Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 12. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Ljudmila Novak, gospa Iva Dimic, gospa Eva Irgl, gospa Jelka Godec, gospod Jožef Horvat, mag. Matej Tonin, dr. Matej T. Vatovec, mag. Anže Logar, gospod Žan Mahnič, gospod Janez Janša, Miha Kordiš, gospod Ivan Hršak od 15. ure dalje in gospod Marijan Pojbič. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 7., 8., 9., 10., 11., 12. IN 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVENSODNEM REŠEVANJU POTROŠNIŠKIH SPOROV, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O POTROŠNIŠKIH KREDITIH, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POŠTNIH STORITVAH, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJAH, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O INVESTICIJSKIH SKLADIH IN DRUŽBAH ZA UPRAVLJANJE, PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O PLAČILNIH STORITVAH IN SISTEMIH IN PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ENERGETSKEGA ZAKONA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predloge zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Na 39. seji Kolegija predsednika Državnega zbora 9. oktobra 2015 je bilo dogovorjeno, da se dopolnilne obrazložitve predlagatelja, predstavitve poročil matičnih delovnih teles in predstavitve stališč poslanskih skupin o vseh predlogih zakonov opravijo skupaj, saj gre za vsebinsko povezane predloge. Za dopolnilno obrazložitev predlogov zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Margareti Guček Zakošek. Prosim.
Hvala, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani ostali predstavniki vlade, dobro jutro! Pred vami je sedem zakonskih predlogov, ki se sprejemajo v paketu: Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, Predlog zakona o spremembah Zakona o potrošniških kreditih, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in sistemih ter Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona. Medtem ko Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov na sistemski ravni ureja izvensodno reševanje potrošniških sporov, tako imenovano IRPS, ostalih 6 zakonskih predlogov navedeno področje ureja na posebnih gospodarskih področjih. Predlogi zakonov se zaradi vsebinske povezanosti torej sprejemajo v zakonodajnem postopku v paketu, saj morajo biti uveljavljeni sočasno. Naj nadaljujem s predstavitvijo ključnih rešitev, pri čemer se želim osredotočiti na sam sistemski zakon, Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, s katerim želimo: povečati pravno varnost potrošnikov in ponudnikov na trgu na vseh gospodarskih področjih z vzpostavitvijo učinkovitih, enostavnih, hitrih in cenovno dostopnih izvensodnih postopkov reševanja sporov, spodbuditi uporabo postopkov mirnega reševanja domačih in čezmejnih potrošniških sporov, z vzpostavitvijo ustrezne infrastrukture pa odpravljati ovire, ki bi odvračale ponudnike in potrošnike od sodelovanja v tovrstnih postopkih, povečati zaupanje potrošnikov in s tem povpraševanje po izdelkih in storitvah v okviru klasične in spletne oblike nakupovanja, kar ponudnikom prinaša večjo konkurenčnost in sploh primerjalne prednosti na trgu. Predlog zakona temelji na pravilih evropske direktive o alternativnem reševanju potrošniških sporov in Uredbe o spletnem reševanju potrošniških sporov in prvič na sistemski ravni ureja področje, ki doslej ne v evropskem, še manj pa v slovenskem pravnem redu ni bilo urejeno na sistemski ravni. Čeprav ne gre zanemariti dejstva, da se je v praksi tudi pri nas razvila široka paleta različnih oblik izvensodnega oziroma alternativnega reševanja sporov, kot so mediacija, konciliacija, predhodna nevtralna ocena, pomirjanje, posredovanje in tako naprej. Ti se že uporabljajo v civilnih in gospodarskih sporih. Njihova skupna značilnost pa je neformalnost postopka in konsenzualnost. Na področju prava varstva potrošnikov ima uveljavitev izvensodnega reševanja sporov še poseben pomen zaradi specifike sporov. Tipični potrošniški spori so relativno nizke premoženjske vrednosti, so pa pogosti in zato številčni. Poleg tega je za potrošniške spore značilno očitno neravnotežje v ekonomski moči, pravnem znanju in izkušnjah med potrošnikom in podjetjem, pa tudi nesorazmerje med premoženjsko vrednostjo in tudi grozečimi sodnimi stroški. Preprosto povedano, potrošnik v pogodbenih razmerjih s ponudnikom nastopa praviloma kot šibkejša stranka, zaradi česar je klasični pravni postopke, ki je posledica pomanjkanja ustreznih mehanizmov izvensodnega reševanja sporov, zanj ali zanjo pogosto velika ovira pri uveljavljanju njegovih oziroma njenih pravic. V smislu predloga zakona postopek IRPS pomeni, da tretja nevtralna oseba v nesodnem strukturiranem postopku pomaga potrošniku in ponudniku: prvič – doseči sporazume, drugič – jima predlaga rešitev in tretjič – po sporu sprejme tudi zavezujočo rešitev, odločitev. S predlogom zakona želimo konkretizirati načela preglednosti, zakonitosti, prostovoljnosti, kontradiktornosti in učinkovitosti, ki jih morajo izvajalci IRPS upoštevati pri vodenju samih postopkov, urejamo glavna pravila postopkov IRPS in pravne posledice odločitev, ki jih sprejme izvajalec IRPS, torej izvensodnega reševanja potrošniških sporov. Za osebe, ki vodijo ali sodelujejo v postopku, določamo standarde strokovne usposobljenosti, neodvisnost in nepristranskost, določamo informacije, ki jih morajo izvajalci izvensodnega reševanja potrošniških sporov objavljati na spletnih straneh; torej podatki o stikih, oblika organiziranosti, viri financiranja, imena oseb, ki odločajo v postopkih, pravila postopkov, stroške postopka, čas trajanja reševanja sporov in podobno. Določamo tudi dolžnost preglednega javnega objavljanja poročil o strukturi in obsegu sporov ter o rezultatih reševanja. Določamo tudi obveznosti ponudnikov glede obveščanja potrošnikov o izvajalcih izvensodnega reševanja potrošniških sporov, ki jih priznavajo kot pristojne za reševanje njihovih sporov. To storijo ponudniki z objavo informacij na spletnih straneh, v splošnih pogojih poslovanja ali pa na drug primeren način, če nimajo teh možnosti. S predlogom zakona zagotavljamo tudi izvajanje uredbe o spletnem reševanju potrošniških sporov, ki naj bi potrošnikom in ponudnikom omogočala lažje reševanje sporov, ki izvirajo iz čezmejnih spletnih nakupov. V ta namen Evropska komisija vzpostavlja evropsko platformo za spletno reševanje sporov kot enotno vstopno točko za ponudnike in potrošnike. Spore bodo obravnavali izvajalci IRPS, ki jih države članice notificirajo pri Evropski komisiji in morajo za to biti usposobljeni za zagotavljanje učinkovitih postopkov. Zato s predlogom zakona določamo tudi register izvajalcev IRPS in pogoje za vpis v register, ki ga po predlogu zakona vodi pristojni organ, torej Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Obstoj dobro usposobljenih delujočih izvajalcev IRPS v državah članicah je tudi pogoj za delovanje evropske platforme, države članice pa vzpostavijo tudi nacionalne kontaktne točke, ki potrošnikom, ponudnikom in izvajalcem IRPS nudijo podporo. Za opravljanje nalog nacionalne kontaktne točke po predlogu zakona je za to pristojno Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Želim poudariti, da namen zakonskega urejanja IRPS v prvi vrsti ni formalno urejanje samega postopka reševanja sporov na način, kot so urejeni sodni postopki, temveč spodbujanje njihove čim širše uporabe, saj lahko bistveno pripomore k enostavnejšemu, hitrejšemu in cenovno dostopnejšemu reševanju sporov za potrošnike in ponudnike. Da pa bi lahko spodbudili uporabo tovrstnih postopkov, je po drugi strani treba imeti predvidljiv pravni okvir. Verjamemo, da bo imel predlog zakona ugodne učinke na gospodarstvo, ne glede na manjšo kratkoročno obremenitev poslovanja za ponudnike in zavezanost k mirnemu reševanju sporov prinaša prihranke, saj se izognejo morebitnim visokim pravnim stroškom, mirno reševanje sporov s potrošniki pa prinaša ponudnikom tudi konkurenčno prednost, saj povečuje zaupanje potrošnikov in s tem tudi povpraševanje po njihovih izdelkih. Ne nazadnje je upravičeno pričakovati tudi ugodne učinke na državni proračun, saj bo zakon z zmanjšanjem števila potrošniških sporov, ki bi se sicer reševali pred rednimi sodišči, pripomogel k razbremenitvi sodišč in jim posledično prinesel tudi prihranke. Na koncu še nekaj poudarkov v zvezi s spremljajočimi zakonskimi predlogi. Kot uvodoma povedano so sočasne spremembe vseh zakonov potrebne zaradi notranje normativne skladnosti slovenskega pravnega reda. Tako se spremljajoči zakonski predlogi usklajujejo s sistemskim zakonom zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, ki sem ga uvodoma tudi širše razložila. Predlogi posameznih področnih zakonov se na ustreznih mestih usklajujejo glede na pravila postopkov IRPS in standardov, ki jih morajo izvajalci izvensodnih reševanj potrošniških sporov upoštevati na posebnih področjih, ki jih zakoni urejajo. Večja posebnost je obvezno sodelovanje ponudnikov v postopkih IRPS, ki se predlaga s štirimi od šestih spremljajočih zakonskih predlogov, medtem ko predlog sistemskega zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov določa praviloma prostovoljno sodelovanje ponudnikov v postopkih, a hkrati dopušča ureditev, ki nalaga ponudnikom obvezno sodelovanje, če tako določa poseben zakon. Glede na aktualnost tematike bi radi predlagali, da Državni zbor v sklopu te redne seje opravi tudi tretje branje tega zakona. S tem zaključujem svojo predstavitev, na voljo smo vam seveda za vsa nadaljnja vprašanja in obrazložitve. Hvala.
Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, Predlog zakona o spremembah Zakona o potrošniških kreditih in Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Potočnik.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov ter vsebinsko povezana Predlog o spremembah Zakona o potrošniških kreditih in Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah. Amandmaje k Predlogu zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov so vložile poslanska skupine SMC, Desus in SD, Poslanska skupina SDS in Poslanska skupina NSi. Amandmaje k drugim dvema vsebinsko povezanima zakonoma so vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD. Na seji je predstavnica Zakonodajno-pravne službe glede pripomb iz pisnega mnenja službe poudarila, da je treba paziti, da so sistemski zakon in vsebinsko povezani področni zakon med seboj usklajeni. Poudarila je, da je večina pripomb iz pisnega mnenja službe ustrezno upoštevanih v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin z izjemo treh, glede katerih je ministrstvo podalo pojasnila. Glede ostalih dveh vsebinsko povezanih predlogov zakon je izpostavila pripombo glede odpravo nejasnosti, ali je sodelovanje ponudnikov v postopkih obvezno ali ne, ter pripombo glede ureditve prehodnega režima. Poudarila je, da so bile te pripombe ustrezno upoštevane z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Na seji so sodelovali predstavniki potrošniških organizacij, in sicer je predstavnica Evropskega centra za reševanje sporov izrazila podporo obravnavanim zakonom ter podala pripombo glede prostovoljnega sodelovanja ponudnikov v postopku. Predstavnica Zveze potrošnikov Slovenije je izrazila mnenje, da predlog zakona ne predstavlja ustrezne podlage za vzpostavitev učinkovitega sistema izvensodnega reševanja potrošniških sporov ter podala številne pripombe glede predlaganih rešitev. Predstavnica Združenja potrošnikov Zasavja pa je podala pripombo glede razumljivosti določb predloga zakona ter glede višine pristojbine za postopek pri izvajalcu. Na seji sta sodelovala tudi predstavnik Združenja za informatiko in telekomunikacije pri Gospodarski zbornice Slovenije ter predstavnica Sekcije operativnih elektronskih komunikacij pri Gospodarski zbornici Slovenije. Predstavnica sekcije je izpostavila pripombe glede samovoljnega oblikovanja pravil delovanja izvajalcev, glede roka za sprožitev spora pred izvajalcem in glede problematike hrambe podatkov o opravljenih komunikacijskih storitvah. Na seji je sodeloval tudi predstavnik Agencije za komunikacijsko omrežje in storitve, ki je izpostavil uspešno reševanje sporov pred agencije ter izrazil podporo obravnavanim zakonom. Na seji sta sodelovali tudi predstavnica Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, ki je podala pripombo o preobsežnih administrativnih in zakonodajnih obveznosti za podjetja, ter predstavnica Banke Slovenije, ki je izrazila podporo predlaganim zakonom. Državna sekretarka in predstavnik ministrstva sta na seji podala obširno pojasnilo v zvezi z izraženimi pomisleki deležnikov, in sicer glede nacionalne kontaktne točke, odločanja v okviru kolegijskega organa, prostovoljnega sodelovanja ponudnikov v postopku, višine pristojbine, razlage določb 16. člena obravnavanega sistemskega zakona, hrambe podatkov in zamejitve roka za sprožitev spora. Predstavnik ministrstva je poudaril, da nasprotujoči si pomisleki različnih deležnikov kažejo na dilemo med vzpostavitvijo sistema za izboljšanje varstva potrošnikov na eni strani in uvedbo dodatnih obremenitev za gospodarstvo na drugi strani. Izpostavil je pomen promocije sistema izvensodnega reševanja potrošniških sporov ter skrb za potrošnike kot priložnost v smislu primerjalnih prednosti ponudnikov. V razpravi je bilo izraženo mnenje, da obravnavani zakoni pomenijo pozitiven korak k izboljšanju stanja na področju varstva potrošnikov v Sloveniji in bodo pripomogli k hitrejšemu, cenejšemu in enostavnejšemu reševanju potrošniških sporov ter k razbremenitvi sodišč. Na seji je bilo članicam in članom odbora predložen predlog za amandma odbora Poslanske skupine Združene levice k 11. členu, do katerega se je odbor v razpravi opredelil in ga ni sprejel. Po končani razpravi je odbor obravnaval amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k Predlogu zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov in jih sprejel ter amandmaje Poslanske skupine SDS in amandmaje Poslanske skupine NSi in ju ni sprejel. Odbor je glasoval o vseh členih Predloga zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, Predloga zakona o spremembah Zakona o potrošniških kreditih ter Predloge zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje so pripravljena besedila o vseh treh dopolnjenih predlogov zakona, v katera so vključeni tudi sprejeti amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Mirjam Bon Klanjšček. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 14. redni seji 2. oktobra letos obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predloženi zakon je z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika proučila Zakonodajno-pravna služba in k njemu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica je pojasnila, da so njihove pripombe upoštevane v vloženih amandmajih in dodatno tudi v posebno pripravljenih pisnih pojasnilih ministrstva. Tudi predstavnik Komisije Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je poročal, da so člani komisije predlog zakona podprli. Med drugim so ugotovili, da je predlagatelj ustrezno upošteval pripombe zainteresirane javnosti, vključno s pripombami Zakonodajno-pravne službe z vidika jasnosti in pravne varnosti, ki so upoštevane v predlogih amandmajev poslanskih skupin koalicije. V poslovniškem roku so torej amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD, in sicer k 1. členu, k naslovu Končne določbe in za novi 3.a člen. Vsi trije amandmaji so bili brez razprave tudi sprejeti. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport je pojasnil, kaj je cilj predloga zakona, predlagano uskladitev pa sta pozdravila tudi predstavnika AKOS in Gospodarske zbornice Slovenije, Združenja za informatiko in telekomunikacije. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona o spremembah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje in Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in sistemih je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani kolegi! V Odboru za finance in monetarno politiko smo na 13. redni seji dne 6. oktobra 2015 kot matično delovno telo obravnavali Predlog zakona o spremembah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, ZISDU-3A, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor je prejel tudi mnenja Zakonodajno-pravno službe in pristojne komisije Državnega sveta. Morebitnih amandmajev kvalificirani predlagatelji nismo predložili. Seje so se poleg nas udeležili tudi predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila, da se predlog zakona usklajuje s Predlogom zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov. Povezava med slednjim zakonom in obravnavanim predlogom je v 71. členu obstoječega ZISDU-3, sprememba pa temelji na Direktivi 2013/11/EU, ki ureja pravila postopkov izvensodnega reševanja potrošniških sporov. Nadalje je predstavnica Ministrstva za finance odgovorila tudi na pripombe Zakonodajno-pravne službe glede ureditve prehodnega obdobja. Odbor je nato glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na to, da odbor kot matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejel nobenega amandmaja, predlagamo Državnemu zboru, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu. Na isti seji smo na Odboru za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo obravnavali tudi Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, tako imenovani ZPlaSS-D, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje prav tako predložila Vlada. Tudi v zvezi s to točko dnevnega reda smo prejeli mnenji Zakonodajno-pravne službe in Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki je predlog podprla. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju izpostavila predvsem nejasnosti predlagane ureditve, in sicer ali je sodelovanje ponudnika plačilnih storitev v postopkih izvensodnega reševanja potrošniških sporov obvezno ali ne, potrebo po določitvi prehodnega obdobja, v katerem bodo ponudniki plačilnih storitev zagotovili način izvajanja v skladu z zahtevami, ki izhajajo iz Predloga zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, in opozorila na nejasnosti glede plačljivosti izvajanja storitev. Amandmaje k predlogu zakona smo vložile poslanske skupine SMC, DeSUS in SD. Na seji so tudi v tem primeru prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance in predstavniki Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila, da se s predlogom zakona v slovenski pravni red prenašajo določbe prej omenjene direktive, ki ureja izvensodno reševanje sporov med ponudniki blaga in storitev ter potrošniki. Ta direktiva se v pravni red prenaša s paketom več zakonov, pri čemer je krovni predpis zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov. Predlagana novela se nanaša na reševanje potrošniških sporov na področju izvajanja plačilnih storitev, s čimer se zagotavlja notranja skladnost pravil. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je nato pojasnila, da so z vloženimi amandmaji bile upoštevane pripombe iz njihovega mnenja glede jasnosti ureditve ter prehoda na novo ureditev. Odbor je v nadaljevanju seje obravnaval in sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD. Nato smo člani glasovali še o členih predloga zakona in jih sprejeli. Hvala.
