa kim da se igramo, ni sa čijom sudbinom da se kockamo.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedniče, reklamiram član 106. Mislim da ova diskusija i replike koje se ovde vode su van dnevnog reda i u funkciji su predizborne kampanje za gradsku opštinu Kostolac. Dakle, pitanje onoga što su investicije u Termoelektrani Kostolac je državno pitanje i ne može biti stranačko pitanje ni DS ni SNS ni SPS niti bilo koje druge stranke. To je državni projekat. Takođe, vraćanje „Georada“ , PRIM-a, „Autotransporta“, ako do toga uopšte dođe, ne može biti stranačko pitanje i predizborno pitanje ni jedne stranke, pomenuo sam tri koje pretenduju možda da ostvare značajne rezultate u Kostolcu. Stoga vas molim, gospodine predsedniče, da vodite ovu sednicu u skladu sa Poslovnikom i da se vratimo na dnevni red i da se ostavimo predizborne kampanje za predstojeće izbore u opštini Kostolac.
Apsolutno se slažem. Prvi sam koji će da pozove da se vratimo na dnevni red. Verujte, ni meni nije naročito zabavno, pogotovo kada znam da od 17, 45 časova nemamo direktan televizijski prenos. U svakom slučaju, trudim se da rasprava ide nekim normalnim tokom i zbog toga i pozivam sve kolege da se vratimo na raspravu, pogotovo što nije ostalo još puno govornika, tako da možemo da završimo raspravu. Ministar je tu ceo dan, pažljivo je slušao sva izlaganja. Mislim da iz poštovanja prema ministru Krstiću treba ove replike da završimo i da nastavimo dalje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Javio sam se za repliku uz najavu da nemamo televizijski prenos, ali ovaj televizijski prenos u reprizi će neko gledati, ostaće u zapisniku. Na ovaj način se obraćam i vama, poštovane kolege, i svim građanima Republike Srbije, jer malopre smo imali od strane gospodina Stefanovića najbrutalnije mešanje u nezavisnost nezavisne grane vlasti koja se zove sud i pravosuđe. Najbrutalnije mešanje i naručivanje, ne samo oslobađajuće optužnice, oslobađanja od optužnice prema gospodinu Miškoviću, a ja ne znam, niti želim da komentarišem ni jednu ni drugu stranu, već čak i najavu da će država Srbija gospodinu Miškoviću plaćati odštetu. Na ovaj način se krši nezavisnost pravosuđa, na ovaj način se politika po starom dobrom, oprobanom maniru meša u pravosuđe i u epilog pravosuđa. Na ovaj način se vrši politički pritisak na sud da donese oslobađajuću presudu, pa čak i da plati odštetu gospodinu Miškoviću. Eto je ta sprega tajkunsko-političko ili ne znam ti kakva druga, direktno izrečena sa ove govornice i zbog toga molim da sve ovo uđe u zapisnik, jer nažalost o ovome će neko pisati u najgorem i najnegativnijem epilogu. Daću vam jedan odgovor, pošto smo … (Predsednik: Vreme.) Samo jednu rečenicu. … spočitano je da ne dajemo odgovore. Daću vam odgovor zbog čega firme u Srbiji propadaju i propadale su. Propadale su firme da bi živela jedna firma, da bi živela „Dajrekt medija“, koja je prihodovala 39 milijardi dinara, i to od onog trenutka kada je vlasnik „Dajrekt medija“ postao ministar, a posle toga i gradonačelnik Beograda. Eto zbog čega su druge firme propadale.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Ovim ćemo završiti replike.
Zahvaljujem se, gospodine predsedniče. Dakle, ne mešamo se mi u rad pravosuđa. Ustavni sud je doneo odluku za više pritvorenih. Apsolutno nam ne pada napamet da stojimo uz bilo koga koga ste nabrojali po imenu. Mi sa tim ljudima nemamo ništa, za razliku vaše partije i ono što je sigurno je da ono što smo mi rekli jeste deo odluke Ustavnog suda Srbije i nije mešanje u rad pravosuđa, a najmanje je korektno, ponavljam, ako je tačno. Da to govorite vi, ako je, ponavljam, tačno da se na vašim sednicama predsedništva raspravlja o tome ko će biti uhapšen i vi nama pričate o mešanju u rad pravosuđa. To kaže vaš poslanik Cvijan, član predsedništva SNS. Da li je to tačno ili ne, ja ne znam, ali vi ste spremni da idete na poligraf, a isti taj Cvijan je označen od gospodina Vučića kao najbolji pravnik u Srbiji. To je bila apsolutna zvezda prelaznog roka. Nemojte vi nama da pričate o firmama na način kada znate i vi i ja da vaš potpredsednik stranke, iako ovo nije u prenosu, ali kako vi kažete, za buduća pokoljenja, vaš potpredsednik stranke je uzeo kredit od četiri banke, centa nije vratio. Sve živo je u stečaj čovek oterao. Ne plaća pekaru 'leba, kako se kaže u Srbiji. Vi sada ustanete i pričate o tome. Da vam kažem jednu stvar, vama čovek kliker da da, vi biste ga pokvarili. To je tužna sudbina Srbije. Ne znate ništa drugo nego samo - prethodni period, prethodni period, prethodni period, ua Đilas, ua žuti, a pre toga jako uzmete vazduh. Samo nema prenosa, pa nemojte nam oduzimati kiseonik. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljiljana Lučić.
