Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Treću posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Ovu posebnu sednicu sazvala sam da bi se Narodnoj skupštini obratio komesar Evropske komisije za proširenje i evropsku politiku susedstva Njegova ekselencija gospodin Štefan File. Molim narodne poslanike da ne ometaju rad. Čast mi je da, u ime narodnih poslanika i svoje ime, pozdravim Njegovu ekselenciju gospodina Štefana Filea i ostale članove delegacije EU koji prisustvuju sednici, a to su: Njegova ekselencija gospodin Vensan Dežer, ambasador Delegacije EU u Republici Srbiji; gospođa Jana Lolić Šindlekova, zamenik šefa Kabineta komesara za proširenje; gospođa Mirjam Verže, šef Odeljenja za Srbiju u Direktoratu za proširenje; gospodin Alberto Kamarata, šef Odeljenja za ekonomiju i evropske integracije; gospodin Tomas Njoki, prvi sekretar i šef Političkog odeljenja Delegacije EU u Republici Srbiji; gospođa Luca Kadar, drugi sekretar, zadužena za informisanje i komunikaciju, i gospodin Aleksandar Đorđević, savetnik za medije. [[Aplauz.]] Takođe sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju i njihove ekselencije ambasadori zemalja članica EU, i to: Austrije, Belgije, Bugarske, Kipra, Češke Republike, Danske, Finske, Francuske, Nemačke, Velike Britanije, Grčke, Mađarske, Italije, Holandije, Poljske, Portugala, Rumunije, Slovačke, Slovenije, Španije i Švedske. Pozdravimo ambasadore, koji sednicu prate s galerije Velike sale Doma Narodne skupštine. [[Aplauz.]] Zamolila bih Njegovu ekselenciju gospodina Štefana Filea, komesara Evropske komisije za proširenje i evropsku politiku susedstva, da uzme reč. Izvolite, gospodine File.
Poštovana gospođo predsednice, poštovana gospodo poslanici, dame i gospodo, hvala na pozivu da vam se danas obratim. Ovaj poziv sam prihvatio kao posebnu čast i kao pokazatelj važnosti koju Srbija pridaje svojoj evropskoj budućnosti. [[Aplauz.]] Godina 2011. je godina velikih mogućnosti na polju politike proširenja za čitav region Zapadnog Balkana, a posebno za Srbiju. Nedavno su učinjeni važni simbolični koraci ka pomirenju, kao što je usvajanje Deklaracije o Srebrenici ili sastanak vašeg i hrvatskog predsednika u Vukovaru. Dosta sam mogao čuti o zamoru proširenja. Za mene je to, međutim, jedan mit, poput mita o Jetiju – o njemu se često priča, ali ga još niko nije video. Hajde da se izborimo s ovim mitom, hajde da se borimo reformama, koje će doneti dobrobit narodu i koje će približiti Srbiju EU. Međutim, proces pristupanja nije lagana i udobna vožnja. Potrebna je široka saglasnost o ključnim strateškim ciljevima i zakonima, a Parlament je upravo ta institucija u kojoj će se odvijati inkluzivni dijalog između političkih partija. Diskusije o Evropskoj uniji su od suštinskog značaja. Poštovani narodni poslanici, mišljenje o zahtevu Srbije za članstvo u EU jeste prilika da pređemo na dalje korake u procesu pristupanja. U našem zajedničkom interesu je da vidimo da Srbija postane jedna pozitivna, dobra vest na polju proširenja u 2011. godini. To bi bila dobra vest za Srbiju, dobra vest za region i dobra vest za EU. Evropska unija je pokazala da želi prisnije veze sa Srbijom. Ratifikacija Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju napreduje velikom brzinom. Sporazum su do sada već ratifikovali Evropski parlament i dve trećine država članica. Prelaznim sporazumom konsoliduje se trgovinska i ekonomska razmena između EU i Srbije. Prošle godine izvoz iz Srbije u EU porastao je za 32%, dok je uvoz porastao za 8%. To je izuzetno značajno za oporavak nakon krize. Kada je reč o mišljenju Evropske komisije, ono predstavlja savršenu priliku da se pređe na sledeću fazu, suštinski značajnu u simboličkom smislu, a to je mogući status kandidata, možda čak i datum za početak pregovora. Zašto je to u pitanju? Zato što je politika proširenja kredibilna. Vi ste ti koji realizujete reforme, a EU adekvatno reaguje na napredak koji ste ostvarili. Ta prilika vam se ukazuje ove godine. Komisija je tu da vas usmeri i da vam pomogne. Dali smo vam mapu puta, naš poslednji izveštaj o napretku koji utvrđuje ključne, prioritetne oblasti, koje je vaša vlada unela u svoj akcioni plan, a koje sada treba da realizujete i na njih se treba usredsrediti. Sve su one jednako važne za dobijanje pozitivnog mišljenja. Zato mi dozvolite da ih ukratko nabrojim. Prvi prioritet je reforma pravosuđa i ona će biti okončana u skladu s evropskim standardima. Ne zato što tako traži EU, već zato što građani Srbije zaslužuju delotvorno, nezavisno i nepristrasno sudstvo, koje će biti u stanju da se efikasno bori protiv korupcije i organizovanog kriminala, a istovremeno garantuje stabilan i predvidiv poslovni ambijent, kako za domaće tako i za inostrane investitore. Mi cenimo rani početak ove reforme, čak i pre otvaranja pregovara o vašem članstvu. Međutim, bilo je mnogo nedostataka, koji se sada postepeno otklanjaju. Rešenje se nalazi u pristupu koji se realizuje u dve faze. Jedna je izbor redovnog sastava Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, a zatim je posebno važno da oba tela razmotre detaljan pregled procesa reizbora na osnovu jasnih i transparentnih kriterijuma i uputstava. Prva faza je uspešno skoro privedena kraju. Sada treba da pređete na efikasan pregled, odnosno analizu reizbora. Nema vremena za gubljenje, potreban nam je čvrst dokaz o ostvarivanju učinka pre nego što objavimomišljenje Komisije. Kada je reč o efikasnosti, racionalizacija sudova je ono što treba da pruži rezultate. Zakonodavne izmene očekuju se takođe kada su u pitanju zakoni o krivičnom i parničnom postupku, jer znamo da je spora pravda isto što i nedostatak pravde. Drugi ključni prioritet jeste borba protiv organizovanog kriminala i korupcije. To je izazov za čitav region i niko ne može da priušti da bude samozadovoljan, ni EU ni vaša zemlja, pošto ovaj problem podriva temelje svake demokratije. Srbija je već počela da se bavi ovim problemom. Ojačali ste vaš pravni okvir, sada radite na njegovoj primeni. Međutim, potrebno nam je mnogo više. Prvo, da pravni okvir bude potpuno formiran. Ne sme biti sivih zona koje će omogućiti neprikladne uticaje i nezakonite aktivnosti. Potrebno je da usvojite zakon o finansiranju političkih stranaka u skladu sa standardima EU, uzimajući u obzir preporuke Venecijanske komisije Saveta Evrope, donete prošle nedelje. Takođe, potrebno je da usvojite novu strategiju borbe protiv korupcije, zajedno s akcionim planom, koji će biti jasan u pogledu rokova, nadležnih tela i finansijskih sredstava. Posebnu pažnju je potrebno posvetiti javnim nabavkama, tako da se one sprovode u skladu sa standardima EU, imajući u vidu da je ova oblast veoma podložna korupciji. Drugo, morate obezbediti punu političku i finansijsku podršku institucijama nadležnim za sprovođenje zakona. Morate povećati iznos sredstava koje ove institucije imaju na raspolaganju za sprovođenje istražnih radnji. Veoma je važno unaprediti njihovu koordinaciju, bilo da je između policije i tužilaštva ili carine i poreske administracije. Oni moraju razmenjivati informacije, garantovati zaštitu svedoka i ''zviždača'', ''uzbunjivača'', i prijavljivati svako sumnjivo ponašanje. To su samo neki od primera koje bih ovom prilikom naveo. Konačno, pokažite efikasnost sistema putem kredibilne evidencije broja otvorenih istraga i pravosnažnih presuda. Jednostavno rečeno, morate da objavite rat organizovanom kriminalu i korupciji, bez imalo tolerancije, tako da niko ne ostane iznad zakona. To nije lak zadatak. Za njegovo ostvarenje potrebna je jaka politička volja, ali i aktivna regionalna saradnja. Uglavnom raspolažete svim sredstvima koja su vam potrebna, sada je vreme i da ih primenite. Treći ključni prioritet predstavlja promena izbornog zakonodavstva, kao osnova za transparentnu demokratiju. Poštovana gospođo predsednice, pozdravljam vaš angažman na pripreminacrta ovog zakona. Uzdamo se u to da ćete sada preduzeti i aktivnosti kako bi se taj nacrt revidirao na osnovu mišljenja Venecijanske komisije. Postoje dva ključna pitanja u ovom kontekstu: a) Blanko ostavke, koje znače partijsku kontrolu nad mandatima narodnih poslanika. Ovo pitanje je već bilo predmet brojnih rasprava i zaključeno je – blanko ostavke treba ukinuti. b) Potrebno je puno poštovanja i redosleda kandidata na čitavoj izbornoj listi. Ovo je jedan od osnovnih principa demokratije i ključni evropski standard. Građani moraju da biraju svoje predstavnike slobodno, kao i da znaju ko su oni za koje glasaju. Nema prostora za odluke političkih partija nakon izbora. Četvrto ključno pitanje je potreba da se obezbedi adekvatno funkcionisanje nezavisnih regulatornih tela. To je takođe pitanje od suštinskog značaja za jednu transparentnu demokratiju. Poštovana gospođo predsednice, dozvolite mi još jednom da pohvalim vaš lični doprinos rešavanju ovog pitanja u vidu nedavnih amandmana na Poslovnik Narodne skupštine. Revizija Poslovnika predstavlja korak koji pozdravljamo i trebalo bi da demokratsku kontrolu pomeri korak dalje. Posebnu pažnju trebalo bi sada posvetiti adekvatnoj primeni, a ona podrazumeva pre svega transparentnije procedure za imenovanje članova ovih tela u okviru zadatih rokova i posvećivanje pune pažnje njihovim izveštajima, uz poštovanje njihove nezavisnosti. Peto ključno pitanje je da je neophodno hitno utvrditi pravnu nedvosmislenost i sigurnost imovinskih prava, što je suštinski faktor za povoljni poslovni ambijent. Neophodno je da vidimo ovaj proces odmah. Šesti prioritet je zaštita ljudskih prava i osnovnih sloboda. Sve institucije treba posebno budno da prate poštovanje ljudskih prava i zaštitu prava manjina, uključujući posebno osetljive grupe kao što su, na primer, Romi. Budna pažnja takođe je i ključ kada je reč o drugim pravima i slobodama, kao što je sloboda izražavanja, zaštita novinara ili prava zatvorenika. Poštovana gospođo predsednice, poštovani narodni poslanici, nabrojao sam neke od najhitnijih unutrašnjih reformi koje Srbija treba da sprovede u narednih nekoliko nedelja i meseci. One su hitne jer obezbeđuju funkcionalnu demokratiju i predstavljaju ono što nazivamo političkim kriterijumima. Dozvolite mi da budem jasan. Ispunjavanje političkih kriterijuma je od suštinske važnosti za dobijanje pozitivnog mišljenja, pošto svaka zemlja koja podnese zahtev za članstvo mora da pokaže da je funkcionalna demokratija kako bi Komisija mogla da preporuči otvaranje pregovora o pristupanju EU. Međutim, postoje i druga pitanja od vitalnog značaja, o kojima takođe želim da govorim. Dozvolite da to nazovem prioritetom broj sedam. Nedavni koraci u pravcu konačnog pomirenja stvaraju pozitivnu percepciju Srbije unutar EU. Najvažniji faktor za očuvanje ove percepcije jeste razvoj događaja u pogledu regionalne saradnje i u pogledu Kosova. U tom smislu cenimo pozitivan duh u kojem je dijalog Beograda i Prištine pokrenut i nadamo se da će obe strane izvući najbolje rešenje iz ovog novog impulsa. Želimo da brzo vidimo pozitivne korake u ispunjenju praktičnih potreba svih ljudi koji žive na Kosovu. Ali nemojmo zaboraviti druga regionalna pitanja. Potrebno je uložiti posebne napore kako bi se pronašla održiva rešenja za inkluziju izbeglica i interno raseljenih lica. Novi momentum Sarajevskog procesa predstavlja ohrabrujući korak kada su u pitanju izbeglice. Dvadeset godina nakon početka sukoba u bivšoj Jugoslaviji ovo poglavlje bi konačno trebalo da se zatvori. Kao prioritet osam pomenuću sledeće. Pomirenje neće biti potpuno sve dok se ne ostvari pravda za sve. Puna saradnja s Međunarodnim krivičnim tribunalom u Hagu nije samo međunarodna obaveza. To je moralna obaveza, jer je potrebno pravdu obezbediti žrtvama i rodbini stradalih i ostvariti dugoročno i iskreno pomirenje. Saradnja s Međunarodnim tribunalom u Hagu biće od ključnog značaja za zaključke u okviru mišljenja, kao i za odluku 27 država članica. U punoj meri primam k znanju snažnu privrženost rešavanju ovog pitanja na najvišem nivou. Iskreno se nadam da će ona dovesti do rezultata u veoma bliskoj budućnosti. Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, time što sam s vama podelio svoje viđenje ključnih izazova s kojima se suočavamo, želeo sam u stvari da prenesem veoma jednostavnu poruku. Situacija nije laka, naročito kada morate da rešavate toliko mnogo pitanja u tako kratkom roku. Međutim, zaista verujemo da vi to možete da ostvarite. U tom nastojanju niste sami. Mi smo tu da vam ponudimo našu stručnost, finansijsku podršku i smernice. Jednom rečju, mi prelazimo taj put zajedno s vama. Ovo je naš zajednički strateški projekat dolaska Srbije tamo gde i pripada, u porodicu nacija EU. Taj cilj je realan i nadohvat ruke. Nema prostora za sumnju, već samo za energiju i akciju. To je realnost evropskih integracija. To je realnost koju želimo da podelimo s vama. Molim vas da nam omogućite da otvorimo sledeća vrata na putu ka EU krajem ove godine. Otvorimo ta vrata zajedno. Hvala vam puno na pažnji.
Hvala lepo, gospodine File. Dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite da u vaše i svoje ime zahvalim gospodinu Štefanu Fileu. Zaključujem Treću posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Istovremeno vas podsećam da ćemo u 13.00 časova nastaviti rad po dnevnom redu Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2011. godini, pretresom u pojedinostima o 4. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o izmenama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova za 2011. godinu. Zahvaljujem. (Sednica je završena u 12.05 časova.)
PRVA SEDNICA PRVOG REDOVNOG ZASEDANjA 29. mart 2011. godine (12. dan rada) (Sednica je počela u 13.10 časova. Predsedava Gordana Čomić, potpredsednik Narodne skupštine.)
Nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 131 narodni poslanik, a radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali molim vas da svoje identifikacione kartice ubacite u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali 94 narodna poslanika i da postoje uslovi potrebni za rad. Podsećam narodne poslanike da utorkom i četvrtkom sednica nakon otvaranja teče na osnovu člana 286. stava 2. Poslovnika Narodne skupštine, koji u 1. stavu kaže: „Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika“, a stav 2. člana 286.kaže: „Izuzetno, predsednik, odnosno ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, pravo iz stava 1. ovog člana može ostvariti na sednici Narodne skupštine usmeno, u jednom obraćanju, u trajanju do pet minuta, utorkom i četvrtkom, i to odmah nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu“. Molim vas da se prijavite ukoliko želite reč. Narodni poslanik Riza Halimi ima reč. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu izmena i dopuna zakona o parlamentarnim izborima manjinskim strankama je bilo omogućeno da učestvuju samostalno na izborima 2007. i 2008. godine, s tom razlikom da su 2007. godine izborne liste manjina mogle da imaju podršku 3.000 birača, ali na narednim izborima, 2008. godine, na osnovu tumačenja Ustavnog suda bilo je neophodno 10.000 potpisa. I bez neke dublje analize jasno je da je to previše, jer sem kod izbornih lista Mađara i Bošnjaka kod svih drugih manjina u pitanju je obezbeđivanje učešća sa jednim predstavnikom, za koje je potrebno orijentaciono oko 14.000 glasova. Za taj kapacitet od jednog poslanika i 14.000 glasova obezbediti potpise ispred službenika suda ili drugog nekog opštinskog organa velika je stvar, za to je na terenu potrebno ne samo aktivnosti, nego i poprilično i finansijskih i materijalnih troškova. Kod pojedinih manjina je skoro neizvodljivo. Zato je vreme sad da u ovoj predizbornoj godini vidimo koje su mogućnosti da se odgovarajućim izmenama i dopunama reši ovaj problem. Ovo bih prevashodno uputio kao pitanje predsednici Skupštine – kolike su mogućnosti da se u okviru radnih tela Skupštine u pripremi izmena i dopuna ovog zakona, u delu mandata, uopšte rešavanja problematike blanko ostavki, paralelno reši i ovo pitanje, da se ipak omogući onih 3.000 potpisa podrške, što je bilo omogućeno na osnovu tumačenja Republičke izborne komisije, koja je posle naknadno proglašena nenadležnom da reši tu problematiku? Pošto Skupština treba to da uradi izmenama i dopunama, ukazujem na ovaj problem, verovatno je ipak najnadležnija predsednica Skupštine da u koordinaciji sa radnim grupama parlamenta reši ovu, po meni, osetljivu problematiku. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Miroslav Markićević ima reč.
Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji pratite ovaj prenos, pokušaću u ovih pet minuta da prokomentarišem dva odgovora koja sam dobio u roku i pohvaljujem ministra Markovića i novog ministra zdravlja Stankovića. Prvo moje pitanje na koje sam odgovor dobio u roku bilo je u vezi s trošenjem sredstava u Kraljevu, posle katastrofe koju je doživelo Kraljevo. Dobio sam jedan odgovor za koji ne mogu da verujem da sam ga dobio. Ministar, koji je u štampi i javnosti predstavljen kao glavni čovek, koordinator za Kraljevo, kaže da ne zna podatke o utrošenim sredstvima, o nekim zapaljenim kancelarijama, nego će da pita gradonačelnika, pa kada gradonačelnik to pošalje i kada ministar sazna koliko je sredstava potrošeno u Kraljevu, onda će odgovoriti poslaniku Markićeviću. Sve to govorim zbog toga što mi u Poslaničkom klubu Nova Srbija i u nekim opštinskim i gradskim odborima dobijamo desetine pisama ogorčenih građana koji nisu zadovoljni, iako ću pošteno da kažem da nikada neće ni moći svi da budu zadovoljni, a nisu zadovoljni njihovim tretmanom kod nadležnih organa. Prema tome, očekujem vrlo brzo odgovor ministra Markovića, iako mi je nejasno kako on nema podatke koliko je sredstava prikupljeno, na koji način su potrošena u obnovi Kraljeva. Drugo pitanje je već čuveno pitanje koje postavljam o zapaljenoj bolnici „Dr Dragiša Mišović“ u Beogradu. Želim sa ovog mesta da pohvalim ministra zdravlja gospodina Stankovića. Ipak je on general, kako sam rekao. Takav detaljan odgovor do sada nisam dobio. Zašto bih se ponovo javljao povodom ovog odgovora, pošto klasičan odgovor iz ovog može da se zaključi, da je istraga u toku, da u ovom izveštaju, koji je meni ministar Stanković poslao kao narodnom poslaniku... Ne znam da li i ostale kolege iz drugih poslaničkih grupa dobijaju ove odgovore ili dobije samo lično poslanik koji je pitao, pa zato moram da vam skrenem pažnju na jednu stvar: do sada sam čuo da je bilo prijava lažnog podmetanja bombi u mnogim školama i na mostovima, ali nisam čuo da je bilo dojave o podmetnutoj bombi u jednoj bolnici. Pitam sve medije i sva ministarstva nadležna za ovo – zašto su tu činjenicu sakrili od građana Srbije? Čitam deo izveštaja ministra Stankovića. U izveštaju je napomenuto da je istog dana u 22.49 časova, dakle, par minuta nakon početka požara, n.n. muško lice sa tog i tog broja prijavilo da je u KBC „Dr Dragiša Mišović“ podmetnuta bomba. Dalje, iz ovog vrlo iscrpnog izveštaja gospodina ministra Stankovića pročitaću samo poslednju rečenicu, koja kaže: „Količina toplote koja se pri tom oslobodi bila bi dovoljna da zapali drvenu konstrukciju“. Dakle, desetine miliona evra su potrošene za jednu bolnicu, da se ona renovira, obnovi, a na kraju imamo drvenu konstrukciju. Mislim da građani drvenu konstrukciju ne prave ni na garažama za najstarije automobile, a kamoli na bolnici. Prema tome, na ovom pitanju ću insistirati i dalje, iako sam dobio iscrpan odgovor, pošto je ministar Stanković vrlo skoro stupio na funkciju i na tome mu se zahvaljujem. Kao Čačaninkoji je vezan, a i svi mi Čačani, iako nisam levičar, naprotiv... Taj čovek je bio komunista i levičar, ali veliki humanista i veliki čovek, doktor Dragiša Mišović. Reći ću vam samo jedan podatak: u istoriji grada Čačka, kada je on umro (kako je umro, istorija kaže da je ubijen), samo je jedna sahrana bila veća, kada je sahranjen vojvoda Stepa Stepanović. To vam govori kakav je čovek bio dr Dragiša Mišović. Mi građani i poreski obveznici, i taj čovek, i mi narodni poslanici ne zaslužujemo da ne saznamo pravu istinu. Suviše je meseci prošlo da se ne zna, da se zvanično kaže – to i to se desilo i gotovo, kome se sviđa odgovor, sviđa, nego je sve nešto okruglo pa na ćoše. Mislim da ne treba sve da vas podsećam da je posle nekog vremena zapaljena bolnica i u Sremskoj Mitrovici, odnosno tamo se desio požar. Za nju nemamo nikakav izveštaj šta se desilo, te tražim da ministar Stanković, ministar unutrašnjih poslova Ivica Dačić i svi nadležni za ovu oblast daju preciznije odgovore i meni kao narodnom poslaniku i svim građanima Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Željko Tomić.