Predlog zakona o spremembah Energetskega zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbor dajem besedo predsedniku odbora gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na svoji 13. seji dne 1. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Energetskega zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Zakonodajno-pravne službe in Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podal minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič, ki je pojasnil, da je cilj predloga zakona uskladitev s Predlogom zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, s katerim se v pravni red Republike Slovenije prenaša Direktiva 2013/11-EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. 5. 2013. V skladu z direktivo morajo države članice zagotoviti postopke izvensodnega reševanja potrošniških sporov na vseh področjih varstva potrošnikov, kar vključuje tudi spore, ki izvirajo iz dobave električne energije. Predlog zakona prenaša tudi zahteve Direktive 2009/72-ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. 7. 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in razveljavitvi direktiv, ki državam članicam nalagajo, da v skladu s prilogo 1 direktive zagotovijo pravico do preglednih, enostavnih in poceni postopkov pri obravnavni pritožb odjemalcev. Zakonodajalec tako dobaviteljem ali njihovim združenjem nalaga, da imenuje neodvisno in nepristransko osebo ali več oseb, odgovornih za odločanje o pritožbah gospodinjskih odjemalcev. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe in poudarila, da vloženi amandmaji v večini odpravljajo in izboljšujejo predloženo zakonsko besedilo. Na seji je bil navzoč tudi predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in pojasnil, da komisija predlog zakona podpira. V razpravi so nekateri člani odbora izrazili mnenje, da se s predlagano spremembo Energetskega zakona ureja zgolj tehnične zadeve in prenašajo direktive, ne rešujejo pa sistemskih problemov, ki jih je na tem področju več. Predlog zakona sicer podpirajo, vendar od predlagatelja pričakujejo celovite in sistemske rešitve navedenega področja. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicija SMC, SD in Desus k 1., 3., 4., 5. in 6. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima gospa mag. Mirjam Bon Klanjšček v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! V slovenski pravni red prenašamo pravila postopkov izvensodnega reševanja potrošniških sporov in zahtev, ki jih v skladu z direktivo morajo izpolnjevati izvajalci izvensodnega reševanja potrošniških sporov. Ureja se izvensodno reševanje domačih in čezmejnih potrošniških sporov, ki se rešujejo s pomočjo izvajalca IRPS, ko spor izvira iz pogodbenih razmerij med ponudniki blaga in storitev, ki vključujejo tudi pogodbe o spletni prodaji in pogodbe o spletnih storitvah. S paketnim obravnavanjem predlaganega zakona in drugih spremljevalnih zakonov, v katerih se na ustreznih mestih odražajo spremembe in dopolnitve, ki so povzročene s predlaganim zakonom, se v pravni red vnaša preglednost in celovitost pravnega normiranja. Za postopke izvensodnega reševanja potrošniških sporov se tako določajo pravila teh postopkov, načela, pravne posledice, raven izobrazbe, merila neodvisnosti in nepristranskosti za osebe, ki vodijo ali sodelujejo v postopku, dodatna merila pravne usposobljenosti in izkušenosti za osebe, ki vodijo postopke, informacije, ki jih morajo izvajalci objavljati na internetnih straneh, dolžnost preglednega javnega objavljanja sporočil, informacije, s katerimi morajo biti potrošniki seznanjeni pred sklenitvijo pogodbe, pogoji za vpis izvajalcev IRPS v register, ki ga vodi Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo ter nacionalne kontaktne točke, ki zagotavljajo podporo potrošnikom in ponudnikom do evropske platforme IRPS. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo naklonjeni vsem oblikam izvensodnega reševanja sporov, ki po našem trdnem prepričanju uporabnikom omogočajo hitrejši dostop do ustreznega pravnega sredstva, delno pa tudi soodločanje glede njihovih pravic. Ni zanemarljivo dejstvo, da ob tem pomenijo tudi razbremenitev ter hitrejše delovanje sodišče in s tem krepitev pozitivne percepcije o delovanju pravnega sistema. V tem smislu podpiramo tudi namen zakonskega urejanja izvensodnega reševanja potrošniških sporov, ki skladno z direktivo ni podrobno urejanje samega postopka reševanja sporov na tem področju, tako kot so urejeni sodni postopki, temveč spodbujanje čim širše uporabe te oblike reševanja potrošniških sporov. Izvensodno reševanje lahko bistveno pripomore k enostavnejšemu, hitrejšemu in cenovno dostopnejšemu reševanju sporov za potrošnike in ponudnike. Da bi spodbudili nadaljnjo porabo teh postopkov, je nujno zagotoviti zanesljiv in predvidljiv pravni okvir, ki bo urejal ključna vprašanja in načela postopkov, pa tudi standarde, ki jih moramo speljevati izvajalci. Hkrati si je po mnenju naše poslanske skupine treba prizadevati, da postopek ostane kar se da enostaven in potrošnikom lahko razumljiv. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo paket zakonov podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Škodnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Gospod predsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci! Oblike izvensodnega reševanja potrošniških sporov v Evropski uniji niso enako in dovolj dobro razvite. Evropska komisija je ugotovila, da obstajajo velike razlike med državami članicami glede dostopnosti in poznavanje možnosti izvensodnega reševanja potrošniških sporov. Mehanizmi v gospodarskih sektorjih niso ustrezno vzpostavljeni in ne delujejo zadovoljivo. Razlike med državami članicami glede dostopnosti, kakovosti in poznavanja mehanizmov reševanja potrošniških sporov ovirajo delovanje notranjega trga. Številni potrošniki se izogibajo čezmejnim nakupom, saj niso prepričani, da bi morebitne spore s trgovci lahko rešili na preprost način. To škoduje konkurenčnosti, rasti in ustvarjanju delovnih mest v Uniji. Za dokončno vzpostavitev notranjega trga je bistveno odpraviti posredne in neposredne ovire za njegovo pravilno delovanje in zaupanje državljanov. Evropska unija se je zato odločila za normativno ureditev problematike. V ta namen je bila sprejeta Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta o alternativnem reševanju potrošniških sporov, ki zagotavljajo izvajanje uredbe EU št. 524/2013 o spletnem reševanju sporov. Direktiva je implementirana v nacionalni pravni red s Predlogom zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov. V domačem pravnem redu so do sedaj obstajale zgolj posamezne oblike izvensodnega reševanja sporov na določenih gospodarskih področjih. To so elektronske komunikacije in poštne storitve, energetika, bančne plačilne in zavarovalne storitve ter potrošniško kreditiranje. S pravnega vidika morajo področni specialni zakoni na posameznih gospodarskih področjih slediti sistemskemu reševanju zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, jasno na enak oziroma primerljiv način in medsebojno skladno urejati posamezna vprašanja, razen tam, kjer obstajajo razlogi za razlikovanje. Zato se predlagajo manjše uskladitve še v Predlogu zakona o spremembah Zakona o potrošniških kreditih, Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah, Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, Predlogu zakona o spremembah Energetskega zakona, Predlogu zakona o spremembah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in sistemih. Zaradi vsebinske povezanosti se morajo spremembe uveljaviti hkrati. Postopek reševanja potrošniških sporov, katerih značilnosti je majhna ekonomska vrednost in je veliko število sporov, je s predlogom zakona zamišljena kot zaupen specializiran postopek. Uporabljal bo se za reševanje sporov iz pogodbenih razmerij med podjetji in potrošniki glede prodaje blaga ali upravljanja storitev, ki niso bili rešeni s pogajanji med strankami. Postopek bo za potrošnika praviloma brezplačen, razen pristojbine, ki jo določi izvajalec v maksimalni vrednosti 20 evrov. Najnižji znesek predmeta spora je 30 evrov, spor bo reševala tretja nevtralna oseba, ki v nesodnem strukturiranem postopku pomaga strankama doseči sporazum, mediacijo oziroma posredovanje, jima predlaga rešitev oziroma poravnavo ali se o sporu celo sprejmejo zavezujočo odločitev tako imenovani razslojevali postopek. Stranki v postopku bosta ponudnik, na primer trgovec, in potrošnik. Ponudnik bo potrošnika seznanil z izvajalcem izvensodnega reševanja potrošniških sporov oziroma ga opozoril, da ne zagotavlja izvajalca izvensodnega reševanja sporov, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo pa bo skrbelo za kakovost izvajalcev. Ti bodo svoje usluge ponujali kot tržno storitev, ki jih bo podjetje lahko najelo ali pa tudi ne. Razvoj dobro delujočih mehanizmom v izvensodnem reševanju potrošniških sporov je nujen za utrditev položaja potrošnikov na notranjem trgu in s tem krepitev njihovega zaupanja še zlasti v spletno trgovino. Ukrepi za spodbujanje vzpostavljanje ustreznih mehanizmov izvensodnega reševanja potrošniških sporov so pomembni v državah članicah s preobremenjenimi sodišči oziroma tistimi z velikimi sodnimi zaostanki. Zato smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra odločili, da bomo podprli Predlog zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov skupaj s spremembami zakonov na posameznih gospodarskih področjih. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani predstavniki Vlade! Pred nami je obravnava tako imenovanega paketa zakonov sprememb in dopolnitev zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah, Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, Predloga zakona o spremembah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje, Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in Predlog zakona o spremembah Energetskega zakona. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da vse te spremembe in dopolnitve predlaganih zakonov bodo pripomogle k učinkovitejšemu upravljanju in predvsem tudi učinkovitejšem reševanju spora. Po drugi strani pa nedvomno ti predlogi zakonov bodo omogočali tudi hitrejše delo in boljšo zaščito končnega uporabnika. Prepričani smo, da je pomembno, da se v te dopolnitve zakonov in spremembe vključijo tudi vse evropske direktive, ki to zadevo predvidevajo. V Slovenski demokratski stranki se pa tudi zavedamo, da določeni del teh sprememb in dopolnitev na en način lahko poveča birokratske ovire in predvsem mikro, malim in srednjim podjetjem nalaga določene dodatne aktivnosti, ki jih bodo obremenili tako finančno kot, bi rekel, z določenimi birokratskimi ovirami. Iz tega naslova smo tudi pri zakonu o izvensodnem reševanju potrošniških sporov v Slovenski demokratski stranki pripravili amandma, ki naj bi te ovire odpravil oziroma jih zmanjšal, zmanjšal pa s tem tudi posledično finančne obremenitve predvsem za mikro, mala in srednja podjetja. Ne nazadnje k temu paketu predlaganih sprememb in dopolnitev zakona v Slovenski demokratski stranki ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospa Marinka Levičar bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav vam vabljenim in vam, spoštovane poslanke in poslanci! Pred seboj imamo krovni zakon in predloge zakonov, s katerimi bomo našo zakonodajo, ki ureja različne oblike zunajsodnega reševanja potrošniških sporov, uskladili z evropsko direktivo. V Poslanski skupini Desus bomo spremembe predlogov zakonov podprli zlasti iz dveh načelnih razlogov. Prvi je ta, da bo njihova uveljavitev omogočila razbremenitev sodišč, drugi pa izvira iz našega zavedanja, da med ponudnikom in potrošnikom obstaja veliko nesorazmerje ekonomske moči, torej da bomo s tem zaščitili potrošnika. Izvensodno reševanje sporov pomeni, da tretja nevtralna oseba v nesodnem strukturiranem postopku pomaga strankama doseči sporazum. Določa se obveznost ponudnika, da pred sklenitvijo pogodbe potrošnika seznani z izvajalcem izvensodnega reševanja sporov, ki ga priznava, ali pa ga opozori, da ne zagotavlja izvajalca, ki bi bil pristojen za reševanje njihovih potrošniških sporov. Osebe, ki bodo vodile postopke zunajsodnega postopka reševanja sporov bodo morale dosegati standarde strokovne usposobljenosti in nepristranskosti, ki jih ureja krovni zakon. Olajšano bo tudi izvensodno reševanje sporov, ki izvirajo iz spletnih nakupov, zlasti čezmejnih. V ta namen bo Evropska komisija vzpostavila evropsko platformo za spletno reševanje sporov, ki bodo potrošnikom in ponudnikom zagotavljali enotno vstopno točko za reševanje sporov. Glede izjeme od prostovoljnega sodelovanja ponudnikov v postopkih pa je treba povedati, da področni zakoni o potrošniških kreditih, plačilnih storitvah in sistemih ter v spremembah Energetskega zakona določajo obvezno sodelovanje ponudnikov na področju, ki ga urejajo. Ponudniki iz posameznih gospodarskih področij, ki jih pokrivajo področni zakoni, bodo imeli na razpolago šest mesecev, da se uskladijo z določbami krovnega zakona. Menimo, da je šestmesečni rok od uveljavitve zakona do njegove uskladitve dovolj dolg za izbiro izvajalca izvensodnega reševanja potrošniških sporov za spremembo splošnih pogojev, obvestil ter pripravo objav na spletnih straneh. Iz navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Desus krovni zakon in tudi ostale področne zakone podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Pred nami je paket zakonov, ki po svoji vsebini ureja enako zadevo, to je reševanje potrošniških sporov, zato je bila tudi odločitev kolegija, da se o vseh zakonih skupaj poda enotno stališče, povsem utemeljena. Z zakonom o izvensodnem reševanju potrošniških sporov se v slovenski pravni red prenaša Direktiva Evropske unije o alternativnem reševanju potrošniških sporov in zagotavlja izvajanje Uredbe o spletnem reševanju sporov. S sprejetjem predlaganega zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov in drugih spremljevalnih zakonov se v naš pravni red vnaša preglednost in celovitost. Spremembe in dopolnitve navedenih zakonov so tako nujne zaradi uskladitve z direktivo, ki ureja izvensodno reševanje potrošniških sporov v zvezi s pogodbenimi obligacijskimi razmerji, ki izvirajo iz prodajnih pogodb in pogodb o opravljanju storitev, vključno s spletno prodajo in spletnimi storitvami. S predlaganim zakonom se tako na sistemski ravni ureja izvensodno reševanje potrošniških sporov med ponudniki blaga in storitev ter potrošniki. Na ta način se potrošnikom in ponudnikom na vseh gospodarskih področjih zagotavlja možnost hitrega, cenovno dostopnega, enostavnega in učinkovitega izvensodnega reševanja domačih in čezmejnih potrošniških sporov v klasični in spletni trgovini. Zaradi vse večjega števila sodnih postopkov v civilnopravnih zadevah in zaostankov, ki se na večini slovenskih sodišč sicer postopoma zmanjšujejo, ima uveljavitev