Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 67. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Gregor Židan, Jožef Horvat, Samo Bevk do 14. ure, Robert Polnar do 14. ure, Monika Gregorčič od 11. ure dalje, Bojana Muršič, Franc Trček do 13. ure, Soniboj Knežak do 13. ure, Alenka Jeraj, Nada Brinovšek, Karmen Furman, Suzana Lep Šimenko, Eva Irgl, Violeta Tomić, Matjaž Han, Franc Jurša, Alenka Bratušek, Matjaž Nemec, Franc Rosec, Aljaž Kovačič, Iva Dimic, Maša Kociper in Andrej Černigoj od 13. do 15. ure. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil kolegij, za danes sodelovanja na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo ni najavil noben poslanec oziroma poslanka. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UREJANJU TRGA DELA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 5 tisočih volivk in volivcev. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja gospodu Mariu Fekonji.
Lep pozdrav, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zakon, ki smo ga vložili in bo v tej obravnavi najverjetneje potrjen, je prvi kazalec, da se je začelo prepoznavanje neenakosti obravnave čezmejnih delavcev. Pravica, ki jo s tem zakonom pridobi brezposelna oseba, temelji na evropski Uredbi o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Načelo enakega obravnavanja in nediskriminacije v navedeni zakonodaji omogoča, da ima zavarovanec, ki vplačuje v sistem za brezposelnost v katerikoli državi članici, enake pravice in obveznosti kot državljan tiste države. Načelo prenosljivosti pravic, ki prav tako izhajajo iz te uredbe, pa omogoča, da če je oseba upravičena do izplačila v eni državi, ga bo prejemala tudi, če živi v drugi državi. Dosedanja ureditev postavlja delavca v nezavidljiv in diskriminatoren položaj na ozemlju Evropske unije, kjer velja prost pretok ljudi, dobrin, storitev in kapitala, vsaj v segmentu pravic iz socialnih dajatev. Kar nekaj besed je bilo v preteklih obravnavah tega predloga zakona povedanih tudi na račun delovanja sistema in načela solidarnosti. S predlogom tega zakona se načela solidarnosti ne dotikamo, vsaj v Sloveniji ne. V Sloveniji ostane situacija popolnoma enaka, le da je v proračun mogoče dobiti več sredstev. V tujini je pa zadeva drugačna – tam smo mi z njimi solidarni, oni pa z nami ne. V sistem vplačujemo bistveno več, dobimo pa veliko manj, kot bi nam pripadalo po enakem sistemu solidarnosti, le da v tujini, v državi, kjer smo zaposleni. In zakonodaja bi ravno to morala uravnotežiti in v evropskem prostoru vzpostaviti pravičen solidarnostni sistem. Zato pa imamo Uredbo o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Vsem je jasno, da čezmejni delavci vse svoje dohodke porabijo v Sloveniji, tudi če jih zaslužijo v tujini. S tem se v slovenski proračun poleg vseh dajatev samo iz naslova DDV nateče še cirka 150 milijonov evrov. Zraven tega moramo dodati še vse zdomce, ki živijo v Avstriji, ki jih ob vikendih videvamo v slovenskih trgovinah. Spoštovani poslanci, na čezmejne delavce bi morali biti ponosni, morali bi se jim zahvaliti, da so pri porabi še vedno lojalni tej državi. Delavci migranti rešujejo socialno stisko periferije, so najprofitabilnejši izvozni produkt. Od njih ima država Slovenija zgolj in samo prihodek, korist in nobenih stroškov. Zato vas kot predsednik Sindikata delavcev migrantov prosim, da včasih na sestankih pomislite tudi na delavce, ki se vozijo čez mejo. Spoštovana Vlada, izkoristil bi to priložnost. Od danes naprej ste jim zaprli vse mejne prehode na Koroškem ravno ob kritičnih urah, ko se ljudje odpravijo na delo. Mi ne pričakujemo, da nam ploskate, da se nam zahvaljujete, želimo samo, da nam prisluhnete, da si vzamete tistih 15 minut svojega časa, ko vas zaprosimo za sestanek. Številke in matematika kažejo, da smo zelo pomemben faktor v državnih prihodkih. V bodoče in tudi pri drugih stvareh nam dajte priložnost, da skupaj ugotovimo, vi pa spoznate, zakaj smo v tej državi prednost in ne ovira. V bodoče nas delavce migrante pa tudi poslance čaka še večji izziv – predlog zakona o dohodnini. Na to priložnost smo čakali vse od ukinitve posebne davčne olajšave, ampak to je že druga zgodba, veliko pomembnejša in verjetno tudi polna presenečenj. Mi smo na njih pripravljeni. Upam, da bo tudi tam kakor pri tem zakonu prevladal človeški razum in dialog in ne zgolj ideološka podlaga. Hvala.
Hvala lepa. Uvodno obrazložitev mnenja Vlade bo predstavila Mateja Ribič, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavnik predlagatelja! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela, ki ga je podal Sindikat delavcev migrantov Slovenije, pri čemer je bil predlog z vloženimi amandmaji deloma dopolnjen v okviru njegove obravnave na matičnem odboru. Navedeni predlog predvideva določitev izjeme od najvišjega zneska denarnega nadomestila za brezposelnost za delavce migrante, ki bi jim v državi zadnje zaposlitve pripadalo višje denarno nadomestilo za primer brezposelnosti. Predlog določa, da imajo pravico do višjega denarnega nadomestila za brezposelnost brezposelne osebe, ki imajo stalno prebivališče v Republiki Sloveniji in so se v drugo državo članico Evropske unije, Evropskega gospodarskega prostora ali v Švicarsko konfederacijo dnevno ali najmanj enkrat tedensko vozile na delo ter so celotno zavarovalno dobo 10 mesecev v zadnjih 24 mesecih pred nastankom brezposelnosti pridobile v drugi državi članici Evropske unije, Evropskem gospodarskem prostoru ali Švicarski konfederaciji. Se pravi, da se predlog nanaša na obmejne delavce. Za navedene brezposelne osebe predlog določa nov najvišji znesek denarnega nadomestila za brezposelnost, to je tisoč 785 evrov, kar predstavlja dvakratnik veljavnega najvišjega denarnega nadomestila, ki se v skladu z Zakonom o urejanju trga dela prizna brezposelnim osebam, ki so bile zaposlene v Republiki Sloveniji oziroma so v Republiki Sloveniji opravljale dejavnost, to je 892,50 evra. Nadalje predlog spremembe zakona določa, da navedena izjema velja le za prve tri oziroma prvih pet mesecev prejemanja denarnega nadomestila, saj je v skladu z evropskimi pravili Republika Slovenija upravičena do povračila izplačanih denarnih nadomestil za obdobje treh oziroma petih mesecev od pristojnega nosilca države članice, katere zakonodaja je za osebo, to je delavca migranta, nazadnje veljala. Predlog zakona je pripravljen na način, da ga je mogoče izvesti, zato se predlaga potrditev zakona. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Dobro jutro! Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi, pozdravljeni! S tem zakonom se predlaga, da se za okrog 40 tisoč slovenskih delavcev, ki delajo v sosednjih državah, dvigne najvišje nadomestilo, ki bi ga potencialno prejeli ob nastanku brezposelnosti. A resnična krivica ni v tem, da približno 40 tisoč delavcev ni upravičenih do višjega nadomestila kot vsi ostali, ampak da je za 800 tisoč delavcev najnižje nadomestilo določeno na ravni, ki ne omogoča preživetja, ampak životarjenje in odvisnost od socialne pomoči, ki jo mnogi zaradi stigme ali nepoznavanja sistema sploh ne izkoristijo. Najnižje nadomestilo, s katerim naj delavec preživi, trenutno znaša nekaj več kot 400 evrov. Tako nizko nadomestilo delavcu ne more ponuditi nobene varnosti, čeprav ob zaposlitvi plačuje prispevke ravno za ta slučaj. Da 400 evrov že leta 2016 ni preprečevalo resnega tveganja za zdrs v revščino, je empirično dejstvo, ki ga je dokazala študija Inštituta za ekonomska raziskovanja leta 2017. Prag absolutne revščine je namreč glede na življenjske stroške leta 2016 znašal 613,14 evra. Veljavni znesek najnižjega nadomestila pa je celo nižji, kot znašajo kratkoročni minimalni življenjski stroški, torej nižji od 442 evrov. Prva stvar, ki bi jo morali na področju teh nadomestil urediti, je torej zvišanje najnižjega nadomestila vsaj na raven minimalnih življenjskih stroškov. Točno to smo predlagali v Levici, pa naših amandmajev niste sprejeli. Res pa je tudi, da je najvišje nadomestilo, ki ga delavec lahko prejme, nižje od zneska minimalne plače. Ob prioritetnem dvigu najnižjega nadomestila smo zato v Levici predlagali tudi dvig najvišjega, ampak na solidaren in enakopraven način, torej tako, da se za vseh 800 tisoč zaposlenih dvigne na raven minimalne plače, ne pa tako, da se za nekatere dvigne, za druge pa ne. A tudi tega za vse enakega dviga niste podprli. Takšni parcialni posegi, ki izpuščajo 760 tisoč delavcev, so izredno problematični, saj slonijo na napačnem razumevanju sistemov, ki delujejo po načelu solidarnosti in ne po zavarovalniškem principu. Pri univerzalno dostopnem zdravstvu velja, da smo v javnem sistemu vsi deležni enake obravnave ne glede na to, koliko iz svojih plač prispevamo v zdravstveno blagajno. Podobno velja za nadomestila. Delavci z različno visokimi plačami prispevajo različno, a za vse, z izjemo privilegijev za nas poslance, velja enaka meja najvišjega in najnižjega nadomestila. Napačno in nesolidarno bi bilo, da bi se najvišje nadomestilo dvignilo samo za tiste, ki zaradi višjih plač plačujejo tudi višje prispevke, a točno na tem temelji današnji zakon. Kot je v obravnavi hotela pojasniti tudi Zakonodajno-pravna služba, današnji predlog vzpostavlja različno obravnavo brezposelnih oseb, razlog za to pa je zgolj in edino lokacija, kjer so pred izgubo zaposlitve opravljali delo. Ta predlog, ki je v resnici nastal pod pokroviteljstvom SDS, pomeni, da SDS razume samo volilno matematiko, ne pa potreb ljudi, ki jim vlada. V Levici smo zato predlagali, da se vsem 800 tisoč delavcem, ki jim je namenjeno životarjenje s 400 evri, zagotovi nadomestilo vsaj v višini minimalnih življenjskih stroškov oziroma 613 evrov. Predlagali smo tudi, da se najvišje nadomestilo dvigne vsem delavcem, in sicer na raven minimalne plače oziroma z 892 na tisoč 24 evrov. Teh amandmajev poslanke in poslanci niste podprli, zavarovanje za primer brezposelnosti še vedno ostaja na sramotno nizki ravni, pod pragom revščine, pod zneskom minimalnih življenjskih stroškov in pod ravnjo, ki bi lahko v kakršnemkoli smislu zagotovila preživetje in varnost, za kar delavci konec koncev plačujejo prispevek. V Levici tega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo. Nova Slovenija – krščanski demokrati smo pod svoje okrilje sprejeli stranko ReSET, ki se je borila za pravice delavcev migrantov. Stranka ReSET je v Novi Sloveniji videla potencial in podobnost programa, videla je verodostojnost in to, da izpolnjujemo svoje obljube. Od takrat smo še bolj ozavestili in obelodanili probleme, ki se nanašajo na delavce migrante, kljub temu da smo si že prej prizadevali za reševanje njihovih težav. Spremembe Zakona o urejanju trga dela predvidevajo izjemo od najvišje višine nadomestila za primer brezposelnosti, ki je sicer omejeno na 892,5 evra. Za delavce migrante pa je višina nadomestila omejena na največ tisoč 785 evrov za prve tri mesece prejemanja nadomestila oziroma za pet mesecev, če je delavec migrant v preteklih 24 mesecih dopolnil najmanj 12 mesecev zaposlitve v državi članici, katere zakonodaja je zanj veljala nazadnje. Po preteku treh oziroma petih mesecev pa bo omejitev višine na 892,5 evra veljala tudi za delavce migrante. Predlog zakona bo proračun Republike Slovenije dodatno obremenil zgolj kratkoročno, saj morajo v skladu z evropsko uredbo znesek nadomestila povrniti države članice, v katerih so bili delavci migranti zaposleni. Sistem povračil velja za prve tri oziroma pet mesecev brezposelnosti delavcev migrantov. Cilj Nove Slovenije – krščanskih demokratov je, da se ustavi izseljevanje delavcev in družin v tujino zaradi boljših pogojev. Med te spada tudi nadomestilo za brezposelnost, ki ustrezneje odraža višino vplačanih prispevkov v sistem socialne varnosti. V Sloveniji imamo dobro izobražen kader, ki bi svojo karierno priložnost z lahkoto našel v tujini. Ker se zavedamo, da je vsak izseljeni delavec izguba za Slovenijo, si želimo za delavce migrante izboljšati pogoje za bivanje v Sloveniji. Čezmejni vplivi evropskega gospodarstva se morajo odražati v uravnovešenju pravic delavcev. Poleg tega država ne bo dajala miloščine in ne bo omogočala brezplačnega življenja. Omogočala bo življenje v socialni varnosti, in kdor je socialen, se je pripravljen nečemu odreči, saj lahko računa na to, da bo morebiti tudi sam kdaj potreboval pomoč in jo bo tudi dobil. Kdor se zanaša na solidarnost države, ima dolžnost k temu tudi nekaj doprinesti. Solidarnost pa prepoveduje izkoriščati sistem socialne varnosti. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih se zavedamo, da lahko z izboljšanjem pogojev delavcev migrantov omogočimo boljše in glede na sosednjo Avstrijo, kamor se delavci migranti iz Slovenije večinsko vozijo na delo, pravičnejše pogoje pri prejemanju nadomestila v primeru brezposelnosti. Iz navedenih razlogov bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela soglasno podprli tudi v tretjem branju. Hvala.
Hvala lepa. Vojko Starović bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovani! Predlagani zakon, ki je pred nami, ureja izjemo od maksimalne višine nadomestila za primer brezposelnosti, in to za delavce migrante. V državi zadnje zaposlitve bi jim lahko pripadalo tudi višje nadomestilo, kot je določeno skladno s slovensko zakonodajo. Trenutno je v Republiki Sloveniji najvišje možno nadomestilo 892,5 evra. Omenjena izjema bi se upoštevala za prve tri mesece prejemanja nadomestila, torej za obdobje, za katero država zadnje zaposlitve delavca skladno z Uredbo o koordinaciji sistemov socialne varnosti Republiki Sloveniji povrne celoten znesek dajatev, ki jih zagotavlja Republika Slovenija. Obdobje treh mesecev pa se lahko podaljša na obdobje pet mesecev, če je delavec migrant v preteklih 24 mesecih dopolnil najmanj 12 mesecev zaposlitve v državi članici, katere zakonodaja je zanj veljala nazadnje. V Poslanski skupini SAB se zavedamo, da je tudi tovrstne probleme potrebno urejevati. Prav tako se strinjamo s predlagateljem, da je problem višine nadomestil za primer brezposelnosti še posebej pereč v času epidemije covida-19, ker je veliko število čezmejnih delavcev, predvsem tistih iz Avstrije, izgubilo zaposlitev. Ti delavci so pri tem prejemali nižje nadomestilo plač, kot bi ga prejemali v primeru upoštevanja zakonodaje države članice, kjer je delavec zaposlen. Kar je dejansko glede na dejstvo, da vsa sredstva dobimo povrnjena, nepravično in se išče popravek. Vseeno pa moramo v Poslanski skupini SAB opozoriti na mnenje Zakonodajno-pravne službe, da rešitev, ki je pred nami, lahko predstavlja neskladje s pravnim redom Evropske unije in povzroči neenakost tudi v odnosu do delavcev, ki delajo v Republiki Sloveniji. Na to smo že opozorili med razpravo na matičnem delovnem telesu, a predstavnik Vlade temu ni posvetil prevelike pozornosti, česar smo že navajeni, ter je izrazil podporo predlogu zakona. V Poslanski skupini SAB bomo novelo Zakona o urejanju trga dela vseeno podprli. Verjamemo, da bo predlagana rešitev migrantov po letih prizadevanja za ureditev tega problema prinesla olajšanje. Rešitev kljub vsemu zveni pravična. Hvala.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Ob drugem branju predloga zakona smo poslanci Desusa izrazili dvome v predlog zakona, ki je plod ozke interesne skupine ljudi in izboljšuje ekonomski položaj v primeru nastanka brezposelnosti zgolj njim. Naj ponovim, kaj je večino od nas zmotilo. V prvi vrsti smo v predlagani izjemen dvig nadomestila brezposelnim delovnim migrantom podvomili že leta 2013 glede sprejete odločitve varuha slovenske ustave, ko je v zvezi s posebno davčno olajšavo za to enako skupino ljudi povedal, da je ugodnejša davčna obravnava neskladna s slovensko ustavnopravno ureditvijo iz 14. člena Ustave, ki zapoveduje enakost pred zakonom. Analognost obeh primerov je očitna. Razlikovanje državljank in državljanov na podlagi delovnopravnega položaja oziroma lokacije zaposlitve v tujini ob dejstvu, da je prebivališče in s tem koriščenje uslug iz naslova skupnega proračunskega denarja, h kateremu osebe v času zaposlitve v tujini ne prispevajo, ni sprejemljivo. Ker se s predlagano rešitvijo odstopa od določb Uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti, v zraku visi tudi možnost postopanja držav, da bi proti Sloveniji uvedle določene postopke, če bi ugotovili, da Republika Slovenija pri obravnavi dela razlike med svojimi državljani. In nenazadnje niti ni zagotovila, da bo Republika Slovenija dobila od teh držav nazaj višje izplačano nadomestilo. V naši poslanski skupini smo opozorili tudi na mizernost nadomestil za brezposelnost, ki jih od Zujfa naprej kljub dobrim gospodarskim kazalcem nismo uspeli dvigniti, na diskrepanco med najnižjim in najvišjim nadomestilom za brezposelnost, na porušena razmerja v odnosu do čistih socialnih transferjev, ki ne temeljijo na vplačanih prispevkih, in pa na vpliv nizkih nadomestil na višino pokojnine v prihodnosti. Vsled vseh navedenih pomislekov smo večinsko podprli predlog amandmaja za splošno zvišanje nadomestil oziroma minimalne in maksimalne višine vsem državljankam in državljanom ne glede na lokacijo njihove predhodne zaposlitve. Se pa v Poslanski skupini Desus po drugi strani zavedamo tudi nezavidljivega položaja najmanj 25 tisoč dnevnih migrantov, ki so zaradi zaposlitve v drugi državi podvrženi plačevanju praviloma višjih socialnih prispevkov, kot bi jih sicer plačevali doma, pa od tega praktično nimajo nič. Glasovanje poslancev Poslanske skupine Desus bo tako sledilo odločanju po lastni vesti in tokrat ne bo enotno. S tega mesta pa pozivamo pristojno ministrstvo in Vlado, da se nemudoma pripravi in čim prej pošlje v zakonodajno proceduro ustrezna dodatna sprememba zakonodaje, ki bo brezposelnim zagotavljala spodobno preživetje, ki mora temeljiti tudi na višini vplačanih prispevkov. Zavedamo se, da so slednji na tem področju precej nizki, zato je po naši oceni potreben temeljit premislek in preobrat tudi na področju zakonodaje, ki ureja socialne prispevke. Hvala.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem prisotnim! Novelo Zakona o urejanju trga dela so pripravili v Sindikatu delavcev migrantov Slovenije. Pri tem so pozivali državljane Republike Slovenije, da se oglasijo na upravni enoti ter jo s podpisom podprejo. Veseli nas, da se je uspelo zbrati več kot dovolj podpisov podpore. Vsakdo se lahko iz dnevav dan znajde na poti brezposelnosti, zato mu je potrebno zagotoviti socialno varnost. Pravično je, da se upošteva tudi njihov predhodni prispevek, ki je namenjen morebitnemu nastanku brezposelnosti. Absurdno bi bilo delavcu odkloniti, spreminjati ali zmanjševati obseg socialnih pravic zgolj zaradi tega, ker v državi, kjer plačuje, dejansko ne živi. Evropska uredba tudi določa, da znesek nadomestila za brezposelnost za dobo treh oziroma petih mesecev povrne država zadnje zaposlitve. Poleg tega pa trenutno slovensko zakonje omejuje višino te refundacije, kar ni prav. Nadvse zaskrbljujoč je podatek, da se z eno izgubo zaposlitve čezmejnega delavca naša država na prostovoljni bazi odreče približno 2 tisoč evrom iz tujine. In sedaj si lahko vsak izmed vas izračuna, za koliko se je oškodoval naš državni proračun v vseh teh letih od tega trenutka. Nedopustno je tudi, da čezmejni delavec v tujini od svojega dohodka za zavarovanje za primer brezposelnosti ob enaki bruto plači plačuje tudi do dvajsetkrat več kot delavci, zaposleni v Sloveniji, kjer na koncu niso upravičeni do višjega zneska nadomestila. V naši sosednji Avstriji znaša denimo ta delež 3 % ob bruto plače, v Sloveniji pa le 0,2 %. Se vam zdi to fer? Nam v Slovenski nacionalni stranki se ne zdi. Naše trenutno zakonje na tem področju je čudno, kajti država nam hkrati odvzema denar in se mu lahkomiselno odreka v škodo delavcev. Zatorej moramo odpraviti nesmisel, ki Sloveniji omejuje črpanje finančnih virov iz tujine. Kot smo videli, je prejšnja vlada popolnoma ignorirala čezmejne delavce, sedanja vlada pa ima izostren posluh in hkrati željo, da se pereče zadeve uredijo, kot je treba. Z epidemijo covida-19 se je celotna problematika samo še potencirala, saj je mnogo čezmejnih delavcev čez noč ostalo brez zaposlitve, tako rekoč na cesti oziroma pred mejo. Dobro je tudi to, da zaradi predlaganih sprememb zakona ne bo dodatno obremenjen slovenski proračun. Sedanji zakon kot najvišji možni znesek nadomestila za brezposelnost pri nas določa 892,50 evra. Po sprejeti noveli zakona, ki ga je matični Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide malce preoblikoval, pa se brezposelnim s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji, ki so se v drugo državo članico EU, Evropskega gospodarskega prostora ali Švico najmanj enkrat tedensko vozil na delo, priznava denarno nadomestilo, in sicer največ v višini tisoč 785 evrov. Ugodne pozitivne posledice bodo na tem področju gospodarstva, saj bo dvakratno povišanje višine nadomestila za primer brezposelnosti pri prejemnikih povzročilo večjo potrošnjo, nakupe. V Slovenski nacionalni stranki se še kako dobro zavedamo, da bi neupoštevanje predloga zakona imelo za posledico hitro naraščanje izseljevanja posameznikov iz slovenskih družin onkraj naših meja. Slednje nam ne bi bilo po godu, če gledamo z gospodarskega vidika, ekonomskega in finančnega vidika. V Slovenski nacionalni stranki nimamo zadržkov, da bi tak predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Lenart bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav gostom z ministrstva in predlagatelju, se pravi predstavniku delavcev migrantov! Spoštovani kolegice in kolegi! Spremembe in dopolnitve Zakona o urejanju trga dela so vložili delavci migranti, ki se vozijo na delo v druge članice Evropske unije, s 5 tisoč 658 podpisi. Trenutno veljavna zakonodaja enači omenjene delavce migrante z zaposlenimi v Republiki Sloveniji, čeprav pri plačilu prispevkov za nadomestilo za primer brezposelnosti niso bili izenačeni, kar je v nasprotju s 13. točko preambule Uredbe ES, številka 883/2004, Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. 4. 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, ki obravnava zajamčeno enako obravnavanje oseb po različnih nacionalnih zakonodajah, ki se gibljejo na trgu dela EU, EGP in Švicarske konfederacije. Predlog sledi evropskemu pravnemu redu, podpira pa ga tudi Državni svet Republike Slovenije. Kot torej navajajo delavci migranti v argumentiranju predloga za spremembe zakona, le-ti vplačujejo v drugi članici Evropske unije tudi višje prispevke za socialno varnost ter za zavarovanje za primer brezposelnosti. Za delo v sosednjih državah so se naši državljani odločili iz različnih razlogov. Eni iz razloga, ker jim v Sloveniji ni uspelo najti primerne zaposlitve, ter drugi, ker so pač želeli boljše oziroma bolj kvalitetno življenje za svojo družino. Število teh, ki se dejansko odločijo za delo v drugi članici Evropske unije, od leta 2015 postopno narašča. Takrat jih je bilo 14 tisoč, sedaj govorimo o že nekaj prek 20 tisoč samo v Avstriji. Ker pa se dogajajo tudi tam prekinitve pogodb o zaposlitvi, seveda moramo misliti na njih. Ker vsi upamo, da se bodo radi vračali v matično domovino Slovenijo, saj gre v večini za nosilce mladih družin, jih v Slovenski demokratski stranki podpiramo. Njihova poraba v Sloveniji pa tudi pozitivno učinkuje na državni proračun. Ko ostanejo brez dela v drugi članici Evropske unije, postanejo brezposelne osebe ter so v evidenci brezposelnih in aktivni iskalci zaposlitve v državi bivanja, torej v Sloveniji. Tu prejemajo nadomestilo za brezposelnost po enakih kriterijih in pogojih kot delavci, ki so bili zaposleni v Sloveniji, torej z limitom. Nadomestilo za brezposelnost je v Republiki Sloveniji navzgor omejeno z 892,50 evra. Predlagatelji spremembo utemeljujejo s tem, da bi država članica Evropske unije, kjer so bili zaposleni, državi Sloveniji njihove prejete prejemke iz naslova nadomestila za brezposelnost v celoti refundirala. Vsaka taka refundacija je sicer izvedena z zamikom. S predlogom zakona se zasleduje cilj ugodnejšega in pravičnejšega sistema socialne varnosti za delavce migrante s tem, da se določi izjemo od maksimalne višine nadomestila za primer brezposelnosti za delavce migrante, ki bi jim v državi zadnje zaposlitve v skladu s plačanimi prispevki za primer brezposelnosti iz tega naslova pripadalo višje nadomestilo. Izjema od maksimalne višine nadomestila za primer brezposelnosti, ki velja v Republiki Sloveniji, bi bila upoštevana za prve tri mesece izplačevanja nadomestila, za katere država zadnje zaposlitve delavca migranta, ki je članica Evropske unije, Republiki Sloveniji povrne celotne zneske nadomestil ter dajatev, ki jih je Republika Slovenija izplačala svojemu brezposelnemu državljanu, tako imenovanemu bivšemu delavcu migrantu, oziroma za obdobje prvih petih mesecev prejemanja denarnega nadomestila, če je delavec migrant pred nastankom brezposelnosti v zadnjih 24 mesecih dopolnil najmanj 12 mesecev zavarovalne dobe v drugi državi članic EU, EGP ali Švicarski konfederaciji in ima v skladu z Zakonom o urejanju trga dela pravico do denarnega nadomestila za brezposelnost za šest mesecev ali več. Bivšemu delavcu migrantu se torej za čas do največ pet mesecev izplačuje denarno nadomestilo v višini, kot bi ga prejemal v drugi državi članice EU, EGP ali Švicarski konfederaciji, in to največ do višine tisoč 785 evrov. Ker v Slovenski demokratski stranki podpiramo delovne ljudi, imamo pa tudi socialni čut za tiste, ki ostanejo brez dela, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Koprivc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! Predlagatelj novele Zakona o urejanju trga dela, skupina 5 tisoč volivcev, predlaga spremembo trenutno veljavne ureditve v delu, ki se nanaša na omejitev višine izplačanega denarnega nadomestila za brezposelnost. S predlogom za spremembo zakona želi predlagatelj zagotoviti ugodnejši in pravičnejši sistem socialnega varstva za delavce migrante za primer brezposelnosti, saj po njihovi oceni trenutno veljavna zakonodaja na tem področju krši njihove pravice pri višini nadomestila za primer brezposelnosti, ki so jih pridobili z delom v tujini. Predstavniki delavcev, ki so zaposleni v drugi državi, živijo pa v Sloveniji, namreč ocenjujejo, da so delavci migranti upravičeni do višjega zneska nadomestila za brezposelnost, saj od svojega osebnega dohodka za zavarovanje za primer brezposelnosti plačujejo tudi dvajsetkrat več kot delavci, ki so zaposleni v Sloveniji. Zato predlagajo spremembo Zakona o urejanju trga dela, ki bi določila izjemo za zakonsko določene najvišje višine denarnega nadomestila za primer brezposelnosti za delavce migrante. Sprememba zakona bi jim tako omogočila, da bi prejeli denarno nadomestilo za brezposelnost v višini, do katere so bili upravičeni v državi svoje zadnje zaposlitve, pri čemer pa je bila na matičnem delovnem telesu tudi v tem primeru sprejeta omejitev najvišje višine denarnega nadomestila za brezposelnost za delavce migrante, in sicer do tisoč 785 evrov. Spoštovani, že ob drugem branju novele zakona smo izpostavili, da trenutna omejitev najvišjega zneska denarnega nadomestila za brezposelnost izhaja iz Zujfa in je sčasoma postala trajna. Po naši oceni bi bilo potrebno na podlagi predlagane spremembe zakona opraviti temeljitejšo analizo in premislek o dosedanji ureditvi sistema denarnega nadomestila za brezposelnost. Predvsem bi bilo potrebno upoštevati opozorila Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki opozarja, da predlagana novela v bistvenih elementih odstopa od evropske Uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Evropska uredba namreč določa, da delovni migrant prejme denarno nadomestilo v skladu s pravili države članice, kjer ima prijavljeno stalno prebivališče, in ne v skladu s pravili države, kjer je bil nazadnje zaposlen. Ponovno pa tudi opozarjamo, da bomo s sprejetjem tega predloga zakona ustvarili novo neenakost med delavci migranti in delavci, ki so zaposleni v Republiki Sloveniji. Kot smo že prvič poudarili, so med 800 tisoč zaposlenimi v Sloveniji namreč tudi številni delavci, ki prejemajo višjo plačo od 892,50 evra in prav tako dolga leta plačujejo višje prispevke za zavarovanje za primer brezposelnosti, pa so ob izgubi zaposlitve vendarle upravičeni zgolj do najvišjega zneska denarnega nadomestila za brezposelnost, ki znaša nekaj manj kot 900 evrov. Socialni demokrati tudi tokrat predlaganim spremembam sicer ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Kot že nekajkrat doslej tudi na tretji obravnavi novele Zakona o urejanju trga dela, ki jo je v zakonodajni postopek vložil pobudnik Sindikat delavcev migrantov s podpisi več kot 5 tisoč državljank in državljanov, opozarjamo na soodvisnost višine nadomestila, ki ga prejme brezposelna oseba v Sloveniji, strukture tega dela v Sloveniji ter brezposelnosti predvsem v krajih, kjer boljšo ali celo edino zaposlitveno priložnost predstavljajo sosednje države. Ta soodvisnost se odraža v predlogu zaklona, ki ga danes obravnavamo. Vsi se zavedamo, da je izguba zaposlitve v času epidemije prizadela številne države. Sloveniji in našim sosednjim državam, ki zaposlitev nudijo nekaterim slovenskim državljanom, epidemija ni prizanesla. Na seji matičnega odbora je predlagatelj poudaril ravno to, da je problematika višine nadomestil za primer brezposelnosti prišla do izraza ravno ob pojavu epidemije, ko je večje število čezmejnih delavcev, predvsem tistih, ki so bili zaposleni v Avstriji, ostalo brez zaposlitve. Prejemali so nadomestilo za brezposelnost v višini, ki je skladna z veljavnim Zakonom o urejanju trga dela, ki določa najvišji možni znesek, in sicer 892,50 evra bruto, pri čemer se ne sledi pravilom Evropske unije o prenosu pravic iz države zadnje zaposlitve. Besedilo, ki ga danes obravnavamo, je ta znesek za upravičence dvignil na največ tisoč 785 evrov bruto. Kljub temu ponovno izpostavljamo tudi opozorilo Zakonodajno-pravne službe, da se s predlagano rešitvijo odstopa od določb Uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti, saj bi za določeno skupino brezposelnih oseb, in sicer tistih, ki so bile pred nastankom brezposelnosti čezmejni delovni migranti, veljala drugačna ureditev glede najvišjega zneska izplačila denarnega nadomestila, ker bi jim v državi zadnje zaposlitve glede na plačane prispevke za primer brezposelnosti pripadalo višje denarno nadomestilo. Opozorila je tudi na odločbo Ustavnega sodišča iz leta 2013, v kateri Ustavno sodišče ugotavlja, da so čezmejni delovni migranti glede na v Zakonu o dohodnini uveljavljeno načelo obdavčitve svetovnega dohodka rezidentov Republike Slovenije ter upoštevajoč metodo omejenega odbitka za odpravo dvojnega obdavčevanja v bistveno enakih položajih kot drugi zavezanci za plačilo dohodnine. Zgolj drugačen delovni položaj čezmejnih delovnih migrantov v obravnavani zadevi ni predstavljal razumnega razloga, ki bi izhajal iz narave stvari, za utemeljitev različnega urejanja njihovega položaja. Poleg tega pa ima druga država članica Evropske unije tudi možnost, da bi proti Sloveniji uvedla določene postopke, če bi ugotovila, da Slovenija pri obravnavani temi dela razlike med svojimi državljani. V Poslanski skupini Stranke modernega centra nikakor ne nasprotujemo izboljšanju materialnega in socialnega položaja posameznikov, ki se jih obravnavana novela dotika. Opozarjamo pa, da obstaja velika verjetnost, da s takim posegom v zakon vzpostavljamo drugačno obravnavo bistveno enakih položajev. Na podlagi teh argumentov v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Državni zbor bo o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal jutri, 30. 3. 2021, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da na kratko predstavim bistvene predloge sprememb in dopolnitev Zakona o varnosti v železniškem prometu. Obstoječi zakon, ki predstavlja temeljni akt za zagotavljanje varnosti v železniškem prometu, je bil kot povsem nov sprejet leta 2018. Predlog sprememb in dopolnitev zajema manjše nujne popravke zakona zaradi sprememb na področju varnosti železniškega prometa, uveljavljenih po letu 2018. V tem obdobju je bila sprejeta Izvedbena uredba Komisije 2019/779 o določitvi podrobnih določb o sistemu izdajanja spričeval subjektom, zadolženim za vzdrževanje vozil, ki določa, da se naloge subjektov za vzdrževanje tirnih vozil razširijo na vsa železniška vozila, do sedaj so bili zajeti le tovorni vagoni. Agencija EU za železnice je v letu 2019 izvedla nadzor nad delom Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije in predlagala nekaj manjših izboljšav z namenom natančnejše določitve postopkov in evidenc, ki pa jih je treba opredeliti v Zakonu o varnosti v železniškem prometu. Predvsem gre tu za vsebino in vodenje registra centrov usposabljanja, preverjanja in ocenjevalcev, kar je direktno povezano z usposabljanjem strojevodij. Pomembna dopolnitev zakona se nanaša na možnost umestitve neželezniških infrastrukturnih objektov, pri čemer gre v glavnem za kolesarske steze, servisne ceste in dostopne poti v progovni pas. Gre za izjemoma dopusten poseg na mestih, kjer drugačna umestitev v prostor ni možna zaradi geografskih in drugih ovir v prostoru, pri čemer pa morajo biti zagotovljeni vsi pogoji za varno odvijanje tako železniškega kot cestnega prometa. Ne nazadnje predlog sprememb zajema še nekaj redakcijskih popravkov, pri čemer gre za poenotenje izrazov z Zakonom o inšpekcijskem nadzoru. Na predlog zakona je bilo vloženih pet amandmajev. Besedilo, vključno s predlaganimi amandmaji, je bilo 9. marca obravnavano na seji Odbora DZ za infrastrukturo, okolje in prostor, ki je besedilo sprejel brez pripomb. Spoštovani, na podlagi prve in tretje alineje prvega ostavka 142. člena Poslovnika Državnega zbora je predlagano sprejetje zakona po skrajšanjem postopku, saj gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitev obstoječega Zakona o varnosti v železniškem prometu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Bojanu Podkrajšku.
