Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam nadaljevanje 10. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Andreja Črnak Meglič, Zmago Jelinčič Plemeniti, Ljubo Germič, Bogdan Barovič, Milenko Ziherl, mag. Franc Žnidaršič, Tone Anderlič, Roberto Battelli in Matjaž Han od 13.30 ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V okviru te točke bodo na poslanska vprašanja poslank in poslancev odgovarjali ministrice in ministri ter generalni sekretar Vlade. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministricam ali ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministrice, ministra ali generalnega sekretarja Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo ministrica, minister ali generalni sekretar Vlade v 30. dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se danes opravičili naslednja ministrica in ministra: Katarina Kresal - ministrica za notranje zadeve, Aleš Zalar - minister za pravosodje in Gregor Golobič - minister za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 6., 7., 8. in 9. seji Državnega zbora. Proceduralno, gospod Tanko. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predlagal bi, da se odgovori na vprašanja pod zaporednimi številkami 1, 2 in 3, ki so tu uvrščena, v skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prestavijo na naslednjo sejo. Kot veste, gre za odgovore na vprašanja, ki so bila postavljena na 6. oziroma 8. seji, se pravi 18. maja in 13. julija. Od takrat, v tem času je bil minister za zunanje zadeve odsoten. Na tej seji sem predlagal, da bi minister, ki je bil na tej seji, odgovarjal že v ponedeljek, pa to ni bilo omogočeno, danes pa sta ta dva poslanca odsotna. In glede na to, da nimata možnosti, da bi v nadaljevanju postavila zahtevo za dopolnilno vprašanje, predlagam, da se to prestavi potem na naslednjo sejo, samo ta tri vprašanja, se pravi, vprašanje Milenka Ziherla in dve vprašanji Mira Petka.
To so vprašanje 1, 2 in 4.
1, 2 in 4.
1, 2, 4. Seveda, mislim, da temu predlogu lahko ugodimo in bo minister na ta tri vprašanja dveh poslancev, gospoda Ziherla in Petka, odgovarjal na naslednji seji. Mislim, da smo to dolžni storiti glede na to, da že nekaj časa tudi sicer čakata. Torej, da ponovim, minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar bo na vprašanje Milenka Ziherla in na vprašanji Mira Petka odgovarjal na naslednji seji. Minister za zunanje zadeve bo najprej odgovoril na vprašanje Francija Keka v zvezi s postavitvijo plinskega terminala.
Hvala lepa, predsednik. Pozdravljeni poslanci! Vprašanje iz junija meseca poslanca Keka je vprašanje o plinskih terminalih in aktivnosti slovenske diplomacije v zvezi s tem. Jaz lahko zagotovim, da Ministrstvo za zunanje zadeve od samega začetka, ko smo zaznali to problematiko, intenzivno spremlja dogajanje na italijanski strani, da se je diplomatska mreža aktivno vključila, da je poizvedovala v [[....]]
Prosim mir v dvorani!
V tem času od takrat, ko se je ta problematika pojavila, smo imeli preko 20 kontaktov in pogovorov na to temo predvsem v Rimu, pa tudi v Trstu preko generalnega konzulata. Sami veste, da doslej ta naša posredovanja, tudi posredovanja ministra za okolje v kontaktih s svojo kolegico ustnih in pisnih, niso zaustavila procesa na italijanski strani. V mesecu septembru je bilo napovedano srečanje koordinacijskega odbora dveh vlad, ki ga vodita dva zunanja ministra. Koordinacijski odbor je bil prestavljen na zaprosilo italijanske strani in je sedaj sklican za 9. november v Ljubljani, tako da 9. novembra se bomo srečali. Na tem sestanku bo tudi poleg mojega kolega ministra za zunanje zadeve tudi ministrica za okolje. Slovenska stran bo spomnila na obljubo italijanskega ministra oziroma na izjavo italijanske ministra na prejšnjem srečanju koordinacijskega odbora, kjer je dejal, da Italija takšne odločitve ne bo sprejela brez soglasja slovenske strani. Tega soglasja s slovenske strani ni, slovenska stran je zahtevala dodatna pojasnila, dodatno tehnično dokumentacijo. Nekatera pojasnila smo dobili, nekatera dokumentacija je prišla. Kot jaz razumem strokovnjake z Ministrstva za okolje, pa odgovori še niso zadovoljivi oziroma ne odpravljajo skrbi na slovenski strani, da bo imel takšen plinski terminal čezmejne učinke. Tako se, pripravljamo na konvencijski odbor, kjer bomo to vprašanje ponovno odprli, kjer bomo zahtevali vso dokumentacijo, hkrati opozarjali na te čezmejne učinke, opozarjali tudi na direktivo Evropske unije, ki bi jo takšen terminal oziroma postavitev takšnega terminala kršila, hkrati pa slovenska stran pripravlja tudi druge možne opcije v primeru, da bi italijanska stran nadaljevala s postavitvijo oziroma z odobravanjem odločitev za postavitev tega terminala.
Hvala lepa. Želi dopolnitev odgovora, gospod Kek? Prosim.
Hvala za besedo. Vprašanje je sicer iz junija meseca, vendar so stvari, kot vidimo, vedno bolj aktualne. Če smo imeli še pred časom odgovor njihovega ministra, da bodo upoštevali mnenje Slovenije, smo te dni soočeni z mnenjem ministra za gospodarstvo, ki je dejal, da ima že dovolj vetov znotraj države in ga ne zanimajo kakršnikoli zadržki sosednjih držav. Tako mislim da, bo imelo razen okoljskega ministrstva, medresorske komisije, zunanje ministrstvo tukaj še kar nekaj dela.
Hvala lepa. Želite še? Če je potrebe, gospod minister? Če je ni, če ocenite, da je treba odgovoriti ali pokomentirati, potem lahko, sicer pa. Ne bo v redu. Kakšen mikrofon v dvorani ni prižgan? Prosim, če še enkrat poskusite.
Ja, sedaj je pa v redu. Strinjam se popolnoma, da to ne bo enostavno, posebej, ker se italijanska vlada sklicuje, da je zaključila svoje procese in sedaj so vsi procesi na deželni ravni, kjer pa slišimo, dobivamo sporočila, predvsem javna, kako se ne mislijo pogovarjati s slovensko stranjo. Eno je to pričakovanje, da se bodo vendarle se pogovarjali s Slovenijo, to je nekaj, kar so obljubili na prejšnjem konvencijskem odboru in kar verjetno v nekih dobrih sosedskih odnosih tudi sledi posebej, ker je ta terminal čisto na naši meji. Druga je pa ta direktiva, ki je o oceni vplivov posameznih javnih in zasebnih projektov na okolje Evropske unije, za katero mislimo, da je ta projekt neposredno krši. Tako bi si seveda želeli, da skupaj z italijansko vlado najdemo neko rešitev. Po drugi stani pa bo slovenska stran, bo uporabila tudi vse druge postopke, ki bodo potrebni, da bi zaščitila interese Slovenije oziroma preprečila postavitev takšnega terminala.
Hvala lepa. Minister Samuel Žbogar bo odgovarjal na vprašanje Rudolfa Petana v zvezi z začasno, ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah, pri čemer opozarjam, da ima na minister na voljo za odgovor samo še dve minuti in 43 sekund v prvem krogu. Prosim, gospod minister.
Na to vprašanje je odgovarjala moja kolegica Katarina Kresal že pred časom in je takrat obrazložila cel postopek. Jaz bi samo spomnil, da je ta režim, začasni režim, na koncu veljal 18 dni od 28. junija do 15. julija in da je veljal na vseh mejah Italije. Tako da tiste skrbi, ki so se pojavljale v Sloveniji, da je to poizkus ponovnega uvajanja schengenskega režima samo s Slovenijo in za daljši čas, da je to tudi nekakšen politični signal z italijanske strani Sloveniji, lahko z veseljem ugotavljamo, da temu ni bilo tako, da to je bila pač začasna rešitev, ki se je pojavila, ki jo je italijanska stran uporabila v skladu s schengensko zakonodajo za konkreten primer varovanja pred morebitnimi dodatnimi varnostnimi tveganji ob robu srečanja skupine G8 v Trstu. Hvala lepa.
Gospod Petan, želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani minister! Saj v tem je ravno problem, kar ste sedaj rekli. Namreč, te zadeve si nisem jaz izmislil niti v SDS, ampak smo to lahko prebrali v medijih, da sta protestirala župan Trsta in, mislim, da Devina. Se pravi, italijanska župana - za eno mislim, da je županja - ker sta sama ugotovila, da edino na meji s Slovenijo sta imela določene težave, na meji z Avstrijo in - dobro, meji, teoretično pač na področju prehoda s Francijo pa ne. In v tem je ravno problem in ne razumem, zakaj mi predstavniki slovenske države kar naprej dopovedujete, da je bilo na vseh mejah, če sta pa dva italijanska župana se sama prepričala, da je bilo to problem samo na nekdanji slovenski meji. Zato sem vam jaz tudi zastavil to vprašanje. Enostavno ne razumem, zakaj si nihče v Sloveniji ne da dopovedati, da nismo to ugotovili v SDS, niti jaz sam, ampak dva italijanska župana. Zato sem vam zastavil vprašanje in vas še enkrat isto sprašujem: Zakaj ravno s Slovenijo? Zakaj niste preverili, da tega ni na bivši meji z Avstrijo in pa Francijo? In: Zakaj vsaj protestirali niste? Saj drugega ne moremo narediti, verjetno ne moremo postaviti oklepnike na mejo, če to italijanska država izvaja. Ampak to bi rad izvedel, zakaj se niste informirali, kot dodatno vprašanje, da na ostalih dveh, recimo mejah z Avstrijo in Francijo tega pa ni bilo s strani italijanske države. Na to bi jaz želel odgovor. Ali je to dopolnilni, ali dodatni, ali še enkratni - meni je čisto vseeno. Hvala.
Recimo, da je to dopolnitev, zahteva ali želja za dopolnitev odgovora ministra. Minister, želite odgovoriti? Na voljo imate minuto in 13 sekund. Hvala.
Začasna uvedba schengenskega režima na mejah je dovoljena in Italija ni bila prava, ki se je poslužila tega. Ogromno je držav, ki se je tega v preteklosti že poslužila zaradi nogometnih prvenstev ali drugih dogajanj. Francija štiriindvajsetkrat, Španija trinajstkrat, Islandija petkrat, Finska petkrat in tako dalje. Tako to ni nek ukrep, ki bi bil izjemen ukrep, ki bi se ga Italija spomnila, ampak je možnost, ki je mogoča po schengenskem sporazumu in ki je začasna možnost. Italijanska stran je uvedla ta začasni režim zaradi srečanja G8 junija meseca in po naših informacijah ga ni uvajala selektivno samo na slovenski meji, ampak je bil uveden na vseh mejah.
Hvala lepa. Minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar bo odgovoril na vprašanje Srečka Prijatelja v zvezi s stroški najemnin za diplomatsko - konzularna predstavništva Republike Slovenije v tujini. Prosim, gospod minister.
Vprašanje zadeva stroške zunanjega ministrstva z najemi prostorov, kot tudi z najemi rezidenc in stanovanj svojih diplomatov v tujini. Na začetku bi najprej poudaril, da se vsekakor pri teh najemih obnašamo racionalno in tudi v skladu z vladnimi varčevalnimi ukrepi. Ampak bi bil konkreten, ker je bilo vprašanje konkretno. Slovenija oziroma Ministrstvo za zunanje zadeve ima trenutno v najemu 45 poslovnih prostorov za potrebe diplomatskih predstavništev in dva dodatna poslovna prostora v Banji Luki in v Parizu za potrebe Unesco. Tako najema tudi 42 rezidenc za vodje DKP predstavništev in 207 stanovanj za zaposlene na predstavništvih. Zaradi racionalizacije dela ravno v letošnjem letu združujemo dve predstavništvi, fizično, to je, veleposlaništvo v Bruslju selimo v stalno predstavništvo pri Evropski uniji in veleposlaništvu na Dunaju in stalno misijo pri OVSE ravno tako fizično združujemo na isti lokaciji. V preteklem letu oziroma v letu 2008 smo za najemnine porabili skupaj 10 milijonov evrov, v obdobju januar - avgust letošnjega leta pa nekaj manj kot sedem milijonov evrov. Ministrstvo ima v načrtu za prihodnja leta določene nakupe nepremičnin, to bomo realizirali v skladu s finančnimi možnostmi in razpoložljivimi sredstvi. Pogovarjamo se tudi o možnosti dolgoročnega najema, ki se kasneje pretvori v lastništvo. To je opcija, ki je doslej sicer še nismo uporabljali v svoji mreži. Od kupljenih nepremičnin imamo zaenkrat rezidenco v New Yorku, v Budimpešti, v Bruslju, v Trstu. Poslovne prostore imamo kupljene v Parizu, Budimpešti, Zagrebu, Bruslju, Sarajevu. Ravno tako imamo tudi stanovanje v Parizu, ki ga bomo sedaj spremenili v prostore za prehodno predstavništvo pri OECD. Nepremičnine na podlagi sukcesije: zaenkrat smo dobili samo eno nepremičnino, to je v Washingtonu, v kateri so poslovni prostori, rezidenca in tudi eno stanovanje. Upam, da sem na ta način odgovoril. Hvala lepa.
Želite dopolnitev odgovora, gospod Prijatelj? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani ministri. Pri postavljanju vprašanja sem bil zelo jasen zakaj namesto dragih najemnin, ki so prepogosto tudi prevelike. To je kar stalna praksa, da so te najemnine resnično pretirano velike. Sami ste omenili, da ste v letu 2008 namenili 10 milijonov evrov za te najemnine. To ni malo denarja. Zakaj te najemnine enostavno ne namenjate za plačilo kreditov, ki bi bili najeti za zagotavljanje potrebnih administrativno-tehničnih pogojev za delo naših diplomatov? Vemo, da bi bila to bolj dolgoročno smiselna naložba in da bi bila na nek način zelo dobrodošla v tem času, ko prihranek tu in tam dobro pride tudi v integralnem proračunu. Na tej postavki smo mi računali, če smemo vam povedati, da bi se prihranilo do tretjine sredstev. Tri milijone bi lahko lansko leto za leto 2008 prihranili, če bi imeli sklenjene pogodbe za nakup nepremičnin za obstoječo kapaciteto. Po izplačilu kreditov bi pa ta stanovanja bila od Republike Slovenije. Tako pa plačujemo najemnine in nikoli ne bodo naša. Vprašal sem vas tudi: Kdaj boste sklenili kupoprodajne pogodbe za te kapacitete, ki jih imate? In: Ali je res, da znotraj posameznih diplomatsko-konzularnih predstavništev prihaja do zlorab, da se najemnima na nek način vrača nekomu v kuverti? Tudi take indice imamo. Ali ste kdaj uvedli nadzor za zakonito in smotrno porabo teh sredstev? O tem sem vas spraševal.
Hvala lepa. Prosim, minister Žbogar.
Imamo nadzor. Nadzor izvaja služba ministrstva za notranjo revizijo, ki tudi redno obiskuje predstavništva in izvaja finančno revizijo. Po novem imamo tudi posebnega inšpektorja, diplomatskega, ki obiskuje veleposlaništva in pregleduje, izvaja nadzor vseh področij, vključno finančnega, in vprašanje nepremičnin, ki jih omenjate. Tako da nadzor nad porabo izvajamo. Strinjam se z vami, da bi bilo mogoče primerno, da bi po 20 letih te službe imeli več nepremičnin. Veliko denarja smo v teh letih porabili za najemnine in verjetno bi bilo bolj smiselno se bolj sistematsko odločati za nakupe ali pa nakupe z dolgoročnim najemom. Doslej dolgoročni najem ni bil mogoč, ker se je to interpretiralo kot zadolževanje države in zato ni bilo soglasja v preteklosti znotraj vlade, da bi se kupovalo nepremičnine z dolgoročnimi nakupi. Letos, ko smo sprejeli prvo skupino ukrepov, je eden od teh tudi racionalizacija mreže in spodbuda, da ministrstvo poskuša kupovati nepremičnine z dolgoročnimi najemi. Sedaj se že zelo konkretno pogovarjamo z nekaterimi predstavništvi, tam, kjer je to mogoče, da bi šli v te dolgoročne najeme. Naši veleposlaniki so dobili zadolžitve, da se pogovarjajo, in kjer bo to mogoče realizirati, bomo v to tudi šli. V proračunu pa, na žalost, ne v letošnjem letu ne v prihodnjem nimamo posebnih sredstev za investicije; v toku pogajanj so ta sredstva pač izparela. Tako da bi kupovali nepremičnine z denarjem, v prihodnjih dveh letih te možnosti ne bo. Bo pa ta možnost z dolgoročnimi najemi in upam, da bo kar na nekaj predstavništvih to pripeljalo do nakupa. Strinjam se, da bi v 20 letih lahko imeli več kot teh 10 nepremičnin, ki jih imamo v tujini.
Hvala lepa. Prosim, gospod Prijatelj, proceduralno.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Z odgovorom nikakor ne morem biti zadovoljen, spoštovani minister. Veste, da to, kar ste povedali, ni zadostno glede na neodgovornost pri tako "šlampasti" porabi javnih financ. Zato predlagam, skladno s 246. členom, drugi odstavek, da Državni zbor opravi širšo razpravo o tem, kajti gre konec koncev za zelo nekontrolirano porabo proračunskih sredstev, za zlorabo na tem področju, mi bomo povedali, kje, če vaše inšpekcije niso ugotovile. Od vas pričakujem - mi smo že dali pobude kar trikrat, pisne - da boste te najemnine seveda namenil za odplačevanje najetih kreditov in da se bodo te nepremičnine v prihodnje raje kupovale. Ne bom računal, koliko denarja smo vrgli skozi odprto okno, in seveda ne bom sedaj krivil nikogar, lahko da je tudi vse v redu, vendar pri tako nerazumni porabi denarja, seveda pri tako visokih najemninah ne bi uhajal, koliko stane kvadratni meter najetega prostora za neko rezidenco, ker je cena od kraja do kraja zelo različna, pač, glede na ceno nepremičnine v posamezni državi, vendar lahko zagotovo trdim, da so to zelo visoki zneski. Pri tako visokih zneskih in tako nekonkrolirani porabi, pri tako slabi kontroli in nesankcioniranih nepravilnosti gre tudi za krajo - ne bom - sum zlorabe, seveda pa to zahteva malo bolj resen pristop ministra, ki je odgovoren za porabo teh sredstev. Tako od vas pričakujemo, da boste vsaj do konca mandata za polovico od teh stanovanj, 270 jih je, in za polovico od teh rezidenc, 42 jih je, sklenili kupoprodajne pogodbe, če ste resnično zaprisegli s tako resnostjo - verjamem, da ste - da boste delali v dobro naroda in te države. Ne moremo pa dovolite, da se milijoni mečejo skozi odprto okno, to je neodgovorno tudi z vaše strani.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Srečka Prijatelja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve Samuela Žbogarja na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, 10 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Minister za okolje in prostor Karel Erjavec bo odgovarjal na vprašanje najprej Darka Meniha v zvezi z državno pomočjo pri odpravljanju posledic naravnih nesreč. Prosim.
Hvala lepa.
Gospod Menih, vi ste že postavili vprašanje.
Ja.
Vi ste že postavil na prejšnji seji, on ga ima in bo minister kar odgovarjal. Hvala.
Hvala.
Prosim, minister.
Hvala. Spoštovani, predsednik. Lep pozdrav tudi vsem poslancem, kolegom ministrom. Uvodoma moram pojasniti, da Ministrstvo za okolje nima neke svoje komisije, ki bi ocenjevala nastalo škodo zaradi naravnih nesreč, ampak da imamo državno komisijo za ocenjevanje škod za nastalo škodo zaradi posledic naravnih nesreč, ki je medresorsko sestavljena. To se pravi, s predstavnikom Ministrstva za okolje in prostor, ministrstva za finance, Ministrstva za kmetijstvo, kulturo, obrambo in pa Ministrstva za promet. Poleg državne komisije so tudi regijske komisije in te komisije sodijo v pristojnost Ministrstva za obrambo. Vlada Republike Slovenije odloči o porabi sredstev za odpravo posledic nesreč na podlagi ocene neposredne škode na stvareh in predloga za odpravo posledic naravnih nesreč na stvareh, ki jih predloži Vladi v obravnavo ministrstvo, ki je pristojno za varstvo pred naravnimi nesrečami, to je Ministrstvo za obrambo. Izdela pa jo Državna komisija za ocenjevanje škode ob naravnih ter drugih nesrečah, ki je pač ustanovljena v skladu s predpisi s področja varstva pred naravnimi nesrečami. Vlada mora pri odločanju o porabi sredstev za odpravo posledic nesreč upoštevati, da se sredstva državnega proračuna lahko uporabijo za odpravo posledic naravne nesreče, za katero je ocena neposredne škode na stvareh večja od 0,3 promila načrtovanih prihodkov državnega proračuna, kar znaša v tem trenutku 6,6 milijonov evrov. Če boste pogledali predlog novega proračuna in zakon o izvrševanju proračuna, ta znesek je nekaj nižji, in sicer bo 2,3 milijone evrov treba preseči, da se lahko pripravi poseben program za odpravo posledic. Res pa je, da program odprave posledic posamezne nesreče sodi v pristojnost Ministrstva za okolje in prostor. Kar se tiče glede odločitve o porabi teh sredstev, kot povedano, to ne sodi v pristojnost Ministrstva za okolje, temveč sodi v pristojnost Ministrstva za finance, ki predlaga ustrezen zakon, zakon o izvrševanju proračuna. V Ministrstvu za okolje in prostor ocenjujemo, da bo treba opraviti tudi določene sistemske spremembe na področju odprave posledic naravnih nesreč in predvsem s teh vidikov mislimo, da bo treba ojačati preventivno učinkovito delovanje, zlasti z ustreznim načrtovanjem v prostoru. Vidimo, da so nekatere nesreče posledica tudi zgrešenega načrtovanja, kjer pač se niso zadosti upoštevale možne nevarnosti, kot so stoletne vode, plazovitost terena, da ne omenjam vseh teh možnih razlogov za naravne nesreče. Mi tudi menimo, da bo treba na tem področju ojačati zavarovalništvo, ker vidimo, da se verjetno tudi zaradi klimatskih sprememb, pomembnih sprememb, te nesreče vse pogosteje pojavljajo in tudi škode so vse večje. Verjetno bo zelo težko za vse te nesreče zagotavljati zgolj sredstva iz državnega proračuna, zlasti v teh časih, ko se soočamo s težko finančno krizo. Zato menimo, da je treba opraviti določene sistemske spremembe, zlasti tudi v smislu ojačanja zavarovalništva, zlasti kadar gre za škode, ki nastajajo na zasebni lastnini. Tukaj vidimo možnost, da bi država z ustreznimi subvencijami pospeševala zavarovalništvo, ki je najbolj ustrezen način za odpravo posledic škod, zlasti na zasebni lastnini in zlasti ob dejstvu, da zaradi podnebnih sprememb lahko ugotavljamo, da se bodo tovrstne naravne nesreče tudi v prihodnje pogosteje pojavljale, kot so se doslej.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Menih.
Hvala lepa, gospod minister, za izčrpen odgovor, vendar bi jaz morda rekel samo, da v letošnjem letu je bilo ogromno naravnih nesreč. Nekatere občine so jih celo večkrat doživele in vsebina tega vprašanja, ki sem vam ga zastavil, je zelo aktualna in pomembna za prizadete občine. Lahko vam povem za našo občino - državna komisija je škodo ocenila na 900 tisoč evrov, to pa je daleč od tistega praga 2,6 milijonov, ki bi ga morali doseči. Potem smo se s komisijo usedli in izračunali vso tisto škodo sosednjih občin, ki je na tisti dan dosežena. Vendar še vse te občine nismo dosegle tistega praga. Zato se zavzemam, da bi ta prag bil nižji, da lahko pridemo v poštev za pomoč države. Ob tej priložnosti moram tudi pohvaliti ljudi z Ministrstva za okolje in prostor, gospoda Vivoda, in geologe in gospoda Bogataja, ki so prišli takoj, še tisti dan prišli na "lice mesta" in nam pomagali svetovati, kako in kaj izvršiti intervencijo. Določili so nam tudi 112 tisoč evrov pomoči, vendar do realizacije še do zdaj ni prišlo. Mogoče bi pa še to rekel. Od Ministrstva za okolje in prostor bi pričakovali, da bi nam svetovali, kaj storiti, mogoče, da bi nam pomagali pri načrtovanju teh kart o plazovitosti. Zadnjič smo poslušali tudi lepo predavanja in tukaj bi se mogoče našla kakšna pomoč. Drugače pa, za ta prag mislim, da bi se pa moral znižati [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim odgovor. Minister Erjavec, prosim.
Rad bi se poslancu zahvalil zlasti za pohvale sodelavcem na Ministrstvu za okolje in gospoda Bogataja, ki sicer dela na Ministrstvu za obrambo. Povsem se strinjam z vami, da so težave tam, kjer ne presega škoda 2,6 milijonov evrov, kar je osnova potem za to, da Ministrstvo za okolje pripravi celovit progam. Moram reči, da sem tudi sam v težki situaciji, ko nastajajo te naravne nesreče in ko vidim, da občinski proračuni nimajo zadosti sredstev, da bi lahko opravili sanacijo. Zato sem tudi rekel, da bo treba opraviti določene sistemske spremembe, zlasti zato, ker vidimo, da so te naravne nesreče vse bolj pogoste. Sreča je, da v tem trenutku poteka akcija sprejemanja novih občinskih prostorskih načrtov. V zvezi s tem bi rad povedal, da bomo mi podaljšali rok za 18 mesecev, ker gre za projekt, ki je izjemno zahteven. Moram pa reči, da ravno v teh občinskih prostorskih načrtih vztrajamo pri tem, da se ne gradi tam, kjer so velike možnosti, da bi lahko prišlo do nekih naravnih nesreč. In moram reči, da se župani sedaj kar zavedajo te nevarnosti in so že začeli v svojih občinskih prostorskih načrtih tudi upoštevati vse te nevarnosti. Res pa je, da bo treba zagotoviti določena sredstva za določene analize, zlasti kar se tiče vodovarstvenih zadev. Vemo, da tukaj pač nimamo še povsem posnetega stanja. Kar se pa tiče plazov in plazovitosti terena, pa mislim, da že imamo dokaj natančne geološke karte in lahko kar zanesljivo napovemo, na katerem terenu je velika verjetnost, da bi lahko prišlo do plaza. Mislim, da z modernizacijo teh občinskih prostorskih načrtov pač teh težav ne bi več smelo biti, seveda pa naravne nesreče prinašajo tudi druge škode, kot so na kmetijskih zemljiščih - suše, toče itd. Tukaj bo pa treba tudi z vidika pristojnosti ministrstva za kmetijstvo pogledati, katere ukrepe izvajati, da se to preprečuje. Vemo, da je govora, ne vem, o obrambi pred točo z raketami, mreže itd. Pač več pozornosti bo treba posvetiti tem vprašanjem. Res pa je, da je to vse povezano s finančnimi sredstvi.
Hvala lepa. Želite proceduralno, gospod Menih? Prosim.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Res, gospod minister, hvala lepa, podali ste dokaj izčrpen odgovor. Vendar mislim, da je ta prag previsok za vse občine, in mislim, da bi bil potreben širše obravnave. Zato na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da Državni zbor sklene, da na naslednji seji opravi širšo razpravo o tem visokem pragu, ki ga občine ne zmoremo. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Darka Meniha, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Erjavca na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, deset minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Minister za okolje in prostor Karl Erjavec bo odgovarjal tudi na vprašanje dr. Luke Jurija v zvezi z omejevanjem svetlobnega onesnaževanja.
Hvala za besedo. Hvala tudi poslancu za vprašanje. Gre za kar pomembno problematiko. Lahko rečem, da tu Slovenija hodi v korak z ostalimi razvitimi državami. Res pa je, da je treba še nekaj pozornosti posvetiti boljšemu nadzoru o mejnih vrednostih svetlobnega onesnaževanja v okolju. Moram reči, da inšpekcija za okolje izvaja kar intenzivne aktivnosti v zvezi z nadzorom svetlobnega onesnaževanja okolja. V skladu z načrtom dela za leto 2008 in 2009 je bilo opravljenih kar veliko nadzorov. Lahko rečem, da ugotavljamo, da pristojni večinoma upoštevajo to uredbo. Tam, kjer pa ne, pa tudi kar hitro odpravijo nepravilnosti oziroma neskladnosti v zvezi z uredbo mejnih vrednosti svetlobnega onesnaževanja okolja. Lahko rečem, da je bil v tej akciji, ki je bila načrtovana z načrtom dela za leto 2008 in 2009, določen cilj, in sicer, na območju celotne države sočasno preveriti izpolnjevanje prepovedi in ukrepov za zmanjšanje emisij svetlobe v okolje zaradi obratovanja virov svetlobe, ki povzročajo svetlobno onesnaževanje. Najprej so bili upravljavci razsvetljave pisno seznanjeni s prilagoditvenimi roki za svetilke obstoječe razsvetljave in tudi razsvetljave objektov za oglaševanje, ker tudi ti povzročajo svetlobno onesnaževanje. V drugem delu akcije, ki je potekala v marcu in aprilu 2009, pa je potekal neposredni inšpekcijski nadzor upravljavcev obstoječe razsvetljave, osvetljevanja fasad, svetlobnih snopov in reklamnih panojev. Skupno je bilo z uredbo seznanjenih 126 pristojnih služb v občinah in opravljenih 68 inšpekcijskih pregledov. V 19-ih primerih smo ugotovili nepravilnosti, zato so inšpektorji tudi izdali ustrezne upravne ukrepe. Postopki, kjer so bili odrejeni ukrepi izpolnjeni, so seveda zaključeni, nekateri inšpekcijski postopki so pa še v teku. Zaradi ugotovljenih kršitev so bili tudi sproženi potrebni prekrškovni postopki. Med drugim je bilo zaradi porabe svetlobnega snopa izrečena globa v višini 12 tisoč evrov za pravno osebo in 2 tisoč 400 evrov za odgovorno osebo, zato menim, da te aktivnosti potekajo kvalitetno. Gre pač za novo vrsto nadzora. Mi ugotavljamo iz te prve izkušnje, da bo treba opraviti še določene spremembe v uredbi, zlasti v smislu še večje učinkovitosti, in neke spremembe v smislu, da bo uredba bolj življenjska, zato ker mi moramo tudi zagotoviti, da ne bi občinam naenkrat naložili preveliko breme z določitvijo predpisa, ki določa, da se obstoječe razsvetljave se zamenjajo takoj. Mi menimo, da bi lahko počakali do izteka življenjske dobe, zlasti tam, kjer obstoječa razsvetljava ne presega izrazito nekih standardov, lahko se pa ugotovi, da ni povsem usklajena s standardi, ki jih določa uredba. Hočem zlasti to poudariti, da ne bi bili več strogi in zamenjevali zadeve, za katere bi bilo bolj primerno, da zaključijo življenjsko dobo, takrat, ko pa gredo postavljati nove, pa, da dejansko spoštujejo v celoti uredbo. Kar se tiče Kopra, upam, da mi boste dali še dopolnilno vprašanje pa vam bom tudi povedal, kako tam potekajo zadeve. Hvala.
Hvala. Dr. Juri, vi ste pravzaprav dolžni oziroma se pričakuje tudi vprašanje za dopolnitev odgovora. Prosim.
Seveda nisem nameraval, ampak ker me je minister pozval - ni res, nameraval sem! Štiri dopolnilna vprašanja oziroma eno dopolnilno vprašanje s štirimi točkami.
Prošnja za dopolnitev odgovora, ne novih vprašanj.
Hvala, predsedujoči. Prosim vas, če lahko vaš odgovor dopolnite v naslednjih točkah. Napovedali ste spremembe pri uredbi, pa bi vas vprašal, ali predvidevate morda tudi spremembo najvišje vrednosti svetlobe, ki lahko seva nad horizont, ki je v tem trenutku 0%? Kaj točno mislite z namenom, da bi omogočili iztek življenjske dobe? Ali to pomeni iztek življenjske dobe žarnic oziroma sijalke oziroma celotne svetlobne inštalacije, kar lahko traja tudi 10, 20 let? V tem kontekstu lahko torej pričakujemo, da bo tudi javna razsvetljava še dlje časa, kolikor bi morala, v neskladju s to uredbo. Kajti v tem trenutku, kot sam razumem uredbo, bi morala biti javna razsvetljava tam, kjer ni nekih posebnih pogojev, ki jih uredba določa, že biti usklajena. Glede nove razsvetljave, spoštovani minister, bi vas vprašal: Ali se tam kakorkoli ukrepa, in tu prehajam tudi na primer Mestne občine Koper. Svetniki v občini Koper opažamo, da se tudi na novo postavljena javna razsvetljava postavlja tako, da je očitno in eklatantno v nasprotju z uredbo; na primer, talne svetilke pri vegetaciji ob mestu, za katero je jasno, da ne more biti v skladu s pravili te uredbe. Hvala lepa.
Prosim za odgovor, gospod minister.
Hvala za to dopolnitev vprašanja. Kar se tiče sprememb, bomo zlasti poseben poudarek dali na monitoring svetlobnega onesnaževanja. Ta del bomo še ojačali. Potem bomo še enkrat proučili mejne vrednosti razsvetljave proizvodnih objektov, poslovnih stavb in ustanov ter oglasnih objektov. Na tisto vprašanje, kdaj se izteče življenjska doba - tukaj je mišljeno svetlobnega telesa, to se pravi žarnic. Tukaj pa je mišljeno tisto, kar je nepotrebno, da bi se takoj zamenjalo, da ne bi menjali, kar je še sprejemljivo za okolje, ker smo mnenja, da bo to povzročilo prevelike stroške za občinske proračune. Tukaj iščemo normalno življenjsko rešitev. Kar se tiče Kopra, moram povedati, da tam inšpekcija deluje, da ugotovitveni postopek še ni povsem zaključen, da zbiramo še dodatne podatke. Gre pa za to, da v nekaterih ulicah je bila razsvetljava obnovljena, pa vidimo, da nekatere svetilke so s svetlobnim tokom usmerjene proti nebu, kar je v nasprotju z uredbo. Ko bo ta ugotovitveni postopek zaključen, bodo tudi izdani ustrezni ukrepi oziroma ustrezna odločba. Ne moram pa v tem trenutku napovedati, kakšne bodo. Dejstvo pa je, iz poročila izhaja, da nekatere nove nameščene svetilke niso postavljene v skladu z uredbo. Tako bo treba to odpraviti.
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor Karl Erjavec bo odgovoril tudi na vprašanje Janeza Ribiča v zvezi s financiranjem vodne infrastrukture iz Sklada za vode.
Hvala poslancu za vprašanje. Že večkrat sem prejel od poslanca podobno vprašanje. Kaj naj rečem? Kar se tiče vzdrževanja, lahko rečem, da namenjamo v zadnjih dveh letih več sredstev kot v zadnjem desetletju, vendar ta sredstva so še vedno premajhna, zlasti zato, ker bo treba zagotoviti trajno stabilno financiranje vzdrževalnih del zaradi večanja teh klimatskih sprememb, ki vplivajo tudi na te vodotoke. Vidimo, kaj se je na primer v Železnikih dogodilo, da ne bi našteval vseh primerov, v Savinjski dolini itd. Ta potreba po gradnji zaplavnih objektov za stabilizacijo na novo sproženih hudournikov in tudi starejših hudournikov se kaže v zadnjih letih kot velika potreba, vendar moram ugotoviti, da je za to področje vedno premalo sredstev. Vendar, ne glede na to, mi se trudimo, da tam, kjer so grožnje največje, ta sredstva zagotovijo. Na primer, zadnji primer so nasipi na Muri. Veste, da je tam kar bila velika grožnja, zlasti v tem času ko vemo, da bo sneg iz Alp se začel topiti in bo Mura naraščala. To je zlasti značilno v mesecu novembru. In da je grozila velika poplavna nevarnost za prebivalce na tem območju in da smo, kljub temu da ni v postavki zadosti sredstev, v proračunski rezervi, zagotovili 2,3 milijone evrov, da smo te nasipe tudi napravili. Vi ste tudi postavili kar nekaj konkretnih vprašanj, pa bom šel kar po vrsti. Sprašujete, če lahko podrobneje predstavim naloge države v zvezi z urejanjem voda in izvajanje javne službe vzdrževanja vodotokov drugega reda. To ureja Zakon o vodah, in sicer določa urejanje voda. Državi oziroma pristojnemu ministrstvu zakon nalaga, da organizira javno službo vzdrževanja vodnih in priobalnih zemljišč, pri čemer so naloge javne službe določene s Pravilnikom o vrstah in obsegu nalog obveznih državnih gospodarskih javnih služb urejanja voda. Javno službo izvajajo na podlagi uredbe o koncesiji za opravljanje obveznih državnih gospodarskih javnih služb na področju urejanja voda. Izbrani izvajalci, ki v okviru sredstev proračuna izvajajo naloge, določene s programom, jih nadzira Urad za vode pri Agenciji za okolje. Vemo, da ti koncesionarji imajo tudi vedno premalo denarja iz državnega proračuna, da bi lahko v celoti opravljali naloge, zlasti zato, ker vemo, da je bilo to zadnjih 20 let to področje zelo zanemarjeno in mu se ni dalo dovolj poudarka. Lokalne skupnosti so pristojne, da odstranjujejo odpadke in druge opuščene ali odvržene predmete. Lastniki zemljišč morajo zagotavljati košnjo in odstranjevanje prekomerne zarasti na bregovih, zlasti tudi na priobalnih zemljiščih drugega reda. Imetniku vodne pravice morajo v skladu z aktom o vodni pravici enako zagotavljati košnjo in odstranjevanje prekomerne zarasti na bregovih. Nadalje, kolikokrat letno se na vodotokih izvajajo redna vzdrževalna dela. Ta se izvajajo na podlagi razpoložljivih sredstev, kjer se skuša skozi letna planiranja reševati najbolj pereče probleme, kot so reden vsakodnevni nadzor nad upravljanjem s pomembnimi objekti, kot so zapornice, akumulacije, ter tekoče vzdrževanje mehanske opreme in tako dalje. Potem košnja visokovodnih nasipov enkrat na leto. Potem ste me vprašali, kdo opravlja reden nadzor nad stanjem vodotokov in kolikokrat na leto se izvaja [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Spremljanje stanja zagotavlja obvezna državna gospodarska služba v okviru svojega rednega časa in tudi s 24-urnim dežurstvom na klic. Poslanca bi prosil, glede na to, da je še [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Minister, lahko ste prepričani, da bo kolega poslanec Ribič želel dopolnitev odgovora. Prosim, gospod Ribič. Želite? Prosim.
Dober dan, spoštovani prisotni. Dupleška mornarica - zakaj? Tam reče reka Drava, ki ima svoje pritoke, potoke, ki ob vsakem večjem nalivu dežja poplavljajo in takrat je morje. In zakaj poplavljajo? Zato, ker niso vzdrževani. Spoštovani gospod minister, z odgovori sem delno zadovoljen. Skrbi pa me, da se ne ukrepa takoj, zato povem, da projekt gradnje visokovodnih nasipom med Mariborom in Ptujem na levem bregu Drave na območju občine Duplek zamuja desetletje in več. Le-ta naj bi se začel graditi leta 2007, po optimističnih napovedih pa se bo začel graditi v letu 2011. Spoštovani, obveščam vas, da bo ob naslednjih večjih padavinah na tem območju prišlo do katastrofe. Sprašujem vas: Kdo bo odgovarjal za prebivalstvo tega območja, ki je v stalni nevarnosti in je ogroženo? Zadnjo poplavo smo doživeli v mesecu avgustu letos, ko je bila ena tretjina naselja Dupleka poplavljena zaradi vodotokov oziroma potokov, ki se iztekajo v strugo Drave, saj se zaradi naplavin, zaraščenosti potokov in nevzdrževanja struge Drave voda nima kam iztekati in zato pač poplavlja. Ta katastrofa bo, ko bo še zopet poplavila tudi Drava. Zato zahtevam, da se nameni več sredstev za vzdrževanje in čiščenje vodotokov in da se z deli nemudoma prične. Spoštovani gospod minister, s poslanskimi vprašanji ne bom odnehal, dokler se na terenu ne zagotovi varnost prebivalcev pred poplavami. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister, za odgovor.
Hvala lepa. Ne bom odgovoril na vsa vprašanja, ampak bom pa sedaj samo v zvezi s projektom Visokovodnih nasipov ob reki Dravi, ker predhodna vprašanja so bolj splošne narave, vidim pa, da poslanca zanima zlasti konkreten primeren. Lahko povem, da mi boste potem vsak mesec zastavljali to vprašanje, ker v tej državi pač smo tudi vezani na določene postopke in izgradnja se ne more začeti, dokler ni izdano, gradbeno dovoljenje. Gradbeno dovoljenje ne more biti izdano, dokler niso zagotovljena ustrezna sredstva. Vi veste, da je ta projekt vezan tudi na črpanje kohezijskih, evropskih sredstev, da bo ta odločba izdana nekje v začetku leta 2010. Ko bo ta odločba izdana, bo izdano gradbeno dovoljenje in potem bomo lahko dejansko šli z uresničevanje visokovodnega nasipa ob reki Dravi na odseku Dorberga do Zgornjega Dupleka, vendar da ne bi izgledalo, da se tam nič ne dogaja. Lahko povem, da je bilo zagotovljenih sredstev v letu 2009 560 tisoč evrov in pa 745 tisoč evrov. V obdobju 2007 - 2009 417 tisoč evrov, v obdobju 2000 - 2006 pa 184 milijonov sit. Kar pomeni, da v ta projekt, v ta del ves čas država namenja znatna sredstva. Res pa je, da je projekt vključen v operativni program razvoja okoljske in prometne infrastrukture za obdobje 2007 - 2013, ki bo pač zagotavljal sofinanciranje iz kohezijskega sklada in da so sredstva planirana lastna udeležba tako v proračunu 2010 kot tudi v proračunu 2011. Kot sem povedal, vloga, s katerim bo odobreno črpanje kohezijski sredstev za ta projekt, bo pripravljena v začetku leta 2010. Takrat bo pridobljeno tudi gradbeno dovoljenje, bo izveden postopek oddaje del, gradnja pa bo potekala v letu 2011. Mimo tega pač ne gre.
Hvala lepa. Želite proceduralno, gospod Ribič? Prosim.
Hvala. Moram reči, da se vam zahvaljujem za vašo naklonjenost. Upam, da bo vsaj v tem obdobju se kaj zgodilo. Namreč, reka Drava na tem območju poplavlja že leta. Tako gredo te zadeve gredo prepočasi, da bi odpravili ta problem. To območje ni urejeno, sredstev za vzdrževanje je premalo, posledice so vedno večje, ogroženi so ljudje in njihovo imetje. Zato zahtevam, da se po 246. členu Poslovnika opravi širša razprava v Državnem zboru z željo, da se temu problemu da večji poudarek in se zagotovi več sredstev za vzdrževanje in pristopi k večjemu nadzoru nad izvajalci vzdrževanja vodotokov. In da se spregovori tudi o vodenem skladu. Državljani, ki tam živimo, smo do sedaj opozarjali in opozarjali, naj se struga Drave in njeni pritoki čistijo naplavin. Sedaj pa bomo to zahtevali. Hvala.