Poštovana predsedavajuća, kolege dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje se odnosi na ministra kulture, informisanja i informacionog društva gospodina Predraga Markovića. Ukratko, želim da pitam da li u Srbiji po njemu ima cenzure? Da li je državni i nacionalni interes objektivno informisanje, da li su državni i nacionalni interes slobodni mediji i koliko ih štiti nadležno ministarstvo i koliko ih štiti uopšte Vlada Republike Srbije? Moram navesti nekoliko primera koji govore u prilog tezi da u Srbiji ima cenzure. Ovde smo bili svedoci, u ovoj sali srpskog parlamenta, kada je ministar odbrane Dragan Šutanovac javno rekao pred svim građanima Srbije da je lično zvao telefonom glavnog i odgovornog urednika „Politike“ gospodina Dragana Bujoševića, nezadovoljan pisanjem, nezadovoljan jednim tekstom. Javnost je ćutala, nadležni su ćutali, pritisak vlasti na slobodu medija je enorman. Dalje, svedoci smo da je u NIN-u, nedeljniku koji se decenijama bavio analizom društvenih, političkih i kulturnih dešavanja u Srbiji, sprovedena čistka. Oterani su novinari Nikola Vrzić, Ruža Ćirković, a istovremeno je dobila i nagradu kao najbolji novinar u Srbiji, Petar Ignja, Gorislav Papić i još neki. Moram da spomenem na ovom mestu i Slobodana Reljića, koji je sedam godina, najduže u istoriji NIN-a, bio glavni i odgovorni urednik ovog nedeljnika. Dalje, u Srbiji se dozvoljava da na jednoj televiziji sa nacionalnom frekvencijom, govorimo o televiziji B92, aktivno učešće uzima lice sa Interpolove poternice, govorim o Stanku Subotiću Canetu. Srpska vlast se nijednom nije oglasila na pitanje kako je moguće da neko za kim je raspisana Interpolova poternica slobodno govori i pokušava da kreira javno mnjenje u Srbiji. Dalje, podsetiću vas na političkog zatvorenika Raju Rodića, vlasnika dnevnog lista „Kurir“, koji je godinu i po dana u zatvoru, iz ko zna kojih razloga, a u stvari samo iz jednog jedinog – pisao je o onome sa čim vlast ne može da se složi. Kap koja je prelila čašu, po meni lično, jeste zabrana i ukidanje emisije „Atlantis“ na Drugom programu Radio Beograda. Bruka i sramota ovog parlamenta je što su i dvojica naših kolega, dva narodna poslanika – govorim o gospodinu Željku Ivanjiju i gospodinu Dragoljubu Mićunoviću, koji su u Programskom odboru Radio-televizije Srbije, čak je Dragoljub Mićunović i predsednik tog programskog odbora – dala mišljenje da je ta emisija loša, da loše utiče na srpsku javnost. Moram da istaknem da u toj emisiji kao retko gde možemo da čujemo najveće intelektualce današnjice, kao što su Noam Čomski, Edvard Herman, Dajana Džonston, ili ideje Borislava Pekića u kojeg se kleo i taj Dragoljub Mićunović. Gospodin Mićunović, kao predsednik Programskog saveta, rekao je da emisija „Atlantis“ na Drugom programu Radio Beograda nije ukinuta zbog Programskog odbora, već su to uradili Upravni odbor i uredništvo Radio Beograda, citiram. Da bi ga demantovao, akademik Nikša Stipčević, predsednik Upravnog odbora RTS-a, rekao je da nije obavešten o ovoj promeni i da ne zna ništa o tome, kao i da odluka o ukidanju emisije mora da je donesena na predlog Programskog odbora. Programski odbor nije dao taj predlog. Ovde neko žestoko ne govori istinu. Dalje pitam, da li je svaka emisija koja ne deli vladin evrofanatizamnepodobna i zbog toga se mora skinuti sa programa? Zašto vlast ne izađe pred građane i kaže im razloge za ukidanje emisije? Zato što građani plaćaju svojom pretplatom i finansiraju Radio Beograd. Da li ova cenzura, koja nije prva, uz gomilu otpuštenih novinara i kontrolisanih medija, da li je to sve što je ostalo od demokratskog u Demokratskoj stranci i da li je zabrana „Atlantisa“ sve što je ostalo od ljudskih prava Dragoljuba Mićunovića, koji i sam tvrdi da ih je nekada zastupao? Da li ovo znači da je strategija Vlade da svoju nesposobnost da narodu obezbedi posao i hleb kompenzuje zabranama, lažima i represijom, pod čijom su se oštricom našli i Vojislav Koštunica, i DSS i jedna emisija koja je služila na ponos Radio Beogradu, i da li to čeka sutra ceo narod Srbije? Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Želim da postavim pitanje ministru zdravlja i tražim objašnjenje zašto Ministarstvo ništa ne preduzima da normalizuje stanje u Zdravstvenom centru Gnjilane? Koristim priliku da obavestim javnost da se ova ustanova nalazi u svojevrsnoj blokadi, da pacijenti, Srbi, Goranci, Romi i oni koje nazivamo nealbancima, iz Kosovskog Pomoravlja, ima ih oko 30.000, ne mogu da dobiju ni najosnovnije zdravstvene usluge. Već duže vreme nema osnovnih lekova, među kojima su penicilin, gentamicin, vakcina, nema ni špriceva, ni gaze. Iako je Ministarstvo zdravlja bilo obaveštavano više puta od strane lekara koji su zaposleni u ovoj ustanovi, konkretni potezi za normalizovanje stanja i obezbeđivanje bar najosnovnije zdravstvene zaštite stanovništva jednostavno su izostali. Ne mogu da prihvatim, a ni građani koji tamo žive, da je moguće obrazloženje za ovakvu blokadu i stanje u ovoj ustanovi to što je, prema informacijama kojima raspolažemo, 9. februara sekretar Zdravstvenog centra Gnjilane Slavoljub Mitić uhapšen na administrativnom prelazu Končulj pod sumnjom da je duže vreme učestvovao u švercu lekova namenjenih Zdravstvenom centru. Taj čovek se nalazi u pritvoru 50 dana, kako smo informisani, a direktorka, koja odbija da se odazove na pozive za saslušanje, koristi činjenicu, odnosno organi koriste činjenicu da je ona nedostupna policijskim i pravosudnim organima Republike Srbije. Zanima me zašto Ministarstvo zdravlja i ostala nadležni ministarstva prema toj gospođi Jelici Krčmarević, za kojom je raspisana poternica jer se ne odaziva na pozive istražnog sudije Osnovnog suda u Vranju zbog sumnje da ima veze sa ovim švercom... zašto nije odvojen deo posla kao pravosudni postupak od onog što se zovu osnovna ljudska prava na lečenje onih koji još uvek žive na teritoriji Republike Srbije? Da li će namerna ili slučajna posledica jednog ovakvog nemara i nepreduzimanja radnji biti napuštanje teritorije, a onda ćemo reći – šta sad, činjenice su takve? Molim Ministarstvo zdravlja, pravosudne organe i sve ostale da najozbiljnije shvate ovu situaciju i da preduzmu mere da ono za šta se svi zalažemo, a to je pravo na život i pravo na zaštitu zdravlja, bude obezbeđeno i za građane Gnjilana i okoline. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje ministru prosvete i Ministarstvu prosvete šta će uraditi povodom toga što je dekanu Pravnog fakulteta i Naučno-nastavnom veću Pravnog fakulteta podneta inicijativa za oduzimanje doktorske disertacije Gaši Kneževiću? Da vas podsetim, dame i gospodo, imali ste prilike da pre nekog vremena čujete za problem ministra odbrane Nemačke, kome je takođe oduzeta doktorska titula. U pitanju je Karl Teodor Cu Gutenberg, koji je plagirao svoju doktorsku disertaciju. Univerzitet na kome je on dobio doktorsku disertaciju nije čekao ni trenutak da se provere ti navodi. Kada su proverili navode oni su aktuelnom ministru oduzeli doktorsku titulu i on je zbog toga morao da podnese ostavku. Između ostalog, ovde bih vam pročitao kako se jedna ozbiljna država odnosi kada su u pitanju ovakve stvari. Kaže – doslovno preuzimanje delova teksta prema smislu iz originalnog dela bez dovoljnog označenja izvora je protivno stavovima prakse, osnovnim principima naučnog rada i isključuje po pravilu prijem jednog rada kao doktorske disertacije. Ako se takvi nedostaci pokažu tek naknadno, titula doktora nauka može se oduzeti na osnovu člana 48. Zakona o upravnom postupku. Da vas podsetim zbog čega je ovo važno. Zbog toga što je Gašo Knežević bio aktuelni ministar prosvete u vreme kada je DOS došao na vlast; Gašo Knežević je oličenje dosovca, on je personifikacija DOS-a i ovo najbolje pokazuje ko su i kakvi su oni koji su 2001. godine, odnosno posle puča 5. oktobra, došli na vlast. Ovde pamtimo dvojicu ljudi koji su osakatili obrazovni sistem naše države: jedan je Stipe Šuvar, čuveni, i drugi je Gašo Knežević. To je apsolutno evidentno. Znate koliko se zalagao za uvođenje „Bolonje“ i bukvalno osakatio našu omladinu. Ali, od čoveka koji je prepisao doktorsku disertaciju ne možete ništa bolje ni da očekujete. Ako pokušate da saznate šta je sve do sada Gašo Knežević za ove 23 godine u svom naučnom opusu napisao, dobićete samo dva naslova: jedan je „Međunarodno privatno pravo“ i drugi „Priručnik za polaganje ispita“. To je profesor pravnog fakulteta za 23 godine uspeo da napiše. Nije ni čudo, kada je prepisao, i to bukvalno prepisao, svoju doktorsku disertaciju. Prepisao je od dva autora... Gospođo Pešić, o tome je trebalo na vreme da se informišete. Uostalom, o tome je na vreme trebalo da se informiše i komisija pred kojom je Gašo Knežević polagao, odnosno dobio doktorsku disertaciju. Na osnovu izvora koje je naveo trebalo je da vide u kom obimu i da li je uopšte to originalno naučno delo, ili je to potpuni plagijat. Evo, da je to tačno, slikovito ću vam pokazati. Na ovoj desnoj strani je rad Gaše Kneževića, a na levoj strani je izvor. Podvučeno je ono što je Gašo Knežević prepisao. Ako pogledate, videćete da je Gašo Knežević prepisao skoro sve, od „a“ do „š“. Bar da je nešto svoje uspeo da napiše. Ne, uzeo je i prepisao bukvalno celu svoju doktorsku disertaciju. Ovo ne može biti tolerisano. Pravni fakultet bi morao da reaguje. Znam, gospođo Pešić, da je vama sada jako teško i problematično, jer ste u svojim redovima imali intelektualnog lopova, jer onaj ko plagira, on krade tuđi intelektualni rad, to nezadovoljstvo razumem, ali nemojte na ovakav način da ga izražavate. Pre svega, treba sa Gašom Kneževićem da rešite taj problem. (Predsedavajuća: Molim vas da se ne obraćate direktno drugim poslanicima.) Prema tome, tražim od Ministarstva prosvete i ministra da pod hitno reaguju i da u okviru svojih nadležnosti ovaj slučaj što pre dovedu do kraja, jer je nemoralno da profesor koji je prepisao … (Predsedavajuća: Pet minuta i dvadeset sekundi.) … doktorsku disertaciju predaje studentima. To je stvarno van pameti. I ako je od DOS-a, mnogo je. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Molim narodne poslanike da poštuju Poslovnik Narodne skupštine i da ga ne krše i ne obraćaju se direktno drugim narodnim poslanicima, pogotovo da ne zloupotrebljavaju pravo iz člana 286. Narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, zakonom iz 2006. godine dvadeset i po zaostalih penzija poljoprivrednim penzionerima pretvoreno je u javni dug i dogovorena je dinamika isplate. Po jednom penzioneru to je tada bio iznos od oko 83.000 dinara, uz obavezu države da na godišnjem nivou računa kamatnu stopu od 8,5%. Srpski pokret obnove zna da je budžetom za 2011. godinu predviđena isplata poslednje, četvrte rate tog duga. To je iznos od 27.000 dinara po penzioneru, ali s obzirom na težak položaj poljoprivrede i poljoprivrednih penzionera i naš programski značaj koji dajemo … (Predsedavajuća: Molim narodnog poslanika Momira Markovića da ne ometa rad sednice, da ne dobacuje iz klupe i da ne krši Poslovnik Narodne skupštine. Izvinite, poslaniče, nastavite.) Srpski pokret obnove želi da postavi pitanje Republičkom fondu za PIO, s obzirom na to da je najavio da će u naredna tri meseca biti isplaćen dug. U pitanju je oko 200.000 poljoprivrednih penzionera. S obzirom na to da mi kao narodni poslanici svakodnevno dobijamo tu vrstu pitanja od onih koji očekuju da im se isplati zaostali dug, želim da postavim pitanje Republičkom fondu za PIO – kada poljoprivredni penzioneri mogu da očekuju isplatu četvrtog dela rate, odnosno poslednje rate poljoprivrednih penzija?
Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč da iskoristi svoje pravo iz člana 286. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine? Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika ne javlja za reč, nastavljamo rad. Obaveštavam vas da je sprečen da prisustvuje sednici narodni poslanik Konstantin Samofalov. Obaveštavam vas da je, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić Dejanović pozvala da današnjoj sednici prisustvuju, pored predstavnika predlagača Božidara Đelića, potpredsednika Vlade i Snežane Samardžić Marković, ministarke omladine i sporta, i Dragan Vukmirović, direktor Republičkog zavoda za statistiku i Zoran Jančić i Miroslav Janković, pomoćnici direktora Republičkog zavoda za statistiku. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O POPISU STANOVNIŠTVA, DOMAĆINSTAVA I STANOVA 2011. GODINE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milorad Buha, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić, Lidija Dimitrijević i Sreto Perić. Primili ste izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za nauku i tehnološki razvoj, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Da podsetim narodne poslanike da su ovlašćeni predstavnici za 4, 5. i 6. tačku dnevnog reda: narodni poslanik Siniša Stamenković (ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe PUPS), narodni poslanik Zoran Bortić (Poslanička grupa SPS - JS), narodna poslanica Milica Radović (Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica), narodni poslanik Zoran Babić (Poslanička grupa Napred Srbijo), narodni poslanik Milorad Buha (Poslanička grupa SRS). Ukoliko bude izmena u imenima narodnih poslanika koji su ovlašćeni predstavnici, molim vas da nas o tome obavestite da bismo mogli da obavestimo Narodnu skupštinu. Podsećam vas na vreme koje je na raspolaganju, po 15 minuta za ovlašćenog predstavnika, odnosno predsednika poslaničke grupe i vreme koje je na raspolaganju poslaničkim grupama, u ukupnom iznosu od pet sati, kao i dva minuta po amandmanu. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo uvaženi građani Srbije, u ime SRS podneo sam amandman i zatražio da se odredba ovog člana briše i da se faktički vratimo na osnovni zakon po kome je popis trebalo da bude obavljen 1. aprila 2011. godine. Obrazloženje Vlade za odbijanje jeste da ne postoje finansijska sredstva u prvom kvartalu, odnosno početkom drugog kvartala za ove poslove, i to je pomereno za deseti mesec. Kod poljoprivrede je to pomereno za godinu i po dana, mislim da to nije prihvatljivo. Stav Srpske radikalne stranke prilikom usvajanja osnovnog zakona o popisu stanovništva i poljoprivrede bio je da se u jednom popisu, znači, kada popisivač dolazi da li u poljoprivredno, da li u neko drugo domaćinstvo, obavi sve ono što je bitno sa aspekta popisa ljudi, domaćinstava i poljoprivrede. Ono što je bitno naglasiti jeste da je ovaj popis vrlo značajan. Međutim, u sredstvima informisanja možemo dobiti, posebno sa aspekta vlasti, određene informacije da je to istorijski popis i da će on nešto rešiti. Mišljenje Srpske radikalne stranke jeste da to nije istorijski popis, to je popis u kontinuitetu. Svakih deset godina se to obavlja i on ima određeni značaj, posebno će imati značaj sa aspekta unapređenja odnosa i života i rada Srba u regionu, pa i u dijaspori, ali ne moramo od njega stvarati famu. To je redovan popis svake desete godine i kao takav treba da da određene rezultate. Ono što je bitno naglasiti jeste da se u praksi određenih država popisi u poslednje vreme ne rade, jer nema potrebe. Naše institucije, državne institucije koje se bave ovom problematikom, zapravo prevashodno Zavod za statistiku morao bi predložiti određeni zakon kojim bi preuzeo određene poslove u smislu sumiranja svih podataka neophodnih za inkorporiranje svih podataka koji su neophodni za popis stanovništva. U eri kompjuterizacije, u eri sistemskog prikupljanja određenih podataka bilo bi neophodno da ti državni organi koji imaju određene datoteke sa podacima koji ulaze u popis... da se oni kao takvi sumiraju u Zavodu za statistiku i da faktički nemamo popis, a da dobijemo od određenih državnih organa sve ono što oni vode kao svoje interne podatke koji će biti ukalupljeni u određeni sistemski podatak koji će poslužiti kao i ovi podaci popisa stanovništva. Pored toga, bitno je ojačati statistički organ. U neposrednim kontaktima i preko Odbora za nauku i tehnološki razvoj i preko Odbora za Srbe izvan Srbije dobili smo određene informacije o smanjenju broja radnika u ovom statističkom organu od republičkog značaja. Mislim da je to loše u periodu kada ulazimo u harmonizaciju propisa, u harmonizaciju određenih pravila, određenih sistema, preuzimanje određenih ingerencija, pre svega se misli na republički organ, i stvaranje datoteke podataka o raznim uslovima, načinu prikupljanja samih podataka od značaja za državne organe Republike Srbije. Bitno je naglasiti da je Republika Srbija krenula, posebno su neki državni organi krenuli ozbiljnije u pripreme za ovaj popis i u toku 2010. godine, ali bez novčanih sredstava; to moramo naglasiti jer smo takve podatke dobili. S druge strane, prikupljaju se određeni podaci i u toku samih priprema, što takođe izaziva određene finansijske izdatke tih državni organa i pitanje je koliko će to u samoj pripremi za popis stvoriti probleme organu koji sprovodi propis i svim institucijama koje će učestvovati u ovom popisu. Na nekoliko odbora na kojima sam bio prisutan poseban akcenat je stavljen na popis Srba u regionu. On je vrlo značajan sa aspekta nacionalnih prava koja Srbi ostvaruju u tim državama, sa kulturnih aspekata, aspekta ljudskih prava i određene diskriminacije, asimilacije naše populacije, marginalizacije u pojedinim državama kao što su Hrvatska, Makedonija i neke druge države. Državni organi Republike Srbije ne preduzimaju dovoljne aktivnosti da ukažu tim državama na diskriminaciju koja je evidentna, koja je prisutna i na sve probleme koje imaju Srbi u tim državama. Odbor za Srbe izvan Srbije je razmatrao nekoliko informacija, s obzirom na to da predstavnici Odbora odlaze u države u regionu, prikupljaju te podatke, dostavljaju državnim institucijama i traže određene aktivnosti državnih organa, ali državni organi Republike Srbije ne preduzimaju ni mere ni aktivnosti u smislu smanjenja diskriminacije u državama i regionu, a posebno je to slučaj u Republici Hrvatskoj. Navešću vam primer kako se to radi u odnosu na srpsko pitanje. Predsednik Tadić je u novembru mesecu održao sastanak ovde, razgovarajući sa predstavnicima Srba iz regiona, iz dijaspore, o popisu koji će biti obavljen u gotovo svim državama sveta, o uslovima i načinu popisa stanovništva. To je bio vrlo dobar sastanak. Normalno je da se održavaju takvi sastanci, međutim, reakcije koje su došle iz okruženja, prevashodno iz Crne Gore i Hrvatske, bile su drastične, u smislu osude ovakvog sastanka. Hrvatska štampa je otvoreno napala predsednika Tadića da nastavlja politiku Slobodana Miloševića, da je to jedan novi vid nacizma koji sprovodi srpsko rukovodstvo. Državni organi su o tome ćutali. Srpska javnost je o tome ćutala. Ne smemo da ćutimo. Sasvim normalan civilizacijski sastanak o načinu popisa stanovništva, dogovor sa Srbima u regionu i u dijaspori, koja će biti takođe obuhvaćena popisom. Takva osuda, to je neprihvatljiv diplomatski gest od strane jedne države. Slična situacija je bila i sa Crnom Gorom. Posle svega toga, svih tih kritika i diplomatske note koja je došla iz Crne Gore, mi smo promenili, kad kažem mi mislim na Vladu Republike Srbije, strategiju o načinu očuvanja i jačanja odnosa matične države sa Srbima u regionu i dijaspori. Promenili smo određeni tekst ciljne ili željene strukture i položaja Srba u regionu, misleći na povratak ... [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, podsećam vas na obavezu da govorimo o dnevnom redu.
Ovo je dnevni red.
Pažljivo vas slušam osam minuta i četrdeset sekundi; šest minuta ste potrošili od vremena ovlašćenog predstavnika i dva minuta za amandman i molim vas da po dnevnom redu nastavite da trošite vreme koje imate na raspolaganju.
Radi se o popisu kojim će biti obuhvaćeni kako Srbi koji su dobili državljanstvo ovde, koji trenutno ili trajno žive u Republici Hrvatskoj, BiH ili u Crnoj Gori... Kada bude obavljen popis u Crnoj Gori 1. aprila ili u Hrvatskoj 1. aprila ...
Narodni poslaniče, na dnevnom redu je zakon za koji je nadležna Republika Srbija i amandman kojim ste predložili da se član 1. briše. Dakle, molim vas, po dnevnom redu.
Vraćam se na dnevni red i stalno sam u dnevnom redu. Radi se o sledećem: da će jedni te isti ljudi koji su državljani Republike Srbije biti popisani ovde kao izbeglice, biće popisani 1. oktobra. U istoj situaciji mogu biti zatečeni u Republici Hrvatskoj, biće popisani kao građani Republike Hrvatske. Govorim sa tog aspekta. Govorim sa aspekta položaja izbegličke populacije koja će biti ovde popisana. Samo da kažem određene podatke koje sam prikupio za ovu sednicu. Po popisu Komesarijata za izbeglice i UNHCR-a 1996. godine bilo je popisano, znači, nisu imali status srpskih državljana, 538.000 izbeglica i ratom ugroženih lica. To je takav pravni termin, upotrebljavan te 1996. godine. Tada je na popisu bilo preko 80.000 tih lica sa ratom ugroženih područja. Ukupno 618.000 lica. Po popisu koji je obavljen zajedno sa UNHCR-om 2001. godine, taj broj je sa 618.000 pao na 452.000; 2005. godine taj broj je pao na 141.000. Kakva je sudbina izbegličke populacije? Jednostavno, oni su integrisani. Međutim, deo te populacije otišao je u Hrvatsku, deo te populacije živi trajno u Hrvatskoj, doseljava se ovde itd. Sa aspekta popisa, gde će se zateći oni 1.04? Ako su Hrvatskoj, biće verovatno tamo popisani. Onog trenutka kada popisivači budu došli u njegov dom, on se zatekne u svojoj kući ili u svome stanu, kada bude vršen popis u Republici Srbiji, on će biti i ovde popisan. Nije sporno da se popiše i tamo i ovde, ali je sporno to što državni organi Republike Srbije nemaju tačne podatke o broju izbeglica, interno raseljenih lica. Nemamo podatke o broju dijaspore, nemamo podatke o poginulima u ovom ratu, nemamo podatke o poginulima u onom ratu. Zbog toga sam u ime SRS uputio nekoliko poslaničkih pitanja i tražio od državnih organa Republike Srbije da se nađu sredstva i da se trajno popiše svako izbeglo lice, svako interno raseljeno lice i da imamo urednu evidenciju, da učinimo napor da popišemo dijasporu. Državni organi Republike Srbije izlaze sa podacima da nas ima u inostranstvu tri miliona, četiri miliona, čak i do šest miliona. Kako praviti određenu strategiju prema tim licima kada ne znamo koliko ih ima, kad je obuhvat do gotovo 50% od onoga što mi zvanično imamo? Svaka država se trudi da popiše svakog svog stanovnika, da ga vodi u svojoj evidenciji i da zna čime se bavi u inostranstvu, šta radi, koji su mu prihodi, koji su mu prihodi koje će odvojiti za svoju porodicu ovde u Srbiji i pravi određene kalkulacije na temelju tih podataka. Mi te podatke nemamo. Srpska radikalna stranka traži i zahteva od državnih organa Republike Srbije da učini krajnji napor u finansijskom smislu da se prilikom ovog popisa popišu sva izbegla lica, sva interno raseljena lica i celokupna dijaspora. To nisu velika sredstva, to vam tvrdim. Jednog trenutka kada popisivač dođe u kuću ili stan, na posebnom listu će se voditi interno raseljeno, na posebnom listu izbeglice. Prvo pitanje će biti, kada se završi onaj osnovni popis, da li u porodici imate nekoga ko je izbegao 1991. ili 1999. godine, misli se na interno raseljena lica itd? To je još nekih 5 - 10 minuta, ne više. Zgodna je prilika da napravimo urednu evidenciju. Mi je nemamo. Vidite iz ovih podataka koje sam pročitao, mi nemamo podatak koliko je stvarno izbeglica iz Republike Hrvatske, iz BiH, iz Slovenije, iz Makedonije došlo u Republiku Srbiju. Nemamo ih. Sada ću vam pročitati još jedan podatak koji sam dobio iz MUP-a. Izdato je 881.000 rešenja o državljanstvu od 1990. godine. Ovde govorimo o 618.000 registrovanih izbeglica. Kako onda podatak od 881.000? Kako se pojavljuje taj podatak? Šta to znači? To je 270.000. Veći broj ljudi dobija državljanstvo, otkud ta lica? Zna se otkuda su ta lica. Ta lica su dolazila u periodu od 1990. godine, pre rata, i direktno su dobijala lične karte, bez državljanstva. Nisu ni evidentirana kao izbeglice. Radi se o preko 50.000 Srba koji su pobegli iz Slovenije, a posebno iz Republike Hrvatske. Lica koja su dolazila posle „Bljeska“ i „Oluje“, nekih 80.000 je došlo iz Slavonije, Baranje i zapadnog Srema, takođe u kasnijoj fazi nisu dobijala status izbeglica, a dobijala su državljanstvo itd., a izbegla su. Činjenica je da su oni izbeglice. Da li je tu presudna 1995, 1996. ili 1998. godina apsolutno je svejedno. Diskriminacija, asimilacija srpskog življa i teror u Hrvatskoj, BiH i Sloveniji ih je doveo ovde. Moramo ih popisati. Bez trajnog popisa, ne samo tih lica, nego i njihove imovine, imovinskih, socijalnih i svih drugih prava, izgubićemo suštinu i smisao ovoga popisa i svih drugih popisa. Ne znamo koji je teror nad Srbima učinjen ako nemamo njihove podatke. Mi ih nemamo. Državne institucije Republike Srbije, odgovorno tvrdim, nemaju te podatke. Nemaju sumarno iskazane podatke o svim onima koji su napustili područja koja su nekada bila srpska i nemamo urednu tu evidenciju. Ono što je još tragičnije je to što sada u državnim institucijama Republike Srbije nemamo ni podatke o poginulima u poslednjem ratu, u NATO bombardovanju. Idite sada na sajtove MUP-a, Ministarstva odbrane, Ministarstva rada i socijalne politike, Vlade Republike Srbije itd. i videćete: poginulih vojnika 1.160, 1.200 civila; drugi podatak je 800 civila i 1.100 vojnika, pa toliko policajaca itd. Svaki podatak na sajtovima je različit. Kada se to proba sabrati i oduzeti, ne možemo doći do pravih podataka. To je bilo pre jedanaest godina. Ako nemamo te podatke, o čemu govorimo? Kada uđemo u austrijski arhiv danas – u Mohačkoj bici je sa jedne strane učestvovalo toliko boraca, a toliko je sa turske strane … (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, upozoravam vas, popis se odnosi na stanovnike i na žive ljude koji žive u Srbiji. Ovo sada više nije pitanje kršenja Poslovnika, nego pitanje dobrog ukusa. Sada vas upozoravam da govorite o dnevnom redu.) Još samo jednu stvar o popisu poljoprivrede. Bitno je naglasiti da je Ministarstvo poljoprivrede krenulo u izradu strategije o razvoju poljoprivrede još pre dve godine...
Narodni poslaniče, nije na dnevnom redu popis poljoprivrednog stanovništva. Molim vas da ne dobacujete. To što je to odmah iza ovoga, to je argument da sada ne govori o dnevnom redu, koji mene obavezuje da izričem opomene i kažnjavam. Molim vas da ne omalovažavate ozbiljnost teme kojom se bavimo. Dakle, molim vas, o dnevnom redu.