Hvala za dano besedo. Cenjeni državni sekretar, kolegice in kolegi! Povzetek poročila k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo Aleš Mihelič pojasnil, da predlog sprememb in dopolnitev zajema manjše nujne popravke zakona, ki so posledica sprememb na področju varnosti železniškega prometa od leta 2018 do danes. V tem času je bila sprejeta Izvedbena uredba Komisije o določitvi podrobnih določb o sistemu izdajanja spričeval subjektom, zadolženim za vzdrževanje vozil, ki določa, da se naloge subjektov razširijo na vsa železniška vozila. Agencija EU za železnice, ki je v letu 2019 izvedla nadzorno delo Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije, je predlagala nekaj manjših izboljšav z namenom, da se natančneje določi postopek in evidence, ki pa jih je potrebno opredeliti v Zakonu o varnosti v železniškem prometu. Predvsem gre za vsebino in vodenje registra centrov usposabljanja, preverjanja, ocenjevalcev, kar je direktno povezano z usposabljanjem strojevodij. Pomembna dopolnitev zakona se nanaša na možnost umestitve neželezniških infrastrukturnih objektov, pri čemer gre v glavnem za kolesarske steze, servisne ceste in dostopne poti v progovni pas. Gre za izjemoma dopusten poseg na mestih, kjer drugačna usmeritev v prostor ni možna zaradi geografskih in drugih ovir v prostoru, pri čemer pa morajo biti zagotovljeni vsi pogoji za varno odvijane tako železniškega kot cestnega prometa. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Irena Rus je pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba k predlogu zakona pripravila pisno mnenje in podala nekatere pripombe, ki so ustrezno upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj državni svetnik Bojan Režun je poudaril, da komisija podpira predstavljene zakonske rešitve in z vidika razvojnih priložnosti občin še posebej pozdravlja možnost gradnje neželezniške infrastrukture ob progovnem pasu. Predlagana rešitev omogoča hitrejšo prenovo pomembne infrastrukture v smeri širitve infrastrukture za kolesarjenje in hojo s ciljem krepitve trajnostne mobilnosti. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, SMC in Nova Slovenija k 13., 15., 21., 23. in 25. členu in je nato v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi, vsem prav lep dober dan! Lani je evropska agencija za varnost v železniškem prometu v okviru nadzora nad delom Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije ugotovila določene pomanjkljivosti pri prenosu četrtega železniškega svežnja zakonodaje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu z bolj natančno opredelitvijo izvajanja nekaterih postopkov na Javni agenciji za železniški promet te pomanjkljivosti odpravlja. Tako se natančneje opredeljuje vsebina in način vodenja registra centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev ter postopek preverjanja in dodeljevanja uporabnih dovoljenj za vozna sredstva. Prav tako se zakon usklajuje z izvedbeno uredbo Komisije Evropske unije z dne 16. 5. 2019, ki določa širitev nalog subjektov za vzdrževanje tirnih vozil, in sicer s tovornih vagonov na vsa vozila. Na novo pa se ureja dodatna obveznost poročanja upravljavca varnostnemu organu in pristojnemu inšpektoratu v primeru incidentov, saj morebiti ponavljajoči se incidenti lahko ogrožajo varnost v železniškem prometu. V Novi Sloveniji nas še posebej veseli, da zakon prinaša tudi nekatere rešitve v zvezi s sedanjimi težavami umeščanja neželezniške infrastrukture v prostor ob progovnem pasu zaradi bodisi prostorske stiske bodisi drugih geografskih ovir. Tu gre v prvi vrsti za umeščanje kolesarskih poti. S predlogom zakona se vsekakor širi nabor neželezniških objektov, ki jih bo odslej možno izjemoma graditi v progovnem pasu, pri čemer pa bo moral investitor pridobiti soglasje in pogoje upravljavca javne železniške infrastrukture zaradi zagotavljanja varnosti v železniškem prometu. Če bo šlo za objekte, ki bi lahko ogrožali prometno varnost, pa bo treba preveriti tudi vpliv tovrstnih objektov z vidika varnosti cestnega prometa. Predlagane zakonske rešitve so torej še kako pomembne za razvoj kolesarske infrastrukture, ki je na posameznih območjih predvsem zaradi geografskih danosti in omejitev ni možno prostorsko omejiti. Za tovrstne rešitve so se še posebej zavzemale občine, ki so bile dokaj neuspešne pri umeščanju kolesarskih odcepov ob železniško infrastrukturo. Zaradi lažjega umeščanja v prostor se predlaga skrajšanje najmanjše dovoljene razdalje med osjo skrajnega tira in najbližjo točko ceste, ki je v naselju lahko manjša od šest metrov oziroma osem metrov zunaj naselja, pri čemer pa je treba predhodno pridobiti soglasje upravljavca javne železniške infrastrukture. V Novi Sloveniji podpiramo zakonske rešitve predvsem z vidika razvojnih priložnosti občin, saj omogočajo možnost gradnje neželezniške infrastrukture ob progovnem pasu. Ker predlagane rešitve v zakonu omogočajo hitrejšo prenovo prometne infrastrukture v smeri širitve infrastrukture za kolesarjenje in hojo s ciljem trajnostne mobilnosti, bomo poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov ta zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu naslavlja določene pomanjkljivosti v zakonodaji, ki jih je evropska agencija za varnost v železniškem prometu ugotovila v okviru nadzora nad delom Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije. Tako se natančneje opredeljujejo vsebina in način vodenja registrov centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev ter postopek preverjanja in dodeljevanja uporabnih dovoljenj za vozna sredstva. Zakon se usklajuje z uredbo Komisije, in sicer se določa, da morajo biti določeni subjekti za vzdrževanje tudi za druga vozila in ne le za tovorne vagone. Predlog zakona vsebuje tudi rešitev, ki širi nabor neželezniške infrastrukture, ki jo bo odslej izjemoma možno graditi v progovnem pasu. Takšni posegi bodo izjemoma dopustni, investitor bo namreč predhodno moral pridobiti soglasje in pogoje upravljavca javne železniške infrastrukture. Takšna sprememba je potrebna, saj v nasprotnem primeru nekaterih objektov sploh ne bi bilo možno umestiti. Kot izhaja iz predlaganih rešitev, bo ob tem poskrbljeno za varnost. Investitor in upravljavec bosta pred takšnim posegom primorana pridobiti poročilo o preveritvi varnosti prometa, ki ga bo izvedel presojevalec varnosti cest. Za takšne rešitve so se zavzemale tudi nekatere slovenske občine, ki so se soočale s prostorskimi in geografskimi omejitvami predvsem pri umeščanju kolesarskih odsekov. Poleg tega se zmanjšuje tudi najmanjša dovoljena razdalja med osjo skrajnega tira in najbližjo točko ceste v naselju z osmih metrov na šest metrov. Poudarjeno je, da gre za izjemo, za katero bo prav tako potrebno predhodno soglasje upravljavca javne železniške infrastrukture. S takšno rešitvijo se zasleduje cilj lažjega umeščanja v prostor, kar sicer v SAB pozdravljamo, obenem pa opozarjamo, da mora biti pri takih posegih varnost na prvem mestu in da mora biti za varnost udeležencev v prometu poskrbljeno v največji možni meri. V SAB se zavedamo, da so železnice pomemben del prometnega sistema, in vseskozi podpiramo razvoj železniške infrastrukture, kar smo v preteklosti nedvomno že dokazali. Z mrtve točke smo namreč zagnali enega izmed najpomembnejših projektov, to je projekt drugi tir. Zavedamo se, da je v Sloveniji razvoj železnic v precejšnjem zaostanku, vendar je za nas varnost vedno na prvem mestu. Zato se bomo v prihodnje še naprej zavzemali za razvoj in napredek pri posodabljanju železnic in železniške infrastrukture, ampak seveda ob strogem upoštevanju vseh varnostnih standardov. V Poslanski skupini SAB predlaganim rešitvam ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Obstoječi Zakon o varnosti v železniškem prometu, ki predstavlja temeljni akt za zagotavljanje varnosti v železniškem prometu, je bil kot povsem nov zakon sprejet leta 2018. Predlog novele zakona, ki ga imamo na mizi, pa vsebuje spremembe in dopolnitve, ki večinoma ne uvajajo novih rešitev, izboljšuje pa nekatere že obstoječe. V noveli je predvidena samo ena povsem nova rešitev, ki se nanaša na izjeme pri umeščanju neželezniških infrastrukturnih objektov v progovnem pasu javne železniške infrastrukture, in sicer tako, da predpisuje posebne pogoje, ki jih morata izpolnjevati investitor in upravljavec teh neželezniških objektov. Predlog novele zajema manjše nujne popravke zakona kot posledica sprememb, ki so se zgodile na področju varnosti železniškega prometa leta 2018 pa vse do danes. Naj spomnim, da je bila v tem času sprejeta Izvedbena uredba Komisije o določitvi podrobnih določb o sistemu izdajanja spričeval subjektom, zadolženim za vzdrževanje vozil, ki določa, da se naloge subjektov razširijo na vsa železniška vozila, pred tem so bili zajeti le tovorni vagoni. Agencija EU za železnice je v letu 2019 izvedla nadzor nad delom Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije. Predlagala je nekaj manjših izboljšav z namenom natančnejše določitve postopkov in evidenc, ki pa jih je treba opredeliti v Zakonu o varnosti v železniškem prometu. Predlogi izboljšav so se nanašali predvsem na vsebino in vodenje registra centrov usposabljanja, preverjanja in ocenjevalcev, kar je direktno povezano z usposabljanjem strojevodij. Pomembna dopolnitev zakona se nanašana na možnost umestitve neželezniških infrastrukturnih objektov, pri čemer gre v glavnem za kolesarske steze, servisne ceste in dostopne poti v progovni pas. Gre za izjemoma dopusten poseg na mestih, kjer drugačna umestitev v prostor ni možna zaradi geografskih in drugih ovir v prostoru, pri čemer pa morajo biti zagotovljeni vsi pogoji za varno odvijanje tako železniškega kot cestnega prometa. Ne nazadnje pa predlog sprememb zajema še nekaj redakcijskih popravkov, pri čemer gre za poenotenje izrazov z Zakonom o inšpekcijskem nadzoru. Po mnenju Poslanske skupine Desus gre pri predlogu novele v prvi vrsti za izboljšanje področja varnosti, prav tako tudi za pomembne razvojne priložnosti, ki so povezane z gradnjo neželezniške infrastrukture ob progovnem pasu. S sprejetjem novele bo po našem mnenju omogočena tudi hitrejša prenova prometne infrastrukture v smeri širitve infrastrukture za kolesarjenje in hojo. V Poslanski skupini Desus predlog novele zakona podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav vsem! Danes je varnost v železniškem prometu nadvse pomembna, v prihodnosti pa naj bi bila še bolj, če si želimo čim več državljank in državljanov spraviti na javni potniški promet, ki vključuje tudi vožnjo z vlakom. Zakonje s strani Evropske unije nam tudi določa, da mora imeti strojevodja pri sebi dovoljenje za strojevodjo ves čas opravljanja dela in tudi spričevalo oziroma overjeno kopijo spričevala. Pred seboj imamo manj zahtevne spremembe in dopolnitve ter uskladitve z Zakonom o inšpekcijskem nadzoru ter spremembe, ki so potrebne na podlagi nadzora Agencije Evropske unije za železnice nad Javno agencijo za železniški promet. Pri tem je tudi upoštevano načelo skladnosti notranje zakonodaje z zakonodajo Evropske unije, kjer se odpravljajo očitki iz uradnega opomina Evropske komisije zaradi nepravilnega prenosa nekaterih določb. Pomembna novost je, da se določi subjekt za vzdrževanje tirnega vozila, kar je tudi naloga lastnika voznega sredstva, ter vpis subjekta v register vozil. Na ta način morajo imeti vozila določen subjekt za vzdrževanje od 16. julija 2020 dalje. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi relevantno, da se dodaja obveznost varnostnemu organu, da sporočijo tudi o incidentih v železniškem prometu. Pri tem se absolutno strinjamo, da morajo upravljavec in prevozniki nemudoma obvestiti inšpektorat, pristojen za železniški promet, in varnostni organ o nesrečah in incidentih. Slednjega je nasploh tudi v sedanji nič kaj rožnati epidemiološki situaciji bilo kar veliko, saj nekateri posamezniki delajo samomor in skočijo pod vlak, drugi, predvsem mladina, so nepazljivi, saj brezglavo delajo selfije na železniških tirih. Nekateri peš oziroma s kolesom prečkajo nedovoljene prehode za vlak. Veliko je tudi primerov, ko se voznikom mudi in ne upoštevajo prometne signalizacije ter zapeljejo mimo spuščene rampe na nivojskem prehodu in podobne reči. Predvidena je zgolj ena nova rešitev, kjer se širi nabor objektov, ki se lahko izjemoma gradijo v progovnem pasu. Pri tem je zelo pomembno, da se upošteva varnost kolesarjev in drugih udeležencev v prometu ter da se zagotovi varnostne ukrepe s postavitvijo varovalne ograje. Ravno zaradi varnosti vseh udeležencev v prometu je opredeljen tudi dodatni pogoj za poseg v progovni pas, kjer morata investitor in upravljavec ceste prej pridobiti poročilo o preveritvi varnosti prometa, ki ga izda presojevalec varnosti cest. Možna bo tudi ustanovitev stavbne pravice na javni železniški infrastrukturi, ki bo doprinesla k olajšanju umeščanja objektov v prostor. Občine bodo na ta način lažje in hitreje sledile svojim razvojnim potrebam, obnovam ter rekonstrukcijam obstoječih objektov. Nismo najbolj naklonjeni temu, da se zmanjša najmanjša dovoljena razdalja med osjo skrajnega tira in najbližjo točko ceste v naselju z osmih na šest metrov, sicer ob predhodnem soglasju upravljavca železniške infrastrukture. Je že res, da imamo veliko prostorskih in geografskih omejitev, pa vendarle ima voznik slab občutek, če se vozi po neki ozki cesti blizu železnice. Register ocenjevalcev je po prvotnem predlogu poleg ostalih podatkov zajemal tudi elektronski naslov in telefonsko številko ocenjevalca, kar je bilo malce sporno, na kar je opozorila tudi ZPS Državnega zbora. Koalicija je to ustrezno popravila z amandmajem. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi na mestu, da se med sestavne dele javne železniške infrastrukture vključuje tudi protihrupna ograja, kjer gre trasa železnice čez mesta oziroma naselje.
Hvala lepa. Boris Doblekar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, poslanke, poslanci! Vlada Republike Slovenije je predlagala Državnemu zboru, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu obravnava po skrajšanem postopku, ker gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona, s katerimi se bo uskladilo zakon z Izvedbeno uredbo Komisije EU 2019/779 z dne 16. maja 2019 o določitvi podrobnih določb o sistemu izdajanja spričeval subjektom, zadolženim za vzdrževanje vozil, v skladu z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi uredbe komisije, ki določa širitev nalog subjektov za vzdrževanje tirnih vozil na vsa vozila in ne le tovorne vagone, kot je bilo to doslej. Poglavitni cilj predloga zakona je podrobnejša določitev nekaterih postopkov v zvezi z dovoljenji za vozna sredstva, certificiranjem subjektov, zadolženih za vzdrževanje, in vodenjem registra centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev, ki jih izvaja varnostni organ. V skladu z ugotovitvami evropske agencije za železniški promet pri nadzoru nad našo agencijo za železniški promet je bilo ugotovljeno, da je treba natančneje predpisati izvajanje nekaterih postopkov, ki jih izvaja AŽP. Predlog zakona natančneje opredeljuje naloge nadzora nad izpolnjevanjem pogojev za subjekte, ki jih mora izvajati organ, ki je za njih vodil postopek certificiranja. Predlagana sprememba v zvezi s postopkom poskusnega obratovanja tirnih vozil natančneje opredeljuje postopek, ki ga vodi AŽP. Navedene spremembe so nujne za izvedbo nadaljnjih postopkov in jih v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo. Naslednje področje je umeščanje neželezniške infrastrukture v prostor, ki se izjemoma lahko umesti v progovni pas. Po našem mnenju predlagana sprememba rešuje večji problem umeščanja v prostor v geografsko oziroma prostorsko omejenih pogojih. Pri umeščanju neželezniških infrastrukturnih objektov v prostor se pojavljajo težave na območjih, kjer zaradi prostorske stiske in geografskih omejitev ni možno namestiti objektov brez posega v območje progovnega pasu. Za ureditev te problematike je treba zakonsko predpisati pogoje za zagotovitev predpisane varnosti v železniškem in cestnem prometu za takšne umestitve, ki se lahko izvedejo izjemoma. S predlogom zakona se določa izjema glede možne umestitve neželezniške infrastrukture ob progovni pas, s katero se rešuje problematika investitorjev na področjih s prostorskimi in geografskimi omejitvami. Z določitvijo možne izjeme ob izpolnjevanju varnostnih pogojev s področja železniškega in cestnega prometa bo izjemoma omogočen poseg v progovni pas javne železniške infrastrukture s predpisanimi posebnimi pogoji, o katerih se morata dogovoriti investitor in upravljavec teh objektov, to je SŽ – infrastruktura, zaradi zagotavljanja varnosti v železniškem prometu. Doslej so se pojavljale težave pri umeščanju take infrastrukture v progovni pas. Z novim zakonom končno prihajajo rešitve za umeščanje tudi pomembnih trajnostno mobilnih projektov v javno korist v ta prostor. Veseli nas, da predlog zakona prinaša nekatere rešitve v zvezi z dosedanjimi težavami umeščanja neželezniške infrastrukture, na primer kolesarskih in rekreativnih poti, parkirišč, cest in tako naprej, v prostor ob progovnem pasu. Občine so si dolgo prizadevale za take rešitve, vendar niso bile uslišane. Ta vlada jim je kot že dostikrat doslej prisluhnila. Predlagane rešitve s tem zakonom zaradi lažjega umeščanja infrastrukturnih projektov ob progovni prostor, predvsem tudi z vidika razvoja trajnostne mobilnosti, omogočajo tudi hitrejšo novogradnjo ali prenovo prometne infrastrukture. Zato bomo predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o varnosti v železniškem prometu v korist tudi lokalnih skupnosti v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke v celoti in z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Edvard Paulič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Spoštovani predsednik, kolegice, kolegi! Verjetno se vsi spomnimo iztirjenja tovornega vlaka na progi med Koprom in Ljubljano, ko je prišlo do izteka kerozina iz enega od tovornih vagonov. Da do tovrstnih dogodkov ne bi prihajalo tudi v prihodnje, je današnja novela, ki naslavlja področja, katerih cilj je doseganje visokega nivoja varnosti v železniškem prometu, po mnenju Poslanske skupine LMŠ nujna. Dolžnost predlagateljev področne zakonodaje je, da so predpisi jasni in uresničljivi ter da sledijo sodobnim smernicam in predpisom za zagotavljanje interoperabilnosti z varnostnimi sistemi železniških omrežij v preostalih članicah Evropske unije. Vsled tega se s predlagano novelo zakona implementira evropska uredba o določitvi sistema za izdajanje spričeval subjektom, zadolženim za vzdrževanje vozil v železniškem prometu. V skladu z veljavno zakonodajo se slednja izdaja zgolj subjektom, ki vzdržujejo tovorne vagone, z implementacijo predmetne uredbe pa se ta obveznost razširi na vse subjekte ne glede na vrsto vzdrževanih železniških vozil. Prav tako se vzpostavlja sistem varnega upravljanja, ki ga potrdi upravljavec železniške infrastrukture in je sestavni del varnostnega spričevala, torej dokazila, da dejavnost prevoznika sledi vsem zahtevam za zagotavljanje varnosti prevozov na železniškem omrežju. Predlagana novela zakona vnaša dodatno zahtevo, in sicer mora izvajalec prevozov vse morebitne spremembe potrjenega sistema varnega upravljanja predložiti v pregled in potrditev varnostnemu organu, to je Javni agenciji za železniški promet. V tretjem delu predlagana novela širi nabor dovoljenih posegov znotraj progovnega pasu še na gradnjo javnih in nekategoriziranih cest, kolesarskih povezav, servisnih prometnih površin ter servisnih dostopnih poti do železniške proge. Na podlagi predlagane spremembe, ki bo omogočila gradnjo kolesarskih povezav tudi znotraj progovnih pasov ob upoštevanju vseh varnostnih predpisov pristojnih državnih inštitucij, bodo tako lokalne skupnosti kot tudi država lažje oblikovale trajnostno naravnane prometne strategije, ki so eden od ključnih ukrepov za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov. V LMŠ bomo predlagano novelo podprli.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod državni sekretar s sodelavcem! Nedolgo nazaj je bilo ob nadzoru nad izvajanjem dela Javne agencije za železniški promet Republike Slovenije, ki jo je izvedla evropska agencija, ugotovljeno, da je potrebno natančneje predpisati izvajanje nekaterih postopkov, ki jih izvaja omenjena agencija. In sicer je potrebno podrobneje opredeliti vsebino in način vodenja registra centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev ter postopek preverjanja in dodeljevanja uporabnih dovoljenj za vozna sredstva.Omenjena ugotovitev je glavni razlog, da je Ministrstvo za infrastrukturo pripravilo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu, poleg tega pa se vsebina zakona usklajuje tudi z izvedbeno uredbo komisije Evropske unije. Ministrstvo kot poglavitni cilj navaja podrobnejše določitve nekaterih postopkov v zvezi z dovoljenji za vozna sredstva, certificiranjem subjektov, zadolženih za vzdrževanje in vodenje registra centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev, ki jih izvaja varnostni organ v skladu z ugotovitvami ERA pri nadzoru nad prej omenjeno agencijo. V sklopu tega zakonskega predloga pozdravljamo rešitev, ki govori o tem, da bo mogoča izjema glede možne umestitve neželezniške infrastrukture v progovni pas, s katero bi rešili problematiko investitorjev na področjih s prostorskimi in geografskimi omejitvami. V Sloveniji imamo ogromno območij, kjer je v prostor zelo težko umeščati različne oblike infrastrukture, od cest pa vse do kolesarskih in sprehajalnih poti. S predlaganimi rešitvami se bo nabor neželezniških objektov, ki jih bo odslej možno izjemoma graditi v progovnem pasu, razširil, kar pomeni, da se bo razvoj kolesarskih in sprehajalnih poti občutno pospešil. Ne nazadnje so se za takšno rešitev že dalj časa zavzemale občine, ki so imele prej težave pri umeščanju v prostor. Tudi zato bomo Socialni demokrati zakonski predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mateja Udovč bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani! Danes odločamo o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki ureja področje umeščanja neželezniških infrastrukturnih objektov ter podrobneje opredeljuje naloge nadzora nad izpolnjevanjem pogoja certificiranih subjektov in centrov usposabljanja ocenjevalcev. S predlaganimi rešitvami se v prakso prenašajo manj zahtevne spremembe in dopolnitve, ki so med drugim skladne z izvedbeno uredbo Evropske komisije. Uredba namreč določa jasnejša pravila o delovanju sistema subjektov, ki so zadolženi za vzdrževanje vozil. V Poslanski skupini Stranke modernega centra podpiramo predlagane spremembe Zakona o varnosti v železniškem prometu. Menimo namreč, da bodo prav vse te spremembe prispevale k varnosti javnega prometa. Po drugi strani pa optimizirajo možnost koriščenja že obstoječih infrastrukturnih potencialov. Podpiramo torej, da se obstoječi zakon uskladi z uredbo komisije Evropske unije, ki v naš sistem prinaša jasnejša določila glede certificiranja, upravljanja in nadzora nad sistemskim delovanjem v železniškem prometu. Zdi se nam ključnega pomena, da pri tako pomembnih vprašanjih, kot je vprašanje varnosti v železniškem prometu, sledimo najnovejšim varnostnim trendom in smernicam. Tudi v prihodnje si bomo prizadevali za to, da se bodo kritične točke v železniškem prometu odpravljale, saj je varna izvedba javnega prometa za državo izrednega pomena. V zakonskih rešitvah, vezanih na gradnjo neželezniške infrastrukture ob progovnem pasu, pa vidimo predvsem veliko razvojno priložnost, saj omogočajo širitev infrastrukture za kolesarjenje in hojo ter s tem krepijo načelo trajnostne mobilnosti. Hkrati pa se rešuje tudi problematika razvoja infrastrukture na področjih s prostorskimi in geografskimi omejitvami, ki jih v Sloveniji zaradi razgibane pokrajine ne manjka. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo mnenja, da mora Slovenija v skladu z vsemi varnostnimi priporočili uveljaviti sleherno priložnost za optimizacijo svoje infrastrukture. Prav tako verjamemo, da so infrastrukturni projekti v obliki sprehajalnih poti in kolesarskih stez izrednega pomena, pomemben del slovenskih mest, kar potrjujejo tudi številni projekti, ki so že bili izvedeni v skladu s konceptom trajnostne mobilnosti. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra novelo Zakona o varnosti v železniškem prometu z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Boštjan Koražija bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Spoštovani in spoštovana, hvala. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu prinaša rešitve, ki določila obstoječega zakona usklajujejo z uredbo EU in z Zakonom o inšpekcijskem nadzoru. Tako med drugim sprememba prinaša podrobnejša določila v zvezi z registrom tirnih vozil, certificiranjem subjektov, ki so zadolženi za vzdrževanje in vodenje registra, centrov usposabljanja, centrov preverjanja in ocenjevalcev. Spremembe, ki so pred nami, sledijo tudi nekaterim ugotovitvam Agencije EU za železnice, ki jih je ta podala pri nadzoru nad delom Javne agencije za železniški promet. Ugotovitve so se nanašale na že omenjeno vodenje registra centrov usposabljanja in preverjanja ter na postopek preverjanja in dodeljevanja uporabnih dovoljenj za vozna sredstva. Uredba EU določa, da morajo imeti tirna vozila določen subjekt vzdrževanja, kar je bilo do zdaj določeno samo za tovorne vagone, izbira vzdrževalcev je naloga lastnika voznega sredstva, ki mora tudi poskrbeti za njegov vpis v register vozil. Sprememba zakona prinaša tudi širitev nabora neželezniških objektov, ki jih je možno izjemoma graditi v progovnem pasu. Gre za izjemoma dopustne posege pod opredeljenimi pogoji. S tem se v večini rešujejo aktualni obstoječi problemi zlasti v primerih ozkih dolin, kjer je pogosto prostora zelo malo in objektov, v tem primeru gre predvsem za ceste, ni možno umestiti brez tega, da bi se poseglo v območje progovnega pasu. Ob geografskih danostih so tu še nekatere prostorske rešitve iz preteklosti. Zakon tako uvaja izjemo, ko predpiše minimalno varnostno razdaljo šest metrov znotraj in osem metrov zunaj naselja. S tem se ohranja in skrbi za varnost tako v železniškem kakor v cestnem prometu. Razdalja med progo in javno ali nekategorizirano cesto mora namreč omogočati, da se lahko varno postavijo vse naprave, ki so nujne tako v železniškem kot v cestnem prometu. Določila so torej pomembna predvsem v primerih povezovalnih cest, ki so bile zgrajene kot nadomestne zaradi okrnitve nezavarovanih nivojskih prehodov, servisnih dostopnih poti, cest do železniške proge in kolesarskih povezav. Odslej bosta morala investitor in upravljavec ceste pri načrtovanju posegov predhodno pridobiti poročilo o preveritvi varnosti prometa, nato pa še projektne pogoje in soglasje upravljavca javne železniške infrastrukture. V Levici spremembam zakona ne nasprotujemo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO AKTA O RAZŠIRITVI OBSEGA PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV DEJANSKEGA STANJA IN MOREBITNE POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ PRI IZVAJANJU UKREPOV, POVEZANIH Z EPIDEMIJO COVID-19 IN Z BLAŽENJEM NJENIH POSLEDIC, ZARADI SUMA NEUSTREZNE PORABE JAVNIH SREDSTEV TER NEUPRAVIČENEGA OMEJEVANJA PRAVIC IN SVOBOŠČIN, ZA OBDOBJE OD 13. MARCA 2020 DO DNEVA ODREDITVE RAZŠIRITVE OBSEGA PREDMETNE PARLAMENTARNE PREISKAVE IN ZA MOREBITNO SPREMEMBO VELJAVNE ZAKONODAJE, KI UREJA UKREPANJE DRŽAVE PRI SPOPADANJU Z EPIDEMIJO NALEZLJIVE BOLEZNI OZIROMA Z NJENIMI POSLEDICAMI. Predlog za razširitev parlamentarne preiskave je zboru predložila preiskovalna komisija. Besedo dajem predsedniku preiskovalne komisije Robertu Pavšiču za dopolnilno obrazložitev.
Spoštovane in spoštovani, dober dan! Pred aktualnim zaostrovanjem ukrepov, ki smo mu ravno priča, proti epidemiji sta tako vladna politika kot tudi stroka priznali eksperimentiranje med oziroma prepozno ukrepanje pred drugim valom. Posledice zdaj nosimo vsi. Končno smo dobili priznanje vsi, ki smo sumili, da ni šlo vse tako, kot bi moralo iti, ključni pa sta dve besedi – prepozno in eksperimentiranje. Zato je nadvse pomembno preteklost raziskati, ne le za ugotavljanje in prevzemanje odgovornosti, ampak predvsem zato, da se takšno stihijsko ukrepanje več ne bi ponovilo. V Državnem zboru trenutno potekata dve parlamentarni preiskavi za ugotavljanje politične odgovornosti o ukrepih za obvladovanje epidemije v Sloveniji, preiskovalna komisija za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov in parlamentarna preiskava, ki se fokusira na nakupe zaščitne ter medicinske opreme. Slednja dobiva epilog. Računsko sodišče je izdalo poročilo, ki je lahko učinkovita podlaga za hitro delo preiskovalne komisije. Pri obvladovanju epidemije pa je potrebno predmet raziskave razširiti, saj vladno upravljanje z epidemijo še zdaleč ni zaključeno. Tako smo v samo nekaj mesecih spremljali različne afere, ki upravičeno povzročajo pomisleke. Spomnimo se samo nabave hitrih testov, nabave oziroma nenabave cepiv, izbire distributerja cepiv. Vse, kar je v javnosti povzročilo dvom, je potrebno preiskati, kar pa je trenutno v okviru te komisije nemogoče. Z odreditvijo parlamentarne preiskave je namreč preiskovalna komisija trenutno omejena na presečni datum 27. oktober 2020, pri čemer pa se cela vrsta ukrepov po tem datumu še vedno spreminja, aplicira in realizira. Sumi oziroma pomisleki v skladu z nameni in predmetom parlamentarne preiskave pa še vedno ostajajo enaki ali pa se celo bolj intenzivno materializirajo. Skladno z določbo 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi smo na seji komisije soglasno sprejeli sklep, da Državnemu zboru predlagamo, da odrejeno parlamentarno preiskavo dopolni, s čimer se strija tudi predlagatelj. Zakaj je potrebna širitev? Do zdaj kakršnakoli temeljita celostna strokovna analiza nastalega stanja in analiza stanja upravljanja epidemije v Sloveniji še ne obstaja. Preiskovalna komisija je sicer seznanjena s statističnimi modeli COVID-19 sledilnika, ugotovitvami Inštituta Jožef Stefan in strokovnim člankom IBMI, torej Inštituta za biostatiko in medicinsko informatiko, z naslovom Od zgodbe o uspehu do katastrofe: kaj se lahko iz tega naučimo, vendar gre v vseh primerih za matematično statistično analizo, ki pa zahteva za objektivno pojasnjevanje vseh okoliščin ukrepov v smislu potencialne politične odgovornosti še temeljit epidemiološki vpogled z neposrednimi posledicami. Zato smo na komisiji sprejeli sklep, da imenujemo sodnega izvedenca s področja medicine in podpodročja epidemiologije. Glede na to, da se razvoj tako epidemije covida-19 kot upravljanja z vsemi aspekti epidemije nadaljuje tudi po 27. oktobru 2020, je za ustvarjanje čim bolj celostne analize potrebna časovna širitev preiskave, ki bo zajela ukrepanje tudi po tem datumu. Preiskovalna komisija je do zdaj zbrala večjo količino dokumentacije, ki jo še preučujem in skozi katero se je sprožilo več vprašanj. Ta je izražena skozi celotno obdobje preiskave, nadaljuje pa se spet tudi prek sprejetega presečnega datuma. Pri tem gre za različne indice in sume, ki jih je potrebno preiskati tudi v luči političnega upravljanja strokovnih vprašanj. Da bi preiskovalna komisija lahko celovito uresničila vsebinski obseg preiskave, kar je med primarnimi preiskovalnimi nalogami tudi evalvacija sprejetih in izvedenih ukrepov predvsem z vidika njihove ustreznosti in učinkovitosti, je potrebno opredeliti daljši časovni okvir, predvsem zaradi kontinuitete med že sprejetim časovnim okvirom in nadaljevanjem epidemiološkega stanja v Sloveniji. Gre za neposredno povezavo med ukrepi in posledicami ukrepov, kjer je potrebno bolj natančno zajeti in obravnavati ustreznost porabe javnofinančnih sredstev in drugih posledic ukrepov za preprečitev širjenja epidemije. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik, spoštovani prisotni! Namen opozicijske parlamentarne preiskave je pojasniti in razjasniti vsa dejstva in okoliščine ter ugotoviti dejansko stanje in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij za finančno neustrezne ukrepe in sum neupravičenega omejevanja pravic pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo nalezljive bolezni covid-19. Preiskovalna komisija Državnemu zboru Republike Slovenije predlaga širitev obsega v okviru časovne pristojnosti preiskave, saj vladno upravljanje z epidemijo še zdaleč ni zaključeno. Epidemija je prav tako še vedno razglašena za območje celotne države najmanj do 18. aprila 2021. Z odreditvijo parlamentarne preiskave je namreč preiskovalna komisija trenutno omejena na presečni datum 27. oktober 2020, pri čemer pa se velika količina ukrepov po tem datumu še vedno spreminja, aplicira in realizira. Sumi oziroma pomisleki v skladu z nameni in predmetom parlamentarne preiskave še vedno ostajajo enaki. V poslanski skupini akt o razširitvi obsega parlamentarne preiskave podpiramo. Verjamemo, da bi preiskovalna komisija lahko celovito uresničila obseg vsebinske preiskave, kjer je med primarnimi preiskovalnimi nalogami tudi evalvacija sprejetih in izvedenih ukrepov. Predvsem z vidika njihove ustreznosti in učinkovitosti je potrebno opredeliti daljši časovni okvir predvsem zaradi kontinuitete med že sprejetim časovnim okvirom in nadaljevanjem epidemiološkega stanja v Sloveniji. Gre za neposredno povezavo med ukrepi in posledicami ukrepov, kjer je potrebno bolj natančno zajeti in obravnavati ustreznost porabe javnofinančnih sredstev in drugih posledic ukrepov za preprečitev širjenja epidemije. Tudi sam sem že večkrat poudaril, da je koalicija zlorabila epidemijo, na račun katere so določeni posamezniki nenadzorovano zapravljali javna sredstva, in kot sem že dejal v preteklosti, je v kriznih časih potrebno varčevati, ne pa zapravljati davkoplačevalskega denarja. Zato je potrebno razširiti obseg preiskovalne komisije, kjer se bodo raziskali vsi vidiki pri nakupih zaščitne opreme aktualne vlade. V Poslanski skupni SAB stojimo za tem, da je v primeru ugotovljenih kršitev treba kršilce poklicati na odgovornost. Zapravljenega denarja ne bomo dobili nazaj, sedaj lahko le ugotavljamo, ali so bila sredstva porabljena transparentno in gospodarno. Stvarem je treba pač priti do dna in naj posamezniki za svoja dejanja, če bodo kršitve ugotovljene, tudi odgovarjajo. Kajti z denarjem davkoplačevalcev je treba v vsakem trenutku ravnati pregledno, učinkovito, skrbno in v duhu dobrega gospodarja. Kot sem že dejal, bomo v Poslanski skupini SAB akt o razširitvi obsega parlamentarne preiskave podprli. Hvala.