Hvala lepa. Po poslovniku seveda o predlogu poslanca gospoda Janeza Ribiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Erjavca na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, deset minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Minister za zdravje Borut Miklavčič bo odgovarjal na vprašanje mag. Julijane Bizjak Mlakar v zvezi z ukrepi za večjo racionalizacijo javnih zdravstvenih sredstev. Prosim, gospod minister.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanci! Javnost je za vsa dogajanja na področju zdravstvenega varstva in zavarovanja izredno občutljiva in zelo pozorno spremlja delo izvajalcev zdravstvene dejavnosti Ministrstva za zdravje in seveda tudi Zavoda za zdravstveno zavarovanje. To ima lahko samo po sebi svoje dobre strani, saj je predvsem v dialogu in sodelovanju zainteresiranih mogoče iskati, najti odgovore na vrsto zelo zahtevnih in zapletenih dilem, ki se dnevno podobno kot pri nas, povsod na svetu pojavljajo v sistemu zdravstvenega varstva. To je pozitivno, dokler je takšna iniciativa javnosti naravnana na iskanje boljših poti in rešitev pri obvladovanju težav, a vedeti moramo, da se tudi v javnosti pojavljajo o istem vprašanju zelo različni interesi in predlogi, zaradi česar je težko slediti vsem izmed njih. Nekateri odzivi dela javnosti na posamezna delovna gradiva Ministrstva za zdravje, zavoda, v zvezi z reformo celotnega področja zdravstvenega varstva in zavarovanja so si povsem nasprotujoči. Ko eni govorijo o nameravanem zniževanju in krčenju pravic zavarovanih oseb, drugi zahtevajo še večje zaostrovanje pogojev za njihovo uresničevanje, več osebne odgovornosti za zdravje in več zasebne iniciative. To je kratek povzetek razprave k predlogu novega zakona o zdravstvenih dejavnostih, ki je do zdaj tekla v naši sredini. Ministrstvo za zdravje bo v naslednjih štirinajstih dneh dalo končni tekst zakona v proceduro in razpravo in mislim, da bo Državni zbor tisto končno telo, ki bo odločilo o predlaganih spremembah, ki bo ta tekst dopolnilo ali spremenilo. V tej klimi, kot jo imamo sedaj v Sloveniji, prevladuje splošno spoznanje o nujnosti sprememb v zdravstvenem varstvu in zavarovanju. Ministrstvo za zdravje je pripravilo nov zakon in nove usmeritve. Dolga je bila razprava o teh vprašanjih in računam, da bo zaključena v Državnem zboru. Lahko smo si enotni, da se je skozi čas na področju zdravstvenega varstva in zavarovanja nabralo precej področij, ki jih je treba spremeniti. Vedeti moramo, da resnih sprememb v sistemu zdravstvenega varstva na celotnem področju ni bilo že zadnjih 17 let in se zaradi tega šele zdaj v čedalje večji meri kažejo slabosti neustreznega upravljanja s sistemom v preteklosti. To bi lahko rekli skoraj za vsa področja, ki jih izpostavlja poslanka Bizjakova v svojem vprašanju, kot so: vrednotenje dežurstev zdravstvenih delavcev, slaba organizacija zdravstvene dejavnosti, premajhna vlaganja delodajalcev v zdravje zaposlenih in tako dalje. Ker so te zadeve že dalj časa znane, je prišlo tudi do odločitve Vlade, da je reforma zdravstvenega sistema ena njenih osrednjih in prioritetnih nalog. Vsem tem vprašanjem posveča Ministrstvo za zdravje največjo pozornost pri pripravi novih zakonov. Vsa pa so takšne narave, da zahtevajo korenite spremembe sistema in s tem povezane zakonodaje. Ne gre za vprašanja, ki bi jih lahko rešili ali spremenili s sklepi, ali odredbami ministrstva, ali z drugimi metodami diktata od zgoraj navzdol, tako ne gre. Veliko slabosti v delovanju zdravstvene javnosti, njeni organiziranosti, vodenju in upravljanju temelji na veljavnih zakonih oziroma kolektivnih pogodbah, ki so bile sprejete med socialnimi partnerji. Zato je njihova odprava mogoče le s spremembo teh dokumentov, po enakem postopku, kot so bili sprejeti. Predlogi drugačnih ureditev vseh teh vprašanj gredo v smeri spreminjanja razmer in doseganja večje racionalizacije, vendar zahtevajo soglasje istih socialnih partnerjev, ki so pred časom to sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospa Mlakar, prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister, za odgovor. Zakaj vas to sprašujem? Večino časa dežuranja ni efektivnega, kar pomeni, da naj bi zdravnik večino časa dežurstva čakal na primere oziroma počival. Kljub temu se iz sredstev, ki jih morajo v zdravstveno blagajno plačevati celo tisti, ki cel mesec trdo delajo za 600 evrov ali manj, plačuje zdravnike za 16 ur dežuranja med tednom do 628 evrov bruto, za dan dežuranja med vikendom do 1100 evrov bruto in za dan dežuranja med prazniki do 1480 evrov bruto. Kje je tu občutek za etiko, zmernost in poštenost? Ob boljši organizaciji dela pa bi bilo lahko dežurstev manj, pa tudi zdravniki bi lahko delali v izmenah. Zaradi pavšalnih plačil davkov in prispevkov za stroške zdravstvenih storitev v ceni zdravstvenih storitev namesto po dejanski realizaciji naj bi bila zdravstvena blagajna na leto prikrajšana za 12 milijonov evrov. Zavod bi lahko že od leta 1992 dalje obračunaval višje prispevne stopnje delodajalcem, ki ogrožajo zdravje zaposlenih, pa tega ne dela. Učinkovitost nadzora in zdravstvena varnost prebivalstva bi se povečala, če bi se prenesel strokovni nadzor zdravstvenih storitev na neodvisno institucijo. Z izvedbo ukrepov racionalizacije bi se dalo pravice prebivalcev iz javnih zdravstvenih sredstev celo povečati, ne pa še naprej zmanjševati. Hvala lepa vnaprej za odgovor.
Hvala lepa. Prosim za odgovor, minister.
Menim, da sem na vprašanje odgovoril. Sam sem lahko ogorčen nad visokimi cenami in plačili dežurstev, vendar moramo vedeti, da nekateri zdravniki v teh dežurstvih rešujejo življenja in nekateri delajo nekaj manj, vendar to je bil dogovor v kolektivni pogodbi. Postopki tečejo za spremembo po isti poti, kot so bili sprejeti, in druge rešitve v tem trenutku ne morem videti. V razgovorih z ministrstvom smo se dogovarjali z vsemi strokovnimi direktorji po bolnišnicah, da zmanjšujejo število mest za dežurstva, kajti oni odgovarjajo za vsak primer, ki se zgodi. Ne more ministrstvo ukrepati in naročati strokovnim direktorjem po bolnišnicah, kaj je strokovno upravičljivo in kaj strokovno ni upravičljivo. To se dela, dežurstva so se zmanjšala, vendar plačilo dežurstev - to je dogovorjeno. Za vsa ta vprašanja, za vse dileme bodo, računam v enem mesecu, ko bo v Državnem zboru Zakon o zdravstveni dejavnostim možnosti, da boste dali konkretne pripombe in izboljšave na tekst, ki bo prišel v parlamentarno razpravo.
Hvala lepa. Minister za promet, dr. Patrick Vlačič bo odgovarjal na vprašanje dr. Petra Verliča v zvezi s črpanjem Evropskih sredstev za avtocestni promet. Prosim, gospod minister.
Hvala, predsednik. Spoštovani poslanci. V zvezi z vašim vprašanjem glede črpanja evropskih sredstev želim uvodoma ponovno poudariti, da Evropska komisija ni zamrznila evropskih sredstev za projekte izgradnje avtocestnih odsekov, ampak je prekinila postopek za odobritev velikega projekta. To je projekta za izgradnjo avtocestnega odseka Slivnica-Draženci. O tem in o razlogih za to sem vas seznanil na 6. seji Državnega zbora 19. maja 2009. Glede vloge za odobritev sredstev za projekt izgradnje avtocestne odseka Slivnica-Draženci je Ministrstvo za promet s strani Evropske komisije DG Regio 16. 7. 2009 v pripombe prejelo osnutek odločbe o dodelitvi sredstev. Na osnovi posredovanega odgovora s strani Ministrstva za promet z dne 17. 7. 2009 je DG Regio na to spremenil status projekta pripravljen za odločbo. Uradnega dopisa sicer glede sistema vinjet v Sloveniji še nismo prejeli. V zvezi z evropskimi sredstvi vas želim seznaniti, da smo od 30. 10. 2008, ko nas je Evropska komisija uradno obvestila o prekinitvi postopka odobritve projekta iz naslova dveh avtocestnih projektov v okviru programskega obdobja 2007-2013, torej finančne perspektive, prejeli povrnjenih skoraj da 80 milijonov evrov. In sicer: za projekt izgradnje avtoceste odsek Beltinci-Lendava 38 milijonov 206 tisoč 768 tisoč evrov, kar predstavlja 91,8% vseh sredstev, ki jih lahko na tem projektu počrpamo. Za projekt izgradnje avtoceste Slivnica-Draženci 41 milijonov 482 tisoč 90 evrov, kar predstavlja 47% odobrenih sredstev. Na koncu bi želel pojasniti, da Vlada ni spremenila vinjetnega sistema zaradi zamrznitve ali pa samo zaradi zamrznitve evropskih sredstev, kot je navedeno v vašem vprašanju. Odločitev je bila sprejeta zaradi uradnega opomina, ki ga je Evropska komisija naslovila na Republiko Slovenijo oktobra 2008. S tem uradnim opominom je Evropska komisija očitala Republiki Sloveniji kršitve 12. člena Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki prepoveduje vsakršno diskriminacijo na podlagi državljanstva. Nadaljnja odločba, naslednja, obrazloženo mnenje, bi popolnoma zaustavila izplačila evropskih sredstev dokončanja postopka. Do nadaljevanja postopka, torej do obrazloženega mnenja zaradi ravnanja naše vlade ni prišlo.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Dr. Peter Verlič. Prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za ta odgovor, vendar kljub vsemu - bi prosil, če mi nekaj stvari lahko dodatno pojasnite. Namreč, doslej je iz tudi vaših nastopov veljalo, da je treba vinjetni sistem spremeniti, ker drugače bomo brez sredstev. To ste zdaj na koncu tudi povedali, ampak v začetnem odgovoru pa razumem, da ustrezen direktorat pa nadaljuje postopek pridobivanja evropskih sredstev za en odsek avtoceste. Namreč, dopolnitev vprašanja postavljam tudi iz tega razloga, ker sem v medijih zasledil vašo izjavo, da sta se pa s komisarjem nekako neformalno pa le dogovorila, da vinjetni sistem kakršen je, s to ceno vinjet in enotedenskim režimom oziroma krajšim režimom, pa je ustrezen in da ne bo več zapletov. Namreč, zdaj bi res prosil jasen odgovor. Občutek imam kljub vsemu, da je bil vinjetni sistem spremenjen, da je bil glavni argument ravno ta, zamrznitev evropskih sredstev, in da to ves čas visi nad nami. Mislim, da mi niste odgovorili, da še vedno ta grožnja ostaja. Ta grožnja ostaja, zato je tudi moje vprašanje: Ali je sedaj Komisija odločila, izdala kakšen uradni dokument, da je z vinjetnim sistemom v redu? Namreč, jaz še vedno trdim, da sprememb ne bi bilo treba napraviti.
Prosim, gospod minister.
Evropska komisija, kot sem prej povedal, ni še izdala uradnega dokumenta, s katerim bi bil postopek zoper Republiko Slovenijo zaradi uvedbe ali pa spremembe cestninjenja zaustavljen. Uradne odločbe ni. V neformalnem razgovoru s komisarjem sva ugotovila, da je bila sprememba narejena v pravi smeri. Mogoče še enkrat glede samega postopka. Vi poznate postopek tako dobro kot jaz in veste, da obrazloženemu mnenju oziroma da uradnemu opominu sledi naslednja odločba, to je obrazloženo mnenje. Ker smo mi v vmesnem času komunicirali z Evropsko komisijo in sprejeli odločitve, zaradi tega ker smo ocenili, da je sistem vinjet, kot je bil prej, diskriminatoren in da ni v skladu s pravom Evropske unije, smo se odločili za spremembo. To, da pa sredstva niso izplačana, je pa posledica diskriminatornosti sistema in začetka postopka. Torej dva razloga sta, če želite, da sem zelo jasen, zakaj smo se odločili za spremembo. En je, zato ker smo ocenili, da bi z sistemom, kot je veljal prej, polletne in letne vinjete, pred sodiščem Evropske skupnosti izgubili spor. To je bil prvi razlog. Drugi razlog je bil pa, da če ne bi spreminjali sistema, če ne bi šli v to spremembo, pri kateri ocenjujemo, da gre za diskriminatoren sistem, bi se na točki, ko bi dobili obrazloženo mnenje, kar bi se zgodilo že decembra oziroma januarja, če ne bi komunicirali z Evropsko komisijo, popolnoma zaustavila vsa evropska sredstva na naših avtocestnih odsekih.
Hval lepa. Proceduralno - dr. Verlič. Prosim.
Hval lepa. Želim, da se o tem vprašanju, skladno s poslovnikom, opravi razprava na naslednji seji Državnega zbora. Namreč, želim samo še utemeljiti. Ravno ta vaš zadnji odgovor mi sedaj pritrjuje, da sta izplačevanje evropskih sredstev za avtoceste in samo domnevno nadaljevanje postopka zaradi uvedbe letnih in polletnih vinjet, še kako povezana. Mislim pa, da komisija sama teh pristojnosti, da bi ti dve vprašanji povezala, nima. Mislim, da bi morala Vlada tukaj res odločno nastopiti. In ti argumenti, zakaj smo mi že kar v začetku menili, da bi izgubili, so seveda - sedaj razumem - posledica odločitve verjetno, Vlade na podlagi vašega predloga. Jaz pa menim in sem prepričan, da za to ni bilo nobenega razloga, kajti edina posledica, ki jo imamo sedaj, je pač ta, in to se bo v mesecu decembru, ko bomo začeli kupovati letne vinjete, tudi videlo, da so se podražile za 73%. To je to. Da bomo plačevali dražje vinjete, je edina konkretna posledica za tiste, ki avtoceste pogosteje uporabljajo, to smo pa ravno slovenski državljani. Menim, da je zato prav, da o tem vprašanju spregovorimo tukaj. Zato predlagam ta proceduralni sklep, da o tem razpravljamo, ker mislim, da je nekdo, da je komisija - seveda razumem tudi italijanskega komisarja, legitimno je še kako vpleten v zgodbo, čeprav je komisar, ki bi moral biti evropski in bi tukaj moral gledati na problem uvedbe vinjet z evropskega stališča, mislim pa, da se je tu obnašal kot Italijan. Mislim, da bi slovenska vlada lahko odločneje nastopila. Mislim, da smo imeli veliko argumentov v svojih rokah. Žal je posledica takšna, da bi bilo prav, da o tem, če že ne moremo stvari popravljati za nazaj, vsaj razčistimo to vprašanje v tem Državnem zboru.
Hvala lepa. O predlogu poslanca dr. Petra Verliča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, 10 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Ministrica za notranje zadeve Katarina Kresal bo na vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi, v navednicah, "sanjskimi posojili avstrijskih bank" zaradi odsotnosti odgovorila na prihodnji seji. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Obveščam vas, da je Rudolf Petan najavil ustno poslansko vprašanje ministru brez resorja, odgovornemu za razvoj in evropske zadeve mag. Mitju Gaspariju, ki je zbor pisno obvestil, da za odgovor na to vprašanje ni pristojen. Mag. Mitja Gaspari je zbor prav tako obvestil, da ni pristojen za odgovor na poslansko vprašanje Franc Bogoviča, ki je svoje ustno poslansko vprašanje naslovil na dva naslovnika. Minister na omenjeni vprašanji iz istega razloga ne bo odgovarjal. Poslanca Matevž Frangež in Gvido Kres pa sta predhodno pisno umaknila svoji ustni poslanski vprašanji z 10. seje zbora, postavljeno ministru brez resorja, odgovornemu za razvoj in evropske zadeve oziroma ministru za zunanje zadeve. Prehajamo na vprašanja. France Cukjati bo postavil vprašanje ministru za zdravje. Prosim, gospod Cukjati.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem, predvsem ministru za zdravje gospodu Miklavčiču! No, smo pred obravnavo proračuna v Državnem zboru in v proračunskem memorandumu beremo, da bodo prihodki z naslova notranji davčni prihodki in tako dalje v Sloveniji letos mnogo manjši od odhodkov. Namreč, če je v lanskem letu bila bilanca pozitivna in so bili prihodki s tega naslova višji za 129 milijonov, pa bodo v letošnjem letu odhodki višji, tako da bomo imeli dve milijardi izgube. Jasno, da to odmeva tudi na področje zdravstva. Ker bodo prihodki manjši, odhodki večji, se človek vpraša, kako bomo odreagirali oziroma kako bomo v naslednjem času urejali to finančno stisko. Nekaj se je pozitivnega nabralo v lanskem letu in se bo iz tistih tako rekoč dobičkov, viškov iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje pokrilo tudi letošnje izgube. Ampak, problem je v tem, da se elementi dražitve zdravstva neprestano večajo oziroma so prisotni. Neprenehoma dobivamo nove materiale, nove diagnostične možnosti, nove terapevtske možnosti, kajti stroka se razvija in vse to novo je tudi bistveno dražje. Drugo, kar je, kot sem omenil v vprašanju, se tudi starostna struktura prebivalstva spreminja. Če je bilo leta 1992 ob osamosvojitvi samo 17% prebivalcev starejših od 60 let, imamo sedaj že 24% starejših. In leta 2020 bo že 31%, praktično pol procenta vsako leto več. Starostniki pa pomenijo 6-8 krat večjo finančno obremenitev za zdravstvo kot, recimo, 40-letnik ali 20-letnik. Zaradi tega je ta obremenitev že v letošnjem letu v primerjavi z letom 1992 za 20% višja samo s tega naslova. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Torej, ta problem, gospod minister - morda sem siten, ko to ponavljam, ampak saj to je tudi vaš problem. Kaj nas čaka, kje so sistemski pristopi k reševanju tega vprašanja?
Hvala lepa. Prosim, minister Borut Miklavčič.
Spoštovani dr. Cukjati. Vašim navedbam, številkam in podatkom ne morem ugovarjati. To so dejstva, s katerimi se v sistemu srečujemo. Spoštovani gospod doktor, midva sva v letu 2003 in 2006 velikokrat sodelovala, se pogovarjala, ko sem še vodil zavod. Zavod je bil v tistih letih, doktor, praktično v državi ene redkih institucij, ki je ustvarjal rezervni sklad. Ko sem odšel iz zavoda, je v rezervnem skladu ostalo 130 milijonov evrov, ob tem da smo poravnavali vse obveznosti. V tem trenutku je največji problem, ker je sistem sprememb plač v javnem sektorju kot sistem sprememb in kot nedosledno izvajanje tega sistema znotraj zdravstva povzročil, da je večina teh sredstev odšla za pokrivanje plač predvsem negovalnega kadra in v glavnem zdravnikov. Mi smo nekje intervenirali, ne bom ponavljal, kakšna je bila naša intervencija v Murski Soboti. Intervenirali smo v Izoli. Samo doktor, kaj narediti, ker so po kolektivni pogodbi plače v izolski bolnici ali če rečem strošek dela v primerjavi enakega obdobja lani z enakim obdobjem letos 40% večji. To so neizmerno zahtevna vprašanja, ki se jih lotevamo resno. Eden od teh so pogajanja v javnem sektorju okoli višine plač in odpreti bomo morali tudi kolektivne pogodbe. Res je, da se zdravila, nove metode uvajajo in prihaja do novih stroškov. Vendarle, upal bi si trditi, da zavod in ministrstvo, kar zadeva cene zdravil, več ali manj situacijo obvladujemo. Vi poznate podatke, kakšni so, in zelo vesel sem bil podatkov London school of economics, ki spremlja cene zdravil po celi Evropski skupnosti in kjer se je ugotavljalo, da so cene zdravil v Sloveniji med nižjimi, z izjemo generikov, kjer imamo nekaj problemov. Ampak, moramo se zavedati, da je pritisk farmacevtske industrije hud in je politika zniževanja cen zelo nevarna, kajti Slovenija je majhen trg in hitro začnejo groziti in nastaja strah, da se nam nekdo umakne. Vlada je šla v pilotni projekt pri bioloških zdravilih za najtežje onkološke bolnike. Če ste spremljali izvajanje onkologov, so bile javne izjave, da je Slovenija s temi zdravili zadovoljivo oskrbljena, morda še bolje kot katera od evropskih držav. Pri investicijah, doktor, cene padajo, tudi gradbeništvo je v krizi in tu je ministrstvo prihranili ogromno sredstev. Če pa se spomnimo samo razpisa iz preteklega leta za prizidek k onkološkemu inštitutu, ko je bila ponudba 2,400.000, smo v naslednjem razpisu spomladi letos, prizidek je končan, dobili ponudbo za 1,150.000 in objekt realizirali. Se pravi, tu je nekaj racionalizacij. Kako pokriti, gre v dve usmeritvi: prvič, racionalna organiziranost znotraj sistema in z zakonom o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga bomo dali, računam, v naslednjih treh tednih v javno obravnavo, bomo razširili nekatere osnove za plačilo prispevkov, tako da bi vir ali prihodki Zavoda za zdravstveno zavarovanje bili nekoliko večji na račun tega, da bi lahko pokrivali te potrebe. Se pravi, organizacija znotraj sistema, dosleden pritisk na menedžment v zdravstvenih delovnih organizacijah, bolnišnicah in novi zakon naj bi zadržali obseg zdravstvenih storitev in program tudi v letu 2009 in 2010 na obsegu iz leta 2008. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Cukjati.
Gospod minister, zagotovo so tudi krizni časi primerni časi za boljše in doslednejše izpolnjevanje notranjih oziroma iskanje notranjih rezerv, so notranje rezerve in zagotovo v vseh teh postopkih vas podpiramo, vendar te notranje rezerve imajo svoje meje. Bojim se, da še zdaleč ne bodo zadoščale za radikalne spremembe v zdravstvu. Tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje ima neke mehanizme, naj samo preberem letošnje mehanizme, ko je bil sprejet drugi sveženj ukrepov za zagotavljanje vzdržnosti sistema obveznega zdravstvenega zavarovanja, zelo dobro se sliši, sveženj ukrepov. In kaj je ta sveženj prinesel? Ta sveženj je samo rekel: v cenah zdravstvenih storitev se amortizacija zniža za 20%, plače za 5% in tako dalje. In potem še dodaten sklep, da se zdraviliško zdravljenje zniža s 40% na 15%, to se pravi, delež tega zdravljenja, ki se krije iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, se zniža in prav tako tudi zdravila iz vmesne liste, čeprav to neposredno ne plača pacient, ampak bremeni dodatna zavarovanja, ki se prej ali slej izkaže tudi v zavarovalni premiji, to se pravi, na žepu zavarovanca. Preveč enostavno bi bilo: manj denarja bomo dali zdravstvu in zmanjševali bomo pravice. To lahko naredi Zavod za zdravstveno zavarovanje, vendar to ni sistemski pristop; sistemski pristop je mogoče samo z vaše strani oziroma s strani politike, s strani Ministrstva za zdravstvo. In bi prosil, da nakažete smeri, ki jih pričakujete.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Jaz sem te smeri povedal. Prvo gre za spremembo sistema organizacije mreže in delitve dela. Drugi ukrep je zaostritev do menedžmenta in drugačen način vodenja zdravstvenih institucij. To se nam več ne sme dogajati, kar se nam je dogajalo. Naslednji ukrep pa je razširitev osnove za plačilo prispevka za zdravstveno zavarovanje. Anomalij imamo tu dovolj, mnogi se v solidarnostnem sistemu izogibajo plačil in si izplačujejo, žal zakonito, minimalne plače, da zato plačujejo manj prispevkov, zato bomo v novem zakonu postavili osnove in bomo v zakonu določili osnove za plačilo prispevka in razširili osnove. Se pravi, gre za ukrepe, ki jih bosta prinesla dva zakona, ki prihajata v Državni zbor in se lotevata sistema, organizacije, delitve dela, mreže in povečanja sredstev v tistem delu kar je še mogoče.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno gospod Cukjati.
Predlagam, da o odgovoru ministra razpravljamo na naslednji seji. Namreč, gre za preveč pomembno vprašane. Od vseh ukrepov, ki jih načrtujete, ste omenili samo enega, ki je res sistemski, to je, da se razširi davčna osnova in s tem povečajo prihodki v zdravstveno blagajno. Ampak mi imamo zdaj, recimo, aktualne probleme s koncesionarji, napovedujejo vračanje koncesij, pri čemer bodo najbolj ogrožena in prizadeta prav tista območja, ki so bila do časa podeljevanja koncesij, do časa, ko se je zmanjšala koncentracija zdravstvenih služb v velikih mestih in se je razširila tudi na podeželje - prav ta področja bodo najbolj prizadeta. Omenja se velika kadrovska potreba, celo takšne številke, in sicer to uradne številke, ki so jih podali javni zdravstveni zavodi v svojih kadrovskih analizah, da potrebujemo v osnovnem zdravstvu 600 novih zdravnikov, da potrebujemo 90 ginekologov, 40 pediatrov in tako dalje. Vsekakor napoved oddajanja koncesij je, gospod minister, resna zadeva. Med koncesionarji je več kot 10, 15% takšnih, ki zdaj izpolnjujejo "upokojitveno kvoto", lahko se jutri upokojijo - in se bodo upokojili. Čez nekaj let bo takšnih 30%. Tudi zdravnikov v osnovni praksi [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]in če kje, potem se bojim, da če ne bo sistemskega pristopa k reševanju tega vprašanja in če se ne bodo pogoji dela tako oblikovali, da bomo tudi tiste, ki izpolnjujejo pogoje za upokojitev, zadržali, dokler se nam ne razreši ta velika kadrovska napaka zadnjih dvajsetih let, ko medicinske fakultete niso dovoljevale večjega vpisa, ne vem, kako boste, kako bomo zagotovili osnovno zdravstveno dejavnost, ki je predpogoj najbolj racionalnega in najboljšega zdravstva in razbremenitve sekundarnega nivoja. To je eden od pomanjkljivih pristopov, kjer nimamo sistemskega ukrepa in je še vrsta drugih, ki jih tukaj seveda ne moremo odpreti, želeli pa bi jih odpreti v razpravi o vašem odgovoru. Gospod minister, zagotovo, to so problemi, to ni vaša krivda, to je krivda dvajsetih let in verjetno bi bilo dobro, če bi Državni zbor sprejel to pobudo in bi tudi odprli razpravo o širšem časovnem obdobju.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Franceta Cukjatija, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje Boruta Miklavčiča, na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, deset minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Silven Majhenič bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, pri čemer opozarjam, da je ministrica odsotna, in bo lahko seveda, če bo imela čas, če bo še za razpravo čas, odgovarjala prihodnjič. Prosim, kolega Majhenič.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana ministra! Vandalizem in objestnost uporabnikov motornih koles, ki prihajajo v našo državo iz sosednjih evropskih držav ter s prijatelji, motoristi Slovenije zavestno uničujejo gozdne poti, kmetijske površine ter ogrožajo pohodnike in lastnike zemljišč, ki se jim pojavljajo na poti. Škoda je večplastna: stiskanje tal, poškodovanje korenin, motoristi so vektor prenosa škodljivih organizmov, plašenje divjadi v naravnem okolju, neznosen hrup itn. Vse to, kar je našteto, je le delček tistega, kar ustvarja nezadovoljstvo pri lastnikih zemljišč, ki pa se iz obupa zatečejo v preprečevanje vandalizma in objestnosti motoristov na lastno pest. Tudi z ukrepi, ki imajo predznak kaznivih dejanj, kot so streljanje na motoriste in postavljanje žičnih ovir, kar pa bi moralo zaskrbeti tudi organe pregona. Prezasedenost in slaba opremljenost policije ne bi smelo biti opravičilo, da niso dovolj učinkoviti pri preprečevanju nasilja nad naravo in ljudmi. Občasna prisotnost policije pa nima želenega efekta. V Mariboru se tovrstne lumparije dogajajo tudi v mestnem vrtu, kar je v parku, praktično le nekaj korakov od policijske uprave. Sprašujem ministrico: Kdaj boste policiste primerno opremili in usposobili za preprečevanje tovrstnih kaznivih dejanj ter povečali prisotnost na območjih, ki bi jih morala pokrivati tudi policija? Seveda tu ne gre samo za uporabnike motornih koles, tudi za štirikolesnike, v zimskem času pa tudi za uporabnike motornih sani. Kakšni so že in še bodo sprejeti ukrepi s strani Ministrstva za kmetijstvo, ki so na nek način tudi odgovorni za izvajanje zakonitosti na kmetijskih in gozdnih površinah? Seveda bi morali biti še posebej občutljivi, ko gre za zaščitena območja, ki pa tudi niso izvzeta iz teh vandalističnih lumparij objestnežev.
Hvala lepa. Minister za kmetijstvo dr. Milan Pogačnik.
Spoštovani gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec, poslanke in poslanci. Zahvaljujem se za to vprašanje. Moram reči, da je naslovljeno na Ministrstvo za notranje zadeve in na mene. Mislim, da bi moralo biti naslovljeno tudi na ministra za okolje. Kajti, zakonodaja pri nas je zelo dispergirana na tem področju. Vaše vprašanje se nanaša na gozd, na kmetijska zemljišča. Zakon o kmetijskih zemljiščih v 5. členu govori tudi o tem, kako se omogoča in deluje vožnja po kmetijskih zemljiščih. Vendar to lahko izvaja samo lastnik zakupnik ali drug uporabnik kmetijskega zemljišča na svojih zakupljenih ali drugače dodeljenih neobdelovalnih kmetijskih zemljiščih. Tudi mora dopustiti čebelarjenje, gobarjenje in podobno. Toliko o Zakonu o kmetijstvu. Zakon o gozdovih in Pravilnik o gozdnih prometnicah pa govorita, da so gozdne ceste gozdne prometnice, ki so namenjene predvsem gospodarjenju z gozdom ter so sestavni del gozda. Te ceste lahko uporabljajo tudi praviloma drugi uporabniki, vendar pa mora biti označeno, da to uporabljajo na lastno odgovornost in uporabniki morajo to uporabljati v skladu z režimom uporabe, ki ga določi Zavod za gozdove, vsekakor ne za divjanje z motorji. Večjo pristojnost ima ta tretji del, in sicer Zakon o varstvu okolja in Uredba o prepovedi vožnje z vozili v naravnem okolju. Definitivno je težava to, da nekako je to razdeljeno na dva ministra in te pristojnosti, na to prevečkrat opozarjamo. Navedena odločba pa določa, da je na območju Republike Slovenije v naravnem okolju prepovedno voziti, ustavljati, parkirati, organizirati vožnje z motornimi vozili, kolesi s pomožnim motorjem in tako naprej, nadzor nad tem pa izvajajo poleg inšpektorjev za varstvo okolja in policije tudi inšpektorji za gozdarstvo in kmetijstvo. To pa je področje, za katerega sem pristojen. Strinjam se z vami, da je vedno več opaziti teh motornih vozil v naravnem okolju in tudi vse posledice, ki ste jih tudi vi navedli, škodljive posledice za okolje. Moram reči, da je najbolj učinkovit nadzor v primeru, ko sodelujeta policija in inšpekcija. Kar nekaj takih učinkovitih akcij je bilo izvedenih, predvsem zaradi tega, ker je policija inšpekciji zagotovila terenska vozila z radijskimi zvezami, saj velikokrat nadzor poteka na področjih, kjer ni signala mobilne telefonije. In ugotavljamo, da je povečano število motornih vozil, da so to poleti motokros motorji in štirikolesniki, pozimi pa motorne sani. Ker je ureditev tega področja - še enkrat se opravičujem spoštovanemu kolegu, gospodu ministru za okolje, ker govorim o njegovem področju - v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor, predlagamo, da se vprašanje glede zakonske ureditve prepovedi vožnje v naravnem okolju naslovi nanj. Rekel pa bi, da tudi MOP izvaja določene aktivnosti. Ustanovljena je bila medresorska delovna skupina za ureditev vožnje vozil v naravnem okolju in v tej skupini je tudi predstavnik Ministrstva za kmetijstvo in tudi predstavnik policije. Delovna skupina se je nazadnje sestala konec septembra letošnjega leta. Poleg tega bi še rekel, da je gozdarska inšpekcija izvedla kar nekaj odmevnih akcij nadzora na območju Trnovskega gozda, Snežnika, Blegoša, Pohorja, na Rogli je bila kontrolirana vožnja z motornimi sanmi, med Bohorjem in Lisco so bile ravno tako izvršene kontrole, izdanih je bilo 18 plačilnih nalogov ob vseh nadzorih, ki so bili izvršeni. Vsekakor je ta nadzor en segment preprečevanja tovrstnih divjanj po naših gozdovih, veliko večji učinek polagamo na vzgojno-izobraževalni del in bolj pogosto prisotnost inšpekcije ter policije v gozdu in gozdnem prostoru. Koristne so bile tudi zloženke, ki so bile izdane ob sprejetju odredbe pred leti. Te so pošle in mislim, da jih je nujno ponovno natisniti. Moram reči, da je bil odziv ravno na tovrstno opozarjanje dovolj odmeven. Upam, da sem odgovoril vsaj delno na vaše vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospod Majhenič.
Hvala, gospod predsednik. Uničevanje zaščitenega habitata je kaznivo dejanje in je zagrožena tudi zaporna kazen. Zato se sprašujem, kdaj bo država začela izvajati zakon. Inšpektorji, gozdarski in okoljski, bi morali pokrivati ta območja tako, kot je zapisano v uredbi. Res je, da jih je premalo, vendar bo treba zastaviti stvari tako, da se nepravilnosti ne bodo več dogajale. Sedanji predpisi ne dovoljujejo izvajanje kazenskega zakonika. Denarne kazni za prekrške pa so sramotno nizki, le 41 evrov lahko kaznuje policist tistega, ki ga dobi. To pa je tisto, kar prekrškarja privablja in ne odvrača, kajti 41 evrov pa res nič ne pomeni za enega Avstrijca, ki pride sem pa svoje lumparije tukaj zganja. Zato bi vprašal: Kdaj bodo kazni za tovrstne prekrške primerljive z evropskim? Vemo, da so v Avstriji za tovrstne prekrške kazni od 100 do nekaj 10 tisoč evrov in zaplemba motornega kolesa, zato se take stvari v Avstriji ne morejo zgoditi in se ne dogajajo, pri nas pa se. Takšna kazen pa bi streznila tudi pri nas vse tiste, ki prihajajo k nam tudi iz Avstrije in veselo uničujejo naše gozdove, travnike, pohodniške poti vpričo nas vseh, ki to nemo opazujemo. To pa le ni turizem, na katerega se tako radi izgovarjajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Spoštovani gospod poslanec, omenil sem že, da je bila - jaz se opravičujem Karl, ker malo je to tvoje področje - na Ministrstvu za okolje in prostor ustanovljena medresorska delovna skupina, tako so nas kolegi z okolja obvestili, in ta intenzivno dela. Mislim, da je zelo koristno, da tudi to vašo dopolnitev vprašanja posredujemo njim, da se pravzaprav tudi o področju sankcij bolj natančno dogovorijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod Majhenič, proceduralno.
Hvala, gospod predsednik. Glede na to, ker ministrica za notranje zadeve ni danes tukaj, bi prosil, da mi ona posreduje odgovor pismeno. Hvala.
Hvala lepa. Ministrico bomo obvestili in boste tudi dobili pisni odgovor. Hvala lepa. Dr. Peter Verlič bo postavil vprašanje ministru za promet. Prosim, dr. Verlič.
Hvala lepa. Spoštovani, gospod minister. V medijih sem prebral, da sta dve družbi, ki sta v državni lasti, torej Dars in Luka Koper oziroma njuna nadzorna sveta, za imenovanje članov uprav najela agencijo oziroma eden agencijo, drugi pa odvetniško pisano, ki naj bi pravzaprav nadzornemu svetu svetovala pri izbiri pravih članov uprav. Zanima me: Kako vi ocenjujete to potezo nadzornega sveta? Najbolj me zanima: Kakšni so bili stroški najema teh agencij in pisarn? Sprašujem tudi: Ali se vam ne zdi, da je to izvirna naloga nadzornega sveta, da so bili za to imenovani v nadzorni svet, da to nalogo, če katero nalogo, potem to opravijo oni? Ne nazadnje so na Vladi zato bili ustanovljeni kadrovsko-akreditacijski sveti, en osnovni, pa potem še osem, kot sem zasledil iz odgovora na moje pisno poslansko vprašanje, za kar se Vladi zahvaljujem za korekten odgovor, ki pa vendarle kaže, da so vsi ti kadrovsko-akreditacijski sveti, če prav razumem, povzročili že 43 tisoč evrov stroškov za svoje delo. Ob tem me zanima: Če so ustanovljeni, zakaj še dodatni stroški, zakaj najemamo še agencije? Da pomagajo nadzornemu svetu! Skratka, jaz sem že pričakoval oster odziv na to, da boste protestirali. Celo sem pričakoval, da jih boste odpoklicali, da - vsaj tisti nadzorniki, ki jih je imenovala Vlada - odstopijo, predvsem pa, da vrnejo svoje sejnine. Zato so pravzaprav tam, da opravijo svoje naloge, kajti bojim se, da se bo ta praksa nadaljevala in da nadzorni svet nobene odločitve brez ustrezne agencije, odvetniške pisarne, ne vem kakšnega strokovnjaka še, sploh ne bo več hotel sprejeti. In tukaj mislim, da se s tem kaže neka nova praksa, ki je v teh časih gospodarskih zaostrenih razmer najbrž ne moremo podpirati.
Hvala lepa. Prosim za odgovor.
Hvala, predsednik. Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše vprašanje. Kadrovsko-akreditacijski sveti so svetovalno telo Vlade Republike Slovenije pri izbiri članov nadzornih svetov oziroma upravnih odborov družb, v katerih ima Republika Slovenija lastniški delež. Pri izbiri članov uprav družb ne sodelujejo, ampak člane uprav izberejo in imenujejo nadzorni sveti družb oziroma v nekaterih primerih, kot je recimo v primeru Darsa je to Vlada Republike Slovenije. Upravo Darsa, d.d. imenuje Vlada Republike Slovenije, nadzorni svet družbe pa ima pristojnost, da predlaga imenovanje ali razrešitev kandidatov. Zato se je nadzorni svet Darsa odločil, da bo za pomoč pri izboru predsednika oziroma predsednice uprave Darsa angažiral kadrovsko agencijo. Razlogi, ki so jih navedli, so bili, da omogoči enakopravno, strokovno in transparentno izbiro pravega kandidata. V ta namen so odobrili tri ponudbe, ki so ustrezale zahtevam kadrovske komisije nadzornega sveta. Izmed treh ponudb so izbrali najugodnejši in sicer podjetje Easteuro, katere cena je bila 5.700 evrov brez davka. Kandidati so bili izbrani po enotni metodologiji oziroma ocenjeni po enotni metodologiji glede na postavljene kriterije. 17 prispelih ponudb je kadrovska agencija rangirala po kompetencah in izkušnjah kandidatov. Izmed sedemnajstih kandidatov je agencija opravila šest razgovorov s tistimi, ki ustrezajo razpisnim pogojem. O vsakemu je pripravila strokovno poročilo in mnenje o primernosti kandidata za razpisano mesto. Kadrovska komisija nadzornega sveta je nato opravila s štirimi od teh razgovor in tak postopek je zagotovil enakopravno obravnavanje vsakega kandidata in je omogočil izbiro kandidatke, v tem primeru, za mesto predsednice uprave Darsa. Luka Koper ima z Odvetniški pisarno Čeferin sklenjeno pogodbo o poslovnem sodelovanju. V postopku izbire članov uprave je odvetniška pisarna nudila zgolj logistično pomoč kadrovski komisiji nadzornega sveta in ni opravila vsebinskih opravil. Zato z odvetniško pisarno pri izboru kandidatov po naših podatkih za Luko Koper, to je ta storitev odvetniške pisarne, niso povzročile dodatnih stroškov. Cilj nadzornih svetov obeh družb je zagotovitev izbor najprimernejših kandidatov za vodenje družbe, ker napačen izbor kandidata lahko družbo v nadaljevanju stane precej več kot morebitno plačilo strokovne pomoči pri izboru kandidatov. Po moji oceni nadzorna sveta zaradi tega nista storila takšne napake, da bi ju moral pozvati k odstopu.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev odgovora? Želite? Prosim.
Ja, seveda. Torej ta odgovor je pravzaprav povedal samo to, da nastajajo dodatni stroški. In razumem, da kadrovsko-akredicijski svet izbere sedaj po novi kadrovski paradigmi člane nadzornih svetov. Ampak ti člani nadzornih svetov očitno niso sposobni opravljati svoje izvirne naloge. To je bilo moje vprašanje. So izvirne naloge, da sami opravijo to. Saj je to njihova odgovornost! Ali je sedaj odgovornost kadrovske agencije, ki so jo najeli - v redu, sedaj za 5.700 evrov, drugič, ne vem, za 10 tisoč evrov -, ali je to odgovornost nadzornega sveta? Kaj pa, če bo ta kandidat, ki je bil izbran - jaz ne vem, kateri kandidati so sedaj postali člani uprav; morda bi bilo tudi zanimivo slišati, kdo so to, da vidimo, če so sedaj kadrovske agencije res izbrale najboljše. Ampak, ali bodo sedaj ti člani nadzornih svetov? Jaz se ne strinjam, mislim, da so povzročili dodatne stroške za nekaj, kar bi morali oni sami napraviti in so za to dobili sejnino. Vsaj tisto sejnino za izbor članov uprav, vsaj za tiste seje, bi lahko vrnili sejnino, če so že morali najeti agencijo. Zato vas tukaj sprašujem: Ali se vam to zdi prav, da bodo sedaj - verjetno da se bo vpeljala nova praksa, sedaj verjetno za imenovanje članov uprav, jutri za naslednje odločitve. Ali se vam zdi prav, da nadzorni sveti sedaj to po novem počnejo, zlasti v teh časih? In: Zakaj ne opravljajo svoje naloge? To mislim, da je njihova odgovornost. Kajti jutri bodo rekli: "Ne, nismo izbrali mi, mi smo to izbrali na predlog svetovalne agencije." Odvetniška pisarna Čeferin bo seveda potem temu nadzornemu svetu pomagala se izvleči iz slabe odločitve - ali kako? Res, mislim da gre za novo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Najprej o tem, da je neka pisarna sodelovala pri samem izboru, še enkrat ponavljam: šlo je samo za logistično pomoč, pa bom tukaj pred Državnim zborom tudi povedal, za kaj gre. Javni razpisi so v imenu transparentnosti način, kako priti do predsednika uprave ali pa člana uprave. Vendar se pri tem pojavi ena težava, na katero so opozorili že številni strokovnjaki v Republiki Sloveniji. Težava je v tem, da tisti, ki se prijavi na razpis, običajno ni brez dela in dela v nekem podjetju, zaradi take prijave na razpis lahko pri obstoječem lastniku zaradi tega pade v nemilost, ker pomeni, da ni zadovoljen ali da želi nekam naprej. In seveda ta diskretnost pri tem, ko se prijaviš na neko novo delovno mesto, je pomembna. Zato je bilo sodelovanje odvetniške pisarne, da se je zagotovila zaščita tistih, ki so se prijavili, zato ker javni razpisi s tem, ko prinašajo določene prednosti, prinašajo s seboj tudi določene težave. Ampak še enkrat, po naših podatkih ta pomoč odvetniške pisarne ni povzročila nikakršnih stroškov. Kar se tiče pomoči kadrovske agencije. Nadzorni sveti so odgovorni z vsem svojim premoženjem za svoje ravnanje. V primeru Darsa gre za zelo velike denarje. In pogosto se je dogajalo tudi v preteklosti, da so nadzorni sveti najeli kakšno odvetniško pisarno za pravno mnenje ali kakšnega dodatnega finančnika za poglobljeno finančno pregledovanje določenih dokumentov. Tako da to, da so najeli kadrovsko agencijo, je pač bila njihova odločitev, da bodo na ta način prišli do čim bolj kvalitetnega imena za to res pomembno družbo za državo. Res je, da je kadrovanje oziroma izbira, predlog Vladi, ena izmed njihovih najpomembnejših dolžnosti. Kako naj teče ta postopek, ni opisano v kakšnih internih aktih, razen tega, da predlagajo Vladi Republike Slovenije kandidata ali kandidatko. To so tudi storili, in potem smo jo mi potrdili.
Hvala lepa. Prosim, dr. Peter Verlič, proceduralno.