Završio sam, hvala vam.
Ukupno vreme je bilo sedamnaest minuta, od toga dva minuta za amandman i iskorišćeno je vreme za ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Narodni poslanik Paja Momčilov. Da li želite da govorite o povredi Poslovnika? (Ne.) Narodna poslanica Milica Radović ima reč, pa narodni poslanik Paja Momčilov. Da li želite o povredi Poslovnika? Narodna poslanica Milica Radović je prijavljena, pa ima reč. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministre, kao što sam govorila i u načelnoj raspravi, smatram da je važno da se popis izvrši što pre, pa makar i sa zakašnjenjem od šest meseci. Ali, imam razloga da sumnjam da će on i tada biti moguć, iz prostog razloga što je jasno, a to je i predlagač zakona u ovom predlogu i napisao, da sredstva za njegovo finansiranje nedostaju. Ako za sprovođenje ovog zakona, kao što ovde piše, nije potrebno obezbediti dodatna sredstva, to piše u Predlogu zakona, a ako znamo da se samo deo sredstava obezbeđuje iz donacija EU, koje će biti na raspolaganju Srbiji u septembru 2011. godine, onda se kao osnovano postavlja pitanje kako je moguće da Vlada uopšte finansira ovakav veliki poduhvat, odnosno popis? Da još jednostavnije postavim pitanje – kako je moguće da sredstva koja su bila predviđena za popis nedostaju u budžetu? Gde su ona potrošena? Da li su ona potrošena na povećanje zaposlenosti ili oživljavanje privrede? U takvim situacijama i u takvim okolnostima mi bismo imali razumevanja za tako nešto, ali s obzirom na to da je jedini cilj ove vlade kako će do kraja svog mandata još 100.000 ljudi da ostavi bez posla, onda, naravno, za tako nešto ne možemo da imamo razumevanja. Popis je važan iz nekoliko razloga. Prvo, on će nam reći i pomoću njega ćemo saznati koliko nas je danas manje u odnosu na period od 2002. godine, koliko se u Srbiji godišnje manje rodi beba, kako nam izgledaju sela, kako nam izgledaju rubovi teritorije koji su potpuno demografski prazni, kako i koliko godišnje mladih ljudi odlazi iz zemlje. Pre neki dan sam pročitala da smo po odlivu mozgova drugi u svetu. U goroj situaciji od nas je jedino Gvineja Bisao. Po nekim procenama, samo od 1990. godine Srbiju je napustilo 40.000 stručnjaka sa visokom školskom spremom. U takvim okolnostima neophodno je da zapitamo Vladu šta radi, da li stvara okolnosti i mogućnosti, uslove da ti ljudi ostanu u zemlji ili ih još, u stilu onih bilborda koji su u poslednje vreme izazvali veliku pažnju, poziva da odu iz zemlje? Zaustavljanje ovakvog negativnog trenda odliva mozgova i zaustavljanje negativnog demografskog trenda je nešto što je danas u Srbiji najvažniji zadatak. Ništa nije važnije ako nas u jednom trenutku, u jednom doglednom trenutku u budućnosti bude jako malo ili nas ne bude uopšte. Onda se postavlja pitanje – šta Vlada čini da podstiče rađanje u ovoj zemlji, ako znamo da je Strategiju podsticanja rađanja donela, i to je dobar dokument, ali se ona ne primenjuje? Umesto da podstiče rađanje, Vlada ga svojim merama ili smanjuje ili zaustavlja. Prošli put sam u načelnoj raspravi govorila o onoj famoznoj uredbi Vlade i smatram da nije loše da je pomenem još jedanput kako bismo izvršili pritisak na Vladu, ne bi li došla u situaciju da je povuče. Prema toj uredbi, sve žene porodilje preduzetnice su u obavezi da vrate sve naknade koje su primile kada su bile na porodiljskom odsustvu samo zbog toga što u trenutku kada su otišle na trudničko bolovanje nisu svoju firmu, odnosno svoju radnju zatvorile, a da faktički to i nisu bile u obavezi jer je uredba tek kasnije doneta i niko ih u tom trenutku na to nije ni upozorio. Zato ne čudi što nas je u Srbiji svake godine 30.000 manje i što smo od 1992. godine do danas izgubili blizu 400.000 stanovnika. Danas je centralni problem u Srbiji problem nedovoljnog rađanja. Stopa rađanja je za 30% ispod one koja bi bila potrebna da samo dođe do prostog obnavljanja stanovništva. Takođe, ogroman problem je i negativan prirodni priraštaj, koji je prisutan u Srbiji od 1992. godine; od 165 opština, 158 opština u Srbiji danas beleži negativan ili nulti prirodni priraštaj. Frapantan je podatak da 42 opštine u Srbiji imaju stopu negativnog prirodnog priraštaja toliko visoku da demografi ozbiljno upozoravaju na nestanak tih opština. U takvim prilikama je nedopustivo da se Strategija podsticanja rađanja koju je Vlada donela i koja, ponavljam, u suštini predstavlja jako dobar dokument, u ovom trenutku ne sprovodi. Očigledno je da Vlada nije svesna ozbiljnosti demografskih podataka i mogućih posledica takvih kretanja na opstanak jednog naroda. Verujem da će da postane svesna onog trenutka kada sazna rezultate popisa, a da bi to saznala neophodno je da prethodno obezbedi sredstva za njegovo finansiranje i mi to danas ističemo kao naš ključni argument u ovoj raspravi. Hvala.
Iskorišćeno je šest minuta od vremena ovlašćene predstavnice poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, gospođo ministarka, posebna mi je čast da ispred Poslaničke grupe SRS pozdravim direktora državnog Zavoda za statistiku, gospodina Dragana Vukmirovića. Lepo je videti stručnjaka koji razume o čemu se priča i kome ova tema neće biti strana. Držaću se striktno, kao što se uvek i trudim, teme, tj. predloženog amandmana koji je ispred SRS uložio uvaženi poslanik Buha. Ono što njega dodatno kao čoveka možda boli, peče i muči je njegov status izbeglice. Mislim da on ima i pravo, a treba da ima i dozvolu od ovog doma, da iskaže te teške probleme sa kojima se veliki broj ljudi susreće. Da se vratim na temu. Mi smo tražili brisanje 1. člana. Zbog čega? Vidite, gospođo predsedavajuća, sada ćemo tačno da dođemo u taj problem. Naime, mi se zalažemo da se poštuje jedan izuzetno važan naučni princip kritičnog datuma. Rečeno je da popis neće koštati dodatno. Mi smo budžetom predviđali i ranije, pripreme su vršene da se jedan popis kvalitetno obavi u ovoj zemlji, državi Srbiji. Međutim, popis stanovništva je jedna izuzetno složena, velika akcija, istraživačka, naučna, možemo slobodno da kažemo, koja iziskuje velika materijalna sredstva. Zbog toga idemo na deset godina, ali je jako bitan momenat u kome se to radi. Sve zemlje, možda ste primetili, možda i niste, praktično su 31. marta krenule u tu akciju, zemlje u okruženju i u svetu. Zašto? Smem li da kažem? Zbog toga stručnjaci kažu da ako to odložite, onda morate da radite dodatne proračune, što iziskuje i naučnu metodologiju, i ljude i trošenje sredstava. Zbog toga je bilo izuzetno važno da se usvoji ovaj amandman gospodina Buhe. Mislim da ni za jednog dobronamernog čoveka to nije sporno. Taj popis stanovništva je izuzetno značajan za čitavu zemlju Srbiju, od strateškog je značaja. Mi u političkim strankama smo jako zainteresovani da on bude obavljen na kvalitetan način da bismo planirali svoje akcije, da bismo, na kraju krajeva, ažurirali i biračke spiskove, da vidimo da li ima mrtvih duša, da li su oni realni. Na kraju krajeva, time ćemo moći da testiramo naše državne registre i ažurnost države, da testiramo registar o stanovništvu, registar o privrednim objektima, čitav niz tih registara. Sada će neko kazati meni – odgovoreno vam je. Vlada nam je odgovorila da nema para u prvom kvartalu. Kako ovoj vladi verovati da će u trećem biti materijalnih sredstava? Hajde mi tu alhemiju objasnite – danas nema, ali sutra će biti. To narod i deca zovu „vrabac na grani“, može biti, a ne mora da znači. Znači, niste nas ubedili svojim odgovorom da ste ozbiljno razgovarali o ovom problemu sa nama kada se dopisujete povodom naših amandmana. Mi smo vama, evo, kazali dva-tri razloga zbog kojih smo... To stručnjaci kažu, ne kažu radikali. Radikali crpu snagu iz naroda, a nešto što kažu ovde, ako misle da kažu pametno od stručnjaka... mi nismo pametni za sve, mi konsultujemo vrhunske stručnjake. Ovo što su govorile moje kolege, iz ovih podataka idu demografski podaci. Demografija je jedna krajnje ozbiljna, strateška nauka. Srbija je imala velikane na tom planu, jedno ću ime pomenuti: akademik Macura, ekspert Ujedinjenih nacija, bio je kandidat za prvog generalnog sekretara Ujedinjenih nacija. Sada ćete kazati da je to digresija, jeste, ali hoću da kažem jednu stvar – imamo izuzetne stručnjake, hvala bogu, i dan-danas. Mi stručnjake imamo, ali oni koji treba da im omoguće da pokažu tu stručnost, kroz ovaj popis, blagovremeni, da ne bismo imali dodatne troškove, nisu im to omogućili. To mi govorimo. To je tema priče. Mislim da je to centralna tema. Vi ćete meni kazati – pa da, najlakše je kritikovati, to može svako. Ja se slažem. Vi često nama kažete – šta vi predlažete? Hoćete li imati strpljenja da čujete šta predlažemo, da ne ispadne da je to jedna prazna priča. Srpski radikali, kao i u većini slučajeva, ne uvek naravno, predlažu ono što kažu najveći stručnjaci iz ove oblasti. Šta je trebalo da uradite? Trebalo je da prihvatite inicijativu ljudi koja je kružila u javnosti, zaposlenih u samom institutu, vrhunskih stručnjaka, da taj popis bude sproveden na moderan i savremen način. Kako? Umesto klasičnog načina, kako će verovatno biti sproveden, ako ste informatičko društvo, a mi jesmo informatičko društvo, nismo mi Afrika, i Afrika je verovatno već na tom putu mnogo uradila... Po podacima iz statističkog zavoda, već preko 40% domaćinstava ima računar ili laptop. Znači, mi živimo u tom vremenu, taj popis ne bi trebalo da se vodi na način na koji ćete ga vi verovatno voditi, pisanjem, formularima, 20.000 ljudi koje morate obučiti, pa onda kontrolori koji će to raditi. Trebalo je za popise o kojima pričamo kupiti laptope i napisati program. Dobri stručnjaci, ja neću obrazlagati ovde, nije mesto, jasno su napisali koje su nemerljive prednosti da se tako nešto uradi. Neko će da kaže – nemamo para. Pazite, imaćete pare da štampate gomilu formulara od papira. Imaćete pare da skladištite to. Imaćete pare da kamionima prevozite to, da vraćate to. Imaćete para da posle unosite u nove računare, koje ćete kupiti, sa novim ljudima, sve te podatke, pa će to trajati pet-šest meseci, unošenje, pa će biti nečitkih i nepravilno popunjenih upitnika. Da imate laptop, da imate program koji kontroliše grešku i da se elektronskim putem to što se uradi u jednom danu prebaci do centrale, imali biste posao urađen za dva meseca. Ono što unesete posle morate da skenirate; kupujete skenere, pravite programe i tako u nedogled. O čemu mi pričamo? Pričamo o jednoj anahronoj državi, o jednoj vlasti koja ne koristi ono što vrhunski stručnjaci predlažu kao dobro rešenje. Šta je tu problem? Problem je stvarno tih sedam ili osam hiljada, uzmite za dva popisa 15.000, računara. Ministarstvo prosvete je reklo da će ove godine svaka škola u Srbiji imati računar. Škola 1.200, ovih recimo 15.000, to otprilike znači da bi svaka škola, ako bi dobila po 15... A ne mora škola, što država to ne kupi, pa pozajmi za popis i onda podeli ministarstvima, što ne ponudi laptope onim popisivačima? Jer, znate, kada na veliku količinu kupite laptope, tu ide i cena dole, višestruke su koristi i imali bismo tačne podatke. Udaljili smo se prividno malo od teme, ali da je ovako rađeno kao što mi sada kažemo, a kazali su nam stručnjaci da treba raditi, mogao je da bude usvojen i ovaj amandman gospodina Buhe. Mi vam sada dajemo i rešenja, da ne zamerite da samo kritikujemo. Dozvolite mi samo još jednu stvar, dužan sam da kažem, gospodin Buha je to dotakao na jedan način. Neću da pričam o politici i šta se radi u okolnim zemljama, ali sigurno je da mi Srbi imamo problem „leopardove kože“, da smo razbacani na ovim prostorima i da će tu biti problema oko realnog broja nas Srba, to sigurno neće moći da se ustanovi, jer, vidite, u Bosanskoj Federaciji nema popisa, nažalost. Znači, ti podaci, kakvi budu, uvek će biti za nas na neki način nepotpuni. Ja se zalažem za to da se kroz ovaj popis nađe način da se popišu žrtve ratova od 1990. do 2000. godine.
Narodni poslaniče, stvarno vas molim. Ja sam upozorila narodnog poslanika Buhu. Popis se odnosi na žive ljude. Osim što je način da kršite Poslovnik, izražavanje zahteva da se popisom uređuje stvar koja popisom ne može biti uređena je pitanje nedostatka dobrog ukusa i vređanje ljudi koji nisu živi. Nastavite o dnevnom redu, uz poštovanje odredaba Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, nije popis živih ljudi, domaćinstava. Domaćinstva nisu živi ljudi. Molim vas, elementarno znanje pokažite, ne morate pokazati dobru volju da slušate ono što ja govorim, ne morate to odobravati, ali elementarno poznavanje nemate. Popis domaćinstva nije živi stvor. U poljoprivredi se popisuju mašine…
Narodni poslaniče, popis u poljoprivredi je sledeći na dnevnom redu.
Stići ćemo i do toga.
Nećemo stići, nego ćete vi poštovati Poslovnik.
Dobro, mogu ja to i kasnije da kažem, ali samo da završim, da ne zamaram skup, hteo sam da budem efikasan i da kažem, ali mogu i kasnije da se javim, ako vi smatrate da je to bolje. Mislim da sa dve rečenice završavam, pa ako mi dopustite, ja bih završio, a ako ne, ja ću se javiti kasnije.
Po dnevnom redu, poslaniče, koliko god hoćete, pošto ste potrošili samo deset minuta.
Ovo je isključivo dnevni red i ovo je mišljenje stručnjaka preda mnom, koje su potpisali, imenom i prezimenom, doktori nauka zaposleni u Statističkom zavodu. Vi sada cenite da li je to nešto što nije u vezi sa temom. Vaše široko znanje vam sigurno to omogućava, i ja to pozdravljam, divim se, ali poštujem i ove ljude. Hvala.
Deset minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Zaista vas molim da se držimo teme dnevnog reda. Ako treba da pročitamo ponovo šta je na dnevnom redu, izvolite – Predlog zakona o izmenama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine. Svaku vrstu pokušaja da se omalovaži Narodna skupština, da se vređaju ljudi, sankcionisaću po obavezi koju imam po Poslovniku Narodne skupštine. Molim vas da u svojim nastupima vodite računa o tome koga predstavljate i koga svi zajedno ovde predstavljamo radeći na izmenama i dopunama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova. Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospođo Čomić, gospođo ministre, u okviru ovog amandmana koji je podneo gospodin Buha sa jasnom tendencijom SRS da se držimo ovog roka, a to je 1. april 2011. godine, ja ću da istaknem dva bitna problema koja će da zadese građane Srbije koji ovde imaju prebivalište, ali koji neće moći da se na jasan način izjasne prilikom popisa, sumnjam u to, i u oktobru mesecu. Govorim o našim sunarodnicima koji su prognani iz Republike Srpske Krajine i Crne Gore. Moram da vas podsetim, gospođo Čomić, vi to vrlo dobro pamtite, gospođa Marković tada nije bila ministar, ali verovatno je to pratila, 2005. godine, kada smo donosili Zakon o državljanstvu, a kasnije smo usvojili novi Ustav 2006. godine, mi smo tretirali pitanje prava na državljanstvo članom 38. Ustava i zakonom, jer i član 38. Ustava jasno kaže u svom prvom stavu da sticanje i prestanak državljanstva Republike Srbije uređuje zakon. Zašto vam ovo govorim? Zbog toga što oko 70.000, a možda čak i do 100.000 naših sunarodnika koji su morali da napuste svoja vekovna ognjišta pod ustaškom torturom „Bljeska“ i „Oluje“ i da se dosele u maticu Srbiju ni dan-danas ne mogu da dobiju status državljana Srbije. Oni će biti evidentirani u okviru kolektivnih smeštaja, domaćinstava ili gde već i kako žive kao lica koja imaju i dalje taj status. Isti je slučaj sa našim sunarodnicima iz Crne Gore koji su se obradovali 2005. godine kada smo doneli novi Zakon o državljanstvu. Nekako je u tom trenutku skoro postignut konsenzus svih političkih stranaka da taj član 7. Zakona o državljanstvu glasi tako da svako ko Srbiju priznaje kao svoju matičnu državu ima pravo na sticanje državljanstva. Post festum su nastali problemi. Kako su nastali problemi za naše napaćene Srbe iz vekovne i najzapadnije srpske zemlje, iz Republike Srpske Krajine, o tome je govorio i gospodin Buha. Gospođo ministre, možda ne znate taj podatak, gospodin Buha je predsednik Vlade Republike Srpske Krajine u izgnanstvu. Ta vlada je izabrana posle tamošnjih izbora. I dan-danas traje njihova muka što se tiče sticanja osnovnih prava ovde. Dolazimo u situaciju da ćemo mi, kada bude bio popis u toku ove godine, u oktobru... Mi želimo da to bude sada, ali očigledno je da je država bila nespremna; ovo da nema novca, to je samo izgovor, jer mnogi podaci nisu ažurirani. Imaćemo jednu sasvim drugačiju sliku, očigledno, o AP Vojvodini. Pre poslednjeg popisa stanovništva u Vojvodini se 87% stanovnika izjašnjavalo kao pripadnici srpske nacije. Posle održanog popisa pre deset godina njih je bilo 62%. Sada su projekcije da će to biti svakako ispod 50%, a sve zbog činjenice da se oni tendenciozno od ustaške hrvatske vlasti asimiluju, odnosno da oni koji su poreklom iz Republike Srpske Krajine pod pritiscima koji dolaze iz Zagreba moraju, da bi sačuvali svoju imovinu, da se prijave i da uzimaju državljanstvo tzv. Republike Hrvatske koja je okupirale Republiku Srpsku Krajinu. Mi ćemo sada doći u situaciju da će, kada se bude sproveo popis u oktobru mesecu, na teritoriji AP Vojvodine biti 15% manje Srba. Kome to odgovara? Verovatno onima koji su nalogodavci aktuelne vlasti, vlasti od 2000. godine do današnjih dana. Neće trepavicom da mrdne ovaj File koji vam je danas dolazio ovde i koji je rekao, uzgred budi rečeno, stvari koje su katastrofalne za Srbiju i šta sve treba da uradi do ulaska u EU, protiv čega je SRS. Hajde da imamo elementarnog sluha za ljude koji su Srbi, a koji su poreklom sa drugih prostora, sa prostora bivše SFRJ, a NATO pakt, Amerika i zapadne sile su upravo uništile tu zemlju i vekovni nacionalni, etnički i kulturni prostor. Uostalom, čuli ste pre mesec dana, kada je naš predsednik dr Vojislav Šešelj održao istorijski čas u Haškom tribunalu… (Predsedavajuća: Narodna poslanice, molim vas, o dnevnom redu.) To je bila samo jedna mala digresija. (Predsedavajuća: Bez digresija, nego o dnevnom redu. Obaveza je, i moja i vaša, da poštujemo član Poslovnika koji podrazumeva da govorite o dnevnom redu.) Evo, nastavljam, gospođo Čomić. Dakle, dolazimo do problema jer ti ljudi neće biti u situaciji da ta prava ostvare. Ja sam član Odbora za odbranu i bezbednost i nekih drugih odbora; u Odboru za odnose sa Srbima van Srbije najviše je takvih predstavki ljudi koji po dve ili tri godine, neki čak i četiri, čekaju na sticanje državljanstva, kako bi se u ovom anketnom listu, koji gospođa Čomić ima, koji je pripremljen za održavanje popisa u ovoj godini, izjasnili šta su oni, gde žive i kojoj naciji pripadaju. Oni to jednostavno nisu u situaciji zato što nemaju državljanstvo. Ko je za to kriv? Kriva je aktuelna vlast. Moram da vas podsetim i na to, gospođo Čomić, više se sada vama obraćam nego gospođi Marković, jer ona nije baš svedok tog vremena, nije bila ministar u to vreme, da su bili otpočeti pregovori sa separatističkim vlastima u Crnoj Gori koje je predvodio tadašnji ministar unutrašnjih poslova Jusuf Kalamperović. Kasnije, tri ili četiri puta je ministar Ivica Dačić odlazio tamo, ili je ovaj dolazio ovde, oni su to zamrzli. Odgovara im da se na isti način kako se to radi sa Srbima iz Republike Srpske Krajine, asimilacijom Srba u Crnoj Gori, jer se i tamo sprema popis, smanji ukupan broj Srba. To će imati nesagledive posledice za buduće generacije. Kako ćemo mi da se borimo za ono što je vekovna srpska zemlja? Kada kažemo – srpska Crna Gora, Lika, Banija, Kordun, Slavonija, Baranja, mi to govorimo zbog istorijskih činjenica. Uostalom, projekat, naša ideja i ono za šta se mi zalažemo, što je osnov ideologije srpskog nacionalizma jeste velika Srbija. Ali, ti ljudi koji su poverovali većini poslanika (čak su poslanici iz opozicije glasali za taj zakon 2005. godine) ne mogu danas da ostvare svoja prava. Jer, vidite šta se dešava sa zvaničnicima u Crnoj Gori za koje je Milova vlast otkrila da imaju državljanstvo. (Predsedavajuća: Narodna poslanice, tema dnevnog reda su izmene i dopune Zakona o popisu stanovništva, stanova i domaćinstava. Molim vas, o temi dnevnog reda.) Ja pričam o temi dnevnog reda. (Predsedavajuća: Ne možete u okviru ove teme dnevnog reda govoriti o problemima iz druge države.) To nisu problemi iz druge države, to su problemi ljudi koji žive na teritoriji Srbije, a koji nisu dobili državljanstvo. (Predsedavajuća: Takođe, državljanstvo nije tema zakona i nije tema dnevnog reda. Dakle, potvrđujete mi da ne govorite o dnevnom redu.) Pa kako će da se popiše taj neko… [[Isključen mikrofon.]]
Narodna poslanice, sad vas upozoravam da imate obavezu da govorite o dnevnom redu. Državljanstvo, sticanje državljanstva, propusti pri sticanju državljanstva nisu tema dnevnog reda, te vas molim da zajedno sa mnom omogućite staranje o redu na sednici Skupštine i da govorite o dnevnom redu. Molim vas da se prijavite. Iskoristili ste sedam minuta od vremena poslaničke grupe. Sada se prijavite, imate pravo da koristite vreme dalje.
Upravo vam govorim da pored bračnog statusa, maternjeg jezika, veroispovesti, to podrazumeva i nacionalnu pripadnost. Objasnite vi meni, pošto vi mene upozoravate, kako ćete vi nekome ko se naselio iz Bijelog Polja, Bara, Podgorice da objasnite kako će on u Srbiji da dođe u situaciju, a ne želi više da živi tamo, da izrazi i da se popiše po ovom obrascu 15. oktobra ove godine? Vi kažete da ne govorim o dnevnom redu, pa objasnite vi tom nekome. Nek se obraćaju vama kao potpredsedniku Skupštine i kao poslaniku da im pomognete. Izvinite, molim vas, ja ću sada sve te ljude da uputim na Gordanu Čomić. Vi rešite njihove probleme, pošto vi to bolje znate, ali sam sigurna da vi to nećete uraditi. Hvala.
Narodna poslanice, molim vas, bez direktnog obraćanja i bez kršenja odredaba Poslovnika Narodne skupštine. Vaša želja da govorite o dnevnom redu nema realizaciju u onome što je izgovoreno. Moja obaveza u tom slučaju je da izričem opomene. Ukoliko je vaša želja da se jedna tema kao što su izmene i dopune Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova završi tako što vi hoćete da konstantnim kršenjem Poslovnika provocirate, omalovažavate Narodnu skupštinu, rugate se dnevnom redu, omalovažavate odredbe Poslovnika koje vas obavezuju na ponašanje, ako je cilj da se provokacijom uspostavi izricanje kazni, ja sam vam na raspolaganju. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, nakon svih diskusija ostajem zbunjen, kao predstavnik vladajuće većine i kao predstavnik Demokratske stranke, da li mi ovde danas raspravljamo o Zakonu o državljanstvu ili o Zakonu o popisu stanovništva. Ovde se olako barata pojmovima i terminima, ali se olako i izriču kvalifikacije na račun naših suseda, država u našem neposrednom okruženju. Ovde se usmeravaju građani da ponovo bivaju zbunjeni, ovde se kroz formu amandmana na jedan vrlo jasan i precizno definisan zakon ponovo unosi uznemirenost među građane ove zemlje i ponovo se pokušava, retorikom koju smo jedva preživeli devedesetih godina …
Narodni poslaniče, molim vas, o dnevnom redu.