izvensodnega reševanja sporov, s tem ko omogoča razbremenitev sodišč, velik pomen za delovanje pravnega sistema v celoti. Zakon ureja splošna pravila postopkov izvensodnega reševanja potrošniških sporov ter pogoje in načela, ki jih morajo pri svojem delovanju izpolnjevati izvajalci izvensodnega reševanja potrošniških sporov ne glede na to, ali je njihov ustanovitelj država ali oseba zasebnega prava. Namen zakonskega urejanja izvensodnega reševanja potrošniških sporov med ponudniki blaga in storitev ter potrošniki je spodbuditi čim širšo uporabo takšne oblike reševanja potrošniških sporov, ki bo pripomogla k racionalnejšemu reševanju sporov za potrošnike in ponudnike, pri čemer tretja nevtralna oseba v nesodnem postopku pomaga strankama doseči sporazum, jima predlaga poravnavo, ali o sporu sprejme zavezujočo odločitev. Predvidena je tudi obveznost ponudnika, da pred sklenitvijo pogodbe na primeren način seznani potrošnika s pristojnimi izvajalci za reševanje potrošniških sporov ali pa ga opozori, da ne zagotavlja takšnega izvajalca. Predlog zakona tudi predvideva dovolj velik manevrski prostor, ki bo dopuščal, da se na trgu vzpostavi širok nabor izvajalcev izvensodnih reševanj potrošniških sporov, pri čemer je praksa glede tega v evropskem prostoru zelo raznolika, saj obsega mehanizme v okviru gospodarsko-interesnih združenj, specializirane arbitraže za reševanje potrošniških sporov, ombudsmane, odbore za potrošniške pritožbe ali zasebne mediatorje. Izvajalci se lahko financirajo iz javnih ali zasebnih sredstev, pri čemer so v teh primerih, ko so financerji gospodarska združenja, vzpostavljene učinkovite varovalke za ohranitev neodvisnosti izvajalcev. Socialni demokrati bomo predlagali paket zakonov podprli, ne bomo pa podprli amandmajev, ki so jih pripravile opozicijske stranke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani zbor! V Sloveniji imajo potrošniki med vsemi državami Evropske unije najnižjo stopnjo zaupanja v javne institucije. To kaže podatek raziskave Evropske komisije iz preteklega meseca, letošnjega septembra. Dejstvo je, da je varstvo potrošnika, potrošniška zakonodaja v primerjavi z drugimi državami v Sloveniji izjemno podhranjena, pogosto pa tudi zavestno zanemarjena. O tem priča tudi predlog krovnega zakona, ki ga obravnavamo; je pomanjkljiv, neučinkovit in neustrezno prenaša direktive o reševanju potrošniških sporov. Takšnega zakona seveda ni mogoče podpreti. Zato v Združeni levici predlagamo popravke, ki odpravljajo vsaj diskriminatorno pristojbino in mejo vrednosti potrošniškega spora. Vzpostavitev alternativnega sistema reševanja potrošniških sporov je seveda cilj, ki bi ga bilo treba podpreti ne le zaradi razbremenitve sodstva, pač pa zaradi podrejenosti potrošnika v pravnem znanju, ekonomski moči in navsezadnje tudi izkušnjah. Te so na strani ponudnikov podjetij, korporacij. Izvensodno reševanje sporov lahko omogoči boljši položaj potrošnika, a je to seveda odvisno od pristopa in načina, kako se takšen mehanizem implementira, vzpostavi. Kot opozarja Zveza potrošnikov Slovenije predlog zakona, citiram, "ne omogoča vzpostavitev učinkovitega sistema, ampak daje podlago za stihijsko ustanavljanje izvajalcev teh storitev, kot da gre za ponudbo novih storitev oziroma neko novo področje poslovanja", konec citata. To opozorilo Zveze potrošnikov Slovenije je seveda alarmantno. Namesto mehanizma, ki bi zaščitil potrošnika, se bo ustvarila nova poslovna dejavnost, ki bo očitno služila na nesreči potrošnikov oziroma kršenju naših potrošniških pravic. Zakon namreč ne odgovarja na ključna vprašanja o obliki izvajalcev reševanja potrošniških sporov, ali bo to ena oseba ali kolektivno telo, načinu reševanja sporov, bo to svetovanje, posredovanje ali razsojevanje ter tudi, kakšne bodo posledice odločitev. Zakon zgolj določa, da lahko izvajalec za to zaračuna 20 evrov. Da je bilo vodilo ministrstva, da naj za vse poskrbi trg, pričajo besede državne sekretarke Margarete Guček Zakošek, citiram, "maksimalna cena za potrošnike je 20 evrov, lahko je tudi nižja, postopek je lahko tudi brezplačen, če se tako odloči tisti, ki bo to delal." Skratka, izvajalec je tisti, ki se bo odločil, ali bo z določeno dejavnostjo služil ali ne. To pomeni, da bodo dobili potrošniki na drugi strani neke ljudi, ki bodo hoteli zaslužiti, zaradi neurejenosti, ki jo poskuša uvajati ta zakonodaja, pa seveda zmedo in neučinkovitost. Dobili bomo področje, ki dobesedno kliče po zlorabah, zagotovo pa ne bo standardiziranega enotnega sistema izvensodnega reševanja potrošniških sporov, ki bi dejansko koristilo potrošnikom pri zagotavljanju njihovih oziroma naših pravic. Kako bo potrošnik izbral izvajalca? Kdo bo sploh zaupal v celoten sistem izvensodnega reševanja potrošniških sporov? Uspešnost sistema je seveda odvisna od njegove kredibilnosti, zato bi morali izvajalci biti ne le strokovni, ampak bi morali jasno zastopati interese potrošnikov. To kažejo dobri zgledi iz tujine, kjer organe sestavljajo tako predstavniki potrošnikov kot ponudnikov, vodi pa jih neodvisen predsednik. Vse omenjeno kaže, da cilj zaščite potrošnika preprosto ni bil v prvem planu tega zakona, v predlogu zakona ni zagotovljen nadzor nad delovanjem izvajalcev, odgovor pripravljavcev predloga pa je, da bo MGRT, resorno ministrstvo, imelo možnost, da pozove izvajalce, odpravi nepravilnosti in ga celo izbriše iz registra v treh mesecih. To seveda v praksi ne pomeni skoraj nič, če pa vemo, da bo učinkovitost in usposobljenost oseb, ki bodo peljale postopke ocenjevali izvajalci sami in bo kontrola zgolj neka oblika formalnosti v obliki poročila ministrstvu. Treba je omeniti še nadaljnjo ugotovitev Zveze potrošnikov Slovenije, da v Sloveniji v nobenem sektorju ne obstaja učinkovit izvensodni mehanizem. S sprejemanjem krovnega zakona se spreminja tudi celoten paket zakonov, ki podoben mehanizem že imajo vgrajen, vsaj pri enem od teh zakonov gre izpostaviti pozitivni zgled, ki bi z vidika stroškov za potrošnike moral veljati tudi v krovnem zakonu. Gre za novelo Energetskega zakona, ki pravi, da bo "postopek izvensodnega reševanja sporov za gospodinjske odjemalce brezplačen oziroma – če sem nekoliko bolj natančen – stroške postopka krije dobavitelj elektrike oziroma združenje dobaviteljev elektrike." Konec citata. To seveda niso vsi pomisleki, ki jih lahko izrazimo ob predlogu zakona in spremembi ostalih zakonov v tem paketu. Gre zopet za nepremišljeno, v veliki meri mehanično prepisovanje evropske direktive, ki ga gledamo že več kot leto dni, ki se skupaj s takšnimi in drugačnimi interesi ter očitno vero v vsemogočni tržni mehanizem poveže v nek hibrid. Državna sekretarka je med drugim rekla, da bo trg poskrbel za ostalo, njen sodelavec pa je rekel, da ker to prvič uvajamo, bomo bolj na mehak način. Lahko greste preverjat v magnetogram. Navedeno bo zelo verjetno poslabšalo zaupanje potrošnikov in tudi zagotavljanje uveljavljanja potrošniških pravic. V Sloveniji se pomembnosti potrošniških pravic preprosto ne zavedamo dovolj in po 20 letih bi bil čas, da se jih začnemo. Sprejemamo izjemno pomembne zakone oziroma paket zakonodaje, pa je bila vloga potrošniških organizacij praktično zanemarljiva, kot je njihova vloga tudi pri samem mehanizmu izvensodnega reševanja potrošniških sporov, ki jih ta zakonodaja uvaja, čeprav evropska direktiva dopušča in priporoča to, kar sem prej govoril. V Združeni levici predlagamo spremembe zakona, ki bodo na ključnih mestih vsaj izboljšale položaj potrošnikov pri reševanju sporov. Žal smo že slišali iz nekaterih predstavitev poslanskih skupin koalicije, da tega ne boste podprli, ampak vseeno še enkrat pozivamo vse poslanske skupine, naj oba naša predloga amandmajev podprejo. Veste, saj nazadnje smo tudi mi, poslanke in poslanci, vsi potrošniki. Hvala za besedo.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenim predlogom zakonov k točkam 8, 9, 10, 12 in 13 niso bili vloženi, k Predlogu zakona o spremembah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje pod točko 11 pa matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in zato amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati, zaključujem druge obravnave navedenih predlogov zakonov. Glasovanje o teh predlogih zakonov bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v sredo, 21. 10. 2015 v okviru glasovanj. K predlogu zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov pod točko 7 pa so bili vloženi amandmaji, zato bomo o njih razpravljali po prekinjeni 8., 9., 10., 11., 12. in 13. točki dnevnega reda. Prekinjam torej 8., 9., 10., 11., 12., in 13. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s 7. točko dnevnega reda – drugo obravnavo Predloga zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov v okviru rednega postopka Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 10. 2015. V razpravo dajem 11. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Gospod dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Časa imam kar nekaj. Kot sem že prej zaključil; seveda smo mi vsi potrošniki oziroma v tej državi, družbi boste težko našli nekaj ljudi, ki živijo robinzonsko, da so izključeni iz potrošniške verige, če se tako izrazim. Skratka, od nekega otroka, ki je star dve leti in mu daste evro pa pol, dva, da si gre kupit sladoled, do kakšne omice iz Maribora ali bice s Koroška ali pa bake iz Bele krajine, ki s težavo plača položnico za elektriko, kaj šele da bi razumela vso tisto – jaz temu pravimi poezijo v prozi –, kako je sestavljen račun. Izhodiščno stališče Združene levice je bilo, da bi za potrošnike tovrstna izvensodna oblika reševanja sporov morala biti brezplačna, kot jo ureja že prej omenjeni Energetski zakon v noveliranju. Ta naš dober namen je bil seveda povožen na seji matičnih delovnih teles, podobo se je zgodilo tudi s predlogom Zveze potrošnikov Slovenije, ki je predlagala, da bi ta pristojbina znašala 5 evrov. Evropska direktiva govori o tem, da je ta pristojbina lahko 30 evrov ali manj, ljudje z resornega ministrstva so nekako na seji, ko smo razpravljali o krovnem zakonu, rekli, lahko bi bilo 30 evrov in smo se odločili za 20 in so skoraj pričakovali, da bi jim ploskali zaradi tega, ampak 20 evrov je – veste, kakšne so pokojnine v Sloveniji, veste, kakšna je dinamika plač, pogovarjali smo se o minimalni plači pred kratkim in še se bomo – za nekoga očitno preveč. Zato v Združeni levici še enkrat vlagamo amandma k 11. členu zakona, ki pravi, da se v tretjem odstavku število 20 nadomesti s 5. Skratka, predlagamo amandma, ki ga je predlagala Zveza potrošnikov Slovenije, saj tako stanje, ki je, bi od arbitraže odvračalo zlasti, kot sem že rekel, potrošnike z nižjimi dohodki in bi podpiralo slabe prakse v celi vrsti dejavnosti – o tem pa več o amandmaju k s 16. členu. Upam, da bo prevladal razum in socialni čut ter da boste ta naš amandma, s katerim tako jaz osebno kot Združena levica nismo zadovoljni, ker kot sem že prej rekel, naš izhodiščni predlog je bil, da je to za potrošnike brezplačno, ker na tak način tudi prisilimo drugo stran, da se vede fer. Vem, da je lahko tukaj nek ugovor, da obstaja cela vrsta manjših dejavnosti, ki bi si to težko privoščili tovrstne dejavnosti – govorim predvsem o obrtniških, storitvenih, ki bi se lahko organizirale in privoščile skozi panožne ali, če hočete, obrtniške in podobne zveze. Skratka, da ne bom predolg. Zdi se mi, da sem dovolj plastično v imenu Združene levice razložil, zakaj amandmiramo. Ljudje iz Zveze potrošnikov Slovenije in tudi določenih regionalnih potrošniških organizacij zvez so na sejah odbora zelo nadzorno povedali isto, kar sedaj tukaj govorim, in upam, da bo tukaj, čeprav je dokaj oblačen dan, posijala malo luč razuma.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospa Andreja Potočnik, izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Navezala bi se na izvajanje svojega predhodnika, kar se tiče same cene 20 evrov, pa njihov predlog 5 evrov. Menim osebno oziroma v imenu poslanske skupine, da predlog mora biti uravnotežen, tako za stran potrošnika kot za stran samega poslovnega subjekta. Če je cena prenizka, lahko potrošnik s svojimi zahtevki ovira posameznega poslovnega subjekta. Kaj to dejansko pomeni? Pomeni, da lahko ta institut zlorablja. Primer. Imamo neko oblačilo ali pa nek čevelj višjega cenovnega razreda. Ga nosim eno leto in po enem letu se vrnem in rečem, da bi rada to zadevo zamenjala, ker se mi je zadeva strgala. Pa sem jo nosila eno leto. In to lahko počnem vedno in vedno. Treba je pogledati tudi obe strani, ne vedno samo eno stran. Naj poudarim, da je to tržna cena in maksimalna 20 evrov. Ker je to tržna storitev, se bo organizacija IRPS sama borila tudi za stranke na trgu, kar pomeni, da bo uspešnost te organizacije odvisna tako od kvalitete storitev kot tudi od cene. To pomeni, da 20 evrov ni nujno, da bo 20 evrov, ampak mi s tem zakonom samo omejujemo maksimalno ceno. Zato menim, da predmet Združene levice ni uravnotežen in ga v tem kontekstu ne bomo podprli. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Sama se bom pa zdaj navezala na razpravo moje predhodnice. Ta zakon oziroma koalicija želi na vsak način nekako ščititi proizvajalca in prodajalce. Vendar mislim, da je namen, da vendarle zaščitimo potrošnika, saj ta naslov zakona navaja potrošnika kot tega, ki ga je treba v tem primeru zaščititi. Primer, ki ste ga podali, je, moram reči, zelo slab, ženska sem in po enem letu nošenja čevljev nikoli ne bi šla reklamirati čevlja, bi ga šla pa reklamirati tisti dan, ko ga prinesem domov in vem, da ne zadostuje danim kriterijem. Tako da, če je določena cena reševanja sporov 20 evrov in rečete, da je dovoljena tudi nižja cena – kdo za božjo voljo, ki ima možnost zaračunati 20 evrov, pa bo zaračunal 5 evrov? To je skregano z zdravo pametjo in poznavanjem človeške nature, ki je na žalost nagnjena k profitarstvu. Zato podpiramo pobudo Zveze potrošnikov, ki je predlagala 5 evrov, kajti veste, vemo, kako nekateri ljudje živijo, in 20 evrov je takšen znesek, da mnogi rajši pogoltnejo knedelj, vržejo to zadevo, ki so jo kupili, stran, v smeti, zapravijo denar, kot da bi šli 20 evrov plačevati še za storitev, ki, kot ste rekli, bi bila lahko celo brezplačna. Vendar v trenutku, ko se reče, je 20 evrov, lahko je pa tudi 5 ali brezplačno, potem veste, koliko bodo ljudje za to plačevali. Skratka, to je v protislovju s temeljnim načelom tega zakona, ki naj bi bil, da je postopek za potrošnike brezplačen. Zato vas znova pozivam, da podprete naš predlog in naš amandma in vendarle, da pridemo nekje na eno sredino, da ne puščamo odprto, kako se bo kdo odločili in koliko bo računal, vendar, da sprejmete in potrdite naš amandma in da je znesek 5 evrov. 5 evrov je tisto, kar človek lahko plača in kar je ena, recimo, simbolna vrednost, ni pa nič. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Margareta Guček Zakošek.