Proceduralno želim, da o tem opravimo širšo razpravo na seji Državnega zbora, skladno s poslovnikom. Namreč to, kar je minister zdaj odgovoril, ga pravzaprav z njegovega stališča razumem, postavil se je v bran nadzornemu svetu, enemu in drugemu. In seveda, postavil se je očitno tudi bran temu, da se bodo lahko sedaj v podjetjih, ki pravzaprav imajo svoje logistične funkcije, imajo svojo pravno službo, imajo svojo kadrovsko službo, torej vso logistiko, tako Luka Koper kot Dars imata za to zelo dobro organizirano službo in lahko kvalitetno pomaga, brez tega, da se najame še posebna kadrovska agencija. Gre za to, da nadzorni svet mora biti sam sposoben opraviti vsaj to izvirno nalogo. Ampak, izgleda, da kljub temu da smo v časih, ko se pravzaprav vsepovsod in tudi v Vladi, zelo poudarjate varčevanje in vse gledamo skozi stroške tako in drugače in iščemo, da bi stroške zmanjševali, se na drugi strani uveljavlja praksa, da se poleg sejnin pojavljajo še novi stroški za svetovanje nadzornim svetom. Prepričan sem, da to ne bo prva in zadnja odločitev nadzornega sveta. Mislim, da se bo pojavilo, sedaj po novem, svetovanje nadzornemu svetu kar na vsaki seji naslednjega nadzornega sveta. Zakaj predlagam, še enkrat, da se opravi ta širša razprava v Državnem zboru? Zato, ker bo verjetno na tem področju treba zakonodajo spremeniti v tistem delu, verjetno Zakon o gospodarskih družbah, ki nalaga odgovornosti in naloge nadzornih svetov. Verjetno se bo treba o tem pogovoriti. Najbrž pa sedanji nadzorni sveti te gospodarske krize ne čutijo in raje povzročajo nove stroške, kar pa prav gotovo ni prav in ni ustrezno. Jaz sem tukaj, minister, res pričakoval, da boste vi na nadzorne svete bolj pritisnili in jih podučili, kaj je njihova naloga, ampak očitno so s tem dobili mandat, da bodo lahko najemali agencije in družbam povzročali dodatne stroške. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Verliča da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za promet na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, 10 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Besedo ima gospod Vili Trofenik, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Spoštovani minister za okolje in prostor. Moj uvod bo malo neobičajen o tem vprašanju in se vnaprej opravičujem, ampak v tem nič ni zloben. Vprašanje, ki se nanaša na problematiko, ki ni povezana direktno z vašim mandatom, ampak je od leta 2003, sem vam želel postaviti že v mesecu marcu, pa mi je vodstvo Državnega zbora odklonilo vprašanje z utemeljitvijo, da je lokalnega pomena. Potem sem vam pisal pisno vprašanje - na njega nisem dobil odgovora. 18. avgusta 2009 sem poskušal po zakonu o dostopu do informacij javnega značaja - pa sem dobil zavrnilno in negativno odločbo od pristojnega organa v vašem ministrstvu. Sprašujem: Ali je bilo občinam ob reki Dravi v skladu s sprejeto uredbo Vlade Republike Slovenije izplačan del koncesijske dajatve za energetsko izkoriščanje reke Drave za leto 2007? Če del koncesijskih dajatev ni bil izplačan posamezni občini: Kakšni so razlogi za to? Zakaj posamezne občine tega niso dobile? Ali je bila sprejeta uredba za leto 2008 in so bila izvršena plačila? Ali je bila sprejeta uredba za leto 2009? Če ni bila sprejeta za letošnje leto: Kdaj bo sprejeta? Da ne bo pomote, gre za osem energetskih objektov ali hidroelektrarn na reki Dravi, ki v skladu z uredbo Vlade iz leta 2003 in ki jo jih vse vlada vsakoletno podaljševale, obsega občine oziroma daje pravice občinam: Dravograd, Muta, Vuzenica, Radlje ob Dravi, Podvelka, Lovrenc na Pohorju, Selnica, Ruše, Miklavž, Maribor, Duplek, Starše, Edina, Ptuj, Markovci, Videm, Zavrč, Gorišnica in Ormož. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Poslancu se zahvaljujem vprašanje. Niti ni bil tako zloben, vsaj ne do mene, da se mu zahvaljujem. Kar se tiče koncesij za posebno rabo vode, se obračunava ta na podlagi posebne formule, ki je objavljena v posebni uredbi in je tudi sestavni del koncesijske pogodbe v členu, ki določa plačilo za koncesijo. Višina plačila za koncesijo je enaka trem odstotkom povprečne prodajne vrednosti v koledarskem letu proizvedene in v javno električno omrežje oddane električne energije. Moram povedati, da v novejših uredbah ali pri tistih koncesijah, kjer je prišlo do povečanja obsega koncesije, se koncesija obračuna na podlagi naslednje formule, ki določa, da je enaka 4,2% povprečne prodajne vrednosti v koledarskem letu proizvedene in v javno električno omrežje oddane električne energije. V lanskem letu je bila sprememba Zakona o vodah, in sicer ta določa, da se pri obračunu koncesije upoštevajo vse hidroelektrarne, ki proizvajajo električno energijo, ne samo tiste, ki oddajajo elektriko v javno električno omrežje, kot je to veljalo pred to spremembo zakona. Koncesija se obračuna na podlagi podatkov, ki jih je koncesionar dolžan sporočiti na ustreznem obrazcu. Če podatki niso realni, jih Agencija za okolje lahko preveri na Direktoratu za energijo Ministrstva za gospodarstvo ali pri lokalnem elektrodistributerju, če koncesionar celotno proizvodno elektriko oddaja v omrežje. Tako da agencija lahko to vsak trenutek preveri. Pri tem pomaga računalniški program, ki avtomatično izračuna vnesene podatke in izdela tako poračun za preteklo leto in dve tekoči letni akontaciji z valuto plačila zadnji delovni dan v juniju in zadnji delovni dan v decembru. Koncesija se obračuna, kot ste že sami povedali, v korist Republike Slovenije v višini 40% in v korist lokalne občine v višini 60%. Letno koncesionar dobi šest računov, poračun in dve akontaciji v korist Republike Slovenije ter poračun in dve akontaciji v korist lokalne občine. Koncesionarji plačujejo direktno na podračun države, ki se nahaja na Ministrstvu za finance, in na podračun posamezne lokalne občine. Kontrolo izvajanja plačil pa opravlja finančna služba Agencije za okolje, ki tudi redno opominja neplačnike, izstavlja zamudne obresti ter prenakazuje napačna nakazila na pravilne podračune. Agencija Republike Slovenije za okolje opozori koncesionarja neplačnika na kršenje koncesijske pogodbe in lahko tudi odvzame koncesijo. Glede konkretnega primera moram reči, da nisem bil seznanjen, da je to problem za vse te občine. Glede na povedano, bom Agenciji za okolje naročil, da preveri, kako potekajo ta izplačila, zlasti za podračun, ki se nanaša na lokalne občine. Tako bomo iz tega lahko ugotovili, ali so ta plačila dejansko izvršena. Če niso izvršena, pa, kot sem rekel imamo možnost najhujšega ukrepa, to je odvzem koncesije za posebno rabo vode, vendar se poslužujemo v teh primerih zlasti izterjave, ki se izvrši preko državnega pravobranilstva. Tako bom na podlagi teh podatkov ugotovil, ali se ta plačila izvajajo. Če se ne izvajajo na podračun lokalnih občin, bomo koncesionarja opozorili, mu določili rok in če ne bo tega spoštoval, bomo nadalje postopali z ukrepanjem. Tako da je odvisno od tega, kaj bom ugotovil.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Ministru najprej hvala za prvi del zelo podrobnega odgovora. Vendar bistva odgovora ni bilo: Ali se izplača koncesija za leta, ki sem jih navedel, vsem, ki so upravičeni do koncesije? Razpolagam s podatki za leto 2007, da so nekatere občine - ne bom jih omenjal - dobile, druge pa niso dobile. Glede na sistem, ki ste ga opisali, ki je logičen, mislim, da se ne izvaja. Zato bi prosil še za dopolnitev odgovora. Iz vašega odgovora sem ugotovil, da ne razpolagate z ustreznimi podatki. Na drugi strani bi pa prosil, gospod minister, da bi to vedela tudi pooblaščena oseba za dostop informacij javnega značaja v vašem ministrstvu, da naj bi svoje negativne odločbe utemeljevala, da ministrstvo ne razpolaga z bazo podatkov oziroma z dokumentom in zato ga ni dolžna posredovati v skladu z zakonom. Iz vašega razgovora, ko ste povedali, kdo je organ nadzora, to se pravi ARSU, ki bi moral imeti tudi ustrezne podatke in očitno tukaj nekaj, oprostite izrazu v narečju, "ne štima". Formalno sem se poslužil tega dopolnilnega vprašanja. Dvomim, da mi boste lahko kaj otipljivega povedali, bom pa še v nadaljevanju predlagal ustrezen sklep.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, pravilno ste ugotovili, da v tem trenutku pač teh podatkov nimam, in vam bom težko odgovoril. Predlagam pa, da vam pismeno odgovorimo, glede tega vašega vprašanja, kako je z letom 2007. Jaz bom tudi preveril, zakaj ta plačila niso bila izvršena in v skladu s pristojnostmi, ki jih ima Agencija za okolje, tudi ustrezno postopal, če bo ugotovljeno, da dejansko ta plačila niso bila izvršena na podračun lokalnih občin.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
V skladu z drugim odstavkom 246. člena predlagam, da pride do razprave o odgovoru ministra, pa ne z vidika nezadovoljstva, čeprav nisem dobil v celoti odgovora in pričakujem ne samo za leto 2007, ampak tudi za leti 2008 in 2009 dopolnilni odgovor v pisni obliki in v okviru razprave, ker to se tesno veže na problematiko, ki jo je izpostavil danes kolega Ribič, in sicer v zvezi s problemi na reki Dravi. Želim poudariti, da se iz reke Drave preko izkoriščanja za energetske namene, akumulacija, ne vode, ampak v finančnem smislu preliva po celi Sloveniji, lokalne skupnosti ostajajo brez zakona o pripadajočih sredstvih, reka pa se neustrezno vzdržuje z vidika akumulacije v finančnem smislu, ki bi bila možna, še zlasti pa preko prelivanja sredstev vodnega sklada s tega območja po celi Sloveniji za neke druge investicije, ki nimajo z vodnim skladom direktno nobene zveze. Zato predlagam, da se omogoči razprava oziroma da Državni zbor odloči v okviru glasovanj. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Trofenika, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, 10 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Gospod Jožef Jerovšek bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani gospod minister! Vlada Republike Slovenije je pred kratkim sprejela predlog za razrešitev slovenskih veleposlanikov v Republiki Italiji, Republiki Srbiji in Republiki Hrvaški. Ob tem pa Vlada ni pravočasno poskrbela za imenovanje novih veleposlanikov na mesta, ki so prioritetna pri izvajanju zunanje politike Republike Slovenije. Ker tega ni storila, je očitno, da zaradi sebičnih kadrovskih apetitov vladnih strank in vladnih politikov spet trpijo interesi države. Vsi vemo, da se je dolgotrajno zasedanje veleposlaniških mest za odpravnike poslov v preteklem letu hudo maščevalo v slučaju seznanjena slovenske javnosti o bistvu spora Slovenije z Republiko Hrvaško in skoraj s popolnim lobiranjem v korist države ob hrvaškem prejudiciranju meje v pogajalskem procesu z Evropsko unijo. Takrat je Slovenija prišla v mednarodno podrejen položaj, katerega posledice še sedaj čuti. Zato sprašujem: Zakaj so ta veleposlaniška mesta rezervirana za vidne predstavnike sedanje oblasti in se čaka na sprejem novele zakona o zunanjih zadevah, ki bo politično kadrovanje ponovno omogočilo? Zakaj daje Ministrstvo za zunanje zadeve prednost interesom vladnim strank pred interesi države? Zakaj Vlada ni podaljšala mandatov sedanjim veleposlanikom, če se je že odločila, da bo počakala na možnost političnega kadrovanja? Vsi vemo, da je nezasedenost veleposlaniških mest najslabša možna rešitev. Sprašujem tudi: Kako je mogoče, da bo v izjemno kritični fazi pogajanj z Republiko Hrvaško država brez veleposlanika v Zagrebu, brez dostopa do pomembnih informacij in brez možnosti ažurnih intervencij na najvišjih mestih. Saj vemo, da so veleposlanika minister in drugi dolžni sprejeti, medtem ko upravnika poslov lahko ignorirajo ali ga pošljejo k nižjim uradnikom. Ali je umik veleposlanika iz Rima tiho sporočilo Vladi Republike Italije, da si bo Slovenija zatiskala oči pri kleščenju finančnih sredstev za slovensko manjšino v Italiji in pri italijanskem davljenju Slovenskega stalnega gledališča v Trstu? Prav tako vas sprašujem: Kdo so politični izbranci, zaradi katerih se zanemarjajo vitalni državni interesi? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, gospod poslanec. Hvala za vprašanje oziroma vprašanja. Bom šel po vrsti. Ministrstvo za zunanje zadeve je pravočasno začelo postopke za imenovanje novih veleposlanikov. Mi smo že pred poletjem objavili seznam prostih delovnih mest za letos in prihodnje leto. Opravili smo poizvedbo interesa diplomatov v ministrstvu za ta mesta. Pred tedni smo objavili tudi formalni razpis za ta tri mesta, ki se odpirajo v letošnjem letu. Ta tri mesta še niso odprta, mandati se zaključujejo konec oktobra oziram konec novembra v Zagrebu. Zakaj nismo podaljšali pogodbenim diplomatom, ker na vseh teh treh mestih so pogodbeni diplomati? Po zakonu pogodbenim diplomatom ni mogoče podaljševati. Z ministrstvom imajo sklenjeno pogodbo, ki je ni mogoče podaljšati, možno je skleniti le novo pogodbo. Novo pogodbo je možno skleniti samo z začetkom celotnega postopka imenovanja veleposlanika. Tako smo že v preteklosti prišli v situacije, ko bi si mogoče želeli podaljšati pogodbenim diplomatom, pa to formalnopravno ni bilo mogoče. To so tri zelo pomembna mesta, kot sami ugotavljate, za Slovenijo. Zato želimo tudi opraviti takšen izbor, da bodo najprimernejši ljudje prišli na ta mesta. Zato smo si tudi vzeli toliko časa, kot ga potrebujemo. Kot sem rekel, interes za mesta je bil objavljen pred poletjem, nabor kandidatov je narejen, tudi formalni razpis je bil objavljen, nabor kandidatov je narejen, usklajevanja potekajo, in mislim, da je dovolj časa, da bodo ti kandidati tudi pravočasno prišli na svoja mesta. V vmesnem, zelo kratkem, času, bodo veleposlaništva vodili odpravniki poslov, kar ni nenavadno, je običajno. Do daljše prekinitve pa ne bo prišlo. Ne čakamo na sprejem novega zakona. Ob izboru kandidatov bomo presodili, ali že vsi izpolnjuje pogoje. Če bomo ocenili, da je določen kandidat, ki je najbolj primeren za določeno mesto, pa v tem trenutku ne izpolnjuje pogojev po sedanjem zakonu, bomo s tistim mestom počakali na sprejem zakona, sicer pa mislim, da bo za kar nekaj mest mogoče izpeljati proceduro tudi po že starem zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Spoštovani gospod minister. Ne morem biti zadovoljen z vašim odgovorom zato, ker so to izjemno pomembna vprašanja. Ni se mogoče strinjati, da je delo opravljeno pravočasno. Če bi bilo pravočasno, bi naslednji teden ali pa po 1. novembru, ko bosta obe veleposlaništvi izpraznjeni, tam bil slovenski veleposlanik, in to na ključnih prioritetnih mestih. To so birokratski izgovori in možnosti, da bi se to izpolnilo, je bilo dovolj. Prav tako s tem, ko govorite, da ne čakamo na sprejem novega zakona, demantirate sami sebe in svoje izjave, ko ste na Odboru za zunanjo politiko in tudi na televiziji rekli, da je tudi možno, da bodo šli politiki na ta veleposlaniška mesta. Ni možno poslati politika brez spremembe zakona. Prav tako bi želel odgovor: Zakaj bo veleposlaniško mesto v Rimu, ob tem, ko italijanska vlada jemlje denar, praktično zapira Stalno slovensko gledališče v Trstu, ostalo brez veleposlanika. V politiki je to tiho sporočilo, da s tem slovenska vlada soglaša, kajti izpraznjenost veleposlaniškega mesta marsikaj pomeni simbolično. O tem vas ni treba poučevati, saj sami veste. In zgolj zaradi tega razloga, da bodo lahko šli politiki, tako žrtvovati in zanemarjati državne interese, je grozljivo. In povejte: Za katere politike se to dela, da bodo lahko imeli ta pomembna veleposlaniška mesta? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Gospod poslanec, zelo sem vesel, da vas skrbi zunanjepolitični ugled Slovenije, in upam, da bodo razprave v Državnem zboru tudi o drugih vprašanjih, ki se te dni odpirajo v javnosti, ki so vezana na sodelovanje Slovenije z zelo pomembnimi državami v mednarodni skupnosti, in se boste držali enakega načela. Glede Slovenskega stalnega gledališča v Trstu delamo vse, kar je možno, preko veleposlaništva, preko konzulata. 9. novembra bo tu koordinacijski odbor z Italijo, kjer bomo to vprašanje tudi reševali. Kot razumem, se pa tudi že rešuje v Trstu s pomočjo manjšine. Tudi danes sem rekel, da bomo pri izboru kandidatov ocenjevali, kateri je tisti, ki je najboljši za določeno mesto, in ugotavljali, ali izpolnjuje pogoje ali ne. Tako ne odstopam od tega, kar sem že prej govoril - če bomo ugotovili, da je najboljši kandidat za neko mesto nekdo, ki trenutno ne izpolnjuje pogojev [[eden od pogojev je tudi, da je iz zunanjega ministrstva]] , bomo pač počakali na nov zakon. To ne pomeni in nikakor ni dokaz, da držimo ta mesta zdaj zaprta zato, da čakamo na nov zakon. Mislim, da je bolje imeti dobre veleposlanike, kot pa da se bojimo, če bo en mesec ali pa tri mesece opravljal posle odpravnik poslov. Veleposlanik bo tam štiri leta in je bolje imeti najboljšega veleposlanika na tistem mestu, kot pa da se bojimo, da bo mogoče nekaj mesecev to opravljal odpravnik poslov. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Želim ugoditi gospodu ministru, ki je ob tem govoru dejal, da upa, da bodo o tem razprave v Državnem zboru. Zato predlagam splošno razpravo po 246. členu Poslovnika. To, kako so zasedena veleposlaniška mesta, kdaj so zasedena, ali ti veleposlaniki opravljajo svojo dolžnost v korist države, so tako pomembna vprašanja, da se s tem odgovorom, da ni pomembno, če bodo v vmesnem času odpravniki poslov, ne morem zadovoljiti. Lani, ko predsednik Türk ni poslal veleposlanikov, je nastala izjemna škoda. Mi vemo, da je simbolni pomen in dejanski pomen veleposlanika izjemen. Veleposlanika na zahtevo države mora sprejeti ali zunanji minister ali celo višje ali drugi minister, medtem ko odpravnika poslov lahko pustijo na čakanju ali ga pošljejo k nižjim uradnikom. Praktično država ne more v takem primeru intervenirati. Ne more. In gre za Beograd, Zagreb in Rim, kjer se v zvezi z Zagrebom sedaj ključne odločitve te države sprejemajo. Mi bomo čez en teden oziroma čez en mesec tam brez veleposlanika. Kako si Vlada zamišlja zastopanje interesov te države? Nobena država v takem primeru tako ne bi ravnala. In tudi jaz se ne morem strinjati, da ni bila možna drugačna rešitev. Bila je možna, in to pravočasno pa tudi podaljšanje je prav gotovo možno, zato prosim, da o teh pomembnih vprašanjih oziroma zahtevah opravimo splošno razpravo. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Jerovška, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj, to je 10 minut po prekinjeni 1. točki. Sedaj bo dr. Luka Juri postavil poslansko vprašanje ministru za promet.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister Patrick Vlačič. Nadzorni svet Družbe za avtoceste Republike Slovenije je 2. septembra letos, s tedanjo upravo sklenil dogovor o sporazumni razrešitvi, v katerem je bila tudi določena odpravnina v višini največ 6-kratne mesečne povprečne plače. Glede na sklep Vlade z 22. januarja letos, pa je bila to najvišja možna odpravnina, ki pa je v tem istem sklepu z 22. januarja vezana na dejstvo, da bi morale osebe, ki takšno odpravnino sprejmemo, takoj zapustiti podjetje. To pa se ni zgodilo, saj so takratni člani uprave še vedno zaposleni na Darsu in še vedno prejemajo plače tiste višine, kot je bila, ko so bili člani uprave in so tudi deležni enakih ugodnosti, kot v tistem času. Torej, se niso držali dogovora, ki je bil sklenjen, niso se držali priporočila oziroma sklepa Vlade 22. januarja. Treba je pa še omeniti, da tudi sama višina plač ni v skladu s priporočili Vlade o vezanju plače na povprečno plačo v podjetju. Zato vas sprašujem: Kaj se bo zgodilo z odpravninami, v skladu z zakonodajo, ki vam omogoča ukrepanje, če vam omogoča? In tu se zavedam, da je zakonodaja zapleten sistem, ki je vezan tudi na že obstoječi položaj, ki je že bil pred vašim prihodom. Pa vendar me zanima: Kaj se bo zgodilo, glede na to, da je bila odpravnina izplačana v nasprotju z dogovori oziroma da je plača, ki se še vedno izplačuje oziroma njihova zaposlitev, v nasprotju z dogovorom o izplačilu same odpravnine. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanec dr. Luka Juri, hvala lepa za vaše vprašanje. Sporazum o prekinitvi pogodbe o zaposlitvi z bivšo upravo Darsa je sklenil nadzorni svet družbe, ki je tudi dogovoril pogoje, pod katerimi so stranke sporazum podpisale. Ministrstvo za promet v te dogovore in sklepanje sporazumov ni vpleteno in tudi nima pristojnosti glede tega. Kljub temu lahko povem, da je vaša navedba, da so razrešeni člani uprave Darsa še vedno zaposleni v družbi, točna, vendar do neke mere. Namreč, to je posledica izjemno ugodnih pogodb, ki jih je v bivši upravi podpisal takratni nadzorni svet. S pogodbami o zaposlitvi so imeli bivši člani uprave Darsa zagotovljene odpravnine višje, kot so bile dogovorjene s sporazumom o prekinitvi pogodbe o zaposlitvi. Poleg tega so imeli kljub razrešitvi zagotovljeno delovno mesto za nedoločen čas v Darsu za primerno plačo. Nadzorni svet družbe je s sporazumom uspel pripadajoče odpravnine zmanjšati na raven priporočil Vlade. Poleg tega jim bo delovno razmerje prenehalo v štirih mesecih po sprejetju sklepa Vlade o razrešitvi. In od takrat dalje ne bodo več zaposleni v družbi. Ker jim bo delovno razmerje prenehalo po štirih mesecih, so do takrat res še zaposleni v družbi Dars, d.d. Kot rečeno, če bi upoštevali njihova pogodbena določila, bi tam ostali za nedoločen čas, nadzorni svet se je pa dogovoril z njimi, da po štirih mesecih po prenehanju funkcije odidejo. Menim, da je nadzorni svet ravnal po svojih najboljših močeh glede na izhodišče, ki ga je imel, glede na te omenjene, zelo ugodne pogodbe za bivšo upravo. Da je naredil po svojih najboljših močeh, vesti in znanju in da je sklenil za družbo, glede na okoliščine, ugoden sporazum, če ga primerjamo zlasti z dotedanjimi pogodbami. Upam, da sem odgovoril na vaše vprašanje. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Kot razumem, je stanje, ki je ne samo nenavadno, ampak po mojem mnenju konec koncev finančno obremeni podjetje bolj, kot je bilo smiselno, posledica pogodb, ki jih je sklepal pretekli nadzorni svet, ko je to upravo postavil. Glede na to, da nadzorniki odgovarjajo za vsebino pogodb, in v tem primeru glede na to, da so bile pogodbe bile tako ugodne, da se dejansko postavlja vprašanje, ali so bile smiselne za podjetje, me zanima: Ali boste premislili o možnosti, da bi tudi uvedli postopke, kjer bi ugotavljali osebno odgovornost takratnih nadzornikov za takšne pogodbe? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Poglejte, pravno gledano je anomalija v tem, da sta odpravnina in nedoločen čas dve stvari, ki ne gresta skupaj. Smisel odpravnine je v tem, da ko se podaljša v neko delovno razmerje, ki je vezano na mandat, da si potem z odpravnino zagotoviš čas, v katerem boš poiskal novo delo. To je bistvo odpravnine. In to je tisti rizik, ki ga sprejmeš, ko greš v neko mandatno službo. Služba za nedoločen čas je pa ravno zanikanje te odpravnine, ker ti nudi to varnost, ki ti jo odpravnina daje, da si poiščeš novo delovno mesto. Se pravi, ti dve zadevi v osnovi ne gresta dobro skupaj. In ta očitek bivšemu nadzornemu svetu, ki je takšne pogodbe podpisal, je na mestu. Jaz bom pisal nadzornemu svetu, da preveri vse pravne možnosti in pogleda, ali je možno kakorkoli ukrepati. Ponavljam pa, da je v osnovi skregano to, da imaš odpravnino in potem še službo za nedoločen čas. Še posebej, če je to na dveh mestih naenkrat.
Hvala. Želite proceduralni predlog? [[Ne.]] Sedaj bo gospod Ivan Grill postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ki pa je odsoten in boste sami povedali, ali želite potem ustni odgovor ali ne. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz obžalujem, da ni ministra tukaj, s tem jasno kaže neodgovoren odnos do tega vprašanja, ki je zelo pomembno predvsem za Dolenjsko, Novo mesto. Na Dolenjskem v Novem mestu si že več kot 10 let prizadevamo priti do svoje univerze, do kvalitetnih fakultet, in to ne brez razloga. Ta regija ima industrijo, ki je ena izmed uspešnejših v Sloveniji, izrazito izvozno naravnana, s produkti visoke dodane vrednosti in zato potrebuje dobro izobražen visokošolski kader specifičnih znanj. In takšnega kadra v Sloveniji, predvsem pa v tem delu Slovenije, močno primanjkuje. Do tega vprašanja, do te želje je imela Vlada v prejšnjem mandatu pa tudi sklic Državnega zbora, razumevanje, zato smo tudi v prejšnjem mandatu ustanovili prvo državno fakulteto, ki ima sedež v Novem mestu. Ta fakulteta je bila zelo dobro sprejeta tudi med mladimi. Vsa vpisna mesta so popolnjena tako na dodiplomskem kot tudi že na podiplomskem študiju, kar je garancija, da bo ta fakulteta lahko seveda tudi zaživela. Vodstvo te fakultete želi, da bo pa tudi na področju znanstvenoraziskovalnega dela imelo tisti pomemben segment, ki odraža tudi kvaliteto bodočih diplomantov, da se bodo kalili v raziskovanem področju. V ta namen je hotela ta fakulteta sedaj ustanoviti skupaj z zelo priznano mednarodno uveljavljeno firmo Infotehna inštitut, kjer bi lahko skupaj razvijali znanstvenoraziskovalno delo. Žal pa mora k takšnemu skupnemu ustanavljanju dati soglasje tudi Ministrstvo oziroma Vlada, ki pa iz nerazumljivih razlogov tega soglasja ni hotela dati. Razumel bi, če bi bilo to povezano s finančnimi sredstvi. Nobenih finančnih sredstev tukaj ne bi bilo treba s strani države zagotavljati, ampak gre očitno za nek prestiž ali pa, lahko rečemo, za namerno zavlačevanje ali nagajanje. Naj povem, da je ta firma Infotehna mednarodno priznana, prodaja svoje informacijske rešitve po celem svetu, več kot 250 priznanih multinacionalk s področja medicine, farmacije, bančništva, in prepričan sem, da bi ravno takšno sodelovanje s tako firmo lahko dobrodejno vplivalo na razvoj tega dela predvsem našim bodočim diplomantom. Krka, v kateri tudi ta firma prodaja svoje produkte, je eno izmed bodočih podjetij, ki bo take kadre tudi potrebovala. Upam, da bo na naslednji seji znal utemeljiti minister gospod Golobič, kje so tehtni razlogi za takšno zavrnitev soglasja. Hvala lepa.
Hvala. O vašem vprašanju oziroma na vaše vprašanje bo minister odgovoril na naslednji seji Državnega zbora. Sedaj bo gospod Miran Györek postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani gospod minister. Sprašujem vas: Na kakšen način pristojni organi izvajajo nadzor nad pravnimi osebami in njihovimi zaposlenimi, ki so pridobili koncesije za izvajanje dimnikarskih služb? Ravno tako me zanima: Kdo in na kakšen način nadzoruje število zaposlenih pri posameznem koncesionarju za izvajanje storitev dimnikarskih služb na število enakovrednih kurilnih naprav? To pomeni po novi uredbi en zaposlen na 2.000 enakovrednih kurilnih naprav. Sami izvajalci dimnikarskih storitev se pritožujejo zaradi kršitev predpisov nekaterih izvajalcev in zahtevajo, da se to prepreči in se takšne koncesionarje kaznuje. Takšne pritožbe prihajajo z različnih koncev Slovenije. Očitno pa prihaja do velikih kršitev na območju Lendave, območju Maribora in še kje. Kršitve so dokazane z dokazi, ki so bili dostavljeni tudi vašemu ministrstvu. Žal pa stanje še sedaj ni sanirano. Gre namreč tudi za neizvajanje nadzora nad koncesionarji, ko le-ti ne opravljajo svojih storitev s kadrom, ki so ga prijavili na javnem razpisu. Na to je bilo vaše ministrstvo že večkrat opozorjeno v prijavah. V skladu s koncesijsko pogodbo so namreč koncesionarji dolžni opravljati storitve s tistimi delavci, ki so jih prijavili na javnem razpisu, ki predstavlja podlago za sklenitev koncesionarske pogodbe. V primeru kadrovskih sprememb so koncesionarji dolžni nadomestiti delavce z delavci z ustrezno izobrazbo in usposobljenostjo, kajti le-to lahko zagotavlja kakovostno izvajanje dimnikarskih storitev in posledično ustrezno požarno varnost. Do velikih kršitev uredbe prihaja tudi pri zaposlitvi ustreznega števila delavcev. Med pogoji javnega razpisa je tudi določeno,da mora imeti prijavitelj ustrezno število delavcev na vsakih 2.000 enakovrednih kurilnih naprav in da ne sme v prijavi navajati neresničnih, zavajajočih podatkov. Na Ministrstvu za okolje in prostor obstaja dokumentacija, iz katere je razvidno, da prijavitelji niso prilagodili ustreznega števila delavcev, kar dokazuje, da so namerno kršili predpise. Dejstvo je, da nekateri izvajalci niso prilagodili zasedenosti kadra na dimnikarskih območij in s tem kršili predpis ter si pridobili veliko konkurenčno prednost pred tistimi, ki zakone spoštujejo. Kar pa je še bolj pomembno in tragično, je to, da s tem tudi ogrožajo požarno varnost prebivalcev Republike Slovenije. Prosim za pojasnilo. Hvala.
Gospod minister, izvolite.
Poslancu se zahvaljujem za vprašanje. Dejansko je problematika dimnikarstva zelo pereča, zlasti po zadnji spremembi zakona, ko se je dimnikarska javna služba začela urejati preko koncesij. Moram reči, da so vsi nezadovoljni, zlasti uporabniki in tudi mali dimnikarji, ki so nekako izpadli. Moram reči, da sem se s tem problemom začel ukvarjati takoj ob nastopu ministrovanja, ker je tudi javno zelo občutljiv problem. Mi smo imenovali posebno komisijo, ki bo pregledala sistem, ki je vzpostavljen. Menimo, da ta sistem ni najboljši in celo razmišljamo o tem, da bi zopet vrnili dimnikarsko dejavnost na lokalne skupnosti, ker imajo lokalne skupnosti boljši pregled in tudi večje možnosti kvalitetnejšega nadzora. Seveda pa je to stvar spremembe zakona in o tem se še razpravlja znotraj delovne skupine. Moram pa povedati, da v zvezi z izvajanjem same dimnikarske službe bomo napravili določene spremembe, glede na obstoječo zakonodajo. Prvi korak bo nov cenik, ker tudi na račun tega je veliko pritožb, da na primer za tri minute dela zaračunavajo preko 500 evrov. Tako bo ta cenik omogočil plačilo na podlagi opravljenega realnega dela, realne časovne zamude, kar bo seveda dvignilo veliko prahu pri tistih, ki imajo koncesijo za opravljanje te službe. Bo pa to zelo ugodno pozdravljeno s strani uporabnikov. Glede nadzora je Ministrstvo za okolje tisto, ki ta nadzor izvaja. Moram reči, da v preteklosti se ta nadzor ni izvajal. Mi sedaj krepimo znotraj Ministrstva za okolje službo, ki bi izvajala ta nadzor, ker dejansko ste vi nekaj zelo lepih primerov navedli, da prihaja do nespoštovanja koncesijskih pogodb. Treba se je pa zavedati, da te koncesijske pogodbe so sklenjene za 8 let, tako je tudi tukaj problem spremembe zakonodaje. Če bi šli v spremembo in bi recimo drugače uredili dejavnost dimnikarske službe, bi ti koncesionarji imeli pravico do odškodninskega zahtevka od države, ker jim je bila ta koncesija podeljena in so imeli v zvezi s tem določene stroške, da so vzpostavili ustrezne službe in pa tudi verjetno za izgubljeni dobiček. Moram reči, da bomo mi sedaj začeli s temi nadzori. Tam, kjer bodo ugotovljene nepravilnosti na takšen način, kot ste vi povedali, na primer, da se kadrovska struktura ne ujema s tistim, kar je bilo prijavljeno za pridobitev koncesijske pogodbe, bomo ravnali v skladu z zakonom. Tako Vlada, koncendent, lahko enostransko odstopi od teh pogodb, če ugotovimo, da se koncesijska pogodba ne izvaja v skladu s koncesijo, s koncesijskim aktom, v skladu z uredbo, če ne sporoči Ministrstvu za okolje, na primer, da so nadomestili prijavljeni kader z nadomestnim kadrom, da ne izvaja te službe konkretna oseba, ki je zavedena v tej vlogi, ki je bila podlaga za koncesijsko pogodbo. Mi tukaj delamo zelo intenzivno, res pa je, da je bilo to področje v zadnjih letih nedotaknjeno, da se v bistvu ti nadzori niso opravljali, da tudi nismo imeli pooblaščenih oseb, ki bi lahko opravljale ta nadzor, ker so potrebni tudi določeni pogoji, na primer izpit iz Zakona o splošnem upravnem postopku in tako dalje. Tako vam zagotavljam, da bomo na tem področju opravili te nadzore, ga uredili in tudi pogledali vse te dokumente, ki ste jih vi poslali, dokaze o nepravilnostih. Imam pa še vrsto drugih. Mi to dokumentacijo pregledujemo in na podlagi tega bomo sprožili tudi ustrezne postopke.
Hvala. Želite dopolnitev, gospod Györek? Izvolite.
Spoštovani gospod minister, zadovoljen sem z vašim izčrpnim in dobrim odgovorom, ampak ker je ravnokar prišel spoštovani finančni minister, bi pa jaz še malo dopolnil glede tistega nadzora in tarif, ker bi lahko kar dve muhi na en mah izkoristi s tema dvema minutama, ki ju še imam. Zakaj ni finančnega nadzora nad koncesionarji? Imamo izvajalce, ki sploh niso davčni zavezanci ali pa imajo v svojih bilancah prijavljene zelo nizke dohodke. Kot koncesionar pa izvaja storitve na več tisoč napravah. Če uporabimo preprosto kmečko logiko, računico, matematiko in si izračunamo, da letne storitve na eni enakovredni napravi stanejo 55 evrov bruto, izvajalec pa ima sklenjeno pogodbo za 3 tisoč enakovrednih naprav. Tak izvajalec bi moral ustvariti 165 tisoč bruto prometa. Državi bi letno plačal 27.500 evrov ali mesečno 2200 evrov DDV. Prijavljene bilance so pravo nasprotje. Odgovor je: ali ne dela ali pa ne prijavlja vseh dohodkov, ki jih ustvari. Če ne dela, dela še večjo škodo, kot če samo ne prijavi, kajti požarna varnost je tukaj verjetno v prvi vrsti, potem pa tudi finančno vprašanje. Zato ne bi bilo slabo, če bi temu vprašanju prisluhnil tudi gospod finančni minister in ugotovil, kako mu tudi tukaj polzi denar med prsti. Vsi vemo, da dimnikarske storitve niso poceni, da jih je obvezno plačevati, ne glede na to, če prebivalstvo nima denarja niti za kruh. Zato bi ob tej priložnosti ministra vprašal, ker sta oba tukaj: Kako bosta ukrepala, da se to stanje sanira? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Bom namesto ministra za finance, ker ne more odgovoriti na vaše vprašanje. Moram povedati, da bomo mi te nadzore izvajali tako, da bomo tudi vključili davčne inšpektorje. Tam, kjer bomo mi ugotovili, sumili, da ni bilo vse prijavljeno, bomo mi to posredovali davčnim inšpektorjem, ki bodo te zadeve pregledali. Mi bomo napravili generalni nadzor, to se pravi, glede zaposlenih, glede dohodkov, glede opravljenih storitev, glede kvalitete opravljenih storitev, itd. To nekaj časa traja. Vendar ko bomo šli v akcijo, bomo šli zelo poglobljeno in upamo, da bomo na ta način dosegli boljšo kvaliteto storitev, ker se mi zdi, da na določenih območjih služba ne delujejo tako, kot bi si želeli. Nekateri pa delujejo pač v skladu s koncesijskimi pogodbami in so tudi uporabniki zadovoljni. Vendar te ekscesne primere, ki povzročajo veliko nezadovoljstva, pa želimo odkriti in tudi ustrezno ukrepati in na vsak način bomo tudi tukaj sodelovali skupaj z davčnimi inšpektorji.
Hvala. Franc Bogovič bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Prosim.
Dober dan. Spoštovani, podpredsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Vprašanje je širšega značaja, zato bi ga naslovil dvema ministroma. Eden se mu je odrekel, upam, da pa bo finančni minister lahko odgovoril. Na izredni seji Državnega zbora Republike Slovenije 9. oktobra 2009 je predsednik Vlade Republike Slovenije Borut Pahor govoril o statistiki izkoriščanja evropskih sredstev in dejal, da so potrebne institucionalne spremembe, če hočemo biti uspešnejši. Citiral je tudi dosedanjo ministrico, odgovorno za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, mag. Zlato Ploštajner, ki je dejala, citiram: "Takoj sem opazila, kje so problemi v sistemu, vendar je ta sistem akreditiran in če bi šli takoj v spremembe sistema, bi potrebovali čas za novo akreditacijo v Bruslju in bi dodatno zamujali s časom za uspeh pri črpanju evropskih sredstev." Tudi minister Križanič je na omenjeni seji spregovoril, da so bile napake narejene s koncipiranim programom črpanja evropskih sredstev, zato je tudi naslovljeno vprašanje na oba ministra. Vprašanje, ki me zanima je: Za kakšne konkretne napake gre, saj je evropska komisarka za regionalno politiko Danute Hübner večkrat pohvalila Slovenijo? Komisarka Evropske komisije je ob koncu mandatu prejšnje vlade pri črpanju evropski sredstev za Slovenijo ugotovila naslednje, citiram zapis iz uradnega dokumenta: "Smo v postopku implementacije novega programskega obdobja. Slovenija je ena izmed prvih držav članic, katere programi so bili sprejeti. Slovenski revizijski sistem je ustrezen, dobra administrativna sposobnost pri implementaciji sredstev kohezijske politike. Programsko obdobje 2004 - 2006. Iz Evropskega sklada za regionalni razvoj je počrpala Slovenija 95% sredstev in 90% iz ostalih skladov, s čimer je Evropska komisija zadovoljna. Za obdobje 2007-2013 je Slovenija izpogajala 4,2 milijarde evrov iz naslova kohezijske politike, 3,5-krat več, kot je v preteklem obdobju. Ob zaključku pogajanj za obdobje 2007-2013 do konca mandata so se angažirali in potrdili projekti za približno 1,5 milijarde evrov v okviru vseh operativnih programov. Podobno je to potrjeno tudi s strani direktorja na generalnem direktoratu za regionalno politiko pri Evropski komisiji ob zadnjem obisku v Sloveniji. Zatorej bi ob že velikokrat omenjenih in izpostavljenih napakah danes vprašal vas, spoštovani minister dr. Križanič: Katere so tiste ugotovitve, ki so bile ugotovljene? Kakšni so potem primerni ukrepi, da se to odpravi in da bomo čim prej ta program, o katerem smo v preteklem tednu zelo veliko govorili, tudi izpeljali?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Dovolite mi, da predstavim najprej pripravljeni odgovor, potem pa svojo interpretacijo. Upam, da mi bo čas dopuščal. Od kod ocena, da je glavni vzrok za slabo koriščenje evropskih sredstev kompliciran sistem izvajanja in napoved, da bo ta sistem treba poenostaviti. Slovenija je za programsko obdobje 2007-2013 prejela štirikrat več sredstev kot v predhodnem obdobju. Po posameznih operativnih programih pa so bila načrtovana sredstva sledeča. Operativni program razvoja okoljske in prometne infrastrukture je edini uspešno črpan, in sicer je bilo za to v Evropski uniji predvidenih sredstev za obdobje 2007-2015 milijardo 636 milijonov evrov, zaokroženo. Načrtovanih sredstev za leto 2007, ki je že zaključeno v celoti in ocenjeno, ki jih je bilo treba počrpati iz Bruslja do konca 2010, je bilo 104 milijone. Slovenija je od tega certificirala 80 milijonov, kar je okoli 77% načrtovane vrednosti. In ni dvoma, da bo do leta 2010 ta program počrpan in učinkovito uporabljen. Dobra praksa na področju tega programa, kjer so projekti pretežno večji ali pa vsaj srednji, kaže tudi pravo pot za rešitev problematike. Če imamo nek problem, ki ga moramo rešiti z javnimi sredstvi in je ta problem omejen na neko manjše območje, ga je bolje reševati iz proračuna direktno, kot pa preko bolj zapletenih in kontroliranih oziroma hiperkontroliranih vzvodov pri črpanju evropskih sredstev EU. Druga dva programa sta pa problematična. To je operativni program krepitve regionalnih razvojnih potencialov. Skupaj je bilo iz proračuna EU v letih od 2007 do 2015 predvidenih 1 milijarda 728 milijonov evrov. Načrtovana sredstva za leto 2007, ki jih je bilo potrebno črpati iz Bruslja do konca 2010, so bila 311 milijonov evrov. Slovenija je od tega zratificirala nič več in nič manj kot 23 milijonov 731.000, kar predstavlja 7,6% načrtovane vrednosti. Vzrok za slabo črpanje regionalnih skladov so bili veliki zaostanki ministrstva in vladne službe pri predložitvi zahtevkov za povračilo sredstev, ko so bila že izplačana iz državnega proračuna. Oviro za učinkovitejše črpanje predstavljajo tudi ugotovitve Računskega sodišča v zvezi z javnimi razpisi za razvoj regij. Naslednji program, ki je še slabši od tega, ni najslabši regionalni sklad, je operativni program razvoja človeških virov. Skupaj z EU je bilo za finančno perspektivo 2007-2015 predvideno 756 milijonov evrov, zaokroženo. Načrtovana sredstva za leto 2007, ki jih je potrebno črpati iz Bruslja do konca 2010, so bila 126 milijonov evrov. Slovenija je od tega črpala dobre 3 milijone evrov, kar predstavlja 2,6% načrtovane vrednosti. Črpanje v okviru tega sklada oziroma operativnega programa je najmanj učinkovito. Vzrok so zaostanki ministrstva pri izvajanju projektov in pri predložitvi zahtevkov za povračilo sredstev, ki so bila že izplačana iz državnega proračuna. Glavni vzrok za slabo koriščenje teh sredstev je kompliciran sistem izvajanja, ki ga bo zelo verjetno treba poenostaviti. Ministrica Ploštajnerjeva je vložila ogromno energije, tudi mi smo ji pri tem pomagali, da bi sistem deloval čim bolj učinkovito, s čim manj težavami. V tem okviru je bil zlasti vzpostavljen normalno delujoč informacijski sistem ISAR. Ta ni bil pravočasno vzpostavljen, ni bilo dovolj sredstev angažiranih za njegovo vzpostavitev, kar je bila dodatna ovira pri pospeševanju črpanja teh sredstev. Mislim, da je dozorelo spoznanje, da bo treba nekatere projekte poenostaviti. Kot rečeno, nekatere sfinancirati iz proračuna, nekatere pa iz evropskih sredstev, predvsem v večjem obsegu, da bodo prenesli ustrezne administrativne stroške, ki jih tak projekt terja. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Iz teh vprašanj, okoli katerih smo se tudi v tem tednu, kot sem že rekel, dosti vrteli in iz teh odgovorov po tej kompliciranosti, po množičnosti projektov in po ambiciji po večjih projektih in po črpanju in izvajanju malih projektov z nivoja državnega proračuna, mislim, da je tudi velika past tega projekta, kajti pri pregledu finančnega potenciala proračuna Republike Slovenije, ko pogledamo, koliko sredstev ostane prostih za investiranje, ko uporabimo tudi tisti del lastnih sredstev, ki jih rabimo za pariteto pri evropskih projektih, se zelo zelo bojim, da bodo žal ti mali projekti, ki so razpršeni po celotni Sloveniji in imajo velik vpliv na gašenje situacije tudi v teh težkih časih širom po Sloveniji, da bodo ostali v nemilosti in dejansko ne bo moč najti dovolj finančnih virov v okviru proračuna za izpeljavo takšnih sredstev. In da se nam bo po tem zasuku in pa pri tem, ko samo ugotavljamo te pomanjkljivosti, zgodilo to, da se bomo dejansko skoncentrirali na nekaj velikih projektov. Izkušnje tu so pa takšne, da se bodo sredstva, ki so iz kohezijskih sredstev, iz sredstev za odpravljanje strukturnih razlik, namenjena ravno temu, da se tista omejena območja hitreje napredujejo, da se bo zgodilo ravno obratno, da se veže na velike projekte. Zato mislim in bi pričakoval poenostavitve v postopkih, to, kar je bilo dobro narejeno s strani ministrice: avansiranje določenih sredstev, čim prejšnje plačevanje, večji deleži sofinanciranja, nikakor pa ne to, da se bo zgodilo, da se bodo [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]sredstva dajala v nekaj manjših projektov in na ta način se bo tudi potem koncept teh zelo kvalitetnih sredstev povsem spremenil in bo prišlo do koncentracije teh sredstev na velike projekte v urbanih središčih. Če gre tukaj v to smer, mislim, da gre za napako in upam, da se to ne bo zgodilo in temu je namenjeno to vprašanje. [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Nikakor ne gre zgolj za koncentracijo na nekaj velikih projektov. To je pa druga plat medalje. Če je vse stavljeno na en velik projekt, in ta ne dobi lokacijskega dovoljenja, nastane lahko še večji zastoj v črpanju, kot če so ti projekti ustrezno razpršeni. Treba je najti ustrezno mero tam, kjer so projekti taki, da so povsem lokalne narave, jih je treba na nek način povezati, administrativno povezati in s tem tudi omogočiti ustrezno administrativno, kako bi rekel, kakovost obvladovanja tega projekta in enoten nadzor, da bodo tudi lokalne investicije imele svoje vire iz evropskih sredstev. Če to ni možno vzpostaviti, je bolje to pokriti iz proračunskih sredstev, tam, kjer je treba reagirati pri kakšni cesti in podobno ali pa vodovodu, kot pa v nekem kompliciranem sistemu, ki ga je praktično nemogoče v doglednem roku administrativno speljati. To je naloga, ki je pred nami. Mi se trudimo po najboljši meri, da bi v tem zakompliciranem sistemu, kakršen je, zadevo rešili in speljali do presežka. Do presežka smo jo speljali, do zastavljenega presežka pa trenutno še ne. Mislimo, da bo treba vendarle tudi nekatere regionalne projekte postaviti v ospredje in s tem omogočiti ustrezen standard ali pa infrastrukturo tisti določeni regiji, ki to infrastrukturo potrebuje. Hvala.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Že včeraj in te dni smo res slišali in vsi, ki sedimo v tej dvorani, smo trdno prepričani, da je od kvalitetnega črpanja evropskih sredstev tudi zelo v veliki meri odvisen razvoj Slovenije v naslednjih letih. Zato predlagam, da na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora opravimo razpravo v Državnem zboru, kjer bi na to temo in pa tudi na osnovi vseh teh ugotovitev in izkušenj se v tem domu dogovorili in ugotovili skupno pot kako zastaviti sistem črpanja kohezijskih sredstev v Republiki Sloveniji. Predlagam, da opravimo to razpravo, o tem glasujemo in da potem tudi uspešno tudi z novim ministrom začrtamo pot črpanja evropskih sredstev.