Upravo sam zbunjen zbog dnevnog reda.
Molim vas, o amandmanu i o zakonu koji je na dnevnom redu.
Kao čovek iz vladajuće većine koji jako dobro čita zakone i amandmane svih podnosilaca smatram da ove amandmane treba odbiti.
Molim narodnog poslanika Paju Momčilova da ne dobacuje i da ne pravi nered u Skupštini, kao i narodnog poslanika Sretu Perića. Ovo je poslednje upozorenje. Želite i dalje da pokazujem ili da izgovaram imena narodnih poslanika članova Poslaničke grupe SRS koji žele da krše odredbe Poslovnika i da omalovažavaju sve nas u Narodnoj skupštini i da nas brukaju? Ako želite, na raspolaganju sam vam. Narodni poslaniče, nastavite po dnevnom redu.
Zahvaljujem. Ako je cilj ovih amandmana da zbunjuju i plaše građana i ako je cilj ovih amandmana da vređaju države u neposrednom okruženju i da propagiraju ideju velike Srbije, koja nije ostvariva, onda smatram da te amandmane treba odbiti. Ali, ako je cilj obrazlaganja ovih amandmana da samo potroše vreme ove skupštine na jalove rasprave i rasprave o onome što nije na dnevnom redu, onda je to ne samo stvar za odbijanje, već i za izricanje mere opomene. Zahvaljujem.
Iskorišćena su dva minuta od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Paja Momčilov dobacuje da želi repliku. Narodni poslaniče, upućujem vas na Poslovnik Narodne skupštine, da pročitate odredbe Poslovnika i da u odredbama Poslovnika vidite šta su obaveze predsedavajućeg, šta su prava predsedavajućeg i šta su obaveze i prava narodnih poslanika. Ni u jednom od tih članova ne postoji mogućnost da narodni poslanik, član bilo koje poslaničke grupe, replicira dok predsedavajući, starajući se o primeni Poslovnika, na osnovu člana 27. i starajući se o redu u Narodnoj skupštini primenjuje Poslovnik, tako da vas molim da pročitate odredbe Poslovnika. Ukoliko imate potreba, zamenik sekretara je tu da vam pomogne i da vam protumači ako imate nejasnoće, kao i sekretar Narodne skupštine. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Paja Momčilov želi da govori o amandmanu. Izvolite.
Upravo sam govorio o onome što su stručnjaci kazali, nisam iznosio svoje mišljenje. U mom obrazloženju zašto treba prihvatiti amandman SRS da se briše član 1. isključivo sam govorio šta stručnjaci govore, nikakve lične improvizacije i nikakvo zbunjivanje, da se razumemo. Prema tome, ono što nam se zamera ne stoji. To je valjda jasno. Hvala.
Iskorišćeno je trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine je najbolji primer i pokazatelj kako funkcioniše Vlada Republike Srbije. Osnovni Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova usvojen je u ovoj Narodnoj skupštini prošle godine. Oglušili ste se tada o naša upozorenja da će popis stanovništva, bar onako kako ste ga vi predvideli i isplanirali, biti još jedno bahato trošenje budžetskih sredstava. Popis stanovništva 2002. godine u istoj ovoj našoj Srbiji obavljen je sa 45.000 popisivača, instruktora i kontrolora, dok ste vi ovim zakonom predvideli da za popis stanovništva za 2011. godinu angažujete 60.000 eksternih popisivača, kontrolora i instruktora. Za isti, a kako se broj stanovnika u Srbiji iz godine u godinu, nažalost, smanjuje, verovatni i za manji posao ćete angažovati i platiti 15.000 ljudi više. Angažovanje te armije ljudi neće biti ni po stručnosti, ni po sposobnosti, već isključivo uz člansku kartu stranke na vlasti. Popis stanovništva 2002. godine koštao je osamnaest miliona evra ili 2,25 evra po stanovniku, dok će, kako ste se pohvalili, popis stanovništva ove godine koštati 3,5 evra po stanovniku ili čitavih 26 miliona evra. Niste prihvatili sugestije Poslaničke grupe Napred Srbijo SNS ni tada, ni sada. Naš stav je da je popis stanovništva neophodno obaviti, da je to civilizacijska tekovina, ali i da je tradicionalni način popisa stanovništva najskuplji metod i da treba da razmislite o iskustvima drugih država i promenite samu tehnologiju prikupljanja podataka. U Sloveniji, o kojoj sam pričao i u raspravi u načelu, ove godine popis stanovništva biće urađen po uredbi, na način koji je još pre tri godine prihvaćen u EU. Umesto terenskih popisivača, ceo posao će obaviti telo u ministarstvu unutrašnjih poslova, državnoj geodetskoj upravi i državnom statističkom uredu. Ceo posao se obavlja bez angažovanja eksternih lica. Na taj način će Slovenija, koja je mnogo bogatija i uređenija država od Srbije, na ovom poslu uštedeti više od deset miliona evra. Registarski način popisa stanovništva Sloveniju će koštati svega nekoliko procenata od cene koštanja tradicionalnog, klasičnog terenskog popisa, za koji vi izgleda jedino znate. Naravno, nije vam palo na pamet da o našim zamerkama razmislite, a kamoli da ih prihvatite. Zato ste sada došli u situaciju da izmenama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova taj posao odlažete za šest meseci. Naveli ste da je to odlaganje posledica nemanja novca, nedostatka sredstava. Međutim, kada se prema budžetskim sredstvima ophodite bahato, verovatno da tog novca nikada neće biti. Ako bismo hronološki postavili sve poteze i dešavanja dobili bismo jednu vrstu algoritma. Usvaja se Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova, planira se angažovanje 60.000 popisivača, o modernizaciji tehnologije vršenja popisa se ne razmišlja, o uštedama još manje. Prošlo je nekoliko meseci, budžet je prazan, sredstva za popis nisu obezbeđena, a vi u skupštinsku proceduru upućujete Predlog zakona kojim tražite odlaganje popisa stanovništva za šest meseci. Kakve nam garancije dajete, nama narodnim poslanicima, ali najviše građanima Republike Srbije, da ćete do oktobra iz realnih izvora obezbediti sredstva koja su potrebna za obavljanje popisa? Kao što je i prethodni govornik rekao, pažljivo sam pročitao ovaj predlog zakona i zaista te garancije u ovom predlogu zakona nisam mogao da nađem. Šta u ovom algoritmu ponašanja i delovanja Vlade Republike Srbije, koji se nebrojano puta ponovio za ove tri godine, nedostaje? Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, nedostaje odgovornost. Ko je odgovoran za to što će popis stanovništva ove godine koštati osam miliona evra više? Ko je odgovoran za to što se primenjuje najskuplji, tradicionalni način prikupljanja podataka, a ne registarski model? Ko je odgovoran za to što do sada nisu obezbeđena potrebna finansijska sredstva? Verovatno niko, kao što je i do sada bilo. Neće me iznenaditi ni ukoliko odgovornost prebacite na nas iz SNS; ne bi me iznenadilo ni ukoliko biste targetirali kao odgovorne desetine hiljada nas nezadovoljnih građana koji na trgovima širom Srbije tražimo promene, tražimo šansu da živimo kao sav normalan svet, tražimo vanredne parlamentarne izbore. Nešto ću vas na kraju, gospođo ministre, ali i ostale vaše kolege iz Vlade, zamoliti – nemojte vređati našu inteligenciju. Srpska napredna stranka je amandmanom tražila da se popis stanovništva ne odlaže za šest meseci, već za maksimalno dva meseca. Tražili smo da se popis stanovništva obavi u junu 2011. godine, u odnosu na oktobar 2011. godine, kako ste ovim predlogom zakona tražili. U obrazloženju odbijanja amandmana ste naveli, citiram: „Amandman se ne prihvata zbog toga što se za terensku realizaciju popisa bira period tokom godine u kojem su pogodne vremenske prilike za terensku realizaciju popisa i u kojem je mala prostorna pokretljivost stanovništva.“ O čemu vi govorite ovde? Da su veće šanse za kišni period u junu, na pragu leta, nego sredinom oktobra? Znate li koliko je duži dan u junu nego u oktobru mesecu? O kakvoj prostornoj pokretljivosti stanovništva govorite, o kakvim letovanjima govorite? Četiristo hiljada ljudi u Srbiji ste ostavili bez posla, a govorite o letovanjima i prostornoj pokretljivosti stanovništva. Ne žive građani Srbije, nažalost, onako kako živi politička elita u Vladi Republike Srbije. I, pošto se na kraju bavite vremenskim prilikama, podsetiću vas i obavestiću vas da je 16. april idealno vreme za terensku realizaciju protesta i zato, dok je vreme, raspišite vanredne parlamentarne izbore. Zahvaljujem se.
Molim narodne poslanike da ne dobacuju i da me ne opominju da poslanik ne govori o temi dnevnog reda. Ali, dobro je da vidite kako onda kad slušate nekog tačno znate kad ne govori o temi dnevnog reda. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, volim svako poređenje Srbije sa Slovenijom i dobro je da se poredimo sa boljima od nas, a ne sa gorima; volim svako poređenje Srbije sa zemljama EU, jer naša težnja jeste da budemo kao oni, ali, nažalost, ovoga trenutka nismo kao oni, jer da smo kao oni bili bismo tamo gde te države i pripadaju, u EU. Dakle, govoriti o tome da popis može da se uradi na neki drugi način u državi Srbiji, u kojoj ima 40% funkcionalno nepismenih ljudi, govoriti o tome da u državi Srbiji popis može da se uradi na način da mogu da ga obavljaju neke službe, institucije, pa čak i određena ministarstva u trenutku kada ta ministarstva nemaju dovoljan broj zaposlenih ni za obavljanje tekućih dnevnih poslova, jeste jedna teorija koja bi bila dobra kada bi Srbija bila bogata država kao Slovenija. Srbija, nažalost, nije bogata država kao Slovenija, nema ni tehničku ni tehnološku opremljenost kao što ima Slovenija, na kraju krajeva, nemamo čak ni broj stanovnika koji ima Slovenija, a istovremeno nemamo ni mogućnost da uradimo popis na način na koji to rade države EU. Biću veoma srećan, kao i kolega Babić, kada Srbija, možda već sledeći popis, bude mogla da radi kao što to rade savremene države Evropske unije i biću srećan ako u tim nastojanjima damo zajednički doprinos, i SNS, i DS i sve druge političke stranke. Međutim, govoriti o tome da li popis treba da se uradi u junu ili u oktobru otvara razna pitanja, ne samo pitanje da li će neko ići na more ili na odmor, da li će neko možda u junu ići da obavlja poslove žetve, da li će možda neko u junu ići da obavlja neke druge poslove. Pri tome, ne znam baš da se mnogo država u svetu otima da popis radi u junu mesecu, bez obzira na to kakvo je vreme i koliko drugo traje dan. Ali, kad već govorimo o vremenu, ako je 16. april idealno vreme za bilo kakve aktivnosti i biće tako lepo vreme, šta će vam onda stiropor za izolaciju? Ne treba vam stiropor za izolaciju. Dakle, zbog te izolacije u kojoj je Srbija bila devedesetih godina i zbog politike koju ste vodili možda sada i kasnimo za Slovenijom toliko koliko kasnimo i tu se možda nalazi pitanje odgovornosti zašto popis radimo na tradicionalni način, a ne na neki drugi, bolji i efikasniji način. Zahvaljujem se.
Dva minuta i pedeset sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, toliko sam vas hvalila u četvrtak kada ste branili zakon o sportu zbog toga što ste ovde i što učestvujete u njemu, a danas ne mogu da dođem k sebi. Znam da ovo nije vaša materija, ali prosto mi je čudno da ćutite i da ste uopšte pristali da dođete da oćutite danas ovde pred narodnim poslanicima. Dakle, predstojeći popis stanovništva, domaćinstava i stanova je veliki regionalni projekat, i to nije samo projekat Srbije, nego je veliki regionalni projekat. Rezultati ustaljenog jednodecenijskog ažuriranja demografske, ekonomske i socijalno-nacionalne slike određuju mnogo važnih stvari, utiču na međusobne odnose država, nehotično otvaraju stare rane, moramo da odgovorimo na pitanje zašto izumiremo, bogami, i upozoravaju nas na neispunjena obećanja. Popis u Srbiji je Zakonom bio planiran za april mesec 2011. godine, a izmenama i dopunama Zakona koje su pred nama on je pomeren za oktobar. Obrazloženje je da nije bilo dovoljno novca u budžetu, što je pitanje na koje treba neko da odgovori. Koliko znam, u budžetu za 2011. godinu je planiran deo sredstava za predstojeći popis. To je verovatno veliki posao, koji se očigledno mora planirati, jer su neke institucije već krenule u planiranje i realizaciju poslova. I, onda nas obaveštavate u ovom dodatku da praktično tražite novac od EU i da će vam taj novac biti dostupan u septembru mesecu 2011. godine. Stvarno moram da postavim pitanje zbog čega vam treba taj novac ako ste nam u obrazloženju zakona napisali da za realizaciju ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva? Znači, neko se zaista potrudio da napiše neke smešne komentare tipa da nam novac nije potreban. Očigledno je da nam je novac i te kako potreban. Među institucijama koje sam pomenula da su počele pripremne poslove jeste Zavod za statistiku, koji je očigledno vrlo ozbiljno shvatio svoje zadatke i zna kako posao treba izvesti. Oni su uradili imenovanje popisnih komisija, u jedinicama lokalne samouprave imenovane su 162 takve komisije koje će predstavljati buduće nosioce posla na lokalu. Oni su uradili osnovne popisne obrasce, pomoćne obrasce, metodološka i organizaciona uputstva, ali je sve stopirano; očigledno je spremljeno za štampu i stopirano i nije realizovano u tom delu. I Republički geodetski zavod je uradio nekoliko pripremnih stvari, i vrlo je bilo važno nastaviti ovaj posao. Imam ovde izjavu našeg premijera koji je rekao da nema dovoljno novca za kvalitetnu i blagovremenu pripremu u realizaciji popisa i zbog toga Vlada pomera ovaj posao za šest meseci, nadajući se da će odnekud stići novac. Ali, moram da podsetim sve narodne poslanike i građane Srbije, bez namere da ih plašim, da se varaju svi oni koji u ovom velikom predstojećem regionalnom poslu, koji je očigledno trebalo da se dogodi u isto vreme, vide samo puku statistiku i jednu potpuno drugu nauku, a ne vide političku konotaciju koju ima sav taj posao i koliko to kašnjenje Srbije od šest meseci može da izazove štete za građane Srbije i za Vladu Srbije naročito, jer kasnimo sa dobijanjem nekih vrlo važnih odgovora koji su nam potrebni da bismo odgovorili na upitnik iz Brisela. Takođe, ovo zakašnjenje će se i te kako reflektovati na mogućnost pristupanja nekim drugim pretpristupnim fondovima. Ali, da se vratimo ovom čisto statističkom delu i činjenici da će hladna statistika potvrditi mnoga zla koja su se događala na ovim prostorima poslednjih decenija. Gospođa predsedavajuća nekoliko puta je upozorila kolege koje su govorile o tome, ali to je nemoguće izbeći, jer ovo je jedan regionalni projekat, očigledno i napravljen u nameri da se radi istovremeno, upravo zbog toga što će povređivati mnoge rane i što će praktično Srbi koji žive u regionu... A mi smo doneli, ova skupština je donela zakon o Srbima u regionu i Srbima u dijaspori. Znači, dužni smo da o tome brinemo, i to je problem o kojem i te kako treba govoriti kada je reč o ovom zakonu. Dakle, Srbi u regionu će biti ostavljeni na milost i nemilost popisivačima, od kojih mnogi očigledno prave popisna pitanja vrlo sugestivno, jer Srbi iz Crne Gore, Srbi iz Hrvatske, Srbi koji žive u BiH i te kako upozoravaju Vladu Srbije da im pomogne, kako bi se... Na kraju krajeva, i patrijarh se oglasio, tražeći pomoć od države Srbije da se ljudi izjašnjavaju kao Srbi pravoslavne vere. Nije se oglasio bez razloga …
Molim vas, o temi dnevnog reda, dakle, o Predlogu izmena i dopuna Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova. Kada budemo imali regionalnu vladu i regionalnu skupštinu, onda će u nekom poslovniku... Moći ćete da govorite o temi van dnevnog reda, odnosno i o nadležnostima država koje će tada biti u jednoj regionalnoj vladi. Za sada, zakon koji je predložila Vlada Republike Srbije i koji se odnosi na Republiku Srbiju.
Hvala, gospođo predsedavajuća, na upozorenju, ali kada budemo imali nacionalno odgovornu vladu, onda ćemo voditi računa o svemu. Dakle, vratiću se na amandman koji smo predložili u ime Demokratske stranke Srbije gospođa Donka Banović, gospodin Milan Dimitrijević, gospodin Nikola Lazić i ja. Mi smo ovim amandmanom želeli da pomerimo rokove bar ti meseca unapred, znači, da ne bude 30. septembar, nego 30. jun. Šta ste vi nama ovde odgovorili, to je zaista vrlo ironično i cinično i to ću pročitati: „Amandman se ne prihvata zbog toga što se za terensku realizaciju popisa bira period tokom godine u kojem je najmanja prostorna pokretljivost stanovništva. Period od 1. do 15. jula nije pogodan za sprovođenje popisa. Naime, daleko najveća pokretljivost stanovništva beleži se u letnjim mesecima, julu i avgustu.“ To bi bilo u nekoj drugoj državi, mi živimo u Srbiji. Sedamsto hiljada ljudi u Srbiji preživljava svaki dan tako da ne zna šta će tog dana jesti, čime će nahraniti svoju decu. Pričati o tome da će ta velika pokretljivost, drugim rečima, letnji raspusti i letnji odmori, ugroziti sam čin popisa, zaista je cinično. Ne znam šta će vam odgovoriti tih 700.000 ljudi kada bude došao konačno popis do njih, ali mislim da je vrlo, vrlo neprijatno pročitati vaše obrazloženje. S druge strane, veliko je pitanje da li će se ovakav popis ikada i realizovati, jer iz svega ovoga što se danas ovde dešava i na osnovu načina na koji se prekidaju govornici mogu da pretpostavim da Srbiji očigledno odgovara da se popis uopšte ne održi. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta i trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, u Srbiji svemu može da se da politička konotacija. Ljudi koji se bave politikom u svemu vide politiku, ljudi koji se bave ekonomijom u većini zbivanja vide ekonomske pokazatelje i ekonomske zakonitosti. S druge strane, meni je drago da čak i evroskeptici u Srbiji uviđaju prednosti EU i zalažu se za evropske vrednosti prilikom sprovođenja popisa i za to da se dobiju pretpristupni fondovi. To dobro dokazuje evoluciju ideje o EU kod onih političkih stranaka koje su do pre samo par dana bile ogorčeni protivnici Evropske unije. Međutim, kada govorimo o ovom amandmanu koji smo čuli i obrazloženju zašto treba biti prihvaćen ili ne, nacionalno odgovorne vlade, kada im kažete – pokretljivost stanovništva, razmišljaju o radu, nacionalno neodgovorne vlade razmišljaju o odmoru. Nacionalno odgovorne vlade razmišljaju da pokretljivost stanovništva ne znači nužno odlazak iz mesta prebivališta na odmor, već može značiti i odlazak da se nešto radi i zaradi, jer nacionalna odgovornost se pokazuje i na takav način. S druge strane, svakoga ko kaže da nije nacionalno odgovorna ona vlada koja predviđa mogućnost da ljudi u junu ne budu u svojim domovima, da ljudi u julu mogu da idu negde da rade nešto, da u avgustu mogu da idu negde da rade nešto moram da podsetim da zahvaljujući zalaganju Demokratske stranke građani ove zemlje više nemaju šengenske okove i stege… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas, o temi dnevnog reda.) Baš o tome govorim, o onome što smo čuli, o obrazloženju ovog amandmana, a to je da ljudi u junu, julu i avgustu isključivo sede kod svojih kuća, čekaju „Insajder“ da bi gledali koliko je neka politička stranka ukrala iz „Kolubare“ ili da li se neko odazvao sudskom pozivu ili nije. Mislim da ljudi u julu i avgustu takođe nešto rade, odlaze iz svojih domova, i to rade svuda u svetu, i da niko u junu, julu i avgustu ne čeka u svojim domovima popisivače. To je period kada ljudi nisu baš u svojim prebivalištima, bez obzira na to kolike su njihove materijalne mogućnosti i da li baš po svaku cenu idu na odmor ili možda odlaze na selo da nešto rade ili odlaze negde drugde da nešto rade i zarade. Mislim da je obrazloženje zašto ovaj amandman nije prihvaćen sasvim na mestu, da je sasvim jasno i precizno definisano. Opet podvlačim, ne znam mnogo zemalja na svetu koje trče da popis svog stanovništva sprovedu u junu, julu i avgustu. Obično se to radi u nekim periodima koji su primereniji kretanju i migraciji stanovništva. Zahvaljujem se.
Iskorišćeno je tri minuta i petnaest sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodna poslanica Milica Vojić Marković želi reč. Nemate pravo na repliku. Imate na raspolaganju vreme poslaničke grupe.
Uopšte nemam nameru da komentarišem to kako neko razume nešto što govorim. Govorim jako jednostavnim rečnikom i neću da ulazim u to kako i da li neko može da razume. O tome da li su ideje Demokratske stranke Srbije promenile tok, reći ću nekoliko ključnih činjenica. Vlade Vojislava Koštunice su radile mnogo više za prihvatanje evropskih ideja i standarda u Srbiji nego ova koja sebe takvom zove. Dobili smo pozitivnu ocenu o Studiji izvodljivosti, parafirali smo SSP, otvorili Kancelariju za evropske integracije, usvojili Strategiju o evropskoj opredeljenosti Srbije, postigli Sporazum o liberalizaciji viznog režima i stali tu, jer je Kosovo proglašeno državom, a naši prijatelji iz Evrope to prihvatili. Stali smo tu jer nećemo da prihvatimo uslove koje vi prihvatate … (Predsedavajuća: Narodna poslanice, o dnevnom redu, molim vas.) Koristim vreme svoje poslaničke grupe. Kako ću ga koristiti, u redu je.
Ne možete da koristite repliku. Rekla sam da nemate pravo na repliku, nego da koristite vreme poslaničke grupe. Ako koristite vreme poslaničke grupe, onda ste u obavezi da govorite o dnevnom redu. Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Narodna poslanica Donka Banović ima reč.