Hvala lepa. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! »Ta situacija nas je pričakala sorazmerno nepripravljene.« Tako je stanje ob začetku silovitega drugega vala epidemije jeseni lani opisala državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje Tina Bregant in tako v enem samem kratkem stavku potrdila tisto, na kar smo ves čas opozarjali v opoziciji. Približno ob istem času je takratni uradni, poudarjam uradni, vladni govorec Jelko Kacin na nacionalni televiziji povedal, da so nekateri čez poletje hibernirali, torej nekateri niso opravili nalog, ki so jim bile zaupane. Pa so šle te besede relativno mirno mimo, čeprav bi ob taki ugotovitvi seveda morali na Vladi odgovornim za spopad z epidemijo zazvoniti vsi alarmi. Pa niso. Zato je delo te preiskovalne komisije tako pomembno – da ta komisija ugotovi politično odgovornost funkcionarjev te vlade za neučinkovit spopad z epidemijo. Ker ta vlada sama po sebi tako ali tako ne prevzema odgovornosti za ničesar. Dosedanje izkušnje kažejo, da cela vrsta ukrepov, kot so zapiranje regij in občin, zaprtje trgovin, šol, policijska ura, ni dala rezultatov. Šlo je bolj ali manj za politično kalkuliranje in predvsem, predvsem je šlo za iskanje krivcev za neuspehe. Predvsem pri ljudeh. Ta vlada je tako ves čas epidemije poglabljala negotovost in strah pri državljanih, tudi zato ker glede pandemije covida-19 ni imela dobrih rešitev, in težko je reči tudi, da jih sedaj ima. Številne epidemiološke statistike namreč potrjujejo, da smo bili doslej med najslabšimi državami na svetu v boju proti pandemiji covida-19 kljub izjemni požrtvovalnosti zdravstvenega in drugega osebja. To stanje ne čudi, saj je vse pomembne odločitve slej ko prej sprejemal kar predsednik Vlade, pogosto mimo mnenj nekdanjega ministra za zdravje in same stroke. Takšno je bilo stanje v drugem valu epidemije, ki se je zdaj prevesil v tretji val. Preiskava, ki je pred nami, je še kako pomembna, da ugotovimo, zakaj politika pri boju s koronavirusom ni upoštevala epidemiološke stroke. Zakaj se ni ustrezno pripravilo zdravstvenega sistema na drugi val? Zakaj vse je bil doslej uporabljen denar za boj proti epidemiji in blažitev posledic ter ali res ne bi mogel biti uporabljen bolj ciljano, bolj smotrno? Zakaj poroštvena in likvidnostna shema za pomoč gospodarstvu ne delujeta? Kako in zakaj niso bili ustrezno upoštevani predlogi socialnih partnerjev, ko smo priča razpadu socialnega dialoga? Komu se je pomagalo in zakaj se komu ni? Zakaj scenariji posameznih faz boja proti virusu niso bili usklajeni in so se sprejemali stihijsko, čez noč? Danes je to očitno. In očitno je, da je v drugem valu te epidemije vladi Janeza Janše boj proti koronavirusu spodletel. Vse več je vprašanj, veliko več kot javno dostopnih odgovorov. Zato je parlamentarna preiskava še toliko nujnejša in še kako nujno jo je razširiti časovno in vsebinsko. Vstopili smo namreč v tretji val epidemije, pa še drugi ni končan. Ostajajo pa vprašanja na prehodu iz drugega v tretji val, na primer vprašanja v zvezi s hitrim testiranjem, vprašljiva kakovost testov, izvedba testiranja. Ali je verjeti strokovnim mnenjem Vlade, da je hitro testiranje pomembno zamejilo epidemijo? Kdaj so bili v Sloveniji na voljo hitri antigenski testi? Zakaj smo jih začeli uporabljati šele pol leta po tistem, ko so bili praktično na voljo? Od lanske jeseni vlada zmeda okoli hitrih testov. Zato ugotavljanje tudi politične odgovornosti. In da bo mera polna, je še hujša in mnogo bolj usodna zmeda s cepljenjem. Že sam začetek organizacije cepljenja, kam naj se ljudje prijavijo, ali na državni portal ali k osebnim zdravnikom. In na koncu so lahko tisti, ki so se množično prijavljali na državni portal, ugotovili, da praktično sploh niso prijavljeni za cepljenje, ker se je vmes ne vem kolikokrat spremenil režim, da na koncu velja tisto, za kar smo vedeli že na začetku, da bo najbolj smiselno – da se ljudje za cepljenje prijavljajo pri svojem osebnem zdravniku. Štirikrat smo oziroma je ta vlada doslej spremenila samo strategijo cepljenja, najbrž ne zadnjič, in seveda bo ta preiskovalna komisija morala ugotavljati tudi politično odgovornost v zvezi z vprašanjem, kaj se je dogajalo z naročanjem cepiv. Ali je Slovenija zaradi malomarnosti odgovornih res ostala brez skoraj milijona odmerkov cepiv? Ali je to zaradi malomarnosti ali zaradi zakalkuliranja, ne vemo, ampak zgodilo se je, da je Slovenija ostala brez milijona doz teh cepiv. Kdo je za to odgovoren? Politično odgovornost v zvezi s tem bo vsekakor treba iskati. Ta preiskovalna komisija bo ugotavljala to politično odgovornost, zato je v tem trenutku glede na stanje epidemije pomembno, da razširimo njeno delo tako po vsebinski plati kot tudi časovno, saj očitno epidemije še zdaleč ni konec. Tretji val je tukaj. Upamo lahko, da se bomo vsi skupaj s tem tretjim valom spopadli bolj organizirano, kot sta ste Vlada in stroka spopadli z drugim valom, predvsem zato, ker so bila mnenja stroke največkrat preslišana in je šlo bolj ali manj za eksperimentiranje vlade Janeza Janše v boju proti epidemiji.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanke skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Lep pozdrav maloštevilnim prisotnim! Spoštovani! Epidemija koronavirusa nikakor še ni za nami, smo v tretjem valu in žal nikakor ne zmanjka dela tudi komisiji za parlamentarno preiskavo, ugotavljanje dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo covida-19 in z blaženjem njenih posledic, zaradi suma neustrezne porabe javnih sredstev ter tudi neupravičenega omejevanja pravic in svoboščin državljank in državljanov. Ker je komisija trenutno zamejena s presečnim datumom odreditve, to je 27. oktober 2020, je njeno pristojnost potrebno podaljšati v sedanji čas. Zakaj? Ker vemo, da se je v času od 27. oktobra lani do danes praktično vsak dan pojavilo kaj novega, vezano na stranpoti nosilcev javnih funkcij pri boju z epidemijo. Najbolj znan je primer zmede in nasprotujočih si trditev glede nabave cepiv, tudi v času, ko je funkcijo ministra za zdravje opravljal predsednik vlade Ivan Janez Janša. Potem je tukaj še izvajanje strategije cepljenja, delo oziroma bolje rečeno nedelo, ki ga opravlja Janšev državni sekretar gospod Kacin. Potem so tukaj še bizarne stranpoti in zmede glede Počivalškovih B2B in drugih potegavščin s prleškimi sendviči na čelu. Predvsem pa nas mora skrbeti odzivanje Vlade in ministrov na slabšanje socialne in ekonomske slike. Kakšno je dejansko stanje na trgu dela? Kaj bo z zaposlitvami in socialnim položajem ljudi? To so resnična vprašanja, o katerih se moramo pogovarjati ob dnevnih informacijah o zapiranju proizvodnje, zlasti v avtomobilskem grozdu. In kdo je odgovoren. Kdo je odgovoren za vso zmedo, napake in tudi zlorabe, ki se pod kritiko epidemije dogajajo s strani nosilcev oblasti? O tem, kolegice in kolegi, se bomo v komisiji še prepričali in bomo preverili. Zakaj je logično, da se razširi časovni obseg preiskave? Ker žal tudi v času tretje vlade Ivana Janeza Janše razlogov za skrb glede zlorabe položajev, oškodovanja javnih financ, napada na neodvisne inštitucije in posega v pravice ter svoboščine nikoli ne zmanjka. Socialni demokrati bomo z željo, da se v bodoče ta neprimerna in sumljiva dejanja prepreči in sankcionira, seveda podprli predmetni predlog za razširitev parlamentarne preiskave. Hvala.
Hvala lepa. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Parlamentarna preiskava o ugotavljanju morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij za finančno neučinkovite ukrepe in sum kršenja človekovih pravic pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo covida-19, ki jo je s sklepom in ustanovitvijo preiskovalne komisije začel naš Državni zbor, je v polnem teku. Spomnimo, da je namen parlamentarne preiskave predvsem pojasniti in razjasniti vsa dejstva ter okoliščine in tudi oceniti dejansko stanje, povezano s pripravo in izvedbo ukrepov za preprečevanje te nalezljive bolezni. Ugotavlja se morebitne nepravilnosti, nestrokovno in nevestno delo in pa morebitne opustitve dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij, ki je oziroma bi lahko pripeljala do nesmotrne in neuspešne rabe javnih sredstev, predvsem pa, kar je bistveno, posledično daljnosežnih in trdovratnih javnofinančnih, družbenih, zlasti pa zdravstvenih posledic za ljudi v tej državi. Sicer hitro ukrepanje Vlade, ki je bilo zaradi objektivnih razmer prisotnosti epidemije nujno, ni in ne more biti izgovor za nepremišljeno in nesmotrno trošenje javnih sredstev in vprašljivih posledic, ki za tem stojijo. Z odreditvijo parlamentarne preiskave je delo preiskovalne komisije omejeno z obdobjem do 27. oktobra 2020 in od začetka, 13. marca 2020. Glede na to, da se tako razvoj epidemije kot tudi upravljanje z vsemi aspekti te nadaljujeta tudi po 27. marcu 2020, je za ustvarjanje čim bolj celovite, celostne analize potrebna časovna razširitev naše preiskave, ki bo zajemala ukrepe tudi po tem datumu, to je 27. oktobru. Vemo, po tem datumu so se dogajale nabave hitrih testov, naročanje dobav, delitev in dostop do cepiv, delo cepilnih centrov. Vladno upravljanje z epidemijo namreč še zdaleč ni zaključeno in epidemija je še vedno razglašena za celo državo. Še več, ukrepi, ki so bili sprejeti v ključnih vladnih dokumentih za obvladovanje in odpravljanje posledic epidemije pred 27. oktobrom lanskega leta, se še vedno izvajajo, dopolnjujejo in tudi nadgrajujejo. Pred kratkim je javnost pridobila tudi vpogled v revizijo dela na področju ukrepov za preprečevanje in širitev covida s strani Računskega sodišča Republike Slovenije, ki je analiziralo učinkovitost nabave zaščitne in medicinske opreme za obvladovanje širjenja virusa covida. Poročilo Računskega sodišča ugotavlja, da kljub upoštevanju izrednih okoliščin revidiranci, to so Vlada, ministrstvo za zdravje in ministrstvo za gospodarstvo, obrambno ministrstvo in Zavod Republike Slovenije za blagovne rezerve, pri nabavah zaščitne in medicinske opreme niso bili učinkoviti. Neučinkovita ravnanja so se za revidirano obdobje odražala tako pri ocenjevanju potreb po zaščitni opremi in medicinski opremi kot tudi pri postopkih nabav le-te. Primeri neučinkovitega ravnanja so v revizijskem poročilu konkretno izpostavljeni. Hkrati pa se neučinkovita ravnanja, ki so po opozorilih Računskega sodišča tudi formalno sporna, če le spremljamo poročanje medijev o aktualnih ukrepih za blažitev in odpravljanje posledic krize epidemije zdajle, očitno nezadržno nadaljujejo. Zato v Levici soglašamo s predlogom, da se obseg parlamentarne preiskave razširi v predmetu, namenu in obsegu odrejene parlamentarne preiskave, in bomo to tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Zdaj pa, spoštovane kolegice, kolegi, je kar nekaj odjav, zato bom naštel nekaj naslednjih razpravljavcev. Prvi bo dr. Franc Trček, potem Nik Prebil, Vojko Starović, Jani Möderndorfer. Prvi ima besedo dr. Franc Trček.
Hvala lepa za besedo. Malo nenavadno je, da pri tako pomembni temi skoraj nobeden noče razpravljati. Če bi z dvema besedama opisal to vlado in njeno delo v dobrem letu, pa tudi na osnovi tiste »krasne« interpelacije dr. Simonitija, bi lahko rekel: ošabna nesposobnost. Ošabna nesposobnost, to je z dvema besedama opis dela in lika te vlade. Neka knjiga, ki jo bodo mogoče kdaj pisali o 14. slovenski vladi, pa ima že naslov: Vse naše afere. Če se dotaknem samo te zgodbe o nenaročilu cepiva s strani vedeja ministra za zdravje Ivana Janeza Janše. Če greste gledat Kazenski zakonik, imate 258. člen, ki govori o nevestnem delu v službi – do tri leta zapora. Če pri nevestnem delu v službi povzročaš splošno nevarnost, 314. člen KZ – od pet do osem let zapora. Če ste imeli jajca, da ste meni vzeli imuniteto, si jo dajte še sami sebi, tisti poslanci in poslanke, ki podpirate to in takšno vlado, pa tudi kazensko soodgovarjajte s to vlado, 114. člen Ustave. Saj ni tedna, da ne bi bilo neke afere. Janez Janša pravi, ja, kakšen mesec zamujamo s cepljenjem. Čakajte, v Kočevju so se na cepljenje pripravili decembra, naši Mariborčani tudi. Skratka, koliko zamujate? December, januar, februar, marec – štiri ni enako kot ena. Razen če imate neko svojo novo in drugačno matematiko in dejansko štetje. Zdaj bomo šli v lockdown, po letu dni. Včeraj sem delal analizo komentarjev ljudi na medijskih portalih in se jim dejansko meša. Ne bom rekel, da se ne strinjam s stroko, da je verjetno potreben lockdown, ampak veste, tudi način, kako se bo izvedel – spet se zlasti skrbi prej za interese vodstva RKC kot pa šolajočih se. Po letu dni, ko tej vladi, ki je vedno znova kršila odloke, nihče več ne zaupa, po razkritju vseh afer, po razkritju, koliko so si izplačevali covid dodatkov nekateri iz zdravstva – neki zneski, ki si jih velika večina državljank in državljanov niti v pravljicah ne more prikazovati – še vedno z istimi nesposobnimi, ošabno nesposobnimi ljudmi na prepomembnih funkcijah se žal bojim, da ta lockdown ne bo uspešen. Ker če smo se kaj v letu dni naučili – ne le mi, tudi kje drugje – je, da je ukvarjanje z epidemijo in preprečevanje, da nam pandemično zbezlja, uspešno, če je politika v ožjem smislu za vzor pri upoštevanju ukrepov in če je neko medsebojno zaupanje med državljankami in državljani ter tistimi, ki jim je zaupana težka profesija politike, če se jo greš resno. Tu ni mostov, tu ni črvin, tu ni vzporednih vesolj. Tu je, kot bi rekli v nekem pregovoru, ki ima domicil v Srbiji: »Ja drumom, ti šumom,« ali pa obratno. Kot je nekdo napisal, če se bomo s tem tretjim valom uspešno soočili, si bo seveda Vlada pripela vse zasluge, čeprav ni upravičena do tega, če ne, bomo pa krivi – kdo že? Potomci klavcev, kot bi rekel nek redni profesor. Toliko o intelektualcih v Sloveniji. Vsekakor je potrebno podaljšanje časa, s katerim se bomo v komisiji ali se bodo kolegi ukvarjali. Če se ne bi dogajalo to razsutje tretje veje oblasti, tudi tistega preiskovalnega dela, če hočete od NPU do policije v celoti, tožilcev in tako naprej, bi se poslanke in poslanci v bistvu ukvarjali s tem, kar je naša primarna naloga, ne pa – koliko jih imamo zdaj že? – s šestimi preiskovalkami v parlamentu, ki nas šteje 90. Kar je spet neka norišnica sama po sebi in kaže na rabote te ošabno nesposobne vlade, ki pa se seveda ni izvolila sama. Gre tudi za neko politično infantilnost Slovenije, ker se politika v osnovi, ne boste verjeli, ne dogaja niti na Facebooku niti na Twitterju. Zdi se mi, da se moramo tu tudi vsi polnoletni državljani in državljanke zamisliti. Kot sem že rekel, Socialni demokrati bomo podprli to prolongacijo. V osnovi bi si pa najbolj želel, da nobena od teh preiskovalk ne bi končala svojega dela, ker bi predhodno bile volitve, da se, po domače povedano, rešimo te za nekatere smrtne nevarnosti, tozadevne ošabne nesposobnosti, ki jo živimo že več kot leto dni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vojko Starović, pripravi se Jani Möderndorfer.
Hvala za besedo. V svoji razpravi bi se tudi jaz rad dotaknil dimenzije ukrepanja te vlade v času epidemije covida-19, in sicer po res nepotrebnem porastu represije in uporabe represivnih ukrepov. V včerajšnjem nedeljskem Delu je dr. Dragan Petrovec, strokovni sodelavec Inštituta za kriminologijo v svojem intervjuju povedal, da je sam s sodelavci tudi raziskal to porast represije. To porast represije, ki je tako značilna za vse Janševa vlade, ki se v zadnjih dveh desetletjih redno pojavlja. Pri tem ugotavlja, da se represija povečuje tako v širino kot v globino. Kaznuje se vse po vrsti, od taksistov do bralcev ustave pred parlamentom, jedcev rogljičev, mimoidočih, ki sploh ne demonstrirajo, otrok, navsezadnje tudi otrok in mladostnikov. Ta represija se širi na vsa področja. Tako se napada tudi recimo ekološka zaščita, naša družbena vzpostavljenost in naravnanost v zaščito narave in okolja. Pred nami je tako menjava Zakona o vodah, kjer se napada ustavno zaščitena pravica državljanov do čiste vode, do čiste pitne vode. Ta je bila neposredno napadena z namero, da se dovoli gradnja nevarnih objektov na vodovarstvenih območjih. To ne ogroža, bodimo jasni, to ne ogroža le narave, živih bitij, tudi ljudi. Poglejmo Anhovo in tako naprej. Vso globino pa kažejo naraščajoče kazni, ki so pri nas že tako izjemno visoke. Policija ima skoraj navodila, da ne opominja več, ampak kaznuje. Ta represija je vedno bolj opazna. Petrovec se ob tem izrazi, da te poteze izgledajo psihopatsko in da se pri podpornikih te vlade kaže shizofrenija. Občasno koalicijske stranke vladajoče koalicije, posamezniki uspejo in povedo, da Vlada dela napake, da je zgrešila, da se ne strinjajo, od skoraj vseh ministrov, razen NSi, vsi so to ugotavljali, ampak kasneje se pa spremenijo. Ali je to strah ali ne vem kaj, potem spremenijo svoje stališče. Mislim, da so tudi pod vplivom represije. Mislim, da je ta predlog za razširitev delovanja preiskovalne komisije primeren, da pogledamo dejansko, kam nas pelje tak način vladanja z represijo, ki ne daje rezultatov. Tako kot mi tu mahajo podporniki te vlade – to je pač najboljša vlada, ampak ima najslabše rezultate. Z represijo Slovencem ne dvigujete zaupanja, ampak samo nezaupanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer, pripravi naj se Mojca Škrinjar. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj! Ena od temeljnih nalog tudi tistega, ki vodi preiskovalno komisijo, je, da ko naleti na nova spoznanja, predlaga Državnemu zboru predlog razširitve. S tem omogoči res kvalitetno delo. Nekateri so prepričani, da tisto, kar določiš na začetku, naj potem obvelja in samo tako je možno delovati. To vidimo že v nekaterih drugih preiskovalnih komisijah, kjer se kot pijanec plota držijo recimo datumov in preprosto ne dovolijo posega čez plot. Še posebej pa, ko vidijo, da v resnici ne morejo delati v preiskovalni komisiji in niti ne predlagajo razširitve dela same komisije. Nekateri so celo mnenja, da preiskovalna komisija pravzaprav nič ne bo odkrila oziroma da je to potrata časa, da to pravzaprav nima nobenega smisla in da to vodi v slepo ulico. Jaz se pri takšnem vprašanju vedno vprašam, zakaj potem tisti, ki so takšni kritiki takšnih razširitev oziroma takšnega načina dela, sploh vodijo sami preiskovalne komisije. Zakaj se s tem sploh ukvarjajo, če v to pravzaprav niti ne verjamejo? Eden od možnih odgovorov je vedno na dlani, to pa je, da preprečiš drugemu, da nekaj najde. To smo videli že na znameniti preiskovalni komisiji, ki jo ta vlada oziroma ta koalicija vodi, ki pravzaprav obravnava zelo sorodno temo, kot jo ima ta preiskovalna komisija. Seveda pa je to vprašanje, na katerega preiskovalna komisija vedno bolj in bolj naleti, zato ker se v resnici problem, s katerim se je začela ukvarjati, sploh še ni končal. Še več, mnogo bolj se širi. Epidemija traja, poseg v človekove pravice in nezakonita dejanja pa se nadaljujejo, meni nič, tebi nič. Preprosto so se odločili, da bodo šli do bridkega konca. Bojim se, da bo šele nekaj let kasneje prišlo na dan, kaj vse se je dogajalo v tem obdobju in kaj vse je prinesel čas, ko nekdo danes že javno, brez sramu, brez sramu reče prek televizije državljanom in državljankam naslednje: »Veste, ko se dogovarjamo, je demokracija, ko je treba izvrševati, je pa diktatura.« Jaz sem mislil, da se s to besedo po osamosvojitvi ne bomo več pogovarjali in se niti z njo ne bomo več ukvarjali. Tej vladi ni pravzaprav nič več nerodno, sploh je ni več sram. Oni na glas povedo, s čim se bodo ukvarjali in kako pravzaprav mislijo peljati te politike v Sloveniji – z diktaturo. Z diktaturo, ste slišali? Z diktaturo se ukvarjajo. Včeraj bi morali vsi alarmi zvoniti v Sloveniji, ko je to rekel minister na glas. Ampak ne ne, pri epidemiji je dovoljeno, izgleda, čisto popolnoma vse, diktatura, pohlep, oblast do bridkega konca. In kar je še bolj nevarno, mislimo, da je to del narave in da se moramo na to navaditi in da je to, kar pravzaprav počne ta oblast, nekaj najbolj normalnega. Veste, šalo je vrag vzel že mnogo prej, ampak problem je, ko se bolezni, še posebej, ko je nevidna, tako ustrašiš in se je tako bojiš, da enostavno vse ostale stvari niso več pomembne. Če kje, nam v tej hiši pa to ne sme biti megla oziroma vzrok, opravičilo, da se lahko obrnemo stran. Ta vlada je šla še dlje. Enostavno je povedala zelo na glas, da je zdaj za epidemijo kriva že opozicija, opozicija, ki ni dala legitimitete tej vladi, seveda ob načinu, na katerega je navajena delovati samo ona, in v bistvu tudi odločati. Zato je še kako pomembno, da se bdi nad to vlado in nad njenimi ukrepi in posledicami. Žal bodo posledice v vsakem primeru prišle. To vidimo iz delovanja predsednika Vlade in posameznih ministrov. Ne pozabiti, da v času epidemije – jaz se strinjam, da življenje teče dalje, vendar – ta vlada preprosto dela določene korake, ki so v nasprotju z vsemi dogovori, družbenimi vzorci, in bom rekel nenazadnje tudi temelji neke podlage, za katero smo se odločili 1990. leta. Kakšno bo opustošenje na koncu tega, ko bo ta vlada končala svoj mandat ali pa svoje predčasno vladanje ne samo s finančnega vidika, ne samo z vidika človeških virov in ne nazadnje tudi škode, ki jo ustvarja v svetu, v mednarodnem prostoru, je samo še stvar domišljije. Kajti tisto, kar se nam je zdelo še včeraj nemogoče – saj poznate tisto, »ne ne, tega pa ne bo naredil«, »ne ne, tako daleč pa res ne bo šel«, in ko si želiš in verjameš, da se to ne bo zgodilo, se točno to zgodi naslednji dan. V resnici ta vlada nima več meja. Če smo včasih rekli, da je samo še nebo nad to vlado, se bojim, da tudi neba več ni. Jaz bi se kot opozicija sicer veliko bolj želel ukvarjati s klasičnim delom opozicije, tako kot se ukvarjajo v vsaki normalni demokratični državi. Veliko raje. Bojim pa se, da to presega vse. Ljudje, ki jih poznam in se še včeraj niso ukvarjali s politiko popolnoma nič in jih to sploh ni zanimalo – in v normalnih demokracijah se 80 % prebivalstva sploh ne ukvarja s politiko, ampak se ukvarjajo z nekimi elementarnimi, čisto vsakdanjimi življenjskimi stvarmi, kot so družina, služba, osebna rast, razvedrilo, veselje – se danes vsi s strahom ukvarjajo s tem, kaj še bo ta vlada naredila naslednji dan. Povejte mi, ali je to normalno, ali je to res tisto, kar smo želeli imeti v tej demokraciji. Ljudje, ki smo jih še včeraj imeli za normalne, za običajne, za trezne, za pronicljive, danes brez sramu lažejo, se sprenevedajo, in kar je najbolj grozno, oni celo verjamejo v svoje lastne laži. Ti ljudje so najbolj nevarni. Ena od temeljnih človekovih pravic je seveda svoboda gibanja. Normalno je, v času epidemije in v času karanten in omejevanja tega virusa je neizpodbitno, da je potrebno varovati človeška življenja, in eden od ukrepov je, da omejiš seveda tudi s karanteno svobodo. Vendar ukrepi, ki jih tukaj ta vlada predlaga, moram reči ne samo, da so nesorazmerni, ampak se jih enostavno ne da niti preprosto razložiti. Naj mi kdo preprosto razloži, naj mi kdo od strokovnjakov in politike, ki na to prisega, preprosto razloži, kaj pomeni to, ko zapremo vse lokale, vse gospodarske dejavnosti, se pravi storitvene dejavnosti, in istočasno, ko je že vse zaprto, uvedemo še policijsko uro in je preprosto nočemo ukiniti. Eden od nadobudnih strokovnjakov in istočasno tudi ideoloških ljubiteljev te vlade je rekel naslednje: »Nevarnost je, da se ljudje napijejo, potem pa jih ne moreš več koriti. Zato je policijska ura, da se jih spravi domov.« Ja za božjo voljo, kako naj se pa napije, če so vse gostilne zaprte?! Kako? Alkohola itak ne točimo že izven epidemije na avtobusnih postajah oziroma na bencinskih pumpah in v trgovinah po 22. uri. Komu na čast je torej zdaj ta farsa? Zakaj to omenjam? Zaradi tega, ker je policijska ura in omejitev gibanja eden od največjih posegov v osebnostne človekove pravice. Zelo naravnost bom povedal: če je ta vlada, stranka SDS s tem predsednikom Vlade, ki se vsak dan niti za sekundo ne pozabi pohvaliti, kako je osvobodil to državo – če jo je osvobodil zato, da nas bo policijsko zapiral in omejeval gibanje, potem naj se neha hvaliti, ker tega mi nismo hoteli. Pa ne mi tu v parlamentu, nihče v tej državi ni želel policijske ure. Jaz samo še čakam – veste, kaj? Res čakam še Orwella in kitajski princip, kako bomo nadzirali z obraznim pregledom kompletno ljudstvo. Pričakujem celo, da bodo uvedli točke, kako se obnašamo. Tisti, ki bo malo grdo pogledal, ne bo dobil dovolj točk pa mogoče zaradi tega ne bo dobil stanovanja ali pa ne bo dobil kredita. Zakaj govorim na način, ko pravzaprav karikiram celo zadevo? Zato ker sem omenil na začetku svoje razprave, da vse tisto, kar je še včeraj bila samo domišljija, že jutri lahko postane stvarnost in realnost. Ta vlada nas ne preseneča več, ta vlada samo še udejanja vse naše domišljije. Zato je res vprašanje, kdo nosi politično odgovornost in kdo bo nosil odgovornost za vse posledice. Smo že tako daleč?
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Škrinjar.
Hvala lepa. Kot članica omenjene komisije skrbno berem gradiva in tudi poročilo Računskega sodišča. Poročilo je dolgo, obsežno, natančno. Tako preberem na strani 9 v povzetku, kako Računsko sodišče jasno pove, da so bili predpisi v času epidemije neustrezni in nepopolni, in tudi Vladi naloži, da pripravi petletni program blagovnih rezerv, ki bo vključeval vse elemente, ki jih zahteva Zakon o blagovnih rezervah. To je torej priznanje, da Šarčeva vlada ni naredila popolnoma nič. Lepo je to napisano na strani 9. Na strani 38 tega poročila se govori o tem, da je bila sprejeta Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami leta 2016, ki je določila, da se bodo pripravila izhodišča za program dopolnitve manjkajočih količin zaščitnih sredstev za prebivalstvo za petletni program državnih blagovnih rezerv po letu 2018. Šarčeva vlada ni naredila nič. Pobegnila je pred epidemijo 27. januarja 2020, tako kot nekateri ob času osamosvajanja v Avstrijo pred vojno za Slovenijo. Januarja in februarja 2020 nam je bilo vsem laikom jasno, da nam grozi velika katastrofa. Kot predsednica Odbora za zdravje in socialno varstvo pri Mestni občini Ljubljana sem sklicala, še preden je bila razglašena epidemija, mnogo prej, urgentno sejo tega odbora, kjer smo zapisali svoje mnenje, da bi morala Mestna občina Ljubljana sprejeti nekatere ukrepe. Za čuda smo se vsi prisotni spomnili točno takšnih ukrepov, kot jih je potem sprejela tudi vlada Janeza Janše. Hkrati pa smo imeli na voljo strokovno mnenje takratne direktorice NIJZ, kako je treba ukrepati v času epidemije – kihati in kašljati v rokav ter si umivati roke. Šarčeva vlada je 27. januarja zapustila prazna skladišča, ni bilo ventilatorjev, ni bilo mask, ni bilo razkužil. Edino navodilo kašljanje v rokav. Takšno stanje je takoj po razglasitvi epidemije, ki jo je marca razglasila še Šarčeva vlada, dobila vlada Janeza Janše. Spopasti se je morala s svetovno epidemijo in svetovnim pomanjkanjem obraznih mask, kirurških mask, ventilatorjev za predihavanje, na koncu koncev tudi razkužil. Cepljenje. Da je laž, kar je povedal gospod Trček, povedo besede predsednika Vlade, ki je potem ministra za zdravje, ki je tudi odšel, nadomestil. Naročil in povedal je, da je naročil cepiva, naročil ministrstvu, da nabavi cepiva najhitreje, kar je možno, ne glede na ceno, samo da cepiva bodo. Vsi vemo za težave z AstraZeneco. AstraZeneca je firma, ki dobavlja cepiva, ima pogodbo z Evropsko unijo. Čisto vse države imajo težave z AstraZeneco. Da pa cepljenje pri nas vendarle poteka dobro, povedo ljudje, ki živijo v Nemčiji. Nemčija, znana po svoji disciplini, redu in pravičnosti, bistveno bolj zaostaja po cepljenju od Slovenije. Tega naši predhodniki niso povedali. Preiskovalna komisija razširja svojo preiskavo na daljše obdobje. Skrbno branje vseh gradiv, zlasti poročila – za to si je treba vzeti čas – kaže v vsakem dokumentu nesposobnost, brezvestnost, malomarnost Šarčeve vlade. Zato se v obupu išče nove dlake v jajcu pri delu te vlade, kajti napad je najboljša obramba. Prav, če nekdo skriva svojo nesposobnost z obtožbami, bomo pač raziskovali. Nikakor ne bomo dopustili, da bi rekli, zdaj pa ne bomo raziskovali, ker se česa bojimo. Kar raziskujmo, saj imamo čas! Res pa je, da je potrebno poročila brati natančno in ne govoriti pavšalno pa se zraven še lagati. Kajti če berete natančno, potem se bojim, da bo stranka, ki objavlja svoj program, nov program – pravzaprav ne vem, ali gredo iz praznega bazena v kuhinjo s krofi, ampak vode, ki je bila izpuščena, torej gnojnice, ki se bo polila na njih, nobena voda, ki je bila izpuščena iz tega bazena, ne bo mogla oprati. Kajti z vsakim novim zahtevkom si daje strel v koleno. Preberite poročilo Računskega sodišča. Ni vse interpretacija, treba je prebrati. In tudi izmišljotine SAB, kako se pogovarjamo o vodah. Čeprav to ni tema tega, ampak ker je že on govoril o tem, poslanec SAB – ni res, da bo karkoli onesnaževalo na vodovarstvenem območju. Ta voda bo čista voda. Ta člen gre ven iz zakona, ampak nobena čista voda ne bo mogla oprati te gnojnice, ki so jo zlili v opoziciji sami nase. Zlivate si jo pa tako, da sploh ne berete gradiv in govorite na pamet, zraven se pa pritakne še kakšna laž. Hvala.
Replika, dr. Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Resnici na ljubo do leta 2006, v prvi polovici Janševe vlade, v blagovnih rezervah ni bilo nič tozadevnega zaščitnega materiala ne glede na vlade. Nekaj malega je bilo 2015, dokler ni prišlo do epidemije, je bilo v blagovnih rezervah dejansko za en malo manjši zdravstveni dom en dan furati in zaščititi. To so dejstva. Drugo dejstvo. V Svetu za nacionalno varnost vedno sedi tudi predsednik najštevilnejše opozicijske stranke. Janez Janša, če ni na oblasti, je v Svetu za nacionalno varnost, ves čas. Tretjič. Tudi če bi bila Šarčeva vlada, pa je Marjan vreden svoje leskove palice, desetkrat slabša, kot vi ubesedujete, to še ni izgovor, da vas preseneti prvi, drugi, tretji val in da delate rabote, ki jih delate že več kot leto dni, spoštovana gospa. Osnove logike. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja. Robert Pavšič, izvolite.