Hvala. O predlogu poslanca gospod Bogoviča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za finance na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj, to je 10 minut po prekinjeni 1. točki. Sedaj bo gospod Milan Čadež postavil poslansko vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav gospod minister, kolegice, kolegi. Kmalu bo minilo eno leto, ko smo poslušali gospoda ministra na svoji predstavitvi, in tudi veliko besed je bilo o četrti razvojni osi. Glede na sam plan proračunskih sredstev v naslednjih letih, pa vidimo, da te aktivnosti nekako pešajo. Predvsem bi se želel obrniti na škofjeloško obvoznico, ki je del 4. razvojne osi. Postavil sem vam že dve vprašanji in dobil tudi dva odgovora, s katerima sem bil delno zadovoljen. Sam sem bil ta teden v Škofji Loki, ko je civilna iniciativa proti obvoznici sklicala okroglo mizo in so se kresala takšna in drugačna mnenja. Ugotovil sem, da civilna iniciativa želi doseči nekaj, kar je v nasprotju s projektom, ki je bil sprejet na občinskem svetu kot državni lokacijski načrt. Oba sva tudi že ugotovila, da imamo za umeščanje cest in tras v prostor preohlapno zakonodajo. Na okrogli mizi sem obrazložil, da smo s tem projektom, ki je bil potrjen na občinskem svetu, kandidirali za evropska sredstva in da ga ni mogoče spreminjati. Zanima me, gospod minister: Kdaj boste v Državni zbor predložili zakonodajo, da se bo mogoče takim nevšečnostim, kot so na škofjeloškem območju že več kot 30 let, izogniti? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Če dovolite, bom podal posnetek stanja na 4. razvojni osi v delu, ki vas najbolj zanima, pa bom potem čisto na koncu odgovoril še na to vaše zadnje vprašanje. Posodobitev cestne povezave R-1/210 od Želina do Škofje Loke je v naslednjem stanju. Posodobitev odseka Cerkno-Hotavlje je v fazi priprave DPN. V začetku leta 2008 so bili občinama Cerkno in Gorenja vas-Poljane predstavljeni rezultati študije variant. Občina Cerkno se ni strinjala s predlagano varianto, občina Gorenja vas-Poljane pa je zahtevala dodatno preveritev variante s prebojem v dolino Idrijce. Trenutno je izdelana dopolnilna študija variant, ki bo po opravljeni reviziji ponovno predstavljena obema občinama. Obvoznica Gorenja vas je v fazi umeščanja v prostor, in sicer se pripravlja občinski podrobni prostorski načrt, predvidoma bo javna razgrnitev v začetku leta 2010, odlok o sprejetju OPPN pa v drugi polovici leta 2010. Po tem planu bi se lahko začela gradnja leta 2012. Poljanska obvoznica Škofje Loke je predvidena v treh fazah. Prva faza od križišča z Ljubljansko cesto do novega predora pri Puštalu, druga faza skozi predor in tretja faza od izhoda predora do novega križišča v Zmincu. Zaradi težav pri odkupu zemljišč in razlastitvenega postopka je bila prva faza razdeljena na štiri podetape. Prva podetapa je križišče z Ljubljansko, ki je že izvedeno, tretja podetapa zajema odsek, kjer poteka parcelacija, druga in četrta podetapa sta predmet gradbenega dovoljenja, ki ga je razveljavilo Upravno sodišče. Upravno sodišče je s sodbo odpravilo gradbeno dovoljeno za drugo in četrto podetapo prve faze poljanske obveznice, številka gradbenega dovoljenja je 351-141/2007 s 14. 11. 2008, in zadevo vrnilo prvostopenjskemu organu v ponovni postopek. Dela na gradbišču so ustavljena. Za izvedbo druge in četrte podetape je namreč že sklenjena pogodba. Z gradnjo bo mogoče nadaljevati po ponovni pridobitvi pravnomočnega gradbenega dovoljenja. Izvedena so bila le nujna dela, da se prepreči škoda na gradbišču. Upravna enota Škofja Loka je 18. 9. 2009 ponovno izdala gradbeno dovoljenje, iz katerega je izvzeto območje, zaradi katerega je bilo gradbeno dovoljenje razveljavljeno. Na navedeno gradbeno dovoljenje je bila ponovno podana pritožba, ki je zdaj v reševanju. Za drugo fazo - predor je gradbeno dovoljeno že pravnomočno. Zoper gradbeno dovoljeno za tretjo fazo odsek od izhoda iz predora do Zminca je bila v zakonitem roku podana pritožba. Upravna enota Škofja Loka je pritožbo odstopila drugostopenjskemu organu. Dne 19. 10. 2009 je bila s stranko, ki se je pritožila na gradbeno dovoljenje za tretjo fazo, sklenjena izvensodna poravnava za razlaščena zemljišča. Še istega dne je stranka podala umik pritožbe, ki je bil posredovan na Ministrstvo za okolje in prostor. V letu 2009 je bila na podlagi izdanega gradbenega dovoljenja podpisana pogodba za izvedbo oziroma gradnjo druge, tretje in četrte podetape prve faze obvoznice. Gradnja je bila z dnem razveljavitve gradbenega dovoljenja ustavljena, in kot sem že prej omenil, zgolj preprečena je bila škoda zaradi izvedbenih posegov oziroma izvedeni so bili posegi, da bi se preprečevala škoda. Kar lahko povem, je, da delim z vami strah, da bi na podlagi določbe o dodelitvi sredstev za podpisane pogodbe za gradnjo druge, tretje in četrte podetape prve faze, ki bo, do zdaj je bilo porabljeno 531 tisoče evrov, v nevarnosti zaradi teh številnih pritožb. Če bomo lahko z deli nadaljevali leta 2010, potem evropska sredstva niso vprašljiva. V primeru daljše prekinitve, pa se celo lahko zgodi, da bomo imeli odpravljeno to odločbo. Jaz bom naredil vse, da se bo ta odsek čim prej nadaljeval, moram pa povedati, da so to upravni postopki in postopki upravnega spora, ki niso neposredno [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]na mojem ministrstvu in jaz nisem predlagatelj za te postopke. Jaz lahko predlagam pristojnim ministrom, da se te stvari spremenijo, veste pa, tako kot jaz, da tisti, ki želi [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Želite dopolnitev gospod Čadež? Izvolite.
Želim vprašanje dopolniti v tej smeri, kajti zanima me, kdaj točno bodo občini Gorenja vas-Poljane in občini Cerkno predstavljene nove trase, ki se vmeščajo v prostor in kot sem že prej vprašal, kdaj boste predlagali takšno zakonodajo v izogib takšnim anomalijam in nevšečnostim, kot se že več kot 30 let dogajajo zaradi škofjeloške obvoznice?
Hvala. Gospod minister.
Hvala za dodatni čas, da poskušam še na ta del odgovoriti. Najprej. Težko vam bom dal odgovor na prvo vprašanje, ker to ni v pristojnosti mojega ministrstva, je v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor, kdaj bodo tiste stvari predstavljene. Glede drugega vprašanja pa naj še enkrat povem, da kot minister za promet nimam moči, da bi spreminjal upravne predpise, predpise umeščanja v prostor, razlastitvene predpise in podobno. Vsakokrat, ko pa ugotovim, da so določene težave, kot smo jih imeli na dolenjskem kraku z razlastitvijo, kot jih imamo z umeščanjem v prostor, ko smo dolenjski krak 11 let umeščali v prostor, predlagam na Vladi spremembo tistih predpisov, ki povzročajo dolge postopke ali pa predstavljajo administrativne ovire. Tako sem jaz predlagal na Vladi, da spremenimo umeščanje v prostor za linijske infrastrukturne objekte. Zakon je trenutno v medresorskem usklajevanju, če se prav spomnim. Predlagal sem tudi spremembo razlastitvene zakonodaje, da smo pri tem bolj učinkoviti ta trenutek, ker sta dva primera razlastitve izjemno oddaljila dokončanje dolenjskega kraka. Predlagal sem tudi spremembe, pa ne samo jaz, še kdo drug, javnega naročanja. Torej, postopki, ki jim pravimo upravni postopki in postopki upravnega spora, ki so tukaj težava, so takšne narave, da enostavno morajo omogočiti določeno stopnjo pravne varnosti. Jaz lahko predlagam tudi spremembo teh predpisov, vendar naj povem naslednje pri postopkih. Tisti, ki bo želel zlorabljati postopke, jih bo lahko tudi vnaprej, postopka ni mogoče na takšen način napisati, da ga ne bi bilo moč do neke mere izkoristiti za to, da zadržuješ določene odločitve.
Hvala. Gospod Robert Hrovat bo sedaj postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vlada Republike Slovenije je na vaš predlog, gospod minister, 23. 6. letošnjega leta sprejela sklep o ukinitvi javnega zavoda za šport Republike Slovenije - Instituta za šport in Zavoda Planica in na isti seji ustanovila nov javni zavod, Zavod za šport Republike Slovenije Planica. Za začetek vas sprašujem: Kakšni so učinki racionalizacije? Vsaj tako je bilo predstavljeno v medijih ob ustanovitvi novega javnega zavoda. Zanima me tudi: Kakšni so stroški likvidacije postopka ukinitve zavoda? Zanima me seveda tudi: Iz katerih virov bodo kriti stroški in kdaj in kdo je sprejel finančni načrt, v katerem je opredeljen vir za kritje omenjenih stroškov? V vladnem gradivu je zapisano, da je razlog ukinitve delujočega in ustanovitve novega zavoda, navajam, "lažja zagotovitev izvajanja javnega interesa". Zato vas spoštovani minister prosim, da nam predstavite natančne primerjalne podatke v obliki programov, ukrepov in sredstev. V gradivu Vlade je zapisano tudi to, da javni zavod ni imel ustreznih prostorov, kar pa seveda ni res, saj je bila sklenjena veljavna pogodba o najemu sodobnih opremljenih poslovnih prostorov v Ljubljani na Dunajski cesti. Torej ste imeli v gradivu Vlade zapisane nepravilnosti in zavajanja. Zdaj, ne vem, če ste vedeli za to, vendar nekdo vas je zavajal. Zanima me: Ali bo tisti, ki je pripravljal gradivo, tudi odgovarjal za te napisane nepravilnosti in zavajanje? Seveda se pri sredstvih oziroma pri denarju vse začne in tudi vse konča, zato me zanima: Koliko ljudi bo zaposlenih na tem novem zavodu Planica? Dobro bi bilo seveda slišati tudi: Kakšen je bil dosedanji strošek delovanja in kakšen strošek delovanja se predvideva v prihodnjih letih? Seveda je ena najpomembnejših zadev, da izvemo, kakšne so nove naloge novo ustanovljenega zavoda. In seveda, ključno vprašanje, gospod minister: Zanima me, kaj je bil glavni razlog, da ste šli v razpustitev in hkrati na isti seji Vlade ustanovitev novega zavoda? Hvala za odgovore.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Predsedujoči, gospod poslanec, poslanke, poslanci! Hvala za vprašanje. To vprašanje že postopno tudi buri duhove v javnosti. Za kaj gre pri tej zadevi? Vlada je je leta 1995 ustanovila Javni zavod Planica. To je bil en zavod, ki je bil ustanovljen skupaj z občino Kranjska gora in Smučarsko zvezo Slovenija. Ker ta dva subjekta nista zagotovila sredstev za delovanje tega zavoda, niti potrebnih nepremičnin, je ta zavod nekako životaril do leta 2000, po letu 2000 ni deloval je pa še vedno obstajal. Drugi zavod je bil ustanovljen 2006, to je Javni zavod za šport Republike Slovenije - Inštitut za šport v zvezi s katerim, gospod poslanec, vi sprašujete. Več kot dve leti je bil tukaj vršilec dolžnosti do 1. 5. 2008, verjetno zaradi nejasnosti ustanovitve. Zavod ni deloval v skladu z zakonom. 1. 5. 2008 je bil imenovan stalni direktor. V tem času, se pravi, od leta 2006 pa do nastopa mojega mandata, ta zavod razen pridobitve prostorov in tega, da je imel direktorja ni opravljal nalog v skladu z zakonom. To je seveda sedaj vprašanje, ki ga ne bom pogreval. Tukaj pišejo o tem, da je bilo tudi v zakonu sporno opredeljevanje nalog, ki so v nasprotju z Nacionalnim programom športa in v nasprotju z Zakonom za šport in tudi iz tega naslova je izhajalo veliko težav zaradi katerih, da ta zavod ni mogel delovati. Pred nami je bila velika naloga, ki se je je lotil že prejšnji minister, in sicer izgradnja celotnih objektov v Planici. Za to nismo imeli ustrezne infrastrukture, organizacijske. Ob tej glavni nalogi smo ugotovili, ko se ni bilo možno dogovoriti z obstoječim direktorjem, da bi se te naloge lotil, da je najbolje, da oba zavoda ukinemo in ustanovimo novega. Tisto, kar je racionalizacija, je za zdaj predvsem to, da imamo sedaj samo enega direktorja, prej smo imeli dva, novih zaposlenih ni, tudi tam jih ni bilo, tako da so materialni stroški za delovanje, vsaj zaradi tega, pol manjši. Poročilo o tem je sedaj težko podajati, ker ta zavod pravzaprav šele začenja delovati, rezultati so pa kar dobri. Se pravi, ta direktor, ta zavod vodi dejavnosti s Planico, izgradnjo žičnice. Arhitekturni natečaj je sedaj končan, bodo objavljeni rezultati v začetku novembra, tako da zadeve tam dobro potekajo in jaz sem zadovoljen z rezultati, ki jih sedaj ta organizacijska oblika od sebe daje. Toliko bi bilo za enkrat. Hvala.
Gospod Hrovat, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala. Sedaj, minister, je ali pa ste povedali, da zavod ni deloval v skladu z zakonom. Me prav zanima, res, pravi razlogi, kaj je bilo tisto, da ni deloval v skladu z zakonom? Ampak v tem odgovoru se pravzaprav nakazuje še nekatere dodatne dileme. Veste, tudi to je zelo pomembno, na kakšen način je bil imenovan ta novi direktor Javnega zavoda za šport Republike Slovenije Planica. Vi, gospod minister ste v enem od razlogov za ukinitev Javnega zavoda za šport - Inštitut za šport navedli, da direktor zavoda ni doktor znanosti, kar je predpogoj za delovanje inštituta. To so bili razlogi. Sedaj ste navedel drugi razlog. Da ni deloval v skladu z zakonom. Ampak kje in v katerem dokumentu so pa navedeni in kdo in kdaj je sprejel te predpogoje? Sedaj vas sprašujem: Ali je bil pogoj za vodenje ukinjenega Javnega zavoda za šport torej Inštituta za šport doktorat znanosti ali je imel direktor tega ukinjenega zavoda ustrezno izobrazbo skladno s statutom zavoda? Po mojem mnenju je imel, kolikor jaz poznam te zadeve, ustrezno izobrazbo. Sedaj se nakazuje naslednje vprašanje, če je predpogoj za vodenje inštituta naziv doktor znanosti: Zakaj nekateri direktorji nacionalnih inštitutov ne zadoščajo tem zahtevanim pogojem? Po mojem mnenju gre tukaj za eno zelo preprosto zadevo. Tudi tukaj sledite svoji novi, pravzaprav jaz ji rečem stari paradigmi, da je treba zamenjati prav vse, kar je nastavila prejšnja vlada. Samo za to gre, po mojem mnenju. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Jaz mislim, da ni dobro, da politiziramo to zadevo, zaradi tega, ker, poglejte, prejšnja vlada je ustanovila javni zavod - Inštitut za šport februarja 2006 in imenovala v.d. direktorja, ki je imel doktorat in ga je sama zamenjala oziroma mu ni dala trajnega mandata po dveh letih, ampak v teh dveh letih ta gospod direktor izgleda ni nič naredil, prejšnja vlada je že to ocenila. Potem, imenovala je novega direktorja, od maja 2008 je deloval in v tem času tudi ni bilo narejeno nič, kar je nalagal zakon. Jaz sem se z gospodom sestal večkrat. Povedal sem mu, kaj je problem, da naj že začne delati. On je imel nek kadrovski načrt, ni zaposlil nikogar. In smo se dogovorili, mi ga nismo zamenjali 1. januarja, en mesec potem ko smo začeli, mi smo se z njim pogovarjali. Tudi direktor direktorata se je z njim pogovarjal dlje časa. In ko zadeve enostavno niso mogle več čakati, mi smo s Planico morali iti naprej in nismo imeli ustrezne organizacijske oblike, on pa ni bil pripravljen, da bi se tega lotil. Da ne govorim o dejavnostih, za katere je bil inštitut še posebej ustanovljen, se pravi šport mladih in izdelovanje informacijskega sistema. To je bila vsa zagata. Imamo na Ministrstvu za šport in šolstvo vrsto ljudi, ki so od prejšnjega mandata, delajo dobro. In če kdo ni menjaval ljudi, potem jih nismo mi in ni nobenega razloga, da bi jih, zlasti tiste, ki delajo dobro. Hvala.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. V skladu s 246. členom Poslovnika predlagam, da se o odgovoru ministra na naslednji seji opravi splošna razprava. Gospod minister, mene niste prepričal in jaz sem sedaj še bolj prepričan, da je tukaj šlo le za kadrovanje, da ste pokadrirali svoje ljudi. Nobenega drugega resnega razloga danes niste navedli, razen to, ko ste rekel, da prejšnji direktor ni delal. Jaz temu enostavno ne verjamem. Poglejte, kaj se je v resnici zgodilo. Vlada je z ustanovitvijo novega zavoda postavila v.d. direktorja, gospoda Grosa, ki naj bi imel prostore kar na Ministrstvu za šolstvo in šport, ki je njegov nadzorni organ. Ministrstvo za šolstvo in šport ga 100% financira, zavod, ki ga pa vodi se pa jasno prijavlja na javne razpise Ministrstva za šolstvo in šport in ima posledično, bom temu rekel, privilegiran položaj in neposredno možnost vpliva. Za nameček pa ima kljub temu, da gospod Gros ni uslužbenec Ministrstva za šolstvo in šport prost dostop v vse prostore glede na to, da ima prostore na Ministrstvu za šolstvo in šport. Da ne govorim, kdo vse je bil imenovan v ta novi svet zavoda. Tudi o tem, predvsem pa o današnjem odgovoru ministra za šolstvo in šport je po mojem mnenju treba opraviti razpravo in dokončno dobiti konkretne odgovore na vsa ta konkretna vprašanja, ki sem jih danes postavil in na katere nisem dobil nobenega resnega odgovora. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Hrovata, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo odgovorov ministra za šolstvo in šport na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal danes v okviru glasovanj, deset minut po prekinjeni 1. točki. Sedaj bo gospod Iztok Podkrižnik postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo predsedujoči. Spoštovani ministri, spoštovani kolegice in kolegi. Trenutna zakonodaja na področju Nature 2000 pomeni veliko omejevanje lastnine, premalo upoštevanih konkretnih rešitev, še posebej za tiste dejavnosti, ki so že implementirane v prostor še pred Naturo 2000, kljub upoštevanju vseh ekoloških standardov, na primer v smučišča in podobno. Sprašujem ministra: Zakaj so območje po vključitvi v Natura 2000, postalo v večini nedotakljiva glede prihodnjih posegov? Ter: Koliko smo do danes iztržili iz naslova Nature 2000. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister izvolite.
Poslancu se zahvaljujem za njegovo vprašanje. Veste, da je bila Natura 2000 tudi eden od pogojev za vstop Slovenije v Evropsko unijo. Mi smo morali določiti ta območja, ne gre pa samo za to, da je to bil eden od pogojev za vstop v Evropsko unijo, ampak gre za to, da želimo zavarovati naše naravno okolje. K sreči lahko rečemo, da Slovenija, kar se tiče ohranitve naravnega okolja, visoko kotira, tudi zaradi visokega upravljanja z naravo v preteklosti. Natura 2000 je pač poseben pogoj. Moram reči, da Evropa tukaj tudi zaostruje. Želi, da se povečujejo ta območja Nature 2000, pa ne zato, da bi zavirali razvoj, da bi ovirali turizem, gospodarstvo in tako dalje, ampak zato, ker vemo, kaj se dogaja na globalni ravni. Imamo podnebne spremembe, ki so tudi posledica neustreznega ravnanja z naravo. Glede Nature 2000 moram reči, da je na podlagi veljavne zakonodaje potrebno vsak načrt ali poseg posebej preveriti, ali ima škodljiv vpliv na vsebino območja Nature 2000. To seveda velja za tiste rastlinske in živalske vrste, zaradi katerih je to območje sploh bilo opredeljeno kot Natura 2000. In seveda, če poseg nima vpliva na te rastlinske in živalske vrste, potem so tudi možni določeni posegi na območju Nature 2000. Moram reči, da ni pravilno prepričanje, da ni možen noben poseg, če je območje zavarovano z Naturo 2000. So možni posegi, vendar ne smejo vplivati pač na tiste vrste, zaradi katerih je tisto območje postalo območje zavarovano z Naturo 2000. Moram reči, da tudi v praksi lahko ugotovimo, da se lahko na nekaterih območjih Nature 2000 pač razvijajo dejavnosti, če nimajo na to posebnega vpliva. Kar se tiče evropskih sredstev. Zaradi območij Nature 2000 lahko rečem, da obstaja poseben mehanizem, imenuje se mehanizem Life. V okviru tega mehanizma je bilo za 10 milijonov projektov počrpanih, 6 milijonov 100 tisoč evrov evropskih sredstev, ostala pa so domača sredstva. Gre na primer za projekte: ohranjanje biotske raznovrstnosti reke Mure, presihajoče Cerkniško jezero, informacijski sistem je bil na podlagi teh sredstev. Je 11 projektov. Moram pa reči, recimo Sečoveljske soline, veste, da jih je doletela huda naravna nesreča zaradi visokega morja, da je tam vrednost investicije, če bi želeli res celovito sanacijo Sečoveljskih solin, ki so neka posebnost, ki imajo neko posebno vrednost in je prav, da so posebej zavarovane, ne samo v okviru Nature 2000, ampak tudi kot park zavarovane, bomo tam prijavili projekt v vrednosti 10 milijonov evrov. Pričakujemo, da bomo iz tega naslova dobili 5 milijonov evrov evropskih sredstev, ki bodo omogočila, da bomo opravili takšno sanacijo. Če ne bi te možnosti imeli, se bojim, da iz državnega proračuna bi spet, tudi v prihodnje, samo krpali te težave, ki jih imajo Sečoveljske soline. Tako, da ni povsem točno, da Natura 2000 zavira razvoj. Je omogočen pod določenimi pogoji. Je pa pri varovanju narave vedno ravnotežje med razvojem in zaščito okolja. Moram reči, da na Ministrstvu za okolje, zlasti pri prostorskem delu, skušamo iti čim bolj naproti investitorjem, ko gre za območje Nature 2000, vendar pa moramo spoštovati zakonodajo in vse tiste pogoje, da je neko območje postalo posebno zavarovano v okviru Nature 2000.
Hvala. Želite dopolnitev, gospod Podkrižnik. Izvolite.
Se zahvaljujem ministru za odgovor, vendar s tem odgovorom nisem čisto, bom rekel, 100% zadovoljen. Se pravi, med državami članicami so se postopki javnega posvetovanja precej razlikovali. V nekaterih državah je določanje območji pospremila dobra razprava z lastniki in uporabniki zemljišč o upravljavskih ukrepih. V drugih pa so se zainteresirani udeleženci posvetovali le malo ali nič. Mislim, da v Sloveniji smo temu segmentu dali premalo časa in pa možnosti, da bi aktivno sodeloval v teh pripravah, se pravi s samo določitvijo meje Nature 2000. Ker vnaprejšnjih prepovedi novih dejavnosti in posegov na območje Nature 2000 ni, mislim, da je treba postopati od primera do primera. Predvsem je to pomembno za območja, kjer je že implementirana določena infrastruktura. Mislim, da so to stvari, ki bi se lahko tudi z upoštevanjem vseh ekoloških standardov bistveno hitreje in boljše razvijale. Turizem je ena od pomembnih gospodarskih panog, je dejavnost, ki ima pri nas dolgoletno tradicijo in menim, da je v prihodnje zelo pomemben dejavnik gospodarskega razvoja. To še posebej pomeni zdaj, ko smo v tej krizi. Mislim da je treba preventivno delovati in tudi to področje gospodarstva, se pravi turizma, na ta način jačati in iti s to zadevo naprej. Zato je potrebno dobro načrtovanje razvoja, se pravi, opredelitev skupne vizije predvsem za občine, ki so vezane na teritorij Nature 2000. Tukaj bi imel še eno dodatno vprašanje: Kakšni so konkretni ukrepi za izboljšanje stanja ljudi, ki živijo na območje Nature 2000 in pa samih parkov? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Jaz bi se strinjal z vami, gospod poslanec, da je bila verjetno ta javna razprava takrat, ko so se določala območja Nature 2000, prešibka, da bi bilo treba takrat opraviti še bolj temeljito javno razpravo. Vendar, kot sem seznanjen, ker gre za obdobje 2003, ko se je Slovenija priključevala Evropski uniji, se je zelo mudilo pri določevanju teh območij. Imamo določene probleme, ko vidimo, da so določena območja določena kot Natura 2000, pa vemo, da je v naravi čisto nekaj drugega, kot pa, ne vem, kakšen poseben ekosistem, ki bi si zaslužil posebno varovanje. Vendar moram povedati, da tukaj koraka nazaj ni, celo moramo še dodatne korake narediti. Evropska unija zahteva, da se ta območja še razširjajo. Mi bomo pri širitvah teh območij opravili temeljito javno razpravo. Morda takrat, 2003, niti nismo vedeli kaj pomeni natančno Natura 2000, kakšne omejitve prinaša. Ker v prvem trenutku je vsakdo za to, da imamo lepo naravo, čisto naravo in tako dalje, lepo se sliši, moderen si, ko pa pride investitor, ko pridejo možnosti za delovna mesta, pa vidimo, da je dejansko to, kar vedno pravim, ravnotežje med razvojem in varstvom narave. Glede ukrepov, kaj lahko storimo. Kot sem povedal, vedno zelo natančno proučimo, kaj pomeni kakšen poseg z vidika rastlinskih in živalskih vrst, zaradi katerih je določeno območje postalo Natura 2000. In če ugotovimo, da tam ni kakšnih posebnih vplivov, gredo ponavadi zadeve skozi. Je pa to, kot sem povedal, vedno ravnotežje med posegom v naravo in varovanjem okolja. Mi skušamo biti fleksibilni. Takšne dejavnosti, ki dejansko ne pomenijo motnje za območje, skušamo umeščati v takšen prostor. Vemo, da imamo na določenih območjih žičnice in vse tisto, kar je potrebno za to, da se lahko razvija turistična dejavnost. So pa določena območja, kjer pa to ni mogoče tudi zaradi, na primer, zaščite vodnih virov ali pa kakšnih drugih posebnosti.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala. Ko gledam sosednje države, Italijo, Avstrijo in druge, imajo procentualno bistveno manj zemljišč pod Naturo 2000 kot Slovenija. Zahvaljujem se ministru, ker je pošteno povedal, da leta 2003 nismo dovolj dobro vedeli, kaj pomeni Natura 2000. Imam predlog oziroma menim, da bi bilo smiselno opraviti širšo razpravo na temo zaščitenih območij, kajti obstoječa uredba na to temo sicer ščiti območja, vendar v njej manjka komponenta razvoja. Se pravi, komponenta razvoja je precej močna in mislim, da bi bilo treba v tej smeri marsikaj v Državnem zboru spregovoriti. Uredba bi morala vsebovati konkretne rešitve, ukrepe za tiste dejavnosti, ki se v prostoru lahko odvijajo in s tem zagotovijo dobre projekte ter boljše črpanje evropskih sredstev. Mislim, da je to res zelo strateška stvar, ker mislim, da Slovenija lahko na področju turizma še marsikaj naredi. Vemo, da je rast turizma v Sloveniji vsako leto večja in smo v primerjavi z ostalimi evropskimi državami kar nekaj odstotkov višje. In menim, da bi bilo to dejansko potrebno, kajti Slovenija ima veliko možnosti, da iz tega naslova veliko potegne in na drugi strani pripomore tudi k polnjenju državne blagajne. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Podkrižnika, da Državni zbor na naslednji seji odpravi razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor, bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj 10 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Sedaj bo gospod László Göncz postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, gospodje ministri, poslanke in poslanci. Pred kratkim smo slišali zagotovilo, da je Zavod za zaposlovanje pripravljen na prihod odpuščenih delavcev iz podjetij, ki so pred kratkim šla v stečaj. Čeprav se je s tem številka prijavljenih delavcev na državni ravni že približala magični številki 100 tisoč. O tem se danes pojavlja veliko vprašanj s področja socialnih pravic in ostalih aktualnih zadev. Med drugim je znan tudi podatek, da je za tovrstne ukrepe predvidenih nekje 100 milijonov evrov. Pojavlja se vprašanje, in v zvezi s tem je tudi mene obiskalo kar nekaj prizadetih iz Pomurja, kako pristopiti k zaposlovanju in strokovni preobrazbi populacije, ki je dopolnila 50 let starosti in ima izobrazbo, ki ne presega tretje stopnje po standardi klasifikaciji. Kako sploh reševati vprašanje te populacije, ki ji do upokojitve dejansko manjka dejansko še kar nekaj let? Tudi v zvezi z omenjeno strukturo prebivalstva je bilo že precej objavljenega, kljub temu pa še vedno veliko neposredno prizadetih išče konkretne rešitve ali pa vsaj obetajoče odgovore, ki jih pri ustreznih službah, žal, pogosto ne najdejo. Predvidevam, da prav v primeru omenjene strukture prebivalstva obstaja realno najožja paleta možnih rešitev za reševanje položaja, ki je zaradi poglobljene krize postal precej bolj akuten, kot bi bil v neki normalni oziroma drugačnih okoliščinah. Vsi poznamo primere, ko osebe iz te kategorije s specifično delovno usposobljenostjo niso konkurenčni na trgu delovne sile, enostavno jih delodajalci "ne potrebujejo", zato ni dvoma, da je problem širše narave. Na osnovi vsega omenjenega sprašujem gospoda ministra: Ali je ministrstvu in strokovnim službam uspelo temu pomembnemu vprašanju nameniti dovolj strokovne pozornosti in predvsem sredstev za konkretne vsebine? Sprašujem tudi: Ali je v splošnih socialnih rešitvah in rešitvah, ki so bile oblikovane predvsem zaradi nastale krize, dovolj prostora za reševanje omenjenega segmenta družbe, ki pa je kar številčna?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, spoštovani gospod Göncz. Najprej mi dovolite, da popravim številke. Ta teden govori podatek o številu brezposlenih, da jih je 93.000 in kar nekaj še manjka do 100.000, čeprav žal nekateri želijo, da bi ta številka že bila dosežena in se pogosto pojavlja. Tudi podatek o sredstvih za aktivno politiko zaposlovanja sega za to leto do vsote 109 milijonov. Sicer pa naj navedem, da smo na ministrstvu, zavedajoč se stiske, v kateri so v stečajnem postopku delavke in delavci Mure, začeli z aktivnostmi, da bi jim ta problem tudi pomagali reševati. V sodelovanju s pristojnimi službami republiškega zavoda za zaposlovanje, centrov za socialno delo, skladov dela, jamstvenih skladov učinkovito koordiniramo te postopke, ko gre za izgubljanje zaposlitve in v najkrajšem možnem času tudi zagotavljamo pravice, ki jih ti delavci imajo. Naj povem, da so delavci hkrati s sprejemom odpovedi pogodbe o zaposlitvi dobili vse potrebne informacije in vloge za uveljavljanje pravic, kot so: pravica do nadomestila brezposelnosti, do izredne denarne socialne pomoči, poplačila iz jamstvenega sklada. Za vse odpuščene delavce bo v prvem obdobju poskrbljeno s pasivnimi ukrepi oziroma denarnimi oblikami pomoči, v nadaljevanju pa bodo vključeni tudi v ukrepe aktivne politike zaposlovanja. Naj navedem, da so nekatere Murine delavke že v postopku priprave in proučevanja za njihovo ponovno vključitev v delo. Gre okvirno za številko 700 delavk, ki naj bi se vrnile na delo v naslednjih tednih oziroma mesecih. Te delavke bodo seveda deležne tudi ponudbe programov aktivne politike zaposlovanja. To je preusposabljanje za druga, drugačna delovna mesta, za katera so njihova znanja in so njihove sposobnosti primerna. Pristojni centri za socialno delo so do torka 20. oktobra prejeli od skupaj 3.300 Murinih delavcev vloge za 2.389 delavcev. Ta mesec so že bila izvedena nekatera izplačila izredne denarne socialne pomoči tem delavkam, gre za 1.713 odločb, ki so bile pozitivno rešene, nekatera pa še bodo, tako da 1.573 teh delavk in delavcev dobilo izplačane denarne socialne pomoči v tem mesecu, nekateri pa še v naslednjem. Naj še dodam, da je večina upravičena do polne vsote teh pomoči. Da bi ublažili posledice te krize na območju Pomurja in zaradi stečaja Mure, smo tudi spremenili program javnih del za prihodnje leto, povečali smo njegov obseg, od vrednosti 22 milijonov 395 tisoč evrov na 35 milijonov evrov, kar bo omogočalo dodatno vključitev približno 3100 oseb, torej vseh vključitev naj bi bilo 7 tisoč. Veliko jih bo pa tudi v Pomurju. Omenil bi še posebno projektno pisarno, ki bo skladno z zakonom o regionalnem razvoju oziroma pomoči Pomurju ustanovljena na tej podlagi. Glede na predstavljeno ter na osnovi aktivnosti, ki že potekajo, bi rad zatrdil, da za izvedbo opisanih projektov razpolagamo z dovolj razpoložljivih sredstev in tudi usposobljenimi strokovnimi delavci. Prepričani smo, da s temi usklajenimi in celovitimi akcijami, aktivnostmi prispevamo k učinkovitemu uresničevanju teh nalog, ki jih naše institucije imajo. Kar zadeva blaženje socialne krize, ki spremlja tudi to, naj povem, da so za starejše osebe, ki morebiti ne najdejo več dela oziroma se upokojujejo, na voljo tudi druge oblike pomoči. Tisti, ki so v materialni stiski, starejši, trenutno lahko koristijo oprostitev plačila za socialnovarstvene storitve, sistem denarnih socialnih pomoči, varstveni dodatek pokojninam, državno pokojnino, sofinanciranje družinskega pomočnika. In še druge ukrepe, ki jih lahko navedem, v kolikor boste imeli še dodatna vprašanja. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev, gospod Göncz? Izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se za konkretne podatke, ki se nanašajo predvsem na Muro oziroma Pomurje. Glede na okoliščine sem zadovoljen, da lahko v tej smeri poročate v zvezi s tem, vendar moram poudariti, da jaz nisem govoril o številki 100 tisoč, ampak, da se ta populacija žal približuje številki 100 tisoč. Ne glede na to, bi vas prosil predvsem za dodatno pojasnilo v zvezi s populacijo, ki sem jo posebej izpostavil, torej za tiste, ki so dejansko v nezavidljivem položaju in to je populacija, kot sem že rekel, ki je danes starejša od 50 let oziroma je tik pred upokojitvijo, ker je predvsem ta, seveda poleg tudi nekaterih struktur prebivalstva, še posebej ogrožena. Zato vas še sprašujem: Ali imate na ministrstvu ali ima morda služba kakršnekoli podatke za pretekle mesece, vsaj približne, ki so lahko nekakšni pokazatelji uspešnosti, kar se konkretno tiče te populacije, seveda z vidika reševanja problemov? Ali je odstotek tistih, ki se upokojujejo, nekje največji oziroma tisti, ki se prestrukturirajo, ali je na dlani kakšen drug podatek? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bi navedel to, da kar zadeva te starejše delavke in delavce, in veliko jih je iz Mure. Imajo na voljo več programov, ki jih ponujamo. Javna dela bodo prav gotovo, pa niso na prvem mestu. Posebej bi omenil programe prekvalifikacij oziroma preusposabljanja tudi za druga delovna mesta, ki jih je tudi v Pomurju kar nekaj, pa zavod zanje išče delavce. Recimo, delavci v nekaterih socialnovarstvenih ustanovah, v turizmu in gostinstvu, kjer je povpraševanje po delavcih veliko. In ta kvalifikacijska struktura teh delavcev iz Mure bi bila z določenimi dodatnimi usposabljanji primerna za to, da se za taka delovna mesta pripravijo. Poleg tega, kot sem navedel, se pa vršijo aktivnosti z naše strani, da bi delodajalcem, ki bodo obnavljali tekstilno proizvodnjo na ostankih Mure, torej Mura&Partnerji, to je podjetje, ki je ostalo in ki zaposluje določeno število delavcev, namerava širiti to proizvodnjo in mi bomo s pomočjo ustreznih programov kot so spodbujanje zaposlovanja, zlasti najbolj kritičnim skupinam kot so starejši, invalidi, dolgotrajno brezposelni, omogočili, da s subvencijo odstopijo potem nazaj k tem delodajalcem. Ali pa seveda k tistim, ki bodo na novo tukaj vzpostavili proizvodnjo. Tako da, ti programi so in verjamem, da jih bo veliko število Murinih delavk in delavcev tudi ustrezno izkoristilo. Hvala lepa.
Hvala. Sedaj bo gospod Andrej Magajna postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister Borut Miklavčič! Pri prebiranju delovnih gradiv, osnutkov zakona o zdravstveni dejavnosti in zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, sem žal prišel do ugotovitev, da bo tudi v prihodnje prihajalo do prepletanja javnega in zasebnega izvajanja storitev na tem področju. Že pravzaprav vse od tranzicije od leta 1990 in naprej sledimo trendom uvajanja javno-zasebnega partnerstva na določen način, ki mu je v največji meri prispevalo status koncesijske dejavnosti pa tudi druge politike, ki jih ob tej priložnosti ne bom našteval, ne glede na to, kako je, da je koncesijska dejavnost opredeljena kot izvajanje javne storitve. Uveljavila se je namreč praksa, da isti izvajalec sicer v različnem času dela v javnem in zasebnem sistemu ali ob istem času in na istem mestu opravlja javne in zasebne storitve, državljan pa lahko prihaja iz javnega v zasebni sistem in nazaj. Ker tudi nove predvidene spremembe ne postavljajo jasnih ločnic, te so le bolj sofisticirane, me zanima sledeče: Na katerih izhodiščih temelji zdravstvena reforma? Ali na konceptu dosledne ločitve javnega in zasebnega sektorja ali na principih splošnega Zakona o javnem in zasebnem partnerstvu? Od teh izhodišč bo namreč odvisna zasnova bodoče zdravstvene zakonodaje in njena implementacije v življenje.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod Magajna. Vaša ugotovitev glede trenutnega stanja je seveda točna. Slovenija ima že vrsto let, podobno kot skoraj vse evropske države, uveljavljen javno-zasebni model zdravstvenega varstva. Gre za soobstoj in medsebojno dopolnjevanje javne in zasebne zdravstvene dejavnosti, ki se kaže v treh različnih vidikih. Če analiziramo ta model le izključno proizvajalcih v mreži javne zdravstvene dejavnosti, bomo ugotovili, da zakon dovoljuje možnosti opravljanja zdravstvene dejavnosti oziroma storitev s strani zaposlenih v javnih zdravstvenih zavodih v obliki zasebnega dela ali v obliki koncesionarjev. Eni in drugi lahko skladno s predpisi koristijo javna oziroma zasebna delovna sredstva, prostore in opremo in so lahko financirani iz javnih in zasebnih sredstev. Predlagana reforma zdravstvene dejavnosti predvideva tudi v prihodnje ohranitev določenih oblik mešanega javno-zasebnega modela zdravstvenega varstva. Pri tem pa osnutek zakona o zdravstveni dejavnosti izhaja iz usmeritev, da mora biti javna zdravstvena dejavnost osrednja nosilka za zadovoljevanje potreb prebivalstva, zasebna dejavnost pa le njeno dopolnilo v zakonsko reguliranih okvirjih. Javna zdravstvena dejavnost bo deležna prednost pri svojem razvoju, kar še posebej velja za njeno primarno raven. Z reformo bomo predvsem odpravili in preprečili oblike mešanja javne in tiste zasebne dejavnosti, ki je omogočala prelivanje javnih sredstev v zasebne zaslužke, opravljanje zasebne dejavnosti z javnimi zmogljivostmi in sredstvi in v delovnem času, ki mora biti v celoti namenjeno javni zdravstveni dejavnosti. Izjemoma bodo lahko izvajalci javne zdravstvene dejavnosti opravljali tudi zasebno dejavnost, vendar potem, ko bodo opravili svoje obveznosti do programa javne zdravstvene dejavnosti in če bodo imeli na voljo zmogljivosti, ki jih ne rabijo v javnem sistemu. Vse to bo možno s sprejemom in uveljavitvijo novega zakona o zdravstveni dejavnosti in uveljavitvijo učinkovitega nadzora nad delom javne zdravstvene dejavnosti. Rečemo lahko, da bo ob ohranitvi primernih oblik mešanega javno-zasebnega partnerstva z reformo prišlo do potrebne in utemeljene ločitve in razmejitve javne in zasebne dejavnosti in njune sodobnejše pravne in organizacijske ureditve. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Nekoliko bi dopolnil. Sam sem namreč izredno skeptičen do tega sobivanja javnega in zasebnega, tu bo izredno težko najti primerno obliko mešanja. To smo že pravzaprav kar nekaj let ugotavljali, da se še tako umetelni in matematično dorečen sistem na koncu ne izide, ker gre v osnovi za navzkrižje interesov. Zato sem skeptičen. Me pa še nekaj vznemirja, zaradi česar sem pravzaprav postavil to vprašanje. Po eni strani danes slišimo besede, pa tudi zadnjič na delovnem sestanku, javno-zasebno partnerstvo, sklicevalo se je celo na Zakon o javno-zasebnem partnerstvu, čeprav je možno tudi po novi zakonodaji to partnerstvo omejiti ali ga pa celo na nek način preprečiti. Namreč, izhajam iz alternativnega vladnega programa, ki med drugim govori o tem, da je bilo do sedaj dopuščeno izvajanje storitev s prepletanjem javno-zasebnega. Isti izvajalec ob različnem času dela v javnem in zasebnem sistemu ali na istem mestu opravlja javno-zasebne storitve, državljan pa lahko prehaja iz javnega v zasebni sistem. In še drugo, kar bi pravzaprav moralo vezati - s tem bom tudi končal - koalicijski sporazum, stran 38: "Javno izvajanje zdravstvene dejavnosti bomo ločili od zasebne zdravstvene dejavnosti ter zakonsko preprečili prekrivanje in mešanje javnega in zasebnega izvajanja zdravstvene storitve." Jasno je določilo v koncesijski pogodbi. To je bilo bolj retorično vprašanje. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Državni zbor Republike Slovenije je sprejel Zakon o javno-zasebnem partnerstvu. V zakonu o zdravstveni dejavnosti ne moremo napisati, da Zakon o javno-zasebnem partnerstvu za področje zdravstva ne velja. Dejstvo pa je, da bo v predlogu, ki bo kmalu v Državnem zboru, da smo regulirali predvsem ta del, da naj zavarovanec, občan, ki bo vstopil v privatni sistem, privatno tudi v sistemu svoje zdravljenje zaključi. Ne bo mešanja. Problem, na katerega ste vi opozorili, mislim, da smo v zakonu dovolj čvrsto, v predlogu, dovolj čvrsto omilili in zavarovali slovenske državljane, vendar je v javnih bolnišnicah v Sloveniji veliko samoplačnikov, ki sami prihajajo. Mi imamo v Sloveniji bolnišnico, ki 11% svojih prihodkov ustvari na trgu s tujimi državljani. To je zasebna dejavnost, ker ima proste kapacitete. Take dejavnosti seveda z zakonom ne bomo prepovedali, bomo pa z zakonom absolutno, gospod poslanec Magajna, zaščitili zavarovanca, da se ne omogoča izkoriščanje njegovega osebnega denarja, ampak da se zdravi v javnem sistemu.