Amandman na ovaj drugi član koji se menja – inače, ovim izmenama i dopunama se praktično menjaju samo tri člana iz važećeg zakona – u skladu je sa izmenom koju smo predložili na član 1. Naime, ovim predlogom se predlaže odlaganje čitavog procesa popisa stanovništva, domaćinstava i stanova za šest meseci, a mi smo ovim amandmanima intervenisali i smatramo da je dovoljno odložiti predviđeni popis za tri meseca. Pre svega, ako pročitate ovo obrazloženje samih izmena i dopuna, u obrazloženju stoji da za sprovođenje ovog zakona, popisa, čitam ono što piše u obrazloženju, nije potrebno obezbediti dodatna sredstva u budžetu Republike Srbije. To piše u obrazloženju. Još jedan razlog zbog kojeg smatramo da ne treba odlagati za šest meseci i da ovaj predlog nije dobar jeste to što smatramo da ova, ovako rekonstruisana vlada, koja bi, kobajagi, trebalo da radi mnogo bolje, ne može izdržati ni jesen. Smatramo da će Zavod za statistiku, koji je veoma angažovan kada su u pitanju republički i svi ostali izbori, imati mnogo posla u oktobru, tako da ne bi trebalo i ovaj ogroman posao ostavljati za oktobar. Dakle, to su bila dva razloga. Međutim, vi ste odbili ovaj naš amandman kojim predlažemo da popis treba odložiti za tri meseca. To obrazloženje su moje kolege čitale, obrazloženje zbog čega se odbija amandman – da je pokretljivost stanovništva... itd. Ovaj član se konkretno odnosi na to da su ljudi, vlasnici domaćinstava itd., ukoliko nisu kod kuće, dužni da se u određenom roku jave i da dostave sve te podatke. U tom obrazloženju za odbijanje amandmana, sada ne u obrazloženju izmena i dopuna Zakona, stoji da u budžetu, odnosno da država jednostavno nema finansijskih sredstava da obavi popis stanovništva. Dakle, mi u obrazloženju za odbijanje amandmana tek to saznajemo, iako smo o tome mogli da pročitamo u štampi, ali ja sada govorim o papirima i dokumentima kojima poslanici raspolažu. Dakle, u obrazloženju za odbijanje amandmana stoji da para nema, da se očekuje donacija ili da će se dobiti sredstva iz pretpristupnih fondova EU. Uglavnom, jedna šizofrena situacija kada je u pitanju ovaj popis i to kako će se taj popis finansirati: prvo nam kažete da ima novca i da nisu potrebna dodatna sredstva, a onda kažete da očekujemo donacije i da ćemo verovatno dobiti sredstva iz pretpristupnih fondova. Ne sumnjam da ste možda dobili obećanje, sada se obraćam gospodinu Vukmiroviću, žao mi je što predstavnik Vlade nije tu, ali pretpostavljam da su predstavnici Vlade dobili obećanja da će iz pretpristupnih fondova dobiti sredstva da Srbija obavi ovaj veoma važan, veliki i skup posao. Vrlo je važno napraviti popis. Prošlo je jedanaest godina od poslednjeg popisa i tu će nam se mnogo stvari reći i pokazati. Pretpostavljam da svi imamo i dozu straha od toga kakvi će rezultati popisa biti, pre svega kada je u pitanju broj stanovnika. Pokazaće se da nas je sve manje, pokazaće se tačno koliko u gradovima živi manje stanovnika, pokazaće se koliko imamo sela u kojima više niko ne živi, da imamo čitava područja, naročito na teritoriji istočne i južne Srbije, koja su potpuno, nažalost, prazna. Nadam se da se neće ostvariti predviđanje stručnjaka i demografa da će 2052. godine biti dva miliona manje Srba u Republici. Kažem, nadam se da se te... ne mogu reći ni crne prognoze, zato što stručnjaci urade svoj posao stručno, izađu sa podatkom i kažu državi – ukoliko nešto ne promeniš i ne uradiš na bolje, 2052. godine će biti dva miliona manje stanovnika. Na državi je da primeni sve one papire, strategije i zakone koji su već doneti. Pre nekoliko godina je usvojena Strategija za podsticanje rađanja. Određeni zakonski predlozi sa rešenjima (sada govorim samo o onome što je na papiru) trebalo bi da podstiču rađanje u Srbiji. Međutim, u praksi to nije tako. Dešava se to sa mnogim strategijama, ali kada je ova strategija u pitanju, čini mi se da se ona apsolutno ne primenjuje. I, kao da neki ministri, koji bi trebalo te strategije da primenjuju i da im udahnu život, ne znaju ni da postoje. Onda predlažem da sve te silne strategije poukidamo i da onda znamo – nije nam stalo da neku oblast unapredimo, nije nam stalo da podstičemo rađanje i onda vas opozicioni poslanici neće ni prozivati. Kada je bio Zakon o socijalnoj zaštiti ovde i kada je ovde bio ministar Ljajić istakla sam, pošto sam smatrala da je to pre svega njegova briga, a ima i te kako veze sa rađanjem i sa ovim zakonom o popisu stanovništva koji će pokazati da nas je sve manje, da postoji čitava jedna grupa porodilja, žena koje su preduzetnici, o kojima se ne vodi računa, odnosno o kojima država apsolutno ne vodi brigu, naprotiv. Godine 2008. se, izgleda, pojavila u Ministarstvu finansija nekakva fantomska uredba koja kaže da ukoliko žena preduzetnik, dakle, vlasnik privatnog preduzeća, ne prestane to da bude, neće imati pravo na porodiljsko bolovanje. Da su to te žene znale te 2008. godine, odnosno da postoji neka volšebna uredba, onda bi one to verovatno i uradile. Ovako ih je krajem 2010. godine zateklo rešenje poreske uprave iz svih gradova širom Srbije da moraju da vrate sredstva koja su primile na ime porodiljskog odsustva. Ovde imamo potpuno odsustvo sluha i razumevanja za potrebe jedne grupe žena. Smatram da je ovde na delu i diskriminacija. Od pre nekoliko godina imamo i Zakon o ravnopravnosti polova, a ovde se krši i to, kao i Zakon o radu, Zakon o zaštiti porodica sa decom itd. Dakle, ovo je vrlo ozbiljan problem. Kada je bio ovde gospodin Ljajić je obećao svim poslanicima, pa i meni, javno, da će se potruditi da se ovaj problem reši. Sada je predsednik Vlade ujedno i ministar finansija i ja ovu svoju diskusiju tako i shvatam, gospođa Čomić me opominje zbog teme, ali shvatam i kao vrstu pritiska zakonodavne vlasti na izvršnu, da oni vide kako će da reše taj problem. U Srbiji, inače, ima jako malo žena koje se usude da krenu u privatni biznis, pa onda hrane svoju porodicu, zapošljavaju druge ljude koji hrane svoje porodice itd., dakle, jako je malo žena koje krenu u te tokove a onda treba da ih zatekne takvo nerazumevanje države da im ona kaže – znate šta, to što ste vi žena i hoćete da budete majka, to je vaš problem, nas to uopšte ne interesuje i vi nemate pravo kao što imaju druge žene koje su zaposlene u drugim preduzećima. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Kao jedan od glavnih razloga prolongiranja popisa stanovništva navodi se nedostatak novca u budžetu. Još jedno pitanje koje se nameće glasi – zašto nema novca u budžetu ako je predviđena takva vrsta posla? Odgovor je vrlo jednostavan – zato što je budžet nerealan, zato što je budžet baziran na pogrešnim podacima. Zato što se budžet koristi za namirivanje troškova koalicionih partnera. Istovremeno govorite da se uzdate u pretpristupne fondove Evropske unije. Da li je neko iz vladajuće koalicije video ijedan izveštaj o korišćenju novca iz pretpristupnih fondova Evropske unije? Da je video, bio bi vrlo zabrinut, zato što taj novac iz tih fondova najverovatnije nećete dobiti, po onim izveštajima koji stižu iz Evropske unije, kako su se ta sredstva trošila. Ta sredstva su se trošila potpuno netransparentno. Ne možete vi koristiti novac poreskih obveznika Evropske unije za namirivanje svojih partijskih interesa. To je suština problema. Prema tome, ne uzdajte se u taj novac iz tih fondova, jer ga dobiti nećete. Nekoliko izveštaja koje sam imao prilike da vidim o korišćenju tih sredstava, na poziciji jednog ministarstva a to je Ministarstvo zdravlja, govori da su ti fondovi za to ministarstvo zatvoreni u 2011. godini. Zatvoreni, nema novca. Nema, iz razloga koje sam naveo. Kada se nešto koristi netransparentno, kada jedan projekat iz tih pretpristupnih fondova ne bude ocenjen pozitivno, nego negativno, onda više niko iz Evropske unije nije lud da vam donosi novac i da vam daje novac da ga koristite na taj način. To je suština, zašto odlažete ovaj popis. To pokazuje kako Vlada radi, da je potpuno nesposobna da sprovede i ovaj regionalni projekat, koji je vrlo značajan i koji treba da da odgovor na neka pitanja. Zahvaljujem.
Dva minuta i trideset sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo iz Ministarstva, kako Vlada radi kada je reč o trošenju novca poreskih obveznika Evropske unije imali su prilike da čuju jutros svi koji su slušali izlaganje našeg gosta, koji je rekao – dobrodošli ste u Evropu i pretpristupni fondovi su vam otvoreni. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Dame i gospodo narodni poslanici, oba predložena amandmana Poslaničke grupe Napred Srbijo Srpske napredne stranke su međusobno kompatibilna, tako da malopre izrečeni stavovi važe i za ovaj amandman. Ono što bih želeo da dodam jeste da je populaciona komisija Ujedinjenih nacija predložila da se zbog mogućnosti komparacije prikupljenih podataka između raznih država popisi obavljaju krajem ili početkom decenije. To je jedan od razloga zbog kojih će vas međunarodna zajednica i motivisati i naterati da obavite popis stanovništva, pa makar i na ovakav preskup i bahat način. Međutim, ono što je za Srpsku naprednu stranku takođe veoma bitno jesu i pitanja koja će nam ovi popisi postaviti. Da li smo kao društvo, kao država spremni da damo brze i kvalitetne odgovore na bolna pitanja koja će nam popis stanovništva, domaćinstava i stanova definitivno sasuti u lice? Da li će država trošiti vreme na jalove analize i obećanja, a problemi koji su se kumulirali decenijama ostati isti ili se povećavati? Popisi će nam reći da u Srbiji postoji 4.800 sela, na putu izumiranja je svako četvrto, odnosno njih oko 1.200. U tim selima živi oko 260.000 neoženjenih momaka koji su zakoračili u petu deceniju života a da nisu zasnovali svoje porodice. Istovremeno, u okolini tih sela koja nestaju nalazi se neobrađeno čak 600.000 hektara njiva i blizu 50.000 praznih kuća. Ko će napuniti te kuće? Ko će oživeti ta domaćinstva? O ovakvim podacima svedoči i činjenica da u 702 naselja u Srbiji živi manje od po stotinu stanovnika. Tačnije rečeno, 352 naselja imaju manje od 50 stanovnika, a 350 između 50 i 100 stanovnika. Zašto je ovo bitno? Zato što su, po pravilu, to naselja bez mladih i zato se i procenjuje da će za manje od dve decenije potpuno nestati. Šta ste vi kao Vlada i kao vlast u proteklih jedanaest godina uradili da takav proces zaustavite ili bar usporite? Još jednom ću ponoviti stav Srpske napredne stranke, a to je da je popis stanovništva, domaćinstava i stanova civilizacijska tekovina, ali i međunarodna obaveza koju treba ispoštovati. Ali, takođe smatramo da sam način prikupljanja i obrade podataka treba modernizovati, uz maksimalne uštede. Sve ovo nismo mogli da prepoznamo u ovom predlogu zakona, koji smo probali amandmanski da poboljšamo, i zato ne možete očekivati prilikom njegovog usvajanja podršku Srpske napredne stranke. Što se stiropora tiče, stiropor je u Srbiji postao sinonim za promene, koje ne treba da se dese na ulici, već na izbornim mestima. Stiropor je postao i sinonim za šansu da treba da živimo kao sav normalan svet. U jednoj stvari ću se složiti sa mojim zemljakom iz Kruševca, a to je da se stiropor koristi u građevinarstvu za izolaciju, za fasade kuća, ali mu je prvenstvena uloga da uštedi energiju i smanji troškove. Baš to želimo mi iz Srpske napredne stranke – vanredne parlamentarne izbore, promenu vlasti, manju, efikasniju vladu, uštede u državnom aparatu od kojih će efekat imati ne političke elite, kao do sada, već građani Srbije. Ja vam se zahvaljujem.
Minut i četrdeset pet sekundi. Od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe? (Da.) Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, pošto nema gospođe ministra, a ona je u poslednje vreme imala sreće, prvo je predstavljala ovde zakon o sportu, a zatim zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. godini, što predstavlja jednu od najpopularnijih statističkih akcija, svakako... U jednom momentu sam stekao utisak da ovde smeju da se pominju, bez rizika da se dobije opomena, samo tri reči, to su: stanovništvo, domaćinstva i stanovi. Ali, Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. godini se sastoji od 34 člana. On je usvojen 11. decembra 2009. godine, a ukazom predsednika Republike proglašen je i stupio na snagu 16. decembra 2009. godine. Mi smo i tada govorili šta mislimo o ovom zakonu. Zatim je došao Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova. Mi smo svakako za popis stanovništva. Da se o zakonu o popisu stanovništva može govoriti i nekim drugim rečima dokaz je to da se ovaj zakon sastoji, odnosno da u svom tekstu ima, možda, 2000 reči, što dozvoljava da se upotrebljavaju i neke druge reči osim: „stanovništvo“, „domaćinstva“ i „stanovi“. Mi smo protiv toga da se odlaže popis stanovništva. Prvobitno je predviđen za period od 1. do 15. aprila. Sada imamo jedan problem: ko vama garantuje da će izmene i dopune Zakona koje se predlažu biti usvojene prilikom glasanja? Šta će se desiti ako taj zakon ne bude prihvaćen skupštinskom većinom? Da li ćemo onda da uđemo u popis stanovništva, domaćinstava i stanova u periodu od 1. do 15. aprila ili ćemo čekati, nezavisno od toga da li je zakon prihvaćen ili ne, od 1. do 15. oktobra da završimo taj posao? Sada ćete vi reći da će on biti sigurno prihvaćen. To je nešto što se ne može unapred znati, ali to sada toliko nije bitno. Postojali su brojni problemi prilikom priprema za vršenje ovog popisa. Sada ne treba uopšte, neko bih rekao, žao mu je da govori umesto mene, žao mu je što tu nije prisutna ministar Samardžić Marković... Nema potrebe žaliti za tim, ovo je i za kolege koji će govoriti posle mene o drugom zakonu, kad su tu gospodin Vukmirović i Jančić, predstavnici Republičkog zavoda za statistiku, koji je jedan od nosilaca ovih aktivnosti, ali jedan od najbitnijih nosilaca ovih aktivnosti. Inače, postoje još neki subjekti, predviđeni ovim zakonom, koji će učestvovati u sprovođenju popisa stanovništva, domaćinstava i stanova, a to su Geodetski zavod, Ministarstvo odbrane, Ministarstvo unutrašnjih poslova i još neki republički organi i institucije, tako da o ovoj temi možemo zaista da govorimo na kvalitetan način, i to sa ljudima koji su uglavnom i zaduženi za organizovanje popisa. Iz Republičkog zavoda za statistiku je stigao zahtev za odlaganje popisa, samo iz jednog praktičnog razloga. Praktičan razlog – nisu predviđena sredstva u budžetu, odnosno bila su predviđena u 2010. godini, ali tamo – zvaničan podatak od strane direktora Republičkog zavoda za statistiku – čini mi se, do 8. novembra nije bio uplaćen ni jedan jedini dinar ni Republičkom zavodu za statistiku, ni Geodetskom zavodu, koji je trebalo da naprave neke predradnje vezane za ovaj posao. Popisivanje stanovništva neće biti puki podatak da neko od popisivača, odnosno jedan od 50.000 članova popisnih komisija dođe u jedno domaćinstvo i da mu kažu ko je tu. Ovde postoji popisnica na kojoj postoji osam strana, osam strana koje treba popuniti. Ovde postoje brojni podaci. Odgovorno i svakako, što bi se reklo, srpsko-radikalski, tvrdim da je svaka izgovorena reč mojih kolega koje su govorile na ovu temu imala punog smisla i značaja upravo u vezi sa ovim zakonom. Ako postoji osam strana, kad bude popis poljoprivrede biće 16. Nemoguće je sa tri reči svoju diskusiju usmeriti i govoriti o onome što je zaista ozbiljna tema. Kada budemo završili ovaj popis... Odnosno, šta ćemo mi, do kojih ćemo sve podataka doći, koje podatke ćemo moći da otkrijemo prilikom sprovođenja popisa, a pogotovo kasnije kada uđemo u jednu analizu vezanu za taj popis? Znači, najpre ono što jeste želja i cilj – da utvrdimo tačan broj stanovnika koji žive u našoj državi, teritorijalni razmeštaj tog stanovništva, prosečnu gustinu naseljenosti, staračka domaćinstva, što je jedan od osnovnih ciljeva, da vidimo kuda ide Srbija, da vidimo kako zaustaviti nestanak po jednog grada svake godine. Znači, umiranje je nadmašilo rađanje. Negativan saldo ili bilans, ako to tako može i sme da se kaže, to je jedna jako osetljiva tema. Znači, preko 30.000 stanovnika svake godine u Srbiji je manje. To je već sada jedan alarmantan podatak. Ali, završeni popis pokazaće nam još nešto, da sredine, ona mesta, da ne imenujem nijednu opštinu, ali takvih je mnogo u Srbiji,koje imaju zvanično, po popisu iz 2002. godine, po 16.000-17.000 hiljada stanovnika... Ako sada popis kaže da ima 11.000 hiljada stanovnika, da li će to nekoga zabrinuti, da li će to upaliti nekome crvenu lampicu šta dalje da se radi? Sve su to problemi koji stoje pred ovom državom, koji nisu nepoznati, ali niko, čini mi se, ne želi ozbiljno njima da se bavi. Zatim, prilikom popisa domaćinstava, a to je u okviru popisa stanovništva, domaćinstava i stanova, doći ćemo do određenih podataka koje ćemo moći da koristimo prilikom popisa poljoprivrede. Funkcionalna sposobnost stanovništva je jedan veoma bitan podatak koji ćemo moći da dobijemo prilikom sprovođenja ove velike i, rekao bih, popularne, ali iznad svega veoma kompleksne akcije. Tek tada će da da odgovor na pitanje... Sve je veći broj ljudi čije nezadovoljstvo zbog činjenice da nemaju posao, da žive u jednom nesređenom društvu, društvu bez perspektive, dovodi do lošeg zdravstvenog stanja. Možda bi predsednik Skupštine u ovom momentu mogla više da se pozabavi tim problemima, i morala... Mislim, pre svega, na vaše kolege; svakako ne da vi idete sada sa mesta na kojem jeste (dobro je da ste došli) i da intervenišete na nečemu drugom, jer ste zaista ekspert i dobro bi to došlo. Sve su to poražavajući i bolni podaci koji danas tište Srbiju. Bio je još jedan problem. Želim da postavim pitanje direktoru Republičkog zavoda za statistiku: kada se bude vršio popis na Kosovu i Metohiji, kako će se tu izvršiti, na koji način? Evo, da ne govorimo o popisu stanovništva u Hrvatskoj, u Republici Srpskoj. Da li je tačno, gospodine direktore, da se na vaš poziv ministar za Kosovo i Metohiju, i to u dva navrata, nije nijednom odazvao, da govorite o problemima vezanim za popis stanovništva? Tu činjenicu ne bi trebalo da krijete od narodnih poslanika, ako je tako bilo, a dobro bi bilo da zna i javnost, pa da vidimo na koji način ova vlada tretira Kosovo i Metohiju. Šta god da se može uraditi, u jednoj ovakvoj akciji ministar za Kosovo i Metohiju bi morao da uzme maksimalno učešće, a ne da doživljava to kao temu koja nije toliko važna. Više puta smo na Odboru za nauku i tehnološki razvoj, gde su se razmatrale i pojedine odredbe, odnosno pojedini amandmani koji su podneti na Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova, kao i poljoprivrede, a i kada je bila rasprava u načelu, razgovarali sa predstavnicima Republičkog zavoda za statistiku i preporučivali da pored popisa stanovništva mogu da se urade još neki popisi. Mi znamo da 1991. godine... Nije tačno da se neki detalji iz poljoprivrede, odnosno u popisu nisu sprovodili od 1960. godine. Tačno je da na klasičan način nije bilo popisa u poljoprivredi od 1960. godine, ali 1991. godine, prilikom popisa stanovništva, popisivale su se i neke činjenice koje prate poljoprivredu. Možda su predstavnici Zavoda za statistiku namerno predložili odlaganje popisa, uz činjenicu da nije bilo dovoljno sredstava... Mene uopšte ne raduje što ćemo ovu akciju, jednu od najpopularnijih, još jednom ponavljam, u statistici, sprovoditi uz donaciju Evropske unije. To je nešto što se zna. Mi sada, ove godine, znamo da će redovan popis stanovništva biti 2021. godine. Pa, znalo se da će biti 2011. godine, zašto socijalno odgovorna Vlada nije računala na to i obezbedila sredstva, nego Evropska unija mora da obezbedi deset miliona evra za učesnike na terenu koji će obavljati taj popis i raditi? Veliki broj popisivača će biti angažovan. Po meni, jedan od razloga... Naravno da predstavnici Republičkog zavoda za statistiku nemaju mnogo veze s tim, ali kada ne dobiju sredstva njima ne preostaje ništa drugo nego da zahtevaju da se ova aktivnost pomeri. Stičem utisak da je to urađeno namerno, da se popis stanovništva približi nekim narednim izborima kako bi se angažovao veliki broj pripadnika političkih stranaka, znači, oko 50.000 popisivača, plus oni koji će popisivati poljoprivredu. To će biti pripadnici političkih stranaka i ljudi koji će vršiti propagandu, više će promovisati programe političkih stranaka nego što će raditi na propagandi za sprovođenje popisa stanovništva. Nije problem da neko iz političke stranke bude angažovan. Pripadnici političkih stranaka ne smeju da imaju probleme zbog toga što pripadaju nekoj stranci, ali ne smeju da budu favorizovani. Svakako, slažem se da politička elita ne može da uživa nikakve privilegije. Zapravo, treba da na svojim plećima oseti jednu društvenu, političku i svaku drugu vrstu odgovornosti. Još jedno pitanje, gospodine Vukmiroviću, za vas. Vi biste mogli da date kvalitetan odgovor na to. Nema nijednog razloga da prećutite. Mi smo predlagali i na Odboru za nauku i tehnološki razvoj da se pored popisivanja stanovništva sprovede i popis žrtava ratova između 1990. i 2000. godine. Neki, da ne kažem entuzijasti, ljudi kojima je stalo da se imaju takvi podaci kod nas su to uradili; dostavljeno je Republičkom zavodu za statistiku. Neko je rekao da to nisu tačni podaci, da nije dobro urađeno. Čini mi se da je to doživelo reciklažu ili možda paljenje na lomači. Ali, ovo je dobar podatak, dobar vremenski period, eto, i ako odlažete... Znači, mi nismo za odlaganje popisa, još jednom ponavljam, ali ako ga odlažete, ako će on biti od 1. do 15. oktobra, imaćete sasvim dovoljno vremena da se pripreme dodatni obrasci uz popisnicu i da se može obaviti i popis žrtava u periodu između 1990. i 2000. godine. Mi imamo tu obavezu. Procenjuje se, za sada, da između četiri i pet hiljada takvih postoji. To je dug i ove vlasti i svih onih koji se uključuju u ovu akciju da to urade. To je dug i nas narodnih poslanika. Mi o tome javno govorimo, a vi ste na potezu, gospodine Vukmiroviću. Voleli bismo da taj posao završite valjano. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Paja Momčilov, po amandmanu.
Sada imamo jednu malo paradoksalnu situaciju da nam ovlašćeni predstavnik ne odgovara na primedbe. Uglavnom uvaženi kolega replicira na neki način kroz vreme koje ima, i to je u redu, ali malo je čudno i neobično da nam ovlašćeni predstavnik ne da informacije koje bismo voleli da znamo. Samo bih ponovio, pošto mi nije bilo dozvoljeno ranije, da smatram da je neophodno kroz ovaj popis ove žrtve popisati. Rečeno je da je to, maltene, vređanje žrtava. Molim vas, jevrejski narod, jedan veliki narod, ima popisane, sve do jedne, svoje žrtve. To je popisom utvrđeno. Nemački narod, koji je izgubio Drugi svetski rat, sve svoje žrtve je popisao. Kako? Na ovakav način. To su demografski podaci. To se mora imati. Nemci, šta su uradili dalje? Nemci imaju popis žrtava, silovanih žena od strane Amerikanaca od 1944. do 1960. godine. Molim vas, sada se u parlamentu spočitava nama koji se zalažemo za dug prema našim žrtvama i prema njihovim rođacima koji su nas molili da pokrenemo ovo pitanje, da i to bude kroz ovaj popis, pošto vidimo da se odlaže, neće moći da se sprovede u idealnom roku. Nije 31. mart slučajno kritični datum, kada sve normalne evropske zemlje sprovode svoje popise. Iz svih raznih podataka koje ste davali i zalagali se uvek ste mogli naći i neku manu, a 31. mart je kritičan datum za ovaj region i tada je trebalo sprovesti ovo. No, ostavimo se toga, poslanici Srpske radikalne stranke su vam jasno kazali kako, na osnovu mišljenja eksperata, da uspešno završite posao, u korist države Srbije, u korist školske dece (njima ste obećali da ćete da uvedete kompjutere u škole), a na kraju krajeva, i državne uprave, koja može da koristi laptope. Ako budete išli ovim putem, klasičnim, neću da kažem da je primitivan, on je isto dobar i validan, ali daleko će više koštati i daleko više će biti muka da se dođe do pravih podataka i grešaka će biti daleko više. Mi iz Srpske radikalne stranke jednostavno ne diskutujemo destruktivno. Mi naše žrtve sa velikim uvažavanjem shvatamo, kao i sve nevine žrtve. Jednom smešnom verbalnom akrobatikom pokušano je da se demonstrira u Skupštini da smo mi nepristojni, a jesmo možda nepristojni kada nam dođe predstavnik EU, zbog mnogih stvari koje su uradili nama i ovoj našoj zemlji, pa i zbog tih žrtava, ali ne može niko da nam kaže da smo mi u ovim godinama huligani koji remete red u Skupštini. Došlo se već do apsurdne linije da samo što nije izgovoreno „Skupština, to sam ja“, a to ne bi nikako trebalo da se dozvoli. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O POPISU POLjOPRIVREDE 2011. GODINE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milorad Buha, zajedno Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić, zajedno Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz, Milorad Krstin, Dobrislav Prelić, Srboljub Živanović, Milan Škrbić i Mirko Munjić, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za nauku i tehnološki razvoj i Zakonodavnog odbora. Narodni poslanik Božidar Delić je, pisanim putem, 21. marta 2011. godine povukao svoj potpis sa amandmana koje je podneo sa grupom narodnih poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo na članove 1, 2, 3, 4. i 5. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima gospodin Buha.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, kao i kod prethodnog zakona i ovde je Srpska radikalna stranka uputila amandman da treba da se držimo onih termina koji su sadržani u osnovnom zakonu. U obrazloženju Vlade za neprihvatanje amandmana stoji da nisu obezbeđena sredstva. Nije to samo kod ovog zakona, nego i kod mnogih drugih zakona; u budžetiranju koje sprovode Vlada i Ministarstvo finansija ne vodi se dovoljno računa kada je u pitanju ono što je predviđeno zakonskim propisima. Ovde je konkretan primer kako se ne vodi računa kada se donose zakoni i koje posledice proizilaze u finansijskom smislu prema odredbama tih zakona. Znači, kada je donet zakon podrazumeva se da se određena sredstva moraju izdvojiti za popis. To je moralno biti planirano ne u budžetskoj 2011, nego u projekcijama koje se rade prema memorandumu pre, odnosno dve ili tri godine unapred. Vi radite kako radite i ovo je konkretan primer kako ne sme da se radi. To što će biti posledica kada dobijemo rezultate popisa poljoprivrede, to nikome ne treba. To samo novine i javnost iznesu, misli se na podatke koji će biti karakteristični, i onda to ulazi u arhivu i niko više ne otvara. Još je tragičnije kada se rade određene projekcije države, kao što je strategija razvoja poljoprivrede koja se radi dve godine u ovom ministarstvu. Pitam vas, na temelju kojih zakonskih propisa, odnosno podataka se radi ta strategija ako je poslednji popis obavljen pre 50 godina? Za strategiju ima sredstava i bilo bi vrlo zanimljivo da dođemo do podataka koliko će Ministarstvo izdvojiti za izradu strategije, koja će biti prazno slovo na papiru i neće imati suštinski značaj koji mora da ima svaka strategija. S obzirom na to da ćemo popis obaviti do kraja iduće godine, operativno, podaci će biti 2013. ili 2014. godine. Vidite koliko mi kasnimo. Mi kasnimo zbog propusta Vlade i Ministarstva finansija koji nisu na vreme obezbedili dovoljno sredstava. Rade se i druge strategije, sličnog karaktera, iz kojih ćemo crpeti podatke koje ćemo dobiti iz poljoprivrede. To radi Ministarstvo finansija, socijalna politika itd. S obzirom na to da nećemo imati te podatke, moramo zaustaviti izradu te strategije i odlivanje sredstava, jer će nam u protivnom ta strategija biti prazna pa ćemo je morati inovirati nakon dve, tri ili pet godina i ponovo bacati sredstva, a znamo da ih nemamo dovoljno. Zato, jedno upozorenje vlasti: vodite računa, ovo je neozbiljno. Ovo nije jedini primer kako se razbacuju sredstva, a znamo da ovo nisu mala sredstva. Što se tiče podataka u oblasti poljoprivrede, vrlo je bitno ući u svaku kuću i svako domaćinstvo i da ti podaci koji ćemo dobiti budu potpuni, jasni, celishodni i da daju jednu viziju buduće perspektive u oblasti poljoprivrede. Svemu tome prethodi jedna strateška odluka ove države da se mora ulagati u poljoprivredu, a znamo da ova država ne ulaže, da zaostajemo za zemljama u regionu, evropskim zemljama i visokorazvijenim zemljama. Ako nas sada ovo ne opameti, mislim da ćemo izgubiti poljoprivredu. Ne ulažemo, mladi ljudi napuštaju selo, ostaju starija domaćinstva, koja neće dati onu produkciju koju selo mora da da. Ovo će nas sigurno opametiti. Ako budemo iskoristili sve ono što ćemo dobiti na terenu, to će biti impuls koji mora pomoći poljoprivredi. Bez toga, izgubićemo sve.
Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, za SNS je neprihvatljivo da se ovi rokovi za popis menjaju, odnosno da se popis prolongira. Kada je u pitanju poljoprivreda, mislimo da ima jako puno problema, da su se ti problemi nagomilali u prethodnih deset godina. Ako ćemo iskreno, smatramo da je ovo jedna vrsta cinizma. Pre petnaestak dana izabrali smo novu vladu. Među ciljevima te vlade, u memorandumu te vlade, pod tačkom 1. piše – snabdevanje osnovnih životnih namirnica po prihvatljivim cenama za sve građane. Zatim, dinamičan rast privredne aktivnosti na bazi proizvodnje razmenljivih dobara. Pod pet, ono što je i te kako važno za ovu raspravu, to je – veće ulaganje u poljoprivrednu proizvodnju, usmerenu ka većim prinosima i višem stepenu finalizacije proizvodnje. Znači, Vlada se pre petnaestak dana opredelila da mnogo više ulaže u poljoprivredu, da mnogo više brine o poljoprivredi, a, evo, posle samo petnaest dana imamo činjenicu da se popis, koji je elementaran, od koga sve počinje, od koga možete da pravite strategije, neke operativne planove i da izlazite sa nekim konkretnim merama u poljoprivredi, odlaže, bogami, za jedan period koji je duži od godinu dana. S obzirom na obaveze koje ima Republički zavod za statistiku, to faktički znači da ćemo tek krajem 2014. godine imati podatke o tome šta se stvarno dešava u poljoprivrednoj proizvodnji i kakvo je stvarno stanje u poljoprivrednoj proizvodnji. Neke podatke već danas imamo. To je činjenica da je, recimo, od 1994. do 2009. godine, znači za 15 godina, rast u poljoprivredi, u poljoprivrednom sektoru samo 1,4%, dok je u isto vreme u svetu taj rast bio nekih 39%. To najbolje pokazuje koliko smo vremena izgubili i nastavljamo da gubimo kada je u pitanju bilo kakva politika u oblasti poljoprivrede. Ako pogledate poslednjih pedeset godina, možete da dođete do frapantnih podataka: da smo uvećali svoju poljoprivrednu proizvodnju od 1960. godine naovamo za samo nepunih pedesetak procenata, a da se ona u svetu utrostručila! Dakle, imamo činjenicu da, generalno, jako malo decenijama unazad ulažemo u poljoprivredu, ali je to stanje izuzetno teško u poslednjih deset godina. Govoreći konkretno o ovoj vladi rekao bih da je budžetom za 2008. godinu bilo planirano nekih 4% sredstava, znači 27 milijardi dinara, da je već 2009. godine to prepolovljeno na 2,2% - šesnaest milijardi dinara, nešto se zatim u 2010. godini povećalo zbog onih nestašica mleka i činjenice da nismo imali poljoprivredne proizvode ni u dovoljnim količinama, a kamoli po prihvatljivim cenama, na šta se Vlada, kao što malopre rekoh, obavezala pre petnaestak dana. U 2011. godini, po ovom budžetu koji smo prihvatili krajem 2010. godine, situacija se nije bitno popravila, imamo samo 22 milijarde. Nismo, znači, dostigli ni onu visinu sredstava iz 2008. godine od 27 milijardi. Znači, ako u obzir uzmemo inflaciju u međuvremenu za ove tri godine, situacija je bukvalno katastrofalna. Obećavati poljoprivrednicima bilo šta, iz nekih političkih pobuda i želje da se u ovoj izbornoj ili predizbornoj godini, nebitno je sasvim, dodvorimo nekome, ne znači ništa, jer je situacija na tržištu katastrofalna. Mi smo u situaciji da danas imamo problema sa mlekom i hlebom. Ne sećam se kad smo poslednji put imali zamrzavanje izvoza brašna i pšenice, a evo, ovo ministarstvo je pre desetak dana donelo i tu meru. U naredna tri meseca imamo i zamrzavanje izvoza pšenice, iako proizvodnja konstantno stagnira iz godine u godinu. Dolazimo jednostavno u situaciju da bez obzira na mogućnosti, bez obzira na kapacitete koje ima naša poljoprivreda, oni nisu nijednim delom faktički ostvareni. Rekao bih da je argument za zalaganje Srpske napredne stranke za to da se sa ovim popisom porani, da se ne gubi vreme, činjenica da se situacija u svetu jako brzo menja, da mi bukvalno kaskamo i za zemljama u razvoju, a ne za ovim najrazvijenijim zemljama, da imamo ozbiljne tehnološke promene u tehnološkim procesima, takođe i u organizaciji proizvodnje, gde je efikasnost naše poljoprivredne proizvodnje katastrofalna, da se bukvalno ništa nije ulagalo u godinama koje su iza nas, ništa ozbiljno, ništa opipljivo, ništa što bi eventualno povećalo proizvodnju. Imamo elementarni podatak da ulaganje po jedinici površine u celoj Evropskoj uniji raste, a jedino u Srbiji opada. Sa takvim odnosom prema poljoprivredi mi jednostavno nemamo nikakvu perspektivu da u narednom periodu budemo konkurentniji. Isto tako, činjenica je da sa ovim poslovima iz oblasti statistike koji se odnose na sagledavanje stanja i potencijala koje ima naša poljoprivreda nećemo moći imati nikakav ozbiljan plan za neka otvaranja novih tržišta, eventualno borbu za nove distributivne kanale za našu poljoprivrednu proizvodnju i da ćemo, bez obzira na rast izvoza poljoprivrednih proizvoda, biti u situaciji da to uglavnom budu robni, berzanski proizvodi, proizvodi bez neke dodatne vrednosti, koji će umnogome da zavise od situacije na svetskom tržištu, koja je u ovom trenutku jako povoljna, ali, kao što je svima poznato, berza je jako relativan pojam, pitanje je kako će se stvari odvijati u nekom narednom periodu. Nešto što je važno da se naglasi jeste da sve institucije sistema nisu obavile svoj posao. Da su ga obavile, mi danas ne bismo imali ovaj predlog zakona, odnosno ove izmene i dopune Zakona o popisu u poljoprivredi. Znači, moramo da naglasimo, mi iz opozicije, da se radi o nesposobnosti i neodgovornosti, pre svega ove vlade koja je preuzela te obaveze kad smo ovaj zakon donosili. Dozvolite mi i da budem malo zlonameran, može biti da je to želja da se prikriju svi loši potezi koje od 2000. godine naovamo imamo u poljoprivredi uopšte i u poljoprivrednoj proizvodnji. Mi smo danas, čini mi se, svesniji nego ikada, imamo deset godina propadanja poljoprivredne proizvodnje. Isto tako, odgovornost je ove vlade što je u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju preuzela neke rokove u oblasti liberalizacije, kada je u pitanju tržište poljoprivrednih proizvoda, koji su bili jako štetni po poljoprivrednu proizvodnju, a to se danas i te kako pokazuje. Neke poljoprivredne proizvode koje možemo po nekim razumnim, rekao bih čak i konkurentnim, cenama da proizvodimo za naše tržište – uvozimo. Znači, i u tom delu postoji odgovornost ove vlade. Sasvim sigurno, poljoprivrednici i oni koji žive od poljoprivredne proizvodnje, a ima ih, procenjuje se, blizu četiri miliona, da li kao dopunska delatnost, četiri miliona građana Srbije koji žive u 4.500 naselja, ti ljudi su u svakom slučaju diskriminisani. Pre samo par dana imali smo činjenicu da se, kada je najobičnija socijalna pomoć u pitanju, uvode neka ograničenja na samo pola hektara, kao uslov da oni građani koji imaju poljoprivredno zemljište ispod toga mogu da računaju na socijalnu pomoć, a svi oni preko toga ne, bez obzira na činjenicu da je produktivnost i efikasnost kod nas u poljoprivrednoj proizvodnji znatno ispod nekih svetskih proseka. Za SNS, naravno, postoji jedan politički interes, interes da se ovi poslovi što pre završe. Mislim da to proizilazi iz činjenice da smo stranka koja ima veliko poverenje glasača i od koje se očekuju promene koje su neminovne. Te promene podrazumevaju da imate elementarnu bazu podataka da biste mogli da krenete sa operativnim planovima i programima za oporavak kompletne ekonomije, pa i same poljoprivrede. To je, sasvim sigurno, neki naš razlog, nas iz Srpske napredne stranke, da posle ovih izbora budemo u situaciji da stvari u Srbiji menjamo nabolje, pre svega u poljoprivredi, jer svi oni koji su bili razumni u prethodnom periodu, ulagali u poljoprivredu, imaju znatno stabilniji životni standard svojih građana. Mi danas, nažalost, baš zato što smo propustili skoro sve šanse u poljoprivredi, imamo situaciju da, s jedne strane, zbog nemogućnosti daljeg zaduživanja, a, s druge strane, zbog jako malog obima proizvodnje imamo previsoke cene poljoprivrednih proizvoda. Podsetio bih vas samo koje su cene šećera, koje su cene zejtina, koje su cene hleba. Biće one znatno više kada se odmrzne ovaj izvoz žitarica, nažalost, i standard naših građana biće znatno ugrožen, bez obzira na to što i te kako imamo potencijala. Ali, nemamo ozbiljnu politiku, nemamo ozbiljan pristup poljoprivrednoj proizvodnji i nemamo, nažalost, odgovornu Vladu, koja bi te potencijale iskoristile. Baš zbog toga Srpska napredna stranka je podnela ove amandmane i naravno da ne može da podrži predlog ovog zakona. Hvala.
Da li po ovom amandmanu, gospođo Radović? (Da.) Izvolite, imate reč. Narodni poslanik Milica Radović.
Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika. Mi smo i ranije u načelnoj raspravi rekli da je dobro što se popis poljoprivrede vrši, prvi put posle 1960. godine, samo meni nije jasno, to sam i u načelnoj raspravi pitala, nisam dobila odgovor na to pitanje, zašto se popis poljoprivrede ne vrši u isto vreme kada i popis stanovništva? Smatram da bismo na taj način uštedeli značajna finansijska sredstva, a i bili bismo u prilici da saznamo rezultate popisa poljoprivrede mnogo pre nego što je sada predviđeno. Prvenstveno ističem da se ovako popis poljoprivrede odlaže ne samo za šest meseci, kao što je to slučaj sa popisom stanovništva, već za godinu dana. Za jednu agrarnu državu, što bi Srbija trebalo da predstavlja, mislim da bi od veliki važnosti bilo da ima informacije o tome koliko poljoprivrednih gazdinstava trenutno postoji u Srbiji, koliki je njen zemljišni fond, koliko obradivih površina u Srbiji ima, a te podatke bismo mogli da dobijemo što pre ukoliko bi popis poljoprivrede bio izvršen zajedno sa popisom stanovništva. O tome kako danas izgleda poljoprivreda u Srbiji najbolje svedoči srpsko selo, koje se gasi i nestaje. Seosko stanovništvo masovno migrira ka većim gradskim sredinama i predviđanja su da će od 4.800 srpskih sela, koliko danas imamo, za deceniju i po da ih bude manje za 1.200 ili 25%, samo zbog toga što je prosek starosti u njima danas preko 60 godina. Danas u Srbiji postoji 200 sela u kojima nema ni jednog jedinog stanovnika koji je mlađi od 20 godina i postoji takođe, ako uopšte mogu da kažem da postoji, 190 sela bez ijednog jedinog stanovnika. S obzirom na činjenicu da je Srbija agrarna država, poljoprivreda bi trebalo da bude izvozna i razvojna šansa Srbije, ali je za to ipak potrebno da dođe do određenog redefinisanja naše agrarne politike. Da je poljoprivreda zaista strateška grana privrede, ne bismo bili u situaciji, bilo bi neprihvatljivo da se za nju izdvaja iz republičkog budžeta svega 2,5%. Rezultat te činjenice, kao i činjenice da država ne vodi računa o poljoprivredi jeste da danas imamo nestašice osnovnih prehrambenih proizvoda, kao što su mleko, ulje, šećer. Zatim, rezultat te činjenice jeste da se naš stočni fond svake godine smanjuje u ogromnom broju. Rezultat te činjenice je da imamo nekontrolisano kretanje cena na tržištu i naglo poskupljenje osnovnih prehrambenih proizvoda, što je, na kraju, najveći generatorinflacije. Samo u prošloj godini stočni fond se smanjio za 110.000 grla, a kakva je situacija u stočarstvu najbolje pokazuje podatak da je od ukupno 9.000 tona junetine, koliko je iznosila kvota koju nam je odobrila Evropska unija, Srbija uspela da izveze ili da ispuni svega jednu petinu. Srbija nema nikakvu strategiju kada je u pitanju poljoprivreda. Nemamo ni zemljišnu politiku, koja je osnov agrarne reforme. Danas je proizvodnja u poljoprivrednim gazdinstvima u Srbiji, posebno u onim koja se nalaze u ruralnim područjima, isključivo namenjena za individualnu potrošnju, a ne za tržište. Svake godine, u proseku, u Srbiji ostane neobrađeno oko 600.000 hektara, što je možda jedan u nizu razloga zbog kojih Srbija danas uvozi ono što nikada nije uvozila u svojoj istoriji, a to su osnovni poljoprivredni proizvodi. Takođe je alarmantan podatak da smo samo prošle godine uspeli da uvezemo poljoprivrednih proizvoda u vrednosti od milijardu i trista miliona evra, i četiristo tona maline, koja je oduvek predstavljala srpski brend i naši izvozni adut! Pored toga što Srbija na neki način ipak ostvaruje suficit u izvozu hrane, predviđa se da ćemo uskoro postati zavisni od uvoza hrane. Danas imamo ovakvu situaciju u državi zato što, ponavljam, država nedovoljno posvećuje pažnje i nedovoljno vodi brigu o poljoprivredi. Kolike su uopšte mogućnosti za to najbolje pokazuje podatak da je Srbija jedina zemlja u Evropi gde po glavi stanovnika imamo 0,6 hektara obradivih površina. Zamislite, kada bismo samo deo toga iskoristili, kakve bi naše razvojne mogućnosti bile! Ako nam je zaista stalo do toga da u neko dogledno vreme imamo pregled strukture nacionalne poljoprivrede, smatram da bi bilo vrlo važno da se ovaj popis poljoprivrede izvrši što pre, odnosno, ako ne u onom predviđenom roku, onda bar zajedno sa popisom stanovništva. Molim odgovor na pitanje zbog čega to nije moguće. Prihvatam da možda nemam dovoljno informacija o tome, ali tražim odgovor od prisutne ministarke ili bilo koga iz Vlade ko se ovom tematikom bliže bavi, da nam kaže zbog čega nije moguće da se u isto vreme obave dva popisa, zato što smatram da bi došlo do određenih ušteda koje nisu male i da bismo bili u prilici da rezultate popisa poljoprivrede imamo u dogledno vreme. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milorad Krstin i grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Antić. Izvolite.
Samo bih kratko. Mi smo na sve članove ovog zakona podneli amandmane, mislim da je obrazloženje za prethodni amandman bilo sasvim dovoljno. Znači, uglavnom se ovi rokovi koji su predloženi zakonom menjaju. Nema potrebe da se javljam povodom ostalih amandmana Srpske napredne stranke.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Dobrislav Prelić i grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Dobrislav Prelić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman da se član 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o popisu poljoprivrede briše, pre svega iz razloga što smo mi, kada je prošle godine usvajan Zakon o popisu domaćinstava, stanova i poljoprivrede, decidirano bili za to da se ova dva popisa objedine, ali smo i tada upozoravali da se popis verovatno neće izvršiti u roku koji ste predvideli. U prilog toj činjenici ide i to da je na sastanku Biroa za popis, koji je održan 14. decembra 2010. godine, doneta odluka da se popisi odlažu zbog nedostatka finansijskih sredstava za sprovođenje popisa, jer u budžetu Republike Srbije za 2011. godinu nema sredstava i jednostavno nećemo biti u mogućnosti da ovaj popis izvršimo. Malo je diskutabilno, ovaj sastanak je održan 14. decembra, a budžet je usvojen kasnije. Znači, upozorili su vas na vreme da sredstava za ovako nešto neće biti. Srpska radikalna stranka je i prilikom usvajanja budžeta mislila da sredstva za Ministarstvo poljoprivrede treba da budu veća. Upozoravali smo vas u kontinuitetu da će se desiti mnogi problemi kada je naša poljoprivredna proizvodnja u pitanju, ali ste vi jednostavno ostajali gluvi i nemi na naše kritike. Mi smo samo svojim amandmanima na budžet Republike Srbije za 2011. godinu smanjili deficit za nekih trideset milijardi dinara, sa stavki kao što su specijalizovane usluge, usluge po ugovoru, stavki koje praktično svim ministrima služe za predizborne kampanje. To su one stavke koje služe ministrima, što bi naš narod rekao – leva ruka, desni džep. Jednostavno, odgovornosti prema našim građanima nema. Više je nego sramno, pre svega, šta će biti prioriteti ove rekonstruisane vlade. Premijer Mirko Cvetković, a sada i ministar ekonomije, rekao je da je jedan od prvih prioriteta snabdevenost osnovnim životnim namirnicama po prihvatljivim cenama za sve građane. Zamislite, u zemlji koja ima ovakav agrarni potencijal... A, svi smo svesni činjenice kakva je sada cena poljoprivrednih proizvoda, da je nestašica krompira, cilj nam je bio da bude između 15 i 20 dinara maksimalna cena, a danas je već cena krompira stigla do 100 dinara, da je pšenica otkupljena po 13 dinara, da je danas 30 dinara; da ne pričamo o stočnom fondu, koji je više nego prepolovljen. Jednostavno, i uz svu dobru volju Ministarstva, nije se moglo uticati na poboljšanje u našoj poljoprivredi, jer našom poljoprivredom pre svega vlada monopol, nešto čemu se i prethodni ministar opirao ovde, pokušavao na neki način da se opire, ali kasnije, kada je shvatio to, uvidevši na terenu i kada je počeo da proziva određene tajkune, ljude koji drže monopol u našoj primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji, u našoj konditorskoj proizvodnji, u prerađivačkoj... Možda je i to jedan od razloga zbog kojih vam nije sada odgovarao. Srpska radikalna stranka nema problem da kaže kada je nešto dobro, ali svakako je jedan od najvećih problema i za našu poljoprivredu to što niste uvažavali naše amandmane i sugestije. Zbog toga smo sada u jednoj stvarno vrlo teškoj i nezavidnoj situaciji. Kažete u razlozima za donošenje izmena i dopuna ovih zakona da su, pre svega, ciljevi popisa poljoprivrede dobijanje sveobuhvatnog pregleda strukturnih karakteristika nacionalne poljoprivrede, izrada baze podataka, međunarodno uporedive, zasnovane na ključnim poljoprivrednim obeležjima. Toga se mi poprilično i plašimo i to nas na neki način najviše i zabrinjava. Vaši prijatelji iz EU žele da imaju tačnu evidenciju i tačna saznanja koliko mi imamo obradivih površina, jer su apsolutno svesni da je naša zemlja najplodnija u Evropi i da to treba iskoristiti, pre svega za njihove interese, pored toga što žele da plasiraju njihove proizvode na naše tržište, proizvode koji su sumnjivog kvaliteta. Kažete da će se, po propisima i standardima EU, u velikoj meri izmeniti stanje u našoj poljoprivredi. To je ono čega se plašimo i ono na šta smo upozoravali ovde javnost. Naime, radi se o firmama koje žele da preuzmu kompletno tržište i kontrolu agrara u celoj Evropi. Tu je, pre svega, firma „Monsanto“, o kojoj smo pričali i upozoravali na vreme. Godine 2009. Ministarstvo poljoprivrede je dozvolilo da rade na oglednim poljima na našim institutima, koji su prepoznatljivi u celom svetu kada je naša semenska proizvodnja u pitanju. Dozvolili su im da vrše oglede za modifikovani kukuruz i modifikovani krompir. A da ne pričamo o tome da je modifikovana soja na našem tržištu prisutna još od 2002. godine i da je čak sada pokrivenost parcela pod sojom u Srbiji dostigla neverovatnih 30%. Ministarstvo poljoprivrede se angažovalo na neki način prošle godine, ali je isključivo po nalogu i separatno odrađivalo taj posao. Činjenica je da nisu mogli da pokriju ceo teren, ali su to uradili pogrešno i u opštinama u kojima DS nije na vlasti, tačno po nalogu. Ali, ono što je interesantno, i u tim opštinama gde su uništavali soju bilo je lokalnih funkcionera iz Demokratske stranke, iz bivše stranke G 17 plus. Kod njih slučajno niko nije otišao, a to su bili jedni od jačih proizvođača. Sve je to ovom narodu jasno i ubeđeni smo da će on znati to da proceni, pre svega na nekim narednim izborima. Što se tiče popisa poljoprivrede i ovog odlaganja, ako već mora da se odloži, a verovatno ćete odložiti, jer vidimo da ministarka ne želi da se uključi u raspravu, pretpostavljam da ima nalog da odbije sve amandmane, predlažemo vam, kada budete vršili popis, da angažujete ljude za popis poljoprivrede, jer vidimo da ne želite da objedinite ova dva popisa, da angažujete ljude iz struke, iz poljoprivrede, pre svega studente poljoprivrednog fakulteta, sve agronome koji su nezaposleni, a ima ih jako puno, sve nezaposlene poljoprivredne tehničare i sve one ljude koji se razumeju u poljoprivredu, jer smatramo da će osnovni kriterijum za ljude koji će vršiti popis biti stranačka pripadnost. U to smo ubeđeni. Na samom kraju današnjeg izlaganja želim da kažem da možda i nije tako loše što se odlaže ovaj popis, jer ne samo SRS, već cela javnost očekuje izricanje presude našem predsedniku 4. maja u Haškom tribunalu, a kada se on bude vratio ubeđeni smo da se popis neće raditi na ovakav način kao što vi sada radite, već da će se raditi u granicama Srbije koje joj pripadaju, a to su Karlovac–Karlobag–Ogulin–Virovitica. Zahvaljujem.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Gospođa Milica Vojić Marković ima reč.