Najlepša hvala. Res mi je težko kot predsedniku preiskovalne komisije združiti neko pozicijo zdajle s poslancem, ampak razprava poslanke dejansko pokaže na vso razsežnost in mentaliteto pristopanja do te problematike, sploh pa indoktrinacijo in poniževalen odnos ne le do mene osebno kot predsednika preiskovalne komisije, ampak do tega zbora in predvsem do javnosti. Napotiti nekoga naj prebere – pa vam bom prebral, gospa poslanka, z iste strani, kot ste jo citirali, še en odstavek pa ocenite sami: »Računsko sodišče je ocenilo, da Vlada, Ministrstvo za zdravje, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstvo za obrambo in Zavod za blagovne rezerve, vsak v okviru svojih pristojnosti, niso bili učinkovito organizirani pri javnem naročanju in nabavah nujno potrebne zaščitne in medicinske opreme. Postopki javnega naročanja zato niso bili izvedeni v skladu z načeli transparentnosti, učinkovitosti in enakopravne obravnave ponudnikov zaščitne in medicinske opreme, postopki pa so bili v nekaterih primerih izvedeni tudi v neskladju s predpisi in drugimi akti.« Če to natančno preberete, vam je vse jasno, če tega ne razumete, vam pa še prevedem: nezakoniti. Če so v neskladju s predpisi in drugimi akti, so nezakoniti. Pa nadaljujemo: »Učinek takega ravnanja se je ob opustitvi natančnega ugotavljanja zalog opreme in ustreznega ocenjevanja potreb po opremi odrazil tudi v tem, da je bila iz državnih rezerv nekaterim uporabnikom razdeljena neustrezna zaščitna oprema oziroma ventilatorji, ki ob razdelitvi bolnišnicam niso bili primerni za takojšnje zdravljenje bolnikov s COVID-19. Določena količina opreme je bila brez ustreznih podlag razdeljena tudi subjektom, ki do nje niso bili upravičeni.« In če že tako trmasto vztrajate pri tem, kako so bila prazna skladišča, je potem ta oprema, ki jo omenja Računsko sodišče, popolnoma, absolutno in v celoti samo odgovornost te vlade in tega sistema nabav. Sicer sem mislil, da se danes pogovarjamo o neki drugi komisiji, ker v komisiji, ki jo sam vodim, se ne ukvarjamo z nabavo zaščitne opreme. To je pristojnost neke druge komisije, ki ste jo tako pobalinsko izglasovali, pa bi bilo dobro oboje skupaj povezati, ker je zelo prepleteno. Zato danes govoriti o poročilu Računskega sodišč – to pravzaprav niti ni predmet tako predloga za širitev kot tudi vsebine preiskovalne komisije. Je bilo pa izrečenih ker nekaj [[…]]Ne morem. Dejansko ne morem razumeti, kako lahko človek tako popolnoma zanemari svoj intelekt, poznavanje celotne zgodbe, da reče, »mi smo že januarja in februarja vedeli, kaj vse nas čaka«. Ja seveda, jaz vam pa lahko rečem samo še, potem pa svizec zavije čokolado. Nekateri vaši so še konec februarja šli na smučanje v tujino in potem to veselo objavljali in demantirali na vaših medijih. Ampak to je pač že neka druga zgodba. Glede na razpravo se mi sicer zdi, imam občutek, da bi bilo bolje, da bi bili zdajle tiho, se vsaj ne bi toliko blamirali, in da ne bi govorili o tej zadevi, bi hitreje poniknila, ampak ne bo. Treba je malce pogledati sploh na včerajšnje dogajanje. Ta vlada je namreč epidemijo zdajle že, s tistim, kar imamo dostopnega v javnosti, dokazano podcenjevala. Podcenjevala je epidemijo, podcenjevala je stroko, podcenjevala je ljudi. Eksperimentiranje ter prepozno ukrepanje je rezultiralo v merljivih številkah. Več kot 4 tisoč mrtvih imamo. Že nekajkrat smo ustavili javno življenje v popolnosti, že pol leta živimo v neki takšni realnosti, ki ji niti realnost ne moremo reči, to je, kot da imamo nočno moro, šole so zaprte in na koncu ima Vlada še obraz nam trditi in zatrjevati, da je pa šlo vse v redu. Ne, ni šlo vse v redu! Počivalšek je že decembra govoril: »Zašli smo v slepo ulico z ukrepi.« Tonin je včeraj rekel, včeraj, poglejte si izjavo: »Videli smo, kakšne so posledice prepoznega ukrepanja.« Minister za obrambo je torej včeraj priznal, da so prepozno ukrepali, in zato se zdajle, v tretjem valu s temle mudi. Poleg tega, da je minister izpraznil tisoč postelj v domovih starejših občanov. Pa spomnimo se še na lanskoletno jesen, ko je državna sekretarka rekla: »Epidemija nas je ujela relativno nepripravljene.« Ko te izjave poslušam, je delo preiskovalne komisije pravzaprav dokaj enostavno. Če bodo tile ljudje, ki so nosilci političnih funkcij, te izjave ponovili pred preiskovalno komisijo, je naše delo zaključeno. Ker točno to smo skušali dokazati in točno to trdimo že ves čas. »Zašli smo v slepo ulico« – to pomeni, da niste vedeli, kaj počnete. »Videli smo, kakšne so posledice prepoznega ukrepanja,« reče minister te vlade. To je priznanje, da se je prepozno ukrepalo, da se ni pravilno ukrepalo. Vodja strokovne skupine govori o eksperimentiranju v drugem valu. Ja, krasen eksperiment je bil to – s hudimi posledicami, ki trajajo in bodo še vedno trajale. Te izjave je potrebno samo ponoviti pred preiskovalno komisijo in to bi bila odgovornost in to bi bilo sprejeti odgovornost. Ampak iskreno povedano tega ne pričakujem, ker to bi bil korak naprej k ustvarjanju neke napredne demokracije, kjer odgovornost ne pomeni samo črke na papirju, ampak dejansko tudi en pojem, ki definira politika kot takega. Tole, gospa kolegica, če že navajate, pa preberite v celoti. Ker najlepše je delati selekcijo in govoriti. Neučinkovito – nezakonito. Neučinkovito, nezakonito, v dveh besedah lahko povzamemo. Zahvaljujem se vsem razpravljavcem za dodatna vprašanja, za širitev nekih novih dimenzij, ki jih bomo lahko kakovostno obdelali v okviru dela komisije, se pa bojim, da se bodo podobne vsebinske eskapade dogajale tudi na komisiji. Če bi bil kdo drug predsednik namesto mene, bi mu zaželel predvsem mirnih živcev, pa si jih bom tudi sam sebi in upam, da bom upošteval svoj lastni nasvet. Naj se zgodi, karkoli se bo zgodilo. Enkrat bo to odgovornost potrebno prevzeti in enkrat bo končno potrebno prenehati zavajati, lagati in zelo selektivno brati tisto, kar ti ustreza. Če na 250 straneh najdeš en odstavek, ki ti ustreza, ga je pa treba nabijati do onemoglosti – ne! Kot komisija zahtevam od vseh članov to, da predelajo oziroma vsaj poznajo gradivo, ki ga imamo na razpolago. To, kar je kolegica danes govorila, je pa dokaz, da nima pojma, o čem govorimo in kaj vse imamo na razpolago.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ugotavljam, da je interes. Če želi razpravljati tudi predstavnik predlagatelja Robert Pavšič, prosim, da se prav tako prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobi besedo kot zadnji. Prosim za prijavo. Prijavljenih je pet razpravljavcev. Vsak dobi za besedo pet minut. Prvi je na vrsti gospod Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Sicer nisem imel namena razpravljati pri tej točki, ampak ko poslušam te razprave z druge strani, s strani opozicije KUL, pa se pač moram oglasiti. Predvsem se razpravlja o vsem drugem, samo o tistem ne, o čemer bi se moralo. Gre se v polje Zakona o vodah, prej smo poslušali predstavnika KUL, stranke SAB, ki je razpravljal o Zakonu o vodah, ki je na vrsti jutri kot prva točka, v torek. Ne vem, ali je ta zadeva o vodah tudi v tem vašem predlogu notri? Jaz je nisem zaznal. Tako da ne vem, samo sprašujem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja o tem ste pač v opoziciji razpravljali, o Zakonu o vodah. Potem tukaj poslušamo vse, kar je mogoče, pač cele dneve na teh sejah eno in isto, kup nekih insinuacij, zavajanj, polresnic, laži, skratka po dolgem in počez udrihate. To je že čisto stalna praksa. Po mojem bi bilo čisto vseeno, kako je naslov točke, kako ima točka ime, poslušamo eno in isto nonstop, venomer. Ne vem, ali je to namenoma ali ne veste, o čem razpravljate. Kje je problem? Samo eno in isto, eno in isto brez repa in glave. Včeraj je bila seja na Brdu, kamor je povabil predsednik države vse stranke iz parlamenta. Niste se je udeležili, s strani opozicije niste prišli, zavrnili ste predsednikovo povabilo, evo, danes tukaj o tem razpravljate, kar sploh ni v gradivu. In vam je verjetno žal, da se niste udeležili, da bi lahko tam povedali. Ker tam niste izkoristili možnosti, kar bi bilo prav. Če ste neke državotvorne politične stranke, bi bilo prav, da bi bili tam in bi tam lahko povedali ta svoja mnenja. Ne da danes post festum, dan za tem pa razpravljate tukaj o nekih stvareh, ki bi jih morali povedati na Brdu pri Kranju in bi bili verjetno zelo dobro poslušani, ker je bila zadeva javna. Vsi državljanke in državljani so si lahko to pogledali v neposrednem prenosu. Stalno pozabljate, da je epidemija, in govorite, sem slišal prejle enega razpravljavca, rekel je celo, da so šole zaprte. Jaz ne vem, ali je ta razpravljavec spal do zdajle, da ne ve, da so šole odprte. Šole so odprte. Šole normalno delujejo v skladu s priporočili stroke, kar smo včeraj slišali, in z enotnim mnenjem epidemiologov in vseh ostalih, ki so zraven vključeni. Odločili so se, da bodo za 11 dni sprejeli ostrejše ukrepe predvsem zato, da ne bo do meseca junija dodatnih 500 več mrtvih. 500 sta povedala minister za zdravje in stroka, ki stoji enotno za njim. Vam pa se očitno žvižga za teh 500. 500 ljudi bi umrlo, če se ne bodo sprejeli strožji ukrepi, ki se jih bomo morali seveda vsi tudi držati. Ne pa vzpodbujati, že tukaj v teh razpravah vnaprej govoriti, da ti ukrepi ne bodo prijeli, da se zapira državo, da je to vse brez zveze. S tem se že namiguje vsem tistim influencerjem in vsem ostalim, ki delajo paniko v tej državi in povzročajo, da se okužbe širijo. Zato bi vas prosil, da ste pri teh razpravah malo bolj strpni, da skupaj sodelujemo in skupaj premagamo ta virus in da se ne norčujete iz zdravja in predvsem iz tega podatka, da bomo zaščitili 500 ljudi do junija, da ne bodo umrli. Če ne bi tega sprejeli, bi pa seveda potem kasneje to izkoriščali in zlorabljali in govorili, ja, pa je spet toliko in toliko ljudi umrlo. Tako da ne biti dvolični, sodelujte, spoštujte, spoštujmo vsi ukrepe in delajmo v dobro vseh Slovenk in Slovencev in predvsem v dobro zdravja, slovenskega zdravstva, da bo zmoglo svoje delo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Meni je fascinantno tole poslušati. Mene res zanima, zakaj se v koaliciji tako zelo bojite razširitve parlamentarne preiskave, če je vse tako v redu, tako čisto, tako transparentno in tako naprej. In potem govoričite o tem, kako nam ponujate roko sodelovanja, kako opozicija ne pride na Brdo, kako ne sodeluje. Lepo vas prosim, no. V vseh paketih PKP smo vam ponudili stotine predlogov, kako izboljšati strategijo boja proti epidemiji, in nič, čisto nič niste sprejeli. Toliko o vašem sodelovanju. Verjamem pa, da bi nas zdaj radi zvabili na Brdo, da bi skrili svojo nesposobnost, da ne rečem še česa drugega, za hrbti opozicije. To pa vam dobro gre od rok, ampak tako neumni pač nismo. Tukaj v parlamentu smo pa zato, da soočimo poglede, da pregledamo stvari in da vidimo, kje ta trenutek smo. Kar se tiče zadev glede spopada z epidemijo. Ja kakšni pa naj bodo rezultati, če ta vlada vlada z dekreti, z odloki, zmedeno komunicira, pravzaprav katastrofalno komunicira? Ljudem ni pravzaprav nič jasno, danes en dekret, jutri drugi, včasih niti objavljeni niso v Uradnem listu in čisto nič. Način nabave hitrih testov, testiranje, nabava in dostop do cepiv, vse je kaotično in narobe. Dejstvo je, in tega ne morete zanikati, da je recimo ta vlada decembra odpovedala naročilo skoraj pol milijona odmerkov cepiva Pfizer, 400 tisoč odmerkov cepiva Moderna. Zakaj, v resnici ne vemo. V resnici ne vemo. Ob tempu cepljenja, ki smo mu priča, ob pomanjkanju cepiv ta trenutek nas to lahko res zelo skrbi. To neverjetno nesposobnost in to neodgovorno ravnanje te vlade bi lahko sicer še nekako zakrili z neko racionalno organizacijo cepljenja, ampak tudi tukaj vidimo, da je sistem bodisi se sesul bodisi sploh nikoli ni zares obstajal. Recimo, pravite, da ste postavili nekakšno strategijo cepljenja, ampak tudi, če ste jo, je več kot očitno irelevantna, ker vsak zdravstveni dom to cepljenje izvaja po svoje. In tako znotraj neke majhne države, kot smo, prihaja do neverjetnih neenakosti. To je tudi kršitev človekovih pravic, spoštovani. Cepljenje absolutno poteka prepočasi, brez nekega centralnega načrta. Medtem ko smo se recimo predstavniki političnega razreda cepili na enoti NIJZ in smo dobili prednost pred mnogo družbenimi skupinami, ki bi se morale cepiti prioritetno, recimo pred delavci v industrijskih halah, kjer se epidemija še kako razširja, se virus še kako prenaša, gasilci, zdravstveno ogroženimi, trgovci, trgovkami, se morajo tisti, ki so po čudežu že prišli na vrsto za cepljenje, cepiti v neprimernih razmerah, denimo na Gospodarskem razstavišču, kjer starostniki stojijo v vrsti in čakajo na mrazu. Kaj je s tistimi, ki nimajo svojega osebnega zdravnika? Kam se obrnejo oni? Pa so morda zdravstveno ogroženi. Vemo, da danes nimajo vsi ljudje osebnega zdravnika, zato ker je preprosto težko priti do njega, ne zato, ker oni ne bi hoteli. Vse te zadeve je treba poglobljeno pogledati, raziskati, kaj se dogaja. Zaenkrat je dejstvo, da se pri vseh ukrepih in pri vsej represiji, ki si jo privoščite, virus še kar širi. Širi in ni konca ne kraja kljub vašim policijskim uram in ne vem, čemu vse, kar si izmišljujete. Skratka, ukrepi so več kot očitno neučinkoviti, cepljenja ni, so nek kaos, neorganiziranost, naključnost in to je pač treba preiskati. To je vaša odgovornost. Gre za kolektivno zdravje naroda in vi ste odgovorni. To je predmet preiskave in prav je tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Da se ne bom ponavljal pa bo to kolegu Doblekarju šlo na jetra, bom začel z nekim citatom. Citiram: »In na koncu bomo spoznali, da smo iz barbarizma prek sadizma prišli v navaden barbarizem. Da bodo počasi naša življenja urejali modeli, ki malo trgujejo, malo snifajo, malo grozijo, se malo ukvarjajo s prostitucijo in malo kradejo. Dobivajo posle, dobivajo pozicije in dobivajo vpliv, vpliv, da delijo plen. Male barabe, ki so ves čas žrtve. Kupite si padala za čas, ko bo avto zgrmel v prepad.« Konec citata, gospod Leon Magdalenc. Strinjam se tudi z odstavkom, ki je pred tem, pa je malo predolg, da smo padli v ta sadizem, so soodgovorni – na desni bi rekli krivi – tako Zoran Janković kot Miro Cerar, kot Marjan Šarec, kot Luka Mesec, ki jih navaja gospod Leon Magdalenc. Če se dotaknemo teh 500 več mrtvih. Te preiskovalke morajo tudi ugotoviti, koliko sto več mrtvih je zaradi tega, ker se nekdo ni pripravil na drugi val, kar priznava, sicer malo medvrstično, podpredsednik te vlade mag. Tonin. Koliko 500 več mrtvih je zdaj in bo še v bodoče, ker nekdo ni naročil cepiva, ko bi ga lahko? Sama gospa Škrinjar je govorila: »Saj veste, da so težave z AstraZeneco.« To se je vedelo že takrat, ko bi v. d. ministra predsednik Vlade Ivan Janez Janša moral nekaj narediti, pa ni naredil. Zdaj ljudje pravijo, da mogoče zaradi tega, ker se pa tu ni dalo tako kšeftati kot s to opremo pa tistimi Počivalškovimi golfi, passati, ki zdaj stojijo v nekih skladiščih. Pa zgolj nastavek dobička v tisti firmi, ki je slučajno firma, kjer dela mati enega od podpredsednikov vlad, je identičen temu, kolikor bi stala naročila teh cepiv, ki jih niste naročili. Na mestu je tudi vprašanje, kako je lahko gospod Velikonja s svojo ekipo, s Civilno zaščito, z ekipo župana Kočevja v največji slovenski občini po površini in sosednjih manjših občinah ustrezno organiziral cepljenje, kako so to sorodno dobro lahko organizirali v mojem in našem Mariboru. Sočasno je pa, če hočete, to, čemur rečemo država ali ta vlada, odpovedalo. Kot da je znanstvena fantastika razmisliti, iz katerega registra se gre, ali je register prebivalcev ali se gre na ZZZS, obvezno zavarovanje in se gleda, se kliče ljudi in se dejansko nekako ureja zadeve. Zdaj bodo pa opozicija pa influencerji krivi, ker ste vi dejansko zamočili? Po eni strani gospod Doblekar pravi, dajmo se imeti radi, dajmo sodelovati, gospa Škrinjar še vedno tuli – se opravičujem – neko zgodbo, kot da virus izbira levo, desno, sredina ali ne vem, kam. Verjetno nekdo, ki je izvršilna oblast, mora nekaj izvrševati, mi imamo pa tukaj neko zgodbo, da nekdo hoče živeti na 30 let stari slavi pa da se mu tam od tiste hruške v Depali vasi – koliko je bilo že? 20. marca, nedelja, 27 let je že tega – nalaga neka zamera, ki jo mora zdaj skozi ves sadizem izživeti, pa bo klofutal bivšo predsednico Poslanske skupine SMC. Pa se nobena kolegica iz koalicije ni oglasila glede tega. Skratka, imamo nekega tudi mizoginega predsednika Vlade, navsezadnje tudi kaj dela z obema ministricama SMC. Opozicija. Ali je opozicija kriva, da je ta vlada očitno poletje prespala in je drugi val bil presenečenje? Pa vas je tam 4. septembra dr. Ihan opozarjal, gremo takrat v lockdown. To je neka infantilnost primarne socializacije, bom rekel kot analitični sociolog. To, kar vi, gospa Škrinjar, kot dolgoletna pedagogija zelo dobro veste. To je nekaj, kar mora otrok najpozneje med drugim in tretjim letom starosti preživeti, ne pa da si star 62 pa so vedno drugi krivi. Dajte, odrastite že enkrat.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Bom pustila vnemar gostilniško debato s klofutanjem in tuljenjem, ker seveda nič od tega ni res. To je res grd način izražanja, pa še lažniv zraven [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Boste dali mir, prosim, da povem? Govorim tudi o tem, da gospa Sukič ne samo, da ne bere, tudi posluša ne. Ampak to je očitno lastno kar opoziciji: niste pridni, ne delate dobro, ne berete dosti. In če bi poslušali, bi slišali, gospa Sukič, da se ne bojim razširitve preiskave. Mi smo vsi člani soglasno potrdili, da se preiskava razširi, kar naj se. Dejstvo pa je, da je gospod Marjan Šarec ne le pustil prazna skladišča, po resoluciji, sprejeti 2016, ki je nalagala 2018 dopolnitev predpisov, ni poskrbel za to, prav tako ne samo na strani 9, tudi na strani 226 Računsko sodišče ugotavlja, da postopki, določeni v Zakonu o blagovnih rezervah in drugih obstoječih predpisih oziroma strateških in izvedbenih dokumentih, niso določeni tako, da bi bili uporabljivi za učinkovito ocenjevanje potreb po opremi, ki naj se v izrednih okoliščinah nabavi in nemudoma razdeli relevantnim uporabnikom. Ampak gospod Šarec je 27. januarja odstopil in imel čas samo se nad tem žalostiti do 13. marca, ko je še uspel razglasiti epidemijo, in nato se je lepo skril v opozicijo. Lahko bi tačas dopolnil te predpise, ki mu jih je nalagala resolucija, in tako kot je videl v Zakonu o blagovnih rezervah, da bi bili potrebni operativni pravilniki na podlagi tega. Nič od tega ni naredil, danes pa govorite o tem, kako je naša vlada neučinkovita. Ta vlada se je spopadla z epidemijo, direktno na izbruh epidemije je prišla, operirala je na podlagi dokumentov oziroma predpisov, ki so bili takrat veljavni, in hvala bogu, da je izpeljala boj proti epidemiji na način, kakršen je, saj je obvarovala veliko veliko življenj in zdravja. Ta vlada je v enem letu zagotovila bolniške postelje za intenzivno nego, ki jih prej niste mogli narediti, četudi ste imeli leto in pol vlade, ta vlada je uredila tudi dodatne, ne izpraznjene postelje v domovih za ostarele in ta vlada je dejansko začela delati za ljudi. Denar, ki ga je dala za reševanje epidemije, je denar za ljudi in za gospodarstvo, ne za faktor banke, ne za reševanje tajkunskih kreditov, s katerimi je bilo rešeno reševanje bank prosto po Alenki Bratušek. Opozicija KUL, jaz vam predlagam, da začnete skrbno brati dokumente in poslušati. Še enkrat, ne bojimo se razširitve preiskave, kar naj se razširi. Saj smo plačani za to, da delamo, bomo pač preiskovali. In bomo morali tudi brati. Mi smo soglasno pritrdili, da naj se pač preiskava razširi. Če to želite, pa naj se razširi. Zakaj pa ne? Ni česa skrivati. Skrivate lahko samo vi, ki ste se skrili, oziroma vaš predsednik se je na vašo žalost skril v opozicijo, ne verjetno, jaz sem prepričana, da zaradi bojazni pred epidemijo. Če moj nagovor jemljete kot tuljenje, jaz obžalujem. Mislim, da govorim nežaljivo, da govorim s primernim tonom, gospod Trček pa seveda mora svojo praznino na ravni gostilniške debate zaključiti z žalitvami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič. Izvolite.
Tipičen primer pomanjkanja empatije in samokritike, ampak pustimo raje zadevo pri miru. Danes govorimo o tem, da bomo predmet raziskave preiskovalne komisije, ki ugotavlja predvsem politično odgovornost ob ukrepih, razširili prek presečnega datuma, to je 27. oktober. O Računskem sodišču in o tem, koliko je kdo zakonito ali pa nezakonito zaslužil, koliko je bilo pri tem potencialne korupcije, klientelizma, bomo govorili, ko bo za to čas; enkrat kmalu. Ko pa govorimo o kriznem načrtu iz leta 2016, potem pa dajmo govoriti še o kriznem načrtu iz leta 2020. Takrat smo imeli pa že izkušnje iz prvega vala in smo se že pripravljali na drugi val. Ampak na to je spet potrebno pozabiti, ali ne, gospa Škrinjar? Ker to je popolnoma nepomembno. Bi me pa zelo zanimalo, zakaj niti eden od razpravljavcev z vaše strani ni opredelil, zanikal ali pa potrdil izjav, ki smo jih slišali včeraj na televiziji in v zadnjih mesecih, predvsem kar se tiče gospoda Počivalška, gospoda Tonina, gospe Bregantove in vodje strokovne skupine. Člani vaše vlade govorijo in javno izjavljajo, da je šlo nekaj pri obvladovanju epidemije narobe. Ne nekaj, veliko stvari je šlo narobe. Ampak to se pač v tej stavbi presliši, ni pomembno to, kar govori podpredsednik Vlade eden, podpredsednik Vlade drugi, kar govori vodja strokovne skupine in kar govori državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje. Vedno je potrebno iskati neke nebulotične razloge o tem, da bodo opravičevali vaše pravljice. Jaz se opravičujem, ampak to ne bo šlo več naprej. Še bolj žalostno pa je zdaj zadevo trivializirati na število preprečenih smrti. Jaz upam, da jih bomo preprečili več kot 500 s temi ukrepi, ki so zdajle napovedani. Bistveni problem je pa ta, da si je ta vlada zapravila vse zaupanje ljudi in zaupanje v to, da ukrepi delujejo. Ker če bi ukrepi delovali, potem danes takega stanja ne bi imeli. To je tisto bistveno. Ne pozabiti, mi imamo ukrepe bolj ali manj v veljavi od 13. marca lansko leto, več kot leto dni, z razpuščanjem ali pa z zaostrovanjem. Ali je bila epidemija vmes razglašena ali ne, pravzaprav niti ni toliko pomembno, ukrepi so pa ves čas v veljavi. In v drugem valu dokazano niso delovali. Dokaz je število presežnih smrti, dokaz je bil neznosen pritisk na zdravstveni sistem. Ampak to si je, se opravičujem, glede na v javnosti vidne podatke zakuhala Vlada sama, ne opozicija. Upam, da bomo enkrat debate, ki jih imamo v preiskovalni komisiji, lahko preselili tudi v malce širši prostor in da bomo dokumente, ki jih ima na razpolago preiskovalna komisija, lahko enkrat spravili tudi v javnost. Takrat pa bi začeli malce drugače govoriti, ker dokument je pa zelo težko zanikati, sploh če prihaja izpod vaših prstov. In vam povem, komaj čakam začetek zaslišanj, komaj čakam javno obravnavo tega poročila, komaj čakam začetek zaslišanj na drugi komisiji, kjer sem tudi član. Marsikaj se bo pokazalo. Na marsikoga se bo lahko pokazalo s prstom in jaz ne bi bil tako zadovoljen, sploh če bi, izgleda, poznal zadeve v arhivu. Vas še nisem videl doli, pa sem zelo dostikrat doli, veste [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Hvala lepa, gospod podpredsednik.