Hvala. Sedaj bo gospod Aleksander Zorn postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, v javnosti velja trditev, ki jo podpira tudi Ministrstvo za šolstvo, da je javno šolstvo za učence brezplačno, zasebno pa naj bi zahtevalo šolnino in bilo za to namenjeno otrokom bogatejših staršev, zato naj bi take šole širile socialno razlikovanje na Slovenskem. Ustava Republike Slovenije v 57. členu določa, da je osnovnošolsko izobraževanje obvezno in se financira iz javnih sredstev. Resnica pa je močno v neskladju s to trditvijo in to neskladje se iz leta v leto še poglablja. Starši učencev javnih šol so namreč za svoje otroke prisiljeni dajati celo vrsto obveznih prispevkov, ki iz leta v leto naraščajo. Letošnja ekonomska kriza, ki so ji podvržene številne družine z šolajočimi otroki, pa bo ogrozila tako zelo oglaševano socialno enakost učencev javnih šol. Starši jih ne bodo mogli več pokrivati. Zakaj vse morajo prispevati starši svojega šolarja v brezplačni javni šoli? Naštejmo nekaj obveznih prispevkov, ki jih smemo brez zadrege imenovati šolnina. Starši osnovnošolca morajo prispevati največ za športne dejavnosti, dneve kulturnih dejavnosti, dneve naravoslovnih dejavnosti, dneve tehničnih dejavnosti. Prispevki obsegajo od obvezne šolske opreme, ki si je ne morejo privoščiti vsi otroci, vstopnice za lutkovne, glasbene, gledališke in druge prireditve, vstopnice za muzeje, za vožnjo do vseh teh dogodkov pa tudi za tehnični material za tehnične dejavnosti. Za program Zlati sonček, ki je obvezen, morajo učenci imeti smučarsko opremo in opremo za rolanje. Koliko vse to stane, lahko izvemo v bližnjih trgovinah. Za poletno šolo v naravi morajo starši prispevati za bivanje na morju, za zimsko pa v gorah. Za kolesarski izpit mora vsak učenec imeti svoje kolo in čelado, šola jih namreč ne izposoja. Starši morajo plačevati varovanje šol, papirnate brisače, da o razkuževalcih, ob pandemiji sploh ne govorimo. Od lanskega leta šole ne plačujejo več učiteljev, ki spremljajo otroke na tabore, čeprav so tam nujno potrebni in bo pač njihovo bivanje vračunano v ceno, ki jo plačajo stariši otrok. Da ne govorimo o šolski prehrani. Prosim gospod minister.
Gospod minister za šolstvo in šport dr. Lukšič, izvolite.
Lep pozdrav, podpredsednik in predsedujoči. Poslanec, hvala za vprašanja. Poslanci lep pozdrav še enkrat tudi vam. Vprašanja, ki zadevajo šolstvo, so mi ne samo zaradi resorja, ampak tudi zaradi tega, ker sem sam neposredno zainteresiran, zelo všeč, ker pritiskajo na vse tiste, ki mislijo, da je vlaganje v šolstvo predvsem breme staršev in tistih, ki hodijo v šolo. Intenco poslanskega vprašanja zato pozdravljam. Prav je, da evidentiramo vse stroške, ki jih imajo starši oziroma učenci in pogledamo, kaj je tisto, kar je obvezni del šolanja ali pa del obveznega programa in da v tem delu država prispeva v celoti vse. Tisto, kar je nadstandard; pri čemer se ogrevam za to, da je nadstandarda čim manj, ker mislim, da je prav, da je obvezni del čim širši; tisto, kar je nadstandard in si starši, otroci izborijo v posamezni šoli, pa je seveda tudi prav, da plačajo sami. Smer, ki jo ubira našo šolo, je ta, da čim bolj zagotovi brezplačnost za starše v čim večjem obsegu. To, o čemer je zastavljeno vprašanje, je seveda zaskrbljujoče zaradi težnje še v eni dimenziji, ki tukaj ni bila navedena, in sicer gre za vprašanje delovnih zvezkov, o čemer smo tu že govorili. Namreč ko smo prišli na brezplačne učbenike, se nam je približno v istem obsegu pojavila obveza za plačilo delovnih zvezkov. To je nekaj, česar smo se intenzivno lotili. Pričakujem, da bomo rešili celoten problem delovnih zvezkov, učbenikov in šolskih potrebščin še v tem šolskem letu v korist zmanjševanja bremena, ki ga imajo starši za ta del. Glede plačevanja učiteljev za šolo v naravi naj povem, da je pri spremembi plačne zakonodaje prišlo do tega, da je plačilo, ki naj ga ministrstvo nameni, padlo iz 120 na 40 evrov. Na to nas je sindikat opozoril in sedaj smo dvignili to plačilo za spremstvo učiteljev v času šole v naravi spet nazaj na 120 evrov. Torej ne drži, da tukaj plačila ni, je pa seveda simbolno, v vsakem primeru pa dogovorjeno s sindikati. Sredstva, ki jih starši plačujejo; to je treba seveda sedaj še pobliže pogledati, recimo kosilo je 55% otrok in to kosilo v povprečju v slovenskih šolah na leto znese 500 evrov oziroma 50 na mesec, na leto 500, 50 na mesec. Sedaj, tukaj imamo lahko razpravo o tem, ali je to nekaj, kar spada v breme javnega sektorja, ali je to nekaj, kar naj še naprej plačujejo starši. Malico subvencioniramo, posredno tudi kosilo, s tem ko zagotavljamo vse potrebno za kuhinje in plačujemo tudi osebje, ki dela v kuhinji. Jaz se ogrevam za to, da širimo obvezo občin in države, samo to je seveda cilj okrog katerega je treba doseči v javnosti nek konsenz, ker vemo, da tu konsenza ni. Vsaj midva s poslancem sva tu na istem bregu in pričakujem, da bova delovala v to isto smer. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora? Gospod Zorn, izvolite.
Hvala lepa. Čeprav sem z odgovorom zadovoljen, pa vendarle moram svoje vprašanje nekoliko dopolniti in ga ne razširiti na novo vprašanje. To, kar sem naštel, namreč sproža vrsto problemov, ki so približno takšni: Ali bodo morali starši v svojo sramoto, za katero najpogosteje sami niso nič krivi, uradno izjavljati, da denarja za malico svojih otrok nimajo več zdaj, ko je kriza, in na šole naslavljati prošnje, da naj hrani njihove otroke zastonj, sicer bodo lačni. Če morajo nekateri starši priznati, da sredstev za vse te dejavnosti, ki sem jih naštel, in prehrane nimajo, se začenjajo številne psihološke, socialne muke in travme, ki že postajajo del otroškega šolanja na slovenski šoli današnjega časa. Ob naraščajoči brezposelnosti, postaja to velika socialna ogroženost, ki bo prispevala k zmanjšanju vpisa v višje šole, kajti že s temi šolami starši ne bodo preživeli, in seveda k zmanjšanju nove populacije, saj si starši enostavno ne bodo več mogli privoščiti otroka, ki bi obvezno moral hoditi v tako drago "brezplačno" javno šolo.
Izvolite gospod minister.
Hvala. Hvala tudi za to dopolnilo, ki še bolj izostruje senzibilnost, ki jo s poslancem deliva glede tega vprašanja in zadevo, ki je vezana tudi na populacijsko politiko. Zdi se mi, da je prav, da pritiskamo na slovensko javnost v to smer. Strinjam se s to oceno. Jaz bi bil za to, da ne bi samo 35% otrok dobivalo brezplačno malico, kot se to dogaja zdaj, ker je to točno ta problem, o katerem je kolega poslanec Zorn govoril. Namreč, problem tistih, ki so v nelagodni situaciji, ali oddati neko zaprosilo. In gre za vprašanje dostojanstva, ki se mi zdi, da je zlasti v teh časih pomembno. Tako, da jaz bi bil za to, da gremo še naprej v to smer. Mi pripravljamo zakon, ki bo v kratkem prišel v Državni zbor, da bi dodatno subvencionirali prehrano tudi v osnovni šoli. Jaz bi bil za to, da gremo v smer, da je ta malica brezplačna, da ni treba staršem dajati vloge in dokazovati, da tega sami ne zmorejo. Ampak prav je, da pripravljamo slovensko javnost na to, da otroci nikakor ne morejo biti luksuz in nek privilegij samo tistih staršev, ki imajo dobre dohodke. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zorn, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi na kratko utemeljil, zakaj se mi zdi potrebno, da bi po 246. členu opravili javno razpravo na to temo. Kajti zavedamo se, da v Sloveniji sploh nimamo brezplačne šole in da morajo starši prispevati toliko sredstev, da lahko govorimo o znatni in celo dragi šolnini javnih šol in torej tudi o dragi privatni državni šoli. Zdi se nam, to se zdaj vedno bolj kaže, da so tiste maloštevilne privatne šole, ki se jim je posrečilo obstati ob restriktivni šolski politiki in zoper njih, že lahko postale cenejše od javnih. Naprej, ali tedaj ne gre za prisilno nabiranje denarja v obveznih javnih šolah, ki se ne sme imenovati šolnina? In končno, seveda: Ali lahko še govorimo, da je osnovnošolsko izobraževanje na slovenskem takšno, kot ga določa in zagotavlja Ustava Republike Slovenije? O vsem tem bi morali opraviti javno razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu, da o odgovoru gospoda ministra razpravlja Državni zbor na naslednji seji, bomo odločali danes, 10 minut po zaključku poslanskih vprašanj. Besedo ima gospod Franc Pukšič, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Lep pozdrav vsem trem ministrom, ki ste danes z nami. Spoštovani gospod minister, v obdobju finančne in gospodarske krize se je plačilna disciplina še poslabšala, saj so se že tako dolgi roki plačil še podaljšali. Nedavna anketa med člani Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije je pokazala, da je trenutno največja težava, s katero se obrtniki in mali podjetniki ukvarjajo, prav plačilna nedisciplina. Obrtnikom in malim podjetnikom se dnevno dogaja, da jih velika podjetja z vljudnostmi dopisi obveščajo, da se plačilni rok podaljšuje z 90, na 120 in 150 dni. Če pa niso pripravljeni sprejeti novih podaljševanih plačilnih rokov, se jim za sodelovanje zahvalijo. Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije je predlagala številne ukrepe za izboljšane plačilne nediscipline. Poudariti moram, da so zaradi plačilne nediscipline najbolj prizadeta mikro-mala in srednja podjetja, ki so tudi sicer ranljivejša na številne vplive. V primerjavi z velikimi podjetji so zanje značilna velika nihanja v denarnem toku in so pogosto odvisna od majhnega števila kupcev. Mala in srednja podjetje pogosto nastopajo kot dobavitelji večjih podjetjih ali kot podizvajalci, ravno ta pa zaradi primerjalno večje pogajalske moči dosegajo daljše plačilne roke in s plačili zamujajo bolj kot manjša podjetja. Poglejmo, kako se problema plačilne nediscipline konkretno lotevajo naša podjetja. Težave z neplačevanjem, ki jih niso odpravili: prvič, niti Zakon o finančnem poslovanju; drugič niti Direktiva o zapoznelih plačilih v trgovinskih poslih; tretjič - neuvedba možnosti plačevanja DDV-ja po plačani realizaciji. Podjetja rešujejo takšne zadeve na naslednje načine: poslužujejo se opominov, poslužujejo se zaračunavanja zamudnih obresti, oblikovanja celo črnih list, poslužujejo se zaustavitev dobav ali celo izterjav po sodni poti. Velike terjatve, ki jih imajo podjetja do drugih podjetij, tako malih kot velikih, pogosto pa tudi do države - žal velikokrat tudi do države - povzročajo sive lase tudi najbolj trdoživim, večkrat pa slabo plačevanje kupcev potisne podjetnike tudi v slab likvidnosti položaj. Ni pa tudi malo primerov, ko zaradi neplačevanja zlasti večjih kupcev podjetja celo propadejo. Oziroma še huje, gospod minister, nekateri si vzamejo tudi življenje. Še nedolgo tega se je to zgodilo na cesti na Štajerskem. Najmanj, kar se lahko zgodi, je, da podjetnik, ki ima velike neplačane terjatve, tudi sam preneha redno plačevati obveznosti. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Križanič, minister za finance.
Spoštovani. Hvala lepa za vprašanje. Glavni vir krize nelikvidnosti v Sloveniji statistično ni pomanjkanje ponudbe kapitala ali denarja, recimo, da bi prišlo do odtoka večjih sredstev. Mi smo zagotovili ustrezne finančne vire na strani pasive naših bank. Glavni problem je upadanje naročil. Z upadanjem naročil je prišlo do prekinitve določenih gospodarskih tokov, ki imajo za stransko posledico težave v likvidnosti, ki jih bančni sistem sam po sebi težko pokriva, ker mora imeti ustrezno varnost svojih vlog. Kako smo se torej tega problema lotili? Uvodoma bi poudaril, da je Vlada Državnemu zboru že 2. oktobra tega leta posredovala celovito informacijo glede reševanja problematike finančne nediscipline. Gradivo je bilo pripravljeno na podlagi sklepov Odbora za gospodarstvo Državnega zbora, ki jih je prejel na svoji seji 16. septembra 2009 - se pravi, sredi prejšnjega meseca - ter na podlagi dodatnih zahtev, ki so bile podane v razpravi s strani poslancev, predstavnikov zbornic s področja gospodarstva, obrti in podjetništva ter trgovine pa tudi predstavnikov združenja delodajalcev. V omenjenem gradivu je Vlada predstavila že sprejete in načrtovane ukrepe vseh pristojnih ministrstev glede petnajstih predlogov, ki so jih za izboljšanje položaja na področju finančne nediscipline predlagali poslanci. Ukrepi Ministrstva za finance za izboljšanje plačilne discipline so zelo raznoliki in segajo na področje državnih plačil, davkov in tudi na področje ureditve instrumentov finančnih zavarovanj. V nadaljevanju bom povzel ključne aktivnosti na tem področju. Državna plačila. Po podatkih Ministrstva za finance, znaša v letu 2009 povprečni plačilni rok države za blago in storitve 30,22 dni od prejema računa ter normalnega računa za storitev ali blago ter 42,62 dneva, se pravi v skladu s 43 dni od prejema računa za investicije. Pri investicijah je rok nekoliko daljši, ker je treba potrditi kakovostno izvedene storitve. Za plačevanje obveznosti za investicijske odhodke, ki se plačujejo po posameznih situacijah, in investicijske transfere je plačilni rok v 22. členu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije in znaša od 30 do največ 60 dni. Med ukrepe za skrajšanje dejanskih plačilnih rokov države ter gospodarno uporabo proračunskih sredstev sodi projekt postopne povezave informacijskega sistema pisarniškega poslovanja ter informacijskega sistema za izvrševanje in knjigovodsko evidentiranje vseh poslovnih dogodkov v procesu izvrševanja proračuna. Ta projekt Ministrstvo za finance izvaja v sodelovanju z Ministrstvom za javno upravo. Z omenjeno povezavo želimo v informacijski sistem vgraditi dodatno notranjo kontrolo, ki bo predstojnikom omogočila pridobiti informacijo o vseh prejetih računih oziroma gradbenih situacijah in s tem pomagala pri vzpostavitvi takih poslovnih procesov znotraj posameznega proračunskega porabnika, ki bodo omogočali plačevanje vseh obveznosti v enotnem tridesetdnevnem roku. Se pravi, preverba kakovosti izvedbe bo z informacijsko podporo izvedena tako, da bo možen tridesetdnevni rok tudi pri varčevanju storitev za investicije. Predvidevamo, da bo pilotni projekt vzpostavljen do konca letošnjega leta. Takrat bo prvič to preizkušeno. Davki. Slovenija je v zvezi z realizacijo ukrepov za ublažitev gospodarske krize, katerih cilj je pomagati malim podjetjem na način, da se znižajo davčna bremena in izboljša likvidnost podjetij, julija letos dopolnila svojo zahtevo Evropski komisiji, da se zviša prag za uporabo posebne ureditve po plačani realizaciji, in sicer za davčne zavezance, katerih letni obdavčeni promet ne presega 400 tisoč evrov. Obračunavanje DDV po plačani realizaciji pomeni obračunavanje DDV na podlagi prejetih in izdanih plačil namesto na podlagi prejetih in izdanih računov, kar sicer izhaja iz splošne ureditve sistema DDV v Evropski uniji. S sprejetjem navedenega ukrepa namerava Vlada tako še dodatno pomagati pri zmanjševanju negativnih učinkov na podjetja ob rastoči finančni nedisciplini v času gospodarske krize. Predlog za povišanje praga za uporabo plačane realizacije z 208 tisoč evrov na 400 tisoč evrov je Vlada vključila tudi v Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je Državni zbor pred dnevi že sprejel. V tej noveli zakona je uvedena tudi nižja stopnja DDV [[opozorilni znak za konec]] , in sicer v višini 8,5% za storitvene dejavnosti, kjer je nadzor nad opravljanjem dela načrtno otežen in nemogoč. Te dejavnosti poznate, zato jih ne bom našteval, ker se mi mudi. Rešitev pa je povezana z uveljavitvijo spremembe direktive Sveta v zvezi z uporabo nižjih stopenj DDV. V mesecu aprilu letos je bila sprejeta novela Zakona o davku na dodano vrednost, v katerem je bil rok za vračilo DDV po obračunu DDV skrajšan s prejšnjih 30 in 60 dni na skupaj 21 dni. [[Opozorilni znak za konec.]] Za zavarovanje plačil pa bomo bistveno spremenili ureditev menice, tako da bo menica postala kvalitetno sredstvo in jo bodo lahko gospodarski subjekti uporabljali kot kvaliteten instrument zavarovanja plačil. In to bo prišlo v postopek v kratkem, je že [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Gospod Pukšič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Saj poznam nekatere navedbe, ampak glede na to, da je res problem in da se ti problemi stopnjujejo, je enostavno treba javno o tem ponovno spregovoriti in mogoče tudi na ta način nekako vplivati na dodatno spreminjanje zakonodaje, ki bi te anomalije - ne odpravila, saj jih ne more odpraviti, ampak da bi vsaj šlo v smeri odpravljanja. Gospod minister, glede na to, da se tudi v praksi veliko srečujem s takimi problemi in temi zadevami, bi predlagal, da bi mogoče pri spremembi zakonodaje omogočili direktna plačila podizvajalcem. Drugače povedano, da bi v zakonu bilo avtomatsko zapisano, če ima nek glavni izvajalec, ki dobi posel, za to podizvajalca, kar pomeni, da le-tega nima v svoji lastni firmi, da bi investitor že po zakonu direktno s temi podizvajalci podpisal - ne pogodbe o kvaliteti, onem, tretjem, to ima glavni izvajalec -, da bo plačeval, ne preko glavnega izvajalca, ampak direktno podizvajalcu. Skratka, nič se ne bi tukaj zgodilo, razen tega, da bi se red pri plačevanju zgodil. Konkretno, pred nekaj dnevi, če hoče dobiti podizvajalec delo, mora za začetek prevzeti od glavnega izvajalca stanovanje v vrednosti 200.000 evrov. Posel je vreden 400.000, ostalih 200.000 pa sploh ne dobiva sukcesivno po izdobavljenem materialu in še tisto se ga vleče naprej, in potem "ni hudič, da mora crkniti" in za seboj pustiti pogorišče. Še hujše pa je, da ti glavni izvajalci delajo neke velike objekte, potem jih uporabljajo - tako kot imamo v Financah napisano "Gnezdo slovenskih veljakov", razni Thalarji, Bavčarji, Senice in tako dalje [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospod minister izvolite.
Hvala. Tudi ta problem je velik, je resen. Bil je že poskus zakonske ureditve, je bil pa preveč opcijsko zastavljen, zato v novih spremembah kar treh zakonov s področja javnih naročil, tukaj uvajamo bistveno bolj kogentne norme; norme, ki bodo ustrezno plačevanje ne samo omogočile, ampak tudi zahtevale. Ta zakon bi potem imeli v naslednjem mesecu že na dnevnem redu, odvisno kako bo pač kolegij to razporedil, če ne, pa se bo začel decembra. Takrat boste imeli vse možnosti, da ga morda še dodatno "izpilite" in to je eden od problemov, ki jih bomo reševali s tem zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa, minister, za to informacijo. V zvezi s spremembo treh zakonov mogoče ne bi bilo napačno, če bi pred tem, ko boste vložili te tri zakone, naredili v skladu s 244. členom - to predlagam - to razpravo v Državnem zboru. Mogoče bi prav ta razprava prinesla nekatere določene poglede na probleme, s katerimi se srečujemo, da bi kvalitetnejše lahko že prišla Vlada s predlogi zakonov v Državni zbor. Predlagam, da naredimo to razpravo, če se bo koaliciji zdelo pomembno, bo pri glasovanju potem ob petih ali pa ob sedmih zvečer to podprla, če pa ne bo zavrnila; ampak zdi se mi škoda, ker ne gre za nobeno politiziranje, ampak gre za konkretne in resnično velike probleme. Bil sem na tem sestanku podjetnikov, ki se jezijo nad tem - in potem, kaj se dogaja: veliko črnega trga! Zato resnično nastaja, minister, bojazen, da bodo tudi ti podjetniki, mikro- in mala podjetja z nekaj zaposlenimi, začeli vračati podjetja in delati na črno - ker to pa znajo, so sposobni. In na koncu - kdo bo imel korist od tega? Ja, država 100% ne, ker ne bo nič pobrala, sami pa seveda toliko, da bodo pač preživeli. Preživeti pa morajo na nek način. Predlagam, da naredimo to razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Pukšič. O vašem predlogu, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru gospoda ministra bomo odločali danes 10 minut po zaključku poslanskih vprašanj in odgovorov. Gospod Milenko Ziherl, ki je imel pripravljeno poslansko vprašanje, je službeno odsoten. Gospod Rado Likar bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministrom, posebno ministru Pogačniku. Kolegice in kolegi. Leta 1999 je veljal Zakon o kmetijskih zemljiščih, ki je nakup kmetijskega zemljišča dovoljeval le kmetom in po tedaj veljavnem zakonu o kmetijskih zemljiščih je bil kmet tisti, ki je imel končano kmetijsko šolo oziroma je lahko pridobil status kmeta tisti, ki je opravil preizkus znanja po programu kmetijskih srednjih ali poklicnih šol oziroma če je imel najmanj 5 let delovnih izkušenj na kmetiji. Kupec kmetijskega zemljišča je moral pri upravni enoti podati izjavo, da bo na posestvo opravljal dejavnost in s tem ustvarjal pomemben del dohodka. To pomeni, da bi moral na kmetiji ustvariti prihodke v vrednosti najmanj dveh tretjin povprečne plače v državi. V zvezi s tem me zanima: Kakšen je bil postopek? Tu mislim vsa soglasja, vse izjave in na drugo dokumentacijo pri pridobivanju statusa kmeta v takem primeru s strani pristojne upravne enote. Zanima me: Kako se je ob nakupu kmetijskega zemljišča preverjal status kmeta? Kako se je preverjalo prihodke v vrednosti dveh tretjin povprečne plače v državi? Hvala.
Hvala. Dr. Milan Pogačnik, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec, poslanke in poslanci. Glede poslanskega vprašanja gospoda Likarja odgovarjam sledeče. Tako kot je bilo povedano, da je bilo leta 1999 za pridobitev statusa kmeta po Zakonu o kmetijskih zemljiščih postopek - moram reči, da ta postopek še velja, ker je Zakon o kmetijskih zemljiščih še sedaj v medresorskem usklajevanju, upam, da bo drugi teden na Vladi, potem so bile še določene novele v letu 2000 in 2003 - in po tem postopku je zainteresirana oseba podala izjavo na zapisnik pri upravni enoti, tako kot je bilo že povedano. V njem se je samo zavezala, da bo obdelovala kmetijska zemljišča in bo na njih ustvarila pomemben del dohodka. Takšna oseba je morala tudi izpolnjevati formalne pogoje glede svoje usposobljenosti. Ob nakupu se je status kmeta preverjal, še vedno se preverja na naslednji način. Kot dokaz, da bo oseba pridobila kmetijska zemljišča, zadostuje izvaja ob sprejemu ponudbe ob prodaji kmetijskega zemljišča. Ta ponudba je objavljena na oglasni deski. Darilna ali druga pogodba je overjena pri notarju in lahko tudi še ni zavedena v zemljiški knjigi in podobno. Kot dokaz, da bo na zemljišču, ki ga namerava zainteresirana oseba pridobiti, ustvarjala pomemben del dohodka, je morala oseba predložiti mnenje izvedenca kmetijske stroke ali mnenje kmetijske svetovalne službe. Gre zgolj za mnenje na osnovi ocene vrste proizvodnje, za katero se je zainteresirana oseba odločila. Mislim, da je to kljub vsemu zelo ohlapen pogoj. Iz njega je moralo biti razvidno, da bo vrednost kmetijskih pridelkov, kot ste že povedali, gospod poslanec, znašala najmanj dve tretjini kompletne povprečne plače na zaposlenega v Sloveniji, ki je bila izračunana na standarden način povprečne plače zaposlenega. Kot dokaz o ustreznosti je oseba, ki je uveljavljala status kmeta, morala predložiti potrdilo, da ima najmanj poklicno izobrazbo, ali potrdilo o opravljenem preizkusu znanja iz kmetijstva po veljavnem programu poklicnih ali srednjih šol s področja kmetijske dejavnosti. Torej, ali opravljeno poklicno kmetijsko izobraževanje ali pa preizkus znanja. Če je bila oseba starejša od 30 let in je s pričami dokazala, da ima od 15. leta starosti najmanj 5 let delovnih izkušenj na kmetiji ali v posamezni kmetijski dejavnosti, se je štelo za ustrezno in se ji je priznavalo, da je usposobljena za opravljanje kmetijske dejavnosti. Sami dohodki, za katere ste vprašali, so se preverjali na podlagi mnenja izvedenca kmetijske stroke ali mnenja kmetijske svetovalne službe. To so bili pogoji, predpisani leta 1999, novelirani v letu 2002 in 2003 in še vedno veljajo. Glede samih pogojev je bilo v preteklosti veliko dilem in veliko vprašanj, veliko tudi mogoče nekako izvedb. Kljub temu mislim, da vsebina ni stabilna in zaradi tega v predlogu novega zakona o kmetijskih zemljiščih, ki ga boste, upam, kmalu dobili v vaše poslanske klopi, vsebine zaostrujemo z naslednjima dvema pogojema, in sicer predlagamo, da bo treba predložiti za vsako kmetijsko gospodarstvo načrt kmetovanja, kjer se bo jasno videlo vsebino in vrsto proizvodnje, tudi izpolnjevanje pogojev za to, in ta načrt kmetovanja, precej konkreten, bo potrdila kmetijska svetovalna služba. Poleg tega pa za nakup zemljišč za nove kmetovalce zahtevamo - za nove, poudarjam -, da mora biti celoten obseg zemljišč najmanj 6 hektarjev, toliko, kot je približno povprečna velikost slovenskih kmetij. Preprosto želimo profesionalizirati to področje v tem smislu, da se bo lahko od kmetijske proizvodnje živelo. To se pravi, za nove kmetovalce: načrt in celoten obseg najmanj 6 hektarjev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rado Likar, izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se vam za ta odgovor. To vprašanje, gospod minister, sem pred časom zastavil že ministrici za javno upravo, vendar me je napotila na vas. Sem pa to vprašanje zastavil zato, ker sem pred meseci v časopisu Finance zasledil zapis, da je sedanji minister za visoko šolstvo gospod Gregor Golobič omenjenega leta 1999 kupil 2 hektarja veliko kmetijsko zemljišče v Vinjolah, nedaleč od Sečoveljskih solin. Kot rečeno, po tedaj veljavnem zakonu o kmetijskih zemljiščih se je nakup dovoljeval le kmetom, sploh pa še, ker je šlo tudi za nakup varovanega gozda, ki je tako z ekološkega kot z lokalnega vidika izrednega pomena. To pomeni, da je bil nakup takšnega gozda mogoč samo nekomu, ki ga je uporabljal za opravljanje kmetijske dejavnosti. Pa me v zvezi s tem še zanima: Ali vam je mogoče znano, gospod minister, ali se je gospod Golobič kdaj ukvarjal s kmetijstvom? In: Ali je takrat - predpostavljam, da je - zadostil vsem pogojem, potrebnim za nakup kmetijskega zemljišča? In še to, omenili ste že, ampak imel bi vprašanje, če bi ga eksplicitno povedali: Kakšni so danes pogoji za nakup kmetijskega zemljišča? In: Koliko časa mora kupec kmetijskega zemljišča opravljati dejavnost oziroma ustvarjati dohodek v vrednosti teh dveh tretjin, če je to kje določeno? Hvala.
Gospod Likar, vi veste, da vaše vprašanje ni v celoti prošnja za dopolnitev odgovora, ampak to gre pač, bi rekel, na vašo dušo. Gospod minister pa bo sam ocenil, kako bo odgovarjal. Izvolite dr. Pogačnik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec. Seveda, v Sloveniji je 64 tisoč kmetijskih gospodarstev, ki jih vodimo v evidenci Agencije za kmetijske trge. In žal vaše vprašanje ni bilo tako konkretno, da bi zdaj lahko poznal stanje in status kmetijskega gospodarstva, s katerim, kot ste dejali, upravlja gospod Golobič. Tako na to vprašanje vsekakor ne morem odgovoriti. Vendar, pogoji o katerih ste govorili, so enaki od leta 1999 in te pogoje sem zelo jasno povedal. Seveda pa moramo ločiti med obdelovalnimi površinami in kmetijskimi površinami, kamor spada tudi lahko [[...]]Skratka, gre za širši pojem pogojev gospodarjenja z obdelovalnimi površinami in tudi z gozdom. Tudi če je varovani gozd, se v njem lahko pod določenimi posebnimi pogoji gospodari. Tako to ne spremeni dejstva glede obsega kmetijskih površin. V kmetijske površine spadajo in gozd in pašniki in travniki in tudi obdelovalne površine, te se, na žalost, v Sloveniji močno zmanjšujejo. Pravzaprav smo veseli vsakega novega kmetovalca, ki se odloči, da bo ponovno kmetoval in nekako rekultiviral opuščene kmetijske površine, za to imamo tudi posebne programe, kakorkoli že, ta celota predstavlja potem velikost kmetijskega gospodarstva. To naj bi, kot sem rekel, tega prej ni bilo, po novem zakonu pa to bo, seveda če boste to sprejeli in potrdili, najmanj 6 hektarjev. Ravno zaradi tega, da zagotavljamo neko ekonomiko poslovanja, neko lahko tudi stabilnost kmetijske proizvodnje na enem območju. To je še vedno zelo nizka meja, ker povprečna kmetija v Evropi je velika 19,5 hektara. Torej, še vedno ne dosegamo tistih standardov, ki bi jih želeli, da bi na ta način prestrukturirali slovensko gospodarstvo. Ampak, to prestrukturiranje gre pa stalno naprej, tako da se je od leta 1995 do 2007 preprosto prekinilo s kmetovanjem 500.000 kmetij v Evropski uniji v 27-erici, ampak na račun povečanja drugih kmetijskih gospodarstev. Opravičujem se, ker vam ne morem konkretno odgovoriti na to vprašanje, delno sem pa poskušal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Likar, izvolite.
Hvala. Mogoče bom zdaj tudi kršil Poslovnik, ampak vseeno se vam zahvaljujem za ta odgovor in ne bom zahteval širše razprave, ker bo verjetno priložnost mogoče kdaj drugič o tem, mogoče ob novem zakonu o kmetijskih zemljiščih. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Likar. Besedo ima gospa Breda Pečan, ki bo postavila poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Na žalost vas pa moram obvestiti, da sem po izvedbah kasneje dobil obvestilo, da se je gospod minister za okolje in prostor opravičil, je na službeni poti in vi imate pravico presoje, ali mu boste postavila kot odsotnemu vprašanje ali kdaj drugič. Izvolite.
Hvala lepa. Vprašanje ministru bom vseeno zastavila in pričakujem, da bomo na naslednji seji tudi ustno odgovoril. Minister za okolje in prostor je v juliju letos izdal Pravilnik o upravljanju večstanovanjskih stavb v katerem je v tretjem poglavju z naslovom Delitev obratovalnih stroškov med drugim določil, da se nekateri skupni stroški delijo po številu uporabnikov posamezne stanovanjske enote. Ob tem je v prvem in drugem odstavku 28. člena določil tudi to, da "kadar gre za posamezno enoto, ki se uporablja občasno, sekundarno stanovanje, se šteje, da je dejansko uporabljeno, če je zasedeno vsaj 6 dni v mesecu. V primeru, da je posamezna enota nezasedena, se stroški, ki se delijo po številu uporabnikov, za to enoto ne obračunajo, kar ne velja v primeru..." in tako naprej. Ko je Ministrstvo za okolje in prostor pripravljalo pravilnik, verjetno niso ljudje niti pomislili - tisti, ki so to delali - , da je v naši državi množica večstanovanjskih objektov, v katerih prevladujejo sekundarna stanovanja in da bodo morali etažni lastniki ali najemniki, ki živijo v teh stavbah, plačevati skupne stroške tudi za vse tiste, ki bodo prihajali za skoraj pol meseca vsaj šestkrat letno, zadnjih šest dni enega in prvih šest dni v naslednjem mesecu, in se bodo na ta način izogibali svojim obveznostim, ki so se jih morali konec koncev zavedati, ko so sekundarna stanovanja kupovali. Ministra bi rada vprašala: Kako bo rešil problem tistih stalnih prebivalcev večstanovanjskih stavb, ki bodo po 1. decembru letos, ko bo 3. poglavje Pravilnika prišlo v uporabo in bodo obremenjeni z vsemi skupnimi stroški stavbe, čeprav so v izraziti manjšini v odnosu do lastnikov sekundarnih stanovanj? V Izoli imamo konkreten primer, ko v večstanovanjskem objektu, kjer je preko 18 stanovanjskih enot, živita samo dve stari gospe stalno v tem objektu in bosta morali na račun teh preostalih 16 lastnikov plačevati kompletne skupne stroške za vsak mesec, ko ti lastniki ne bodo več kot 6 dni prisotni v svojem stanovanju. Da ne govorimo o tem, kako bo sploh prišlo do registracije njihove prisotnosti. Zato dajem ministru pobudo, da ponovno preveri, kako je sploh prišlo do tako nesorazmerne obremenitve stalnih prebivalcev tistih večstanovanjskih objektov, v kateri so v večini uporabniki sekundarnih stanovanj. Prav tako dajem pobudo, da zahteva od svojih sodelavcev ministrstva, da takoj, še preden pride tretje poglavje pravilnika v uporabo, pravilnik popravijo tako, da bodo vsi stroški, ki niso merjeni, razdeljeni po površinah enot ali po enotah, ne glede na dejansko prisotnost lastnikov sekundarnih stanovanj [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Hvala lepa.
Hvala lepa. V skladu z vašo zahtevo boste dobili ustni odgovor na naslednji seji. Gospoda dr. Vinka Gorenaka, ki naj bi naslednje vprašanje postavil, ni. Gospod Prijatelj bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor, ki je, tudi za vas velja, naknadno prijavil svojo odsotnost. Izvolite, gospod Prijatelj.
Odgovor želim na naslednji seji ustno. Podjetje Finali Trading, Finali Inženiring, katerega lastnik je gospod Grižon, je odkupilo kmetijsko zemljišče na meji med občinami Koper, Piran in Izola. Zemljišče, ki meri približno 3 hektarje, spada v kategorijo kmetijskih zemljišč prve kategorije in se nahaja v spodnjem toku reke Drnica ob neposredni bližini ceste Koper-Dragonja, ki pelje proti Hrvaški. Na tem prostoru se pod krinko melioracije izvajajo gradbena dela oziroma odlaga gradbeni material. Ni to edino zemljišče, na katerem so se vršili tako imenovani nezakoniti posegi, kar ugotavlja sedaj tudi pristojna inšpekcija, in ni to v bistvu tudi edini kraj, kjer je trajno ogrožena okolica, pa tudi v bližini je zajetje pitnega vira, kjer je dejansko povzročena velika škoda. Strokovnjaki ocenjujejo, da zaradi te škode ne bomo mogli sanirati tega območja v naslednjem 10-letnem obdobju. Nič ne bi bilo narobe, če v Slovenski nacionalni stranki ne bi na to opozarjali že 23. maja leta 2005, pa 14. junija leta 2005. Ne nazadnje smo podali 2. avgusta predlog za uvedbo predkazenskega postopka. Nič od tega se ni zgodilo. V bistvu takrat so nam odgovarjali, da je vse v redu. Danes ugotavljamo, na osnovi strokovnih podlag, da je tam marsikaj narobe narejenega in da so se odlagali celo azbestni odpadki. Spoštovanega ministra želim vprašati, glede na to, da je v izboru druge regijske gazele izbran tudi gospod Grižon, kot lastnik najbolj uspešnega podjetja s Primorske, in da je iz državne blagajne šlo v njegov žep kar nekaj milijonov evrov, želim izvedeti: Kako bo sankcioniral to zadevo tudi s strani svojih službujočih? In; Kakšni bodo ukrepi oziroma če bo posegel po pravnem ukrepu kazenskega pregona? Ter kdo bo plačal sanacijo za tako kontaminirano okolje? [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Seveda bi želeli pri tem jasne odgovore, kajti mi smo opozarjali ministrstvo, bili so opozorjeni tudi organi javnega pregona in se ne moremo sprenevedati, da tega takrat nismo vedeli. Tudi Zavod za raziskavo materiala je imel v bistvu te vzorce v analizi in to analizo smo tudi podali v predlogu za predkazenski postopek kot dokaz, da se tam dogajajo čudne zadeve. Ministra bi prosil, da mi odgovori, konkretno: Kaj bo naredil? Ali bo ta denar pripeljan nazaj v blagajno? In: Kdo so te odgovorne osebe na ministrstvu? Kako bodo sankcionirane? To me tudi zanima.
Hvala lepa, gospod Prijatelj. V skladu z vaši zahtevo boste dobil usten odgovor na naslednji seji. Besedo ima gospod Janez Ribič, ki bo postavil vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala. Spoštovani gospod minister! Ustavno sodišče je v začetku aprila odločilo, da je drugi stavek četrtega odstavka 22. člena Zakona o reviziji postopkOV javnega naročanja neustaven. Neustavno je torej, da morajo pritožniki v postopkih javnih naročil pred Državno revizijsko komisijo plačati dvojno takso, če s pritožbo ne uspejo. Vsi vemo, da te takse niso prav skromne, saj je v letu 2007 novela zakona o reviziji postopkov javnega naročanja uvedla do 600% višje takse v revizijskih postopkih in dodatne takse v obliki nadomestila stroškov postopka pri neutemeljenem zahtevku. Dejstvo je, da so zahtevki za revizijo upočasnjevali postopke javnega naročanja in takratna vlada je želela doseči, da bi ponudniki vlagali zahteve za revizije le v utemeljenih primerih in ne zgolj z namenom zavlačevanja postopka ter da bi se javna naročila izpeljala hitro in učinkovito. Ta namen je seveda bil dosežen, vendar, kot je ugotovilo tudi Ustavno sodišče, je višina nadomestila za stroške postopka res previsoka. Vlagatelj zahtevka za revizijo mora namreč ob vložitvi zahtevka plačati takso v višini od 2.500 pa vse do 10.000 evrov. Če ta znesek podvojimo v primeru, da Državna revizijska komisija odloči, da je zahtevek neutemeljen, pridemo tudi do plačila 20 tisoč evrov tako imenovane kazenske takse. Takšna določa je po našem mnenju in po mnenju mnogih pravno nekorektna in za podjetja škodljiva. Sprašujem se, v čem je smisel, da so stroški za delo Državne revizijske komisije 100% višji, če Državna revizijska komisija s svojim sklepom ugotovi, da zahtevek za revizijo ni utemeljen. Če se plačilo dodatnega zneska razume kot kazen za vložitev zahtevka za revizijo, za katerega meni, da ni utemeljen, si prilašča pristojnosti kazenskega sodišča, saj ne odloča samo o zahtevku, marveč tudi o kazni. Mimogrede se mi poraja sum, da ta določba stimulira Državno revizijsko komisijo, da zahtevek za revizijo zavrne. Menim tudi, da stranki v postopku zaradi te določbe nista enakopravni v postopku. Kot sem že povedal na začetku, je namen zakonodajalca sicer bil dosežen, ampak tako, kot je ugotovilo Ustavno sodišče, se tudi v praksi ugotavlja, da to določilo omejuje pravno varstvo ponudnikov. Zaradi neustavne določbe v zakonu so najbolj na škodi mala in srednja podjetja, ki si tako visokih stroškov ne morejo privoščiti. Sprašujem vas: Kakšne ukrepe ste sprejeli, da bi v času, dokler z novelo zakona ne bodo odpravljena škodljiva določba, tudi malim in srednjim podjetjem omogočili, da bodo enakopravno konkurirala na javnih razpisih in brez škodljivih posledic uveljavljala pravno varstvo v postopkih oddajanja javnih naročil?
Hvala lepa. Dr. Križanič, izvolite.