Hvala. Preostalo je još minut i 15 sekundi i to je prilika, gospodine ministre, da još jednom ponovim stav poslanika DS, zašto nećemo glasati za budžet za 2014. godinu, ne zato što mi ne razumemo da je kriza i da je teško napraviti budžet kojim će svi biti zadovoljni. Mi smo vodili Vladu, dakle DS, u godinama krize. Mi znamo koje su to teškoće, ali ono što nikada nije urađeno u ovom parlamentu u vreme krize, znači u ovih pet-šest godina, to je da predložimo da teret krize plate građani, najsiromašniji, kroz povećanje cena osnovnih namirnica, onih nešto boljeg imovnog stanja, tzv. naša srednja klasa, dakle, zaposleni u javnom sektoru. Ali, čak ni to ne bi bio problem, to što im se zamrzavaju plate u naredne tri godine i penzije, takva indeksacija, to možemo nazvati zamrzavanjem penzija u 2014, 2015. i 2016. godini, nego što je ta žrtva uzaludna. Dakle, nema rezultata te žrtve građana. Javni dug je veći, deficit je veći, potrošnja države je veća, nezaposlenost je veća. Zašto građani Srbije da se žrtvuju? Gde je izlaz? Vi nam ga ne nudite. To je ono što razlikuje našu vladu od ove Vlade koja je sada aktuelna.
Reč ima ministar Krstić.
Samo da budemo jasni, vi u toku krize niste preduzimali ništa i upravo iz tog razloga mi nemamo izbora nego da preduzmemo mere koje moramo da preduzmemo. Hajde da ne kažem ništa, u svakom slučaju, ne dovoljno. Ovo jeste nešto što nudi jednu zdravu budućnost. Zašto? Da ne bismo imali katastrofu, jer smo kopali rupu u kojoj stojimo poslednjih pet godina sve dublje i dublje i na kraju, bojim se, bismo stigli do dna. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljiljana Lučić, replika.
Gospodine ministre, vidim da ste brzo savladali ovu političku školu u Srbiji. Volela bih da ste zadržali npr. vašu stručnost, a da niste ovako brzo napredovali u političkom snalaženju. Kad kažete da se ništa nije uradilo, znate da to nije tačno. Ali, hajde da pođemo od pretpostavke da je nešto od toga i tačno. Naime, efekti ovog poreza na dodatu vrednost i zamrzavanja plata je negde oko 300 miliona evra. Ono što treba da damo za „Srbijagas“ i „Železnice Srbije“ je više od 300 miliona evra. Mi nismo energično krenuli u rešavanje tih problema. Šta vi radite 18 meseci? Gledamo svađe u vladajućoj stranci, gledamo svađe u koaliciji i gledamo kako se narušavaju bilateralni odnosi Srbije i Rusije. Ništa se nije uradilo. Samo za „Srbijagas“ u 2014. godini treba nam 140 miliona evra, uz novo zaduženje od 200 miliona evra. Jednom rečju, vreme je da shvatite kako nije lako voditi državu u krizi i kako je lako pričati, a mnogo teško raditi.
Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, čitanjem Predloga budžeta za 2014. godinu možemo vrlo lako naslutiti i zaključiti u kakvom stanju se nalaze javne finansije, a samim tim i u kakvom stanju se nalazi čitava država. Sa aspekta stranke koja je legitimni predstavnik Bošnjaka u ovom parlamentu i Vladi koja je dobila zaduženje da se bavi održivim razvojem nedovoljno razvijenih područja, u ovom predlogu budžeta možemo da konstatujemo nekoliko manjkavosti. I ovaj predlog budžeta se u određenoj meri naslanja na šablon prošlog, isto kao što se prošli naslanjao na pretprošli i tako redom. Istini za volju, ovaj predlog budžeta je u dobroj meri znatno realističniji od prethodnih. Naš stav je, međutim, da mi moramo promeniti način na koji se radi, na koji se izrađuje predlog budžeta i samim tim i promeniti politiku prema nerazvijenima. Da bi prevazišli ove šablonske greške prema nerazvijenima, Stranka demokratske akcije Sandžaka predlaže formiranje fonda za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, koji bi nastao spajanjem dva fonda bivše Jugoslavije. O tome smo govorili na konsultacijama sa ministrom finansija i složili smo se da je to problem i da je ovo jedan od efikasnijih načina da se isprave ove greške. Gledajući iz tog ugla i na osnovu sredstava koja se odvajaju za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, smatramo da državna razvojna politika ide u dobrom smeru, ali jako sporo i vrlo neodlučno. Shodno ovome, postavlja se i pitanje koliko smo mi zapravo doneli promena koje smo obećali građanima. Svi dolazimo iz nekih stranaka i svi smo mi u svojim predizbornim kampanjama obilazili ova nerazvijena područja, obećavajući veća ulaganja, obećavajući bolje uslove života, više radnih mesta. Međutim, nakon konstituisanja vlasti, tamo ste mogli videti samo jednog člana Vlade, ministra Ugljanina koji pokušava da nešto uradi sa onih 497 dinara po glavi stanovnika koje važeći budžet predviđa ili, prevedeno u procente, 0,04% budžeta za njihov održivi razvoj. Ništa bolje nije bilo ni u prethodnom mandatu. Ovaj predlog budžeta odvaja čak i manje, 409 dinara po glavni stanovnika, što je manje od četiri evra namenjeno za održivi razvoj za čitavu ovu godinu. Zbog ovih činjenica, neophodno je osnivanje fonda za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja i time se zaista stiču uslovi da poslanici SDA Sandžaka podrže ovaj predlog budžeta. Mi moramo biti svesni činjenice da u ovih 46 gradova i opština širom Srbije živi oko milion građana Srbije. Zbog budućnosti tolikog broja građana mi zaista moramo povećati sredstva koja su namenjena podizanju stepena održivog razvoja. Zato smo i uostalom i osnovali Vladinu Kancelariju za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja. Neki će reći da je ovo vreme krize i da je to normalno i da je svim ministarstvima umanjen budžet. Međutim, mi ovde ne govorimo o ministarstvima, govorimo o građanima i zadatku države da od socijalnih slučajeva napravi poreske obveznike koji neće biti na teret budžetu. Govoreći o neadekvatnom odnosu prema nerazvijenima posebno želim da spomenem kraj iz koga dolazim. U Sandžaku je procenat nezaposlenih dvostruko veći od republičkog proseka. Tamo ne postoji železnica, gas, autoput, aerodrom. Ne radi nijedna fabrika. Subvencije za zapošljavanje su taj kraj zaobilazile u širokom luku. Ono što radi je isključivo privatni sektor koji je jako i snažno pogođen ovom krizom. Sa ovolikim razlikama u razvijenosti, mi nemamo gde pred Evropsku Uniju. Ako planiramo da do 2020. godine uđemo u Uniju, za ovaj ogroman posao imamo jako malo vremena. Ako želimo da za šest godina smanjimo razliku koju imamo, recimo, između Beograda i Tutina, Nove Varoši i Crne Trave, Plandišta i Priboja, već danas mnogo kasnimo. Građani u Sandžaku, ali i svim onim nerazvijenim područjima širom Srbije, njih oko milion, moraju dobiti šansu za razvoj i oko toga zaista ne sme biti kompromisa i izgovora. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi završavamo već drugi dan rasprave Predloga zakona o budžetu i mogu reći da su poslanici, manje ili više, imali slične stavove po određenim pitanjima kako vezane za kritike budžeta, tako i za određene prednosti ovog Predloga zakona o budžetu i u tom smislu rizikujem da se u pojedinim segmentima ponavljam, pošto je već kraj rasprave po ovom pitanju. U svakom slučaju, član 3. Predloga zakona o budžetu predstavlja jednu tabelu u kojoj se nalaze garancije koje će Srbija izdati u 2014. godini prema poslovnim bankama u iznosu do 787 miliona evra i to na sledeći način. Javnom preduzeću „Srbija gas“ ide 200 miliona evra, Javnom preduzeću „Elektroprivreda Srbije“ 100 miliona evra i „Železara Smederevo“ 30 miliona evra. U sva tri pomenuta slučaja od 787 miliona čak 330 se izdvaja za održavanje tekuće likvidnosti ova tri preduzeća. Mislim da možda nekim delom privredna i ekonomska neefikasnost Srbije i srpske privrede uopšte možda leži baš u ovim mojim navodima. Sledeća oblast Predloga zakona o budžetu o kojoj sam želela da govorim jeste oblast o kojoj se govorilo i protekle nedelje prilikom rasprave o setu zakona neophodnih za sprovođenje ekonomskih mera predloženih od strane Vlade Republike Srbije i tiče se stanja javnog duga na dan 30. septembar 2013. godine i projekcije rata glavnice uzetih kredita. Gospodine ministre, mislim da možda niste prava adresa za konstataciju o ovom pitanju, s obzirom da se radi o kreditima koji su uzeti u periodu pre nego što ste vi došli na mestu ministra, ali to je vaše nasleđeno stanje, tako da je situacija takva kakva jeste. Ono što je simptomatično jeste velika šarenolikost po pitanju kamatnih stopa za određene kreditne linije, tako da se kreću od čak 0,75% do 8,5% i više, što jasno pokazuje da je država možda uzimala čak i preskupe kredite u odnosu na ono što zapravo može da plati. Kao posledicu jedne ovakve situacije imamo činjenicu da je prihod dobiti NBS potpuno isti kao i dobit od javnih preduzeća, odnosno preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija. On iznosi tri milijardi dinara. Na kraju, u delu Predloga zakona o budžetu koji je vezan za Ministarstvo privrede opisan je kapitalni projekat izgradnje infrastrukture i suprastrukture u turističkim centrima, koji podrazumeva ulaganja u iznosu oko 947 miliona dinara za nabavku mašina i opreme u skijaškim centrima Kopaonik, Stara planina i Zlatibor. Mislim da turistički centri ne predstavljaju samo ulaganje u planinski turizam. U tom smislu ja ću pomenuti da Srbija ima oko 50 banja i u tom smislu banjski turizam jeste mnogo jednostavniji za ulaganje u smislu da ne zahteva neke velika infrastrukturne izdatke, a učinci ulaganja u ovu granu turizma su znatno veći. Pretpostavljate da ću kao Nišlijka pomenuti Nišku banju i ne samo njenu toplu vodu, već i to da ona predstavlja jednu od najstarijih banja u Evropi. Ona ima izuzetno povoljan strateški položaj u smislu avio saobraćaja, odnosno povezanosti železničkog, avio i drumskog saobraćaja. Nišlije već dugo čekaju izgradnju pomenutog akva parka u Niškoj banji i mislim da on može biti potencijalno veoma značajan za ovaj deo Srbije. Pošto imam još dovoljno vremena, pomenula bih samo, podnela sam i amandman na tu temu, pa ćemo razgovarati u periodu kada za to bude predviđeno vreme, ali moram da pomenem da je meni prilično razočaravajuće kao nekom ko dolazi iz Niša da ne namenski transferi za Grad Niš budu umanjeni do tog iznosa kao što je to slučaj sa ovogodišnjim budžetom. Niš ima preko 40 hiljada nezaposlenih ljudi. Na jutrašnjem delu zasedanja sam govorila o tome da se brojne fabrike zatvaraju, da se prestaje sa investicijama i mislim da umanjenje ne namenskog transfera u Gradu Nišu i te kako predstavlja veliki problem za njeno dalje funkcionisanje. Hvala.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Moram da se obratim u ovom poslednjem delu, a to je da smo za sve, pa i za Niš imali isti kriterijum. Nažalost, to je ono što će biti u sledećoj godini, a do polovine godine ćemo menjati i Zakon o finansiranju lokalnih samouprava, tako da će više biti na samim lokalnim samoupravama što se tiče poreza koji će oni moći da skupljaju. Hvala.
Narodni poslanik Sanja Jefić Branković, replika. Izvolite.
Gospodine Krstiću, zaista verujem u to da vi volite svoj grad i da ste se trudili da Niš dobije više sredstava nego što jeste, ali očigledno da niste dovoljno. Uporno pričam o tom Zakonu o finansiranju lokalne samouprave koji predviđa dva kriterijuma na osnovu kojih se određuje iznos sredstava nenamenskog transfera. I sami znate da je jedan od tih broj stanovnika, a da je drugi kriterijum stepen razvijenosti. Način na koji je predstavljena tabela i pojedini gradovi u tabeli je tako selektivno prikazan. Recimo, moraću da pomenem i Novi Sad. Ukoliko već govorite o tome da se meri neki od ova dva kriterijuma, ako ćemo poći od stepena razvijenosti, onda Novi Sad kao najrazvijeniji ne može nikako imati 920 miliona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Olena Papuga. Izvolite.