Hvala lepa. Gospa Škrinjar, prosim, nimate besede. Zaključujem razpravo. Na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije, prvega odstavka 9. člena, drugega odstavka 1. člena ter drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi je Državni zbor odredil razširitev obsega parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo COVID-19 in z blaženjem njenih posledic, zaradi suma neustrezne porabe javnih sredstev ter neupravičenega omejevanja pravic in svoboščin, za obdobje od 13. marca 2020 do dneva odreditve razširitve obsega predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja ukrepanje države pri spopadanju z epidemijo nalezljive bolezni oziroma z njenimi posledicami. Predlog za razširitev obsega parlamentarne preiskave je opredeljen v predlogu za razširitev navedene parlamentarne preiskave z dne 19. februarja 2021 in v aktu o razširitvi obsega parlamentarne preiskave z dne 8. 3. 2021, ki ste ju prejeli. Razširitev obsega parlamentarne preiskave je s tem odrejena. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV DEJANSKEGA STANJA IN MOREBITNE POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ ZA NEDOPUSTNO POLITIČNO VMEŠAVANJE V DELO SLOVENSKE POLICIJE, NJENIH PREISKOVALNIH ORGANOV, PREISKOVALNIH SKUPIN IN AVTONOMNIH PREISKOVALNIH ENOT ZARADI SUMA POLITIČNEGA VPLIVANJA NA POTEK IN/ALI IZID PREDKAZENSKIH IN DRUGIH POSTOPKOV ZA OBDOBJE OD 13. MARCA 2020 DO ODREDITVE PREDMETNE PARLAMENTARNE PREISKAVE IN ZA MOREBITNO SPREMEMBO VELJAVNE ZAKONODAJE, KI UREJA ORGANIZACIJO, DELOVANJE, VODENJE, NALOGE IN POOBLASTILA SLOVENSKE POLICIJE. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 39 poslank in poslancev se prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Za dopolnilno obrazložitev dajem besedo predstavniku predlagatelja Rudiju Medvedu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Policija je servis državljank in državljanov Republike Slovenije. Servis državljanov in državljank Republike Slovenije. Skrbi za varnost vseh nas in skozi leta si je pridobila veliko zaupanje ljudi. Ali ima kdorkoli v tej državi pravico omajati to zaupanje? Ali se ima kdorkoli pravico vmešavati v delo policije, si jo podrejati? Ali ima kdorkoli pravico spreminjati policijo v servis vladajoče politike? V Listi Marjana Šarca smo prepričani, da nihče nima te pravice. Da nihče nima pravice izrabljati celo epidemije za izrazito politizacijo policije. Hkrati pa v Listi Marjana Šarca skupaj s sopodpisniki za uvedbo parlamentarne preiskave, s Socialnimi demokrati, Levico in Stranko Alenke Bratušek, zaskrbljeno ugotavljamo, da z nastavitvijo strankarskih in stranki SDS zvestih kadrov na vsa ključna mesta v sistemu policije prehajamo v fazo, ko je policija praktično že politično obvladana. Obstaja mnogo indicev za to, obstaja mnogo utemeljenih sumov, da politizacija in brezobzirno podrejanje spreminjata policijo v podaljšano roko vladajoče politike. V takih razmerah smo dolžni reagirati, v takih razmerah smo dolžni z vsemi demokratičnimi sredstvi zavarovati ugled policije. Vse skupaj nas mora zelo skrbeti, da pri državljanih upada zaupanje v Policijo kot institucijo. To potrjuje tudi raziskava Ogledalo Slovenije, objavljena pred dnevi. Potrjuje samo tisto, kar lahko sliši vsakdo, ki se vsaj malo giblje med ljudmi in zna prisluhniti utripu v družbi. Žalostno in hkrati skrb vzbujajoče je, da upada zaupanje pri ljudeh tudi v sam poklic policista, in to je krivično do slehernega policista, policistke, ki v vsakršnih razmerah ob vsaki uri skrbijo za našo varnost, tvegajo celo življenja. Kaj se je zgodilo, da ljudje izgubljajo zaupanje tako v Policijo kot institucijo kot tudi v policista, v poklic, vreden vsega spoštovanja, v poklic, ki bi mu morali že po naravi njegovega poslanstva zaupati, saj sta od njega odvisna naša varnost in naša blaginja? V teh izjemno zahtevnih časih, ko je prav zaupanje temeljni element uspeha pri obvladovanju epidemije, je težko dojemljiv odziv generalnega direktorja policije dr. Antona Olaja, ki je celo pozitivno presenečen, saj upad zaupanja v policijo ni tolikšen, kot je pričakoval. To so njegove besede, to je bil njegov odziv. Kaj potemtakem preostane tistemu delu politike, za katerega je že sam sum politične zlorabe policije dovolj jasno znamenje, da gre za izrazit odklon v demokratični družbi? Glasno opozarjanje, poslanska vprašanja, sklicevanje sej parlamentarnih odborov, interpelacija zoper ministra za notranje zadeve, vse to ne zaleže, ni zaleglo. Poleg pavšalnih odgovorov in zanikanja dejstev se to praviloma sprevrže v obtožbe vladne koalicije, notranjega ministra, predsednika Vlade in ljudi iz njegovega kabineta na račun opozicije, češ da zganjamo neko levičarsko propagando s ciljem rušenja vlade. Preostane torej bolj učinkovito ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij. In med to parlamentarno preiskavo bo z dokumenti in pričevanji mogoče potrditi domneve, ki v drugih postopkih v parlamentarni ureditvi mnogokrat ostajajo na ravni domnev, ker funkcionarji vlade Janeza Janše praviloma ne prevzemajo politične odgovornosti. V javnem interesu je dokazati morebitno politično odgovornost ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa zaradi domnevno nedopustnega političnega vmešavanja ministra in njegovih državnih sekretarjev ter predsednika Vlade in državnih sekretarjev v njegovem kabinetu v delo slovenske policije. In v javnem interesu je dokazati, da hočeta notranje ministrstvo in vrh Policije z domnevnim političnim vmešavanjem v postopke preprečiti ali otežiti delo policijskih enot, specializiranih enot ter preiskovalnih skupin in posameznikov v zadevah, v katerih bi njihovi izsledki lahko imeli politične posledice zaradi vpletenosti vladnih funkcionarjev in članov strank vladajoče koalicije. In zaradi proceduralne korektnosti govorim o morebitni politični odgovornosti in domnevnem vmešavanju, čeprav ne dvomim, da bo parlamentarna preiskava te domneve potrdila. Ne dvomim zato, ker je največja vladna stranka SDS kadrovsko strukturo v vrhu Policije postavila tako, da je minister za notranje zadeve Aleš Hojs svojo politično funkcijo lahko pomešal s funkcijo direktorja Policije. Vedeti je namreč treba, da je besedna zveza »napačna politična usmerjenost« pri kadrovanju v Policiji najpogosteje uporabljena sintagma, ko je na oblasti vlada Janeza Janše. Prvi direktor Anton Travner, potem ko je šla njegova predhodnica Tatjana Bobnar prvi večer po nastopu nove vlade razmišljati o svoji prihodnosti, tudi sam tam ni ostal dolgo, vendar dovolj dolgo, da je na mesto direktorja Uprave kriminalistične policije postavil Vojka Urbasa, z mesta direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada pa nezakonito razrešil Darka Muženiča in tja postavil Igorja Lambergerja. Sam Travner je odšel, ker očitno ni zmogel preprečiti hišne preiskave zaradi spornih nabav zaščitne opreme pri gospodarskem ministru Počivalšku. V tisti čas seže burleska z nepreklicnim odstopom ministra Hojsa, ki se je očitno prav tako ustrašil, ker že pri prvi odmevnejši zadevi ni uspel potegniti zavore. Za predsednika vlade Janeza Janšo njegova napaka vendarle ni bila tolikšna, kot je sam minister mislil, da je. Ko je Travnerja nadomestil Andrej Jurič, je bilo vsem v Policiji in zunaj nje jasno, da je prehodna rešitev. Sicer naj ne bi bil kak hud pristaš SDS, vendar dovolj vodljiv, da je opravil še nekaj kadrovskih menjav na ključnih mestih, kot sta direktor Uprave uniformirane policije ter vodja Sektorja za notranje preiskave in integriteto. In seveda je po razpisni aerobiki izpeljal umestitev Petre Grah Lazar na čelo Nacionalnega preiskovalnega urada, sicer izbranko stranke SDS. Pred njo sta se s čela Nacionalnega preiskovalnega urada hitro poslovila tako Igor Lamberger, ki je stopil v bran kriminalistom ob Počivalškovi preiskavi, in Uroš Lepoša, ki je tudi obupal spričo nenehnih pritiskov na Nacionalni preiskovalni urad. Novi, že tretji direktor Policije dr. Anton Olaj pa je končno tista prava podaljšana roka ministra. Tako je vzpostavljena os poveljevanja od predsednika Vlade in ljudi v njegovem kabinetu do ministra za notranje zadeve in ljudi v njegovem kabinetu ter preko generalnega direktorja Policije do vrha Uprave kriminalistične policije in do Nacionalnega preiskovalnega urada. Vladajoča politika bo oziroma je že popolnoma na tekočem, kaj se dogaja s preiskavami, seveda tudi tistimi, ki so lahko obremenilne za stranko SDS in funkcionarje sedanje vlade. Direktor Nacionalnega preiskovalnega urada namreč odreja, kdo bo kaj preiskoval, usmerja med postopki, dobi informacijo o poteku, odstopa zadeve posameznim policijskim upravam, ve za načrtovane hiše preiskave. Skratka, ve za vse in če je prav usmerjen, tudi prav usmerja. Če vemo, da se kriminalisti NPU ukvarjajo s preiskavami, ki jih hoče stranka SDS za vsako ceno ustaviti, na primer sporno financiranje stranke SDS ali pa sporne nabave zaščitne in medicinske opreme, potem je jasno, zakaj so temu prilagodili ustrezno poslušno in strankarsko lojalno kadrovsko strukturo. Ena izmed metod je tudi ustanavljanje tako imenovanih delovnih skupin. Prvo, ki se domnevno ukvarja z migracijami, je ustanovil že prejšnji direktor Jurič, v bistvu pa gre, kot je v policijskih vrstah slišati, za kazensko skupino, v kateri so se znašli odstavljena prejšnja direktorica, razrešeni direktor Uprave kriminalistične policije pa kriminalista, ki sta delala na za vladajočo politiko najbolj občutljivih in potencialno obremenjenih primerih, na primer preiskava nepravilnosti v Knovsu, kjer sta preiskovanca državni sekretar Mahnič in obrambni minister Tonin. Bivši pomočnik direktorja NPU David Antolović pa se je znašel v tej skupini naknadno, očitno po ukazu politike, s problemi šengenske meje se ni nikoli ukvarjal. V isti pisarni sta se tako znašla David Antolović, tokrat v neki drugi delovni skupini, ki ureja zaostanke na Policijski upravi Ljubljana, in bivši pomočnik direktorja NPU, prej vodja preiskav na NPU, ki je bil neposredni nosilec preiskave gospodarskega ministra Počivalška zaradi spornih nabav medicinske in zaščitne opreme. Sicer pa je z nekaterimi kriminalisti, ki so zdaj umaknjeni v te delovne skupine, v imenu stranke SDS poslanec Marijan Pojbič obračunal že ob interpelaciji ministra Hojsa 18. septembra lani, če se spomnite. Poimensko jih je navedel kot agente za pregon desnih politikov, posebej stranke SDS. Če to ni direkten politični obračun in seveda neposredno znamenje vodstvu Policije, kaj mu je storiti. Zakaj Policija kot institucija in poklic policista izgubljata zaupanje pri ljudeh? Ker so ljudje začeli gledati na policiste kot na izvrševalce represije. Verjamem, da policiste boli, ko dobivajo v obraz, da so Janševi ali Hojsovi vojščaki, ko ljudje zmerjajo specialce z več deset kilogrami opreme na sebi z robocopi, uporaba fizične prisile v mnogih primerih, ki pri ljudeh izzovejo zgražanje, denarno kaznovanje v primerih, ko je še same policiste sram, da to morajo početi, na primer ob pisanju glob taksistom, za kar se imajo taksisti – vsaj takšne informacije krožijo v javnosti – direktno zahvaliti ministru Hojsu, ki je to naročil, pa kaznovanje dijakov v Mariboru, kaznovanje z dvojnimi merili samo zato, ker so držali v rokah transparente z izrazi nezadovoljstva. In da postopka proti pesniku, ki je bral pesem pred parlamentom, raje ne omenjam, pa ga bom omenil ravno zato, ker na najzgovornejši način simbolno kaže težnje te oblasti, težnje za tretji izraz kakršnegakoli mnenja, ki ni po volji te oblasti. In to resnično skrbi. Vse to se dogaja pod krinko ukrepov proti epidemiji, v resnici pa nam oblast na stranskih vratih uvaja dobesedno verbalni delikt. Pred dnevi sem slišal, da imajo policisti menda navodilo, naj bodo pri obravnavanju prometnih prekrškov bolj prizanesljivi oziroma razumevajoči, kot bi rekel direktor Policije. Ampak namen te preiskovalne komisije ni doseči, da bi policisti gledali skozi prste prometnim prekrškarjem, zato da bi bili bližje narodu. Namen preiskovalne komisije je razgaliti izrazito težnjo sedanje oblasti, da slovensko policijo iz servisa državljanov prekroji v servis vladajoče garniture. In namen komisije je zavarovati ugled policije, ki ga le-ta še vedno uživa med državljani.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu mag. Branko Grims.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! Seveda sedanje opozicije ne skrbi, da policija ne bi opravila svojega dela. Skrbi jih to, da pod novim vodstvom policija uspešno in zelo strokovno opravlja svoje naloge. To pa jih skrbi, ker so pač potem prizadeti tisti, ki sedanjo opozicijo financirajo in podpirajo. In potem je krog zaprt. Predlog, ki je pred nami, je seveda v posmeh namenu preiskovalne komisije, tako kot jo odrejajo slovenska ustava, slovenski pravni red, zakon in poslovnik. Kaj očitajo ministru? To, da daje usmeritve in navodila. Kaj pa pravi zakon? Minister je dolžan dajati usmeritve in navodila. To se pravi, da vi očitate ministru to, kar mu narekuje zakon. V tem papirju, ki je zelo neekološki, pri čemer je škoda papirja za to, kar je na njem natisnjeno, vijete roke zaradi tega, ker se je izvedlo nekaj kadrovskih menjav. In v isti sapi, v istem tekstu očitate, da se ne skrbi za ustrezno kadrovanje in tako naprej. To se pravi – ustrezno kadrovanje, ki bi bilo očitno vam všeč, pravzaprav tega skoraj ni mogoče racionalno razložiti. Razen tega, da poskušate ustvarjati vtis, da se dogaja nekaj, kar se ne bi smelo, in seveda pri tem veste, da zavajate javnost. Ena od boljših domislic v tem papirju je, da se sklicujete na sezname oseb iz Policije ali Nacionalnega preiskovalnega urada, ki so bili na sestanku v kabinetu ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa kadarkoli od 13. marca do današnjega dne, se pravi do odreditve te preiskave. Ja, zelo zanimivo. O tem, kam tole pelje, bi lahko precej sočno komentiral, pa je najbrž vsakomur, ki nas zdajle posluša, zelo jasno. Skratka problem je, če minister dela. Še več, kaj je eden od temeljnih očitkov. Pomislite, ni problem, če so bili nekje zaostanki, recimo na Policijski upravi Ljubljana, tako izhaja iz tega vašega predloga, to sploh ni problem. Ampak pomislite, če je pa policija oziroma ministrstvo ustanovilo delovno skupino za reševanje zaostankov na policijski upravi, to je pa grozno. Aja, mogoče bo prizadet kdo iz kakšne znane familije, ki po Ljubljani hara. To je pa res zanimiva logika; niso problem zaostanki na neki policijski upravi, problem je, če se ustanovi delovna skupina za razreševanje teh zaostankov. To je pa problem. Kdo je v resnici ideologiziral slovensko policijo? Slovenske policije zagotovo ni nihče bolj ideologiziral kot gospa Katarina Kresal in njena skupina oziroma takratna oblast pa še potem tisto, kar je kasneje v prejšnjem mandatu sledilo. Tam so bile pa res težave, na sami policiji zdaj govorim. In ustanovil se je NPU – Nacionalni preiskovalni urad. Takrat se je govorilo, to bo novi FBI, ki bo preiskoval najtežji kriminal, to bodo najbolj odmevne uspešne preiskave. No, kakšen pa je rezultat tega? Kar je bilo uspešnih preiskav v Sloveniji kakšnega resnega kriminala, jih je naredila kriminalistična policija. NPU pa do sedaj tole – nula, zero, nič. In vi to branite. Zakaj? Ker je bil NPU očitno narejen za zaščito vaših kolegov, tudi tiste znane ljubljanske familije. Vse se preiskuje, ampak nikoli se nič ne preišče. In to ni problem. Zato ne bi naredil preiskovalke; preiskovalko bi naredil, če se potem zamenja vodstvo in se poskuša stvari spraviti, da bi vsaj nekaj učinka bilo. Krasna logika v zaščito slovenskega kriminala. Očitno se vidi, kam opozicijski pes taco nese. In potem imamo problem z NPU še na drugem nivoju. NPU očitno sploh ni bil ustanovljen za preiskavo težkega kriminala; kvečjemu zato, da ga pokrije. In ne boste verjeli, obstajajo priče, o tem sem že večkrat govoril, ki so pripravljene to tudi povedati, če je treba, da se posamezniki iz NPU javno hvalijo s tem, da niso preiskali nič, da nič ne delajo in da NPU ničesar ne preišče. To pa je problem. In jaz osebno sem že predlagal ministru, da bi NPU morali zliti nazaj s kriminalistično policijo, ki uspešno in strokovno dela. Vendar se je pač odločil drugače, verjetno tudi zaradi tega, da ne bi bilo treba spreminjati vse zakonodaje. Morda le upa, da bo nekoč iz NPU nekaj nastalo. Ampak do sedaj NPU tiste naloge, ki bi jo moral opravljati, ni opravil. Upajmo, da jo bo pod novim vodstvom. Ampak vi to ščitite, da se ni raziskalo nič, ker bi bili prizadeti vaši kolegi in financerji. In potem gremo naprej. Zamenjava gospe Bobnar, kot da je to velik udarec za policijo. Kaj pa je bil največji projekt gospe Bobnar? Za tiste, ki ne veste, bil je bolj odstranjen od oči javnosti, je pa znotraj policije bilo zelo veliko hude krvi okoli tega. Tudi do tistih kadrov, ki so bili še iz prejšnje Jugoslavije, ki bi jih vi imeli za zelo leve. Gospa Bobnar je kot svoj največji cilj hotela vzpostaviti, da bi bila vsaka policijska postaja varna LGTB-točka. Ali bi na neki točki tega procesa potem dobili tudi policiste z roza pajkicami ali ne, tega ne vem, ampak dejstvo je, da je bilo glede tega zelo veliko polemik in zelo veliko priprav, ki so sedaj odšle nekam. Ampak to je bil glavni projekt, ni bil projekt zaščita meje, migranti, preiskava težkega kriminala, borba proti švercarjem z drogom, švercarjem z ljudmi, borba proti vsemu tistemu, kar bi bilo edino pravilno. Glavni projekt je bil to, da bi bila vsaka policijska postaja varna LGTB-točka. Temu se reče, gospe in gospodje, pa res ideologizacija policije; in to vi ščitite, ker vi to branite, vi to zagovarjate. In zato ste naredili zdaj to preiskovalko – za zaščito kriminala, ki ni raziskan, in za zaščitno ideologizacije policije pod prejšnjimi vladami. Ko ta policija zdaj končno res strokovno in zelo uspešno dela, kar je dokazala recimo, ko je prišlo do organiziranih – saj veste, vi s tem niste imeli nič, seveda ne – nemirov v Ljubljani, in to hudih nasilnih nemirov lansko jesen, je policija izjemno uspešno odreagirala. Če to primerjate z dogajanjem v nekaterih drugih velikih mestih po Evropi, lahko samo izrečemo iskrene čestitke. In tudi iz tega ste hoteli narediti afero. Kaj je bil že problem? Aja, ker jih je potem, ko je bila zadeva končana, obiskal tudi minister. Ja, res grozno. Minister se zanima za delo na svojem področju, ker je zanj, ne boste verjeli, po zakonu odgovoren. Odgovornost, gospe in gospodje. Ko se enkrat odgovornost vzpostavlja in ko policija uspešno dela, je pa to problem. Jaz verjamem, da mogoče ne skrbi vas osebno, vaše prijatelje, ki financirajo, pa zelo; to pa verjamem, ker se stvari spreminjajo. In potem je treba delati afere in potem se še reče, kaj je bilo z nekaterimi postopki v minulem obdobju. Domnevam, da gre za tiste postopke, ki jih je potem Ustavno sodišče opredelilo kot kriminal oziroma kršitev slovenskega pravnega reda od prve do zadnje sekunde. Dobro veste, za katere stvari gre. Uperjeni so bili proti SDS – načrtno, sistematično. Čista zloraba. Da vam osvežim spomnim o eni od teh zlorab. Mineva samo, koliko zdaj, dobra tri leta od trenutka, ko je vdrla policija na sedež SDS in hotela zapleniti kar vse, elektroniko, vse računalnike odnesti in še vse backupe. Temu se reče fishing. Mimogrede, tista zadeva je že zdavnaj končana. Temu se reče fishing. To je protiustavno, protizakonito. Ali ste o tem predlagali preiskovalko? Ne, to pa ne. Zato, ker je šlo za evidentno zlorabo, politično zlorabo policije. Pa ne samo policije, tudi sodnije pa še tožilstva zraven. Samo kdor misli, da je samo sodnik tisti, ki napiše en tak predlog, se hudo moti. Vsi, ki ste imeli kadarkoli priliko vpogleda, kako ti procesi gredo, veste, da to nastane v osnovi kar znotraj policije in se potem gre po potrditev posameznih dokumentov na ostale institucije, tako kot to veleva zakon. In kakšna je bila ta zloraba? Cel cirkus je bil. Jaz sem jih ustavil, ko sem šel na kontrolo kot takratni predsednik Knovsa, ko sem gospe, ki je bila najbolj leva sodnica v tem državnem zboru in je sama to večkrat povedala, pokazal tisti list. Ona je samo rekla – tega pa jaz nikoli ne bi podpisala, nikoli, ker je protizakonito. In potem so se policisti streznili in so ustavili tisti postopek zaradi te izjave te sodnice. To je pa resnica, gospe in gospodje. To je zloraba. Ali ste naredili o tem kakšen [[…]]? In tako se je uporabljalo policijo v prejšnjih mandatih. Zdaj se pa ne, zdaj pa policija dela tisto, za kar je poklicana. Skrbi za varnost, skrbi za zaščito, skrbi za javni red in mir, in to zelo uspešno dela. Hkrati je kadrovsko podhranjena, da bo potrebno še veliko stvari, seveda ne na tak način, kot ste se vi tega lotili, da se ponovno dvigne ugled policista in da se ga tudi približa okolju, mogoče s ponovno uvedbo tako imenovanih rajonskih policistov in še česa. Ni bilo vse, kar je bilo v minulih obdobjih, tako slabo, ene stvari bi veljalo ponovno preučiti in oživiti. Ampak ta preiskovalka ni temu namenjena. Ta je namenjena temu, da se bo izgubljalo čas in da se bo pregledovalo stvari, za katere je vnaprej jasno, da so popolnoma zakonite. Celo več, če minister ne bi tega naredil, če ne bi poskrbel za ustrezne kadrovske rešitve, če ne bi dajal navodil oziroma usmeritev, smernic, tako kot to veleva zakon, bi sam kršil zakon. Se pravi, da vi danes očitate ministru Hojsu to, da je spoštoval zakon. Pa to veliko pove o vas in seveda o tem, kakšen je namen tega. Po domače rečeno, da se zamegli tiste stvari, ki jih je v minulem obdobju minister in predvsem slovenska policija zelo dobro in zelo uspešno naredila, in to v težkih razmerah, ki so popolnoma neprimerljive s katerimkoli obdobjem od same osamosvojitve naprej, v kateri, mimogrede, je imela seveda tudi slovenska policija izjemno pozitivno vlogo. Ampak zdaj je drugo najtežje obdobje od takrat, ni primerljivo s katerimkoli vmesnim časom. Kajti hkrati je treba skrbeti za javni red in mir, treba je izvajati ukrepe, ki so usklajeni na evropski ravni – o tem se bolj malo govori, ampak to je dejstvo – in seveda zavezujejo tudi našo državo, in znotraj države uveljaviti tisto, kar je potrebno za preprečevanje pandemije. In hkrati je treba skrbeti za zaščito meje, ob tem ko imamo tako krasno opozicijo v parlamentu, da je že dvakrat preprečila, da bi slovenski vojski dali pooblastila, da bi pomagala tej policiji pri zaščiti slovenske meje, da bi lahko slovenska vojska na ta način izvrševala svoje poslanstvo. Kajti poslanstvo Slovenske vojske je prav zaščita integritete države, zaščita zunanje meje. Samo za delna policijska pooblastila. Ampak tudi toliko državotvornosti ni v sedanji opoziciji bilo, da bi dali Slovenski vojski ta pooblastila. Sramota vseh sramot. In potem pravite, da je potrebna preiskava, kako dela slovenska policija. Slovenska policija v teh težkih razmerah, za katere ste vi krivi in vi odgovorni, izjemno dobro dela, ob kadrovski podhranjenosti, ki pa je plod dolge vrste let, in seveda tudi vzdušja, ki se ustvarja v državi, ki je protidomoljubno, protidomovinsko. Slovenijo se na vse načine tlači nekam, kamor ne sodi. Če bi imel v javnosti človek, ki dela v katerikoli uniformi za domovino, za Slovenijo, za našo državo, tisti ugled, kot bi si ga zaslužil, potem se zagotovo ne bi ukvarjali s tovrstnimi predlogi, kot je danes tukaj pred nami. V celoti je ta predlog nesmiseln, krivičen, odraža pravno neznanje in seveda odraža tudi željo opozicije, da policija ne bi opravljala svojega dela. Da bi potem vaši kolegi še naprej tako lepo po balkansko harali, kot so, da bi bili še naprej zaostanki na Policijski upravi Ljubljana, da bi se ideologiziralo policijo z vsemi mogočimi ideologijami in da policija ne bi opravljala tistega dela, za katerega je poklicana in ki je njeno poslanstvo. To pa je skrb za javni red in mir, za zaščito življenj, blaginje ter varnosti vseh državljank in državljanov. V SDS zato vse očitke v celoti zavračamo in samo izražamo vnaprej podporo slovenski policiji, da tako, kot je v zadnjih mesecih, še naprej strokovno in uspešno opravila svoje delo, za katero ji iskreno čestitamo.
Hvala lepa. Nik Prebil bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani zbor, lepo pozdravljeni! Policija kot državni organ varnosti, organiziranosti, politične neodvisnosti in organ spoštovanja – vse to, kar pod to vlado in pod vodstvom ministra Hojsa ni. In to je tudi glavni razlog, da v LMŠ vlagamo odreditev te parlamentarne preiskovalne komisije, ki bo raziskala mandat ministra Hojsa. Da se povrne zaupanje državljank in državljanov v slovensko policijo, zaupanje, ki je bilo nekoč visoko, danes je žal na samem dnu. Po zadnji raziskavi policija najbolj izgublja na zaupanju javnosti, kar je za državo kot celoto slabo, zelo slabo. Zakaj torej še ena preiskovalka? Ker je tej vladi na vse videno resnično težko zaupati. In to ni zgolj nezaupanje nas, opozicije. To je nezaupanje ljudi. Zato se nam zdi še toliko bolj pomembno, da brez kančka kakršnegakoli dvoma ugotovimo, ali je ta vlada in minister Hojs osebno vplival na policijo tako v smislu tekočih postopkov kot tudi v smislu Policije kot institucije. Morda tudi zato, da bi se prikrile posamezne nezakonitosti in nepravilnosti, ki bremenijo osebe, povezane z vodilno stranko SDS. Več čas že opozarjamo na sporne prakse, dolžni pa smo tudi reagirati. Vsekakor ne moremo oporekati dejstvu, da ima vlada določeno zakonsko pristojnost imenovanja posameznih oseb na položaje. Vendar pa ob ekspresni menjavi praktično vseh ključnih kadrov v času, ko bi se morali ukvarjati z epidemijo in blaženjem njenih posledic, upravičeno sumimo, da je v ozadju vsega drug interes in dobro oblikovan načrt po obvladovanju vsega in vsakogar. Načrt, ki ga Janezu Janši ni uspelo izpeljati v preteklem mandatu in ga je do sedaj zelo dobro izpopolnjeval, vpeljal pa na prvi dan nastopa te vlade. In kadrovskih menjav, spoštovani, ni bilo nekaj in niso bile zgolj samo na policiji. Do danes je bilo kadrovskih menjav 827. Številka narašča po vsaki seji vlade. In policija ni institut posameznika; je namreč izjemno pomemben servis ljudi, ki skrbi za našo varnost in uživa visoko stopnjo zaupanja. No, jo je vsaj do nedavnega. V razmerah, ko nam epidemija kroji življenje, je še toliko pomembneje, da vladajoča politika prav epidemije ne zlorabi za izrazito politično politizacijo Policije. Poglejmo nekaj ključnih menjav. Vodstvo Policije, generalni direktor – tretji človek v letu dni. No, ampak končno tak, ki je poslušen, ubogljiv in predvsem zvest. Z nastavitvijo strankarskih in stranki zvestih kadrov na vsa ključna mesta v sistemu Policije prehajamo v fazo, ko je Policija praktično že politično obvladana. Še prej pa je bilo treba seveda teren pripraviti v Nacionalnem preiskovalnem uradu, kjer so direktorje prav tako menjali toliko časa, da so po razpisni aerobiki s spreminjanjem pogojev prišli do prave, tiste naše, sicer vršilke dolžnosti, saj še vedno ni zaključena saga glede nezakonite razrešitve prejšnjega direktorja NPU. Tudi tu vlada očitno ne razume funkcije sodišč, še manj delitve oblasti. In tudi to je že tretja menjava v tem uradu v letu dni. Vmes so seveda iznašli tudi ustanavljanje delovnih skupin, ki so priročno odlagališče, pravzaprav kazen, za tiste kriminaliste, ki so sodelovali v prav za vladajočo politiko ogrožajočih postopkih. Ob izdajanju navodil, ki posegajo v zakonitost delovanja in so izključno osebnostne politične usmeritve, trčimo v močan konflikt interesov. Politik torej, spoštovani, preko direktorja Policije neposredno vpliva na delo NPU, hkrati pa pravi, da je NPU treba depolitizirati. Razumi to, kdor more. In ti stalni napadi na NPU, ki jih uprizarja ta vladajoča politika, pri tem seveda prednjači stranka SDS, ostale stranke v koaliciji pa ste pač nemi opazovalci, kot da se vas to ne tiče. Spoštovani, pa se vas močno tiče, saj ste del te vladne garniture. In nemi opazovalci so krivi enako. Delovanje NPU bi v prvi vrsti moralo ostati strokovno in neodvisno od katerekoli politične opcije. Ne glede na vse se politika menja, sistemi pa ostajajo. In tudi slovenska policija bo ostala tukaj. Policija, ki na najvišji ravni izpolnjuje poslanstvo tistega servisa državljanov, policija, ki je zrastla iz tega naroda in skupaj z njim osamosvajala to našo državo. Policija, ki je pojem strokovnosti in varnosti. In ravno zaradi teh dejanj te politike ljudje na policijo ne gledajo več kot na varnost, ampak kot na policijo – izvrševalce Hojsove in Janševe represije. In to policijo, spoštovani kolegi iz koalicije, si spreminjate v vašo policijo. Pravzaprav si jo minister spreminja v Hojsovo policijo. To pa je nevarno in tega v demokratični državi, kot je naša, nima nihče pravice početi. In ko pravite, da rešujete življenja, da je pozornost pač usmerjena v reševanje krize, da vaše pospešeno kadrovanje in ostale zlorabe, tudi prikrivanja pripomorejo k učinkovitejšemu obvladovanju epidemije, je samo zavajajoče, je sprevržena logika, ker je povsem jasno, da pač ni skrbi za blaginjo države in naroda, ampak zgolj za lastne interese. In kot je dejal nekdo izmed vas na desnici, za denar gre, to je tisto. In vse navedeno izvajate pod krinko ukrepov proti epidemiji in resnici na ljubo nam na strankarskih vratih pravzaprav uvajate verbalni delikt. Ko opozicija ali pa pravzaprav kdorkoli opozori na karkoli spornega, kar počne ta vlada, je takoj deležna osebnih diskreditacij in obtožb, da jim ni mar za zdravje in življenje državljank ter državljanov. Medtem pa predstavniki Vlade v ozadju sprejemate odločitve, ki z epidemijo nimajo nikakršne in nobene zveze. Gre torej res za naključja ali gre za vplivanje na potek in izid predkazenskih in kazenskih postopkov. Je torej zgolj slučaj, da so tarče menjav vse tiste institucije in osebe, ki imajo vlogo v preiskavah stranke SDS. Seveda, da ne. Vsa ta dejanja kažejo, da ta vlada in koalicija ne dovolita nadzora nad samo seboj ter nad svojimi izpeljanimi posli, kar pa bi v prvi vrsti moral biti nek osnovni higienični pogoj za normalno in nekoruptivno delovanje oblasti. Dejstva so naslednja. Minister je kadroval. Kadroval je na veliko. Najpomembnejši kadri policije so se menjali kot po tekočem traku. Minister je tudi kaznoval. Kaznoval je vse tiste neposlušne policiste, ki so se drznili upreti ali spregovoriti. Pa ne samo njih, kaznoval je tudi narod. Minister je lagal, pa ne samo javnosti preko medijev, dokazano je lagal in zavajal tudi v Državnem zboru. Minister je podrejal. Podrejal je policijo sebi in svoji stranki. Je minister tudi vplival na potek ter izvedbo predkazenskih in drugih postopkov? Je minister vplival tudi na NPU? Je minister deloval nezakonito? Je pomagal svojim prijateljem, da so ostali skriti? Ta in številna druga vprašanja, ki se odpirajo pri delovanju tega ministra, je treba raziskati. Razjasnitev tega je pač visok javni interes. In pri tem ne bomo niti tožilstvo niti sodišče; to je druga veja oblasti, ki je ne gre mešati. In za razliko od vas to mi razumemo. Bomo pa brskali, iskali in poskušali tudi dokazati, da imajo ministrove in tudi vladne akcije hude posledice na policijo in na z njo povezane dejavnosti. Našli bomo torej vse in vsakogar, ki je pri rušenju tega dela sistema, ki za ljudi pomeni varnost, sodeloval. In da minister nosi politično odgovornost za svoja ravnanja. In če in ko bodo te stvari in nezakonitosti ugotovljene, takrat nosi tudi kazensko odgovornost. Namen preiskovalne komisije je torej razgaliti izrazito željo sedanje vladne oblasti, da slovensko policijo iz servisa državljanov prekroji v servis vladajoče garniture. V LMŠ temu nasprotujemo in destrukcije policije iz spoštovanja do nje ne bomo dovolili. Preiskovalka bo z delom začela takoj, materiala je tudi zdaj že veliko. In vrag je res odnesel šalo, spoštovani kolegice in kolegi, ocena vladi pa – nezadostno, ena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Predrag Baković. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Pred nami je predvidena razprava o Aktu o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij za nedopustno politično vmešavanje v delo slovenske policije, njenih preiskovalnih organov, preiskovalnih skupin in avtonomnih preiskovalnih enot zaradi suma političnega vplivanja na potek in/ali izid predkazenskih in drugih postopkov za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja organizacijo, delovanje, vodenje, naloge in pooblastila slovenske policije. Vlada je v slabem letu zamenjala tri generalne direktorje slovenske policije, prav takšno početje pa se je odvilo tudi na Nacionalnem preiskovalnem uradu. Po našem prepričanju vlada sistematično poskuša vplivati na policijo zaradi ozko usmerjenih ciljev politične stranke predsednika Vlade in njegovih ljudi. Policija, ki so ji prebivalci nedavno nazaj še močno zaupali, izgublja podporo med prebivalci Slovenije. Tudi zato, ker se z navodili s strani ministra za notranje zadeve in tihega soglasja vsakokratnega šefa policije nad prebivalci izvajajo pritiski in nemalokrat tudi izrekajo visoke kazni za dogodke, ki so po našem prepričanju neupravičene. Plačilni nalog za prebivalca, ki je na ulici pojedel rogljiček ali sendvič, zagotovo ni sorazmeren ukrep, ki bi pozitivno vplival na širšo množico. Ali je upore zoper ravnanje države, ki so izvedeni v skladu s predpisi, res treba preganjati s pisanjem glob? In to zato, ker so zahtevali, da se pouk odvija v šoli, ali pa ob izražanju nezadovoljstva taksistov in še bi lahko našteval. Spoštovani, iz izkušenj vem, da opozorila praviloma dosežejo večje učinke kot represivni ukrepi, in to še posebej takrat, kadar so navodila in ukrepi kontradiktorni, nelogični, nejasni in si jih tudi odgovorni sami razlagajo vsak po svoje. Morda gre le za manever preusmerjanja pozornosti od aktivnosti, ki se na policiji dogajajo, torej odmik pozornosti od odrejenih revizij nekaterih odmevnih primerov, ki so brez izjeme v interesu vladajoče Slovenske demokratske stranke. Pogosto menjavanje vodstva na Nacionalnem preiskovalnem uradu je po našem prepričanju korak k razgradnji inštitucije. Kot smo že v sami obrazložitvi navedli, je oblast uvedla nov način umika nekaterih kriminalistov ali vodij preiskav, ki bi lahko ali pa so že ogrozili interese vladajoče stranke SDS. Gre za ustanavljanje nekakšnih delovnih skupin ali, bolje rečeno, odstavljanje »problematičnega kadra« na stranski tir. Dejanja te vlade gredo v smer podrejanja represivnih organov aktualni politiki. Zaščititi namreč želi svoje ljudi in nekatere člane vlade, ki so v predkazenskih postopkih zaradi različnih odmevnih sumov storitve kaznivih dejanj. Ta vlada pa izvaja pritiske tudi na druge nadzorne inštitucije, na primer na Ustavno sodišče, na Računsko sodišče. Postavljajo se novi pogoji za sodelovanje med policijo in državnim tožilstvom in podobno. Podpisani predlagatelji zahteve za odreditev parlamentarne preiskave o ugotavljanju morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij zaradi suma nedopustnega političnega vmešavanja v delo policije in političnega vplivanja na vse ostale neodvisne nadzorne inštitucije menimo, da je v bistvu zadnji čas, da se te rabote vladajočih ustavijo in preprečijo nadaljnje razgradnje nadzornih sistemov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavila Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav! Odkar je Ministrstvo za notranje zadeve v svoje roke prevzel minister Aleš Hojs, smo iz dneva v dan priča zaskrbljujočemu pojavu ogrožanja avtonomije in strokovnosti, priča smo brutalnim političnim čistkam na NPU in v slovenski policiji. V duhu vse večje strahovlade, revanšizma in samovolje oblasti, ki jo pooseblja tudi ali predvsem minister Aleš Hojs, drsimo čez rob temeljnih demokratičnih standardov. V Levici ministru Alešu Hojsu v prvi vrsti očitamo politično kadrovanje oziroma kadrovske degradacije in menjave na ključnih položajih v slovenskem varnostnem in obveščevalnem sistemu, predvsem v Policiji in na Ministrstvu za notranje zadeve, kjer se strokovnjake zamenjuje s politično poslušnimi kadri z namenom vpliva na predkazenske in kazenske zadeve, v katere so vpleteni člani in podporniki stranke SDS. Zadnji tak primer je denimo premestitev prvega moža koprskih kriminalistov Andreja Juriča v avtocestno policijo. Očitamo mu kontrolo nad represivnim organom na način njegove popolne podreditve z namenom, da se preprečujejo protesti proti vladi. Skratka, očitamo mu nezakonite pritiske na delo policije ter objektivno in subjektivno odgovornost za vse hujšo brutalizacijo policije in za policijsko represijo nad petkovimi protestniki, nad starši in dijaki, nad vsemi, ki kakorkoli protestirajo proti aktualni vladi. Očitamo mu posege v preiskave na NPU, kot je denimo nezakonita zahteva po reviziji kazenskih preiskovalnih zadev, ki jih je vodil NPU, in druge nezakonite usmeritve – poudarjam, nezakonite usmeritve – in obvezna navodila vodstvu Policije; vse z namenom, da se zaščiti preiskovance, povezane s stranko SDS. Očitamo mu nezakoniti izredni nadzor na NPU, očitamo mu konflikt s sindikati in kršenje sindikalnih pravic z namenom rušenja delavskega organiziranja znotraj policije. Naj omenim zgolj dva v vrsti incidentov, ki si ju je v svojem precej zajetnem dosjeju spornih rabot privoščil Aleš Hojs. Najprej v začetku avgusta 2020 notranji minister takrat začasnemu generalnemu direktorju Policije Andreju Juriču odredil, da izvrši revizijo točno določenih, že zaključenih kriminalističnih preiskav na Nacionalnem preiskovalnem uradu (NPU). Kmalu zatem, 19. avgusta 2020, je sledil nov napad na preiskovalce NPU, ko je izredni nadzor nad varovanjem in obravnavo tajnih podatkov odredil v. d. glavnega inšpektorja Inšpektorata za notranje zadeve Severin Pek. Dvomov o protipravnosti revizije oziroma selektivnih revizijskih zahtevanj za nazaj notranjega ministra znotraj strokovne javnosti ni. Posamezno preiskavo za nazaj lahko odpira le državni tožilec in nihče drug, še najmanj minister. Notranji minister torej ne more odrejati revizij za kriminalistične preiskave, ki jih usmerja državni tožilec. Zakon o organiziranosti in delu v policiji ne vsebuje pojma revizija, ki ga v obveznem navodilu takratnemu v. d. direktorju Policije Juriču navaja minister. Prav tako ni poznana praksa, da bi preverjali posamezne preiskave. Hojsov namen je očiten, vplivanje in pritisk na delo tožilstva in nadaljevanje lova na čarovnice na NPU, na tiste kriminaliste in kriminalistke, ki po politični liniji niso privrženi največji vladajoči stranki. Minister za notranje zadeve Aleš Hojs je z odredbo kriminalistom, naj revidirajo že zaključene postopke NPU, tako prestopil mejo demokratično dopustnega, mejo, ki ločuje funkcijo policije od funkcije politike. V oči naravnost bode dejstvo, da je minister Aleš Hojs odredil revizijo točno določenih, že zaključenih primerov, tistih, katerih epilog kriminalističnih preiskav nikakor ni bil po godu stranki SDS. Z revizijo bi se očitno rad dokopal do pomembnih informacij v policijskih spisih, informaciji, ki bi jih v prihodnje v svojem političnem delovanju in za obračunavanje z načrtno izbranimi tarčami lahko zlorabljala stranka SDS. Očitno je, da minister išče ponovitev tistih postopkov, ki jih je nastavil SDS s svojimi preiskovalkami v Državnem zboru. Vprašajmo se, zakaj denimo ne odpirajo zadev iz okrilja SDS, recimo iz afere Patria, Zvon ena, Zvon dve, pralnica denarja pri NKBM, kreditne posle z Dijano Đuđić iz Bosne in Hercegovine in druge. In medtem ko se črni oblaki revizije minulega dela kriminalistov NPU še niso prav razkadili, je sledil nov napad 19. avgusta 2020, izredni nadzor nad varovanjem in obravnavo tajnih podatkov je odredil v. d. glavnega inšpektorja Inšpektorata za notranje zadeve Severin Pek. Na NPU so tako vkorakali inšpektorji, ki so kriminalistom brskali po računalnikih in iskali zaupne dokumente. V policijskem sindikatu so opozorili, da je takšna oblika nadzora nezakonita in glede na določbe Zakona o tajnih podatkih tudi ni v pristojnosti Inšpektorata Republike Slovenije za notranje zadeve, inšpektor nima pravice dostopati do računalnikov, ki so v osebni zadolžitvi zaposlenih, niti brskati po njih ali po vsebinah trdega diska. To pomeni, da kriminalisti niso dolžni omogočiti dostopa do vpogleda v elektronsko napravo, saj je tak poseg nedopusten in nezakonit. Ampak ministra zakonitost delovanja očitno ne zanima. Treba je jasno povedati, napad na NPU in na institucije, ki morajo biti pri svojem delovanju avtonomne, je napad na državo. V stranki Levica smo trdno prepričani, da usmeritve in obvezna navodila, ki jih vodstvu Policije daje minister za notranje zadeve Aleš Hojs, ter ministrove tudi sicer razvidne in dokazljive težnje po podrejanju policije ter politični pritiski na delo preiskovalnih organov nedvoumno dokazujejo, da želi minister Hojs politično upravljati s policijo. To pa je meja, ki je minister ne bi smel nikdar prestopiti. A ker jo prestopa praktično vsak dan svojega mandata, je skrajni čas, da ministrovo delo resno vzamemo pod lupo, če želimo v tej državi ubraniti avtonomnost preiskovalnih in nadzornih institucij ter s tem tudi najvišje demokratične standarde. V Levici ustanovitev preiskovalne komisije za parlamentarno preiskavo za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij zaradi suma nedopustnega političnega vmešavanja v delo slovenske policije, policijskih enot, specializiranih enot policije in preiskovalnih skupin ter zaradi suma političnega vplivanja na potek in/ali izid predkazenskih in drugih postopkov od začetka mandata vlade Janeza Janše do odreditve parlamentarne preiskave podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji inštrument parlamentarne preiskave spoštujemo in ga vidimo kot resno orodje poslank in poslancev za raziskavo in razjasnitev dejanskega stanja ter morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij v različnih zadevah. Zavedamo se teže in zbranih podpisov vsaj tretjine vseh poslancev Državnega zbora, ki so v skladu s 93. členom Ustave Republike Slovenije in v skladu s Poslovnikom o parlamentarni preiskavi potrebni za vložitev zahteve za vzpostavitev nove parlamentarne preiskave. Gre torej za ustavni inštitut, do tega se moramo zato tudi primerno obnašati. V Državnem zboru že deluje 6 preiskovalnih komisij, za katere si v Novi Sloveniji želimo večjega napredka, ki pridejo s konkretnimi zaključki komisije, ki ovržejo sum oziroma ga potrdijo. Nova Slovenija je ob prihodu nevidnega sovražnika državotvorno pristopila k oblikovanju nove – sedanje vlade in s tem preprečila brezglavo, predvsem pa oportunistično željo ene stranke po odhodu na volitve sredi svetovne pandemije. Ob sicer povsem legitimni zahtevi za odreditev parlamentarne preiskave se ne moremo znebiti občutka, da gre pri tem tudi za čisto klasičen političen boj, ko se na eni strani sedanja koalicija po svojih najboljših močeh spopada s covidom-19, ki je celoten svet pahnil v nezavidljiv položaj; na drugi strani nekonstruktivna drža opozicije, ki ne premore resnosti situacije, vsaj pri udeležbi nedeljskega srečanja stroke in politike na Brdu pri Kranju. 