Hvala gospođo predsednice. Gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 3, tražeći da se rokovi pomere, ali unapred. Problem ove vlade, najveći problem je u neskladu između onog što govori i onog što radi. Tako kad, recimo, ova vlada kaže da joj je poljoprivreda prioritet, s druge strane imamo činjenice da seosko stanovništvo nikada teže nije živelo nego danas, imamo nestašicu ulja, šećera, enormno se povećala cena krompira, zatim, da je broj stoke, odnosno stočni fond, bez obzira na to o kojoj vrsti domaćih životinja se radi, stalno u padu. Onda, imamo veliki nesklad između toga što je trebalo da bude održan u 2012. godini popis poljoprivrede i što je on odložen u 2011. za godinu dana, a istovremeno čujemo da se radi neka strategija razvoja poljoprivrede. Mi u stvari ne znamo, a trebalo je da dobijemo podatke od ovog popisa, da li je Srbija zemlja koja može da hrani pet ili šest puta više stanovnika nego što danas ima, ili je to zemlja koja treba da uvozi mnogo više hrane nego što je do sada uvozila? Jer, moram da podsetim da mi još uvek dobijamo informacije i upozorenja od Organizacije za hranu UN koja nas upozorava da ćemo vrlo brzo postati zavisnici od uvoza hrane, a govorimo o tome da smo mi zapravo poljoprivredna zemlja. Dakle, posao koji nije rađen pedeset godina. Poslednji popis poljoprivrede izvršen je 1960. godine. Od tada, mi o našoj poljoprivredi praktično nikakve važne i nove podatke nemamo, a ti podaci su nam i te kako važni da planiramo, a strategija podrazumeva planiranje. Sav taj nesklad između strategije koju pravimo ne znam na osnovu kojih podataka i popisa poljoprivrede koji se odlaže, a bio bi nam vrlo važan da dobijemo te podatke kako bismo mogli da govorimo o tome šta nam je prioritet u poljoprivredi, dovešće do toga da jedan posao koji je morao da bude završen u 2011. godini bude odložen za 2012. godinu, a dok dobijemo podatke to će biti 2013. godina, i to pred kraj, verovatno, jer se ti podaci jako dugo obrađuju. Vrlo je važno reći da smo mi iz Demokratske stranke Srbije postavili pitanje zbog čega ova dva popisa, makar u ovom trenutku kada nemamo dovoljno novca, ne idu zajedno. Prosto, bilo bi dobro. Znam argumente, pročitala sam i u obrazloženju, zbog čega jedan popis prati drugi, ali ovo su stvarno enormni uslovi. Vi imate situaciju da u budžetu za 2011. godinu uopšte niste opredelili sredstva za popis poljoprivrede, a s druge strane, imate podatak da će taj popis i te kako mnogo koštati. Prosto, bilo bi dobro da dobijemo te informacije i vaše odgovore, zbog toga što na osnovu tih odgovora onda možemo da napravimo dalju priču u vezi s ovim popisom. Dakle, ovaj popis treba da obuhvati sva domaćinstva koja se bave poljoprivredom. Pitanja će se odnositi na površinu zemljišta koje obrađuju, koju vrstu useva gaje, da li raspolažu stočnim fondom, koliko imaju grla stoke, košnica pčela, da li upotrebljavaju mehanizaciju i šta koriste, da li upotrebljavaju đubriva, iznose li proizvode na tržište i drugo. Mislim da su to podaci koji su i te kako važni zemlji Srbiji, ali bojim se da ova vlast manipuliše odlaganjem upravo zato što podaci koje će dobiti kroz odgovore na ovako postavljena pitanja, koja su tipska pitanja i ne mogu biti drugačija, neće biti na korist ove vlade koja priča (opet ona priča od početka o neskladu) o tome da joj je poljoprivreda prioritet, a s druge strane uništava poljoprivredu potpuno nesebično i vrlo aktivno. Mi znamo da će biti urađen probni popis poljoprivrede. To je dobro jer se na taj način vrši trijaža i pitanja i svega ostalog, ali nam se čini da je i to pusto bacanje novca. Jer, kao što kažu ljudi zaduženi za sprovođenje ovog popisa poljoprivrede, tu je osnovno pitanje novca. Budžet nije predvideo sredstva. Nadamo se da ćemo dobiti sredstva iz nekih pretpristupnih fondova, ali to je veliko pitanje, jer informacije koje se čuju u ovoj zemlji, a mediji ih prenose, od raznih državnika, ambasadora i drugih ljudi iz nevladinog sektora govore da ćemo malo duže čekati na pretpristupne fondove. Meni se čini da je naš amandman vrlo suvisao. Mi smo termine popisa pomerili. Smatramo da mogu da budu realizovani na početku 2012. godine, a ne da se čeka kraj 2012. godine. To su dragoceni podaci, podvlačim još jednom i mislim da je stvarno vrlo ružno, da ne kažem štetno, manipulisati na ovaj način podacima koji i te kako znače za zemlju Srbiju. Hvala.
Na član 4. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Srboljub Živanović i grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo poslanici, rasprava na matičnom Odboru za nauku i tehnološki razvoj bila je vezana za ovaj zakon o popisu poljoprivrednih dobara. Tu je i direktor, dr Vukadinović, koji se uvek trudio da na Odboru odgovori na određena pitanja i određene probleme. Ali, sada vidim da ponekad određenim grimasama negoduje zbog toga što određene kolege govore o problemu u poljoprivredi. Vrlo je bitno i možda jedno od krucijalnih pitanje vezano za popis stanovništva i poljoprivrede. Moj amandman se odnosio na to da se član briše, s ciljem da se ne odlaže popis za poljoprivredu do 2012. godine, već da bude u sklopu sa popisom stanovništva. Šta sam hteo time da kažem? Da sa grupom koja će vršiti popis stanovništva ide i grupa koja će vršiti popis poljoprivrednih dobara. To je vrlo bitno, iako znamo da su ove dve oblasti na neki način povezane i da je nemoguće da jedno isto lice vrši popis i stanovništva i poljoprivrede zbog određenih organizacionih... ali i kvalitetnijeg popisa. Mi ovde hoćemo da sagledamo stanje današnje Srbije. Mnogim vlastima koje su vladale od 1945. godine naovamo nije odgovaralo... Kao što i sami vidite, 1960. godine izvršen je poslednji popis poljoprivrednih dobara, jer su te statističke podatke koristili u odgovarajuće svrhe onda kada im je to odgovaralo, odnosno kada su hteli da prikažu građanima Srbije koliko je posejano u Srbiji, pa ispade da statističari bolje znaju koliko je posejano u Srbiji, koliko sam ja posejao pšenice, nego koliko sam u stvari posejao. Taj podatak pokazuje da to mnogima nije odgovaralo. Ali, došlo je vreme, navodno pritiska vas EU, da morate da uradite i ovu statistiku, da se vidi prvo demografski, jer ispada da su Srbija i građani Srbije na poslednjem mestu po starosti; znači, spadamo među najstarije nacije u svetu. Što se tiče poljoprivrednih dobara i onoga što danas poseduje Srbija, moram vam i to reći – to je jedna vrsta katastrofe. U stvari, to je podatak koji govori da određene vlasti nikada nisu mislile ni o selu ni o seljacima. Evo i sada, kada je došlo do rekonstrukcije ove vlade, u želji da dođe do boljitka u Srbiji, vi u stvari činite ili ministar poljoprivrede čini jedan potez, a to je – da se zabrani izvoz pšenice, da bi došlo do pade cena hleba sa padom cene pšenice. Dame i gospodo, ja vas pitam dokle će seljak da čuva socijalni mir u ovoj zemlji? Dokle ćete seljaka pljačkati? Dokle ćete lažno prikazivati ono što on poseduje? To će pokazati ova statistika, da je seljak ostao go i da je ostalo još da mu skinete kožu s leđa. Jer, njemu ne ostaje ništa. Ko je lud da danas radi badava? Jedino je on još ostao da radi džabe, ostalo mu je toliko u džepu da ne može da kupi ni opanke da bi mogao da hoda po svojoj njivi i svojoj gradini. To je taj problem. Pričate, hoćete da znate koliko je brojno stanje stoke. Hoćemo da znamo čime danas Srbija raspolaže, kravama, ovcama, pilićima. Vidite koliki je bio uvoz iz latinoameričkih država; poljoprivredu je, takoreći, uništio, uništio je sa niskim cenama. Dobro znate da koristi imaju samo taj trgovački lobi i ti mafijaši koji danas uvoze. Kolega je malopre govorio o visokim cenama. Ne, nisu visoke cene danas ni pšenice, ni krompira, ni poljoprivrednih prehrambenih proizvoda. Ne, to su samo realne cene. Ako pogledate šta se danas u ovu zemlju uvozi, uvozi se sve i svašta – ono što smo mi mogli da proizvedemo. Sramota je da se sve ono što se može naći na trpezama, sve ono što se može naći na zelenim pijacama širom Srbije danas uvozi. To pokazuje kolika je spremnost svake vlade, a naročito tokom deset godina ove dosmanlijske vlade, čiji je jedini put bio put Evropske unije, da se uvozi hrana, da se uvozi sve iz Evropske unije, a da se ugasi tržište, srpsko tržište, odnosno da se ugasi srpska proizvodnja. Tržište se nije ugasilo zato što ste vi uvozili robu iz drugih zemalja. E, to je dovelo do toga da su kriminalnom privatizacijom uništena mnoga poljoprivredna dobra, mnogi kombinati koji su proizvodili hranu. Moram vam iskreno reći, šezdesetih i sedamdesetih godina, kao dete, kao mladić posmatrao sam koliko je pšenice u silose stizalo kombajnima sa tih zadružnih imanja, a pitam vas danas – gde je ta pšenica, gde se ona dela? Tih silosa više nema. Znamo kako ti silosi postoje i kako se pšenica izvozi. Trgovački lobi je uvezao pšenicu iz Čečenije, koja još ima u sebi radioaktivnih materija, da to koristi naše stanovništvo, a izvozimo zdravu pšenicu u Evropsku uniju! Izvozimo je tamo gde želimo da hranimo zdravom hranom druge, a genetski modifikovanom hranom i hranom koja je pod znakom pitanja hoćemo da hranimo naše stanovništvo. Sa tim hoćemo da čuvamo socijalni mir. Dame i gospodo, mi kažemo – nema mleka u Srbiji. Nema mleka, normalno da ga neće biti, jer sav repromaterijal koji proizvodi mleko... Znate kako, sve možete da proizvedete, ali mleko ne možete, mleko proizvodi krava. Nju morate da nahranite, nju morate da imate da bi ona mogla da proizvodi mleko. E, to je taj problem, što mi danas ne znamo. Ili je u pitanju, kao što rekoše – postavljen je ministar za poljoprivredu koji hoće da se bori protiv monopolista. Pitam vas, ko je stvorio monopoliste? Pa, stvorili ste ih vi, jer ste vi, u stvari, monopolisti. Mnogi od vas, na svim tim funkcijama koje držite, vlasnici su mnogih firmi, mnogih preduzeća. To je taj problem. Ostavili ste seljaka, ostavili ste mučenika, ostavili ste onoga koji je ostao bez korice hleba. On je danas postao gladan. Svi ste vi ovde siti i teži se da se zadovolje veliki gradovi, da bude mir, da bude sačuvan socijalni mir. Niko ne pita kako i na koji način će seljak ove godine posejati, jer kako se poseje, tako će da se požanje. To je taj problem i sigurno nećete nikada razgovarati o tim problemima. Setite se sela i seljaka samo kada su izbori. Tada hrlite u selo, tada mu ponudite subvencije, tada mu obećate penziono i invalidsko osiguranje, zdravstveno osiguranje, sve ćete mu to oprostiti, samo da vas zaokruži i da vi opet dođete na vlast. Kada dođete posle par meseci, onda opet zajašete veselog seljaka, pa krenete dalje u boj. Znajte, 1946. godine su došli proleteri na vlast, a unuci i sinovi tih istih proletera su tajkuni koji danas Srbijom hodaju i koji hoće Srbiju da unište. Hvala vam.
Gospođa Kolundžija.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo ovde već navikli da slušamo svakakve gluposti i stvari koje apsolutno nemaju nikakve veze sa činjenicama, ali mislim da je nedopustivo, kada se koristi prilika da se govori o amandmanima, da se iznose neistine koje mogu ozbiljno da plaše građane Srbije. Dakle, mi smo u ovoj skupštini usvojili zakone kojima je zabranjen uvoz i proizvodnja modifikovane hrane, kojima su utvrđene institucije koje se bave kontrolom svega što se ovde uvozi. Mislim da zaista nije dopustivo da se ovde širi strah i panika među građanima da neko dopušta da se uvozi genetski modifikovana hrana štetna po zdravlje ljudi, jer smo mi vrlo jasno zakonima, izborom institucija i utvrđivanjem strogih pravila onemogućili tako nešto. Zaista mislim da je nedopustivo da se ovakve priče čuju iz parlamenta.
Htela bih samo da podsetim, naravno, dobićete po Poslovniku, nije sporno, ali samo jedan poslanik može po istoj tački. Prema tome, puno se vas prijavilo, evo, najpre potpredsednica Nataša Jovanović.
Verovatno da je ovaj problem nastao jutros kada ste imali ovu delegaciju koja vam izdaje naloge i koja uništava srpskog seljaka i poljoprivredu. Gospođo predsedniče, javljam se i kao član poslaničke grupe, a pre svega kao potpredsednik, po članu 107. Iako ne sedim pored vas, dužni ste bili da upozorite gospođu Kolundžiju da ne upotrebljava uvredljive izraze. Povredila je dostojanstvo Narodne skupštine, to je član 107, i magistra, narodnog poslanika SRS, Srboljuba Živanovića. Ne želim njoj, a i da je dozvoljeno po Poslovniku moje dostojanstvo mi ne dozvoljava da joj se obraćam posle ovog njenog izlaganja, zato što sam ponosna na to što je u redovima Srpske radikalne stranke čovek koji je magistar nauka, a uskoro i doktor nauka, koji živi u selu Jelenča, pet kilometara od Šapca, koji ima najveću farmu ovaca i svinja u svom selu, koji, za razliku od svih ovih ovde koji dolaze i kojima je Skupština ekskurzija, ustaje svakog jutra u četiri ili pet sati, zavisi, obrađuje 20 hektara svoje zemlje, živi pošteno od svog rada, bori se za svoje ideale, najviše voli Srbiju i SRS i dr Vojislava Šešelja, predsednika stranke. Ne dozvoljavam da ubuduće dopuštate, i zaista tražim da se u danu za glasanje Skupština o tome izjasni, da se na ovakav način vređa dostojanstvo jednog ovakvog čoveka, predstavnika naroda, predstavnika seljaka, namučenih seljaka, a on je iz duše i argumentovano pričao o tome kako ste u proteklih deset godina satanizovali srpsku poljoprivredu. Hvala.
Striktno gledano, gospodin magistar se nije držao dnevnog reda. Takođe, htela bih da kažem da ne mislim da je povređen član na koji ste se pozvali. Mislim da je dijalog, pa čak i o temama koje nisu na dnevnom redu, ako se oceni da ima mesta za verbalnu intervenciju, poželjan. Gospođa Kolundžija je samo na to ukazala. Ako mislite da ima povrede Poslovnika, onda ćemo se u danu za glasanje o tome izjasniti. Gospođa Vjerica Radeta. Izvolite.
Intervenišem po članu 27. stav 2, koji kaže da se predsednik Narodne skupštine stara o primeni ovog poslovnika. Neverovatno je bilo vaše obrazloženje, gospođo Đukić Dejanović, dato malopre koleginici Nataši Jovanović. Kao da niko od nas nije sedeo ovde u sali. Ne radi se o tome da nama smeta dijalog. Naprotiv, mi iz SRS uporno se zalažemo za dijalog i sa kolegama iz vladajuće većine i sa predstavnicima ministarstva, ali vi nećete dijalog. Vi ste Poslovnikom gotovo onemogućili dijalog. Ako hoćemo nekad da repliciramo, vi kažete – može, ali ako oduzmete od vremena poslaničke grupe. Ovde se nije radilo o dijalogu, gospođo Đukić Dejanović. Možda ni ovo niste čuli, kao pre neki dan ono za kanibalizam, kako ste rekli u novinama. Trebalo je da čujete da je gospođa Nada Kolundžija rekla da kolega Srboljub Živanović govori gluposti. Vi nama izričete opomene, postoji stenogram, vi nama izričite opomene za mnogo benignije izraze. Dakle, mi jesmo za to da možemo da komuniciramo, jesmo za to da treba da kažemo jedni drugima šta imamo da kažemo, ali je ovo apsolutno tačno. Ako je glupost da svi mediji bruje o tome da će se menjati zakon i da će u Srbiji biti legalizovani, što već postoji, ali naglašavam – legalizovani, genetski modifikovani organizmi, onda je to glupost nekog drugog. Dakle, to što vama... Čuli smo jutros kako vam Štefan File naređa sedam tačaka, šta sve morate da uradite. Nije bio izričit, ali EU vam traži da trujete narod genetski modifikovanim organizmima. Hvala.
Prošla su dva minuta. Gospođo Radeta, ključni termin je bio istina i neistina, a vi ste doživeli da je glupost ključni termin. Mislim da je gospođa Kolundžija krajnje korektno obrazložila sve ono što stoji i što u krajnjem slučaju ocenjuju naši građani. Javnost prenosa nam to omogućava, te zaista nema razloga da polemišemo. Ako niste zadovoljni ni ovim objašnjenjem, da li želite da se u danu za glasanje parlament izjasni o tome da li je povređen Poslovnik?
Želim, i molim sekretara da donese stenogram da pročitate šta je rekla gospođa Kolundžija. Hvala lepo.
Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana gospođo predsednice, uvažene dame i gospodo iz Ministarstva, ja sam diplomirani inženjer poljoprivrede i, hvala Gospodu Bogu, Bog mi je dao da još uvek dobro čujem i da zapamtim ono što čujem i jako sam dobro čuo u jednom od izlaganja, kada je govoreno o popisu u poljoprivredi u Srbiji, da je neko napomenuo da mi iz Čečenije uvozimo radioaktivnu pšenicu. Ovo je po osnovu amandmana, za sve oni koji nisu upućeni, koji nisu dovoljno koncentrisani da prate raspravu i možda su išli da presvuku majice dok sam ja govorio. Dakle, jako pažljivo sam slušao šta su prethodni govornici kazali u vezi s ovim amandmanom i čuo sam jako dobro rečenicu da Srbija uvozi radioaktivnu pšenicu iz Čečenije. Jedan od najvećih izvoznika pšenice u svetu jeste Rusija. Nedavno je gospodin Vladimir Putin posetio Srbiju. Meni je žao što predstavnici jedne političke stranke nisu njega optužili da u Srbiju izvozi radioaktivnu pšenicu, ali ova zemlja je donela Zakon o bezbednosti hrane, kao što će doneti i zakon o popisu poljoprivrednog zemljišta, gazdinstava, kao što će doneti i zakon o popisu stanovništva. Dakle, svi ovi zakoni se donose da bi se zaštitili građani Srbije, a ne da bi bilo ko ovde uvozio radioaktivnu pšenicu, pogotovo da ovako neprimereno optuži Vladu Ruske Federacije da u Srbiju izvozi radioaktivnu pšenicu, što je veoma opasno i za naše odnose sa Rusijom, a veoma je opasno i zbog unošenja panike među naše građane. Kao što je svima poznato, Srbija je trenutno zabranila izvoz pšenice. Ruska Federacija je to uradila prošle godine ukazom predsednika Vlade Putina, avgusta meseca. Samo ću još napomenuti da Srbija ove godine nije uvozila pšenicu iz Rusije, nije uvozila pšenicu ni iz Čečenije i da je Srbija svoju pšenicu izvozila jer mi smo dovoljno hrane proizveli, što ćete takođe videti po popisu poljoprivrednih gazdinstava i obradivog zemljišta, koliko smo pšenice proizveli. Molim sve govornike da na ovakav način ne kvare naše prijateljske odnose sa Rusijom, da ne optužuju Rusiju da Srbiju snabdeva radioaktivnom pšenicom, da ne optužuju vlasti u Republici Srbiji da Srbija na neki način truje svoje građane nekom radioaktivnom pšenicom, jer mi imamo Zakon o bezbednosti hrane i, za razliku od nekih, jako vodimo računa i o bezbednosti hrane, ali i o bezbednosti naših građana. Zahvaljujem vam se.
Zahvaljujem, gospodine Milivojeviću. Reklamirate povredu Poslovnika, gospodine Živanoviću? (Ne.) Učešće po amandmanu? (Ne.) Replika? (Da.) Niste bili zaista uvređeni, niste pogrešno shvaćeni. Nema osnova za repliku. Dobrislav Prelić, da li vi reklamirate povredu Poslovnika? Da li neko reklamira povredu Poslovnika? Ima prednost. (Srboljub Živanović:Replika.) Nema osnova za repliku, završili smo to. (Srboljub Živanović:Po Poslovniku, član 104.) Gospodin Živanović, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam. Dame i gospodo, pokušao sam da mnogima objasnim, ali verovatno nekome vi ne možete objasniti... (Predsednik: Samo mi recite na koji se član Poslovnika pozivate.) Član 104, rekao sam. Želeo sam da popis stanovništva, odnosno popis poljoprivrednih dobara bude transparentan, da bude javan, da se ne desi da statistički…
Nemate reč. Pozvali ste se na član 104, koji zapravo reguliše repliku. Gospodine Preliću, vi reklamirate Poslovnik ili smo završili? (Ne.) Molim vas da sarađujemo korektno, najčešće u tome uspevamo. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Gospodin Milan Dimitrijević ima reč. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, moram prvo da konstatujem da malo-malo pa predstavnika Vlade u sali nema. Dakle, ovde se radi o nepoznavanju teme, što je, moguće je, tačno, a moguće je i da ne postoji interesovanje zvaničnog predstavnika Vlade za ovu tačku dnevnog reda. To smo već videli, kako se predstavnici Vlade ponašaju što se tiče odbrane pojedinih zakona. Sama činjenica da je poslednji popis poljoprivrede u Srbiji urađen pre 50 godina dovoljno govori da je ovaj posao hitan. Neprihvatljivo je da u obrazloženju govorite da nedostaju pare u budžetu i da se zbog toga taj popis poljoprivrede odlaže za, maltene, godinu dana. Još bitnija je činjenica da registrovana poljoprivredna gazdinstva raspolažu sa ukupno 15% poljoprivredne površine. To govori u prilog tome da ovaj posao ne trpi odlaganje i da bi trebalo da mu se pristupi što hitnije. Svakako je potrebno reći nekoliko reči o stanju u poljoprivredi. Šta je ova vlada učinila za poljoprivredu, pogotovo u poslednjih nekoliko meseci? Dakle, smenila je jednog ministra, a dobila drugog, a o pomoći poljoprivrednicima ništa. Doduše, 2009. godine se govorilo o subvencijama iz agrarnog budžeta za samostalna poljoprivredna gazdinstva, ali te subvencije su uglavnom dobijali hobi poljoprivrednici. Zbog toga i takvog podsticaja agraru Srbije danas u Srbiji nema mleka. Zbog toga danas u Srbiji vlada nestašica određenih poljoprivrednih proizvoda, zbog toga su u Srbiji danas maltene svakodnevna poskupljenja poljoprivrednih proizvoda. Agrar u Srbiji muči jedno pitanje, a to je kako su „tašna i mašna“ pretekle našeg seljaka. Dakle, kada su te subvencije deljene, rekao sam vam malopre, to su dobijali hobi poljoprivrednici. Mi smo ranije imali priliku da vidimo kako se, sada već bivši, ministar poljoprivrede bavio hobijem. Umesto da se bavio ozbiljno poljoprivredom, on je iz hobija, kada je bio ministar u Vladi, u januaru i februaru prskao komarce i krpelje, brojao ih je, i to je odnos Vlade prema poljoprivredi. To je odnos Vlade kada treba da utvrdi jedno činjenično stanje, a govorimo o poljoprivredi kao najvažnijem resursu države. Kada nema odlaganja, kada je posao hitan, da bismo znali pravo stanje u Srbiji, onda se kaže da nema para u budžetu. Zašto nema para u budžetu? Zato što je budžet nerealan, zato što počiva na friziranim i fingiranim podacima, zato što se budžet troškari za neke druge stvari, a za sprovođenje zakona i za sprovođenje odluka nema novca. Onda se priča ovde o odgovornoj Vladi. Evo kako je Vlada odgovorna, jer nećemo znati ni za godinu dana pravo stanje u agraru Srbije. Trošićemo novac iz fondova EU, koji verovatno nećemo dobiti, jer smo i ranije uzimali novac iz tih fondova a trošili ga na netransparentan način. Sve to stvara kompletnu sliku jednog nesređenog društva i jedne neodgovorne vlasti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Vrlo je interesantna rasprava o oba predloga zakona, o Zakonu o popisu poljoprivrede i Zakonu o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. godini. Ne znamo zaista u čemu je problem, zašto ne dozvoljavate da se govori po amandmanima i da narodni poslanik govori ono što misli da treba da kaže. Vi niste bili tu u prepodnevnom delu, imali smo problema – ne smemo da pominjemo popis izbeglica, ne smemo da pominjemo problem državljanstva za Srbe iz Crne Gore, ne smemo da pominjemo ništa što je ključno za primenu ovih zakona. Danas imamo problem ako pomenemo genetski modifikovane organizme. Sećamo se vremena kada je gospođa Ivana Dulić Marković bila ministar poljoprivrede, kada smo u onoj zgradi govorili, a tamo su i vaši poslanici, gospođo Đukić Dejanović, govorili o genetski modifikovanim organizmima koji se uvode u Srbiju. Svi se sećaju firme „Monsanto“, saradnje gospođe Dulić Marković sa tom firmom. Najveći problem u tom delu bio je upravo u okolini Šapca, odakle je naš poslanik Srboljub Živanović. On je govorio i o tome, jer je to neki međuprostor između dva popisa. Dakle, vrlo interesantno za primenu ovog zakona. Takođe je činjenica, i ne smemo pred tim da zatvaramo oči, obaveštavaju nas mediji da nas to ponovo čeka. Saša Dragin je već najavio promenu zakona. Verovatno će ovaj sadašnji ministar to da i uradi. Znate, kad vi slušate slepo naloge ovog Filea ili kojekakvih službenika EU koji protrčavaju ovuda a vi ih u stavu mirno slušate i pratite šta će da vam kažu, onda mi moramo biti oprezni i moramo da vodimo računa da svašta može da se desi. Vi ovde imate amandman koji govori o rokovima za popis poljoprivrede. Imamo takođe naš amandman, koji je isti, amandman SRS. Isti je smisao, ista je suština, samo ne prihvatamo ovo pomeranje roka, jer vaše izmene zakona se odnose samo na pomeranje roka održavanja popisa. Interesantno je da vi ne dajete isto obrazloženje. Kažete: „Amandman se ne prihvata“, to ste rekli kada je bio u pitanju amandman Milorada Buhe, „zbog toga što razlog odlaganja popisa poljoprivrede koji je po Zakonu o popisu bio predviđen u novembru 2011. godine jeste odlaganje popisa stanovništva, domaćinstava i stanova, s obzirom na to da postoji uzročno-posledična veza između dva popisa, odnosno da se na osnovu popisa stanovništva za 2011. godinu formira okvir za popis porodičnih gazdinstava u popisu poljoprivrede.“ Ovo je jako neozbiljno i neodgovorno. Onda dalje, kada kolege iz DSS-a podnose sličan amandman, samo je drugi datum u pitanju, kažete: „Amandman se ne prihvata zbog toga što se podaci prikupljeni popisom odnose na poslednju poljoprivrednu godinu, a kako je u jesen uglavnom manja opterećenost poljoprivrednim radovima, popis će započeti neposredno po završetku posmatrane poljoprivredne godine.“ Da li je moguće da kada ste donosili zakon koji sada menjamo tadašnji ministar nije znao kada se završava poljoprivredna godina, kada se završavaju poljoprivredni radovi? Dakle, vi zaista vređate inteligenciju građana Srbije, vređate inteligenciju narodnih poslanika. Kažite, nećemo da vršimo popis zato što nam ne daju, čekaju da se stvore još neki uslovi da se izvrši popis u lažnoj državi Kosovo, i da ga vrše predstavnici te lažne države, a ne UNMIK kako bi bilo normalno u skladu sa Rezolucijom 1244. Kažite, nećemo da vršimo popis u Vojvodini dok ne vidimo šta će biti, da formiramo vojvođansku naciju, da li će biti evidentirana u narednom popisu. Kažite otvoreno građanima Srbije, nećete da radite nijedan posao koji je u interesu građana Srbije, već isključivo po nalogu ovog Filea ili kojekakvih „fileića“ koji vam sole pamet.