Poštovani predsedniče Stefanoviću, ministre Krstiću, posle ove rasprave u današnjem danu vraćam se u Vojvodinu, u svoje selo i sa žaljenjem ću morati reći glasačima Vojvođanima da niste prihvatili nijedan amandman skupštine AP Vojvodine. Sada smo dobili izveštaj i vidim da nije ništa prihvaćeno. Za narodne poslanike koji dolaze iz Vojvodine, a u Narodnoj skupštini ih ima oko 45, ako sam dobro izračunala, deo iz budžeta koji se odnosi na finansiranje regiona iz koga oni dolaze mora da bude prioritetan, jer prirodno je da svako ko dolazi iz nekog kraja bori se za njega, bori se za ljude, bori se za kraj u koji će se vratiti i u koji odlazi svaki dan. Zato ću se u svom govoru najviše osvrnuti na Vojvodinu i deo budžeta koji se odnosi na nju. Kao što svi znamo, Ustav Republike Srbije je donet 2006. godine. Građani Vojvodine ga nisu podržali. Dan, 31. decembra 2008. godine bio je poslednji rok kad je trebalo da leti Zakon o finansiranju AP Vojvodine, kojim bi se postiglo da budžet ispunjava ustavne stavke. I dalje je finansiranje Vojvodine nestabilno i nepredvidivo. I dalje je finansiranje Vojvodine suprotno Ustavu Republike Srbije. Cilj je da se u budžetu AP Vojvodine obezbedi odredbom člana 184. stav 4. Ustava Republike Srbije utvrđeni minimum obima budžeta u visini od 7% republičkog budžeta, odnosno omogući realizacija ustavne obaveze da se tri sedmine budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. U situaciji kada ne postoji jasno definisan zakonski okvir za finansiranje nadležnosti AP Vojvodine i u situaciji kada ovaj ustavni minimum od 7% je sve samo ne obaveza zvaničnog Beograda prema AP Vojvodini, u situaciji kada od planiranih budžetskih sredstava iz budžeta Republike Srbije prema kapitalnim transferima u AP Vojvodini od 9,5 milijardi, koliko je trebalo da dođe u toku ove godine, za deset meseci nije završio nijedan dinar u budžetu u AP Vojvodine. U situaciji kada se za ukupan regionalni razvoj u Republici Srbiji od 100 izdvojenih dinara za Vojvodinu izdvoji samo četiri dinara, jedina logična reakcija kada je republički budžet, odnosno Zakon o budžetu Republike Srbije ušao u skupštinsku proceduru, jeste da se pokuša amandmanima na taj zakon obezbediti onaj minimum od 7% koji predviđa Ustav. Transferna sredstva treba da budu direktno upućena krajnjim korisnicima, a ne da idu preko budžeta Vojvodine i da stvaraju jednu sliku da je on veći nego što realno jeste. Vojvodina će biti zakinuta za više od polovine svog budžeta koji je skrojen na 56 milijardi dinara, odnosno za 32 milijarde dinara. Reč je o transfernim sredstvima namenjenim obrazovanju i lokalnim samoupravama. Da vas podsetim, u Zakonu o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, u prvom stavu člana 157. je navedeno – u budžetu Republike Srbije obezbeđuju se sredstva za sticanje obrazovanja i vaspitanja dece i učenika u osnovnoj i srednjoj školi koji osniva Republika Srbija, AP i jedinice lokalne samouprave. Znači, bez obzira ko je osnivač, sredstva za obrazovanje se obezbeđuju direktno iz budžeta Republike Srbije. Smatram da je svakom jasno da je u ovakvom Predlogu budžeta Republike Srbije za 2014. godinu kroz preusmeravanje 23 milijarde dinara kroz budžet AP Vojvodine, praktično Republika Srbija sebi uštedela 23 milijarde, jer je dva puta računala nešto što je moralo da se zaista računa. Transferna sredstva u strukturi rashoda iznose više od 60%, a ova činjenica ukazuje na to da je Vlada AP Vojvodine imala jako mali finansijski prostor za sprovođenje svojih ciljeva, kao što je smanjenje nezaposlenosti, podsticanje privrede, podržavanje kulture, rada nacionalnih zajednica, itd. Vojvodina je nedovoljno razvijen region. Ko je odgovoran za to što je Vojvodina postala nedovoljno razvijen region? Beogradski region svrstan je u razvijene, jer ostvaruje vrednost bruto domaćeg proizvoda iznad republičkog proseka. Podaci Republičkog zavoda za statistiku pokazuju da je nezaposlenost u Vojvodini najveća u državi posle regiona južne Srbije. Zanimljivo je i kako su u Srbiji dolazile strane investicije. Na primer, u Vojvodini su prodate sve uspešne kompanije kao što su, recimo, pivare, dok ne NIS, koga je činilo 90% vojvođanskog „Naftagasa“, prodat za svega 400 miliona evra, iako je bila procenjen na 2,2 milijarde. Dakle, ta politička prodaja nacionalne naftne kompanije pala je direktno na teret građana Vojvodine. S druge strane, ni jedna velika vojvođanska kompanija koja se nalazila u problemima, nije dobila podsticajna sredstva, kao što je npr. dobila „Zastava“, kada je prodata „Fijatu“. Građane Srbije očekuje i najava da će ih sledeće godine očekivati otpuštanja i da će se nova radna mesta slabo otvarati. Lična potrošnja će biti smanjena. Hoću još da kažem nešto o poljoprivredi. Poljoprivreda će još teže živeti. Poljoprivrednici će morati da angažuju lične knjigovođe. Neće moći da registruju poljoprivredna gazdinstva ako nemaju svoje knjigovođe. Znamo koje su cene poljoprivrednih proizvoda, znamo i to da poljoprivrednici iz mog sela u kome živim još uvek čekaju podsticaje, u stvari od uprave za agrarna plaćanja iz Šapca… (Predsednik: Vreme.) …još za 2012. godinu, što im nije uplaćeno. Još samo da kažem, pripadam jednoj nacionalnoj zajednici. Članica sam Nacionalnog saveta. Hoću da kažem da bez nekih pogovora dobijamo rešenja da su sredstva za rad Nacionalnih saveta smanjena za 20%. Mislim da će u ovoj godini to biti još gore i da se vodi pozitivna diskriminacija prema nacionalnim savetima, time što ne postoji ministarstvo za ljudska i manjinska prava. Hvala.