39 opozicijskih poslancev je podpisalo zahtevo po odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij za nedopustno politično vmešavanje v delo slovenske policije, njenih preiskovalnih organov, preiskovalnih skupin in avtonomnih preiskovalnih enot zaradi suma političnega vplivanja na potek in/ali izid predkazenskih in drugih postopkov za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave. Ob dejstvu, da se sedanji vladi poskuša pripisati nadnaravne moči, pa v Novi Sloveniji vseeno pozdravljamo ustanovitev te komisije, da se vsakršne sume preveri in ugotovi dejstva, predvsem pa da se v javnosti konča operirati z nepreverjenimi domnevami. V stališču poslanke skupine želimo v Novi Sloveniji širšo javnost opomniti na nekaj dogodkov v prejšnjih in sedanjem sklicu Državnega zbora, ki so posredno in neposredno povezani s sklicem te parlamentarne komisije. V preteklosti in času vlad z drugačnim svetovnonazorskim pogledom ni bila dovolj podrobno raziskana neaktivnosti policije in kriminalistov pri preiskavi točno določenih zadev, ki so velikokrat pristale v predalih podhranjenih policijskih uprav. Mediji so velikokrat omenjali Policijsko postajo Postojna. Teza o morebitnem nedopustnem političnem vmešavanju v delo slovenske policije se po našem mnenju ne sklada s pridržanjem ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo v času pandemije. Vseeno nas veseli, da dosedanji postopki in poročila kljub ogromnemu angažmaju niso pokazala večjih kršitev. In nenazadnje, v Novi Sloveniji bi si želeli, da bi bil časovni interval preiskovalne komisije širši, saj obdobje od 13. marca po našem mnenju ni dovolj za razjasnitev morebitnih težav na tem področju. Zdi se, ko da bi se zdajšnja opozicija bala, da bi preiskovali tudi obdobje, ko so bili na oblasti sami. Zelo podoben način, kot pri preiskovalni komisiji glede stanja zaščitne opreme. Verjamem, da niste želeli preiskovati postopkov, ki so pripeljali do praznih skladišč. Tudi tokrat določitev začetnega datuma preiskovalnega obdobja vzbuja skrb, saj kaže na strah, da bi se razkrilo kaj iz mandata vaše vlade. Izgovori opozicije, da ne želijo preiskovati sebe, so privlečeni za lase, saj ima v tovrstni preiskovalni komisiji v skladu s 6. členom Poslovnika o parlamentarni preiskavi vsaka poslanska skupina svojega predstavnika in nikakor ne gre za privatno parlamentarno preiskavo ene politične opcije. Poslanska skupina se strinja z ustanovitvijo preiskovalne komisije, čeprav imamo manjše pomisleke glede časovne komponente, saj se nam zdi pred zadnjo četrtino sklica osmega mandata Državnega zbora obdobje nekoliko prekratko. Imeli smo ter še vedno imamo različne parlamentarne preiskave, od zadeve žilne opornice, TEŠ 6, bančne luknje, slabe banke, financiranja strank in tako naprej. Nekatere parlamentarne preiskave delajo bolje, druge nekoliko slabše. Vsekakor želimo vsem članom te nove parlamentarne preiskave uspešno delo. Cilj Nove Slovenije znotraj preiskovalne komisije bo en sam; in to je osvetliti resnico. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Še kot zadnji bo mag. Andrej Rajh predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, kolegice in kolegi! Od nastopa aktualne vlade je minilo že več kot eno leto. To leto je v prvi vrsti zaznamovala epidemija koronavirusa, svoj pečat pa je nedvomno pustila tudi vlada Janeza Janše. Od prvega dne smo državljanke in državljani priča dejanjem, ki kažejo na izjemno močno ambicijo vlade po nadzoru. Ena za drugo so se vrstile kadrovske menjave, v oči pa so zbodle predvsem menjave na ključnih kadrovskih položajih v slovenskem varnostnem in obveščevalnem prostoru. Večina teh organov spada pod resor Ministrstva za notranje zadeve. V stranki SAB smo že ob imenovanju Aleša Hojsa za ministra za notranje zadeve opozarjali, da gre za osebo, ki ima veliko željo po avtoritativnem vodenju in željo po nadzoru nad tistimi institucijami, ki so po naši ustavi in zakonih samostojne. Med vsemi kandidati za ministre je bil prav kandidat za ministra za notranje zadeve po našem mnenju tisti, ki bi lahko kompromitiral delovanje te vlade. Prav takega človeka si je na tem položaju zamislil predsednik Vlade. Zaveda se, da lahko le z njegovo pomočjo doseže svoj cilj, pogled in vpliv na delo Policije ter vpliv na potek oziroma izid predkazenskih in drugih postopkov. Spomnimo, že na ustanovni seji vlade so bile izvedene ključne kadrovske menjave. Vladajoča politika je tako na čelo policije, vojske, obveščevalno varnostne službe na Morsu in mnogih drugih organih postavila sebi zveste ljudi. Menjave sta bila nato deležna tudi vrh Uprave kriminalistične policije in Sova. V SAB se zavedamo, da si vsaka vlada ob nastopu mandata na nekatere ključne položaje postavi svoje ljudi. Za to obstajajo jasne zakonske podlage. V naši državi pa imamo organe, kjer je mandat pri najvišjih položajih jasno časovno določen. To so predvsem organi, ki morajo pri svojem delovanju biti avtonomni in neodvisni od vladajoče politike. Kadrovske rošade, ki so bile deležne najbolj burnih odzivov, so tiste na Nacionalnem preiskovalnem uradu. Ko je bil v začetku maja razrešen Darko Muženič, so na čelo Nacionalnega preiskovalnega urada najprej postavili Ivana Lambergerja, nato Uroša Lepošo, nazadnje pa je to mesto kot vršilki dolžnosti pripadlo Petri Grah Lazar. Gre za osebo, ki ne izpolnjuje pogojev, da bi postala direktorica Nacionalnega preiskovalnega urada s polnimi pooblastili, saj nima vodstvenih izkušenj. Stroka pa ji očita pomanjkanje izkušenj s policijskim in kriminalističnim delom. Da je bila razrešitev Darka Muženiča nezakonita, smo bili v SAB prepričani od prvega dne. Kasneje je naše domneve potrdilo tudi Upravno sodišče v Novi Gorici. Večkratnih menjav pa ni bil deležen le NPU, vlada je dvakrat zamenjala tudi generalnega direktorja Policije. Vsa imena, ki jih je vlada postavila na položaje teh ključnih organov, eklatantno nakazujejo, da gre za popolnoma politično motivirano kadrovanje. Zato se pod vprašaj postavlja avtonomnost teh organov. V SAB se več kot upravičeno sprašujemo, ali sta tako Policija kot NPU še vedno samostojna pri svojem delu, ali pa dejansko podvržena pritiskom politike. Ko je Policijo vodil Andrej Jurič, se je minister sam začel neposredno vmešavati in vtikati v konkretne odprte predkazenske postopke. S tem je posegel v pristojnost državnih tožilcev, ki so po zakonu nosilci predkazenskih postopkov. Ubrali so tudi neko novo prakso, in sicer ustanavljanje posebnih delovnih skupin. Tako je bila na primer ustanovljena delovna skupina za migracije, v kateri so se znašli uslužbenci Policije, ki predstavljajo trn v peti največji vladni stranki. Gre za ljudi, ki se pred tem z migracijami še niso ukvarjali; na svojih delovnih mestih pa so do sedaj opravljali dobro, kvalitetno in profesionalno delo. Vlada se od prvega dne namesto proti virusu covida-19 bori proti pravni državi in sistemu, ki bi ga bilo treba izboljšati, ne pa razgraditi. V SAB se strinjamo, da so takšna ravnanja nedopustna in nesprejemljiva, zato podpiramo odreditev parlamentarne preiskave. Le-ta bo pokazala, ali sta minister za notranje zadeve in predsednik Vlade Republike Slovenije pri svojem delu resnično prestopila črto; in sta zato tudi politično odgovorna. Nekatere javnomnenjske raziskave kažejo, da je v zadnjem letu izmed vseh državnih organov prav Policija izgubila največ zaupanja v državi. Policija bi morala biti organ v službi države in njenih državljanov, ne pa orodje za vladanje. Parlamentarna preiskava je zagotovo v javnem interesu, saj si državljanke in državljani zaslužijo, da se preišče in ugotovi dejansko stanje v slovenski policiji, predvsem pa v Nacionalnem preiskovalnem uradu; in da se v prihodnje takšna nedopustna ravnanja nosilcev javnih funkcij absolutno prepreči. Naloga vsakokratne opozicije v vsakem demokratičnem sistemu je, da opozarja na sporne in nepravilne prakse vladajočih. V SAB smo svojo nalogo opravljali že ves ta čas in tudi v parlamentarni komisiji bomo aktivno sodelovali, saj se bomo še naprej trudili narediti vse, da vladi preprečimo degradacijo demokracije in spreminjanje naše države v drugo republiko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Postopkovno ima najprej gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovana podpredsednica, govorimo o zelo resni temi. Ura je 13.09, prijavljenih imamo pa samo 36 poslancev v dvorani. Dvorana je popolnoma prazna, vidim po enega predstavnika poslanca kolega iz SD, LMŠ in SAB. To je pa tudi vse. Pri 36 registriranih karticah imam postopkovno vprašanje, ali mi lahko sploh nadaljujemo z delom. Seveda razumem, da je to zadnja točka in da bi radi nekateri šli ob tem lepem vremenu domov, ampak služba je tu, v Državnem zboru. In me zanima, kaj je za storiti. Kajti tako nevrednega, kot pa nekateri poslanci jemljejo svoje delo, pa že dolgo časa ne.
Hvala lepa za vaše postopkovno vprašanje bolj kot ne. Navzočnost poslancev za opravo razprave ni potrebna v skladu s poslovnikom, sklepčnost se pa preverja samo pred glasovanjem. Jaz na tem mestu, čeprav je dvorana praktično skorajda prazna, ne morem storiti nič, kar bi bilo v skladu s poslovnikom, ki bi mi to omogočalo. Čeprav je samo 36 kartic prijavljenih, pa še zdaleč, da je toliko poslancev v dvorani, pač moramo razpravo opraviti oziroma imamo priložnost opraviti razpravo. Predlagam, da vseeno začnemo z razpravo. Prvi je besedo želel predlagatelj gospod Medved. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Odzval bi se na nekatere trditve oziroma ugotovitve predvsem predstavnika največje vladne stranke gospoda poslanca Grimsa, ki je pravzaprav potvoril in pohabil osnovno sporočilo, ki smo ga predstavili v zahtevi oziroma predlogu za ustanovitev te preiskovalne komisije. Obrnil je okrog nekatera dejstva in trdi, da želimo preiskovati, kako dela policija, kar seveda sploh ni res. Gre za ugotavljanje politične odgovornosti in seveda mi nismo, nikakor ne, na ravni stroke, niti nimamo pooblastil, da bi mi preiskovali, kako dela policija. Če smo po drugi strani opozorili na krhanje ugleda slovenske policije med državljani in državljankami, s tem ne govorimo, da bomo preiskovali delo policije, ampak želimo ugotoviti vzroke, vzroke, zakaj se to dogaja. In edino v tem se lahko strinjam z njim, ko je dejal, da policija uspešno opravlja svoje naloge. Jaz se lahko s tem strinjam in tudi v obrazložitvi smo jasno ločili strokovno delo policije od procesa politizacije in vmešavanja politike v samo delo policije, in to na najvišji ravni pa vse do policistov, ki delajo na terenu. Mi zelo dobro razumemo zakon in kaj pomenijo pooblastila ministra, da lahko daje usmeritve in navodila za delo policije, zelo dobro razumemo. Ampak to ne pomeni, da se lahko politika – od predsednika Vlade prek ministra in ljudi v kabinetu, prek generalnega direktorja Policije in nižje – neposredno vpleta v same postopke preiskav. Po indicih, ki jih imamo, in to želimo, da preiskovalna komisija na koncu tudi potrdi ali pa ovrže, da prihaja do neposrednega vpletanja v postopke preiskav financiranja največje stranke SDS, pa če omenim samo tiste najbolj odmevne, v preiskave v zvezi z nabavo zaščitne in medicinske opreme. Nabavo je peljala ta vlada. Torej to ni vtis, da se to dogaja, ampak so pravzaprav na dlani zelo jasni, zelo jasni indici, da do teh vpletanj prihaja. In očita nam, da smo proti ustanavljanju delovnih skupin, ki bi naj odpravljale, v tem primeru je omenil zaostanke na Policijski upravi Ljubljana. Seveda nismo proti. Ampak če izpeljem iz prejšnje trditve, kaj se dogaja sedaj v zvezi s to delovno skupino za odpravljanje zaostankov na Policijski upravi Ljubljana, je pa denimo kriminalist NPU, ki je neposredno, neposredno, vodil postopke v preiskavi ob sporni nabavi zaščitne opreme in medicinske opreme, pristal prav v tej delovni skupini za odpravljanje zaostankov. Torej kriminalist operativec, ki je delal na točno določeni zadevi, je bil od tam umaknjen in prestavljen v to delovno skupino. To pa je po našem prepričanju neposredna posledica tega, kar trdimo, da prihaja do vpletanja politike in jasnega usmerjanja samih postopkov. Mi nismo problematizirali, kar nam tudi očita kolega Grims, zamenjave generalne direktorice Policije Tatjane Bobnar, nismo je problematizirali. Sicer smo omenili način, na kakršnega je prišlo do te zamenjave, že praktično napoved, preden je oblast prevzela vlada Janeza Janše, saj ji je seveda sedanji državni sekretar v Kabinetu predsednika Vlade Žan Mahnič jasno povedal, da naj razmisli o svoji prihodnosti in ji je seveda s tem tudi nakazal, kaj se bo zgodilo, ko bodo prišli na oblast. Ampak zamenjave same generalne direktorice Policije nismo problematizirali. Zamenjave so se dogajale tudi v preteklosti. Osebno mislim, če policija dela profesionalno, če generalni direktor policije dela profesionalno, niti ni potrebno, da ob vsakokratni menjavi oblasti pride tudi do zamenjave generalnega direktorja. Ampak to je pač neka praksa, ki se je uveljavila. Mi pa smo problematizirali tudi v tej zahtevi za parlamentarno preiskavo vse nadaljnje menjave, ki so sledile tej menjavi in ki pa nakazujejo na očitno politične menjave. Na vseh najpomembnejših funkcijah v policiji je prišlo do zamenjav s kadri, ki so očitno lojalni sedanji vladajoči politiki, sicer se ne bi dogajalo to, kar se v praksi dogaja. To pa je direktno vpletanje v postopke, ki so lahko zelo obremenjujoči tako za največjo stranko v vladi kot tudi za ostale politike v tej vladi, ki so se prav tako znašli v nekaterih postopkih. Niso pa se kolegi iz SDS opredelili do tega, ko govorijo o nujnosti dviga ugleda policije in poklica policista. Ja, tudi mi govorimo o tem. Ampak zakaj se je pa zgodilo to, da prihaja do padca, krnjenja tega ugleda in zaupanja med državljani in državljankami? Zakaj se je to zgodilo? Zaradi te osnovne usmeritve te vlade, kar pa posledično prihaja potem tudi do vpliva na policijo, da se problemov, ki nastajajo z razmahom te epidemije, loteva z represijo. Z večjo represijo, kot bi jo oziroma kot smo jo v preteklosti od slovenske policije pričakovali. In to ljudje čutijo, to ljudje občutijo. Od tod ta njihov odnos do policije. In jaz res verjamem, pa sem govoril z več policisti, da policistom seveda ni vseeno, da je tak odnos ljudi do njih, da jim seveda ni vseeno, da jih je mnogokrat tudi sram, ko ukrepajo ob na videz banalnih, banalnih, prekrških, če to sploh so, nesorazmerno. Torej z bistveno več represije, kot bi od njih pričakovali. In na to mi opozarjamo, da to je pa tista končna posledica, to je pa tista končna posledica politizacije Policije, se pravi vodstva Policije; in od tod se prenaša potem navzdol ta politika represije, ker se je ta vlada pač odločila, da bo te zadeve reševala na tak način. Kdaj nastopi represija? Ko neka oblast začne izgubljati neko legitimnost. In legitimnost je hitro padla pri ljudeh – jaz govorim o legitimnosti, ne legalnosti – hitro padla že na samem začetku, ko je ta vlada prevzela oblast in se zapletla v te sumljive posle z zaščitno opremo, ki so od vsega začetka kazali na možna okoriščanja. Govorim, kazali na možna okoriščanja, ker preiskave pač še tečejo. In to ljudje preprosto vidijo. To ljudje vidijo in izgubijo zaupanje po eni strani v samo oblast, po drugi strani pa tudi v ukrepe, ki jih ta oblast uveljavlja. In po drugi strani seveda nikoli niso veljali enaki vatli za vse. Če so se zatekali minister Koritnik, Logar pa ministrica Kustec v času najhujše epidemije, ko so bili ljudje še posebej občutljivi, h kršenju odlokov, ki so jih sami sprejeli, seveda to pri ljudeh prav tako vzbudi averzijo. Posledično je pa ta oblast želela in še želi ljudi »spametovati« z večjo represijo, kot bi jo v tej državi pričakovali. Še morda v zvezi z očitkom stranke Nova Slovenija, da gre pri tej preiskovalni komisij za politizacijo. Seveda ne, ravno nasprotno. Mi govorimo o nujnosti depolitizacije, zato želimo in zato bomo ugotavljali politično odgovornost ravno zaradi nujnosti depolitizacije policije, potem ko se vladajoča politika želi zavleči v vse pore organizma policije. In ko je omenil kolega Černigoj, jaz sem to razumel kot nek eksces, da je bil v preiskavi pridržan minister za gospodarstvo. Ne, saj ravno ta preiskava, dokler se ni vpletla politika in odstranila nekatere kriminaliste, je pokazala, da policija oziroma kriminalisti profesionalno opravljajo svoje delo in da pri svojem delu pač ne delajo razlik. Zgodilo se je to, da je potem moral s položaja tako direktor NPU kot tudi kriminalist, ki je neposredno preiskoval to zadevo. Strinjam pa se z razpravo gospoda Černigoja, da je namen te preiskovalne komisije odkriti resnico. Odkriti resnico. Preiskovalna komisija je legitimna in ne vem, od kod srd največje vladne stranke, ko pa je njihov minister za notranje zadeve v prvem odzivu na napoved ustanovitve te preiskovalne komisije zelo jasno povedal, da se mu delo takšne komisije zdi popolnoma legitimno in da bo sodeloval v celoti v postopkih te komisije.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Prvi dobi besedo gospod Jani Möderndorfer. Pripravi se gospod Janez Moškrič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Mogoče je pa zalegel postopkovni predlog, ker poslanci SDS prihajajo na svoja mesta, čeprav je problematično, ker še vedno je številka 36, to je od 90 ena tretjina. Vemo, da če bi hoteli sklepčno delati v Državnem zboru, bi moralo biti vsaj 46 kartic vloženih. Bog se te usmili, kam smo prišli s tem delom v Državnem zboru, ampak to samo kaže na delo koalicije, ki resno ne opravlja svojega dela, da jim mora tale kvorum držati opozicija, da vsaj približno izgleda, da se nekaj dogaja v tem državnem zboru. Si predstavljate, da bi tale LMŠ zdajle šel ven, samo štirje bi notri sedeli. Katastrofa! No, gremo k preiskovalni komisiji. Če bi bili časi normalni, če bi bila običajna vlada, vsakokratna, kakršnakoli že pač na oblasti, pa ni, je Janševa vlada, bi že z institutom Knovsa, torej Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, lahko opravljali tisti osnovni namen in poslanstvo te komisije, to pa je nadzor tudi nad represivnim organom, ki mu rečemo danes policija. Pa vendar temu ni tako, ker že nekaj časa v tem Knovsu opozicija sploh nima nobene večine, če teoretično pogledamo, kdo so člani, bomo sicer lahko našteli, da je notri 5 opozicijskih poslancev, ampak ker je eden od teh opozicijskih poslancev podpisal dogovor o sodelovanju s to vlado, je pravzaprav Knovs pohabljen organ, ki pravzaprav ne more opravljati svoje naloge. In zato je ta preiskovalna komisija še toliko bolj potrebna, da razišče in opravi v miru tisto nalogo, ki jo, vsaj delno, ne more niti opraviti na Knovsu. Zakaj je nadzor nad policijo vsakič, vedno potreben? Vedno je potreben predvsem zato in si ga vsak minister za notranje zadeve lahko samo želi, zato da tudi mirno spi, ker gre za represivni organ. To so ljudje, ki v zadnjem času lahko uporabljajo, še posebej s posebnimi, dodatnimi pooblastili, ki so jih dobili na podlagi Zakona o nalezljivih boleznih in odlokih, ki jim dajejo dodatno moč, da pravzaprav zdaj že lahko izvajajo inšpekcijske nadzore v okviru zdravstva, v smislu nadzora karantene, nošenja mask, ukrepov in tako naprej. Prišli smo tako daleč, da zdaj že policija piše kazni, če nekdo na ulici je. Potem veste, kje živimo in kam smo prišli. Zato je ta nadzor tako nujno potreben, taki prekrški pa so daleč od tistega, kar želi ta komisija preiskovati. Želi pa preiskovati, koliko daleč je politika posegla v policijsko strukturo pri poveljevanju in ne samo usmerjanju; to, kar pravzaprav minister za notranje zadeve lahko počne. Dejstvo je, da je ta minister za notranje zadeve že dokazal, da si on predstavlja vodenje Ministrstva za notranje zadeve zelo zelo zelo po svoje. Za njega je pojem usmerjanja dela v policiji zelo širok pojem, če si znate predstavljati, kaj hočem povedati. On ne bi rad samo usmerjal, on bi rad dajal neposredna navodila. In ker jih ne more, vsaj formalno, jih daje neformalno. Kako pa to izgleda? Preprosto, 10 let upokojenega policista aktiviraš, ga postaviš na mesto državnega sekretarja, postane politični funkcionar, in ker ti ne ustreza generalni direktor, ker si se ponovno, že drugič zmotil, ko ga imenuješ, postaviš na koncu državnega sekretarja za generalnega direktorja v policiji. Si predstavljate, kaj to pomeni za novinarja, ki opravlja 20, 30 let svoje novinarsko delo, potem pa se aktivira v politiki in postane politični funkcionar in tako naprej, dela, opravlja svoje delo. In ko konča mandat, tako ali drugače, nepomembno, bi rad postal zopet neodvisni novinar. Praviloma novinarske vrste tega ne odobravajo in takšen novinar ima zelo zelo velike težave, da se vrne normalno v svoj delokrog. A je to prav ali ne, danes niti ne bom sodil, ker to danes ni tema, ampak naredimo primerjavo s policistom. Policist dela v svojih vrstah strokovno, opravlja svoje delo, postane celo odgovoren funkcionar, policijski funkcionar dajmo reči, da bomo razumeli, kaj pravzaprav rečemo, ne v pravem pomenu besede politični. In ko konča svojo kariero, ker vemo, da se policisti imajo možnost prej upokojiti, ker imajo benificiran staž, gre zasluženo v pokoj. Potem je 10 let v pokoju, vmes se marsikaj zgodi. Spremeni se politika, zakonodaja in tako naprej in ta policist postane državni sekretar. In kot državni sekretar sploh ne skriva simpatij do določenih ideoloških nazorov, kar mene osebno, da se ne bomo narobe razumeli, ne moti, dokler je on državni sekretar. Ko pa državni sekretar postane generalni direktor Policije, no, tukaj se pa meni seveda vse zaustavi, ker to pa pomeni, da smo dobili ideološko očiščeni, prečiščeni, preverjeni kader na mesto generalnega direktorja. Jaz se ne spomnim po osamosvojitvi, kdaj je še kakšen generalni direktor imel takšen prehod, kot ga ima slednji. Ne spomnim se primera, pa smo marsikateremu generalnemu direktorju že očitali, da je lahko mogoče tako ali drugače indoktriniran, ideološko, z političnega vidika. Ampak tako dokazljivo, kot je pa ta državni sekretar, je pa več kot jasno, da pri meni nima popolnoma nobenega zaupanja več. Pa ne zato, ker bi bil slab človek, ne, ampak ker je ideološko kontaminiran do konca, ker me ne bo več prepričal, da dela strokovno. Še več, minister, pri katerem je bil generalni direktor Policije nekoč njegov državni sekretar in je že navajen, da dvigne telefon in mu naroči, kaj se mora zgoditi, bo enako naredil tudi kasneje, ko bo postal generalni direktor Policij oziroma zdaj, ko je. Kaj šele počne generalni direktor navzdol?! Seveda on dela v imenu stroke, v resnici pa vsi vemo, da ima lahko tudi ideološki naboj. Ta stranka, ta vlada, ko še ni bila vlada, ko je bila v opoziciji, je počela nekaj podobnega na drugih organih. Spomnite se, kaj je počela s KPK v predprejšnjem mandatu. Hotela ga je ukiniti in je govorila, da je čisto dovolj, da imamo Računsko sodišče, ker KPK ne potrebujemo. Potem je obrnila ploščo in je rekla, da imamo KPK, okej, in je branila novega predsednika KPK, ker tisti prejšnji jim ni bil všeč, ta jim pa je všeč. Kasneje se je pa zgodil še en preobrat. Zgodil se je ta preobrat, da če so prej govorili, da je Računsko sodišče tisto, ki lahko opravlja delo KPK, jim sedaj ni všeč vodstveni kader Računskega sodišča in ga hočejo obglaviti. In sploh ne skrivajo tega. In delajo vse po vrsti, kar se da; še več, spravijo na njega, prvič v zgodovini, policijo. Kaj naj si povprečen državljan misli ob vseh teh gimnastičnih bravurah, ki jih počnejo?! Kaj naj si misli, da je policija poštena? Da je policija korektno opravila svoj posel? Meni je prekleto jasno, da policisti samo opravljajo svoje delo. Policija je v bistvu hierarhični poklic, kjer se ve, da je sistem poveljevanja, in kaj pomeni, ko povelje odkloniš in ga nočeš izpolniti. In zato je naš namen na nek način tudi zaščititi policijo, policiste. Ker to, kar se sedaj dogaja, imam ogromno znancev v krogu policije, vam povem, da jim je slabo, ko gledajo, kako se maže znak policije vse povprek in počez s političnimi hojsovanji in podobnimi ukrepi in potezami. To preprosto ne bo dolgo zdržalo zaupanja. In če govorimo pri epidemiji, da potrebujemo zaupanje, če hočemo doseči pri državljanih sodelovanje pri spoštovanju ukrepov in zajezitvi epidemije, potem to enako velja, da je treba doseči stopnjo zaupanja pri policiji. Stopnjo zaupanja pri policiji pa se lahko doseže samo na en način – da dosežemo transparentnost dela in da je zelo jasno, z jasnimi parametri, brez kakršnihkoli posebnih grimsijad, zelo jasno tudi nadzorovana. Vsak policist je zelo rad nadzorovan, če ve, da bo na koncu dobil tudi potrditev, da je dobro, uspešno in zelo kvalitetno opravil svoje delo. Ne takšnega nadzora, kot ga je hotel imeti gospod Mahnič, ko je prišel do takratne direktorice Bobnar in ji je zagrozil, da če ne bo tako, potem pa se naj zaveda, da bo njena kariera zelo kratka. In ko je od nje zahteval brez zakonskih podlag nekaj, kar mu sploh ne pritiče. In ko je na dan prišel trenutek resnice, zelo kmalu po tem, ko se je spremenila oblast, je bilo več kot jasno, več kot jasno, kaj je v resnici Mahnič želel. Še več, prišel je na mesto državnega sekretarja za nacionalno varnost. Oprostite, meni je narodno, kadar moram povedati komu, kdo je svetovalec predsednika Vlade za nacionalno varnost. Meni je res nerodno. Mene spominja na opisovanje gospoda Salierija, ko je opisoval Mozarta v filmu Amadeus. Zanimivo je, kako ene določene prispodobe same po sebi letijo. Samo ena razlika je. Gospod Mahnič ni noben Wolfgang Amadeus Mozart. Edino to je razlika, ki je drastična pa usodna. Naj povem še, da sem imel možnost sodelovati s policijo tudi na eni drugi preiskovalni komisiji v nekih drugih časih, ne v časih, ko je vladala vlada Janeza Janše. In lahko vam samo to povem, da je šlo marsikaj narobe, ampak tega so se v policiji zavedali in so določene stvari tudi popravili. In nič ni narobe, če je ta nadzor opravljen. Govorim seveda o pranju tako imenovanega iranskega denarja, za katerega zdajšnji predsednik Vlade še kar naprej kriči kot petletni otrok, da se je dogajalo pranje denarja, ko že zdavnaj vsi vemo, da ga v resnici ni bilo. Bilo pa je nekaj drugega, ja, opustitev ravnanja dolžnosti organov nad procesom pranja denarja. To pa je bilo, ampak ne v banki, žalostno, ampak tam, kjer bi morali drugje delati – Urad za pranje denarja, Banka Slovenije in podobni organi. In nenazadnje pri funkcionarjih, kot so predsednik Vlade, ministri, državni sekretar, ne boste verjeli, celo svetovalec za nacionalno varnost je bil tisti, ki je opustil dolžnost ravnanja. In to so tiste stvari, katere mora ta komisija ugotoviti, ali gre za resno politično odgovornost pri vodenju in tudi pri sprejemanju odločitev v zvezi z represivnim organom, ki mu rečemo policija. Dokler tega nadzora ne bomo imeli zelo resno izpeljanega do konca na zelo transparenten način, toliko časa je iluzija, da bodo državljani verjeli navadnemu policistu, kaj šele funkcionarskemu policistu.
Hvala lepa. Ker se je odjavil gospod Moškrič, je naslednji razpravljavec gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Mene predvsem skrbi to, da smo v opoziciji bili prisiljeni v samo letu dni ustanoviti tri preiskovalne komisije glede na akutno dogajanje v tej državi. In vse tri zadeve so kritične, zelo zaskrbljujoče, sistemske. Ampak ker se je nemogoče v kratkem času osredotočiti na to sistemskost, se je treba potem bolj osredotočiti na tisto, kar je najbolj vnebovpijoče. Kadrovske menjave niso vse sporne, zagotovo ne, sploh ko gre za nastavljanje ljudi po načelu zaupanja; so pa zelo sporne tiste, ki vplivajo na delovanje celega sistema. In takrat se kot človek vprašaš predvsem dve vprašanji – zakaj se ta zamenjava dela in s kom se izvede kadrovska zamenjava. In ko jih spremljamo, sploh te na ključnih pozicijah v zadnjem letu dni, se lahko samo čudimo, kakšna je ta domiselnost vladajočih pri iskanju razlogov, zakaj. In danes je seveda težko oporekati s strani koalicijskih poslancev zahtevi, da se ustanovi preiskovalna komisija; in tišino razumem. Do zdaj smo slišali samo stališča, pa še ti, ki sta bili s strani koalicije, sta zelo paradoksalni, da ščitimo NPU, ker ugotavlja zdaj, prej ne, naše financiranje. Kdo nas financira? Rok Snežič? Dijana Đuđić? Ravno zaradi tega in tudi zaradi tega ste zahtevali zamenjave na najvišjih položajih. In ravno zaradi tega mora opozicija dati moralno podporo, ne vsebinske, policiji in Nacionalnemu preiskovalnemu uradu; tudi zaradi tega, da se raziščejo vse nečednosti glede nabave zaščitne in medicinske opreme. Tudi mogoče nečednosti, ki smo jih danes lahko spremljali v medijih glede izginotja opreme v mariborskem UKC. Vidimo pa, kako dejansko poteka ta kadrovska filozofija podiranja ljudi kot domin ali pa kot kegljev, dokler ne prideš do pravega človeka. Dajmo se samo malo spomniti, saj eno leto ni tako daleč. NIJZ – zamenjali ste gospo Pirnat, gospoda Eržena, da ste prišli do gospoda Kreka. Na Fursu ste se obregnili nad direktorja, ker ni želel prekiniti preiskave zaradi nabave ventilatorjev, ste ga zamenjali. Na Sursu so nepooblaščeni, strokovna skupina gospoda Lahovnika, zahtevali občutljive podatke, gole podatke. Ker jih direktor ni mogel dati, ni smel dati, ste ga pač zamenjali. Na Policiji ste sicer imeli povsem legitimne razloge za zamenjavo direktorice, ampak ko pa policija ni uspela ustaviti preiskave proti aktualnemu ministru za gospodarstvo, je direktor odstopil, bil potem za nagrado zaposlen na Darsu, ki je povsem slučajno trenutno pod domeno Nove Slovenije in njihovega nekdanjega podpredsednika stranke. Bil je pa zamenjan tudi minister, ker je odstopil; ampak na žalost z isto osebo. Eden pa isti minister, upam, da je dvakrat pogodbo podpisal; oziroma ne rabi pogodbe. Če bi bil dvakrat, bi še enkrat prisegel v tem državnem zboru. In potem na koncu še na Nacionalnem preiskovalnem uradu, že četrti direktor, četrti vodja v letu dni. To kaže na velike težave pri obvladovanju in usmerjanju policije, predvsem s političnega stališča. Na vaše velike težave, verjetno do zadnjega človeka. Saj ko se enkrat nekdo upogne, potem gredo zadeve lažje, ampak vseeno, nekaterih stvari se pa ne da ustaviti. Tako smo tudi odklepali telefone v Nemčiji, čeprav je bilo zatrjeno, da pač samo niso poklicali pa ne vem kaj še vse. Ne, ni vse tako enostavno in ni vse črno-belo, daleč od tega. In krivdo na koncu bodo ugotavljali neki drugi organi, ampak te zadeve je pa nujno preiskati brez političnega vpliva. In to, kar se zdajle dogaja, je pa neposreden poskus vplivanja na preiskovalne organe. Potem smo v stališčih poslušali o politizaciji, o nepotrebnosti ustanavljanja preiskovalne komisije. In to iz stranke, iz katere so nam očitali nezakonite vpoglede v evidence, ki so se zgodili po političnem navodilu in to s strani nekdanjega predsednika Vlade. Potem je bilo to jasno dokazano, da ni bilo res in da gre samo za nek statističen pojav, ampak ga je bilo treba prej zelo spolitizirati in uporabiti za svojo politično agendo. Ampak ta človek, ki je to izpostavil, verjetno po nekih namigih aktualnega svetovalca predsednika Vlade za nacionalno varnost, se še ni opravičil, da to pa pač ni bilo res. In ta človek zdajle kandidira za predsednika Državnega zbora. Hitro se celoten krog zavrti. Ni vprašanje samo NPU-ja, ni vprašanje samo Policije, Sursa, Fursa, NIJZ-ja, Računskega sodišča, lahko bi naštevali v nedogled; Gre za brutalne namene aktualne vladajoče politike poseganja popolnoma v vsako poro javnega strokovnega in poslovnega sveta v tej državi. In zelo zelo zelo se vam mudi. To pa je tisto, kar bi nas moralo vse zelo skrbeti, in tudi nas. Jaz verjamem, da je težko poslušati take zadeve, meni bi bilo na nasprotni strani zelo. Vsaka vlada izvaja neke kadrovske menjave, vendar vsaka stvar ima tudi svojo mejo. In vi ste svojo mejo, na žalost, prestopili že prevečkrat.