Hvala. Kot vam je znano, je bila ta ureditev uvedena z namenom preprečiti neupravičeno pritoževanje, ki je izrazito zavlačevalo nekatere postopke. Ali je bil uspeh te ureditve, je vprašanje. Ustavna sodišče pravi, da take ureditve ni mogoča, zato bo ustrezno spremenjena. Odgovor se pa glasi. Zakon o reviziji postopkov javnega naročanja v četrtem odstavku 22. člena navaja: "Če zahtevek za revizijo ni utemeljen, mora vlagatelj zahtevka za revizijo naročniku povrniti stroške, nastale z revizijo. Če v takem primeru v zahtevku za revizijo odloči Državna revizijska komisija, mora vlagatelj zahtevka za revizijo na račun iz prvega odstavka tega člena plačati še znesek v višini že vplačane takse kot nadomestilo za stroške postopka revizije pred Državno revizijsko komisijo." To je pojav, na katerega opozarja poslanec. Glede na navedeno, Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil ne odloča o kazni, temveč v svojem sklepu poda odločitev o stroških, vključno z nadomestilom za vodenje postopkov revizije. Skladno s šestim odstavkom 22. člena Zakona o javnem naročanju o stroških odločata naročnik oziroma Državna revizijska komisija. Državna revizijska komisija odloča tako o povrnitvi potrebnih stroškov vlagatelja, nastalih z revizijo v primeru, če je zahtevek za revizijo ugoden ali delno ugoden, kot tudi, če zahtevek za revizijo ni utemeljen. V slednjem primeru Državna revizijska komisija ob upoštevanju četrtega odstavka 22. člena Zakona o reviziji postopkov javnega naročanja odloči, da mora vlagatelj zahtevka za revizijo na račun iz prvega odstavka 22. člena tega zakona vplačati še znesek v višini že plačane takse kot nadomestilo za stroške postopka revizije pred Državno revizijo komisijo. Torej Državna revizijska komisija si ob predmetnem primeru ne prilašča pristojnosti kazenskega sodišča, ker se ne izreka o kazni, temveč o stroških postopka revizije. Neutemeljena je navedba o sumu pristranskega odločanja Državne revizijske komisije, ki naj bi z zavrnilnimi sklepi neopravičeno zasledovala cilj plačila po 22. členu Zakon o reviziji javnih naročil teh dodatnih stroškov. Sklepanja Državne revizijske komisije temelji v vsakem posameznem primeru na presoji pravilnega in popolnega dejanskega stanja, pravilni uporabi materialnega prava in izpolnjevanju procesnih predpostavk. Zgolj posledica presoje v teh elementih je faktor, ki odloča o stroških. Interes naročnikov in gospodarstva je čim hitreje in čim bolj učinkovito oddajanje javnih naročil. Taksa za postopek revizije je namenjena kritju stroškov postopka in ne kaznovanju vlagateljev revizijskih zahtevkov. Dejstvu, da ne gre za tako imenovane kazenske takse, pritrjuje tudi statistika, ki v letošnjem letu kaže porast pripada zadev na Državno revizijsko komisijo. Iz tega podatka je razvidno, da tudi stroški, ki jih nosijo ponudniki po 22. členu Zakona o reviziji javnih naročil, ne predstavljajo ovire za sprožanje revizijskih postopkov. Stroški, ki jih navaja 22. člen tega zakona, so določeni glede na vrednost javnega naročila, zahtevnost in obseg dokumentacije, ki je predmet obravnave v revizijskem postopku. Večja kot je vrednost naročila, večji so stroški, s katerimi mora ponudnik računati v revizijskem postopku. Pri tem ne gre spregledati, da obstoji velika verjetnost, da ponudniki, ki so sposobni sprejeti posle večjih ali velikih vrednosti, izpolnjujejo tudi zahteve za povečane stroške revizijskega postopka. Poudariti velja, da lahko vlagatelj revizijskega zahtevka, ki je z njim uspel, zahteva povrnitev stroškov in jih zato ne krije sam. Nadomestila za vodenje postopkov revizije pred Državno revizijsko komisijo, mu v tem primeru sploh ni treba plačati. S tako določbo zakonodajalec spodbuja vlaganje revizijskih zahtevkov s ciljem zagotavljanja odprav kršitev v postopkih javnega naročanja. Ustavno sodišče Republike Slovenije 2. 4. 2009 drugega odstavka, četrtega odstavka 22. člena ni razveljavilo. Svojo odločbo, sprejeto na ta dan, tega odstavka ni razveljavilo, ampak ugotovilo, da je v neskladju z Ustavo Republike Slovenije in zakonodajalcu naložilo odpravo neskladja v roku enega leta. Ministrstvo za finance Slovenije je pripravilo ustrezne spremembe zakona, ki so v medresorskem usklajevanju in bodo prišle v parlament še letos in tam bodo te določbe odpravljene. Problem neracionalnega pritoževanja pa se bo zopet zaostril.
Hvala lepa. Gospod Ribič, izvolite.
Hvala. Glede na to, da sem sedaj v zadnjem stavku slišal, da se pripravlja sprememba tega zakona, pač predlagam, ker je teh nepravilnosti veliko, problem pa za mala in srednja podjetja brezupen, predlagam, da se po 246. členu Poslovnika Državnega zbora opravi širša razprava v Državnem zboru, z željo, da se te napake in pomanjkljivosti odpravijo in da se morda vnesejo tudi v spremembo zakona, ki se pripravlja. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Ribič, bo Državni zbor odločal danes, 10 minut po zaključku postavljanja vprašanj in odgovorov. Besedo ima mag. Majda Potrata za poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo in ministrici za kulturo. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri. Poslanke in poslanci. V septembru smo bili iz medijev obveščeni o javnih protestih kulturnih društev, ki ne zanikajo in ne oporekajo plačilu tarife za avtorske pravice, ne soglašajo pa z višino določenih tarif, ki jih morajo plačevati SAZAS-u. Pravijo, da je stanje alarmantno. Večkrat so se obrnili tako na Urad za intelektualno lastnino kot tudi na ministrstvo, vendar stanje je pač tako, da kulturna društva čutijo ogroženost. Nekateri posamezniki iz lastnih sredstev plačujejo tarife zaradi tega, ker so kulturna društva pač tista, ki razpolagajo z omejenimi sredstvi, pogosto javnimi, najpogosteje doniranimi. Zgodi se lahko, da bomo pretrgali več kot stoletje in pol dolgo tradicijo delovanja kulturnih društev. Iz delovanja ljubiteljske kulture, kulturnih društev je zrasla prenekatera poklicna institucija. Menim tudi, da je narava dela kulturnih društev bistveno drugačna, kot je narava dela kakšnih drugih društev. Društva so pravzaprav na Slovenskem najširši okvir žive nepoklicne in ljudske kulture. Na eni strani se opirajo na tradicijo oziroma kulturno izročilo, na drugi strani pa je njihovo delovanje odprto tudi za ustvarjalna iskanja, ki jih poklicne kulturne ustanove marsikdaj še ne sprejemajo. Cele zvrsti kulturne ustvarjalnosti, s katerimi se Slovenija uvršča v svetovni vrh, na primer zborovstvo, godbeništvo, sodobni ples, folklora, so domala v celoti prepuščena kulturnim društvom. Pregledi otroške in mladinske kulturne ustvarjalnosti so prepuščena tem in še bi lahko naštevala. Zastavlja se mi vprašanje, ali se bomo vsemu temu odrekli, ali vendarle poskušali najti rešitev, ki jo ne nazadnje najdemo tudi v memorandumu Zveze kulturnih društev v 7. točki. Vaju pa, spoštovana ministrica za kulturo in minister za gospodarstvo sprašujem: Ali načrtujete kakšno spremembo zakonodajne, ki bi spoštovala po eni strani avtorske pravice, po drugi strani pa zagotavljala normalno delovanje kulturnih društev? Obema se za odgovor zahvaljujem.
Hvala lepa. Kdo bo odgovarjal prvi? Minister za gospodarstvo dr. Matej Lahovnik.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. V skladu z Zakonom o avtorskih in sorodnih pravicah je uporaba avtorskega dela mogoča le z dovoljenjem avtorja in pod pogoji, ki jih ta avtor tudi določi. V primeru javne priobčitve oziroma izvajanja glasbenih del avtorji dovoljujejo uporabo svojih del, in sicer to obvezno preko kolektivne organizacije, konkretno preko združenja SAZAS. To združenje je torej upravičeno do zaračunavanja avtorskih honorarjev oziroma nadomestil, kadar uporabnik javno izvaja avtorsko glasbeno delo. Pri tem ni pomembno, ali je neka prireditev kulturna, humanitarna, brezplačna, komercialno uspešna in podobna; pomembno pa je da se glasbena dela izvajajo javno, v javnosti, kar pomeni, da je na prireditvi prisotno večje število oseb, ki so izven običajnega kroga družine ali kroga osebnih znancev. Avtorske pravice so zasebne narave, zato neposreden vpliv države na višino avtorskih honorarjev oziroma nadomestil v takšnih primerih ni dopusten. V skladu z Zakonom o avtorskih in sorodnih pravicah se višina in način izračunavanja avtorskega honorarja določita s tarifo avtorskih del. Ta se določi s skupnim sporazumom med kolektivno organizacijo in reprezentativnim združenjem uporabnikov ali, če to ni mogoče, z odločbo Sveta za avtorsko pravo. Tako bi lahko na primer reprezentativno združenje organizatorjev kulturnih društev z Združenjem SAZAS sklenilo skupen sporazum, v katerem bi med drugim določili tarifo za uporabo avtorskih del, višino in način oziroma višino in način izračunavanja avtorskega honorarja. Pogoje uporabe avtorskih del glede na različne okoliščine uporabe, zaradi katerih se plačilo avtorskega honorarja ali nadomestila po tarifi zviša, zniža ali celo oprosti. Torej ta možnost obstaja. Združenje SAZAS bi torej na podlagi veljavnega zakona o avtorskih in sorodnih pravicah v primeru kulturnih društev pri določitvi tarife moglo on seveda tudi moralo upoštevati okoliščino uporabe glasbenih avtorskih del, na primer neprofiten značaj, namen kulturnih društev in podobno. In na njihovi podlagi tarife seveda ustrezno znižalo ali pa kulturna društva plačila avtorskih honorarjev oprostilo. Po navedbah združenja SAZAS so dogovarjanja a Skupnostjo občin, ki zastopa občinske javne kulturne zavode in ljubiteljska kulturna društva že v teku. Torej razumem, da ti dogovori, ta pogajanja tečejo. Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah ni mogoče spremeniti tako, da bi dovoljeval prosto javno izvajanje avtorskih del v korist kulturnih društev, saj bi s takšno določitvijo bila dejansko vsebinsko omejena avtorjeva pravica da javnega izvajanja. Slovenijo kot državo članico Evropske unije namreč zavezuje tudi evropska zakonodaja in v konkretnem primeru Direktiva 2001/29 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorskih in sorodnih pravic v informacijski družbi, ki omejitve avtorske pravice v korist kulturnih društev ne predvideva. Ker omenjena direktiva določa zaprti krog izjem in omejitev, države članice v svojih zakonih ne morejo same določati novih izjem in omejitev. Če strnem to, kar sem povedal; torej Ministrstvo za gospodarstvo ne more načrtovati takšnih sprememb zakona o avtorskih in sorodnih pravicah, ki bi bili bolj v korist kulturnih društev, saj evropska direktiva izjeme ali omejitve pravice javnega izvajanja v korist kulturnih društev ne predvideva oziroma ne omogoča, prav tako pa država ne more poseči v določitev višine pravice za uporabo avtorskih del, ki se določa po principu, ki sem ga prej povedal in slednje določita zgolj reprezentativno združenje kulturnih društev in Združenja SAZAS s skupnim sporazumom ali če to ni mogoče Svet za avtorsko pravo.
Hvala lepa. Žal mi je, gospa ministrica, ampak verjetno bo v drugem krogu kakšna možnost. Gospa Majda Potrata, izvolite.
Hvala. Bom poskrbela za to, da bo lahko še ministrica povedala odgovor na čisto konkretno vprašanje v zvezi s to problematiko. Poudarjam, nihče ne oporeka spoštovanju avtorskih pravic in zakonskim določilom, niso pa verjetno kulturna društva edina, ki imajo težave v komunikaciji s SAZAS-om. Zato vas, gospa ministrica, ker sem tak odgovor ministra za gospodarstvo pričakovala in ni v ničemer drugačen od vseh tistih ponovitev, ki jih je bilo v tem času v letih že mogoče slišati, vprašujem. Ker so imela kulturna društva junija letos izredno konferenco, na kateri so sprejela memorandum, vas sprašujem: Kaj pa mislite vi o tej možnosti, ki so jo navedla v 7. točki, da bi se to vprašanje, ki je tako akutno, reševalo tako, da bi bila kulturna društva obravnavana enako kot knjižnice? Na ta način bi bila oproščena avtorskih dajatev za izvajanje glasbenih, dramskih, plesnih in drugih del, za kar bi država avtorjem namenila ustrezna nadomestila. Menijo, da to ne bi bilo v nasprotju z evropskimi direktivami in zakonodajo, šlo bi tudi za spoštovanje avtorskih pravic in morebiti bi tudi avtorji kaj imeli od pobranih prispevkov. Nemogoče je pristati na to, da bi kulturna društva izvajala samo dela že umrlih avtorjev, starejša od 70 let, ali dela neugotovljenega avtorstva, saj je del dejavnosti usmerjen ravno v odpiranje novih umetniških praks. Hvala lepa za odgovor.
Gospa Majda Širca, ministrica za kulturo, prosim.
Hvala lepa. Mislim, da bi moral tudi minister za gospodarstvo prisluhniti odgovoru, ker je potreben še dodatnih informacij tudi v luči dejstva, da jih je podal te, ki jih že vse vemo, kot ste sami dejali. Ta možnost, ki jo navajajo kulturna društva, obstaja in bi lahko bila po nekem zgledu knjižnic in podobno. Ampak osebno menim, da je bistveno bolj smiselno reševati kompleksna vprašanja znotraj spremembe Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah, kajti, če bi rekli, da so zdaj društva izjema, nedvomno bi bili potrebni še drugi biti izjema, ker trenutno so dogovori med SAZAS-om in uporabniki znotraj svojih kolektivnih zastopnikov, neprimerni. Niso namreč samo društva, ki delujejo v javnem ali v lokalnem ali kakršnemkoli drugem interesu tukaj žalostna, če tako lahko rečemo, oziroma nezadovoljna, ker nimajo primernih tarif po njihovi oceni, ker gre za specifične situacije, ki jih seveda zakon ne more vzeti, kar je pravilno moj kolega ugotovil. Ampak gre tudi za manjše izvajalce, ki seveda, ker niso tako monopolni in ker niso tako močni, so tudi znotraj dogovarjanja s SAZAS-om seveda v manjšini ali v neenakem položaju. Osebno sem prepričana, da bi bila, če me postavljate sedaj pred vprašaje, ali ena ali druga rešitev, bolj smiselna rešitev, da se poseže v Zakon o avtorskih in sorodnih pravicah, še posebej glede statusa SAZAS-a, za katerega vemo, da je sedaj društvo, in za katerega sedaj vemo tudi, da naj bi deloval netransparentno oziroma da tarife naj bi bile primerno urejene in tudi usklajene znotraj pogajanj s kolektivnimi organizacijami. Čeprav Vlada nima v normativnem planu dela za leto 2009 tega načrta, da zakon spremeni, menim, da bo dobrodošla vsaka pobuda, vsak predlog sprememb, kajti preveč je bilo že sedaj nezadovoljstva, še posebej tistih izvajalcev na področju glasbe, ki menijo, da zaradi svojega posebnega statusa mlajšega, manjšega, itd. in ne monopolnega in tako učinkovitega, nimajo pravilnega dotoka in dogovora s SAZAS-om, zaradi katerega smo vsi po malo nesrečni.
Hvala lepa. Ministru za delo, družino in socialne zadeve bo postavila vprašanje magistrica Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani, gospod minister. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je v tej krizi eno izmed najbolj obremenjenih ministrstev. Poleg Vlade je to ministrstvo najbolj odgovorno za socialno in delovno varnost prebivalstva in sistem za realizacijo ustavne določbe, po kateri je Slovenija socialna država. Na novinarski konferenci, ki je bila 24. julija 2009, je ministrstvo predstavilo ukrepe za zagotovitev socialne varnosti socialno najbolj ogroženih posameznikov in njihovih družin. Potrebni minimalni življenjski stroški za eno odraslo osebo so 562.07 evra, denarna socialna pomoč za prvo odraslo osebo pa je le 226.80 evra. Razkorak med obema zneskoma je velik. Pomeni pa, da tisti, ki so odvisni od socialne pomoči, ne morejo preživeti. To stanje je sicer podedovano. Predvideli ste, da naj bi se trajna denarna socialna pomoč postopno približevala minimalnim življenjskim stroškom. Tako naj bi sredi leta 2010 znašala denarna socialna pomoč za prvo odraslo osebo 449,66 evra. Višina začasne denarne pomoči naj bi bila tedaj 308,06 evra. Glede na predlog o zamrznitvi socialnih transferjev, ki ga sama ne odobravam, vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kolikšen prihranek v evrih naj bi prinesla predlagana zamrznitev socialnih transferjev? In: Kakšni so sedaj načrti glede povišanje zneska minimalne denarne socialne pomoči na znesek, ki omogoča posamezniku in njegovi družini preživetje? Na znesek minimalne denarne socialne pomoči je vezana tudi pravica do brezplačnega koriščenja zdravstvenih storitev do polne vrednosti storitev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Status prejemnika denarne socialne pomoči omogoča dostop socialno ogroženim osebam do zdravstvenih storitev, ki jih krije obvezno zdravstveno zavarovanje. Zaradi prenizko določenega zneska minimalne denarne socialne pomoči je velikemu številu socialno najbolj ogroženih posameznikov in njihovim družinam oviran tudi dostop do zdravstvenih storitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Ivan Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospa poslanka, moj odgovor bo kratek in upam, da razumljiv. Na vaše vprašanje, koliko bi v primeru, da ne bi usklajevali socialnih transferjev, prihranili, je bila ocena, da bi prihranili nekaj manj kot 23 milijonov evrov. Ta pa je odvisna od gibanja življenjskih stroškov na koncu oziroma od inflacije, ki do konca ni znana in je znana šele, po določenem obdobju. Vendar pa naj k temu takoj dodam, da glede na obstoječe dogovore z upokojenci in dogovori z javni uslužbenci predlagamo za nova dva proračuna, da se tudi socialni transferji usklajujejo v prihodnje do polovice, tako kot smo se dogovorili z obema omenjenima skupinama. Kar pa zadeva vprašanje nadaljnjega ukrepanja na področju zagotavljanja socialnih pomoči, pa naj povem, da bo novi zakon o denarni in socialni pomoči, ki je v pripravi, torej Zakon o dodeljevanju denarnih socialnih pomoči, uredil to na nov način in tudi celovito. V osnutku zakona je predviden takojšnji dvig minimalnega zneska za izredno denarno socialno pomoč na 308 evrov, za tiste prejemnike, ki so trenutno ali začasno v položaju, ko ne morejo zagotavljati osnovnih virov za preživljanje, so pa sicer delovno sposobni. Za tiste prejemnike denarne socialne pomoči, pri katerih pa zaradi različnih okoliščin, kot so invalidnost, starost in podobno, ni mogoče pričakovati izboljšanja socialnega položaja na podlagi njihove delovne aktivnosti, pa bo uvedena trajna denarna socialna pomoč, tako da bi se jim že na samem začetku dvignila na okroglo 450 evrov, če so samo od te pomoči odvisni. To bi pomenilo - in računamo, da bomo lahko to uvedli v prihodnjem letu - takojšen dvig minimalnega dohodka oziroma denarne socialne pomoči za te kategorije prebivalstva. Medtem ko bi potem postopen dvig nad omenjeno raven, torej 308 oziroma 450 evrov, proti izračunani polni vrednosti, bil odvisen od tega, kako bodo rasle cene, ker bomo morali te vrednosti revalorizirati, pa tudi od tega, kako se bo gibala minimalna plača, kajti s socialnimi transferji ne smemo poseči previsoko, da ne bi delovali nestimulativno za zaposlovanje. To velja za prejemnike začasne denarne socialne pomoči, za katere je mogoče verjeti, ker so delovno sposobni, da si prizadevajo in si morajo prizadevati za lastno zagotavljanje virov za življenje. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Gvido Kres tudi ministru za delo, družino in socialne zadeve ter ministru za zdravje. Izvolite, gospod Kres.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana gospoda ministra! Imam vprašanje in hkrati nekakšno pobudo v zvezi s pravico do nadomestila plače med začasno zadržanostjo z dela iz naslova obveznega zdravstvenega zavarovanja. Kot vemo, imajo to pravico zavarovanci, ki so v delovnem razmerju, osebe, ki samostojno opravljajo gospodarsko ali poklicno dejavnost, lastniki zasebnih podjetij, vrhunski športniki, kmetje, če so za to pravico zavarovani, pod določenimi pogoji pa tudi brezposelne osebe. V primeru začasne nezmožnosti za delo zaradi bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom, imajo zavarovanci pravico do nadomestila plače v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja od 31 delovnega dne zadržanosti od dela. Od prvega do tridesetega dne zadržanosti od dela pa izplačuje nadomestilo delodajalec v svoje breme. Sistem v praksi izgleda tako,da nadomestila plač zavarovancem v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja izplačujejo delodajalci. Zavod za zdravstveno zavarovanje pa jim potem na podlagi zahtevka povrne izplačana nadomestila. Ta sistem refundiranja je v nekaterih podjetjih zelo problematičen, saj, kot vemo kriza pritiska z vseh strani. Podjetništvo je res v težki gospodarsko finančni situaciji. Plačilna disciplina je katastrofalna. Zelo težko je pridobiti tudi bančna sredstva. Dogaja se, da kljub vsem moralnim in podjetniškim vrednotam podjetnik zaradi pomanjkanja sredstev ni sposoben izplačati osebnega dohodka delavcu in dostikrat se tudi obveznosti zavoda za zdravstveno zavarovanje plačujejo neredno. Na koncu sta v nezavidljivem položaju tako podjetnik kot delavec, ki je na bolniškem dopustu. Glede na to, da se sistem refundiranja nadomestil plač izvaja približno osem let, pred tem pa je delavec prejemal izplačila neposredno od zavoda, vaju spoštovana gospoda ministra sprašujem: Ali bi bilo možno oziroma ali morda v teh kriznih časih razmišljate o spremembah sistema v smeri, kot je bil nekoč, ko so se nadomestila zavarovancem izplačevala neposredno iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Menim namreč, da bi bila ta sprememba dobrodošla za podjetnike in tudi za zaposlene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospoda ministra, kdo bo prvi? Gospod Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa. Gospod poslanec, hvala za vprašanje. Mislim, da ste ustrezno povzeli, kako danes sistem izgleda, zato ponavljanje ni potrebno. Rekel bi naslednje, da sistem refundacije sledi, torej refundacije delodajalcem, ki izplačujejo v času odsotnosti delavca njemu ustrezne dohodke. Refundacija iz zdravstvene blagajne sledi dolgoletni ali večletni praksi, če že ni dolgoletna, ureditve tega obveznega zdravstvenega zavarovanja. Glede na to pobudo, ki ste jo dali, naj rečem to, da jo lahko ponovno proučimo, ko bomo odpirali katerega od zakonov, ki to ureja. V tem primeru je to tudi zakon o delovnih razmerjih, ki se našega področja tiče. Pri tem pa moram vendarle poudariti, da ta ureditev, ki jo imamo danes, ne le, da obremenjuje delodajalca, po eni strani pa bi bila tudi njemu in delavcu v korist, ampak da ta ureditev spodbuja delodajalca, da vlaga v varno delo, ki preprečuje nastanek poškodb in tudi nastanek bolezni. Ta sprememba, zakaj gre to v breme delodajalcev v prvih 30-ih dneh, je bila prav s tem namenom uvedena. Gre za sistemsko rešitev, ki jo poznajo tudi drugje. Ko bo na dnevnem redu ponovna presoja tega vprašanja, bo treba imeti v vidu oba dejavnika - tako tega, da bi delodajalca lahko na ta način razbremenjevali in jih posredno obremenjevali s prispevki, ki jih plačujejo v zdravstveno blagajno, in to, da potrebujemo ustrezne spodbude za to, da oni sami skrbijo, da je teh pojavov odsotnosti z dela čim manj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Borut Miklavčič, minister za zdravje.
Jaz bi soglašal z odgovorom, ki ga je podal že minister gospod Ivan Svetlik, vendar si v tem trenutku, v okviru razpoložljivih sredstev, ki jih ima Zavod za zdravstveno zavarovanje, težko predstavljam to sorazmerno dodatno obremenitev pri izplačilu nadomestil za bolezen. Stvar je zakonske regulative, z našega vidika pa je to dodatna obremenitev zdravstvene blagajne.
Hvala lepa. Gospod Kres, izvolite.
Hvala. Jaz imam sicer drugačno mišljenje. Tukaj ne pride do dodatne obremenitve, ampak tukaj pride do poenostavitve postopka tem smislu, da ko se tisti dan preide, naj bi bilo to izplačano iz te blagajne, ker blagajna za zdravstveno zavarovanje te zadeve tako ali tako v cca 20-ih dneh refundira. Problem pride takrat, ko je podjetnik nesposoben to odplačevati, ne plača delavcu dohodka in hočeš nočeš ta delavec ostane brez dohodka. Tu je ta problem. Saj drugače je sistem takšen, kakršen je, o tem se bomo še pogovarjali, ampak bilo bi boljše, da gre to direktno v izplačilo delavcu, ki je na bolniškem dopustu, kot pa da to izplačuje podjetje, ki je lahko v tistem trenutku celo nelikvidno in tega ne izplača. In tukaj nastane problem. Da pa izkoristim še to priložnost. Imam informacije od podjetnikov, ki so se morali o tem pogovarjati tudi z vašimi uradniki, in moram vam povedati, da imate prijazne uradnike, ki znajo dobro odgovarjati in so tudi pripravljeni pomagati. Tudi to moram povedati v tem trenutku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilnih odgovorov ni. Naslednje vprašanje bo postavil poslanec Samo Bevk ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Med najpomembnejše kazalce za kakovost posamezne bolnišnice poleg, na primer, časa do zdravniškega pregleda na urgentnem oddelku, zadovoljstva bolnikov, števila padcev z bolniških postelj, je prav gotovo delež odpornih mikroorganizmov, ki povzročajo bolnišnične okužbe. Ocenjuje se, da so bolnišnične okužbe tudi zaradi nekritične uporabe antibiotikov v Evropi vsako leto odgovorne za 175 tisoč smrti. Na problem okužb z bakterijo MRSA sem v Državnem zboru s poslanskim vprašanjem prvič opozoril leta 2001. Čez dve leti pa sem v podobnem vprašanju navedel, da zaradi bolnišničnih okužb v Sloveniji umre od 400 do 600 pacientov. Temu podatku takratni minister dr. Keber ni oporekal. Moram reči, da sta se ministrstvo in stroka hitro odzvala. Tako je bila že oktobra 2001 v 19 slovenskih bolnišnicah izvedena in zaključena prva nacionalna raziskava o bolnišničnih okužbah, ki jo je naročilo ministrstvo, opravila pa sta jo Klinični center in Inštitut za varovanje zdravja. Enodnevna raziskava, v kateri je bilo vključenih preko 6.000 bolnikov na določen dan iz vseh slovenskih bolnišnic, razen Inštituta za rehabilitacijo in psihiatričnih bolnišnic, je pokazala 61,8% delež MRSA. To je bil po mnenju nekaterih strokovnjakov najvišji odstotek, izmerjen tudi v širšem evropskem prostoru. Po letu 2002 se je stanje na tem področju izboljšalo. Odstotek se je bistveno znižal, vendar bomo lahko rekli, da to bakterijo obvladamo šele, ko bomo v bolnišnicah število bolnišničnih okužb spravili pod mejo 10%. Ministra za zdravje gospoda Boruta Miklavčiča sprašujem: Kakšno je danes stanje na področju obvladovanja bolnišničnih okužb v slovenskih bolnišnicah? Obenem pa dajem pobudo, da Ministrstvo za zdravje skupaj s pristojnimi službami pripravi drugo slovensko nacionalno prevalenčno raziskavo o bolnišničnih okužbah. Hvala lepa za odgovor, gospod minister.
Hvala. Gospod Borut Miklavčič, minister za zdravje, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanec! V vašem vprašanju, ki je zelo aktualno, ste del podatkov in odgovorov že podali sami. Tudi jaz imam te številke, ki ste jih povedali, in te številke so v moji in vaših podatkih identične. Ministrstvo za zdravje stalno in v tem mesecu smo imeli dva posveta s strokovnimi direktorji v bolnišnicah, kjer opozarjamo na pojave bolnišničnih okužb in na pojave bolezni zaradi nepravilnega jemanja zdravil. Pojavi so in mislim, da se v slovenskih bolnišnicah stanje izboljšuje. Bolnišnične okužbe so pri pripravi projekta kvalitete bolnišnic in kakovostnega dela eden od najpomembnejših kriterijev. Prav tako na vašo pobudo, na njej že delamo, da bi lahko naredili primerjavo iz leta 2001 na leto 2009, se pripravlja druga nacionalna raziskava, tako da bi imeli v nekem obdobju dva primerljiva rezultata in videli, kakšne dosežke smo na tem področju naredili. Zakonodajo imamo, zakonodaja ureja, odgovorne ljudi v bolnišnicah imamo in druga raziskava, ko jo predlagate, bo šla in bo dala odgovore in rezultat, ali smo bili na tej poti uspešni ali ne. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala lepa za odgovor, gospod minister. Vesel sem, da se ta raziskava oziroma nov pregled stanja na področju bolnišničnih okužb pripravlja. Rad bi spomnil, da sem podobno pobudo dal tudi lansko leto prejšnjemu ministru za zdravje, vendar takrat matični odbor, niti minister nista te pobude sprejela, zato me veseli, da tokratni gospod minister ravnate drugače, in da bo ta raziskava pokazala dejansko kakšno je stanje glede na leto 2001, ki je bilo porazno. Upam, da se je v teh osmih, devetih letih stanje res izboljšalo, vendar bo kljub temu potrebno še marsikaj storiti. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod Bevk. Vprašanje bo ministrici za kulturo postavil gospod Mirko Brulc. Izvolite.
Spoštovana gospa ministrica, gospod minister! Grad Rihemberk v prelepi spodnji Vipavski dolini, braniški dolini, spoštovana gospa ministrica, oba dobro poznava. Gre za izjemno kulturno dediščino, ki pa je že več časa brez upravitelja. Posledice so vidne, grad počasi zopet propada, ne vemo, kje je ključ tega gradu itd. Prav zaradi take situacije so se v vasi Branik organizirali krajani, krajevna skupnost, tri zasebne družbe, ki imajo tudi ustrezne reference, k sodelovanju so povabili tudi znanstveno-raziskovalni center SAZU-ja, obrtni center restavratorstva in tudi druge. Tudi v mestni občini imamo velik interes, da se ta grad revitalizira, kajti gre za izjemno trdnjavo na Slovenskem. Skupina, o kateri govorim, je pripravila tudi predlog programa, kako organizirati kulturne, izobraževalne in druge dejavnosti, ki bodo vpete v širšo turistično ponudbo te prelepe spodnje Vipavske doline. Pa ne nazadnje tudi za celotno Goriško regijo. Seveda je nujno poskrbeti za varno odprtje tega gradu, kar pa zahteva izdatna finančna sredstva. Spoštovana gospa ministrica, zelo kratko vprašanje imam: Kaj namerava Ministrstvo za kulturo z gradom Rihemberk v Braniku in kdaj se bo to zgodilo? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica za kulturo Majda Širca.
Zelo kratek odgovor na začetku. Kdaj namerava? V letu 2010 nameravamo začeti s pridobivanjem projektne dokumentacije, to se pravi, PGD, PZI, itd., pa izvajanje konzervatorskega načrta. Ampak s tem najbrž niste zadovoljni, seveda. Logično, ker tudi sama nisem zadovoljna s stanjem, ki se že vrsto let vleče na tem res lepem gradu, ki je bil v preteklosti s pomočjo državnih sredstev že kar nekaj obnovljen. Morebiti, če bi vedeli vsi skupaj natančno, kaj je lahko vsebina in program gradu, bi prišli dlje. Ampak ko se spomnim še v času, ko so bili ekonomsko močni nekateri lokalni faktorji, da ne omenim recimo Hita, že v tistem času so takrat močna podjetja računala, ali se jim splača renovirati grad v turistične namene, ker so najbrž naredili ekonomske študije, ki so odgovarjale drugače. Ampak pustimo zgolj v ponazoritev, da Ministrstvo za kulturo ne samo v tem, ampak tudi pri drugih gradovih, ki so potrebni obnove ali pa so delno že obnovljeni, ima probleme s programom. Tako kot tukaj, se tudi drugje vsebine ponujajo tako ali drugače razdelane, poglobljeno ali manj, ekonomsko upravičeno ali manj, ampak več ali manj vse na račun države, ki naj bi plačala programe, ki bi jih delali drugi. V Rihemberku gre za kar pet, če ne šest interesov. Eno je seveda krajevna skupnost Branik, drugo je iniciativni odbor za oživitev gradu Rihemberk znotraj krajevne skupnosti, se opravičujem, potem je občina, potem je gospod, ki je s pogodbo dolga leta upravljal, govorim o gospodu Vidicu, in tudi skrbel za neke posege v gradu Branik in potem imamo sedaj tudi Ustvarjalno središče Abram v Braniku, ki je tudi nam podalo predlog programov. Imamo pa tukaj še gospoda, ki se je že pred menoj pogovarjal z ministrom, da bi odkupil grad Rihemberk v smislu nekih vsebin, ki bi bile tako javno kot tudi privatno zapolnjene. Sama osebno, ker pogovori in tudi pismo o nameri, ki je bilo tako rekoč že pripravljeno na Ministrstvu za kulturo, z ministrom Simonitijem, in dotičnim interesentom za nakup grada gradu Branik sem se tudi v nadaljevanju srečala, kajti namera ni bila podpisana, preverjala sem, ali interes še obstaja. Kot vsi vemo, interes s strani zasebnika, ki je imel jasen načrt, kaj v gradu postoriti in narediti in kako tudi dopuščati javni interes, ker vemo, da to zahteva tudi zakon v primerih, ko bi prišlo do zasebnih investicij in lastništev in jaz osebno sem tudi podpirala tako možnost, se je očitno zgodil strah, strah pred nezadovoljstvom, če bi prišlo to v zasebne roke, same krajevne in širše lokalne skupnosti, da bi na ta način bil odtujen nek željen javni interes. Ti pogovori so, kot veva oba, trajali, trajajo še. Tisto, kar ve nedvomno država, je zgolj to, da tisto, kar je bilo že obnovljeno, mora veljati naprej, zato bomo šli v izdelavo tehnične dokumentacije in vsega tistega, kar še manjka. Ampak vmes pa je treba nujno in jasno dogovoriti, kaj je tisto, kar bo v gradu. Je to vsebina, ki jo ponuja ustvarjalno središče Abram? Ali je to tisto, kar želi mogoče občina in vidi tukaj svoj interes? Je to tukaj, kar želi civilna iniciativa in krajevna skupnost? Potrebno je soočiti in pretehtati ta vprašanja. Ali morebiti tudi zasebnika, interes zasebnika, ki zna biti, da je še živ, interes namreč, in bi ga veljalo soočati z javnim interesom, ki ni nujno, da se izključuje.
Hvala lepa, gospa ministrica. Poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo bo postavila poslanka Renata Brunskole. Jaz upam in pričakujem, da bo gospod minister vsak čas prišel.
Hvala. Lepo pozdravljeni! Gospod podpredsednik, gospa ministrica, gospoda ministra! Želela bi postaviti poslansko vprašanje dr. Mateju Lahovniku, ministru za gospodarstvo. Moje vprašanje se glasi: Kako bo Vlada spodbujala podjetništvo in gospodarstvo na manj razvitih področjih Slovenije ob upoštevanju dejstva, da so lokalne skupnosti že zagotovile potrebno infrastrukturo? Tukaj imam v mislih sprejete prostorske akte za poslovno obrtne cone in kot tudi urejeno komunalno in prometno infrastrukturo. Gre za problem, o katerem smo tudi na tem plenarnem zasedanju in tudi na pristojnih odborih veliko razpravljali in se veliko pogovarjali o tej problematiki, vsak poslanec, poslanka, mogoče vsak celo na konkretnem primeru svojega območja. Gre torej za to, da nekako poudarjamo, da bi želeli čim bolj enakomeren razvoj celotne Slovenije, na drugi strani pa se soočamo ravno s tem, da obstajajo lokalne skupnosti, tudi sama prihajam s takih območij, kjer so pripravljene poslovno-obrtne cone, vendar je problem ravno v tem, na kakšen način pridobiti potencialne investitorje oziroma morebiti tudi manjša podjetja ali samostojne podjetnike, ne samo velike gospodarske družbe, da bi se na ta način zagotavljala nova delovna mesta v manj razvitih območjih, ravno tako pa tudi, da bi zagotavljali demografsko poseljenost v celotni Slovenijo v večji meri in, da bi naši mladi visoko izobraženi ljudje, pa tudi ljudje s poklicno izobrazbo, imeli lahko zaposlitev v domačem kraju. Zatorej sama osebno ocenjujem, da bi si tukaj želeli morebiti še kakšno dodatno spodbudo s strani Ministrstva za gospodarstvo. Naj tudi rečem, da sem tudi sama zasledila in mi bo gospod minister verjetno tudi danes sam povedal, da neposredne direktne spodbude v tej smeri ministrstvo na bo dajalo, temveč preko podjetniškega sklada. Vljudno prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, ali pisna najava zadostuje za odgovor? Izvolite.
Zadostuje. Hvala lepa, gospod predsedujoči. V zvezi s tem vprašanjem, seveda lahko Ministrstvo za gospodarstvo poda le delni odgovor, saj, kot veste, je za skladen regionalni razvoj pristojna predvsem Služba Vlade RS za lokalno samoupravo in regionalno politiko. In novega ministra ste pravzaprav včeraj izvolili tukaj. Ministrstvo za gospodarstvo načeloma izvaja ukrepe na nacionalni ravni, ki niso zgolj namenjeni samo manj razvitim področjem, pač pa so namenjeni celotnemu področju Republike Slovenije. Kot poseben element posameznih instrumentov pa upoštevamo indeks razvitosti regij tudi kot dodaten kriterij za izbor projektov, ki so namenjeni za financiranje. Tudi v okviru Ministrstva za gospodarstvo predvidevamo indeks razvitosti, ki je eden izmed kriterijev pri posameznih instrumentih. Dovolite mi, da povem, tako kot ste omenili, da je slovenski podjetniški sklad izvedel celo vrsto razpisov za posojila, garancije. Seveda pa slovenski podjetniški sklad tudi lahko nudi kot pozavarovanje jamstev posameznim regionalnim razvojnim agencijam, ki so pa tu ključnega pomena za spodbujanje razvoja v posameznih regijah. Če govorimo o strogo regionalni politiki, se ta izvaja predvsem preko regionalnih razvojnih agencij kot temeljnih institucij, ki so umeščene v pristojnost ministra brez resorja, ministrstva za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Mi pa na nacionalni ravni poskušamo preko teh instrumentov, ki so na voljo, to pa so predvsem sredstva za razvojne in investicijske projekte iz evropskih strukturnih skladov, sredstva za spodbujanje, recimo, oblikovanja interdisciplinarnih skupin v gospodarstvu, kot tudi za spodbujanje prehoda mladih raziskovalcev v gospodarstvo, dajati posebno dodatno pozornost posameznim, tudi manj razvitim, regijam. Podobno velja tudi v okviru instrumentov, kot so, recimo, po zakonu o pomoči in reševanju družb v težavah, kjer smo že imeli, recimo, tudi v Beli krajini v preteklosti, ko sem bil celo sam minister, primer Iskre Kondenzatorji, ki se je verjetno spomnite, kjer smo se takrat odločili za sorazmerno veliko pomoč, ravno v želji po ohranitvi delovnih mest na območjih, ki so dejansko demografsko ogrožena in manj razvita. In tu se v celoti strinjam z vami, da so ta območja potrebna še bolj celovite obravnave kot mogoče sam center Slovenije. Ker izkušnje kažejo, da so ta območja tudi manj uspešna pri prijavljanju na različne razpise iz evropskih strukturnih skladov, ker so tudi šibkejša po razvitosti in s tega vidika so tudi v tehničnem smislu običajno manj usposobljena za uspešno črpanje teh sredstev. Zato je tudi tu ključna vloga regionalnih razvojnih agencij. Je pa ta, moram reči, zelo različna tudi, kar se tiče učinkovitosti, vsaj tako mi pravijo župani in gospodarstveniki, ponekod delujejo zelo uspešno, ponekod pa bistveno manj uspešno. Rekel bi še to, ker vem, da prihajate iz Bele krajine in se pogosto pojavljajo vprašanja v zvezi s tem, ker smo sprejeli zakon o Pomurju, kaj pa z ostalimi deli Slovenije, ki so tudi manj razviti. Moje osebno stališče, in verjamem, kolikor vem, to podpira tudi državni sekretar gospod dr. Andrej Horvat, je, da je treba pogledati tudi zakon o regionalnem razvoju, da se skozi ta zakon preveri, ali za ta druga območja, ki so tudi zaokrožena in manj razvita, ali je tudi skozi to mogoče predvideti dodatne instrumente za spodbujanje razvoja tega območja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Najlepša hvala, gospod minister, za odgovor. Strinjam se z vami. Tudi sama kot podpredsednica Odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj sem postavila v bistvu kot vprašanje oziroma kot pobudo v razpravi ravno na zadnji seji - in tudi sprejeli smo sklep tukaj v Državnem zboru - o čim hitrejši obravnavi in dopolnitvi zakona o skladnem regionalnem razvoju za vsa območja. Vam sem pa postavila vprašanje predvsem v zvezi s tem, kar ste mi odgovorili, vezano na spodbude in črpanje evropskih sredstev, na drugi strani pa ravno vezano na to, kar ste tudi sami konkretno omenili. Če greva sedaj konkretno, govoriva o Beli krajini, tudi tam je recimo ravno Iskra v Semiču zopet v težavah in gre tukaj za skoraj 14% stopnjo brezposelnosti v občini Semič, v Črnomlju 12,7% zaradi težav podjetja Livar in pa v Metliki zaradi podjetja Beti, kjer je pa 11,7% stopnje brezposelnosti, in to za območje, to subregijo Bela krajina pomeni velik problem. In ravno zaradi tega sem želela resor gospodarstva, torej vas, povprašati o tem, kako bi spodbudili to, kot ste povedali, v Semiču takrat glede Iskre Kondenzatorji je nekoč že bila takšna obravnava, in upam, da se bo tudi to rešilo za naprej. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnili odgovor ni potreben. Prehajamo na drugi krog postavljanja poslanskih vprašanj ministrom in generalnemu sekretarju. To je tisti, ki so eno vprašanje že postavili. Prvi bo ministru za promet postavil poslansko vprašanje gospod Ivan Grill. Pred tem bi vas pa želel samo obvestiti, da je zaenkrat še 6 poslanskih vprašanj, hkrati je previden tudi Odbor za finance v zvezi z obravnavo proračuna. Ker je predviden ob 15. uri, obveščam, da bo začel z delom 5 minut po končanem postavljanju vprašanj in odgovorov. Gospod Grill, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani ministri! Žal se tudi v Sloveniji v zadnjem času soočamo s številnimi smrtnimi žrtvami nesreč na avtocestah, ki naj bi veljale kot ena izmed varnejših oblik vožnje z motornimi vozili. V letošnjem letu je bilo po podatkih, ki so dosegljivi, takšnih žrtev že pet. Tudi v sredstvih javnega obveščanja večkrat zasledimo opozorila, da se vozilo giblje v nasprotno smer. Očitno je to zdaj v Sloveniji zelo pogost pojav, kar zelo ogroža prometno varnost velikega števila ljudi, ki uporabljamo avtoceste. Žal je verjetno razlog za zgrešitev teh prometnih pasov oziroma smeri vožnje iskati tudi v pomanjkljivi prometni signalizaciji, kajti vsi tisti, ki uporabljamo avtoceste, vemo, da je velikokrat veliko teh cest paralelnih, ki so vstopne, izstopne in s prometnimi znaki oziroma s signalizacijo se lahko neveščemu ali premalo pozornemu vozniku nehote v bistvu dogodi, da zamenja in tudi zgreši vozno smer. In posledice takšnih nesreč so potem več kot očitne. Zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Ali se že načrtovali kakšne aktivnosti? Vesel sem, kajti v zadnjem tednu je nekako bilo tudi v sredstvih javnega obveščanja moč zaslediti razpravo tudi o tem vprašanju. Ali ste tudi sami že prepoznali to nevarnost? Ali je mogoče ravno ta najava vprašanja pospešila tudi iskanje rešitev tega problema? Jaz verjamem, da bo težko preprojektirati tiste pasove, ki so vzporedni, ampak s pravilno ali bolj jasno postavitvijo prometne signalizacije, mogoče tudi nekih elektronskih opozorilnih naprav, ki bo pravočasno opozarjala ali na kakšen drug način onemogočala, da se lahko nadaljuje vožnja v nasprotno smer, bomo v prihodnosti prihranili marsikatero človeško življenje in tudi verjetno nesreče, ki bodo imele za posledico težke poškodbe in pa seveda tudi invalidnost. Vem, da to ne bo enostavna naloga, vendar mislim, da s pristopom kjer se bodo iskale rešitve, lahko marsikakšno stvar v nekem doglednem času tudi uredimo. Hvala lepa za odgovor.
Dr. Vlačič, minister za promet.