Hvala, spoštovana podpredsednica! Vlada se želi opredeliti do omenjenega amandmaja in se s predlaganim amandmajem ne strinjamo oziroma ga ne podpiramo. Menimo še enkrat, da ima pač izvajalec izvensodnega reševanja potrošniških sporov diskrecijsko pravico, da se odloči, ali bodo uvedli pristojbino ali ne, podjetje pa je tisto, ki potem izbere izvajalca. Torej, če bo podjetje menilo, da njegovi potrošniki so takšni potrošniki, da ne zmorejo plačevati višine 20 evrov, ampak želijo 10, 5 ali 0, bodo na trgu izbrali tistega izvajalca, ki za to ne bo zaračunal pristojbine, kar je pa tudi mogoče. Torej, ne glede na citiranje gospoda poslanca Trčka s seje odbora še vedno vztrajam na tem, da bo trg določil med izvajalci, na kakšen način se bo pristojbina zaračunala ali ne. Osebno ne verjamem, da bodo pa vsi izvajalci to želeli zaračunavati, seveda pa bodo želeli, če bodo videli, da se ta postopek izrablja v nepravične ali nepravilne namene. Temu je ta pristojbina tudi namenjena; torej zasleduje pravo razmerje med stroški in koristjo, ki jo ima potrošnik v primeru izvensodne rešitve. Če njegova pobuda ni sprejeta v reševanje ali je, je pristojbina določena z namenom preprečevanja neresnih ali pa špekulativnih predlogov. Izvajalec sam, še enkrat poudarjam, se bo odločil, ali pristojbino zaračuna ali ne, podjetje pa bo izbiralo izvajalca. Če bodo potrošniki starejše osebe, nezmožne plačevanja, verjamem, da se bodo podjetja tudi tako določila, da bo izbrala tiste izvajalce, ki te pristojbine ne bodo zaračunavali. Hvala.
Besedo ima gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Lep pozdrav državni sekretarki! Pri vseh teh amandmajih in vseh teh zadevah ne smemo pozabiti na eno stvar. To je ta pritisk nekih bagatelnih zadev na sodišču, temu je tudi ta zakon o izvensodnem reševanju sporov namenjen. Da bomo pa nižali v neke velike ekstremne zadeve, pa se mi ne zdi smiselno. Veliko pomislekov je na to, kar je Violeta tudi povedala že prej, da so pač ti socialno ogroženi, recimo, problematični. Ampak, če pogledamo, roko na srce, pravim, da spustimo to zadevo na take izredno nizke številke, se mi zdi, da potem bomo za vsako zadevo šli v neko prerekanje in neko iskanje sporov. Mislim, da je neka umirjena številka, ki je bila postavljena s strani Vlade. In druga varianta, o kateri je treba razmisliti, to je v bistvu prvi korak k nekemu sistemskemu reševanju vseh teh zadev, ki jih prej nismo imeli v Sloveniji. Na to gledam kot na neko pozitivno zadevo, za katero bo pokazal tudi čas, ali je smiselno ali ni smiselno dvigovati ali zviševati te kriterije. Gre pa v bistvu samo za to, da so postavljeni ti prvi koraki in da bomo to dejansko tudi v praksi videli, kako in kaj se bo to razvijalo, ali se bo to uporabljalo in koliko se bo to uporabljalo. Mislim, da je to vseeno dobrodošlo. Zakon je tudi pisan tako ohlapno, da se bo verjetno tudi znalo ga prilagajati vsem tem zadevam in je ena od dobrih iztočnic za neko kreativnost pri vsem tem. To je bil tudi smisel teh predpisov, kolikor vse tukaj razumem. Kar se tiče vseh ostalih stvari, pomembna je enostavnost, nekako hiter odziv vsega tega in da so ti mediatorji in vsi ti nekako strokovno usposobljeni, da to lahko rešujejo. Če pogledamo tako, mislim, da je in potrošniku in tudi v bistvu dejansko na drugi strani trgovcu ali katerikoli drugi pravni osebi, ki bo imela s tem opravka, v interesu, da čim prej zgladijo te spore. To je bistvo, da mi to pospešimo in obenem nekako rešimo, kar se tiče delovanja sodišča, da ne gredo te stvari v neke dolgotrajne tožbe, ker vemo, kakšne so te procedure potem na sodiščih in dejansko nihče nima nič od tega. Zato mislim, da je zelo pomembno to, da enostavno se s to enostavnostjo nekako omogoči čim hitreje rešiti in dobiti neke rezultate. Mislim, da je to bistvo tega zakona, ki pa sicer posega v vse ostale zadeve. Tu vidim en pozitiven korak s strani Ministrstva za gospodarstvo, ki želi nekako omogočiti, recimo temu, bolj dihanje tega gospodarstva na vseh nivojih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ta magnetogram bo zelo zanimiv, ker bom svojim študentom lahko rekel: Poglejte, to je ideologija v najbolj klasični obliki, čeprav SMC zase trdi, da so oni postideološka stranka. Recimo, ni naključje, da so izbrali razlago zakona na primeru čevljev, citiram, "višjega cenovnega razreda", ne pa čevljev, ki si jih kupite na razprodaji. Običajno veste, kolegica, cene višjega cenovnega razreda imajo to, kar ste vi razlagali, že vkalkulirano v ceno, toliko se pa še jaz razumem na ekonomijo. Predsednica Odbora za gospodarstvo je rekla, da se bodo organizacije za stranke na trgu borile, kar zelo jasno pove, s kakšnim fokusom je ta koalicija šla v sprejemanje te zakonodaje. Skratka, ni potrošnik tisti, ampak neko novo odpiranje trga. Pred kratkim smo imeli nek zakon, kjer se je ropotalo, uh, če upokojenci ne boste prinesli delnice tja, bo konec sveta, pa ne boste nečesa dobili. To je ista logika. Državna sekretarka je rekla, "verjamem, da bodo podjetja ." Verjamem, da bo NK Maribor zopet prvak, ni pa nujno, da bo letos tako. Kolega Ferluga je rekel, "pisan ohlapno, kreativno". Saj veste, kreativni smo lahko, ne vem, Violeta v teatru. Mi moramo pisati zakone neohlapno, enoznačno in izhajajoč iz hegemona, hegemon pa je ljudstvo. To, kar mi amandmiramo, si nisva Violeta in jaz spomnila, ker nimava kaj bolj pametnega delati kot nagajati koaliciji, ampak je to dejansko poziv cele vrste civilnodružbeno povezanih državljank in državljanov, ki se končno po četrt stoletja zavedajo potrošniških pravic in hočejo, da se nekako ustrezno uredijo. Vi pa ste naredili neko zelo površno branje direktiv in ste pod pritiskom nekih lobijev, ki so močnejši, nekako sprejeli oziroma boste sprejeli, kar boste sprejeli. Kakorkoli že, ljudstvo ima Združeno levico kot ljudsko stranko v parlamentu in mi bomo še naprej počeli to, kar počnemo. Seveda pa se zavedam, da obstaja nevarnost, ki jo je Marko izpostavil, nagajanja drugi strani, ampak če je to poslovanje fer, je tega nagajanja relativno malo, nikoli pa ga ne moreš čisto izključiti. Sem bil tudi na drugi strani. Lahko pa z nekim pozitivnim odnosom do kupcev, če se tako izrazim, lahko tudi amortiziraš tiste – nekdo bi rekel – paciente. Skratka, še enkrat pozivam, da podprete to noveliranje, ki ga dejansko vlagamo v imenu cele vrste civilnodružbenih iniciativ, povezav, ki se ukvarjajo z zaščito potrošnikov. Moram reči, če dam na stran to krovno Zvezo potrošnikov Slovenije, da gre v glavnem za neke iniciative, ki so nastale in v katerih so aktivne zlasti upokojene gospe, ki so končno dojele, kje vse se jih guli, po domače povedano. Hvala za besedo.
Hvala. Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospa mag. Margareta Guček Zakošek. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Ker se mi zdi, da je nekaj dilem še iz prejšnjega nagovora ostalo odprtih, vseeno ne v repliko, ampak v objasnitev zadeve. Danes ne obravnavamo Zakona o varstvu potrošnikov. Tega se moramo vsi zavedati. Zakon o varstvu potrošnikov je namreč krovni zakon, ki ureja materialne pravice potrošnikov, in moramo povedati, da pravice potrošnikov v Sloveniji primerjalno gledano so na zelo visoki ravni. Danes sprejemamo zakon oziroma ga vi sprejemate o izvensodnem reševanju potrošniških sporov in izvajalci le-teh zastopajo dve stranki, dve strani – potrošnike in podjetja. Treba je reči, da gre za reševanje sporov, da sta stranki v postopku enakovredni, enakopravni, tako kot pred sodiščem, in ta izvajalec mora imeti zaupanje obeh. In to je bistvo. Ne govorimo o varovanju potrošnikov izključno in prioritetno. Imamo več deležnikov in gospodarstvo obstaja in podjetja tudi. Tako bi se tukaj res želela opredeliti do tega. Glede pisanja zakonov. Torej, ni šlo za mehanično prepisovanje direktive. Če bi šlo za to, bi bil ta zakon popolnoma drugače napisan. Šlo je za reševanje oziroma iskanje rešitev, ki bodo najbolj primerne tako za podjetja kot za potrošnike in to nam kažejo tudi amandmaji. Medtem ko Združena levica vlaga amandmaje, da bi čim bolj približala, mogoče, to reševanje potrošnikov, kar razumemo in tudi na nek način podpiramo, mi iščemo neko pot, ki bo tudi dobra ne nazadnje za uspešno reševanje, da bi bo čim manj tudi zlorab, ki se bodo pojavljala. Na drugi strani Slovenske demokratska stranka pa vlaga amandma, kjer naj podjetja ne bi označevala – v primeru, da ne priznavajo tega način reševanja – sploh nikjer, kar je drugi ekstrem. Na ta način pa potrošniki res niso zavarovani, če ne vedo, ko kupijo neki izdelek, ali to podjetje sploh rešuje ta spor ali ne. Mi želimo biti transparentni in želimo biti v sredini, kjer bomo najbolje reševali zadevo tako za potrošnike kot za podjetja in s transparenco varujemo potrošnike, hkrati pa tudi dajemo neke meje, ki bi naj bile podlaga za čim manj zlorab sistema. Vsekakor pa si želimo, da se čim več sporov reši v izvensodnem reševanju in da poravnave potekajo čim hitreje in čim ugodneje, kajti vemo, kako je, če je treba iti na sodišče. Tako to nezadovoljstvo na nek način Zveze potrošnikov Slovenije pa tudi Gospodarske zbornice na drugi strani, videli smo na odboru, kako je debata potekala, nam kaže, da smo nekje to srednjo pot, katero smo tudi nameravali doseči, dosegli. Rada bi še rekla glede oblike. Že velikokrat je bilo rečeno, da oblika reševanja ni določena. Zveza potrošnikov Slovenije je to naslovila zato, ker se zavzema za kolektivno reševanje, se pravi nekega organa, nekega senata, kjer bi sodelovali predstavniki potrošnikov, predstavniki podjetja in mediator. Menimo, da striktno predpisovanje take oblike ni potrebno, kajti določeno izvensodno reševanje se lahko reši na enostavnejši način z enim mediatorjem, ni pa rečeno, da takega senatnega sistema podjetja ne morejo uveljaviti. Tako se dopušča možnost, in to je ta elastično in fleksibilnost, o kateri je, verjamem, gospod Ferluga govoril. Upam, da sem sedaj na večino teh dilem, mogoče, ki so bile že prej izpostavljene, odgovorila, čeprav ni bilo konkretno samo na ta amandma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Da ne boste šli z argumenti v eno in drugo stran, bom povedal tiste temeljne argumente, zaradi česar je sploh prišlo do te direktive v Evropskem parlamentu in kronologijo te zadeve. Imamo 14 minut, pa kar začnimo. Zadeva je v bistvu tudi na slovenski stranki. Državna pravobranilka dr. Verica Trstenjak je v zadevi C-4 189/07 Pia Messner proti firmi Stephan Kröger – gre za judikat, kjer je eden izmed ponudnikom na internetu kupil računalnik, mislim, da je šlo za notebook in ta notebook je dobil na dom, ga nekaj časa uporabljal in ta notebook je nekako odpovedal. Hotel je uveljavljati določeno garancijo, kar mislim, da mu je firma zagotovila, in ta firma je rekla, da to garancijo v bistvu upošteva, da je v tistem roku, ampak da pa mora plačati za ta notebook, ki ga je uporabljal, mislim, da mesec dni ali nekaj takega, uporabnino. To uporabnino je to podjetje zaračunalo nekajkrat več, kot je sploh ta človek dal za ta notebook. Tako se je ta zadeva začela po sodiščih, predvsem je šlo za problem BGB, nemškega civilnega zakonika, ki je bil izredno zastarel glede internetne prodaje, prodaje na daljavo. O tej zadevi – se opravičujem, ker imam v nemščini –, ker sem se spomnil, ko sem proučeval judikate predvsem Sodišča evropske skupnosti, predvsem delo naše državne pravobranilke dr. Verice Trstenjak, da je bila to ena najbolj odmevnih zadev, ena izredno kvalitetnih zadev dr. Verice Trstenjak. Poglejte si jo na internetu, torej Pia Messner proti firmi Stephan Kröger; lahko bi rekel, da je nekako začetek harmonizacijo evropskega prava in predvsem tudi tega zakona, reševanje te direktive in reševanje alternativnega reševanja potrošniških sporov pri takih zadevah. Verica Trstenjak je v tej zadevi med drugim v uvodni izjavi direktive tudi napisala, ker si potrošnik ne more v tistem trenutku ogledati izdelka ali se prepričati o vrsti opravljene storitve pred sklenitvijo pogodbe, kjer je treba predpisati pravico do odstopa pogodbe, razen če v tej direktivi ni določeno drugače. Ker