Hvala lepa. Ker je zelo malo prijavljenih razpravljavcev, bom prebrala kar vse. Naslednji dobi besedo gospod Predrag Baković, za njim gospa Jerca Korče in kot zadnji mag. Branko Grims. Izvolite, gospod Baković.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Moje mnenje je, da je ta parlamentarna preiskava potrebna in jo kot tako tudi pozdravljam. Naj se najprej opredelim glede kadrovanja. Jaz nekako razumem in tudi sprejemljivo je, da vsaka vladna ekipa, ki pride na pozicijo, zamenja nekaj ključnih ljudi, ki jim sicer zaupa. Danes smo že večkrat slišali pa tudi sam bom poudaril, v enem slabem letu dni že tretji generalni direktor Policije in četrti direktor Nacionalnega preiskovalnega urada pa kaže na to, da se tudi v Policiji nekaj dogaja. Če pogledamo, generalna direktorica Policije Tatjana Bobnar je v policijskih krogih poznana kot izjemna strokovnjakinja, tako za tako imenovano policijsko pravo s področja kriminalitete kot še za kaj drugega, izjemno cenjena, tudi priljubljena. Potem je zanimivo, zakaj je odstopil naslednji generalni direktor Policije gospod Travner. Odstopil je neposredno po opravljenih hišnih preiskavah, ki so bile izvedene s strani Nacionalnega preiskovalnega urada in so se nanašale na ugotavljanje suma storitve kaznivih dejanj glede nabave zaščitne opreme. In če tako pogledamo, je odstopil zaradi tega, ker je policija opravljala svoje delo. Ker je policija na podlagi odredb, ki jih je izdal preiskovalni sodnik, torej sodna veja oblasti, opravila nekaj hišnih preiskav, potem so tudi osebe pridržali. In tu moram reči, da nihče ne more ocenjevati, ali so bile osebe, ki so bile v tistem času pridržane zaradi opravljanja teh preiskav, neupravičeno pridržane. Tisti, ki to govori, ne pozna ali pa zelo slabo pozna policijsko pravo, če smem tako reči, in zlasti pogoje, kdaj se katero osebo sme pridržati po Zakonu o kazenskem postopku. In pri takšnih preiskavah je takšno pridržanje skorajda nujno. Prav zanimivo je res, da je zaradi tega, ker je policija opravila svoje delo, potem odstopil generalni direktor Policije gospod Travner. Potem je prišel gospod Jurič, pa je odšel in je prišel gospod Anton Olaj, ki je tam še danes, in ta je že tretji. Kar se tiče Nacionalnega preiskovalnega urada, kot sem že rekel, imamo že četrtega vodjo v enem letu dni. Zelo hitro, ko smo nastopili ta mandat, so se pričeli neki pritiski in neki očitki gospodu Muženiču s strani takratne opozicije, ki je danes v koaliciji, in se je začela neka gonja. In potem je tudi kmalu postalo jasno, zakaj se je to zgodilo. Čeprav je na sodišču uspel dokazati, da je bil nezakonito razrešen, je še danes situacija takšna, kot je. Komaj se je zamenjal gospod Igor Lamberger, ki ga osebno poznam, tudi gospod Lepoša, to so sicer v redu operativci, vendar niso dolgo ostali na tem delovnem mestu. In zdaj gospa Petra Grah Lazar, ki je ne poznam in zato tudi ne bom komentiral. Ampak kolikor vem, ne izvira iz Policije in nekega takega znanja, ki bi ga pravzaprav tak človek moral imeti, nima. Veste, najbolj stresno za take operativne službe je menjava in take menjave, ki so se dogajale, in tako pogosto, kot so se dogajale. NPU kot tisti, ki nosi zastavo pri preiskovanju najhujših kaznivih dejanj, si ne more privoščiti, da v tako kratkem času zamenja štiri vodje. Vem, kakšni bodo očitki – NPU je opravil oziroma preiskal zelo majhno število kaznivih dejanj, pri kaznivih dejanjih je bil pripad eden na enega na eno leto ali kakorkoli so že te številke, s katerimi ste že v preteklosti operirali. Vam lahko povem naslednje, NPU ne preiskuje tatvin kokoši ali pa ne vem česa že, ampak preiskuje izjemno zapletene primere, izjemno zapletena kazniva dejanja, zahtevna, vezana dostikrat tudi na povezavo iz tujine. Tukaj ima čas neko drugo dimenzijo. V stališčih, ki smo jih poslušali, smo slišali različne stvari, med drugim me je zmotilo tudi to, da smo slišali, da se mi kot predlagatelji te preiskave nekako pritožujemo in zato tudi preiskavo uvajamo, ker je minister opravljal svoje delo, in bi si želeli, da ga ne bi opravljal. Gre za usmeritve. To je povedano zelo pavšalno, pa bi tukaj rad razjasnil, da bo vsem jasno. Minister sme in mora dejati usmeritve. Do tukaj vse lepo in prav. Ima pa tri vrste usmeritev, kar določa tudi Zakon o organiziranosti in delu v policiji, sicer temeljne usmeritve, te so pravzaprav opredeljene nekje v nekem srednjeročnem razvojnem načrtu policije, potem so letne usmeritve, ki se nanašajo na izdelavo letnega načrta dela policije, in posamične usmeritve, ki se nanašajo na izvedbo posameznih nalog in ukrepov v policiji, kadar je to potrebno zaradi takojšnjega ukrepanja in odpravljanja nekih pomanjkljivosti. Vendar tukaj je potem tudi pogoj, da te usmeritve pa ne veljajo za tiste policijske postopke, katerih usmerjanje je prevzel državni tožilec. Državni tožilec je tisti, ki to zadevo, kar se tiče kaznivih dejanj, prevzame v trenutku, ko je obveščen za neko kaznivo dejanje. In seveda tukaj igra potem vlogo tudi protokol o sodelovanju med policijo in državnim tožilstvom, ki – kakor slišim – se spreminja na nek način in postaja tudi to lahko problematično, pa je do zdaj, kar se tiče obveščanja tožilcev in usmerjanja tožilcev glede preiskovanja teh kaznivih dejanj, potekalo na dobrem nivoju. In potem je najlažje reči – Ja, minister sme in mora dajati usmeritve in vi se tukaj ne strinjate s tem, da jih on daje. Ne gre za to. Gre za to, da sme dajati in mora dajati usmeritve, vendar pri tistih stvareh, ki jih je prevzel tožilec, tožilec pa jih prevzame takoj, ko je s tem seznanjen, in ves čas potem drži roko nad temi primeri, pač teh usmeritev ne sme dati. Kar se je zgodilo potem, so se pričele ustanavljati delovne skupine. Ena delovna skupina je bila ustanovljena za uspešno obvladovanje nezakonitih migracij in v to skupino so bili imenovani, kot sem že povedal, bivša generalna direktorica Policije gospa Tatjana Bobnar, ki je sicer strokovnjakinja, kot sem povedal, za področje kaznivih dejanj; prvi kriminalist gospod Lindav, ki je tudi izjemno strokovno cenjen, uspešen. Vem, kaj boste rekli – saj potem pa toliko boljše, bodo taki lažje delali tudi po nezakonitih migracijah. Ampak to je izgovor, ki ga mačka na repu prinese. In seveda prva in dolgo časa prva piar gospa Vesna Drole, ki je to nalogo opravljala izjemno dobro in dlje časa, kot sem že rekel. In to je zdaj dream team te ekipe, da obvladuje to migracijo; in v bistvu ste zapravili znanje in strokovnost, ki jih ti ljudje imajo na različnih področjih, zato da imamo neko delovno skupino, ki pravzaprav preučuje problematiko nezakonitih migracijah. Zanimiva je tudi druga delovna skupina, ki se nanaša na reševanje zaostankov na Policijski upravi Ljubljana. Ni treba biti v nobeni delovni skupini, da ugotovite, zakaj prihaja do takih zaostankov. Seveda zaradi podhranjenosti. Tukaj se s kolegom Grimsom strinjam, ki je na začetku povedal, da je policija podhranjena. Seveda je podhranjena že dlje časa, ne samo pod aktualno vlado, tudi v prejšnjih, naših, če želite. Ves čas je bila policija podhranjena in zaradi tega seveda prihaja tudi do zaostankov. In tukaj ni nobene znanosti, kako, na kakšen način je to zadevo treba rešiti, temveč samo tako, da se kadrovsko okrepi Policijska uprava Ljubljana, da se zagotovijo ustrezna sredstva, da se zagotovijo tudi ustrezni ostali resursi; in zaostankov seveda ne bo več toliko, kot bi jih bilo. Veste, v policiji obstaja načrt rednih delovnih nadzorov na področju policijskih postaj in na področju policijskih uprav. Vsakokrat je na vrsti ena, dve, tri ali pa ne vem koliko policijskih uprav, kjer se preverja vse. Preverja se strokovnost, preverja se, kako so delali na vseh področjih, in nenazadnje preverjali so tudi spoštovanje rokov. In zato ne rabimo nobene delovne skupine, to se lahko ob rednih nadzorih ugotovi, da je prišlo do zaostanka in na kakšen način. Seveda se tudi naložijo določeni ukrepi, s katerimi se ti zaostanki tudi odpravijo. Ustanavljanje delovne skupine, to se mi resnično zdi, kot sem že v stališču povedal, gre za to, da se določene ljudi da na stranski tir in tam počnejo potem nekaj, kar pravzaprav niti nima nekega velikega smisla. Verjamem, da bomo ob koncu tega mandata, če bo trajal, ali pa tudi naslednjega ugotovili, če ne bo nobene kadrovske okrepitve na Policijski upravi Ljubljana, da bodo ti zaostanki enaki ali pa še večji, ne glede na to, da bomo imeli delovno skupino ali ne. In vse te stvari, katere sem sedaj naštel, seveda kažejo na to, da je ta parlamentarna preiskava, o kateri danes govorimo, pravzaprav resnično potrebna, nujna in da bomo morda pa le na nek način prišli do ključnih ugotovitev in postavili stvari na svoje mesto. Nenazadnje tudi tako, da ugotovimo, kje je treba še spremeniti zakonodajo. To je pa tisti zadnji del, ki se mi zdi izjemno koristen, da ne bi prihajalo do zlorab in da bi bilo delo policije še učinkovitejše, kot je. Policija pa ni učinkovita samo v zadnjem letu, ampak je bila učinkovita tudi že poprej. In da bi si zdaj nekdo pripenjal zasluge za to, da je spravil policijo v red ali pa da prej policija ni bila v redu, mislim, da je mimo. Toliko zaenkrat, verjetno pa se bomo še odzivali potem v kakšnih replikah. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja razpravljavka je gospa Jerca Korče. Pripravi se kot zadnji mag. Branko Grims. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav vsem kolegom in kolegicam! Upam, da to razpravo večina spremlja iz pisarn, ker vendarle je ta razprava in ta preiskovalna komisija večjega pomena kot katerakoli druga zadeva, ki se je odvijala v Državnem zboru. Zakaj? Ker govorimo o policiji, ki je eden izmed temeljev vsake države. In ključno pri delovanju praktično vseh sistemov, ki jih imamo v državi, je zaupanje. Zaupanje tako v politiko kot tudi zaupanje v delovanje policije, o čemer se danes pogovarjamo. In če državljan zaupa, to pomeni, da določeni inštituciji tudi verjame. In to bi moralo biti praktično v interesu celotne politike, pa vidimo, da je s to vlado prišla ravno nasprotna logika, in to je logika, da je treba zaupanje v sisteme porušiti. Kako je, ko pade zaupanje, praktično lahko ta vlada vidi sama pri sebi, če bi bila sposobna samorefleksije, ko govorimo o epidemiji. Ko ni zaupanja med državljankami in državljani, potem pride do tega, da imamo hud problem; in ta problem se v epidemiji kaže, če hočete, tudi v žrtvah. Ko državljani zaupajo v neke pomembne institucije v državi, s tem nenazadnje priznavajo legitimnost obstoja; legitimnost obstoja posamezne institucije pa narašča ravno z zaupanjem. In vprašanje je, kako v teh pogledih ravna politika. Ali v dobro države, seveda s krepitvijo zaupanja; ali pa z uporabo oblasti za neke povsem druge namene, čemur smo priča danes. In vprašanje je, kako politika ravna. In ta politika na čelu s SDS se je odločila že davno, da je treba zaupanje zrušiti, da se potem seveda lahko rovari po svoje po teh sistemih. Že sam odnos vodilnih, ki so kasneje seveda zasedli mesta, se je pokazal praktično že pred imenovanjem te vlade. Vemo, kako je gospod Mahnič zahteval podatke mimo svojih pristojnosti, ko je opravljal še poslansko funkcijo; in ko ga je generalna direktorica, ki je 27 let bila profesionalno vpletena v delovanje policije na različnih nivojih, argumentirano zavrnila in mu celo povedala, da politika ne bo stegovala rok po policiji, je on nekako zažugal, naj razmisli o svoji prihodnosti. Seveda je šlo za informacije iz preiskave o financiranju stranke SDS. Potem smo imeli gospoda Travnerja, ki je tako malo poklical v blagovne rezerve in spraševal o nekem poslu. Potem smo imeli korakanje ministra po centru, ko so bili protesti, zgolj za neko medijsko predstavo, obkroženega z nekimi oboroženimi specialci. Potem smo imeli afero čebula in banane. Že to, da se visoki politični funkcionarji na tak način obnašajo, kaže na to, kakšen odnos imajo do sistemov in do te države. Ja, potem so se ustanavljale delovne skupine. Lahko bi jih poimenovali za umik kadrov oziroma za umik motečih kadrov, zato da se pač pospravi tiste, ki politiki ne ustrezajo, ne glede na to, kakšne dosežke imajo iz preteklosti, ne glede na to, da so to strokovni kadri, ki leta in leta delujejo znotraj policije. In vprašanje je, ali ta ravnanja gredo v smeri tega, da se krepi zaupanje, ali gre ravno za nasprotno logiko. Seveda je pri tej vladi to jasno, gre za nasprotno logiko. In zakaj to počne ta vlada? Ker je zaupanje v institucije predvsem pomembno za demokratično oblast, za tiste nedemokratične režime pa pač ne. Mora biti pa logika nasprotna, torej porušiti zaupanje, pa naj si bo v katerokoli neodvisno institucijo, ki bdi nad ravnanji tudi politike, pa če govorimo o Računskem sodišču, če govorimo o sodiščih, če govorimo o policiji. Zakaj? Ker ko se razkroji zaupanje, potem lahko taista politika počne, kar ji je po mili volji. In če se katerikoli organ dvigne in hoče opraviti svojo funkcijo neodvisno in v skladu s tem, za kar je ustanovljen, potem se ga pač medijsko potolče ali pa diskreditira na kakršenkoli drugačen način. Jaz se redko spomnim v preteklosti, da bi tako sistematično − seveda so bili kakšni odkloni posameznikov −, ampak da bi si katerakoli oblast na tak sistematičen način dovolila, da ruši institucije, ki jih je ta država ustanovila zato, da imamo transparenten nadzor tudi nad delovanjem politike, jaz se takih primerov iz preteklosti ne spomnim. Danes pa smo zašli v neko slepo ulico, kjer ta politika, ki je pač na vrhu vsega, na vrhu piramide je SDS, sistematično posega v sisteme, ki so na nek način vendarle do neke mere veljali za nedotakljive − namenoma, zato da se zadeve niso politizirale in da roka politike ni posegala po tej slasti tega občutka, da se lahko vodi vsak sistem tako, kot si ga pač ona želi. In seveda gre za to, da ti sistemi odkrivajo rabote tudi te vlade oziroma predvsem te vlade in da je treba neke stvari zaustaviti. In če kdo pomisli s svojo glavo, če kdo zagovarja strokovno stališče, se ga pospravi nekam na delovno mesto v delovno skupino. Še več, videli smo, da ko se je eden izmed imenovanih ob preiskavah postavil na stran kriminalistov, je bil kaj hitro pospravljen. Torej gre se po načinu – bodi tiho, drugače boš odstranjen iz pozicije, javno oblaten. In verjamem, da marsikdo, ker je to pač v človeški naravi, se vendarle potegne nazaj. In treba je slediti in vedno slediti, da je policija tista, ki sledi interesom državljanov, ne politikov, ne birokratov in nenazadnje ne tudi interesom same Policije kot institucije, ampak zgolj državljanom in državljankam. In zato smo na žalost morali iti še v eno preiskovalno komisijo, ki morda navidezno deluje kot nepomembna, ampak je ena izmed pomembnejših. Kajti če ne bomo zaščitili neodvisnosti policije pred stegovanjem rok, tako brutalnim stegovanjem rok politike, potem se nam slabo piše. In jaz se vprašam, ali se ta vlada in vodilni, ki tako grobo posegajo v ta sistem in ga želijo krojiti po neki lastni podobi, predvsem zaradi zaščite lastnih interesov in prekinitve najbrž nekih preiskav, ki tečejo, če se kdorkoli vpraša, kakšne so dolgoročne posledice, ki lahko nastanejo zaradi tako kratkovidne zaščite lastnih stolčkov, če hočete. In ko je enkrat izgubljeno zaupanje samo zato, ker se je nekdo odločil hojsati oziroma rovariti po sistemu, seveda po nareku nekoga drugega, ko se to zaupanje izgubi, se slabo piše državi v prihodnje. Ampak seveda to vladajočih ne zanima, ker je pogled zelo kratkoviden in nesposoben videnja čez plot, ampak nas pa to še kako briga. In zato bomo s to preiskavo, verjamem da, pokazali in dokazali, kaj vse se je dogajalo, kakšne rabote se je ta vlada šla. Nikakor si ne delam utvar, da bo kdo zaradi tega prevzel odgovornost, ker tega pri tej vladi enostavno ni v političnem slovarju, ko so prevzeli oblast ali pa vstopili v politiko. Upam pa, da delamo predvsem za prihodnost in zato, da sistemu pokažemo, da v tej državi obstaja velika večina zdravega jedra politike, ki vendarle razume, da je nekatere stvari treba ščititi in pustiti njihovo suverenost delovanja, tudi ko smo sami na tapeti pri teh preiskovalnih organih; in da je to dobro. Ker le na tak način lahko država obstane, torej s tem, da se vsi zavzemamo za krepitev zaupanja in da pustimo tem organom, da opravljajo svojo nalogo neodvisno od tega, kdo je na oblasti. In da predvsem omogočamo, da preiskujejo vse, ne glede na politično barvo, ne glede na to, a je to predsednik Vlade, a je to minister, a je to navaden državljan, če hočete. Ti sistemi morajo delati zato, ker delajo za državljane, in ne zato, ker se je nekdo usedel na nek stolček in se mu zdi, da on je pa nedotakljiv. Ravno nasprotno. Zato so naši predhodniki postavili te sisteme. In če si želimo ohranjati in krepiti demokracijo, potem bomo šli po tej poti. Seveda pa to ni intimna opcija SDS, ampak jaz še vedno verjamem oziroma je zdravi del politike, ki meni nasprotno in se zaveda svoje odgovornosti, ki nam je bila zaupana. In v tej luči vidim tudi to preiskavo in verjamem, da bo prišla do zaključkov, ki so danes že iz satelita vsem jasni. Ampak je prav, da tudi državljanke in državljani vidijo, kakšne posle oziroma kako je ta politika, ki je bila na oblasti oziroma je še na oblasti, stegovala roke po nekih sistemih. Hvala.
Hvala lepa. Še kot zadnji ima besedo mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Vsem še enkrat lep pozdrav! Tale razprava je perfektno dokazala, kako zelo dobro velja Murphyjev zakon. Če vzamete predlog same preiskovalke in potem dodate to, kar so tisti, ki jo podpirajo, zdajle povedal v razpravi, je to perfekta potrditev Murphyjevega zakona, po katerem se za najbolj visoko donečimi besedami ponavadi skrivajo najbolj pritlehni politični interesi. Eden od uvodničarjev je prej rekel, da sem pohabil osnovno sporočilo preiskovalke. To lahko naredi samo tisti, ki je predlagatelj. In predlagateljem je uspelo pohabiti osnovno sporočilo te preiskovalke v celoti in potem je to edino, kar jim je res zelo uspelo. Jaz sem to samo razgalil. V čem so oni udarili mimo? Prvič, temeljni očitek, ki je v tej preiskovalki, je, da se ministru očita, da je dajal navodila oziroma smernice. Kdor bi prebral vsaj zakon, ki ureja ta razmerja znotraj Ministrstva za notranje zadeve in Policije, bi vedel, da ne samo da ima minister vso pravico dajati navodila in smernice, ampak celo dolžan jih je dati. To se pravi, da vi očitate ministru nekaj, ker je uresničeval zakon. Krasno, to pa je res za čisto desetko. Temu se pa reče, da se pohabi osnovno sporočilo preiskovalke, spoštovani kolegi. Potem recimo notri kot material naštejete, kdo iz Policije ali NPU je bil, pomislite, na pogovoru pri ministru Hojsu. Seznam, to bo dokaz. Ja, super. Kvečjemu bi bil lahko dokaz, kdo ni bil. Če je bil nekdo povabljen pa je zavrnil, da bi prišel do ministra, tisti bi res verjetno moral kaj odgovarjati, ampak to je stvar discipline znotraj sistema, ne pa ene preiskovalke; ne pa, kdo je bil na pogovoru, ljudje božji. Kako naj pa funkcionirajo zadeve? In tukaj smo pri tistem, kaj vas v resnici moti. Vas v resnici moti to, da začenja policija res funkcionirati dobro in kvalitetno kot policija. In zdaj ste pa panični. Ker kaj je bilo v preteklosti? V preteklosti, v minulih mandatih, od osamosvojitve naprej se je v nekaterih primerih res zlorabljalo policijo. Saj veste, včasih smo imeli ljudsko milico, ki je preganjala notranjega sovražnika. In nekaterih stvari, razen v tej luči, preprosto ni mogoče razložiti. Recimo enemu od poslancev, ki se je zameril svojim kolegom levičarjem, se je zaplenilo pod neko pretvezo računalnik. In glej čudo, na policiji so potem izgubili računalnik, kopijo, varnostno kopijo in še ves dokazni material. Ali ste predlagali, kolegi, kakšno preiskovalko o tem? Aja, tega pa niste, ker je šlo za vas. Potem recimo bombastični vdori policije v parlament, ko so bile potem neke preiskave. Proti nikomur niti en postopek na sodišču ni bil končan z eno obsodilno sodbo, se pravi, da je šlo za očitno ustrahovanje in obliko pritiska, kar pomeni čisto zlorabo policije. Tudi razne hišne preiskave, glej čudo, mediji so izvedeli za tisto hišno preiskavo pol ure, preden je bila narejena, tako da so lahko prišli tja in so že postavili kamere, da so lahko snemali. A veste, kaj je to? To pa je totalitarizem, temu se reče zloraba policije za pritisk, za ustrahovanje političnega nasprotnika. In to vi podpirate, to vas skrbi, ker vam to ni več dosegljivo, da bi satanizirali vsakega, ki se z vami ne strinja. Zadnji tak razvpit primer sem že prej navedel. Vdor policije na sedež Slovenske demokratske stranke nekaj let nazaj, iznenada. In vsi mediji so to vedeli, vsi so bili tam, vsi so snemali. Kaj je bila vsebina? Čisti fishing, protiustavna, protizakonita, čisto navaden politični totalitarizem – z vašim blagoslovom, gospe in gospodje. In ker vam to ni več dosegljivo, ja, zdaj je pa panika. Še vaša sodnica, ne glede na to, kaj si kdo o njej misli, dr. Jasna Murgel je takrat potem javno rekla, da ona tega nikoli ne bi podpisala. Eklatantna zloraba sodnije, policije, organov pregona, vsega tožilstva, kar hočete, institucij sistema. In ker vam to ni več dosegljivo, drugače pa ne znate, zdaj je pa panika, zato pa preiskovalka, da boste to prikrili pa prepakirali. O čem danes ste vse govorili. Prvo, kar je, če je kaj temelj tega vašega predloga, je ignoranca in nepoznavanje prava. Minister je dolžan dajati navodila, je dolžan sodelovati, se je dolžan pogovarjati, je dolžan usmerjati, je dolžan dajati smernice. Dolžan je, gospe in gospodje, po zakonu, ker je tudi odgovoren. Če bi prebrali zakon, bi vedeli, da je minister potem tudi odgovoren za svoje področje in za stanje na tistem področju. Mimogrede, stanje je v tem obdobju mnoge boljše, kot je bilo v minulih mandatih, vse priznanje torej ministru. Če gremo naprej, kakšna dvojna merila ste danes tukaj imeli. Vmes je bilo tudi navrženo, da je problem, kaj bi preiskoval NPU. Gospe in gospodje, niti enega še nisem slišal, ki bi naštel en dober, odmeven konec preiskave, ki jo je vodil NPU, ki bi se zaključila z obsodilno sodbo nekih znanih kriminalcev, kriminalne združbe, česarkoli. Vsi pa poznate, koliko primerov je bilo, ko so delali silno odmevne tovrstne pritiske, vključno s hišnimi preiskavami. Kdor ne ve, kaj je hišna preiskava, to je eden od najbolj grobih posegov v zasebnost. Tako ga je opredelilo tudi Ustavno sodišče Republike Slovenije v eni od svojih določb. Ampak nikoli potem se ni zgodilo nič. Nobena od tistih preiskav se ni končala z neko odmevno obsodilno obsodbo. Toliko o tem silnem NPU. In zdaj, ker se je zamenjalo vodstvo, ker se poskuša stvari spraviti v to, da bi NPU vsaj približno odgovarjal in delal tako, kot je treba, se pravi preganjal veliki kriminal, je pa to problem. In potem se to pakira in skriva za ne vem kaj. Vrhunec vsega pri tem, ko to prikrivate, je pa tisto, kar ste imeli danes že kot rdečo nit tudi pri prejšnji točki −izvoz mask. Ljudje božji, ko je ta vlada prevzela odgovornost, kaj ste naredili? Ne samo da niste poskrbeli za slovenske državljanke in državljane, niste nabavili ničesar, še celo več. Še zadnji milijon 200 tisoč mask ste izvozili vi na Kitajsko kot pomoč. Še slikali ste se zraven. Sramota vseh sramot. To je nadaljevanje tiste politike. Za tujce vse, za domače pa nič. Potem pa puško v koruzo pa beži. In ko pride naslednji in rešuje v popolnem kaosu, ki ste ga vi povzročili, zdaj pa še upate čvekati, ko se rešuje, kar se rešiti da, je pa to vse od kriminala do ne vem česa. Sram naj vas bo, hudimana. Tudi odgovornost, prej ste rekli – odgovornost. Prevzemite odgovornost pa pokajte že ven. Slovenijo ste pustili brez zaščitne opreme. A veste, kdaj ste šli v ta izvoz? 13. februarja 2020, ko je bilo v Italiji že žarišče. In zdaj boste govorili, potem pa odgovornost. P pojdite ven, odstopite vsi komplet, spokajte že enkrat, če ste kaj odgovorni. Imate toliko o odgovornosti za povedati. Potem recimo dvojna merila, to je tudi zanimivo pri razmeri. Problem je za dr. Olaja, ker je bil celo življenje v policiji, karierni policist, izjemno uspešen, vsaj meni ni znano, da bi imel kakšne posebne črne točke, in bil je državni sekretar nekaj časa in nato je prevzel vodstvo Policije, v kateri je itak delal celo življenje. Se pravi, pravi človek na pravem mestu. In policija v tem času dobro dela, tega upam, nihče ne bo oporekal. V čem je potem problem?! Ampak vi to problematizirate. Ampak pazite, isti človek, konkretno Möderndorfer, ki je prej o tem govoril, je bil pa poslanec v času, ko je bil gospod Goran Klemenčič najprej državni sekretar, potem je šel na KPK, kjer je nevtralno in neodvisno sodil in seveda naredil svinjsko politično afero; in na koncu je bil spet minister. A to je pa v redu?! Pa je gospod Möderndorfer takrat protestiral? Vsaka čast, če bi. Ne, z njegovim glasom se je to zgodilo. Dajte malo manj nakladati, to je že vse skupaj preveč. Potem naslednja stvar. Sodnica dr. Murgel, jaz jo spoštujem, ker je bila korektna, ne glede na to, da sva bila ideološko zelo na kontra straneh, ampak do stvari je bila korektna. Ampak ljudje božji, sodna veja oblasti naj bi bila popolnoma neodvisna od politike. Sodna veja oblasti mora skrbeti, celo po definiciji, za videz nevtralnosti. En dan je sodnica, naslednji dan poslanka v Državnem zboru ene politične stranke, naslednji dan po preteku mandata spet sodnica. Aj, aj, aj, ali je gospod Möderndorfer kaj protestiral? Ni. Vidite, to so pa dvojna merila. In to taka, da bodejo v oči in da, oprostite, tole smrdi do neba. Pa gremo naprej. Ko smo že pri dvojnih merilih. Prej je bilo ogromno povedanega o tem, kaj bi policija morala delati, omenjeno je bilo tudi vprašanje skrbi za nasilje, nasilništvo, odnos do žensk in tako naprej. S tem se vse strinjam, podpišem. Nasilje do žensk je treba strogo sankcionirati. Ampak, gospe in gospodje, ali ste vi predlagali kakšno preiskovalko na to temo? Bil je 8. marec, dan, ki je simbolen za enakopravnost žensk. 25. marec − materinski dan. Na ta dan bi lahko vložili preiskovalko. Kako se je lahko zgodilo v primeru neke farmacevtke, da so bili uničeni vsi dokazi in da je pretekel rok, da se je zamudilo rok, čeprav so bili opozorjeni na ta rok na institucijah, ki bi to bile dolžne storiti; in so bili potem dokazi čez noč uničeni. In samo v tem primeru, ne boste verjeli. V nobenem drugem primeru se ni zgodilo nič podobnega, samo v tem primeru. Ali ste mogoče sprožili za enakopravnost žensk, za zgled kakšno preiskovalko, ki bi odločala o politični odgovornosti, da se je to zgodilo? Aja, to pa niste. Ker tista oseba, ki bi jo to zadelo, je vam zelo blizu. Včasih vas financira ali pa včasih se malo povezujete z njo. Tako je pa potem to v praksi. Da o kakšnem sorodstvu in njihovih vezah ne bi naprej še kaj povedal. In potem govorite, da so problematične kadrovske zamenjave, pa naštevate, kje vse so bile. Prej sem povedal, kaj ste pustili za seboj; in sram naj vas bo. Popolno katastrofo, prazna skladišča, nič niste naredili za zaščito Slovenk in Slovencev, vseh državljank in državljanov. Tisto temeljno, kar bi moralo biti neodvisno od vse ideologije, od vsega in kar ste dolžni. Za to bi morali po mojem mnenju celo kazensko odgovarjati. Ampak to je pač moje mnenje. Niste naredili nič. Zavestno ste opustili to ravnanje. In to je bilo na vseh področjih družbenega življenja, gospe in gospodje. In zato so potem sedaj kadrovske menjave, ker se poskuša popravljati in rešiti, kar se rešiti da. Kadrovske menjave so zaradi katastrofalne zapuščine, ki ste jo pustili za seboj. Kakšna je bila ta zapuščina, sem že prej malo povedal, lahko razdelam. Gospa Bobnar, ki jo tako branite, kaj je bil eden njenih glavnih projektov? Da bi bile policijske postaje varne LGBT-točke. Zato so imeli sestanke, srečanja, cele stvari so morali ljudje pripravljati. To so mi povedali eni in drugi, ne boste verjeli, tudi kakšni vaši kolegi, ki so ideološko čisto nekje drugje kot recimo jaz, ki obožujejo Josipa Broza, če hočete, pa so še danes v policiji, ker so pač tam še iz prejšnjega sistema. Ampak tudi oni so bili besni do konca zaradi tega, kar se je dogajalo, ker so se zavedali, da je to nesprejemljiva ideologizacija Policije. In to se je dogajalo z vašimi glasovi, gospe in gospodje, z vašo vednostjo; in sedaj vi to branite. Sedaj ko je zadeva potihnila, sedaj je pa to problem. Še enkrat povem, me samo zanima, na kateri točki v tem procesu bi plave uniforme policistov zamenjali za roza pajkice. In potem mi govorite vi danes tukaj o tem, zakaj nimajo policisti tistega ugleda, ki ga morajo imeti. Kako naj ga pa imajo, če ves čas napletate, da je vsak zakonit ukrep policije dokazano, preverjeno nadzorovano pritisk in teror nad javnostjo in še kakšne neumnosti poslušamo tukaj že cele mesece. Malo poglejte, kaj se dogaja drugje po Evropi. Malo poglejte sisteme dela policije drugje po Evropi. Malo si poglejte, kako recimo izgleda en poseg francoske policije pod Macronom proti svojim državljankam in državljanom. Jaz sem jih videl, imate na internetu takih posnetkov, kolikor hočete, ko so mlatili z metrskimi pendreki invalide, da ne govorim, kaj vse se je dogajalo, pa izstreljene krogle, ki so potem izbile pa poškodovale komu oči, mrtvi in ranjeni in ne vem, kaj še vse. Tukaj se je uspešno posredovalo, izjemno strokovno, tudi takrat, ko so bili v resnici organizirani neredi, ki ste jih mesece svetohlinsko razpihovali, potem ste se pa distancirali od njih, ko vam je zadeva čisto na koncu že ušla. In tudi takrat je policija izredno korektno ravnala. Ali je prišlo do kakšnih hujših posledic? Ni. In to je to, gospe in gospodje. Mi imamo policijo, ki dela zdajle pod takimle pritiskom, kot ga vi zdajle v resnici pod krinko, kako branite policijo, proizvajate, da delate nek videz, kaj groznega policija dela. Policija pač izvršuje predpise, dela skladno z zakonom in jaz trdim, da zelo dobro dela. In tudi ta navodila, ki gredo v smeri, da naj se ne gre v smer strogega kaznovanja, ampak tudi opozarjanja, so po mojem trdnem prepričanju pravilna, ker to katerakoli evropska praksa potrjuje. Saj ni najbolj učinkovit sistem tista molža, da za vsako ceno napišeš kazen, kar je pri nas bilo značilno za inšpekcije in za policijo v preteklih dveh mandatih. Ampak je najbolj učinkovita tista preventiva, ko človek ve, da ga lahko opazijo, ve, da ga lahko zalotijo; in potem že ni več važno, ali je potem kakšna huda kazen, ali je ni. Isto učinkuje, da veš, da je pa tukaj prisoten nadzor. To potem deluje preventivno. In v to smer je treba iti, ne samo na področju policije kot take, tudi na področju inšpekcijskih služb pa še česa. To, kar se pri nas dogaja, ko ti policija in inšpekcija stoji pred gostilno, pač v tem hipu ne, ko so zaprte, ampak se je pa to dogajalo, kot veste, v minulem mandatu; in čaka, da bo ja ena napaka, da bodo potem izrekli drakonske kazni. To je nesprejemljivo. Veste, kako izgleda inšpekcijsko in policijsko delo v Avstriji? Pridejo in te opozorijo. In potem pridejo preverit, če si opozorilo upošteval; in če nisi, še enkrat opozorijo; in v tretje, če ne upoštevaš, boš dobil odločbo. In šele v četrto bo ornk kazen, če ne boš spoštoval zadeve. Ampak zaradi tega oni tudi pomagajo recimo mladim podjetnikom, ker vedo, da lahko narediš napako, sploh pa v takem kaosu predpisov. Dobro, zdaj naj bi ga nekaj zmanjšali na srečo, ampak še vedno je to kaos predpisov, ki je v Sloveniji. In zato je treba več delati na preventivi in manj na strogem kaznovanju, s tem se osebno strinjam. To pa seveda ne pomeni, da če pride tamle ena drhal, 500 komadov in hoče organizirano razbijati po Ljubljani, s tiho podporo velikega dela opozicije, ker se občutijo nedotakljive, ker mislijo, da ne bo policija ukrepala. Pravilno je, da ukrepa, in tudi pravilno je, da uporabi silo, seveda v kontrolirani obliki, da ni hujših posledic. Se pravi, da se uporabi najmanjša možna količina, ampak na tak način, da je uspeh zagotovljen. Zato pač je policija. Morate se pa zavedati, da policija danes dela v izjemno težkih okoliščinah in s tem tudi ministrstvo kot celota. In to je pri ocenjevanju njihovega dela treba upoštevati, ne samo glede tega nesrečnega izvoza, vašega izvoza mask na Kitajsko in sprenevedanja potem pred praznimi kesoni, ko se je reševalo stvari, danes se pa to očita; ampak tudi sicer. Danes je pandemija, pandemija ni samo naš problem, je evropski problem, zato zahteva drugačen odnos na mejah, zahteva drugačno angažiranje znotraj meja države, to so naloge, ki so nekatere usklajene na evropski ravni, nekatere na naši. Vse to mora policija s sedanjo kadrovsko zasedbo obvladovati in izvajati po najboljših močeh. Pa ob tem je še vedno policija še kako dolžna skrbeti tudi za mejo, kjer je še vedno ravno tako stanje, kot je bilo. Koliko so bile lani nižje številke ilegalnih migrantov od predlani, seveda to je čista manipulacija, ker lani so hodili praktično pet mesecev, vse ostalo je bilo pa pod pokrovko pandemije in lockdownov v sosednjih državah. Zaradi tega je številka malenkost nižja, pa tudi ni bistveno. In če se to dvigne, se bo seveda stvar še toliko bolj zaostrila. In oni bi lahko lažje in bolj učinkovito delali, če bi jim vi kot opozicija, ki zdajle svetohlinsko tu govorite – joj, kako je naša policija morala to delati –, dovolili, da bi slovenska vojska pomagala zaščititi meje, da bi pomagala policiji, da bi dobila tista minimalna policijska pooblastila za učinkovito pomoč. Dvakrat ste to zavrnili. Zdaj pa tu poslušamo bedarije o tem, kako je slovenska policija ne vem kaj dolžna narediti pa da ni uspela v celoti in podobno. Vi ste za to odgovorni, nihče drug, ne policija. Bo pa zadeva imela absurdno situacijo, ko bo zdaj prišla tuja policija na slovenske meje. A to bo pa boljše, kot da bi vi slovenski vojski, katere poslanstvo je, da zaščiti slovenske meje, s svojimi glasovi omogočili, da bi to tudi uresničili? A to bo bolje? Jaz mislim, da ne bo. Ampak za to ste vi odgovorni. Glede celote te preiskovalke je seveda situacija absurdna. Tako ministrstvo kot Policija v tem mandatu dela boljše, v težjih okoliščinah, bistveno težjih, edinih primerljivi s časom osamosvojitve in neposredno po njej, pa vendarle uspešno dela, zelo uspešno. Vse stvari, ki jih je bilo treba, je Policija uspešno opravila in ministrstvo z njo; in to vas moti. Zato je ta zadeva popolnoma absurdna in jo je treba zavrniti v celoti. Seveda lahko dobite, imate zadostno število glasov, boste imeli preiskovalko, vendar ta preiskovalka bo eno samo mešanje megle, zato da se zamegli bistvo, ki pa je preprosto – da ministrstvo in minister dobro delata in da policija dela v izjemno težkih okoliščinah, podhranjena, kar je posledica dolge vrste let, vsaj dveh mandatov, v premajhnem številu, v izjemno težkih okoliščinah. In da zato slovenski policisti zaslužijo vse priznanje in vse čestitke. In sam osebno jim jih tudi z veseljem izrečem.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Prvi se je prijavil gospod Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa. No, najprej naj utemeljim repliko. Gospod Grims se je skliceval na prejšnjo točko dnevnega reda in štirikrat omenil maske in izvoz mask na Kitajsko. Gospod Grims, če že mene in moje kolege mečete iz parlamenta in nam govorite, naj se spokamo, če uporabim vaše besede, potem vam tudi jaz lahko mirne duše rečem, da ste en velik lažnivec. Enkrat za vselej bi rad zaključil, pa vem, da je ne bom, da boste to še ponavljali do nezavesti; zgodbo donacije mask smo pojasnili že neštetokrat. Donacija mask je bila zasebnega značaja. Vse, kar je imela Republika Slovenija s to vlado pri tem, je bilo to, da so omogočili prevoz teh mask na Kitajsko; in nič drugega. In potem nam je bila Ljudska republika Kitajska tako hvaležna, da nam je donirala 20 predihovalnikov in celo kopico zaščitne in medicinske opreme. S takimi manipulacijami in, zdajle bom rekel, zavajanjem dosežete ravno nasprotno od tistega, kar ste želeli oziroma hoteli. In nehajte, prosim, že enkrat ponavljati to mantro, tudi če vanjo verjamete [[…]]
Gospod Pavšič, osredotočite se na repliko vaše razprave.