Sledeći prijavljeni je gospodin Jeremić. Ne želite reč, ili želite? (Ne) Gospodin Čolaković? (Momo Čolaković, s mesta: Koliko vremena još imamo?) Imate jedan minut vremena, kao vreme grupe, a gospodin Čolaković ima četiri minuta. Onda gospodin Čolaković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, pre svega želim da izrazim jedno veliko zadovoljstvo i pohvalu na račun ministra Krstića, zbog uvažavanja narodnih poslanika, bez obzira na pristup po pojedinim pitanjima i u celini Narodne skupštine. Na kraju želim da kažem da ćemo mi podržati Zakon o budžetu, pre svega zbog toga što smo razumeli i shvatili da je premijer, gospodin Ivica Dačić, u ekspozeu u avgustu mesecu naznačio ovakve mere i ovakav način pristupa u izradi budžeta za 2014. godinu. Drugo, zbog toga što su socijalna izdvajanja ostala na nivou 2013. godine i zbog toga što je Vlada pokazala odgovornu socijalnu politiku i u tom pogledu zaštitila, u onoj meri koliko je to moguće u ovom trenutku, najsiromašnije građane naše zemlje. I treće, zbog toga što je Vlada razumela i shvatila da je najveći deo penzionerske populacije siromašan i da u tom pogledu nisu zadirali u stečena prava penzionera i zbog toga što su obezbeđena sredstva za svih 12 penzija i drugih penzionerskih prava, obezbeđena u celini za 2014. godinu. Iz tih razloga i razloga koje smo u raspravi izneli, naša poslanička grupa će podržati Zakon o budžetu za 2014. godinu, odluku o PIO fondu i odluku Nacionalne službe za zapošljavanje. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 69. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Preostalo vreme je 9 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo privodimo kraju prvi deo rasprave o budžetu. Nastavak će biti u četvrtak. Potpuno razumem narodne poslanike, pogotovu iz bivšeg režima što žele da stvari prikažu gorim nego što jeste. To je jedan vid političke borbe, ali mogu da odam i priznanje predstavnicima Vlade koji uvode jednu novu praksu, a to je da ne prave situaciju lepšom nego što jeste. To je svakako jedna novina u srpskom parlamentu, zato što je Zakon o budžetu jedan od najvažnijih, ako ne i najvažniji zakon koji jedna skupština donosi. U toku ove rasprave sam čuo mnogo kritika na račun budžeta. Neću da pričam o zakasneloj pameti, to bi bilo potpuno besmisleno, ali i mene kako narodnog poslanika neke stvari pomalo iritiraju, a to je da moje kolege poslanici, često, valjda u žaru svoje borbe, kažu i ono što u zakonu ne piše, ono što bi možda oni voleli da piše u zakonima koje predlaže ova Vlada. Zamolio bih sve svoje kolege da kada govore, govore istinu, pa makar i prećutali jedan deo istine, a govore samo ono što im se ne sviđa, ali stvarno postoji u Zakonu o budžetu. Jedan od kolega reče prvo 200 miliona za otpuštanje, pa onda 600 miliona evra, itd. Ne postoje sredstva predviđena za otpuštanje, ne postoji programski ciljani devizni kurs dinara, da će on biti 117, pa 127, kao što je svima poznato naš devizni kurs se formira na osnovu ponude i potražnje. Jako je važan za otplatu budžeta, a vidim da se i ministar pridržava onoga što sam ga zamolio, a to je da stvari predstavlja gorim nego što jeste. To su znači jedne projekcije za najgoru moguću opciju, a mislim da će kurs i dalje da bude stabilan, ne vidim ni jedan ekonomski razlog zašto ne bi bio u naredno periodu, pogotovo što je sada već dve trećine uvoza pokriveno izvozom, tako da se još nekim doznakama koje stižu iz inostranstva, a nisu vezane za kredite i zaduženja, platni bilans između Republike Srbije i ostatka sveta je potpuno izbalansiran. Mnogo je bilo priči oko Zakona o javnim nabavkama pa je neko postavio pitanje zašto je budžetom predviđeno 10% više nego u prethodnoj godini, da li to znači da Zakon o javnim nabavkama ne valja. Ovaj zakon o javnim nabavkama je najbolji koji je Srbija do sada imala. U narednom periodu ćemo neke ne loše strane zakona, nego neke strane zakona koje su neki