kako naj bo ta pravica več kakor samo formalna, morajo biti stroški za potrošnika, ki uveljavi pravico do odstopa od pogodbe, omejeni na neposredne stroške vračanja blaga, ker mora biti ta pravica od odstopa brez škode za pravico potrošnika in tako naprej. Torej, nakazala je rešitev in na koncu so ugotovili, da je treba sprejeti neko direktivo, da je večinoma nacionalne zakonodaje na področju potrošnika, torej varstva potrošnikov, tudi tiste države, ki imajo tako imenovane civilne zakonike, da so izredno zastareli in da razvoj novih tehnologij, predvsem področje internetne prodaje, poštnih storitev in vseh zakonov, ki danes prihajajo v parlament, da je pod vprašajem. Po eni strani zasledujejo, kot je rekla danes tukaj državna sekretarka, varstvo potrošnikov, po drugi strani pa tudi neke pravice tistih, ki v bistvu blago prodajajo. To je kronologija. To je kronologija te direktive, tako se je začela; torej ni samo ta primer, časa imam premalo, lahko govorimo o več judikatih, omenil sem torej judikat zadeve C – 489/07 Pia Messner proti firmi Stefan Kröger. To je bila ena najbolj odmevnih zadev, zato si poglejte to kronologijo, preden sploh razpravljate. Mislim, da je pomembno, zato da se zavedate, kaj pomeni zaostajanje tudi v nacionalni zakonodaji za vso tehnologijo, ki danes prihaja. Mi smo del nekega globalnega gospodarstva in internetna prodaja, tudi vse ostale zadeve, ki se tičejo tudi vseh teh petih zakonov, so izredno pomembne za razvoj gospodarstva. Zaradi tega je pomembno, od kod je sploh ta direktiva prišla, na podlagi česa prišla, in moram priznati, da so bile razprave tudi v Evropskem parlamentu kar široke. Nekako bile so v fazi tega, da je treba zaščiti potrošnika in na eni strani je ravno ta judikat, kjer je Verica Trstenjak nakazala kot državna pravobranilka neko rešitev – torej posebni organ državni pravobranilec, pravobranilec ima eno posebno funkcijo na sodišču v Evropski skupnosti – ,morda mi tega ne poznamo. Poznamo samo obrambo, po eni strani, in tožilstvo, tukaj je pa še tretji organ, ki se ukvarja direktno, nakazuje rešitve. Iz tega judikata in še nekaj podobnih je potem v Evropskem parlamentu nastala ta direktiva in ta direktiva je temelj vsega tega, o čem se danes sploh pogovarjamo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Beseda ima gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Samo navezala bi se na prejšnje podatke, ki nam jih je dala gospa državna sekretarka. Pravzaprav sem zelo vesela in presenečena, da danes nas niste že obkladali s populisti, kajti vedno, kadar se v Združeni levici postavimo na stran majhnega človeka, prebivalca Slovenije, vedno slišimo, da smo populisti, po drugi strani pa vsi vi, ki vi zagovarjate kapital – je v redu. Zato bi državno sekretarko spomnila, da je popolnoma nelogično, kar je rekla. Namreč, ves čas se trudite za neko srednjo pot in naj bi izvajalci zastopali potrošnike in podjetje. Pomembno je, da sta stranki enakovredni. Verjamem, da je to vaš namen. Po drugi strani pa pravite, da podjetje izbere izvajalca za reševanje sporov in da bo trg določil med izvajalci – mislim, kakšen trg bo določil? Izvajalec se bo potem odločil, ali bo sploh računal ali ne. Mislim, poslušajte, to so nelogičnosti. Vem, da smo v manjšini znova, vem, da imamo zelo malo možnosti, da ta amandma gre skozi, ker se je koalicija tako odločila, vendar upanje umre zadnje; še vedno vas pozivam, podprite naš amandma. Ostali preostali čas pa bom prihranila za naslednji amandma, ki ga bomo predlagali. Hvala.
Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Ne bi rad bil nevljuden, ampak res ni potrebe, da me kdo iz izvršilne veje oblasti podučuje, kateri zakon sprejemamo. Marsikaj povem iz glave, tudi iz srca, če bi direktno prevajal neko angleško frazo, ne "lapam" pa kar nekaj na pamet. Tako jaz kot naši strokovci vso zakonodajo zelo detajlno preberemo. Tukaj je bila neka logika, ki sem jo že večkrat slišal in priznam, da me zelo moti. Državna sekretarka je rekla tako, da so nekaj predlagali, Zveza potrošnikov Slovenije je nezadovoljna, Gospodarska zbornica je nezadovoljna – oh, verjetno smo našli neko srednjo pot. Skratka, mi bomo to družbo nekam pripeljali na ta način delovanja vlade in koalicije, če so vsi nezadovoljni, je super. Veste, dvajset let smo že ena disfunkcionalna ne pretirano velika familija in zdi se mi, da to ni dobra pot. Druga zadeva – trg gor, dol. V nekih takih relativno majhnih ekonomijah na številnih področjih trg ne deluje čisto zaradi ekonomije obsega, ker imate monopolne situacije, imate neke manjše oligopolne situacije, imate kartelna dogovarjanja in tako naprej, to nam je jasno. Da ne bom pokuril preveč časa, nekako ko poslušam govore z resornega ministrstva, vi ste MGRT, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Ko vas pa poslušam, pa dostikrat dobim občutek, da ste vi zgolj podaljšek Gospodarske zbornice – vprašanje, koliko je ona reprezentativna ali ne. Poslanec Breznik je pokazal na nek pomemben vidik, zakaj je treba to zakonodajo sprejemati – če pustimo reklamo ob strani, reklamo neke gospe, ki jo jaz sicer cenim, čeprav sem iz drugega ideološkega spektra –, zlasti zaradi razvoja tako imenovanega e-trgovanja, kjer gre pogosto tudi za neke relativno nižje zneske po ekonomiji obsega in ne vidim nobenega razloga, da bi Slovenija bila tukaj ena od vodilnih držav. Skratka, še enkrat pozivam, da naš amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Igor Zorčič, izvolite, beseda je vaša.
Hvala za besedo. To debato dojemam podobno, kot so bile debate glede sodnih taks, ker so tudi enkrat prenizke, enkrat previsoke, namen zviševanja vsakokrat pa je bil vedno v tem, da se nekako zmanjša pritisk na sodišča. Postavljeni smo še v eno paralelno situacijo, kjer poleg tega, da imamo morda za nekatere celo relativno visoke sodne takse, uvajamo ta postopek izvensodnega reševanja potrošniških sporov in če je to med drugim en inštrument, ki ga bodo uporabili potrošniki, da bodo reševali svoje spore izven sodišč, je hkrati to tudi eno orodje za zmanjšanje pritiska na sodišča. Kar je bistvenega pri tem, je; se pravi, Združena levica predlaga amandma, da se ta pristojbina za spore znižuje. Pravijo, da jih obrekamo s populisti, ampak ne gre za to, da bi mi vas kakorkoli kadarkoli obrekali s populisti zaradi tega, ker se vi borite za malega človeka, češ da mi se pa ne. Gre za to, da to svojo obrazložitev interpretirate na en način, ki je za nas nesprejemljiv; in to je, da je 5 evrov bolj kvalitetno za malega človeka kot 20 evrov. Če se vrnem na sodne spore; nižja kot bo pristojbina, več bo teh sporov, bolj bodo zasuti ti posredovalci. Ne nazadnje moramo vedeti, da tudi če damo zastonj, povsem zastonj, se bo na koncu nekje poznalo, bodisi skozi cene podjetij bodisi na položnicah morda za vse, ampak nič ni danes več zastonj. Zato je ta meja teh dvajset evrov po naši oceni tista, ki je povsem razumna in ki bo zagotavljala tudi to, da teh sporov ne bo čez neko razumno mejo, da bi na koncu zaradi neke množičnosti ovirali oziroma slabšali kvaliteto tistih, ki so bolj upravičeni in se bodo reševali skozi ta sistem. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Dr. Franc Trček. Izvolite, beseda je vaša.
Bom zelo kratek. Če gledam to prečenje gospa državna sekretarka – SMC, zelo jasno vidimo, zakaj se ta zakonodaja vpeljuje, tako kot se vpeljuje. Ker so lobiji na strani ponudnikov kot kure na begu zatrepetali, joj, dajmo to narediti na mehko, drugače bodo "ludeki" preveč navalili na nas. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Gospod Ivan Škodnik, imate besedo.
Lep pozdrav vsem skupaj. Rečeno je bilo že danes, da je ta reševanje teh sporov v Evropi zelo različno rešeno po državah; eni imajo to bolj celovito rešeno, druge slabše. Slovenija je pač sedaj v tem, ker smo v Evropski uniji, mora tudi s tem nekako prispevati in zadevo na nek način rešiti. Rekel bi takole, take male stvari, ki se v trgovini rešujejo, se velikokrat dajo brez nekih rešiti že v trgovini. Tako da takih stvari, ki so se že sedaj reševale, se bodo tudi sedaj na nek način. Imamo pa tudi stvari, ki so večje vrednosti. Takrat bo pa tistih 20 evrov najbrž premalo. Zato je treba pač neko vrednost vstaviti v ta zakon, ki bo omogočal vsem. Teh 20 evrov je jasno povedano, da je to maksimalni znesek. Lahko je seveda tudi manjši. Ne bi s tem razglabljali stvari, ker mislim, da so stvari zelo transparentno določene, tako da te stvari bodo prispevale v dobro vseh potrošnikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 11. členu? Dr. Franc Trček.
Vmes razmišljam in zelo nevarna je logika, ki jo v imenu SMC izreka gospod Zorčič. Gre za logiko, da kvaliteta reševanja sporov bo odvisna od količine penez, ki jih boste za to dali. Na ta način, kakšna je razporeditev družbene blaginje ali, če hočete, revščine v Sloveniji, vi dejansko že dan danes izključujete pol milijona ljudi iz tovrstnih oblik reševanja. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Gospod Igor Zorčič.
S pravkar izvajanjem kolega Trčka se ne strinjam, ker se ne pogovarjamo o razliki, ne vem 200 evrov, ampak o razliki 15 evrov. Tako to njegovo izvajanje absolutno ne drži.
Se pravi, razprava o amandmaju k 11. členu. Dr. Franc Trček.
Poglejte, bom zelo nazoren. Moja gospa mati ima za polno delovno dobo 447 evrov penzije, njej je 15 evrov pomembna razlika. Hvala za besedo.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 11. členu amandmaja? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. V razpravo dajem 16. člen ter amandma Poslanske skupine Združene levice. Želi kdo razpravljati? Dr. Franc Trček.
V 16. členu predlagamo, da se v drugem odstavku črta tretja alineja, ki se glasi, da izvajalec poravnave lahko zavrne zahteve, če je cena blaga nižja od 30 evrov. Kot sem že danes nekako povedal, kot so povedala potrošniška združenja, gre za neko diskriminatornost, ki postavlja mejo nad 30 evrov, saj je cela vrsta izdelkov, zlasti tako imenovane ekonomije obsega – zlasti tistih izdelkov, ki jih večinoma z ladjami pripeljejo iz Kitajske, pa gredo napol prazne nazaj, pa vozijo smeti, ampak to je malo predolga fusnota – znotraj tega pod 30 evrov. Zopet boste na tak način izključevali ljudi, ki jim je 30 evrov ali pa 40 evrov nek zgodnji domet oziroma če se izrazim, ki jim je 40 evrov luksuz, pod 20 evrov pa ne. Skratka, s tovrstnim noveliranjem dejansko ne izključujemo tudi neke produkte, storitve nižjih vrednosti. Navsezadnje mene strižejo v Mariboru za dosti nižji znesek kot 30 evrov, pa mi lahko tam uho odrežejo, če malo karikiram. Skratka, upam, da boste tudi to novelo podprli, čeprav glede na to dosedanjo debato slabo kaže. Zelo me pa žalosti, da Desus in SD molčita glede tega. Verjetno z razlogom. Hvala za besedo.
Želi še kdo razpravljati? Gospa Andreja Potočnik.
Hvala. Kar se tiče predloga tega amandmaja, se moramo vprašati tudi o sami smotrnosti reševanja. Da rešujemo spor, nastanejo stroški. Nekdo se mora s tem ukvarjati. Sedaj primerjajmo ceno izdelka 5 evrov in potem samo reševanje spora, ki je sigurno dražje od 5 evrov. Pač, zadeve je treba gledati večplastno in ne samo z ene strani. Ampak ne pomeni pa to, da mi ne ščitimo t. i. majhnega človeka. Pozabljate v tej zgodbi, da majhen človek je tudi podjetje, mikropodjetje, ki se vsakodnevno bori, da preživi in da zasluži svojo plačo, tudi to je majhen človek, ne samo potrošnik. Zdi se mi to tudi v nekem smislu zavajanje državljanov, ki nas zdaj poslušajo. Podjetje, mikro, s. p. pa ni majhen človek ali kaj?! Glejmo zadeve večplastno! Hvala.
Dr. Franc Trček, izvolite.
zelo me veseli, da je SMC prišla do tega, da zadeve niso enoplastne in črno-bele, da so večplastne. Kolegica me očitno prej ni poslušala, ker sem zelo jasno povedal, da se zavedam tega, in tudi mali človek, s. p., obrtnik, podjetnik, ki težko preživi, je tudi potrošnik v verigi business to business. On mogoče tudi kupuje tam neke matice, ki stanejo 0,87 centov, pa ugotovi, da so te matice zanič, ko dobi reklamacijo nazaj. Tako, če se že nekako pogovarjamo večplastno. Hvala za besedo.
Besedo ima Franc Breznik.