Hvala lepa, gospa predsednica, saj v bistvu sem že končal. Ne lagati.
Hvala lepa. Repliko ima še gospod Baković. Izvolite.
Hvala lepa. Ta reakcija, ki smo ji bili zdajle priča, me pravzaprav prepričuje v to, da je ta preiskovalna komisija potrebna in nujna. Besede »spokajte ven«; jaz ne vem, zakaj bi jaz spokal iz tega parlamenta ven, gospod Grims. Jaz tudi tega od vas ne pričakujem, ker ste bili demokratično izvoljeni in tukaj sedite ter zagovarjate svoja stališča. Ne bom dopustil, da mi boste govorili, da naj spokam ven. In to, kar ste si zdaj privoščili, je nedopustno in grdo. Še enkrat bom ponovil, verjetno me niste dobro razumeli. Minister sme in mora dajati usmeritve in navodila. Tri vrste so, sem jih povedal, katere tri. Zadnje so tudi za posamične primere, vendar ne tiste, ki jih prevzame tožilec in jih vodi tožilec. V tem primeru pa je šlo za to, da je dajal usmeritve, da vidijo določene stvari, ki se nanašajo na točno določena kazniva dejanja. In to je nedopustno, lahko bi se minister poslužil drugega dela, in sicer da bi izvedel nadzor nad izvajanjem določenega postopka pri določenem kaznivem dejanju, ki ga ima v 5. členu Zakona o organiziranosti in delu v policiji. Pa se tega ni poslužil, ampak je dajal usmeritve za posamezno dejanje, za katerega je bil tožilec obveščen in je on postal skrbnik nad tem. O tem govorim. In zdaj pavšalno govoriti, da mi preprečujemo oziroma da govorimo, da če minister dela po zakonu, to ni v redu, in potem izvajamo to preiskavo, potem je to mimo. Jaz moram vzeti v bran policiste. Policisti, ki so danes tukaj, so bili tudi pred 13. marcem 2020. Tudi pred tem so bili tam isti ljudje, nekateri so zdaj na drugih delovnih mestih. In moram vzeti v bran, da danes se to dela v redu, takrat se pa ni, torej nazaj se pa ni. Dela se ves čas v redu. Je pa res nekaj, da toliko, kot se pa sedaj politika ukvarja s policijo, se pa že dolgo časa ni; in to ni v redu. In ni v redu to, da se na operativne službe izvajajo taki pritiski in take menjave, kot se izvajajo. In še za konec, ker vidim, da me že opozarja ura. Ti očitki, da smo pustili prazna skladišča; v redu, so bila prazna skladišča, je bila polna blagajna. Po epidemiji bodo pa prazna skladišča in prazna blagajna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja. Gospod Medved, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Popolnoma mirno, brez kakršnekoli panike smo v opozicijskih strankah zbrali podpise in vložili zahtevo za ustanovitev te preiskovalne komisije. In po reakcijah predstavnika največje vladne stranke, ki tudi vodi resor notranjih zadev in s tem tudi policije, po teh reakcijah se zdaj vidi, da smo ravnali prav, ker jaz ne vem, zakaj bi nekdo ob nekih argumentih, ki so navedeni v tem predlogu za ustanovitev preiskovalne komisije, indicih, nekatere bo treba v sami preiskavi tudi še potrditi, pa verjamem, da jih bomo bolj ali manj z lahkoto, ampak zakaj tak izbruh živčnosti, naganjanja opozicije iz parlamenta, celo iz države najbrž?! Ja, najbrž zato, ker, če malo poenostavim, smo mački stopili očitno na rep. Ker edina stvar, ki je gospod Grims ni uspel zanikati, ampak dvakrat potrditi v svojem izvajanju, je ta, da ima minister pravico in zakonsko osnovno, da usmerja delo policije. Ja, in tukaj se vam tudi mi pridružujemo, spoštovani gospod Grims, res ima to pravico. Ampak to je pa tudi vse, kar ste v zvezi z vsebino te preiskovalne komisije izrekli. Popolnoma nič drugega se ni dotikalo vsebine te zahteve za ustanovitev preiskovalne komisije, nič. Šli ste nekam, ne vem, kam, v zgodovino, križemkražem, in niti z enim argumentom niste zanikali navedb, ki so v zahtevi za ustanovitev preiskovalne komisije, niti z enim. Seveda ima minister vso pravico in zakonsko podlago, da usmerja delo policije in da je dolžan usmerjati delo policije. Ampak ali je dolžan, ali ima zakonsko podlago vplivati na potek konkretnih preiskovalnih postopkov? To je tu notri navedeno, spoštovani kolega. Ali ima to pravico? Pravite, da policija dela dobro; se strinjamo. Ali ima minister oziroma politika to pravico, ima pravico ovirati, zavirati, celo preprečiti posamezne preiskovalne postopke, to vas sprašujemo. In odgovore na to iščemo v vsebini te preiskovalne komisije, ker je toliko indicev, da se to dogaja; in seveda predvsem v postopkih, ki živo zadevajo stranko SDS, predvsem področje financiranja stranke SDS, in preiskavo nabav zaščitne medicinske opreme. Ker se jasno vidi, kako se umikajo kriminalisti operativci s posameznih postopkov in se jih pač trpa v neke delovne skupine za področja, s katerimi nikoli niso nič imeli. In to so po vaše te usmeritve, ki naj jih daje minister. Je pa popolnoma evidentno iz vsega tega, ko očitamo kadrovanje, da je vzpostavljena jasna os lojalnosti in tudi strankarske pripadnosti od predsednika Vlade do Nacionalnega preiskovalnega urada, kriminalistične policije, uniformirane policije, vse z enim samim ciljem − imeti popoln nadzor nad postopki, ki jih omenjam. In seveda se bojim, da tudi nad kakšnimi drugimi; najbrž ne vemo za vse. Preiskovalna komisija bo tukaj lahko marsikaj odkrila od tistih, ki jih bomo povabili na pričanje, in od tistih, od katerih bomo zahtevali določene dokumente, so to pač tudi dolžni dati. Za konec nisem niti želel povedati ene kratke zgodbe, s katero bi pravzaprav rad ilustriral in podkrepil to, kar trdimo ves čas − da gre za politični vpliv na določene preiskovalne postopke. Pa bom povedal eno zgodbo, ki se ni zgodila na neznanem kraju ob neznanem času; je po resničnih dogodkih. Pa bom prikril imena, prikril bom lokacije in funkcije, vse to bom prekril zato, ker bo potem v samem delu preiskovalne komisije takšnih zgodb, mislim da, še precej več. Ampak kako to poteka, no, kako to poteka? Saj ni treba, da kar minister kliče okrog posamezne kriminaliste pa jim reče − takole naredi, takole naredi, takole naredi. Seveda ne, saj se ne dogaja tako. Se ne dogaja. Ali pa tudi, jaz ne vem. Ampak gre za preiskavo nakupa zaščitne opreme in medicinske opreme. In v preiskavi je višji uradnik na nekem ministrstvu − ni pomembno ime niti ministrstvo − povezan pač s temi nakupi in zato tudi v preiskavi. Pred časom je prišel ta višji uradnik na to ministrstvo z neke policijska uprave, z oddelka za gospodarski kriminal. Tam je bil zaposlen in je potem prišel na to določeno ministrstvo in je v preiskavi. In če so usmeritve seveda prave in če so na tej osi, ki jo omenjam, vsi prav usmerjeni − vemo pa, da vodja Nacionalnega preiskovalnega urada usmerja vse te zadeve in tudi določa, kdo bo kje kaj preiskoval −, in poglej si ga, no, ta primer tega človeka, ki je bil zaposlen na oddelku za gospodarski kriminal na neki policijski upravi, točno tista policijska uprava in tisti oddelek za gospodarski kriminal, od koder je ta prišel na ministrstvo, zdaj preiskuje tega človeka. In ne bom prejudiciral, jaz vem, kakšen je bil epilog, pa tudi mislim, da je bolje, da javno ne govorim, ampak želel sem vam samo pokazati poti, kako to teče. Bolj sofisticirano, kot se na prvi pogled zdi, čeprav bi včasih rekel, da tako kot se te zadeve dogajajo na očeh javnosti, na kakšno sofisticiranje pretirano ne gledate. Ampak tako te stvari tečejo. In potem ne zanikajte, da ne obstajajo politične inštrukcije in politične usmeritve, da se te zadeve peljejo na tak način. Ne morete, ker se to preprosto tako dogaja. Jaz sem povedal samo en primer, precej nedolžen. Več jih je, mnogo več. In s tem pravzaprav želim zaključiti to podkrepitev, zakaj smo se odločili za ustanovitev te preiskovalne komisije. V prvi vrsti pa tudi zaradi tega, kar se dogaja v neposrednem odnosi med policisti na terenu in ljudmi. In zdaj smo lahko od vladajoče stranke pravzaprav slišali nadaljnjo strategijo, ko mi in ljudje opozarjajo, da prihaja do neke pretirane represije, pa ne govorimo tukaj o pendrekih. Do pretiranega kaznovanja, pravzaprav do utišanja ljudi, ki želijo ali pa so poskušali javno izreči kakršnokoli, pa še tako nedolžno nestrinjanje s to vlado oziroma z ukrepi te vlade. Ampak tukaj smo zdaj slišali nadaljnjo strategijo, zato me ne čudi reakcija generalnega direktorja Policije na podatek, da je zaupanje v poklic policista in v slovensko policijo padlo na podlagi teh izsledkov zadnjega ogledala Slovenije, da je pravzaprav presenečen, da to zaupanje ni še bistveno bolj padlo. Zdaj vidim iz povedanega s strani največje vladne stranke, da seveda ljudje v prihodnje lahko pričakujejo večjo represijo, ker je pač za to stranko premalo to, čemur smo bili zdaj priča na terenu, ampak je treba uporabiti seveda pendreke, več represije oziroma več nasilja. Zgledujmo se, pravi, po nekaterih državah po Evropi, kjer baje postopajo z ljudmi tako. No, ampak vam bom dal za primerjavo, taksisti, ki so tukajle pred parlamentom protestirali ali karkoli že, če je bil to sploh protest, so bili oglobljeni za vsega skupaj 20 tisoč evrov. Nedavno je bil objavljen podatek, da je na Dunaju protestiralo okoli 10 tisoč ljudi, pa so pobrali za 400 evrov kazni. Toliko o sorazmernosti v odnosu policistov do državljanov. Kar pa seveda ne gre kriviti same policiste, ker je tukaj pa popolnoma jasno, da gre za politično usmeritev − reševati probleme z več represije, z bolj represivnim odnosom do državljanov. In kot sem že v uvodu tudi povedal, policisti tukaj so sami povedali, ko so te taksiste kaznovali, da jih je sram, da to počnejo, pa še marsikje. Tudi v Trbovljah, ko so hodili naslednji dan od hiše do hiše, trkali na vrata in iz Facebooka pobirali slike, kdo je bil na tistem protestu za odprtje šole, je bilo tudi policistom nerodno in še marsikdaj jim je nerodno. To je ta zgodba, ki kliče po preiskovalni komisiji, ki bo ugotovila politično odgovornost za politizacijo slovenske policije, ki se sprevrača iz servisa za državljane v servis vladajoče politike. In to je nesprejemljivo. To je nesprejemljivo.
Hvala lepa. V tem delu ni več replik, ker smo v sklepni fazi. Gospod Grims, v tem delu ni replike, ker smo v sklepni fazi, ko je imel zaključno besedo predlagatelj. Imate pa sedaj priložnost [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Grims, ali vam lahko razložim, dovolite? Imate pa sedaj priložnost v skladu z 71. členom poslovnika se ponovno prijaviti na razpravo in boste imeli ves čas, da se odzovete na sklepne misli predlagatelja. V tej fazi pa po poslovniku ni mogoče več replike. In tudi v delitvi časa, naj vas spomnim, ni replik v skladu s poslovnikom. Sedaj vas sprašujem, če želite še razpravljati v skladu z 71. členom? Gospod Grims ima postopkovno. Izvolite.
Prosim, citirajte, točno po katerem členu na zaključni govor v tem času, ko je razprava, ni možna replika. Bi pa res rad slišal ta člen poslovnika, ker ste si to ravnokar izmislili, zato pa gremo lahko na tisto glasovanje in jaz se prijavim.
Gospod Grims, vam lahko povem. Replika je dovoljena na razpravo v skladu s 70. členom. Gospod Medved pa sedaj ni imel razprave, ampak je imel zaključno besedo kot predlagatelj. Razpravo smo zaključili z vami kot zadnjim razpravljavcem, sem vas tudi najavila kot zadnjega razpravljavca. Imeli ste potem na vašo razpravo še dve repliki in tu smo razpravo končali. In v skladu s poslovnikom imate možnost replike samo na razpravo poslancev. Sedaj pa predlagam, če lahko nadaljujemo. Gospod Grims, izvolite, postopkovni. Ste pa res vztrajni.
Postopkovno samo dve stvari. Po poslovniku, ko je razprava odprta, je to razprava, glede na to, kdo govori. In v tej razpravi je seveda možna replika. Vse ostalo je vaša popolnoma samovoljna interpretacija.
Gospod Grims, to ni bil niti postopkovni predlog niti blizu postopkovnega predloga. Vi ste pač komentirali mojo interpretacijo oziroma razlago poslovnika. Verjamem pa, da se vi zavedate, da imam jaz v tem primeru prav, ampak pustimo to. Imate vi svoj prav, jaz imam svoj prav, ki vodim sejo. Če je še interes za razpravo, odpiram prijavo in prosim, da se prijavi, če želi razpravljati, tudi predlagatelj, ki bo dobil zadnji besedo v razpravi, na katero potem ne bo mogoča replika. Prosim, prijavite se. Imamo pet prijavljenih razpravljavcev. Vsak bo imel na voljo 5 minut. Prvi dobi besedo gospod Ljubo Žnidar. Pripravi se gospod Predrag Baković. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Sprva se nisem mislil oglasiti, ampak se moram odzvati na razpravo gospoda Medveda. Naj malo pojasnim korektnost. Bila je podana v razpravi primerjava kazni na Dunaju v Avstriji, kjer je bilo 10 tisoč protestnikov, in je kolega navedel, da je bilo izrečenih kazni samo za 400 evrov. Jaz bi rekel, da je to zelo zavajajoče, kajti vemo, tega kolega ni omenil oziroma te informacije ni podal, da je bila stopnja teh protestov takšna, da so morali s prisilnimi sredstvi, s solzivcem, z vodnimi topovi urediti mir. Skratka, niso pisali lističev s kaznimi, ampak so s solzivcem in z ostalimi že vojaškimi sredstvi posredovali, da so obvladali to množico. To je ta primerjava s kaznimi pa naj vsak presodi, če paše to zraven. Skratka, zavajajoče do skrajnosti.
Hvala lepa. Besedo ima Predrag Baković. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Prej v repliki mi je zmanjkalo časa, da se nisem mogel v bran postaviti še glede očitkov NPU, da naj izpostavimo kakšen primer, kjer so bili uspešni. Veliko je takih primerov, spoštovani kolegi, tako na področju prepovedanih drog, kjer so bili zasegi tako s področja kriminalistov iz posameznih policijskih uprav kot tudi posameznih kriminalistk in kriminalistov z Nacionalnega preiskovalnega urada. Tako je tudi bilo na področju drugih segmentov organiziranega kriminala in tudi na področju gospodarskega kriminala. Je pa ključno vprašanje, koliko si mi kot zakonodajalec želimo, da je NPU uspešen, da je policija uspešna. In kolikor si želimo, toliko tudi bo uspešna. In spomnimo se samo vseh razprav v tem mandatu, ko so bile vloge obrnjene, glede IMSI catcherjev, glede opravljanja hišnih preiskav v primerih, kadar lastnik stanovanja ni dosegljiv. Kdo je že dal, kdo je že dal zahtevo za ustavno presojo takrat? Veste, to so orodja, s katerimi bi lahko bile službe, kakršna je NPU pa tudi vse ostale, veliko bolj uspešne. Ampak očitno si tudi politiki ne želimo ali pa ne želijo, da se to zgodi. In mi bomo lahko ocenjevali delo realno in čisto nepristransko takrat, ko bomo rekli – mi smo z naše stvari vse naredili, dali smo jim dovolj orodja, dali smo jim dovolj sredstev, dali smo jim dovolj kadra in naj delajo. Dokler pa temu ne bo tako, se bomo pa srečevali s težavami glede zaostankov, o katerih smo prej govorili, in še s marsičem drugim. Ampak načeloma je pa želja in poslanstvo vsakega policista, kriminalista in kogarkoli že v tej policiji, da svoje delo opravlja odgovorno, ne glede na to, kdo je tisti, ki je trenutno v vladi. In zato govoriti, da NPU ni uspešen; vsi odmevni primeri padejo na sodišču zaradi takšnih in drugačnih procesnih razlogov. In tudi zaradi tega, ker imajo določene stvari, ki bi jih lahko uporabljali, v bunkerju zaradi tega, ker je zahteva za ustavno presojo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala. Tile predlagatelji današnje seje imajo hude probleme z odgovornostjo. Ta odgovornost po sistemu sedanje opozicije izgleda takole: smo za uveljavljanje odgovornosti, razen takrat, ko smo mi za kaj odgovorni, takrat pa je vsaka omemba odgovornosti histerična in uveljavljanje odgovornosti nedopustno. Krasno. Gospe in gospodje, odgovornost se vedno začne najprej pri samemu sebi, tudi ko gre za sedanjo opozicijo, ker ste bili nekoč oblast. In o čem sem jaz prej govoril? O tem, da ste za sabo pustili popolno razsulo. Rekli ste, da tiste maske na Kitajsko je izvozilo eno privatno podjetje. Ampak kdo je pa to omogočil in kdo je to potem plačal, kako je bilo s prevozom? In kako so ravnale druge države, gospe in gospodje? To je bistveno. Nemčija, Francija in tako naprej, da jih ne naštevam, so zaplenile še vsako pošiljko, ki je tja prišla, kaj šele da bi kam ven kaj pošiljali takrat, ko se je pandemija enkrat začela. In še enkrat povem, to je bilo 13. februarja, to ni bilo enkrat decembra ali pa januarja, ko v Evropi formalno še ni bilo ugotovljenih okužb. In če bi imeli 10 milijonov mask za Slovenke in Slovence, za državljanke in državljane v skladiščih, okej, bi pač lahko dali recimo 1 milijon za pomoč. Ampak vi ste imeli za Slovence nulo, zadnje preostale maske ste pa izvozili na Kitajsko. Mislite, da sem pozabil, kako je izgledalo takrat, ko smo prosili za maske, jih ni bilo možno dobiti. Ljudje so iskali, potem se je nekaj minimalno dobilo kot pomoč od drugih držav pa se je to delilo. Za to ste vi odgovorni. In ko sem rekel, ko imate toliko za povedati o odgovornosti, potem pa prevzemite odgovornost. Ne, takrat je pa konec, takrat je pa − joj, kakšna reakcija in sprenevedanje. Kakšne so pa kazni v sosednjih državah? Ves čas se trudite prikazovati, kako slovenska policija deluje nasilno, pretirava, ne vem kaj še vse, po nekih političnih navodilih. Lepo vas prosim, pojdite na internet pa si malo poglejte slike, kako je izgledalo obvladovanje množic, ki so protestirale zaradi pandemije in ukrepov in tako naprej, v Italiji, Avstriji, Franciji, Nemčiji. To je bilo tako nasilno posredovanje policije, da je bilo mene groza tisto gledati. In vi tukaj očitate slovenski policiji, da je ravnala tako, kot je ravnala, in potem namigujete, da so bila za to neka silna politična navodila. Ja, očitno so bila, da je bila veliko mehkejša, kot so bile policije ostalih držav. Ali pa za vse jugofile, poglejte si posredovanje srbske policije proti tistim, ki ne uporabljajo maske. S pendrekom po glavi, po hrbtu in po nogah in tako naprej, in to tudi ko gre za študente in podobno. Imate posnetke na internetu. Tega v Sloveniji ni in edino pravilno je, da tega ni. Se pravi, da so navodila dobra. Vi pa hočete na vsak način tukaj prikazovati, kako naj bi bilo nekaj narobe. Edino, kar je bilo narobe, je bilo to, da takrat, ko je bil čas, niste storili tistega, kar je bilo treba, niste poskrbeli za slovenske državljanke in državljane. Za tujce vse, za domače nič. In ne se zdaj sprenevedati, da je bila to neka privatna firma. To je omogočila takratna Šarčeva vlada in njena koalicija. In to zavestno, slikali so se, izjave so bile, evo, gremo v pomoč. Saj lepo, ampak kaj imaš za slovenske državljanke in državljane, kaj je ostalo v skladiščih? Nula. In potem ko se poskuša v nekem kaosu − ker je nastal popoln kaos in so bile stvari nedosegljive na svetovnem trgu − zagotoviti pomoč, je pa to največji kriminal in ne vem kaj še vse in se iz tega delate norca. Če hočete uveljavljati odgovornost – vsaka odgovornost se začne najprej pri samemu sebi. Najprej uveljavite svojo odgovornost, tako kot sem prej rekel, da ste pustili popolnoma prazna skladišča, da ste pustili državljanke in državljane brez zaščite, v življenjski nevarnosti. Prevzemite odgovornost. Če je pa ne prevzamete, pa nehajte govoriti o odgovornosti, ker sploh ne veste, kaj je to. In v tem je ves problem današnje seje. Ves čas se prikazuje, kako naj bi bilo nekaj narobe, pa ni. Še enkrat povem, slovenska policija v teh težkih okoliščinah deluje dobro, deluje korektno, deluje strokovno. In za vse, kar je naredila, ji lahko samo iskreno čestitam!
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Nisem se mislil odzvati že prej v razpravi, ker je bilo moje stališče dovolj pojmljivo in izčrpno, a vendar je bilo izrečenih nekaj ornk nebuloz, na katere je treba dati odgovor. Zakaj ves čas poudarjam in vsakič, ko imam priložnost, povem število kadrovskih menjav te vlade? Ker smo poslušali številne očitke o 252 menjavah v osemnajstih mesecih Šarčeve vlade. No, ta vlada jih je zgolj v dvanajstih mesecih do danes naredila 827. In vaši lastni ljudje, spoštovani, odhajajo zato, ker ne zdržijo političnih pritiskov, zato da morajo izvajati nezakonite postopke. In ne bomo preiskovali tega, kar sem povedal v stališču. To je jasno in je vidno. Preiskovali bomo tisto, za kar se kaže sum, in tisto, kar se bo marsikaj, sem stoprocentno prepričan, še odprlo med preiskovalko. Ja, spoštovani kolega Grims, minister lahko podaja usmeritve in tudi prav je, da jih poda, dokler so te usmeritve v skladu z zakonom in niso nezakonite, kar pa so v tem primeru bile. In tako gospod Hojs kot tudi vaša stranka še v takratni opoziciji v Knovsu je dokazala, da zna grobo preseči svoja pooblastila; in menim, da skladno s tem, kar smo danes slišali, je ta preiskovalka še kako potrebna in nujna. Ti pritiski, o katerih vi govorite, prihajajo predvsem z vaše strani. In policija, ta spoštovanja vredna policija je razočarana nad to vlado. Tudi vaši ljudje, ki pripadajo vaši stranki, so razočarani in povedo, da tako hudo in tako brez milosti se policija ni vodila še nikoli. Tiste delovne skupine so lahko neka kazen. In ko govorite o odgovornosti, spoštovani, meni gre kar na smeh, ko bi znali prevzeti odgovornost, pa še minister, ko se je ustrašil pa je hotel odstopiti, mu niste dovolili. Spoštovani, nehajte se hecati, prosim, ker če bi vi znali prevzeti odgovornost, bi kje kakšen sedel, pa ne bom nadaljeval tukaj. In dejstvo te vlade je zmanjšan ugled policije. Zdaj pa vam bom še povedal, ko govorite o teh praznih skladiščih in o teh zadevah v Šarčevi vladi. Ko je vlada Marjana Šarca odšla, je bilo 400 milijonov plusa, nič mrtvih, kolega Grims; danes imate krepko čez 4 tisoč mrtvih, odkar je na vladi Janez Janša, in 10 milijard pufa, 10 milijard pufa, spoštovani. In tale čudovita ideološka grimsijada, ki je bila prejle, mi daje občutek, da vas je resnično strah, kaj vse se bo v tej preiskovalni komisiji odkrilo. Res ne želim o teh mrtvih, ampak vidimo celo, da se nekateri predstavniki vaše vlade hvalijo s tem, da se je sprostilo tisoč postelj. Da vas ni sram. In nihče v tej državi in nihče na tej strani ni nikdar in nikoli kritiziral policije. V LMŠ smo jo vedno spoštovali in jo bomo tudi v naprej. Policija resnično dela v težkih okoliščinah, predvsem zaradi epidemije. Je pa še ena huda, težka okoliščina, in to je Hojs. Mislim, da bo policija zelo dobro zadihala, ko bo gospod Hojs odšel. Ko pa govoriva še o izvažanju mask, pa samo toliko, kolega Grims. Vaša vlada je pred kratkim v Jugo izvažala cepivo. To cepivo, glede katerega danes močno jamrate, da ga primanjkuje. Pa ne samo to, da ga je izvažala; še naročila ga ni, kar bi morala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim za mir v dvorani! Kot zadnji dobi besedo še Rudi Medved. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Kaj smo pustili za sabo, je bilo vprašanje. Kaj vse smo pustili za sabo? Za sabo smo pustili življenje brez groženj, brez represije, za sabo smo pustili velik presežek v proračunu in nam ljudje niso protestirali. To smo pustili za sabo. In tudi nismo bili skregani s celim svetom, tako kot ste sedaj vi s predsednikom Vlade na čelu. Ta primerjava posredovanja policije po svetu in pri nas je seveda popolnoma neumestna. Državljani Slovenije imamo svoj odnos do slovenske policije. Ni nam treba kazati slik od drugod. Vemo, kaj pričakujemo od policije. Pričakujemo predvsem njeno skrb za našo varnost; ne pa da se spreminja v orodje vladajoče politike za zganjanje represije nad državljani. In če se za konec še enkrat vrnem nazaj, ker je bilo večkrat res popolnoma potvorjeno, kaj pravzaprav želimo doseči s to preiskovalno komisijo, bom ponovil, kaj je bil poglavitni razlog, da se je Lista Marjana Šarca odločila vložiti skupaj z ostalimi opozicijskimi strankami zahtevo za ustanovitev preiskovalne komisije. Poglaviten razlog je ohranitev in utrditev zaupanja državljank in državljanov v slovensko policijo. To je ravno nasprotje tistega, kar ste trdili od začetka, da mi sedaj s tem spodkopavamo slovensko policijo. Zavedamo se, da je izjemno pomemben servis. Policija, ki skrbi za našo varnost, mora uživati visoko stopnjo zaupanja. Vendar v razmerah, ko vladajoča politika s stranko SDS na čelu tudi epidemijo izrablja za izrazito politizacijo Policije, pa smo preprosto odreagirali. Z nastavitvijo strankarskih in predvsem stranki SDS zvestih kadrov na vsa ključna mesta v sistemu policije prehajamo ali pa smo že prešli fazo, ko je policija praktično že politično obvladana. In temu nasprotujemo, to hočemo preprečiti. In preiskovalna komisija je dolžna zaradi tega navedenega ugotoviti politično odgovornost tako ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa kot tudi predsednika Vlade Janeza Janše.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi Državni zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij zaradi suma nedopustnega političnega vmešavanja v delo slovenske policije, policijskih enot, specializiranih enot policije in preiskovalnih skupin in zaradi suma političnega vplivanja na potek oziroma izid predkazenskih in drugih postopkov za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja organizacijo, delovanje, vodenje, naloge in pooblastila slovenske policije. Vsebina zahtevka parlamentarne preiskave je opredeljena v čistopisu zahteve z dne 12. marca 2021 ter v Aktu o odreditvi parlamentarne preiskave z dne 16. marca 2021, ki ste ju prejeli. Parlamentarna preiskava je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora v zvezi s tem prosim, da pripravi Predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga čim prej posreduje v odločitev Državnemu zboru. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 67. izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lep dan želim! (SEJA JE BILA PREKINJENA 29. MARCA 2021 OB 15.20.)