zloupotrebljavali da ispravimo, ali zakon je postigao onu svoju svrhu, a to je da polako idemo ka onom evropskom proseku javnih nabavki u skraćenom postupku, a to je 5%. I ono što je još dobro u Zakonu o javnim nabavkama, koji je takođe bitan za Zakon o budžetu, jeste da nema više aneksa ugovora i da oni koji zloupotrebljavaju zakon, zloupotrebljavaju ga zbog tih aneksa ugovora, jer su ogromne pare trpali usvoje džepove, kao navodno najbolji ponuđači, a onda su aneksima postojali višestruko najgori i oni koji zapadaju u Zakon o javnim nabavkama neka budu svesni da njihove privatne interese štite ti koji su se na državnim parama bogatili potpuno nezakonito. Bilo je priče oko Etihada i Er Srbije. Ne mogu da razumem zašto nešto može da bude i šta je to u stvari problem. Pa neka je iznajmljen taj avion. Postavljam pitanje – šta je sa avionom koji je trebao da bude kupljen na lizing, a nikada nije kupljen, a sredstva su potrošena? O tome predstavnici bivšeg režima ne žele da razgovaraju. Da li je tačno da se zakup plaća tri hiljade i četristo dolara ili evra? Verovatno jeste. Ali, vidite kako je neiskren, taj poslanik koji je to rekao. Plaćaju to građani Srbije. Ne plaćaju to građani Srbije, to plaćaju putnici koji se voze u avionu, jer niko nije iznajmio avion da se vozi prazan po nebu Srbije ili sveta. Znači, to su sve bukvalno zlonamerne optužbe, da li iz ljubomore, da li iz zavisti, da li iz neznanja, da li zbog neuspešne politike koju su predstavljali u nekom ranijem periodu. Postavlja se dalje pitanje oko sudbine JAT-a i niko neće da kaže od kolega koji su sa obe ruke glasali kada se JAT zaduživao i da se to stvarno vraćalo iz budžeta Republike Srbije, znači, od građana Republike Srbije. Pitanje javnog duga da li može da bude postavljeno ako se zna da najveći deo sredstava iz budžeta ide za Penzioni fond, Fond zdravstvene zaštite, da će najveći deo zaduženja da ide u infrastrukturu, a ne u tekuću javnu potrošnju što je rupa bez dna i u investicije. Da li je problem narodnim poslanicima bivšeg režima to što će konačno da se završi Koridor 10, sa kojim su se oni mučili 12 godina a više od pola biće završeno za tri godine. Jedan kolega poslanik se pobuni zbog Kostolca, a rekao bih da tamo nije kampanja. Da li je problem što će nova termoelektrana da bude napravljena u Kostolcu? Neka bude bilo gde u Srbiji. To je šest miliona kilovat sati dnevno puta 300 radnih dana pa izračunajte koliko to utiče na bruto dohodak Srbije. Potpuno ne mogu da razumem da neko priča o 140.000 viška radnika, a da ne prihvati svoj deo odgovornosti za taj višak zaposlenih u državnoj upravi. Ne mogu da prihvatim kao činjenicu zašto neko ne bi plaćao porez na zarade iznad 60.000 dinara, kome se to kolege poslanici dodvoravaju? Ne mogu da prihvatim da je ova vlada kriva što po prvi put znamo koliko imamo zaposlenih u državnoj upravi i koliko se njih izdržava iz budžeta RS, pa je sada problem što se odjednom pojavio višak. To ne može biti problem. Nemojte više da plašite građane Srbije kataklizmom. Nijedna od kataklizmi se nije desila, koju ste predvideli, i kao što kažete mi smo na pola mandata, a vi ste to predviđali prva tri meseca mandata. Kataklizmi više nema. Nećemo da dozvolimo bilo kakve kataklizme. Nemojte da nam neko priča kako je neko zabrinut za prodaju računara jer to navodno nije više sredstvo luksuza, a i veš mašine su na 20%, električni štednjaci na plin su na 20% i mnoga druga tehnička roba je na 20% pa ne vidim kakav je to sada veliki problem koji će da utiče na životni standard građana. Ako neko ima platu 60.000, ne potroši je celu… (Predsednik: Vreme.) … na nabavku hrane, ali u toj najgoroj varijanti neće biti 10% kao što neki predviđaju nego samo 2% na ukupnu platu. Ta 2% su iznuđena i mogu samo da kažem da zbog načina na koji je ovaj budžet pravljen, odnosa Vlade prema budžetu, odnosa Vlade prema građanima Srbije SNS u danu za glasanje će glasati za ovaj budžet.