Hvala, predsedujoči. Hvala za vprašanje. Strinjam se z vami, da je vožnja po nasprotnem avtocestnem pasu zelo nevaren pojav, pogost, prepogost, bom rekel, ne le v Sloveniji, tudi v sosednjih državah. Ta nevarnost, ki jo predstavlja takšna vožnja, predstavlja za nas, posebno zavezo, da se tega lotimo z vso resnostjo. Upravljavec ceste na avtocesti je že v preteklosti namenjal precej pozornosti iskanju raznovrstnih rešitev. In od tukaj tudi poleg tega dvojnega znaka o prepovedi ter enosmerni vožnji, ki ga poznate, znaka II/4, tudi znan znak z odsevno roko, ki ga poznamo iz avstrijske prakse. In seveda na ta način še dodatno opozarja voznika, ki je prišel v napačno smer, tudi če prevozi, če spregleda znake za enosmerno oziroma za prepoved smeri vožnje, potem dobi še to veliko opozorilo, veliko odsevno roko z znakom stop, ki jo tudi vi dobro poznate. Tako je urejenih tudi veliko izvozov v Avstriji. V svetu so poznani številni ukrepi, ki poskušajo takšne vožnje kar se da omejiti. Skupno jim je to, da so omejeno uspešni. Jaz sem se v zadnjem času veliko pogovarjal s svojimi sodelavci, poznamo od sistema ježkov, ki ti preluknjajo pnevmatike, ampak recimo na avstrijskih avtocestah, kjer imajo nameščene ježke, imajo kljub tistim izhodom, ki imajo nameščene ježke, evidentiranih 50 primerov, ko so kljub preluknjanim gumam zapeljali v nasprotno smer. Se pravi, nobena rešitev sama po sebi ne daje absolutne varnosti od teh, ki se zdaj uporabljajo v Evropi. Ugotavljamo, da so pogosti vzroki, vsaj tako kaže ta trenutek, nesprejemljivo psihofizično stanje voznikov, v določenih primerih stave ali tudi samomori. Lahko potrdim, da v sodelovanju z upravljavcem avtoceste intenzivno iščemo rešitve, ki bodo povečale varnost. Jaz sem napisal pismo na Dars in naročil analizo vzrokov teh napačnih vstopov na avtocesto. Pričakujem njihov predlog ukrepov in potem bomo skupaj, upravljalci in ministrstvo, pripravili ukrepe, kako zmanjšati te res nevarne pojave na avtocesti, ki smo jim prepogosto priča oziroma prav vsak je izjemno nevaren, kot smo videli v nedavnem primeru, ki se je končal tragično s tremi smrtnimi žrtvami.
Hvala lepa. Gospod Grill, izvolite.
Hvala lepa. Vesel sem, spoštovani gospod minister, da ste tudi sami prepoznali to veliko nevarnost za prometno varnost in da ste določene aktivnosti že izvajali. Tudi sam se strinjam, da je velikokrat lahko posledica zamenjave smeri vožnje psihofizična lastnost voznika, ki je takrat omejena, po domače povedano, da so lahko to velikokrat vinjeni vozniki, vendar sam ocenjujem, da je največkrat lahko posledica predvsem pomanjkljiva ali ne dovolj jasna signalizacija, predvsem tam, kjer je več teh paralelnih pasov, kjer se z avtoceste prihaja ali se tudi na avtocesto vozi. In tudi sam, posebej če je slaba vidljivost, pa poznam, zelo dobro poznam, se moram močno koncentrirati, da se tudi meni slučajno ne zgodi, da bi bila smer vožnje zagrešena. Zato sam ocenjujem, da bi morali tukaj iskati rešitve predvsem v boljši signalizaciji, bolj nedvoumni, tudi ta znak s to veliko rumeno roko je en korak k temu, vendar še vedno, predvsem pri slabi vodljivosti, to ni dovolj, kajti ne nazadnje je taka signalizacija prisotna že kar nekaj časa tudi v našem prostoru, pa se število smrtnih žrtev oziroma tudi teh, ki zgrešijo smer vožnje, ni zmanjšala. Zato mislim, da je signalizacija tista, kjer bo treba poiskati veliko inovativnih rešitev, pa ne nazadnje tudi mogoče kakšnih elektronskih rešitev, da z nekimi opozorili kakorkoli opozori voznike na avtocesti ali pa tudi tistega, ki zgreši smer. Zato upam, da boste v doglednem času uspeli to rešitev tudi poiskati, pa verjamem da jo bomo poiskali oziroma predstavili tudi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Želite dopolniti odgovor? Izvolite, gospod minister.
Jaz delim to skrb z vami in se strinjam, da je treba najti načine, kako bo ta signalizacija takšna, da bo zagotovo dovolj jasna, da se ne bi zaradi signalizacije, se pravi zaradi cestnih oznak dogodilo, da bi kdo zapeljal na napačno smer. V tem smislu je na mestu vaše opozorilo, da se še enkrat pregleda vsa signalizacija. Mislim pa, da bo novi varnostni organ, ki ga ustanavljamo naslednje leto, ki bo v enem organu združil vse, ki se ukvarjajo z varnostjo v cestnem prometu v Republiki Sloveniji, s to sinergijo povzročil, da se bomo se z varnostjo v prometu ukvarjali še bolj intenzivno, še bolj resno, še bolj strokovno in še bolj kvalitetno, kot smo se do danes. Bi pa rekel, da velik del dela bomo morali pa opraviti tudi udeleženci v prometu. Še tako dobre tehnične rešitve, še tako dobre signalizacije, še tako dobri ukrepi na infrastrukturi ne bodo pripomogli k temu, če ne bomo vozniki ob vožnji absolutno skoncentrirani samo na vožnjo. Spomnite se, da se vam je že kdaj zgodilo, da ste se pripeljali iz ene točke v drugo, pa ste pravzaprav pozabili, kako ste se pripeljali, ker nam misli zaplavajo. Torej vožnja je najbolj nevarna dejavnost v običajnem človekovem življenju, ki jo danes opravlja. In tudi teh več kot 200 žrtev v letošnjem letu, na srečo v nekoliko manjšem odstotku letos, trend je že nekaj časa zmanjševanje, k temu pa prispevajo spremembe zakonodaje, strogo kaznovanje, številne akcije, ki jih izvajamo na ministrstvu. Mi nadaljujemo to, kar se je že prej delalo. Vse to je samo pomoč osveščanju ljudi, da je promet pravzaprav najbolj nevarno početje običajnega človeka, pa se tega sploh ne zaveda.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje generalnemu sekretarju Vlade bo postavil gospod Zvonko Černač. Izvolite.
Spoštovani! Moje vprašanje je povezano z gospodarnostjo, predvsem s tem, ali Vlada in vladajoči vedo, kaj ta pojem pomeni. Kmalu bo minilo leto dni, odkar falcon stoji, ne brez stroškov. Samo izgubljena najemnina v letu dni bo znašala milijon 500 tisoč dolarjev. Lani, 8. decembra, ste bili obveščeni s strani najemnika, da pogodbe ne bo podaljšal. Pogodba, ki je bila podpisana v času Ropove vlade za mesečno najemnino 125 tisoč dolarjev za pet let, je namreč vsebovala zanimivo klavzulo: Slovenija pogodbe predčasno, torej pred potekom petih let, ni mogla prekiniti, pravica prekinitve kot tudi pravica eventualnega podaljšanja je bila pridržana izključno najemniku. Poleg izpada prihodkov od najema, ki ga skoraj leto dni ni, pa so nastali še dodatni stroški, z garažiranjem in hangariranjem letala v Ameriki, s plačilom zavarovanja, stroški ekipe, ki je večkrat letela v Ameriko, stroški odvetnikov, stroški varščine, ki je najemnik ni vrnil v celoti, stroški popravila v Švici, plačilo davka v višini nekaj milijonov dolarjev, ko je letalo pristalo v Sloveniji, in seveda posredni stroški, torej stroški letalskih prevozov Vlade, predsednika države, ministrstev, ki so morali najemati druga letala. Leto bo kmalu naokoli, falcon stoji, stroški naraščajo, prilivov ni. Zanimajo me torej skupni stroški v zvezi s Falconom v tem letu, pa tudi posredna izguba najemnine v letu dni. Koliko po vašem mnenju, znašajo od tega odvečni stroški? Poleg tega me zanimajo tudi skupni stroški vseh službenih potovanj Vlade, ministrstev, predsednika države in ostalih posrednih in neposrednih proračunskih uporabnikov v zadnjem letu dni. Pri čemer bi vas prosil, da ne dobim takega odgovora kot maja meseca letos, ko ste mi našteli tri polete, izpustili pa bistvo. Bistvo je: Koliko znašajo skupni stroški vseh, ki so na kakršnekoli način leteli na državne stroške v zadnjem letu dni, ne glede na to, v katerem fotelju Vlade, ministrstev, predsednika države ali ostalih proračunskih uporabnikov sedijo? Zanimajo me tudi stroški glede uporabe protokolarnih objektov v zadnjem letu dni. In zanima me: Koliko je država izgubila iz naslova najemnin za prazna stanovanja in koliko je za ta prazna stanovanja država v zadnjem letu plačala obratovalnih stroškov in ostalih stroškov, ki bremenijo prazna stanovanja? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Milan Cvikl, generalni sekretar Vlade, izvolite.
Gospod podpredsednik, poslanke in poslanci! Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanja. Najprej je treba povedati, da kot generalni sekretar Vlade Republike Slovenije nisem v polni meri pristojen za odgovore na vsa postavljena vprašanja. Tako bom odgovoril na tista vprašanja, za katera sem pristojen, glede nekaterih odgovorov pa, ko bo Vlada obravnavala poročilo, boste dobili pisno informacijo, vi in slovenska javnost v celoti. Najprej to implicitno vprašanje gospodarnosti in stroškov službenih potovanj. Najceneje je, da falcona ne uporabljamo. Teza, ki je tukaj je, češ, izgubljamo s tem, ko falcona ne uporabljamo, hkrati pa resorji potujejo. Nedvomno je, in zato se je tudi že predprejšnja vlada se odločila, da falcon odda v najem, da investicija v najem ni bila najboljša naložba. Predvsem zato, ker je struktura porabe letov Vlade, tudi predsednika republike, takšna, da se podobni avioni redko najemajo. V tej zvezi je treba povedati, da je Vlada Republike Slovenije, ki je nastopila svojo funkcijo novembra lani, že v prvih mesecih sprejela nekaj sklepov, med katerimi je pomembno tudi, da smo spremenili uredbo za povračilo stroškov za službena potovanja in povedali, da se za lete v tujino uporablja redna linija letalskega prevoznika. Medtem ko se posebno letalo lahko najame zgolj v izjemnih okoliščinah oziroma v naprej opredeljenih pogojih, razen če bi najem letala zahteval manj sredstev kot redna linija. In tu je ključ te zgodbe. Zelo redko, razen v primerih, kadar ni rednih linij, kot je to srečanje Evropskega sveta v Luksemburgu, in zelo redko, kadar so linije tako težko povezljive, je strošek najema zasebnega letala nižji, kot je strošek nakupa rednih letalskih kart. Če bi Vlada začela falcon uporabljati, recimo, v meri, kot vi implicirate, bi celotni stroški tega bili višji. Glede stroškov službenih potovanj, vam lahko povem to, kar že veste v Državnem zboru nekaj tednov nazaj, ko smo vam poslali poročilo o realizaciji proračuna za leto 2009, koliko so ti stroški. In ključno pri teh stroških za izdatke za službeno potovanje je njihovo razmerje na pretekli čas. V prvi polovici leta 2008 je bilo stroškov za službena potovanja za vse neposredne proračunske uporabnike 16,3 milijona. Od tega za stroške prevoza v tujini 2,6 milijona, za stroške prevoza v državi osemsto devetindvajset tisoč. Ta vlada je v prvi polovici leta 2009 stroške s šestnajst milijonov zmanjšala na 61% te vsote, to je na 9,9 milijona. To so dejstva. Razlog, zakaj je do tega prišlo, je v spremenjeni uredbi in v sklepu Vlade s februarja, s katerim smo zmanjšali obseg obiskov predstavnike Vlade v tujini, tako da se število obiskov zmanjšuje in da se delegacije zmanjšujejo na najnujnejšo sestavo. V primeru sestankov v Bruslju, Luksemburgu se pa seveda v to delegacijo v večji meri vključujejo tisti, ki so že fizično v predstavništvu Republike Slovenije v Bruslju. Zato seveda ta 61% indeks. In ta 61% indeks je odraz gospodarnosti te Vlade. Glede protokolarnih objektov, pa samo na kratko. V letih 2004, 2005 in 2006 se je v samo obnavljanje protokolarnih objektov letno investiralo v povprečju 2,1 milijon evra. Ta vlada je za obnovo istega obsega protokolarnih objektov in še dograjenega kongresnega centra investirala sedemkrat manj: tristo osemnajst tisoč evrov. Tudi to odraža gospodarno dejanje te vlade. In zato zaključujem. O falconu boste natančne podatke dobili po sprejetem poročilu, glede stroškov službenih potovanj in protokolarnih objektov pa smo racionalnejši, gospodarnejši, kot je to bilo v preteklosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Černač, takoj vam bom dal možnost za zahtevo po dopolnitvi odgovora. Samo pojasnilo kolegicam in kolegom: ura je tri, mi smo nekako grobo načrtovali, da bi do tedaj nemara že lahko dokončali z vprašanji in glasovanji. To se seveda ni zgodilo. Zato nadaljujemo s poslanskimi vprašanji in pozneje tudi glasovanji. Seveda pa bo Odbor za finance svoje zasedanje začel kasneje, kakšnih deset ali petnajst minut po končani seji Državnega zbora. Prosim gospod Černač, zahteva za dopolnitev odgovora. Prosim.
Na temeljno vprašanje seveda nisem dobil odgovora. Prvo in bistveno vprašanje je bilo: Koliko nas stane falcon, ki stoji? Odgovor je bil, da je najceneje, da ga ne uporabljamo. Jaz pa pravim, najdražje je, da stoji. Povedal sem vam, da samo v letu dni je bil izpad prihodka iz najemnine milijon petsto tisoč dolarjev. Glede službenih potovanj ste pozabili nekaj, kar se je dogajalo lani v prvi polovici leta, ko je Slovenija predsedovala Evropski uniji. Obseg aktivnosti v tistem obdobju je neprimerljiv z obsegom aktivnosti v letošnjem letu. Poleg tega je v tistem obdobju nastalo kar nekaj infrastrukturnih objektov, ki so ostali za vedno in so bili posredno povezani s predsedovanjem Evropski uniji, zaradi tega so ti stroški neprimerljivi. Ne vem, v kateri rang racionalnosti sodi polet predsednika države za dva dni z letalom, najetim za preko 90 tisoč evrov, s kopalnico, v Bosno? Ali ta sodi tudi v ta racionalni okvir varčevanja v javni upravi ali mogoče kam drugam? Investicija v falcon ni bila najboljša naložba, je bilo dejano, s tem se vsi strinjamo, ampak takrat ste bili del takratne vladajoče koalicije LDS, ko je bil ta avion kupljen. Ne govorim o tem, da ste mogoče bili soodgovorni pri tem, sedaj pa ste neposredno odgovorni za škodo, ki jo ta falcon z vsakim dnem povzroča davkoplačevalcem te države. In teh stroškov po moji oceni z vsem tistim, kar je bilo potrebno plačati v povezavi s tem falconom, je za nekaj milijonov evrov. Ne za nekaj tisoč ali nekaj sto tisoč evrov. Teh stroškov je za nekaj milijonov evrov: izpad najemnine, garažiranje v Ameriki, zadržana varščina, servisiranje in popravilo v Švici. Mislim, da je petkrat številna ekipa letela gledati ta avion, kako ga bo pripeljala nazaj. Zaradi tega vas prosim, da mi bolj konkretno [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]odgovorite na ta vprašanja. In tudi na vprašanje: Koliko vsako leto izgubite na račun neplačanih oziroma izpada najemnin za prazna stanovanja? Hvala.
Hvala lepa. Prosim, generalni sekretar Vlade.
Gospod Černač, jaz sem povedal, da je najboljše, da falcona trenutno ne uporabljamo. Bilo bi dobro, če bi falcon lahko prodali. Bilo bi dobro, če bi falcon, za katerega ste trdili, da je napačna investicija, prodali v času mandata vaše vlade. Pogodba o najemu ni preprečevala prodaje aviona, bi pač samo General Maritime Corporation ta avion najel od drugega lastnina. Kriza je prizemljila na stotine podobnih avionov, kot je falcon. V postopku je javni razpis, imamo nekaj ponudb. Ko bo javni razpis zaključen, bomo videli, ali bo mogoče falcon oddati v najem ali ga ne bo mogoče oddati v najem oziroma preverjamo ali ga je mogoče kot obliko, v narekovaju, "dovoljenj ali nedovoljenj" državne pomoči uporabiti kot dokapitalizacijo slovenskega letalskega podjetja. Dejstvo je, da v času prosperitete, če ste ocenjevali, da je avion slaba naložba, in verjamem, da ste še pred volitvami leta 2008 menili, da boste lahko zmagali leta 2008, bi se aviona rešili, bi ga prodali. V času krize aviona ni mogoče prodati, razen če ga prodamo globoko pod njegovo tržno ceno, kar ni namen te Vlade. Glede protokolarnih objektov,naj povem nekaj. Jaz nisem govoril o investicijah v novi kongresni center, jaz sem govoril o investicijah, izvedenih v letih 2004, 2005, 2006. V enem od poslanskih vprašanj enemu od poslancev sem odgovoril natančno, katere so te investicije. In med njimi so tudi zelo neracionalne investicije, razen če ocenjujete, da je bilo potrebno iz državnega proračuna leta 2005 za potrebe predsedovanja zgraditi wellnes center v hotelu Kokra iz stroškov državnega proračuna. Zato je racionalno, da smo letos za sedemkrat zmanjšali. Namesto 2,1 milijona evrov v povprečju v letih 2004, 2005, 2006, izključujem 14 milijonov v letu 2007, letos za obnovo protokolarnih objektov dajemo 300.000 evrov. Glede izdatkov za službena potovanja in teze, da naj bi bilo lani več službenih potovanj, ker se je predsedovalo. Ne, veliko dogodkov predsedovanja se je zgodilo v Sloveniji, vsi tako imenovani neformalni vrhi so tukaj, zato bi bilo logično, da bi glede na leto 2007, bilo v letu 2008 manj stroškov. Ampak jih ni bilo manj, ampak je bil njihov prirast za 70% navzgor, zdaj pa je padec na dve tretjine. Tako ni mogoče primerjati hrušk in jabolk. Glede razpisa in glede stanovanj pa tako. Prvič je po treh letih bil izveden javni razpis za nezasedena službena stanovanja. Upam, da bo dobro končan in da bomo končno vrsto let nezasedena stanovanja tudi oddali. Hvala lepa.
Hvala. Proceduralni predlog, gospod Černač. Prosim.
V tem odgovoru so bile izrečene vrhunske manipulacije, zaradi tega je prav, da jih razčistimo v Državnem zboru. Na podlagi drugega odstavka 246. člena predlagam, da o tem razpravljamo. Pogodba o najemu ni omogočala tega, kar je bilo rečeno. Pogodba o najemu je govorila o tem, da ta najemna pogodba ni trdna samo za pet let, ampak če se najemnik tako odloči, tudi za naslednjih pet let. In to je zgodba, ki žal bremeni vaše sedanje in bivše kolega, kar se falcona tiče. Zgodba, ki pa bremeni vas, je pa neposredno povezana z vami, gospod Cvikl. Vi ste tisti, ki ste odgovorni, da ta posel speljete. In peljete ga že nekje pol leta. Maja meseca je bil že objavljen razpis, takrat ste v odgovorih na poslanska vprašanja govorili, da je odločitev za hangariranje aviona zato, ker naj bi ga tam oddali v najem, da zaradi tega tam nastaja strošek hangariranja, zdaj pa govorite, da naj bi ga oddali v najem domačemu ponudniku. Takrat ste govorili, marca meseca v odgovoru na neko poslansko vprašanje, da edini odvečen strošek pri tem falconu je 40 tisoč dolarjev polletnega garažiranja v Ameriki in tako naprej. Čas bi bil, da se sami s sabo zmenite. Moje mnenje je, da je odvečnih stroškov pri tem falconu samo v letu dni nekaj sto tisoč, nekaj milijonov evrov, milijon in pol evrov izgubljene najemnine in preko milijona evrov oportunitetnih stroškov, ki so neposredno nastali zaradi zavlačevanja pri oddaji tega letala v najem, za kar se je Vlada odločila. Poleg tega je v državi trenutno preko 500 praznih stanovanj, povprečna površina 56 kvadratnih metrov. Če izhajamo iz povprečne najemnine 200 evrov, kar je nizka najemnina, in iz podatka, ki ga je maja meseca povedal visoki državni funkcionar in je zapisan na STA, da vsako prazno stanovanje državo bremeni v višini 1.000 evrov letno, potem je pri 500 praznih stanovanjih, gospe in gospodje, samo v času Pahorjeve vlade izpuhtelo na račun nepobranih najemnin milijon 200 tisoč evrov in na račun plačila obratovalnih in ostalih stroškov, ki jih mora država plačati za ta prazna stanovanja, pol milijona evrov! Skupaj milijon 700 tisoč oziroma preko tisoč kvadratnih metrov stanovanjskih površin [[...]]
Kolega Černač, samo proceduralno vprašanje. Generalni sekretar ne more več odgovarjati na ta vaša nova dejstva.
Spoštovani predsednik, jaz sem o tem spraševal. Gre torej za vprašanje gospodarnosti. Gre za vprašanje, kako gospod Milan M. Cvikl in posredno ta Vlada ravna z davkoplačevalskim denarjem. Slabo! Če menite drugače, potem računam, da boste soglasno podprli razpravo o odgovoru na ta vprašanja. Drugače pa mislim, da zganjate samo cenen populizem. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Zvonka Černača, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru generalnega sekretarja Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal danes, deset minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. Poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor bo postavil Jakob Presečnik. Minister se je opravičil. Gospod Presečnik, želite vseeno postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz sem postavil vprašanje [[...]]
Minister za promet je tu.
[[...]]ministru za promet in ministru za okolje. Minister za okolje, gospod Erjavec, se mi je opravičil, ker ima druge obveznosti ravno ta čas, zato bom popolnoma zadovoljen z odgovori, ki mi jih bo dal minister za promet. Dejstvo je, da se zaključuje izgradnja slovenskega avtocestnega križa. V gradnji so samo še štirje manjši odseki na štirih krakih. Dejstvo je tudi, da mnoge razvite države zaradi gospodarske rasti, zaradi premagovanja gospodarske krize mnogo vlagajo v tem kriznem času v državno infrastrukturo različnih vrst, tako Nemčija, Združene države Amerike in še nekatere. Pri nas pa imam občutek, po podatkih, ki jih imam, da vsa ta gradbišča usihajo. Mi smo v preteklih letih, kolikor vam je znano, izredno pospešili gradnjo posameznih avtocestnih odsekov v Sloveniji. Gradbene firme so v ta namen nabavile ogromno količino, mogoče celo preveč mehanizacije, ki danes stoji po dvoriščih, skladiščih, garažah ali v njihovih obratih. Dejstvo je tudi, da so tudi v sprejetih dokumentih Republike Slovenije predvidene investicije, tudi vladnih razvojnih dokumentih - velike investicije na področju železnic, na področju tretje in četrte razvojne osi in še na mnogih drugih infrastrukturnih objektih. Kot rečeno, po mojem poznavanju večina priprav na te investicije bolj ali manj stoji. Ustavilo se je gradbeništvo, ustavljajo se tudi panoge, ki so z gradbeništvom povezane. V nevarnosti je še bolj oziroma prihaja ta negativna gospodarska rast. Razumem da so čedalje večje težave pri umeščanju. To je ena ogromnih težav v Sloveniji. Jaz večkrat rečem, da če bi zdaj začeli umeščati avtocestni križ v prostor, da bi še dolgo ne bi bilo avtocest. Ne vem, pa kje so razlogi, da na vidiku še ni, tudi od vas obljubljenega posebnega zakona, ki bo olajšal postopke pri umeščanju linijskih infrastrukturnih objektov v prostor. Predvsem ta del me zanima, ki bo omogočal seveda, da se ti postopki pospešijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim minister za promet dr. Patrick Vlačič.
Hvala predsednik. Spoštovani poslanec, dovolite, da vam najprej podam en kratek pregled aktivnosti, ki potekajo na področju izgradnje cestne in železniške infrastrukture. Na severnem delu tretje razvojne osi od avtoceste A1 do Dravograda se izvaja optimizacija najustreznejše variantne rešitve poteka trase. Na srednjem delu se kot alternativa ekonomsko neupravičeni varianti pripravlja varianta, ki naj bi ob maksimalni izkoriščenosti cestnega prometa proučila možnost posodobitve obstoječih prometnic. Na južnem delu tretje razvojne osi pa se pripravljajo strokovne podlage, in sicer intenzivno na odseku od avtoceste A2 do Malin, vključno s predorom pod Gorjanci, kateremu sledita odseka proti Metliki in Vinici. Na ostalih dveh razvojnih oseh poteka realizacija posameznih ukrepov, s ciljem odprave konfliktnih točk na prometnicah. Na četrti razvojni osi so v gradnji obvoznica Škofja Loka ter galerija Pod Ključem. Na tretji A osi sta se pričenja rekonstrukcija posameznih odsekov skozi naselja. Glede na faze aktivnosti, ki se izvajajo na posameznih razvojnih oseb, je realno možno pričakovati prostorsko omejitev posameznih projektov, naša želja, upamo, da bo želela do leta 2012, nadaljnji dve leti pa za projektiranje in urejanje lastninskih razmerij. Na področju javne železniške infrastrukture imamo zastavljen ambiciozni načrt modernizacije. Predvidena je modernizacij vseh glavnih pa tudi posodobitev regionalnih prog. Progam se bo izvajal v časovnem obdobju desetih let. Pred začetkom izvedbe so trije večji projekti. Rekonstrukcija in elektrifikacija Pragersko - Hodoš, izvedba sistema ERTMS, torej evropski sistem upravljanja vlakov. Imamo dva pilotna odseka Sežana - Gornje Ležeče in Murska Sobota - Hodoš. Gradnja proge Divača - Koper na odseku Koper - Cepišče - Črni Kal se bo začela naslednje leto. Mi smo optimisti, da bomo naslednje leto zapičili lopato. Podlage za gradbeno dovoljenje bodo končane do junija 2010. Potem moramo pridobiti gradbeno dovoljenje in potem bomo seveda z javnimi naročili štartali na tem odseku z gradnjo. To bo eden izmed največjih infrastrukturnih posegov v Republiki Slovenije v zadnjem času. Menim, da bi morala dinamika izgradnje prometne infrastrukture temeljiti na makroekonomskih zmožnostih države, finančno podprta s čim večjim deležem Republike Slovenije ob maksimalni izkoriščenosti virov Evropske unije. Tam, kjer pa ne bo tistega tako velikega, dajmo reči temu, prispevka k nacionalni ekonomiji, tam pa bi morali začeti iskati drugačne načine financiranja izgradnje, kot so koncesije in podobno. Ocenjena vrednost investicije v okviru cestne infrastrukture, govorim o razvojnih osem znaša preko 2 milijardi in pol evrov. Glede na to, da bo praksa zadolževanja za državo težko ali pa ne bo v taki meri prihajala več v poštev kot do zdaj, iščemo torej nove načine, kako bi to financirali. Na področju železniške infrastrukture bo do sprejema državnih prostorskih načrtov treba zagotavljati finančna sredstva za izvedbo projektov, s tem se aktivno ukvarjamo. In kot ste videli, smo v predlogu proračuna tudi dejansko namenili sredstva za izgradnjo železnic v naslednjem letu in še v prihajajočem letu 2011. To, kar smo včasih v Državnem zboru dajali cestam, bomo v naslednjih letih dajali železnicam. Strinjam se z vami, da je lahko vlaganje v infrastrukturo eden izmed ukrepov zagona nacionalnega gospodarstva. To tudi počnemo. In strinjam se z vami tudi, da je treba poenostaviti postopke umeščanja v prostor. To je bilo tudi eno od mojih prvih opažanj. Če se spomnimo - Dolenjski krak se je umeščal enajst let in seveda to je absolutno predolgo. Zakon, o katerem govorite, je v medresorskem usklajevanju, kar pomeni, da ga lahko kmalu pričakujemo na poslanske klopi. Drugi predpis, ki je tudi relevanten v tej povezavi, je pa predpis, ki omogoča pridobivanje zemljišč, razlastitve, če želite, in tudi ta predpis se pripravlja, ni še v medresorskem usklajevanju. Tukaj je treba najti to ravnovesje med zaščito lastnine na eni strani in učinkovitostjo izgradnje infrastrukture.
Hvala. Mag. Julijana Bizjak Mlakar bo postavila vprašanje ministru za zdravje.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Ministrstvo za zdravje je v Predlogu zakona o zdravstveni dejavnosti, ki je bil pred meseci posredovan v javno razpravo, v poglavju 1.3 navedlo, da 35% zdravstvenih domov ne izpolnjuje več pogojev glede vrst dejavnosti. Ti zdravstveni domovi ne morejo več opravljati vseh zdravstvenih storitev, ki jih prebivalstvo potrebuje. Po podatkih ministrstva je to nezakonito stanje povzročila razgradnja zdravstvenih domov zaradi podeljevanja koncesij. V poglavjih 1.5 in 1.6 ministrstvo opisuje, kako izvajalci zdravstvenih storitev kršijo zakone, kar naj bi bila posledica mešanja javne in zasebne zdravstvene dejavnosti. V teh poglavjih je med drugim navedeno, da zdravniki opravljajo zdravstvene storitve v svojih samoplačniških ambulantah tudi v času in z zmogljivostmi, ki bi morale biti na podlagi pogodb z Zavodom za zdravstveno zavarovanje Slovenije izključno namenjene izvajanju javne zdravstvene dejavnosti. Ministrstvo v dokumentu navaja, da izvajalci zdravstvenih storitev izrabljajo javna sredstva, kadre, sredstva za zdravljenje za zasebne zaslužke. Delali naj bi tudi brez potrebnih dovoljenj. Ker je Ministrstvo zadolženo za upravni nadzor, katerega namen je ukrepati proti povzročiteljem nezakonitosti oziroma nezakonitosti preprečiti, vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Koliko upravnih nadzorov je v tem času ministrstvo opravilo zaradi razgradnje zdravstvenih domov in koliko zaradi ostalih navedenih oškodovanj javnih sredstev za zasebne zasluške izvajalcev zdravstvenih storitev? Kakšni so bili ukrepi ministrstva v okviru teh nadzorov? Hvala lepa za odgovor.
Prosim, minister za zdravje Borut Miklavčič.
Spoštovani predsednik, spoštovana poslanka. Ugotovitve z vašega vprašanja - v Sloveniji takšni primerih obstajajo in tako stanje žal imamo. V zvezi z vašim vprašanjem bi vam rad pojasnil naslednje. Zakon o zdravstveni dejavnosti s svojimi dopolnitvami, ki je bil sprejet leta 1992, je nedorečen, še posebej v delu, ko opredeljuje funkcijo zdravstvenih domov. To se je ugotavljalo dlje časa in to je slovenska javnost spremljala. Zato je ministrstvo pričelo in je v tem trenutku praktično v zaključni fazi za pripravo novega osnutka zakona o zdravstveni dejavnosti, kjer posebej urejamo tako funkcijo zdravstvenega doma kot podeljevanje koncesij. Z dosedanjim podeljevanjem je v zadnjih letih prišlo predvsem do drobljenja zdravstvenih domov in na ta način do kršitve obstoječega Zakona o zdravstveni dejavnosti. Poudariti želimo, da so ustanovitelji zdravstvenih domov občine, Ministrstvo za zdravje lahko opravlja le upravni nadzor nad zakonitostjo dela zdravstvenih zavodov in zasebnih zdravstvenih delodajalcev. Ministrstvo za zdravstvo je pod mojim vodstvom takšne nadzore opravilo v zdravstvenem domu Vrhnika, Kočevje, Metlika, Sežana. Na osnovi v preteklosti opravljenih nadzorov in tudi teh zadnjih smo ugotovili, da nekateri zdravstveni domovi komaj, drugi pa sploh ne morejo zagotavljati vseh s sedaj obstoječim zakonom naloženih in predpisanih dejavnosti. Ne vidim druge rešitve, kot da to situacijo z novim zakonom, ki prihaja drugi mesec v Državni zbor, uredimo in popravimo. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim, gospa Mlakar.
Hvala še enkrat za besedo. Prosila bi za dopolnitev. Namreč, iz dokumentacije o podeljevanju koncesij, ki je na Ministrstvu za zdravje, so zagotovo razvidni povzročitelji razgradnje zdravstvenih domov. Zato vas sprašujem, gospod minister: Ali boste ukrepali proti njim? Ministrstvo ugotavlja v poglavjih 1.5 in 1.6 uvoda Predloga zakona o zdravstveni dejavnosti, da se zaposleni v zdravstvu izogibajo predpisom, ki urejajo delovna razmerja o dovoljenem delu izven rednega delovnega časa, določbam Zakona o zdravstveni dejavnosti in določbam Zakona o zdravniški službi. Gre za kršenje tistih določb zakonov, katerih kršitev pomeni resno grožnjo za zdravje in varnost prebivalstva. Ali boste, spoštovani gospod minister, ukrepali proti kršiteljem zakonov? Ministrstvo navaja, da nekateri izvajalci zdravstvenih storitev opravljajo javne in zasebne zdravstvene storitve na istem mestu, kar omogoča prelivanje javnih sredstev v zasebne zaslužke. Kaj boste storili, spoštovani gospod minister, da boste onemogočili tovrstno prelivanje javnih sredstev v zasebne zaslužke, saj tudi zakonski predlogi ministrstva to prelivanje in oškodovanje javnega še vedno omogočajo? Hvala za odgovor.
Hvala. Prosim, gospod minister.
Ko gre za kršitve posameznih izvajalcev v zdravstvenem domu ali koncesionarjev, ki so del javnega sistema, z nadzorom ukrepamo in delujemo. Kakšne konsekvence in odgovornosti bi lahko zahteval od županov slovenskih občin, ki so koncesije podelili, in od ministrstva ali mojega predhodnika, ki je koncesije podpisoval in soglašal, pa prosim za vašo pomoč, ker nimam tega znanja, da bi vedel, kako lahko ukrepam v skladu z zakonom proti županom in mojim predhodnikom.
Hvala lepa. Franc Bogovič bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik, spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Slovenija se tako kot druge evropske države srečuje s padcem odkupnih cen kmetijskih pridelkov in proizvodov. Padec odkupne cene mleka je prizadel veliko slovenskih kmetov, predvsem tistih, ki jim je kmetijska dejavnost glavna in edina dejavnost, torej, kmetije in kmete, ki živijo izključno od kmetijstva. V Uradnem listu Republike Slovenije št. 77/2009 z dne 2. 10. 2009 je Vlada Republike Slovenije objavila Uredbo o spremembah in dopolnitvah Uredbe o finančni pomoči ob nepredvidljivih dogodkih v kmetijstvu, ki vpeljuje ukrep "de minimis" za izboljšanje položaja prireje mleka. Eden izmed petih ključnih pogojev za prejetje sredstev iz tega ukrepa je tudi ta, da je vsaj en član kmetijskega gospodarstva obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovan od 1. 6. 2009, družinske člane pa se preveri v registru kmetijskih gospodarstev. Mnogi kmetje si že dolgo plačujejo pokojninsko in invalidsko zavarovanje iz naslova kmetijske dejavnosti na podlagi 16. in 34. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, saj njihov katastrski dohodek ni dovolj visok, da bi bili obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovani. Veliko kmetov, ki so zavarovani iz kmetijske dejavnosti po zgoraj omenjenih podlagah, je tudi rejcev krav molznic. Po sedaj veljavni uredbi oziroma ukrepu vsi ti kmetje in kmetice oziroma njihove kmetije izpadejo iz ukrepov pomoči, čeprav mesečno plačujejo obveznosti, ki so skoraj na enakem nivoju, kot če bi bili obvezno zavarovani iz kmetijske dejavnosti. Moje vprašanje zaradi navedenega sledi. Spoštovani minister dr. Milan Pogačnik, zanima me: Zakaj so kmetje in kmetice, ki so zavarovani na podlagi 16. in 34. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, izpadli iz ukrepa? Koliko je takšnih kmetij ter koliko krav molznic redijo na teh kmetijah? In predlagam, da z ustrezno spremembo uredbe popravite to neenakost. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Poslanke in poslanci. Hvala za vprašanje. No, kriza je, bom rekel, prevzela tudi Slovenijo, vendar opažamo, da so zadnje štiri mesece cene stabilne, celo zaznavamo v septembru dvig cene na 26,91, to se pravi, približujemo se ceni 27 centov na kilogram, kar pomeni, da bi v primerih, ko je povprečno število živali petnajst in je mlečnost 8.500 litrov, tako kot je tudi v nekaterih drugih evropskih državah, bi nekako prešli na ceno, ki bi pokrivala stroške oziroma ta koeficient ekonomičnosti. Vendar žal ni tako. Ni. Pri nas je proizvodnja zelo različna in tudi število živali v hlevu je zelo različno, zato je mogoče ta kriza v mlečni industriji kljub vsemu, bi lahko rekel, globlja, kot bi bila, če bi v preteklosti več vlagali v prestrukturiranje tega sektorja, posebej v povečanje števila živali na kmetiji pa tudi v dvig mlečnosti po živali. To so zelo pomembni segmenti in države, ki so to temeljito delale, imajo te manjše težave, na primer Finska, Švedska pa še tudi, recimo, nekatere druge države iz juga. No in zaradi tega se cela Evropa ukvarja s tem, kako bi pomagala predelovalcem mleka. Nekako tudi Slovenija, nekaj je evropskih ukrepov, te ste prebrali, ne bom ponavljal, nekaj je pa naših nacionalnih ukrepov, med drugimi tudi ukrep, katerega ste, spoštovani poslanec, omenili. Gre za tako imenovani sistem "de minimis" [[?]] , ki dovoljuje, da predelovalec dobi 7.500 evrov v treh letih tovrstne pomoči. No, Slovenija je v temu letu, ko je kriza večja, namenila 4 milijone iz vira "de minimis" [[?]] za zmanjševanje krize v kmetijstvu, predvsem pa za predelovalce žit in predelovalce mleka, vsakemu po dva milijona, to je bilo urejeno z uredbo Vlade, ki ste jo omenil, 1. oktobra. Kriteriji so bili, pri vsakem razpisu moraš imeti nekatere kriterije, ker se moraš umestiti v obseg sredstev, ki so na razpolago. Ti so bili za mleko dva milijona, nam je ostal samo za drugo leto še en milijon sredstev iz "de minimisa" [[?]] . K sreči je komisija na zadnjem zasedanju sprejela možnost dodatne pomoči kmetijam v težavah, tako da je ukrep ne "de minimisa", ampak to pomoč povečala na petnajst tisoč evrov izven kvote. Tukaj imamo določene rezerve, seveda, če bodo nacionalna sredstva, ker tukaj ne gre za evropska sredstva. Izračunali smo, da bi z dvema milijonoma skušali omiliti to krizo. Naredili so kolegi določene kriterije. Najprej smo to ponudili; Kmetijsko-gozdarska zbornica jih ni naredila, smo pač pripravili te ukrepe mi; in menili smo, da bi bili teh ukrepov predvsem potrebni tisti kmetje, ki so se v zadnjih letih zadolžili in jim sedanji dohodek iz prodaje mleka ne omogoča, da bi se ekonomsko stabilizirali. To je bilo s strani Kmetijsko-gozdarske zbornice zavrnjeno. Želeli so, da se ta pomoč razdeli po živali, to se pravi po kravi molznici in da je ta pomoč izplačana čim prej. Zaradi tega so bili potem podani kriteriji, eden izmed kriterijev je bil tudi tisti, katerega ste omenili in ki je zapisan v 16. členu zakon in ki pravi, da naj bi bili upravičeni do te pomoči vsi tisti, ki so obvezno zavarovani in ki so zavarovani, zaradi tega, ker dosegajo katastrski dohodek, ki znaša kot obveza, kot pogoj za vključitev v invalidsko in pokojninsko zavarovanje 4.894 evrov na leto. To je bil pogoj in na ta način je bil narejen vzorec. Na osnovi tega vzorca so bila dodeljena sredstva vsem tisti, za katere nam je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje poslal spisek, da plačujejo po 16. členu v Sklad za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Teh zavarovancev je bilo v bistvu toliko, ti zavarovanci pravzaprav proizvedejo 52 odstotkov mleka približno, imajo v lasti 49 tisoč krav molznic. To je bil vzorec, ki je bil narejen. Kasneje smo bili opozorjeni, da so nekateri prostovoljno tudi zavarovani po 34. členu, ampak ne izpolnjujejo pogoja iz katastra. V tem je ta zgodba in zdaj, ali je vzorec pravilen, je težko diskutirati. Jaz sem opravil razgovor s kmetovalci, pridelovalci in tudi predelovalci in smo rekli, da bomo še enkrat proučili to vsebino in ugotovili, kateri izpolnjujejo pogoje iz razpisa, ker na konec koncev se vključujejo tudi kasneje po 34. členu res v obvezno shemo zavarovanja, ampak kot prostovoljni zavarovanci.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovor? Prosim, gospod Bogovič.
Mislim, da se oba strinjava s tem, da so v dokaj podobnem položaju tisti kmetovalci, ki imajo dovolj katastrskega dohodka in so na tej osnovi lahko obvezno zavarovani, kakor tudi tisti, kjer ta katastrski dohodek ni dovolj velik in prav tako kmetujejo, proizvajajo mleko in imajo tudi to kot osnovno dejavnost in jim teče to v pokojninsko dobo in so dejansko v dokaj podobnem položaju kot ostali profesionalni kmetje. Iz vašega odgovora sem zaznal, in tudi spremljam to dogajanje, da je to predstavljeno kot nek problem, s katerim se je treba ukvarjati in ki bi najbrž moral biti na nek način vsebinsko rešen. Nisem pa zaznal v vašem odgovoru, ali je to kakšna resna namera, da se tu pride do kakšnega dogovora, ali je sedaj ta vzorec, ki ste ga imenovali, ki zajema dobro polovico vseh tistih, ki proizvajajo mleko, ta, s katerim je Vlada sedaj zaključila. Samo če lahko pojasnite: Ali se te aktivnosti nadaljujejo, ali je ta aktivnost, kar se tiče tega ukrepa, zaključena?
Prosim, gospod minister.
Ko smo pripravljali kriterije za dodelitev tega nadomestila je bilo tudi nekako ocenjeno, da je vrednost 40 evrov še tisto, kar ima kakšen smisel. Drugače se vrednost tega ukrepa preprosto po kravi molznici seveda izgubi. Rekel bi tako, da tisti, ki izključno živijo od pridelave mleka in ustvarjajo tak katastrski dohodek, ki je potem tudi pogoj za obvezno zavarovanje, ti so vsekakor imeli prednost. Ko so moji kolegi gledali te variante, variant je veliko in vsekakor izpolnjevanje višine katastrskega dohodka dokazuje, če se ukvarja s pridelavo mleka, da pravzaprav je to eden izmed virov, od katerega je kmetija odvisna. Te smo želeli ohraniti. Konec koncev morate vedeti, da je ravno ohranjanje kmetij, mlečnosti ena najpomembnejših nalog. Morate vedeti, da je od leta 1995 do leta 2007 v Evropi propadlo čez 500.000 kmetij, nekaj zaradi velikosti, nekaj zaradi mlečnosti. Vse to so vsebine, na katere računamo. Mi bi radi ohranjali število kmetij v Sloveniji in zaradi tega smo dali prednost kmetijam, ki izključno živijo od mleka. Res pa je, se strinjam z vami, da tudi tisti, ki se prostovoljno zavarujejo in imajo kakšne druge oblike, mogoče je še eden v službi ali pa tudi ne, nekateri so izključni pridelovalci mleka. Vendar žal tega spiska na ZPIZU nismo dobili, ker so pač kot prostovoljni zavarovanci spravljeni v druge spiske, recimo, med tiste, ki opravljajo svobodne poklice. V tem je ta težava. Zelo težko je do takega spiska priti. Mi bomo pač, kot sem rekel, proučili to situacijo in se potem odločili. Razumem vaše vprašanje, razumem tudi vašo skrb. Tudi mi želimo ohraniti, kot sem rekel, vse tiste, ki izključno živijo od pridelave mleka in takoj, ko bomo ta spisek dobili, seveda bomo tudi naprej ukrepali. Katastrski dohodek pa je meja, ki govori o usmerjenosti določene kmetijske proizvodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Janez Ribič bo postavil vprašanje Ministru za pravosodje. Ta je odsoten. Gospod Ribič, želite vseeno postaviti vprašanje? Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik Državnega zbora. Sodišča doživljamo kot poslednjega poroka pravnosti in pravičnosti. Spoznanje, da v družbi ni pravice, je med najmočnejšimi vzroki malodušnosti, depresije in samomorilnosti prebivalstva. Ljudstvo z več občutka za pravičnost, kot je slovensko ljudstvo, tragično doživlja odmiranje ideje pravičnost. Javnost je že nekaj mesecev vznemirjena zaradi sodnega proces zoper našega slepega umetnika svetovnega slovesa, Evgena Bavčarja. V zvezi s tem procesom vas je akademik Tomaž Šalamon neposredno pozval, da nemudoma urgirate. Apel pesnika in akademika Šalamona je objavljen v Večeru, 20. avgusta letos. Niste se odzvali. Več kot leto dni je na primer slovenskemu prebivalstvu na voljo knjiga avtorja Aneja Sama Kam greš, Evropa, v kateri so na strani 198 zapisani primeri konkretnih sodnih spisov, ki zatrjujejo zavestne zlorabe položaja sodnic in sodnikov konkretnih sodišč. Spoštovani gospod minister! Če mediji objavijo nedokazljivo trditev, ki škoduje ugledu sodišča, jo služba za stike z javnostmi demantira, kdaj pa kdaj pa ukrepata policija in tožilstvo. Takšna je praksa. Trditev Tomaža Šalamona in Aneja Sama ni sodišče niti poskusilo zanikati. To pomeni le eno, država se je sprijaznila s kritikami in posledično krivičnim sojenjem. Upam, da vaš odgovor ne bo razlagal, da se minister ne sme vmešavati v sodne postopke. To seveda vemo vsi. Toda dejstvo, da v zvezi z omenjenimi primeri, tovrstnih primerov je bilo veliko in jih je vse več, niste vsaj javno izrazili sočutja z oškodovanimi ter preverili zapisanih trditev, razkriva obraz te države. Sprašujem vas torej: Zakaj ne odgovarjate na vam javno zastavljena vprašanja državljanov v zvezi s krivičnim sojenjem niti v primerih, ko se navedene opravilne številke spisa in imena sodnikov, ko gre za zastrašujoče kršitve zakona?
prosim, mir v dvorani!