Na član 5. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Milan Škrbić i grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Škrbić. Ostalo vam je devetnaest minuta i trideset sekundi.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije i poštovana gospođo Đukić Dejanović, ne mogu da se otmem utisku slušajući sve ovo da kada god dođe neko iz EU, bio File ili neki činovnik šestog reda, vi svi stojite mirno …
Pardon, vi ste stajali mirno.
Molim vas da opomenete gospođu Kolundžiju jer dobacuje dok ja govorim. Sada ću da vidim da li ćete vi to uraditi, da li ćete pokazati taj vid demokratije kojom se hvalite. Da li ste opomenuli gospođu Kolundžiju zato što mi je dobacivala?
Molim narodne poslanike da ne ometaju govornike.
Da li mi računate i ovo u vreme, ovo dobacivanje gospođe Kolundžije, koju niste, uzgred, ni opomenuli?
Gospodine poslaniče, ne možete imati dijalog. Dobili ste reč i ja vas molim da nemate dijalog. To je prosto korektno, nastavite, izvolite.
Ja sam tako i počeo, poštovana gospođo Slavice Đukić Dejanović, i mi smo danas sa ponosom stajali, prkosno pokazujući sve ono što imamo da iskažemo prema toj Evropskoj uniji, i mi naš stav nikada ne menjamo. To je Srbija. Srbija to zna i zato nas sve više poštuje i sve više ljudi nam prilazi. Čak i oni koji su otišli iz SRS vraćaju se nazad, zato što smo dostojanstveni i ne menjamo svoju politiku. Dakle, kako god se vi postavljali prema nama, ovo će biti očigledno još jedan pokušaj propalog popisa. Navešću vam zašto – jer je nemoguće ispoštovati sve ovo što navodite, ovo što odlažete i razdvajate. Nakon završenog popisa i posle popisa poljoprivrede dobićete, gospodo iz Ministarstva ili iz Zavoda za statistiku, vidim sad su tu malopre bila dvojica, Vukmirović i Jančić, netačne podatke, naravno. Još jednom ću da spomenem ono što često spominjem ovde u Skupštini i uporno to ponavljam, nažalost bez efekta, Srbija nema definisane granice još uvek. Nažalost, to je, gospodo iz statistike, istina. Kako ćete to tačno evidentirati kad po katastarskim kartama, ponavljam, iz 19. veka, i to ponavljam, naravno, i svaki put ću ponavljati, jer je to istina, imamo oko 400 hektara zemlje, samo na području odakle ja dolazim, nerešene teritorije koju Hrvatska svojata, uporno potražuje? Ono što mi imamo na drugoj strani niko ne sme da spomene, ne potražuje, kao da ne sme niko iz ove države da takne ovu temu. Na toj nedefinisanoj teritoriji postoji isključivo poljoprivredno zemljište, poljoprivreda, imovina, objekti. Dakle, ništa nije definisano. To će biti netačan podatak koji će se objaviti posle godinu-dve, statistika će da kaže ono što ima. Šta do tada? Sve će biti netačno. Ovo su činjenice i ovaj amandman je bio još jedan u nizu nas iz Poslaničke grupe SRS, koji je morao biti prihvaćen, ne samo zato što ga je napisao neko od radikala. Građani Srbije to prepoznaju, budite ubeđeni u to, vi iz vladajuće većine. Šta ćemo sa popisom i izveštajima sa Kosova i Metohije? To je tabu tema, to je zabranjena tema, poštovani građani. Očigledno je, poštovani građani Srbije, da sve zavisi od ljudi iz Vlade i njihove dobre volje da se organizuju i pomognu poljoprivredi, tj. ljudima koji se time bave, a ne da stalno radimo po nekakvim preporukama koje nam dolaze upravo iz te Evropske unije. Vi možete da se smejete koliko god hoćete, ali evo vam odgovora zašto je moj amandman odbijen. Znači, govorim o preporukama koje dolaze iz EU, da radimo po preporukama svetskih programa koji, siguran sam, sve prilagođavaju u svoju korist i za svoju dobit. To što nam oni žele dobro možemo okačiti mačku o rep. U obrazloženju za odbijanje amandmana kaže se, između ostalog, da ne čitam sve, da se amandman odbija zbog obimnosti i značaja oba popisa i da nije moguće ove dve velike aktivnosti sprovesti u isto vreme. Preporuka, kaže, Svetskog programa popisa poljoprivrede (znači, još jedna preporuka) jeste da se popis poljoprivrede sprovede u periodu do godinu dana od popisa stanovništva. Uvek nam neko nešto popuje, a mi slepo slušamo, i to je problem ove Srbije. Ne samo u ovom zakonu, nego u stotinama zakona koje smo na brzinu doneli, koje je Skupština donela. Kada ima dobre volje da se nešto reši, može da se reši. Primer za to, poštovani građani Srbije, a i vi dame i gospodo poslanici, jeste Holandija, kada se ima dobre volje, kada se nešto organizuje. Zašto se ne ugledate na tu zemlju Evropske unije? Holandija ima samo 60 sunčanih dana godišnje. Holandija zatrpava more da bi dobila poljoprivredno zemljište. Holandija hrani pola Evrope. U Holandiji je najjača hortikultura u Evropi. Pretvaraju more u plodno zemljište. Primer Francuske, kako Francuska razmišlja o mleku, jer je malopre neko spomenuo mleko, nestašicu mleka, jeste subvencija države, koja pomaže seljaku 40%, i zato su najveći proizvođači mleka u Evropi, stara se o svom seljaku koji proizvodi hranu. Mi imamo bogom dano, a ne znamo da iskoristimo. Ne zato što ne znamo, nego jednostavno nekome nije to interes. Neko radi protiv ove države. Jer, sve zavisi od ljudi, onih koji su na vlasti, iliti one većine od 126 koja će da kaže da ovo nije Srbija ili ne znam ni ja, koja može sve doneti sa tih 126 glasova. Vidite, u toj Evropskoj uniji, u koju se vi kunete, sve je organizovano. Već deset godina nas uvodite i ko zna kad će to biti. Zašto bar jedan segment svega ovoga, iz svih ovih silnih zakona koji su doneseni ne liči na tu Evropsku uniju? Ne liči jer je sve uništeno u ovoj državi, nažalost. Sve je više nezaposlenih, poljoprivreda je uništena, seljak ne zna više ni šta da seje i nije siguran ni u šta, nije siguran ni u uvozno seme, ni u zaštitu zemlje, jer je sve na tržištu sumnjivo. Jednostavno, sve će to brzo doći na videlo i isplivaće. Vi, ne vi lično, gospođo Đukić, ne obraćam se vama, vi gospodo iz poslaničke grupe, samo se tako ponašajte, građani Srbije ovo gledaju, nećete dugo trajati. Hvala lepo.
Gospođa Vjerica Radeta reklamira povredu Poslovnika.
I to člana 7. Poslovnika Narodne skupštine. Zaista, u ime Poslaničke grupe SRS moram da izrazim zadovoljstvo zbog toga što smo očigledno postigli efekat i kod gospodina Filea i kod svih vas. Da, mi smo danas stajali dok je vaš nalogodavac File govorio, stajali smo obučeni u majice na kojima je lik Vojislava Šešelja i poruka „Srbija hoće Šešelja“. Figurativno smo... (Predsednik: Gospođo Radeta, ne možete zloupotrebljavati Poslovnik. Pozvali ste se na član 7.) Član 107, pa nisam luda, ženo. Čuj, na član 7. se pozvala?! (Predsednik: Mislim da ste rekli 7.) Ne čujete dobro, gospođo Đukić Dejanović. (Predsednik: Pogledaćemo stenografske beleške. Onda nastavite da obrazlažete.) Zar mislite da meni može da se desi takva greška kada je Poslovnik u pitanju? (Predsednik: Ja se bojim nepogrešivih.) Nisam nepogrešiva, naravno, ali takva greška ne može da mi se desi i vi to dobro znate. Dakle, da, mi smo danas stajali u majicama sa likom dr Vojislava Šešelja i porukom „Srbija hoće Šešelja“. Mi smo... [[Isključen mikrofon.]]
Izvinite, moram ipak da vam kažem. Pozvali ste se na član koji kaže da na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku... (Vjerica Radeta, s mesta: 107?) .... da, korišćenje uvredljivih izraza, iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život. Zloupotrebljavate Poslovnik i molim vas, da ne bih izrekla sankciju, molim da ne govorite više. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Gospođa Donka Banković ima reč.
Hvala. Član 5. izmena i dopuna se praktično odnosi na član 26. postojećeg zakona koji se menja. Taj član govori o rokovima, a odnose se na Republički zavod za statistiku, kada su rokovi za javno objavljivanje rezultata. Tačka 1) glasi – prve rezultate zavod je dužan da objavi u roku od 30 dana od dana završetka popisa poljoprivrede. Tačka 2) kaže – konačne rezultate popisa objavljuje u periodu od 1. januara 2013. do 31. decembra 2014. godine, odnosno ovde je dat rok od dve godine da se konačno objave rezultati popisa poljoprivrede. Našim amandmanom predlažemo da taj rok iznosi godinu dana, prosto zato što smatramo da je taj rok od dve godine, da bi se konačno rezultati sredili, dosta dug. U toku je izrada strategije o razvoju poljoprivrede, ili se barem revidira stara strategija, tako da su podaci koje će dati ovaj popis veoma važni i bez tih početnih podataka vi ne možete praktično da radite nikakvu ozbiljnu strategiju ili ozbiljan plan. Naravno, predlagač zakona je to odbio. I u raspravi u načelu i kada su bili osnovni zakoni i njihove izmene i dopune govorili smo o tome da je zbog problema sa finansiranjem ova dva popisa, ovog popisa i popisa stanovništva, domaćinstava i stanova, to trebalo objediniti i da mi ne vidimo nikakav razlog zašto ova dva popisa nisu mogla o jednom trošku da se završe. Tačno je da bi popisivači imali duži posao, dakle, tu bi bilo još nekih dodatnih informacija, međutim, kada je u toku obuka popisivača i za jedan i za drugi popis, onda bi se tu mnogo uštedelo, ne bi se radio isti posao dva puta. Naravno, popis stanovništva, domaćinstava i stanova bio bi proširen za pitanja koja se predviđaju u ovom popisu poljoprivrede. Između ostalog, tu su podaci o strukturi poljoprivrednih gazdinstava, lokacijama, zemljišnom fondu, kategorijama korišćenja poljoprivrednog zemljišta, zakupu zemljišta, površinama pod usevima, broju stabala, čokota vinove loze itd. Dakle, ne vidimo razlog da popisivač koji bi otišao u selo, dakle, u poljoprivredno gazdinstvo, da uzima neke opšte podatke za popis stanovništva... zašto se ne bi proširila ta lista pitanja i tako dobio odgovor i na ovo. Na ovaj način, dva veoma slična posla, oba veoma skupa, rade se u različito vreme. Mislimo da to nije racionalno i ekonomsko ponašanje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite, gospodine Munjiću.
Hvala. Svedoci smo da smo danas povodom ova dva predloga zakona, dakle, zakona o popisu stanovništva i Predloga zakona o popisu poljoprivrede, imali prilično, da kažem, varnica. Imam utisak da je to ponajviše zbog toga što je za mnoge danas bio „sveti dan Filea evropskog“, ali i to je prošlo pa ćemo se vratiti na ovaj amandman, mislim da je poslednji amandman za danas, kojim sam tražio da se član 6. Predloga zakona briše. Dame i gospodo narodni poslanici, odlaganje popisa poljoprivrede koje predlažete ovim predlogom zakona nema ama baš nikakvog opravdanja. Razlozi koje navodite tek nemaju nikakvo opravdanje. Vi u razlozima kažete: „Na putu pristupanja Evropskoj uniji Republika Srbija mora da se prilagodi nizu propisa i standarda koje propisuje EU, koji će u velikoj meri izmeniti stanje u našoj poljoprivredi“. Mislim da je ovo ključna rečenica u vašim razlozima, a rekao bih da je to ključna stvar koju treba demantovati, odnosno kojoj treba posvetiti više pažnje. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine iz Vlade, da li će ti evropski propisi izmeniti stanje u našoj poljoprivredi? Da li će izmeniti stanje bar za jednu jotu? Hoće li posle toga krave u Srbiji davati više mleka, hoće li koke možda početi da nose po dva jaja dnevno ili ovce da jagnje po tri jagnjeta godišnje? Hoće li posle usvajanja ovoga i posle prihvatanja ovakvih propisa na hektaru vojvođanske plodne zemlje rađati po 15 tona pšenice ili će možda naši povrtari posle ovoga uspeti da se približe neprikosnovenim Holanđanima? Ne, ništa od ovoga sigurno nije tačno. Evo razloga zašto smatram da je ovaj amandman trebalo prihvatiti, da nije trebalo odlagati popis poljoprivrede ni za jedan sat, da je trebalo to uraditi ranije, da je ranije trebalo doneti konkretne mere kojima bi pokušala da se spasi naša poljoprivreda. Dame i gospodo narodni poslanici, srpsko selo se nalazi u dubokoj agoniji. Srpsko selo se suočava sa nestajanjem. U mnogim srpskim selima se gasi život. To je jedan zaista frapantan podatak. Procene idu dotle da se smatra da će, ako se ništa ne učini, za deset godina nestati 700 srpskih sela koja imaju ispod sto stanovnika, kod kojih je prosek godina preko 65. Oni koji su nekada hranili ovu zemlju, oni koji su nekada proizvodili i za izvoz toliko su marginalizovani u ovom društvu, u ovoj državi, da im se upravo i događa ovo što im se događa. Svako četvrto selo, gospodo narodni poslanici, gospodo iz Vlade, u fazi je nestajanja. U mnogim selima celokupno domaćinstvo može da se kupi za dve do pet hiljada evra. Mnoga sela u srednjem Banatu, ne samo tamo, već i u južnoj i jugoistočnoj Srbiji, u istočnoj Srbiji, čitava sela mogu da se kupe za 100.000 evra. Da li znate za taj podatak? Istraživanja pokazuju da 37,8% seoskih domaćinstava, odnosno žitelja jednostavno nije u stanju da priušti sebi ni najnormalnije životne potrebe. Poseban problem u razvoju sela, rekao bih i u razvoju Srbije, u stvari predstavlja neravnomernost u razmeštaju stanovništva Srbije. Pojedini pogranični regioni, naročito u istočnim i jugoistočnim predelima Srbije, opusteli su. Srbija danas ima preko 4.600 sela, a 86% tih sela beleži pad stanovništva. To je zaista frapantan podatak. Za deset godina, rekao sam, nestaće sedamsto sela. Sedamsto dva naseljena mesta imaju ispod sto stanovnika. To je tih sedamsto sela koja će nestati za deset godina. Predviđanja su da će za dvadeset godina oko 20% sela, oko četvrtine svih sela, nestati. Dalje, od 1950. do 2000. godine, dakle, pedeset godina, postoji jedna frapantna migracija stanovništva iz sela u gradove. O tome treba da vodite računa prilikom ovog popisa. Dakle, za pedeset godina osam miliona stanovnika prešlo je iz sela u gradove! Kaže se da je u drugim zemljama potrebno od 120 do 150 godina da bi osam miliona stanovnika prešlo iz sela u gradove. Pogledajte šta se nama dogodilo. Dalje, u našim selima, dakle u Srbiji, ima preko 50.000 napuštenih kuća, a preko 150.000 kuća, gospodo iz Ministarstva i gospodo iz vladajuće većine, privremeno je nenastanjeno; i one će imati taj status uskoro. Oko 600.000 hektara ostaje neposejano. To će biti podatak koji ćete videti kada budete radili popis. Objavljeno je da je planirano da se ove godine poseje kukuruz na milion hektara. Znači, skoro još toliko je moglo da se poseje u Srbiji da je država vodila računa, da je planski radila, da je vodila računa o svom selu i svojim poljoprivrednim proizvođačima. Dalje, kaže se da prosečno ulaganje u poljoprivrednika, u poljoprivrednu proizvodnju iznosi oko 25 evra po jednom stanovniku u Srbiji. U razvijenim zemljama to je četiri puta više, oko sto evra. Pogledajte gde ste doveli naše selo i gde se ono sada nalazi. Kako ova vlada razmišlja o selu, kako štiti srpsko selo i srpskog seljaka možda se najbolje vidi iz jednog naoko prostog primera, ali da vidite koliko država zaista ne brine o srpskom seljaku i srpskom selu. Godine 2008. Vlada je donela jednu uredbu, naziv te uredbe je Uredba o korišćenju sredstava podrške nekomercijalnim domaćinstvima. Ova uredba izašla je u „Službenom glasniku“ br. 51/08 i po toj uredbi bilo je predviđeno da se svakom seoskom domaćinstvu, svakom članu seoskog domaćinstva isplati 40.000 dinara kao podsticajna sredstva za nekomercijalno domaćinstvo. Dakle, to su ona domaćinstva koja ne proizvode višak vrednosti. To su ona domaćinstva koja ne izlaze na tržište, koja ne prodaju svoju robu. To su ona domaćinstva koja bi sa ovih 40.000 ili 80.000, pošto ih obično ima po dvoje koji uplaćuju doprinose za penzijsko-invalidsko i zdravstveno osiguranje, od ovih para bi jednostavno preživela tu godinu. Znate šta se desilo, dame i gospodo narodni poslanici? Gospodo iz Vlade, vi to sigurno znate. Isplaćeno im je po pola, negde ni po pola, negde i manje. Stalo se sa isplatama. Oštećeni građani su se obratili svom ministarstvu, obratili su se Ministarstvu sa zahtevom da im se isplate ova sredstva po Uredbi iz 2008. godine. Znate kakav je bio odgovor Ministarstva za poljoprivredu? Nema para. Nema para u budžetu za njih zbog toga što su smanjeni transferi za poljoprivredu i zbog ekonomske krize. To je odgovor onima kojima je tih 40.000 po članu domaćinstva bilo nužno da prežive tu godinu. Da li misli Vlada kako su oni preživeli tu 2008, 2009, 2010. itd? Mnogi su tužili državu. Video sam mnoge od tih tužbi. Mogu vam reći da su svi dobili sporove. Osnovni sudovi po Srbiji su presudili u korist građana, u korist oštećenih ljudi kojima država nije platila ono što je bila dužna. Međutim, tu nije kraj njihovim mukama. Oni do danas to nisu naplatili, i dalje nama para i dalje je status kvo. Da li su predstavnici Ministarstva upoznati sa ovim? Da li oni znaju šta se dešava u pogledu ovoga? Šta će biti sa onima koji su tužili, a ne mogu da naplate i šta će biti sa onima koji nisu tužili? Hoće li im država isplatiti ono što je bila obavezna po ovoj uredbi? Molim i zahtevam od nadležnih u Ministarstvu poljoprivrede, iako njihovi predstavnici nisu ovde, ali pretpostavljam da će ovaj glas dopreti do njih, da se uzmu u pamet, da urade ono što im je zakonska obaveza, da isplate ljudima ovo što im duguju po Uredbi, osim ako ne misle da su seljaci za njih građani drugog reda, a rekao bih da oni upravo to misle. Zahvaljujem.
Gospođa Vjerica Radeta, po amandmanu. Izvolite.
Hvala.
Četiri minuta i dvadeset sekundi.
Molim gospođu predsednika Narodne skupštine, obraćam joj se direktno u skladu sa članom 107. stav 2. Poslovnika, da pokuša da sluša ono što kažem, jer je danas dva puta došlo do nesporazuma i nije preneto ono što sam rekla. Govorim o amandmanu koji je podneo kolega Mirko Munjić. Amandman je logičan sled svih amandmana poslanika Srpske radikalne stranke, a našim amandmanima smo tražili da se jedan po jedan član Predloga zakona briše, što znači da se briše ceo zakon i da nam ceo zakon kao takav ne treba, zato što mi u SRS smatramo da je trebalo postupiti u skladu sa Zakonom o čijim izmenama se danas raspravlja. Za nas je neprihvatljivo obrazloženje predstavnika Vlade Republike Srbije zbog čega naši amandmani nisu prihvaćeni. Neprihvatljivo nam je da vama treba deset godina da shvatite da je ove godine trebalo obaviti popis poljoprivrede. Ponašate se kao da ste to saznali pre tri-četiri dana, pa nam dajete zakon 4. februara, a njegova primena je trebalo da krene već za nekoliko meseci. Vaše obrazloženje da nema novca za primenu ovog zakona, odnosno da nema novca za obavljanje popisa apsolutno je u koliziji sa delom obrazloženja Predloga ovog zakona. Ako je tačno ovo što pišete, da za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti dodatna sredstva u budžetu Republike Srbije, onda ne razumemo zašto objašnjavate, vezano za amandman Milorada Buhe, da su upravo sredstva, odnosno nepostojanje sredstava razlog zbog čega se menja ovaj zakon. Ko može da vam veruje da ćete da obezbedite sredstava i za narednu godinu? Ko zna gde ćete vi potrošiti pare koje uzmete kroz kojekakve kredite kojima iz dana u dan zadužujete građane Srbije? Pitanje je šta ćete 2012. godine, kada je u pitanju selo u Srbiji, uopšte uspeti da popišete. Da li vi znate koliko se sela svakog dana gasi? Da li znate koliko se škola u selima u Srbiji gasi? Da li znate, boravila sam prošlog vikenda u Zaječarskom okrugu, da li znate da tamo 80% sela uopšte nema autobusku vezu između sela i sedišta grada, Zaječara, Knjaževca, Sokobanje, Boljevca? Da li znate takve detalje? Da li vi uopšte znate u kakvoj zemlji Srbiji živite, dame i gospodo narodni poslanici? Onda vam smeta što smo vam uvredili Filea, pa ste ceo dan naelektrisani, ceo dan nam ne date da progovorimo zato što smo mu prkosno pokazali da mi srpski radikali nikada ne bismo dozvolili da nam neki File ili „fileić“ vodi politiku u Srbiji. Jasno smo danas stavili do znanja ono što jasno govorimo – srpski radikali smatraju da Srbija mora da prekine sve kontakte sa Evropskom unijom, između ostalog i zbog uništenog srpskog sela. Šta će to da uradi, šta je Štefan File obećao za sela u Srbiji? Samo vam je izdiktirao šta treba da uradite. Šta je obećao da bi se popravio status sela? Šta je obećao da oni ljudi tamo to što proizvedu mogu i da prodaju? Da li je obećao možda garancije, pošto će ove godine biti pšenica, malina, šljiva i ostali poljoprivredni proizvodi? Naravno, nije, jer mu to i nije posao. Vreme, naravno. Hvala.
Vreme. Dobro je kad političari usaglase svoj stav sa očekivanjima građana. Nije dobro kada je suprotno. Poštovani narodni poslanici, pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Vama, a i profesoru dr Draganu Vukmiroviću, direktoru Republičkog zavoda za statistiku, zahvaljujem. Nastavljamo rad sutra u 10.00 časova.