Spet se vračam na Sodišče Evropskih skupnosti. Naj povem, da problematika tudi te direktive takrat je bila – torej, gre za to, da gre za izredno kompleksne zadeve. Ravno zaradi tega bi naj to alternativno reševanje sporov bilo nek kompromis pri, recimo, ravno tej internetni prodaji. Primer, ki ga navaja kolega Trček, je bil recimo, zakaj 30 evrov. Tukaj se moram postaviti delno na njegovo stran. Zaradi česa? Prvič, poglejte, internetna prodaja omogoča, recimo, če vzamem plastičen primer nabave, recimo, neke lopate za sneg s Kitajske dvomljive kvalitete, jih prodajam po internetu in lahko prodam, ne vem, 10, 20, 50 tisoč teh lopat v najkrajšem mogočem času. Ta lopata morda stane 10 ali 15 evrov, zato ker sem jo kupil za evro ali dva. Ti kupci, ki so to lopato dobili, po določenem času ugotovijo, da ta lopata ne dosega tistih kvalitativnih standardov – in kaj zdaj? Torej, 50 tisoč lopat, prodanih v mesecu dni, krat 10 evrov po lopati je torej goljufija 100 tisoč evrov in nekaj več. Ravno to omogočajo tudi te nove tehnologije. Da ne govorim o drugih problemih, ki so jih imeli v ostalih sodbah tudi na tem sodišču in zaradi česar je bila spet posledica ta direktiva; recimo, prekomerna obraba. Po internetu si kupim oblačilo za neke slavnostne dogodke. Recimo, nek smoking. Ta smoking po vsaki logiki prekomerno uporabljam – tudi takšne primere so imeli – torej, vsak dan nosim smoking, ne vem, 24 ur, in ga nosim mesec dni in po mesecu dni pošljem nazaj in reklamiram zaradi tega, ker ne dosega nekih kvalitativnih standardov. Ne vem, obleka ima poseben piling materiala, obraba in tako naprej. Tudi takšne primere so že imeli na sodiščih in tudi s takšnimi primeri so se ukvarjale nacionalne zakonodaje v Nemčiji, Avstriji in kasneje, potem ko je zadeva prišla na Sodišče Evropskih skupnosti, tudi tam. Priznati moram, da ravno zaradi kompleksnosti zadev, na katere zdaj opozarjam, je morda razprava, argumenti za in proti, kje so te meje varstva potrošnikov, tistih, ki kupujemo po internetu, in kje je tudi neka pravica tistega – v tem primeru pa se obračam spet na pravico tistega, ki je izdelal obleko –, da bo nekdo prekomerno obrabljal tisti material, preko vseh nekih lahko znanih življenjskih okoliščin in dejstev. Tukaj bi opozoril na neko zmerno sredino, po eni strani, po drugi strani pa tisti, ki ste a priori tudi proti nekemu alternativnemu reševanju, pa moram vas samo spomniti na slovenska sodišča, ki delujejo z izrednimi zaostanki, ceno vsega tega, sodnih postopkov. Tukaj opozarjam še na tretjo zadevo, bistvo te direktive je tudi postaviti evropski skupni trg in evropski skupni trg deluje med državami članicami, ki imajo različno zakonodajo, imajo tudi različno zgodovino te zakonodaje. Tudi v eni državi, v nekem narodu se tudi iz njegove etike in vsega ostalega tudi pravo razvija. Ravno zaradi tega je potrebna ta direktiva po eni strani in takšen sistem reševanja sporov. Je pa stvar debate, stvar argumentacije in stvar tistih življenjskih okoliščin, o katerih sedaj razpravljam, da ugotovimo, kje je ta meja. Govorim o dveh primerih, recimo, neke plastične lopate za sneg, ker sedaj prihaja tak čas, kjer bi lahko v bistvu izpeljali izredno kvalitetno goljufijo in kjer mi nismo zakonsko zadostili določenim standardnim pogojem in nismo varovali potrošnikov. Ta debata se mi zdi na mestu in treba je iskati neke resne kompromise pri takih amandmajih, ki ga je sedaj dala Združena levica. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Margareta Guček Zakošek, državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Izvolite.
Hvala. Kar se tiče spletne prodaje mogoče dopolnitev. Spletno reševanje potrošnikih sporov bo lahko potekalo tudi nekoliko drugače. Gre za to, da bodo na evropski ravni države članice vzpostavile v bistvu mrežo kot mrežo kontaktnih IT točk in se bo zadeva lahko reševala preko tako imenovane IT platforme. Ta način reševanja bo nad tem, o čemer sedaj govorimo; se pravi, nad to mejo in tam ta meja ne bo pomembna. Gre za to, da bo evropska platforma za spletno reševanje potrošniški sporov potrošnikom omogočala vložitev pritožbe s pomočjo elektronskega obrazca, ki bo na voljo v vseh uradnih jezikih Evropske unije z vsemi potrebnimi prilogami brezplačno orodje za elektronsko vodenje primerov in ki bo izvajalcu izvensodnega reševanja potrošniških sporov omogočalo, da izključno preko platforme za spletno reševanje potrošnikih sporov vodi postopek za reševanje spora ter funkcijo elektronskega prevajanja. Vse skupaj bo potekalo preko nacionalne točke, torej MGRT, tako da v tem primeru ta skrb glede te meje ni potrebna. Bi se še rada opredelila do amandma. Vlada ga ne podpira oziroma predlaga, da ga Državni zbor zavrne. Zakaj? Namen določitve spodnjega praga vrednosti, kot je že bilo določeno, kot enega od možnih izločitvenih pogojev, torej podjetje se lahko odloči in rešuje potrošniški spor tudi do vrednosti – če tako želi in če želi obdržati kupce, ki bi to eventualno želeli ali bi jih bilo veliko – želi pa preprečiti možnost nepotrebne administrativne obremenitve izvajalcev izvensodnega reševanja potrošniških sporov in tako zagotavljati učinkovitost, kar je ne nazadnje že v vaši diskusiji bilo omenjeno. Verjamem, da je dilema, ki jo je poslanec Breznik izpostavil, na nek način smo pojasnili, vendarle pa menimo, da meja mora biti postavljena ravno v namenu učinkovitega reševanja sporov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Trček.
Malo sem zgrožen. Danes poslušam: verjamem, ohlapno, kreativno, bo lahko [[…]]Skratka, ker nekaj "bo lahko", mi tega amandmaja ne potrebujemo. Potem, je bilo tukaj vprašanje, kako se Slovenija aktivno vključuje v to, da bo to bo lahko čim prej zaživelo. Kolikor vem, kako skoraj nobeden ne razmišlja o problemu nevtralnosti internatov v Sloveniji, vsaj v politiki, nekako malo dvomim, da bo ta "bo lahko" [[...]] Neka druga zadela, za katero sem mislim, da jo bo gospod Breznik izpostavil. Živimo v informativni družbi, kjer imamo tako imenovano dinamično določanje cen. Vam bom povedal zelo plastičen primer. Lahko greste z nizkocenovnim letalskim prevoznikom nekam, nekdo, ki bo karto za dolgo vnaprej naročil, jo bo naročil za 25 evrov in bo nahecal drugega poslanca ali kakšno lepo poslanko, da naj gre z njim, in bo tista karta, ki jo bomo kupovali tri dni pred odhodom, 200 evrov. Upam, da se nekako razumemo. Ta debata je nekako zašla v te e-vode. Ne pozabimo zlasti na starejšo populacijo, ki je glede potrošniških pravic nekoliko manj senzibilizirana in na katero se tudi nanašajo te naše zadeve. Tudi če malo berete časopise, vedno znova se vam nekdo pojavi ali prodaja po pošti ali vam pride na dom, kjer hočejo te ljudi, po domače povedano, nategovati. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, izvolite.
Spoštovana državna sekretarka! Skupna evropska platforma, o kateri ste govorili, to je v bistvu neka izpeljanka tudi iz platforme tistih, ki kupujejo po internetu, ki so na platformi e-bay, ker tam že obstaja neka, lahko rečemo, začetna rešitev ali pa reševanje tistih sporov, tistih dveh, kupca in prodajalca, ki en ali drug ima neko kritiko ali pa ima neko razočaranje nad izdelkom ali pa potem tudi nad uporabo. To je, lahko rečem, neka izpeljanka, kjer so se nekako učili, ker vedno se učimo na nekih življenjskih primerih. Mogoče izpostavil še nekaj takšnih zadev. Recimo, pri takšnih prodajah je tukaj na strani Evropskega parlamenta tudi zelo zanimiv primer internetne prodaje, ko vi kupujete določene revije, določene softwarske programe. Ga kupite, doma si ga naložite, potem pa pravite, da odstopate od pogodbe, da ni zadovoljil vaših standardov, in ga vračate nazaj. Torej, gre za izredno kompleksno zadevo. Ta razvoj tehnologije je pripeljal izredno kompleksno zadevo in še enkrat opozarjam, ravno zaradi tega je pomembno razpravljati, pomembno je razpravljati na življenjskih primerih, ki se nam lahko dnevno dogajajo. Po drugi strani pa rešitve prihajajo morda nekoliko pozno. Pravo tudi v Sloveniji izredno zaostaja, na srečo nismo imeli takšnih velikih kršitev, velikih goljufij po internetni prodaji. Pri nas imamo enega izmed takšnih portalov, recimo Bolha, že dolga leta. Ampak govorim o tem, da ta čas skrajšanja, torej po eni strani, ko tehnologija napreduje, po drugi strani pa, da predpisi, mi kot zakonodajna veja oblasti, v čim krajšem času sledimo temu. Tu je tudi naš osebni problem, lahko rečem. Mi z implementacijo te direktive zelo zaostajamo. Imamo srečo, da se nam ni zgodilo [[…]]Imamo pa danes en dogodek, kjer pa smo imeli možnost prej ukrepati, predvsem govorim o beguncih danes, pripraviti zakonodajo, pa te zakonodaje nismo naredili, ker smo bili – torej povzročamo veliko materialno škodo slovenski državi in državljanom v tem primeru. Večkrat opozarjam, da mora slediti nacionalna zakonodaja ob pomoči te direktive [[…]]Na sodišču in v Evropskem parlamentu se je dogajalo zadnjih nekaj let kar nekaj zadev glede potrošniških sporov, glede alternativnega reševanja sporov, ravno na življenjskih okoliščinah v tem 500-milijonski družbi narodov. Po eni strani glede tega lahko rečem, da je to nujno, po drugi strani pa je treba prepoznati življenjske okoliščine, o katerih sta prej kolega Trček in kolegica Tomičeva razlagala, ki so življenjske okoliščine. V primeru, ki sem ga zdaj navedel, ko sem se ponovno oglasil – primer revij, recimo. Torej, vi si naročite revijo po internetu, jo preberete, zapakirate nazaj, in pravite, da [[…]]Ali pa primer software, to je spoštovanja avtorskega prava preko internetne prodaje in tako naprej. Odpira se nam cela paleta [[…]] Predvsem s svojimi razpravami hočem nekaterim kolegom in kolegicam morda še odpreti kakšen diapozon razmišljanja v sferi novelacije tega zakona in implementacije te direktive, ker se mi zdi ta zadeva za prihodnost, predvsem zaradi tega, ker tehnologija izredno napreduje, po eni strani izredno pomembna. Najlepša hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Arbitrarno postavljena meja na 30 evrov bo diskriminirala potrošnike, ki so za nek produkt plačali nižji znesek. Kaj pa, če se zgodi, da plača 28 evrov ali pa zelo priljubljeno 29,99? Veste, to ni majhen denar za nekoga, ki živi tam z manj kot 500 evri na mesec, in ni jih malo v Sloveniji, ki tako živijo. Tukaj se strinjam s kolegom Trčkom, tukaj bi se lahko Desus oglasil, kajti upokojencem je 30 evrov presneto velik znesek. Zaradi postavljene meje bodo iz reševanja potrošniških sporov izpadle celo nekatere panoge oziroma celi deli nekih panog, kar pomeni, da ponudniki ne bodo spodbujeni za kakovostno poslovanje in sprotno reševanje garancij in napak. Tako mnoge panoge, kjer produkti sploh ne dosegajo višjih vrednosti, ne bodo vključene v sistem teh poravnav in bodo potem potrošniki morali te stvari reševati sodno, vemo pa, da zaradi pomanjkanja znanja, predvsem pa denarja je to dokaj težja pot, in vemo, da so sodišča tudi zabasana s pomembnejšimi zadevami. Tako vas znova pozivam, da podprete naša amandma in da se črta alineja, da izvajalec poravnave lahko zavrne zahtevek, če je cena blaga nižja od 30 evrov. Hvala.
Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 16. členu? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 31. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Vidim, da nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, v sredo, 21. 10. 2015, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O RAZVOJNI PODPORI POMURSKI REGIJI V OBDOBJU 2010–2015. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku oziroma predstavnici Vlade, mag. Margareti Guček Zakošek, državni sekretarki na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, pozdravljeni še enkrat! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010–2015. V zakonu predlagamo podaljšanje obdobja izvajanja zakona za dve leti, to je do 31. 12. 2017, ker verjamemo, da bomo v podaljšanjem časovnem obdobju lažje zaključili nekatere ukrepe, ki še niso dokončani. Podaljšanje je tudi ključna vsebinska sprememba predloga zakona. Spremlja pa ga uskladitev besedila zaradi sprememb v organizaciji državne uprave in nekaterih drugih institucij. Pristojni državni organ ob sprejetju zakona je bila Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, sedaj pa je to Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Predlaga se tudi, da se namesto navedbe Regionalna razvojna agencija Mura, d. o. o., v zakonu uporabi splošen termin pristojna regionalna razvojna agencija in da se sredstva, namenjena za spodbujanje razvoja Pomurske regije, ne smejo dodeljevati za izdelavo študij, ekspertiz, strokovnih podlag in podobne dokumentacije ter za sklepanje svetovalnih pogodb, kar je bilo na nek način že izglasovano na seji odbora za amandmajem Poslanske skupine SDS. V zadnjih letih se sredstva niso uporabljala v ta namen, moram poudariti, v prihodnje pa, če bi se pojavila potreba po kakšni evalvaciji in študiji, lahko Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo zagotovi financiranje takšne aktivnosti iz sredstev za lastno delovanje ministrstva, in to v najbolj ekonomsko učinkovitem načinu. Razlog za zamik pri izplačilih v prvih letih izvajanja programa, kot že nekajkrat rečeno, je bilo predvsem v začetnih aktivnostih, ki so potrebovale pač določene zagonski čas, da so se začele odvijati z večjo intenzivnostjo. V zadnjih letih izvajanja programa pa se je Vlada Republike Slovenije soočila z nekaterimi omejitvami proračuna. Tudi v letošnjem državnem proračunu smo lahko zagotovili le del potrebnih sredstev za izvedbo Programa za spodbujanje konkurenčnosti Pomurske regije v obdobju 2016–2017. Šesti odstavek 4. člena zakona namreč eksplicitno določa, da mora biti program v celoti uresničen, sicer do leta 2015, ampak v skupni vrednosti 33 milijonov evrov. Še vedno verjamemo, da jih bomo uspeli zagotoviti kljub nekaterim proračunskim rezom, ki se tičejo tudi Zakona o skladnem regionalnem razvoju. Izvajanje tega programa in zakona spremlja Državni zbor Republike Slovenije tudi preko letnih poročil. Takšne smo obravnavali tudi na odboru, na katerem je bil obravnavan ta omenjeni zakon, in v poročilu za leto 2014 ugotavljamo, da je največji del sredstev v okviru programa dejansko bil namenjen prvemu inštrumentu, to je spodbujanju začetnih investicij podjetij in ustvarjanju novih delovnih mest, kar je izrednega pomena. V okviru tega inštrumenta je bilo doslej izvedenih sedem javnih razpisov, s spodbujanjem večjih začetnih investicij. Od bolj izpostavljenih inštrumentov naj omenimo še inštrument 4, torej promocija regije, da bi privabili tuje in domače investitorje. Iz poročil in aktualnih statističnih podatkov je v Pomurski regiji na nekaterih področjih zaznati postopno izboljševanje splošne gospodarske slike, vendar ne do te mere, da bi lahko ukrepe prekinili. Z inštrumenti programa je bilo doslej ustvarjenih tisoč 281 zaposlitev v okviru inštrumenta 1 in še 399 iz naslova določenih olajšav. Še vedno pa je problematična visoka stopnja brezposelnosti v Pomurju, predvsem pa struktura brezposelnih. V juliju 2015 je znašala brezposelnost 18,1 %, v septembru 17,8 % in veseli nas, da se približujemo meji, ki tudi določa mejo brezposelnosti za ukrepe tudi iz Zakona o skladnem regionalnem razvoju. Po sprejemu podaljšana zakona bo Vlada Republike Slovenije glede na predlagane določbe v treh mesecih po uveljavitvi podaljšanja zakona spremembo programa spodbujanja konkurenčnosti in s tem dala tudi možnost, da zgodaj pomladi leta 2016 objavimo že prve javne razpise. S podaljšanjem obdobja izvajanja zakona bomo nakazane pozitivne trende lahko še okrepili, dodatna priložnost pa bo tudi za vse izzive, ki so ostali še nerealizirani. Problematiko dvojnega izplačevanja, ki je bila naglašena na odboru bomo tudi popravili, tako da bomo predlagali spremembo Zakona o skladnem regionalnem razvoju, ki v primeru dvojne zakonodaje tega regijam več ne bo omogočala. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Andreji Potočnik.