Replika, narodni poslanik Borislav Stefanović.
Nije problem ni u termoelektrani, nije problem ni u tome kada se neko u Srbiji zaposli, da svi treba da slavimo. To je činjenica. Problem je u tome kako to radite. Problem je u tome kako ste ovaj budžet projektovali i šta će on doneti građanima Srbije. Problem je u tome, kada se planiraju budžetska sredstva za otpuštanja i mi smo navodili cifre, razne, od 60 do 100 hiljada, zato što vaši ministri to kažu, ne zato što mi to pričamo. Dakle, piše vam u budžetu, gospodine Arsiću, i to jeste činjenica. Sredstva su opredeljena za to, prvi put, i nije problem da se evidentira koliko radi ljudi u javnom sektoru i niko nije rekao ništa ni protiv toga, ni protiv termoelektrane, ni protiv zapošljavanja ljudi, ni protiv progona i hapšenja kriminalaca, a ne političkih protivnika. Sve je to u redu. Naš problem je u tome kako to radite i koji su vam rezultati i koji će biti rezultat tih mera koje ćete primeniti. Ne može biti dobar rezultat ako nema ničega što podstiče razvoj i rast privrede. Ne može biti nikakvog rezultata ako se kriza nameće građanima preko leđa. Ne može biti rezultata kada niste predvideli sredstva za dalje zapošljavanje, već samo za nezapošljavanje, tj. za otpuštanje ljudi. To je problem, o tome se radi. Ako neko ima platu preko 60.000, dokazali smo vam vrlo efektno, kroz argumente, da su te uštede 50% manje od onoga što dajete „Srbijagasu“, „Elektroprivredi“ i drugim preduzećima. Dakle, u pitanju je marketing. Čist marketing. Naš cilj je da onaj što ima 10.000, 15.000, 20.000 dinara dođe na što veću platu i da taj čovek ima što veću platu. U međuvremenu da im se deca zaposle, da imaju perspektivu gde da rade. (Predsednik: Vreme.) Ovaj budžet to ne omogućava. Na žalost, ovaj budžet je u tom smislu za građane užasno loš, krajnje nepovoljan i bez ikakve perspektive za njihov razvoj.
Replika Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, taj novac koji se spominje namenjen je za restrukturiranje tih preduzeća koja već 12 godina nisu restrukturirana, a ne za otpuštanje radnika i naknade za ta otpuštanja. Da li neko nešto ima protiv da deo, sada već bivše društvene imovine, a sada državne, bude prodat po onoj ceni po kojoj stvarno košta na tržištu? Da vas podsetim kako se radila privatizacija. Osnovica je bila knjigovodstvena vrednost, sa svim otpisima koje ima, ne tržišna. U 99% slučajeva tržišna cena je 10 puta veća od knjigovodstvene, da bi i to bilo mnogo. Početna cena je 30% od knjigovodstvene. Posmatrajte najprostijom mogućom ekonomskom logikom. Ako nešto kupite po mnogo jeftinijoj ceni nego što košta na tržištu, hoćete li da ulažete u njega, ili ćete da ga rasparčate i prodate deo po deo i steknete profit? Svako ko se bavi ekonomijom uradiće ovo drugo. Nije problem taj koji je to uradio. Problem su oni koji su napisali takav zakon i dozvolili i štelovali ga prema nekima koji su to uradili. Nećemo da pričamo o Mesnoj industriji Požarevac, koja je imala potraživanja od vojske i dugovala fondovima. Fondovi su kamatarili 0,2% dnevno MIP. Ta kamata nije mogla da se nadoknadi kamatom od potraživanja od vojske. Jedan ministar je odbio da potpiše saglasnost na prebijanje dugova, treba da kažem njegovo ime i prezime, dok kamate fondovima nisu pojele imovinu MIP i potraživanja od vojske. (Predsednik: Vreme.) Mi to nećemo da radimo.
Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona i predlozima odluka iz tačaka 12, 13. i 14. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u četvrtak u 10.00 časova.