Hvala.
Hvala lepa. Minister Zalar bo odgovoril na to vprašanje na prihodnji seji. Ministricam in ministrom ter generalnemu sekretarju Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in to sejo zbora. Nadaljevali jo bomo čez deset minut, to je ob 15.52 z glasovanjem o predlogih odločitev. Hvala lepa. Torej nadaljujemo ob 15.52 uri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Nadaljujemo s prekinjeno sejo in prekinjeno 1. točko dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosimo, da preverite delovanje svojih glasovalnih naprav. Prehajamo na 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve Samuela Žbogarja na poslansko vprašanje Srečka Prijatelja v zvezi s stroški najemnin za diplomatsko-konzularna predstavništva Republike Slovenije v tujini. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Srečko Prijatelj, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Danes sem ministra za zunanje zadeve spraševal o tem, kako in koliko stroškov namenjamo za najem diplomatsko konzularnih predstavništvo, stanovanjskih delov za potrebe diplomatov in tudi v bistvu za potrebe teh konzularnih zadev. Minister mi je odgovoril, da Republika Slovenija namenja letno deset milijonov evrov za najemnine. Seveda, nam je bil ta podatek znan, ker smo že nekajkrat na Vlado naslovili poslansko pobudo, da bi te nepremičnine Vlada Republika Slovenje kupila. Gre za približno 180 nepremičnin po svetu. In anuitete za plačilo kreditov bi bile za tri milijone manjše.
Prosim, mir v dvorani!
Zato, ker je smiselno, da o tem opravimo razpravo na širši način v Državnemu zboru, vas podpiram, da ta predlog podprete. In da seveda, da na nek način najdemo rešitev, da se v prihodnosti pospešeno odkupuje te prostore in na ta način tudi prihrani nekaj za integralni proračun. V kolikor bi odkupili samo polovico teh diplomatsko-konzularnih predstavništev, bi na leto privarčevali več kot tri milijone evrov. Mislim, da to ni podatek, ki bi bil za preslišati in če je kaj dobre volje pri nas vseh bomo to podporo po razširjeni razpravi podprli in seveda skupaj našli rešitev in naložili Vladi tudi neko zadolžitev, da to nalogo opravi tudi v korist proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 41. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Darka Meniha bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca na poslansko vprašanje Darka Meniha v zvezi z državno pomočjo pri odpravljanju posledic naravnih nesreč. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, Darko Menih, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci. Lep pozdrav. Naravne nesreče so in očitno bodo vse bolj pogoste. Državne komisije imajo pri ocenjevanju nastale škode zelo visok prag posledic nesreče, to je 2,6 milijonov evrov. Ta mora biti dosežen, da država pomaga pri sanaciji posledic nesreče. Ta prag obsega 0,3 promila vrednosti državnega proračuna. V težavah so vse občine, ki tega visokega praga nastale škode ne dosežejo in so pri stroških sanacije prepuščene le svojim proračunskim sredstvom. O odpravi posledic in o upravičenosti do državne pomoči govori Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč, Uradni list št. 114/2005, v 11. členu. Predlagam, da poskušamo znižati ta prag dosežene škode, kajti povem samo primer za občino Šoštanj, ki je v letošnjem letu doživela katastrofo. Državna komisija je ocenila škodo pa 900 tisoč evrov, to pa je še daleč od tistega praga 2,6 milijona. In verjetno so v podobnem položaju tudi vse ostale občine in na tem mestu pozivam tudi vse župane, kolege, verjetno je v letošnjem letu tudi v njihovih občinah nastala takšna škoda, in vsi se sprašujemo, od kod zdaj dobiti ta denar da popravimo, ljudje pa čakajo na tisto popravilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Gospod Marijan Pojbič, prosim.
Spoštovani predsedujoči. Tudi jaz bom ta predlog za širšo razpravo podprl. Predvsem iz razlogov, ki jih je navedel že moj poslanski kolega. Jaz mislim, da je ta prag bistveno previsok in mislim, da tiste občine, ki prihajajo iz "periferije", iz državnega proračuna ne morejo dobiti pomoči. In zato se mi zdi nujno potrebno, da tukaj poiščemo neke nove rešitve, ki bodo zajele tudi vse občine iz periferije. Posebej se mi zdi pomembno to, ker, če se spomnite je v letošnjem letu občino Kungota, iz katere sam prihajam, prizadelo neurje. Petkrat v enem letu je popolnoma uničilo občino. In na žalost moram zdaj tukaj pred celim cenjenim zborom povedati, niti en član Vlade za eno minuto ni prišel v občini Kungota. Prav tako se je to zgodilo v občinah: Pesnica, Šentilj in tako naprej. To je nesramnost, nedopustna nesramnost. Neodgovornost do tistih, ki živijo na "periferiji". In zato podpiram, da se izpelje širša razprava na to poslansko vprašanje, ki ga je postavil moj poslanski kolega. Zagotovo pa hkrati mislim tudi, da je izjemno pomembno, da se v prihodnje tudi ta vlada in ta koalicija zavesta, da Slovenija ni sestavljena samo iz mesta Ljubljane, Jankovića, temveč, da v tej Sloveniji obstajajo tudi občine Pesnica, Kungota, Šentilj, Radgona in tako naprej. Upam, da boste v prihodnje imeli več posluha tudi za ostali del slovenske države.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 39. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. V skladu s predlogom poslanca Janeza Ribiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca na poslansko vprašanje Janeza Ribiča v zvezi s financiranjem vodne infrastrukture iz sklada za vode. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SLS Janez Ribič. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospe in gospodje poslanci! Ker pri vprašanju ministru za okolje in prostor veliko poslancev ni bilo prisotnih, pogovarjali smo se namreč o vzdrževanju struge reke Drave in njenih pritokov, ki se ne vzdržujejo in ki ob večjih padavinah najbolj poplavljajo na območju občine Duplek, zato dupleška mornarica. Zato bi vas pozval in prosil, da omogočite, spoštovana koalicija, da se o tej problematiki pogovarjamo v Državnem zboru, tudi o vodnem skladu, da ne bo prišlo na tem področju do katastrofe preden bi mi kaj ukrepali. Zato pričakujem, da boste mojo prošnjo, spoštovani poslanci in poslanke, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev v imenu Poslanske skupine SNS, gospod Silven Majhenič, potem Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Moram reči tako: Drava poplavlja že 100 let. Z izgradnjo energetskega kanala se je stanje še poslabšalo. Slabša pretočnost zaraščene struge vsakoletno povzroča poplave, zato mislim, da bi bilo prav, da se enkrat tudi kakšen denar nameni za ureditev te struge. Veste, tako je, vsaka vlada, tudi tista, ki je prva prevzela to našo ljubo državo, je pozabila na našo Dravo. In prav bi bilo, da bi se zdaj na nek način popravilo tisto, [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[...]]kar se je do zdaj je pozabljalo. Mislim, da ne bi bil tukaj problem dobiti neka sredstva, saj bi se lahko ta "sanacija" financirala iz dobička elektrogospodarstva, ki je pa pravzaprav krivec za ta dogajanja na tem terenu. Mislim, da je zadnji čas, da se Dogoše, Duplek, Lorbek, do Ptuja, da se enkrat rešijo teh problemov, in da je skrajni čas, da država temu prisluhne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Mi bomo podprli ta predlog. Se dopolnjuje tudi z mojim vprašanjem, enakim predlogom. Gre za dejstvo, da je stanje nevzdržno, da se na najbolj izkoriščeni reki v energetskem smislu v Sloveniji, ki ustvarja najcenejšo električno energijo, preliva preko vseh različnih nevzdržnem sistemu sredstva po Sloveniji in za druge namene, ne opravlja se pa najelementarnejše, to je vzdrževanje vodotoka, zaradi česa so ogroženi ljudje na posameznih območjih in tudi premoženje. Imamo danes idealno priložnost, da to enkrat presežemo. Če ne, bomo pač tisti, ki to poznamo, posegli po drugih instrumentih, da bo prišlo do razprave v tem parlamentu. Jaz imam pozneje v nadaljevanju vzporeden predlog v zvezi z reko Dravo. Še enkrat, mi bomo ta predlog podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Še? Potem bom dal obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim za prijavo, da ne bomo koga zgrešili. Obrazložitev glasu, Vili Rezman. Vili v vsakem primeru.
Hvala lepa, gospod predsednik. No, saj v teh turobnih časih je dobro, če se tudi v parlamentu kdaj nasmejimo. Sicer bi pa rad povedal, da bom jaz odločno podprl to predlagano razpravo, ne samo zavoljo tega, ker imajo v Dupleku in še kje probleme, probleme imamo po vsej liniji Drave, in me bo zelo čutilo, če bi tisti, ki ob Dravi živimo, ne podprli takšnega predloga. Predvsem zavoljo tega, ker smo že dolga leta opozarjali na ta problem, ker se nič ne ukrene na tem področju. Sam sem nekajkrat pisno zahteval od resornega ministrstva, da mi pripravi argumentacijo zato, kako lahko tako nenamensko trošijo sredstva. Imamo zbrane podatke, ki govorijo o tem, da je tukaj potrebna sprememba. In mislim, da je korektno,da je pošteno, da se o tem opravi ustrezna razprava in da se na osnovi te razprave tudi spremeni sistem delitev sredstev, o katerih govorimo.
Hvala lepa. Še enkrat bom odprl za prijavo. Prosil bi, da se prijavite vsi, ki želite o tem razpravljat, čeprav mislim, da ni treba obrazlagati glasu. Besedo ima Branko Marinič. Obrazložitev glasu, gospod Marinič.
Hvala lepa. Res je, da nas je spoštovani kolega Janez Ribič pozval, da se vendarle naj zavedamo,da živimo ob reki Dravi. Kar precej poslank in poslancev nas je dejansko živimo ob reki Dravi, in ki pravzaprav to reko spremljamo v nekem drugem smislu kot jo nekateri, recimo, na drugi strani, ki imajo čiste reke, v katerih živijo ribe. Reka Drava je pa spremenila svoj videz in svoj tok prav zaradi energetskega izkoriščanja najcenejše električne energije hidroelektrarn. V zvezi s tem je pa nedopustno, da bi se iz tega naslova ustvarjanja dobička zaradi pridobivanja električne energije napajali tisti viri, ki tega ne zaslužijo. Tisti, ki so zaradi tega tako ali drugače degradirani, pa ostajajo brez prepotrebnih sredstev. Tukaj ne gre za prestiž. Tukaj gre enostavno za zagotavljanje večje varnosti. In mislim, da ste vsi razumeli, kaj je kolega Ribič želel opozoriti. Da se postopki vlečejo predolgo, da iz tega naslova zagotovo so sredstva, vendar jih je treba kanalizirati na tista mesta, kamor dejansko zaradi ogroženosti varnosti ljudi in premoženja reka Drava posega. Prepozno bo, ko bo do tragedije prišlo. Sedaj je pravi čas, da jo preprečimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Zelo podpiram diskusijo v Državnem zboru glede teme, kako najučinkoviteje porabiti sredstva iz Vodnega sklada, ki ga plačujejo številni, ki izkoriščajo vodne vire, bodisi za energetsko izkoriščanje bodisi za kakršnokoli drugo izkoriščanje. Zakaj? Zaradi tega, ker je nek krč pri črpanju sredstev iz tega sklada povzročil številna odprta vprašanja, ne samo odprta vprašanja glede urejanja vodotokov v smislu protipoplavne zaščite in podobnega, tudi določene prioritetne državne investicije so čedalje bolj ogrožene zaradi nedoslednosti in nepolitike na področju koriščenja sredstev iz tega sklada. Kaj imam v mislih? V mislih imam izgradnjo spodnjesavske verige. Namreč, ena izmed predprejšnjih vlad, zdi se mi, da je bila to Ropova vlada, je sprejela sklep, da se sredstva iz Vodnega sklada prioritetno namenjajo za infrastrukturo ob izgradnji spodnjesavske verige. To pa zaradi tega, ker ni bilo sprejetja drugega modela izgradnje infrastrukture in se je odločilo, da se bo iz Vodnega sklada to delalo. Mislim, da je bila to polovična rešitev, ki je zatrla mnoge investicije v izboljšanje vodne infrastrukture in protipoplavne zaščite drugod po Sloveniji ter odprla ta vprašanja, ki so danes povezana z Dravo. Sam osebno podpiram, da se končno naredi nek kompromis, neka resna odločna politika na tem področju, torej, da ne bodo stale prioritetne investicije in da se bo hkrati ustrezno urejala protipoplavna zaščita vsepovsod po Sloveniji v skladu s prioritetami, ki sledijo iz poplavne ogroženosti. Torej, še kako je potrebna ta razprava in jo bom seveda podprl.
Hvala lepa. Želel bi in prosil poslanke in poslance, ko obrazlagajo glas, naj pri tem ne opravljajo že polovice razprave na to temo. [[Oglašanje v dvorani.]] Saj razprave ni treba opraviti v treh minutah, obrazložiti glas je pa možna v treh minutah. Odpiram prijave za obrazložitev glasu. Breda Pečan, prosim.
Bom zelo kratka. Govorim sicer v svojem imenu, ne v imenu poslanske skupine. Predlagam, da to razpravo po šestih mesecih, odkar smo imeli podobno, sicer nekoliko širšo obravnavo teme vzdrževanja vodotokov in opravljanja vodotokov v naši državi, ponovno po šestih mesecih to temo odpremo in se posebej posvetimo uporabi sredstev Vodnega sklada. Morda bomo na seji Odbora za okolje in prostor, predlagam, da bi namreč to razpravo na Odboru za okolje in prostor opravili, namesto na plenumu, da bi to razčistili, zakaj pravzaprav ni mogoče usmeriti v celoti sredstev Vodnega sklada za namene, za katere je Vodni sklad bil sploh ustanovljen in za katere se ta sredstva zbira. Namesto, da bi gradili s sredstvi Vodnega sklada pešpoti, kolesarske poti, robnike, pločnike in tako naprej, bi bilo treba iz tega denarja seveda opravljati z vodotoki, kar se žal v tej državi ne dogaja tako, kot bi se moralo. In zato, mislim, da je pravo mesto Odbor za okolje in prostor, ne pa cel plenum, zaradi tega, ker tukaj ne bomo naredili čisto nič iz tega.
Torej, vi ne boste za ta predlog. Obrazložitev glasu, Matevž Frangež. Prosim.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Jaz bom razpravo sicer podprl, četudi mislim, da je predlog, ki ga je zdaj dala predsednica Odbora za okolje in prostor, tisti, ki je pravi in ki predstavlja pravo mesto za tovrstno razpravo. Dovolite pa mi le eno oceno, zdi pa se mi skrajno sprevrženo, da tisti, ki so ta denar iz Dravske doline odpeljali v Posavje [[...]]
Kolega Frangež brez polemik v temu trenutku, bo priložnost za razpravo, se opravičujem, prosim.
Dobro, najlepša hvala, sprejemam vaše opozorilo. Me veseli, da bodo to razpravo podprli tudi tisti, ki imajo ta greh. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 22. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Petra Verliča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje dr. Petra Verliča v zvezi s črpanjem evropskih sredstev za avtocestni promet. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS. Dr. Peter Verlič, prosim.
Hvala lepa. Že kar nekaj časa je, kar se je spremenil vinjetni režim, in sicer so se uvedle vinjete s krajšo dobo veljavnosti. Domnevno zaradi tega, ker naj bi bilo to diskriminatorno. Poleg te diskriminatornosti je evropski komisar za promet uporabil še en instrument, to pa je seveda zamrznitev evropskih sredstev. Ministra za promet sem vprašal, ali so se zdaj zadeve kaj spremenile. Ali smo od Evropske komisije dobili uradni dokument, da so sredstva sproščena, vinjetni sistem urejen? Skratka, da Vladi evropski komisar za promet ne grozi več. Tega odgovora ni bilo, bil je samo odgovor, da imata neformalne razgovore. Torej, imamo v tem trenutku situacijo, da bomo z novim letom tisti, ki bomo kupovali letne vinjete, plačevali 73% več, seveda pa imamo še vedno grožnjo evropskega komisarja z zamrznitvijo evropskih sredstev za izvajanje avtocestnega programa. Mislim, da je prav, da na seji Državnega zbora odpremo to temo, kajti gre za vprašanje odločnosti oziroma neodločnosti Vlade v tem primeru v odnosu do evropskih inštitucij in do odnosa evropskega komisarja. Evropski komisar ne deluje evropsko, ampak deluje italijansko, bojim pa se, da tudi naša vlada deluje malo po italijansko in je škoda, da se tukaj ne bi o tem pogovorili, namreč gre za sistem, gre za odločnost države Slovenije do inštitucij. Torej, argumenti, da bi bilo treba vinjete, vinjetni sistem spremeniti zato, ker bomo ostali brez evropskih sredstev in ker bomo dobivali opomine, ne držijo, zato predlagam, da se o tem opravi razprava v Državnem zboru. Predvsem zato, da dobimo jasna zagotovila Evropske komisije, da so sistemi, ki so sedaj uveljavljeni, povsem v skladu, če ne bomo vedno trepetali, ali je cena vinjet ustrezna. Da ne govorim, da se bo verjetno to potem razširilo, da pravzaprav slovensko vlado lahko vsak komisar izsiljuje s kakšnim od svojih trikov.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franceta Cukjatija bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Boruta Miklavčiča na poslansko vprašanje Franceta Cukjatija v zvezi s protikriznimi ukrepi na področju zdravstva. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS. France Cukjati, prosim.
Hvala za besedo. V proračunskem memorandumu beremo, da je bilo v lanskem letu iz domačih proračunskih virov v državno blagajno prenešenih 8 milijard, odhodki so bili tudi približno 8 milijard oziroma še celo nekaj manj kot prihodki. Letos bo pa prihodkov iz domačih virov 7 milijard, torej milijarda manj in odhodkov za milijardo več, to se pravi dve milijardi minusa. Zagotovo to že vpliva tudi na področje zdravstva in tako kot smo napovedali, bo kriza pljusknila z morda leto dni zamika zelo trdo tudi na zdravstvo. Čeprav je zdravstvena blagajne v lanskem letu prihranila 139 milijonov, je ta rezerva letos že pokurjena in kot ukrep je Zavod za zdravstveno zavarovanje pred kratkim sprejel drugi sveženj ukrepov za zagotavljanje vzdržnosti sistema. Zelo lepo se sliši: sveženj ukrepov. In kaj tukaj beremo? Tukaj beremo, da je zavod določil, da se vsem izvajalcem zdravstva zmanjša amortizacija za 20% plače, za 5% in tako dalje. Ter da se zmanjšajo pravice, in sicer se zdravila iz vmesne liste plačujejo iz obveznega zdravstvenega zavarovanja namesto 25% kot je veljalo 20, sedaj 10% in podobno. Takšne ukrepe, ki jih imenuje zavod za strateške, za sveženj ukrepov, za take ukrepe ni potrebno veliko pameti, tudi ne veliko inovativnosti, ampak pač zavod, blagajna lahko samo take ukrepe sprejme, da zmanjša sredstva za izvajanje in da zmanjša pravice. Tisto, kar bi bilo potrebno, so pa sistemski ukrepi, mnogo bolj sofisticirani, mnogo bolj zahtevni. Za te je pa odgovorna Vlada, je odgovorno ministrstvo. Žal minister ne napoveduje ukrepov, izgovarja se na Zakon o zdravstveni dejavnosti. Ta zakon nima prostora za takšne ukrepe, nikjer jih ni, jih tudi ne more imeti, ker ni temu namenjen. Tudi Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju lahko samo take ukrepe, ki jih tudi sicer Zavod za zdravstveno zavarovanje lahko sprejem, lahko razreši. Potrebna je politika na vižjem in bolj sofisticiranem nivoju. Torej predlagam, da podprete ta predlog, namreč kadarkoli kasneje bomo o tem razpravljali, bo težje najti rešitev.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Jože Tanko.
Hvala lepa. Ta predlog za razpravo o odgovoru ministra na postavljeno poslansko vprašanje bom podprl, tako kot sem podprl vse do sedaj in tako kot bom podprl vse do konca. Kajti to je pravzaprav edini način, da v Državnem zboru pridemo do nekih vsebinskih razprav, sicer razpravljamo samo o nekih redakcijskih popravkih in drugih rešitvah. Pred časom je bilo v Državnem zboru veliko govora o modernizaciji sistemov. Med drugim tudi o modernizaciji pokojninskega sistema in modernizaciji zdravstvenega sistema. Nihče ni natančno povedal, kaj ta modernizacija pomeni, vendar iz ukrepov, ki sledijo, lahko slutimo, da gre za poslabšanje standarda na področju zdravstva, da gre za zmanjšanje zdravstvenih storitev, da bo najbrž to pripeljalo do podaljšanja čakalnih dob, da bo to najbrž pripeljalo do kratenja bolnikovih pravic oziroma poslabšanja na področju bolnikovih pravic in tako naprej. Skratka, če želimo razpravljati o protikriznih ukrepih, tako je tudi minister povedal in tako razpravo ste vedno želeli tudi do sedaj v Državnem zboru, bi bilo prav, da spregovorimo tudi o tem protikriznem ukrepu, ki se mu reče modernizacija na področju zdravstva. Kot rečeno, ta predlog bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Še enkrat bi želel opozoriti poslanke in poslance, da pri obrazložitvi glasu ne posegajo v vsebinske razprave. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Petra Verliča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje dr. Petra Verliča v zvezi z najemanjem agencij in odvetniških pisarn pri imenovanju članov uprav. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. V odgovoru na moje pisno poslansko vprašanje je Vlada odgovorila, da so kadrovsko-akreditacijski sveti do sedaj stali davkoplačevalce 43 tisoč evrov. In Kadrovsko-akreditacijski svet Vlade je imenoval oziroma predlagal člane nadzornih svetov tudi v dveh družbah, ki sta v državni lasti. Torej nadzornem svetu Darsa in pa v nadzornem svetu Luke Koper. In ti člani nadzornih svetov so se odločili, da bodo v pomoč pri izbiri pravih članov uprave, svoj del naloge, ki jo imajo za opraviti kot člani nadzornega sveta, prepustili agencijam. Nato je danes minister tudi odgovoril in tudi pošteno povedal. Nadzorni svet Darsa je najel neko svetovalno agencijo in zato so plačali 5.700 evrov. Med tem ko je v Luki Koper odvetniška družba to napravila kar v okviru svoje svetovalne pogodbe. Torej ob tem, ko imamo težko gospodarsko situacijo, obremenjujemo gospodarske družbe z dodatnimi stroški in to delajo kar imenovani člani nadzornih svetov, ki jih je imenovala Vlada in dobijo sejnino za to, da to nalogo, ki bi jo morali opraviti, to delo, za katero dobijo sejnino, prepustijo svetovalnim agencijam. In seveda, ko bo prišlo do tega, da pač član uprave ne bo dober, bodo rekli, za nas so to napravili v svetovalni agenciji in bodo tudi odgovornost prepustili kar njim in seveda svetovalne agencije in odvetniške pisarne bodo vse to lepo zaračunavale, v časih težke gospodarske krize. Ministru za promet se ni zdelo vredno, da bi od članov uprav, od članov nadzornih svetov zahteval nazaj vsaj sejnino. Ne, pravi, da je to čisto korektno in pravi, da seveda so te agencije za njih opravile neke logistične postopke. Poglejte, Luka Koper in Dars imata odlično kadrovsko službo, odlično pravno službo in znata še kako dobro logistične postopke imenovanja članov in pa izbor kandidatov izpeljati. Prav je, da če govorimo o varčevanju, če govorimo o težkih časih, govorimo na vsej črti in smo dosledni, ne pa, da se govori eno, očitno pa se dela drugo. Tako mislim, da lahko odpremo tukaj razpravo o tem, kako se to dogaja v nadzornih svetih in morda, da pridemo tudi do ustreznih rešitev v zakonodaji.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za 21, proti 40. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom Poslanca Vilija Trofenika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca na poslansko vprašanje Vilija Trofenika v zvezi s posebno rabo vode in plačilom koncesij, ki izhajajo iz nje. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Reka Drava, drugo dejanje, danes. Spraševal sem ministra o problematiki plačevanja koncesij. V skladu z Uredbo o koncesiji za energetsko izkoriščenje reke Drave namreč pripada devetnajstim občinam od Dravograda navzdol za osem elektrarn koncesijska dajatev. Za leto 2007 je Vlada takrat sprejela ustrezno uredbo, vendar so prejele, kljub temu, da je minister danes povedal in opisal korekten informacijski sistem in sistem nadzora, ki bi ga moral izvajati ARSO, so dobile samo nekatere lokalne skupnosti. O tem obstajajo dokumenti, tako za tiste, ki niso dobile kot tiste, ki so dobile. Nekatere jokajo in druge so sprožile postopke na sodišču. Postopki na sodišču oziroma obravnave se pa prelagajo nerazumno iz dneva na druge termine. Minister danes ni mogel odgovoriti na drugi del, a temeljni del vprašanja, katere občine so dobile, katere niso dobile in zakaj niso dobile v letu 2007? Ni mogel odgovoriti na vprašanja, ali je bila uredba za leto 2008 finančno realizirana, so dobile samo nekatere ali nobena, kako je s to zadevo [[...]]In ni znal odgovoriti, obljubil je sicer pisni odgovor, dopolnilni, za leto 2009, niti o tem, ali je bila uredba sprejeta, kaj šele, da bi bilo kaj z realizacijo. Moje vprašanje in vztrajanje ni proti ministru ampak je namenjeno problemu. Podobno kot sem prej obrazlagal, da s področja oziroma z reke, ki omogoča najcenejšo električno energijo, se ne izvajajo stvari, ki so v zakonu in podzakonskih aktih predpisani in zato prosim podporo, da to razčistimo in enkrat ugotovimo, kakšno je stanje na temu področju, ker je to enostavno nedopustno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine ali v lastnem imenu? Poslanske skupine? Poslanske skupine SDS. Branko Marinič, prosim.
Hvala za besedo, lep pozdrav vsem skupaj. No, gre resnično za nadaljevanje zgodbe o reki Dravi, ki daje najcenejšo energijo s hidroelektrarno, ampak prej je bila neka druga vsebina, zdaj je seveda neka druga vsebina. V Poslanski skupini SDS pričakujemo, da bi resnično vsi skupaj potrdili ta izredno dober predlog širše razprave, kajti marsikaj so, to lahko zaenkrat samo ugibamo, zagrešili neki drugi uradniki, ki se skrivajo kar nekaj vrat za posameznimi ministri. Če je v letu 2007 bil sprejet ustrezen akt na nivoju Vlade Republike Slovenije, ki jo je takrat vodil Janez Janša, so se pa seveda zgodile neke druge nepravilnosti, ki izključno izhajajo iz nekih interesov, verjetno ne iz neznanja, ki jasno definirajo iz naslova teh koncesijskih dajatev. In kar 19 občin je na tem seznamu, ki so bile prikrajšane za ta sredstva, ki bi jih morale dobiti. Kje, na kakšen način, kdo vse stoji za tem, kdo ima drugačen interes od tistega, kar je predpisano, bi veljalo ugotoviti v eni širši razpravi, kjer bomo poslanke in poslanci dobili od teh ustreznih služb, ki to počenjajo, tudi verodostojno dokumentacijo z vsemi številkami v evrih, ki nas verjetno najbolj zanimajo. Najbolj pravično pa bi bilo, da je ta vreča denarja, ki ni tako majhna, razdeljena res v skladu s koncesijsko uredbo, ki ta sredstva strogo namenja in so strogo namenska. Ne morejo se izgubljati nekje v nekih stranskih poteh, ampak naj pridejo do tistega naslova, kamor dejansko morajo priti oziroma kjer imajo tudi vse podlage, da so strogo namenska in da pridejo do pravih naslovov. V Poslanski skupini SDS, kot rečeno, bomo predlog, da se opravi širša razprava na to temo, tudi potrdili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 25. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožefa Jerovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve Samuela Žbogarja na poslansko vprašanje Jožef Jerovška v zvezi z zasedanjem veleposlaniških mest. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 38. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Bogoviča bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Franceta Križaniča na poslansko vprašanje Franca Bogoviča v zvezi s koriščenjem evropskih sredstev. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 36. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Roberta Hrovata bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča na poslansko vprašanje Roberta Hrovata v zvezi z javnimi zavodi v Planici. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Robert Hrovat, prosim.
Hvala lepa za besedo. Takrat, ko sem postavljal poslansko vprašanje, je bila dvorana precej prazna, pa se mi zdi prav, da obrazložim, kaj pravzaprav sem ga vprašal. Vlada je [[...]]
Bomo prebrali iz magnetograma tako, da ni treba vsega razlagati.
[[...]]ja, ja. Vlada je 23. 6. sprejela sklep o ukinitvi javnega zavoda Planica in zanimivo, na isti seji imenovala nov zavod, ustanovila nov zavod, ki se imenuje nekoliko drugače, ampak v vsakem primeru gre za javni zavod Planica. Na moja konkretna vprašanja danes ni bilo niti enega konkretnega odgovora. Izgovori, zakaj se je to zgodilo in kako so se vlekli, so po mojem mnenju, prav iz petnih žil in moram reči, da sem bil prav razočaran nad odgovorom ministra. Poglejte, javni zavod, ki je bil ustanovljen v letu 2006, je začel z učinkovitim delom in bili smo tik pred tem, da se začne uresničevati tisto, kar smo si pravzaprav vsi želeli - da nam postane Planica v ponos in ne v sramoto. Jaz se bojim, glede na vse, kar je bilo danes povedano, ko ni bilo povedano pravzaprav nič v zvezi s programom, kadri in tako naprej, da bo ta Planica še kar nekaj časa nam vsem skupaj v sramoto. In to je narobe in mislim, da je prav, da o tem opravimo razpravo, da se seznanimo z vsemi aktivnostmi, ki jih pelje ta novoustanovljeni zavod. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 37. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom Iztoka Podkrižnika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca na poslansko vprašanje Iztoka Podkrižnika v zvezi z Naturo 2000." Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, Iztok Podkrižnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Minister MOP-a pravi, da leta 2003 niso natančno vedeli, kaj pomeni Natura 2000. V takem primeru, kot je Natura 2000, mislim, da si je za razvoj Slovenije treba vzeti bistveno več časa kot pa nekaj dni, kot jih je bilo takrat na razpolago, bom rekel, občinam v Sloveniji. S tem so bili ljudje zavedeni in niso mogli aktivno sodelovati pri samem načrtovanju, se pravi pri vseh teh aktivnosti in pa, bom rekel, pri možnostih za sam razvoj kraja, v katerem živijo. Mislim, da je dolžnost nas vseh skupaj, da bi omogočili lastnikom, domačinom dejansko pri teh posegih sodelovati pri tem načrtovanju. Zdaj, če pogledamo sosedi Italijo ali Avstrijo, vemo, da imajo v bistvu bistveno manjši procent zemljišč pod Naturo 2000, kot ga ima Slovenija. Vemo, da imajo to, da rečem na pamet, do 3000 nadmorske višine zelo dobro razvito infrastrukturo. Pri nas je to ena velika zavora in mislim, da je to škoda za razvoj podeželja. Na drugi strani je tudi odgovornost. Odgovorni smo za generacije, ki prihajajo za nami, kajti ravno v tem trenutku, ko je ta Natura bila sprejeta "na horuk", če rečem po domače, se mi zdi, da smo dejansko zadržali en velik razvoj, se pravi, za generacije, ki bodo prihajale. Treba bi bilo okrepiti komponento razvoja na teh področjih ter dobro, uspešno črpati evropska sredstva. Mislim, da ni občine, ki je vključena v Naturo 2000, da lahko brez problemov danes načrtuje OPN, kajti, kakor hodim po terenu, opazim v teh občinah eno veliko težavo, pa ne gre tukaj samo za razvoj turizma, tukaj gre tudi za druge gospodarske panoge. In mislim, da nam to ni v ponos, da smo 2003 sprejeli tak strateški dokument. In mislim, da tu bodo mogle skupnosti občin nekaj odigrati na to temo in verjetno tudi tu v parlamentu spregovoriti kakšno besedo o tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V lastnem imenu? Želi še kdo od poslanskih skupin? Ne. Potem v lastnem imenu Vili Trofenik. Prosim.
Hvala za besedo. Seveda, mogoče bo kdo razumel ta moj nastop, kot da imam kaj proti Naturi 2000, vendar želim opozoriti; nekaj nas je tu oziroma kar precej; da je resnica, da Natura 2000, akt, v Državnem zboru ni bil sprejet v skladu z veljavnim poslovnikom in Zakonom o lokalni samoupravi. Namreč, o Naturi 2000 se ni mogla izjasniti nobena izmed občin v Republiki Sloveniji in bi iz tega vidika na Ustavnem sodišču padel. Takrat je bila časovna stiska zaradi obveznosti pristopa v Evropsko unijo. Zdaj pa postaja Natura 2000 kot argument ali orodje, da se onemogoča, marsikje neupravičeno, investicije ali druge posege, ki so tudi v širšem javnem interesu. Inštitucije, ki so pooblaščene, da nadzirajo ali varujejo v skladu z aktom o Naturi 2000, države Republike Slovenije so postale poseben center oblasti, ki se ignorantsko in neodgovorno obnašajo zlasti do javnega interesa. Jaz ne zagovarjam parcialnih interesov posameznikov, ki imajo nerealne želje in mislim, da zadeva ta akt oziroma ta vsebina globok pretres in odgovorno odločitev in tudi nujnost dopovedati tistim centrom moči, da jih nismo zato postavili, da jih ne plačujemo zato in da niso v korist varovanja Nature, ampak uživajo, da so center oblasti. Zato bom jaz iz načelnega razloga ta predlog podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Vili Rezman. Še dobro, da predsednik DZ tega ne more storiti. Prosim, izvolite.
Bom zelo kratek, gospod predsednik, samo povedal bi rad, da je to tudi eno izmed področij, ki zaslužijo razpravo v Državnem zboru, vsaj župani vemo kakšne probleme imamo s tem področjem in mislim, da je prav, da o tem spregovorimo in morebiti tudi kaj spremenimo na tem področju.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 24. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. V skladu s predlogom poslanca Aleksandra Zorna bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča na poslansko vprašanje Aleksandra Zorna v zvezi z brezplačnim javnim osnovnošolskim izobraževanjem. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 38. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Pukšiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Franca Križaniča na poslansko vprašanje poslanca Franca Pukšiča v zvezi s plačilno nedisciplino. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 35. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Janeza Ribiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Franca Križaniča na poslansko vprašanje Janeza Ribiča v zvezi z nadomestilom za stroške postopka pred Državno revizijsko komisijo. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 38. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Černača bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru generalnega sekretarja Vlade mag. Milana Martina Cvikla na poslansko vprašanje Zvonka Černača v zvezi s stroški za službena potovanja, službene prevoze, obnove protokolarnih objektov in stroški za falcon. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Zvonko Černač.
V Slovenski demokratski stranki bomo razpravo o tem vprašanju podprli. Gre za vprašanje negospodarnosti, ne samo gospoda Milana M. Cvikla, ampak celotne Vlade. Vprašanje negospodarnosti je še toliko bolj izstopajoče v časih, ko Vlada govori, da je kriza, da je treba varčevati, vendar tega pri sebi ne zaznava. Falcon, glede katerega je bila odločitev znana 8. decembra lani, še vedno stoji. V letu dni je izgubljenih milijon 500 tisoč dolarjev najemnine. Milijon 500 tisoč dolarjev najemnine v letu dni! Stroški, ki so nastali s Falconom, hangar v Ameriki, takse v Ameriki, zavarovanje v Ameriki, popravila v Švici, nekajkratni preleti ekipe v Amerike, ki je to letalo gledala, presegajo milijon evrov. Drugo vprašanje se je nanašalo na stroške, ki nastajajo s preko 500 praznimi državnimi stanovanji. Poslušajte, gospod Kumer, tudi za vas bo to zanimivo. Med tistimi 500 praznimi državnimi stanovanji je tudi nekaj stanovanj Državnega zbora, za katere se ne plačuje nobena položnica za najemnino in nobena položnica za obratovalne stroške. Znesek za 500 praznih državnih stanovanj na letni ravni za nerealizirane najemnine znaša milijon 200 tisoč evrov. Vsako tako prazno stanovanje stane državo 1000 evrov na leto. 500 jih je, pol milijona evrov na leto da država davkoplačevalskega denarja samo za 500 praznih stanovanj. Strošek izgube milijon 700 tisoč evrov, torej preko tisoč kvadratnih metrov stanovanj v enem letu ob tem, da je samo v Ljubljani preko 2.500 družin, ki nimajo primernega stanovanja. Smejte se, res, to se je res za smejati. Pokazali ste tudi odnos [[...]]
Gospod Černač, prosim, da ne polemizirate pri obrazlaganju glasu!
Torej, več kot dovolj vprašanj je, ne samo glede gospodarnosti, tudi glede etičnosti, da temu vprašanju negospodarnosti, neučinkovitemu delovanju gospoda Milana M. Cvikla pa tudi celotne Vlade in celo celotne koalicije posvetimo razpravo v Državnem zboru. Tudi če bomo v tej razpravi uspeli sprejeti izhodišča in ukrepe za rešitev samo desetine teh problemov, bo ta učinek bistveno večji kot vse številne razprave, ki jih sprožate pri vprašanjih, ki za to državo in te državljane nimajo nobenega pomena. Tako, da vas vabim, da razpravo o tem vprašanju podprete. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke jo seveda bomo podprli in bomo v njej aktivno sodelovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Glede teh stroškov bi poudaril še eno zadevo, za katero se mi zdi, da je nujna. V osrednjem hangarju, kjer je sedaj nameščeno to letalo, je do danes, do sedaj delovala generalna servisna služba za servisiranje malih letal. Enostavno so vrženi ven iz teh prostorov in dejansko škoda, ne samo ta, ki jo je opisal gospod Černač, tudi to je treba prešteti, se bo seveda seštevala, kajti pravica se bo poiskala na sodišču. Kar se tiče stare zgodba okoli Falcona bi bilo zaželjeno, da jo enkrat zaključimo za večne čase tu v parlamentu in da se tudi na nek način odloči, ali bomo potrebovali to letalo, ga dnevno, redno tudi uporabljali, ali ga bomo imeli, kot je gospod Cvikl rekel, zaradi cenejših obratovalnih stroškov zaprtega nekje v hangerju. Kar se tiče stanovanj. Vojaki se vozijo iz Ptuja in Maribora v Postojno, v Postojni so pa prazna stanovanja. In tudi za potrebe schengenske meje se policisti vozijo iz Maribora na hrvaško mejo. Dnevno. Redno za to dobivajo tudi potne stroške. Toliko o tem, kako racionalno ravnamo s tem "resursom", ki smo ga podedovali, če hočete ob bivše Jugoslovanske ljudske armade. Danes tako in tako ta stanovanja niso nič vredna po zaslugi vseh, ki so se tako mačehovsko obnašali do državne lastnine. Podpiram to razpravo. Nujna bi bila.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Zvonko Černač. Vendar brez polemik.
Hvala lepa. Seveda bom tudi sam podprl razpravo o tem vprašanju. Izkoriščam pa to priložnost, da povem še nekaj argumentov, zakaj bom to storil. Gospod Milan M. Cvikl je v odgovoru na moje vprašanje dejal, da je glede falcona najceneje, da ga ne uporabljamo. In v skladu s tem očitno tudi deluje. Najceneje je, da ga ne uporabljamo. Mimogrede, danes sem nekje zasledil, da je gospod Golobič na neki konferenci o vesolju, to je verjetno za Slovenijo in za te krizne razmere zelo pomembna tema, ampak če bi bil falcon v funkciji, bi se lahko z njim odpeljal. Vprašanje, če ne bi bilo to ceneje, kot prevoz, ki ga je izbral.
Gospod Černač, mislim, da presegate meje [[...]]
Se opravičujem [[...]]
[[...]]nekega razumnega [[...]]
Gospod predsednik, morate razumeti [[...]]
[[...]]omejitev v argumentih [[...]]argumentov [[...]]
[[...]]da je falcon zelo široka tema, leti po celem svetu, rečeno je bilo, da lahko delamo z njim čezatlantske prelete, mogoče pridemo celo do vesolja, kdo ve. In zaradi tega me je malo zaneslo. Dejstvo je, da so s tem Falconom po nepotrebnem od 8. decembra lani, ko je bilo znano, da bo potrebno z njim nekaj narediti, zaradi neaktivnosti gospoda Milana M. Cvikla nastali ogromni stroški. Namesto, da se je štelo, koliko papirjev bilo skopiranih na nekem stroju, bi bilo treba aktivno delovati, da bi ta falcon že vendar letel. Samo v letu dni je iz naslova nerealizirane najemnine ustvaril milijon petsto tisoč dolarjev škode. Da ne prištejem stroškov garažiranja, "hangariranja" v Ameriki, varščine, ki je bila zadržana, ker se država ni znala na ustrezen način izpogajati. Torej, kar nekaj je stroškov, za katere bi bilo prav, da se ne bi zgodili. Na vsak način je pa tudi tukaj neka simbolna slika odnosa do javnih financ. In zaradi tega bi bilo prav, da tudi v tej razpravi to zgodbo osvetlimo na ta način in da dorečemo in da damo neko usmeritev gospodu Milanu M. Cviklu in ga prepričamo, da ni najceneje, če falcon ne leti, ampak da je rešitev drugje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo [[...]]Ste želeli obrazložitev glasu? Torej, obrazložitev glasu v lastnem imenu, če razumem. Breda Pečan.
Jaz bi se sploh ne oglasila, zaradi tega, ker se ni vredno oglašati, zlasti v takem tonu, kot ga uporablja kolega Černač, pa vendarle bi rekla tako [[...]]
Ni mogoče polemizirat z obrazložitvijo glasu [[...]]
Samo malo, bom zelo kratka. Jaz bi, me je zaneslo [[...]]Mislim, da ne zanaša samo njega, ampak še koga drugega, ki ga mora poslušati. Zdaj bi pa rada samo to povedala; če bi bil predlog takšen, da razpravljamo o celotnem obdobju od leta 2004 do leta 2008 in še to ne celo leto v zvezi s Falconom in predvsem s stanovanji, s tem, da bi rada povedala, da so naši mladi kolegi predlagali, da vsa stanovanja, ki jih ima zlasti obrambno ministrstvo v lasti, preidejo v najem mladih družin. Se pravi, da ta vlada, ta koalicija je razmišljala o koristni uporabi teh praznih stanovanj, medtem ko prejšnja koalicija ni razmišljala o ničemer, najbolj pa je razmišljala o tem, kako recimo razporediti sredstva skladov za razgradnjo jedrske elektrarne. In zato bom jaz seveda glasovala proti temu sklepu.
Hvala lepa. Glasujemo. Mir v dvorani! Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 39. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 10. sejo zbora. Člane in članice Odbora za finance obveščam, da se bo seja odbora začela čez 5 minut v dvorani, ki je bila določena s sklicem. Hvala lepa in nasvidenje.