Predsedujoči, hvala za besedo. Gospa državna sekretarka, kolegi, kolegice! Odbor za gospodarstvo je na 10. seji 1. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010–2015, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odboru je bilo predloženo mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in odgovor Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo na mnenje Zakonodajno-pravne službe. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile Poslanska skupina SDS, poslanske skupine SMC, Desus in SD. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Komisija državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter zakonodajno-pravna služba. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je predstavnica Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo pojasnila, da je poglavitna rešitev predloga zakona podaljšanje izvajanje le-tega, in sicer za 2 leti, to je do 31. 12. 2017, ter da bo to ugodno vplivalo na doseganje ciljev zakona. Večina ukrepov razvojne podpore naj bi bila sicer izvedena že v roku. Zamik pa je potreben predvsem zaradi inštrumentov programa spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije 2010–2015, ki predvideva izvedbo nekaterih zahtevnih inštrumentov. Zaradi sprememb organizacije državne uprave se v celotnem besedilu predloga zakona pristojni državni organ "Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko" nadomesti z besedo "Ministrstvom za gospodarski razvoj in tehnologijo". Program spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije 2010–2015 naj bi Vlada Republike Slovenije uskladila z določbami tega zakona v treh mesecih po njegovi uveljavitvi. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v uvodni obrazložitvi mnenja opozorila na povzročitev neskladja znotraj samega zakona, ki bi bile lahko v neskladju z načelom pravne države kot tudi na sistemski zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Na mnenje ZPS je ministrstvo podalo odgovor, kjer navaja, da je notranje konsistentnost ohranjena v zadostni meri ter da je zgolj podaljšanje obdobja izvaja brez sprememb vsebinskih rešitev dopustno. Glede relacije je do samega sistemskega zakona pa Vlada načrtuje spremembe, kjer bodo upoštevane pripombe ZPS, ki so bile izpostavljene tudi na sami seji. V razpravi so članice in člani odbora izpostavili nekatere pomisleke glede delovanja posameznih inštitucij, predvsem njihovega učinka na razvoj Pomurske regije. Pojasnjeno je bilo, da je MGRT dostikrat le koordinator in da se pristojnosti za delovanja nekaterih ustanov nanašajo tudi na druge resorje. Bolje bi bilo treba koristiti EU sredstva ter dati agencijam večjo vlogo pri povezovanju med posameznimi občinami. Prvenstveno pa naj bi bila primarna naloga sam razvoj regije in ne le zaščita, saj le spodbujanje v razvoj lahko dolgoročno pripeljejo regijo na višji nivo gospodarske aktivnosti. Odbor je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandma Poslanske skupine SDS, ki ga ni sprejel, amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD in jih je sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 10. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni mogoča. Prehajamo na razpravo o členu in o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi predloženih amandmajev z dne 19. 10. 2015. V razpravo dajem 2. člen ter tri amandmaje Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Jaz se vam pa sedaj opravičujem. Jaz sem pritisnil na tabeli napačno. Prosim še enkrat, če lahko, prijava za razpravo, lepo prosim. Besedo ima gospod Franc Laj. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana predstavnica ministrstva za gospodarstvo in tehnološki razvoj, dragi kolegice in kolegi! Glede na to, da je že drugo obravnava, je bilo izredno veliko povedano v zvezi s tem zakonom. Naj samo še na kratko povzamem, zakon – tako kažejo tudi vse študije in splošno mnenje v regiji – je dober, koristen in če se bo podaljšal, bo dejansko tudi veliko prispeval k razvoju celotne regije. Želel bi še povedati naslednje, in sicer, da zagotovo je dejstvo, da regija ne potrebuje samo socialnih transferov in socialne podpore, ampak neprimerno bolj učinkovito je, če dobi spodbude in s tem po naravni poti pride do gospodarske rasti in nasploh izboljšanja situacije, saj glede na dosegljive podatke o brezposelnosti, ki se gibljejo nekje med 19 in 21 %, je jasno, da so tudi v tej regiji zelo visoke socialne napetosti. S tem, ko regija dobi spodbude, se zagotovo izboljša poslovno okolje, ki postane privlačno tako za domače in tuje vlagatelje, in na ta račun tudi lahko pričakujemo nastanek novih delovnih mest in tudi priložnosti za mlade, ki lahko ostanejo v regiji. Glede vloženih amandmajev pa lahko povem to, da sem bil na odboru tudi jaz vesel na nek način, da so tudi ostali opazili, da je treba vse storiti v to smer, da se sredstva najbolj koristno porabijo. Tako je prišlo tudi do tega, da smo potrdili vloženi amandma SDS k 1. členu, ki onemogoča porabo sredstev za študije, ekspertize in pripravo stroškovnih podlag. Tako da k 2. drugemu amandma, ki je vložen zdaj, smatram, da je s tem, ko je k 1. členu potrjeni amandma, storjeno vse, da bodo dejansko sredstva porabljena samo za kvalitetne in produktivne projekte. Kar se pa tiče ostalih amandmajev, in sicer amandmaja, ki se nanaša na korupcijska tveganja, pa bi želel omeniti, da regionalna razvojna agencija je v skladu z določili 3. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije dolžna spoštovati vsa ta določila oziroma zaposleni v tej agenciji, tako da tudi glede tega ne vidim potrebe oziroma posebne dodane vrednosti, da bi se ta amandma vgradil v sam zakon. Kar se tiče amandmaja k 4. členu, ki govori o tem, da bi prišlo do izključevanja tistih prijavljenih na razpise, ki so osumljenci v postopkih, vendar pa še v njihovi zadevi ni pravnomočne obsodbe. Tu bi želel poudariti, da bi s takšnim načinom lahko marsikateremu povzročili veliko nepopravljivo škodo, ker ni rečeno, če je v predkazenskem oziroma v kazenskem postopku, da je tudi obdolžen in se lahko kasneje potem dokaže, da je pravzaprav nedolžen. To se lahko dogaja na več načinov, in sicer lahko tudi to, da če kdo ima kakšno konkurenco, ki je zlonamerna in želi škodovati, potem lahko prihaja do tovrstnih prijav in procesiranja teh procesov predkazenskih in kazenskih. Še vedno je pomembno to, da bo v pogojih v razpisih treba predložiti dokazilo o nekaznovanosti, kar jasno bo zadostno dokazilo, da je oseba nedolžna in da izpolnjuje vse pogoje za kandidiranje pri pridobitvi teh podpor. Upam, da bosta zdaj Vlada in Državni zbor storila vse, da se bo zagotovilo črpanje sredstev, ki so že bila zagotovljena z osnovnim zakonom, v proračunih 2016 in 2017. Skupno je ostalo še za izkoristiti 9,6 milijonov evrov. Po podatkih v letu 2016 5,34 in 2017 4,25. Ne smemo pa pozabiti tudi na ostale ukrepe in instrumente, ker direktna finančna spodbuda in podpora se predvsem nanaša na spodbujanje začetih investicij. Želel bi pa poudariti, da prav tako ne bi smeli zanemariti ostalih instrumentov, kot je spodbujanje razvoja človeških virov, kjer je prihajalo do največjega izpada v preteklosti. Sveda pa je izrednega pomena tudi izvedba instrumenta promocija regije. Le tako lahko računamo na nove domače in tuje vlagatelje. Jaz samo trdno upam, da bomo ta zakon čim prej sprejeli in da bo ministrstvo pripravilo v doglednem času tudi vse potrebno za razpise.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Lep Šimenko Suzana.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana predstavnika ministrstva, lepo pozdravljeni! Pomurski zakon je bil sprejet leta 2009 z namenom uvedbe dodatnih ukrepov za spodbujanje razvoja Pomurske regije in seveda odprave takratne gospodarske finančne krize v regiji. Osnovni cilj zakona je bil in seveda tudi ostaja zmanjšanje brezposelnosti in ustvarjanje novih delovnih mest. Osrednje težave, to je velike brezposelnosti v regiji, žal, vse od uveljavitve do danes nismo zmanjšali, saj se še vedno nahaja nekje na tisti ravni, kot je bila konec leta 2009, torej takrat, ko se je ta zakon sprejemal. Še vedno je na okoli 19 %. Je pa res, da če tega zakona ne bi bilo, bi verjetno tukaj lahko govorili o višji stopnji brezposelnosti. Seveda ni Pomurje edina ogrožena regija v Sloveniji, kot verjetno veste, se podobno zavzemamo tudi za območje Haloz, od kod sama prihajam, s tem, da tam ne moremo govoriti o veliki brezposelnosti. Zakaj? Ker je tam enostavno depopulacija ljudi taka, da imamo dejansko manko prebivalcev, posebej na območju Haloz. Pa se vrnem na pomurski zakon. V Slovenski demokratski stranki smo Zakon v letu 2009 podprli. Smo pa že takrat opozarjali na številne pomisleke, ki so se kasneje izkazali za upravičene. Resnično si želimo, da se to v nadaljevanje zdaj, ko dejansko podaljšujemo veljavnost tega zakona za dve leti, ne bi ponavljalo. Zato je prav, da na tem mestu, ker se seveda navezuje na vse amandmaje v nadaljevanju, opozorim na teh nekaj anomalij, do kateri je po sprejemu zakona tukaj tudi prišlo. Prva taka izjemno velika je ustanovitev vladne projektne pisarne, ki je bila neke vrste unikum na tem področju. V njej se je zaposlil takratni državni sekretar iz kabineta predsednika Vlade, gospod Horvat, ki je kasneje, zaradi konflikta interesov, suma korupcije in številnih nepravilnosti pri izvajanju tega zakona kot državni sekretar tudi odstopil. Seveda te vladne pisarne ni več, je pa potem nekako to delo vendarle prevzela Regionalna razvojna agencija Mura, ki pa je tudi danes ni več. Nedolgo nazaj namreč je ta agencija šla v stečaj. Zakaj je prišlo do tega? Zato ker je zašla v finančne težave. Pač po podatkov iz medijev naj bi imela nekje 800 tisoč izgube. Je bilo pa v tej agenciji kar 30 zaposlenih ljudi. In naj spomnimo, to je agencija, ki je dejansko financirana s strani države in en delež tudi s strani lokalne skupnosti. Se dejansko na tem mestu sprašujem, kako je sploh mogoče, da pride ena agencija v stečaj, takšna, ki je financirana dejansko s strani države, in kaj se je dejansko tukaj v ozadju sploh dogajalo. Seveda me zanima, ali se bo terjala odgovornost do bivšega vodstva agencije, kako se je dejansko porabil ta denar in zakaj in zakaj je prišlo dejansko do stečaja. Tako da bi tukaj prosila za malo več obrazložitve. Če pogledamo samo vzpostavitev regijskega gospodarskega središča. Bilo je izplačanih 21 milijonov evrov zgolj za tri projekte, ki so generirali zgolj 162 delovnih mest in pa pet novih podjetij. Vemo pa, da je eno izmed teh podjetij že šlo v začetku tega let v stečaj. In prav bi bilo, da bi šel denar za razvoj Pomurske regije za zmanjšanje števila brezposelnih. Vemo pa tudi, da je šlo kar 40 tisoč evrov za neko študijo, za neko vmesno vrednotenje, programa spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije. Na tem mestu moram poudariti, da me resnično veseli, da ste na matičnem odboru, Odboru za gospodarstvo, sprejeli amandma Poslanske skupine SDS, ki dejansko onemogoča, da bi se dodeljeva in koristil denar za razne študije, ekspertize, strokovne podlage, dokumentacije in seveda svetovalne pogodbe v prihodnje. Se pa je okoli tega pomurskega zakona zvrstilo ogromno nepravilnosti, zato smo seveda ponovno vložili nekatere amandmaje, ki niso bili sprejeti. In prav je, da izpostavim te posamezne amandmaje. Vsi se nanašajo na 2. člen. Pa grem kar na prvega. V tretjem odstavku 4. člena, ki se nanaša na sam program spodbujanja konkurenčnosti, predlagamo, da se črta podpora pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji in da se ta sredstva, ki so na tem programu, prerazporedijo med ostale programe, ki dejansko kažejo na neko učinkovitost, pa najsibo to, ne vem, spodbujanje investicij, razvoja človeških virov, promocija regije, tuje investicije in podobno. Nekako ocenjujemo, da je ta program popolnoma nepotreben že zaradi tega, ker smo vseeno sprejeli en amandma, ki dejansko onemogoča, da se sredstva porabljajo za razne dokumentacije, svetovalne pogodbe, ekspertize in podobno. Zato predlagamo črtanje tega odstavka. Namreč s tem programom, kakorkoli ne ustvarjamo nobenih novih delovnih mest in je kot tako nepomembno, ker ne sledi osnovnemu cilju tega zakona. V nadaljevanju predlagamo, da se v 4. členu dodajo novi odstavki, ki pa jih bom tukaj prebrala, ker je prav, da javnost o njih sliši, in sicer "organizacija oziroma institucija, ki opravlja naloge, na podlagi tega zakona, mora delovati transparentno, odgovorno in z najvišjo stopnjo integritete. Organizacija oziroma institucija, ki opravlja naloge na podlagi tega zakona, se šteje za naročnika na podlagi Zakona o javnem naročanju. Organizacija oziroma institucija, ki opravlja naloge na podlagi tega zakona, mora v 30. dneh od sprejetja tega zakona pripraviti načrt integritete na podlagi Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Vodstvo organizacije oziroma institucije, ki opravlja naloge na podlagi tega zakona, se šteje za zavezanca prijave premoženjskega stanja na podlagi Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije." Zakaj se mi zdi to potrebno? Zato ker je enostavno bilo preveč nepravilnosti pri dosedanjem izvajanju tega zakona. Resnično si želim, da naredimo vse, kar je v Državnem zboru mogoče, da se zmanjša možnost nadaljevanja korupcije v okviru izvedbe tega zakona. In potem še naslednji predlog amandmaja, pa se nanaša na 4. člen, ki se mu prav tako doda nov prvi odstavek, ki se bi glasil, "na razpise za programe in projekte, ki jih razpiše organizacija oziroma institucija, ki opravlja naloge na podlagi tega zakona, se ne smejo prijaviti fizične in pravne osebe, ki jih vodijo ali so pri njih zaposlene osebe, ki so v predkazenskih ali kazenskih postopkih". Osnovni namen te določbe je, da se bodo na razpise za programe in projekte prijavljale pravne in fizične osebe, ki bodo dejansko imele čim manjšo mero korupcijskega tveganja. Resnično se mi zdi prav, da si denar, ki je namenjen regiji, ki ga absolutno potrebuje, da se porabi za osnoven cilj tega zakona, torej za nova delovna mesta in dejansko za pomoč ogroženemu območju in za razvoj regije, ne pa za neke osebne koristi posameznikov. Pri srejemu amandmajev računam na vašo podporo, ker verjamem, da si tudi vi želite, da se ta zakon izvaja transparentno in da gre dejansko denar v prave roke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marija Bačič. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Menim, da nam je že vsem jasno, zakaj je bil uveden Zakon o razvoju Pomurske regije. Izvedba zakona se je izkazala za učinkovito, vendar ne do te mere, da podaljšanje zakona še za dve leti ne bi bilo potrebno. Temeljni kazalniki produktivnosti se izboljšujejo, še vedno pa je velik razkorak glede na slovensko povprečje. Tako Pomurska regija še vedno zaostaja pri prihodku na zaposlenega za 26,7 %. V času sprejetja pomurskega zakona v letu 2009 je bruto domači proizvod na prebivalcev regij znašal 10 tisoč 223 evrov, kar je takrat znašalo 33 % manj od slovenskega povprečja. BDP na prebivalce Pomurske regije od leta 2012 je znašal 11 tisoč 872 evrov, kar je za 30 % manj od slovenskega povprečja. Po tem kazalniku je na lestvici gospodarske razvitosti regij Pomurska regija napredovala iz zadnjega na predzadnje mesto. Ugotavljamo, da so posledice gospodarske krize zaradi ekonomske šibkosti Pomurske regije že močno prisotne. Zato menimo, da bi podaljšanje zakona z določenimi spremembami omogočilo, da se program dokonča, kot je bil zastavljen. Lahko rečem, da so na področju splošne gospodarske rasti vidne rahle izboljšave, nikakor pa nismo zadovoljni na področju brezposelnosti, kjer smo še vedno vodilni v državi, saj presegamo kritično mejo 17 %. Če navedem, je bilo marca 2015 v Pomurski regiji 9 tisoč 639 registriranih brezposelnih oseb. Program spodbujanja konkurenčnosti je bil v obdobju 2010–2015 realiziran le 57,6 %. V Podaljšanem obdobju bomo več pozornosti morali nameniti razvoju turizma, izkoriščanju geotermalne energije in razvoju socialnega podjetništva. Opozarjam pa na pravočasne razpise s strani Ministrstva za gospodarstvo, ker je naš čas dragocen in izvedbo projektov v dveh letih bo morala biti skrbno načrtovana, da bomo uspeli izkoristiti vsa sredstva do decembra 2017. Spoštovani! Pomurje je vredno in si zasluži podaljšanje zakona še za dve leti, zato ga bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Amandmajev pa ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Čeprav naj bi bila razprava o amandmajih, so predhodniki šli v neko splošno razpravo. Upam, da bo tudi meni to delno dovoljeno. Seveda ni neke dileme, verjetno tudi ni poslanske skupine ali pa nepovezanih poslancev, ki tega ne bi podprli. Zdaj ena zadeva, ki me tukaj moti v tej razpravi, je, da vedno mi vztrajamo oziroma gremo maksimalno zgolj do ranga tako imenovanih statističnih regij. Obstajajo tudi velike medregionalne razlike, tudi v Pomurju, tudi na Štajerskem, tudi kje drugje. Recimo, da gremo vsaj na raven občin, so neke občine, ki bolj učinkovito funkcionirajo, manj učinkovito, ne vem, potem, bom rekel, skozi statistiko včasih tudi maskirajo te podatke. Veste, če greste gledati Zasavje, Zasavje je kot gro boljše po statistikah kot Pomurje. Če pa greste gledati samo Trbovlje, pa smo tam tam nekje. Zdaj kolegica zmiguje z glavo, seveda, koalicijska stran vedno bere statistike na malo drugačen način kot opozicija. Lahko bi zdaj ven vlekel podatke, recimo, o dolgotrajni nezaposlenosti po občinah in tako naprej. Zato bi jaz v bistvu zlasti predlagal, ko se gleda na te zadeve, da se gleda en rang nižje, na raven občin, teritorialne agregacije. Druga zadeva. Ne smemo pozabiti, da imamo po Zakonu o enakomernejšem regionalnem razvoju še tri problemske regije, ki so ogrožene. Imamo še problematiko Haloz, o katerih je govorila poslanka ali poslanec včeraj, lahko bi govorili o Beli krajini, lahko bi govorili o Koroški. Navajam: "Vlada je že kar nekaj časa nazaj, ker to zakon veleva, spet pogledala občine in katere obmejne občine so regionalno ogrožene." In jih je tam tretjina slovenskih občin, bom rekel ne preko palca, ampak dejansko več kot polovica slovenskih občin je razvojno ogroženih. In kako se bomo s tem soočili? Iz te dosedanje zgodbe pomurskega zakona vidimo, da je bilo ogromno napak, ogromno šlamastike, tudi nekaj koruptivnosti. Imamo nekega vidnega člana SD, bivšega državnega sekretarja, ki ga je že omenjala kolegica, imamo regionalno razvojno agencijo v stečaju – sploh imamo velike težave s temi regionalnimi razvojnimi agencijami kot nekim intermediatorjem. Imamo tudi, o čemer jaz vedno težim, ko govorim o terenskih pisarnah, težave s samim izvajanjem teh zakonov, ko se spomnim, recimo, tu ste imeli socialno podjetništvo, ki je zelo šepalo, ker nekako mogoče niti niso razumeli, pa se je en program šele izvedel. Seveda bi bilo prelepo, če bi vsa neka delovna mesta, ki jih tovrstni interventni zakoni proizvedejo, obstala. Žal nekako ne obstanejo. In zdi se mi tudi, da je nekako preveč drobnjakarstva potem v načrtovanju. Recimo, pretekli teden smo imeli madžarsko parlamentarno delegacijo tukaj in smo se pogovarjali z njimi o narodnih manjšinah, čeprav jaz te besede ne maram, rajši rečem narodne skupnosti na eni in drugi strani, in to je tudi, da je narodna skupnost lahko učinkovita in dobro delujoča, če je tudi ekonomsko močna. Idealno tipski primer tega v Evropi je Južna Tirolska. Takrat se mi je ambasadorka malo smejala, seveda je to pravljica, kolega tu posluša, Göncz. Ampak recimo, zakaj to omenjam? Zato ker nisem videl, da bi se temu posvetila pozornost. In so iskali tudi neke določene fonde, kjer bi se lahko na ta način tudi bilateralna povezava delala in izboljševalo gospodarsko stanje v Prekmurju. Kar se tiče predlaganih amandmajev ali tistih, ki so povoženi, in ta, ki bo ponovno predlagan, ta prvi amandma o nepotrebnosti oziroma, da ne bi bilo svetovanja in izdelovanja študij, kar je šlo čez odbor, pa ni tu tema. Veste, jaz sem do tega malo skeptičen. Saj poznam ozadje tega, ampak na ta način dajemo tudi neko tako, kako bom rekel, neintelektualni sporočilo. Za določene zadeve definitivno potrebujemo študije. Ne neke študije "trla baba lan na meter", ki jih damo na polico, ampak če hočemo navsezadnje, ne vem, neko špuro vodovoda narediti, kakšno geološko študijo pa verjetno vseeno potrebujemo. Včasih, ko gremo v tako amandmiranje, dajmo malo bolj razmisliti. Glede tega amandmaja, ki je sedaj ponovno vložen, ga bomo v Združene levici podprli. Jaz bi bil seveda srečen, če ne bi bil potreben, ampak žal to, kar je gospod Laj govoril, v praksi ne funkcionira. Upam tudi nekako, ampak o tem bom več govoril v proračunski debati, da se bo našel tudi denar za druga ogrožena območja in regije, ne le tista tri, ki že imajo po zakonu obljubljena neka sredstva, pa se prolongirajo, in da se bo tudi začelo nekako malo bolj povezujoče gledati na neke projekte, ki se bodo izvajali. Projekte se lahko tudi izvaja na način, da ni nujno, da gre za občine, ki so vse iz iste regije, pa da se skupaj dotikajo ali štrlijo, navsezadnje bi lahko tudi neke razvojne projekte izvajali skozi neke razpršene občine v prostoru, ki imajo podobne probleme, podobne interese in jih nekako poskušali reševati. Dobro, se bom na tej točki ustavil. Seveda podpiramo to prolongacijo, seveda ker prihajam iz Maribora upam, da se bodo nekje našli "penezi", "obljubljeni penezi" tudi za naše problemsko razvojno območje in da se nekako začnemo zavedati teh naraščajočih razlik, ki navsezadnje ljudi tudi bolijo. Si misli, a veste, meni so ljudje rekli, citiram: "Klinc, saj plačujem iste davke, kot ta iz Bežigrada!" Konec citata. Dajmo se tega zavedati, Slovenija je država vseh državljank in državljanov in tistih brez državljanstva in tujcev in imamo neko deklarativno stališče o policentričnem razvoju, ki ga bo tudi treba odpreti in premisliti in seveda delovati in poskušati ne le zmanjševati te razlike, ampak srednjeročno in dolgoročno nastavljati tak sistem, ki jih vedno znova ne bo generiral. Mi bomo vedno imeli neko regijo ali statistično ali občino, ki bo zadnja ali predzadnja ali na koncu. Problematika so srednje vrednosti, problematika so, kakšne so te razlike, ali bomo mi zmanjševali te razlike ali ne. Jaz nimam nobenih težav da bom živel v zadnji regiji od 12, če bo prva regija samo 7 ali 13 % višja od nas. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Pred gospodom Rancem je prosila za besedo državna sekretarka gospa Margareta Guček Zakošek. Izvolite, gospa.
Hvala, gospod podpredsednik. Mogoče je čas, da se tudi vlada opredeli. Diskusija poteka prvenstveno o amandmajih, ker pa je bilo naglašenih nekaj vprašanj v zvezi z ostalimi tematikami, je mogoče prav, da vseeno na nek način orišem situacijo. Ne moremo se strinjati, da ni prišlo do izboljšanja, kajti bo uvedbi tega zakona je ta regija, o kateri govorimo, imela več kot 19 % brezposelnost. Sama sem navedla, v tem trenutku je podatek 17,8 %, za september. Torej je prišlo do izboljšanja, tudi gospodarska slika je boljša, tudi BDP na prebivalca se boljša. Je pa res, da se ti trendi tudi v Sloveniji na nek način stopnjujejo. Glede regionalnih agencij. Zelo dobro vprašanje za Državni zbor. Rada bi gospe poslanki Lep Šimenko povedala, da nikakor regionalne agencije niti v večjem deležu niso financirane s strani države. Torej, trenutna sredstva, ki jih regionalne agencije v smislu delovanja, svojega, zato da podpirajo naše programe, dobijo, vsaka regionalna agencija 100 tisoč evrov letno, kar zadostuje za enega full time ekvivalenta, tako imeonavnega FTE. Kot ste pa sami rekli, zaposlujejo 30 ljudi, poleg tega so regionalne agencije pravna oblika d. o. o. Bi rada na tem mestu izpostavila, da je Vlada predlagala Državnemu zboru, da regionalna agencije imajo statusno obliko javnega zavoda. Mislim, da je bilo to leto 2011, in Državni zbor je to pobudo zavrnil. Tako da se sama nadejam, da v primeru, da pridemo z neko rešitvijo, kjer bodo regionalne agencije delovale bolj v javno dobro in imele ta status in bodo mogoče tudi celo v večji meri financirane s strani države, za kar bi se sama zavzemala, kajti v tem primeru regionalne agencije ne bodo skrbele za to, da bodo same sebe v bistvu vzdrževale in svoje zaposlene, ampak bodo resnično namenjeni regionalnemu razvoju Republike Slovenije. V tem primeru bo ta državni zbor tudi moral to odločitev v bistvu potrditi, kar do zdaj ni bil primer. Tako da iz te razprave lahko sodim, da nekako naklonjenost poslancev je v tej smeri, da dejansko regionalne agencije postanejo javni zavodi in da nimamo več oblik v državi. Vsekakor pa bo potem več sredstev treba namenjati iz proračuna za delovanje teh agencij. V tem primeru tudi ta tretji amandma, verjamem, da odpade, zato ker to ne bo več težava. V vsakem primeru smo kot vlada podprli prvi amandma s katerim, verjamem, da rešujemo to problematiko, za katero vsi naslavljate, v preteklosti je prihajalo do izrab sredstev, nenamensko. Tudi sami menimo, da denar, ki je namenjen regiji, mora točno tja iti in točno za ta namen, za katerega je namenjen, zato smo podprli ta amandma že na odboru. S tem amandmajem, verjamemo, smo rešili tudi drugega in tretjega in ta dva amandmaja dejansko nista potrebna. Tretji amandma, ki govori na nek način o transparentnost in nekoruptivnosti delovanja organov, je v bistvu že vključen v ostalo zakonodajo, kajti regionalne agencije so obvezane z Zakonom o javnem naročanju, tudi njihovo vodstvo je obvezano v Zakonu o koruptivnem delovanju. Vsekakor se pa ne moremo strinjati s četrtim amandmajem. Rada bi še povedala, da MGRT tudi ni lastnik ali pa recimo v RRA Mura do nedavnega sploh ni imel predstavnikov v nadzornem svetu. To se je zgodilo šele, ko je SDH prenesel svoj delež na ribniški sklad. V tistem trenutku so predstavniki v nadzornem svetu, ravno naši, bili tisti, ki so ukrepali in naročili zunanjo reviziji delovanja. Takrat se je ugotovilo, da je stanje te regionalne agencije pač slabo. Lahko povem, da je prokurist podal kazensko ovadbo proti dolgoletnemu direktorju, to je tisto, kar ste tudi vprašali. Upam, da sem odgovorila na ta vaša vprašanja, če je karkoli še ostalo, pa prosim, če lahko vprašate. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Kar se tiče amandmajev, bi podal to, da smo mi že v prejšnjih parlamentarnih postopkih en amandma SDS podprli. Pokazali smo neko kooperativnost in zajeli del vaših predlogov in s tem tudi to problematiko rešili. Ostalih pa ne bomo podprli. Bi se pa na kratko dotaknil tematike tega zakona, ki ga v celoti podpiram, predvsem da podaljšamo ta rok, da se vsa sredstva, ki so namenjena za to Pomursko regijo, izkoristijo. Mislim, da je to bil že v preteklosti pravi pristop ministrstva. Seveda so se mogoče pojavljale kakšne manjše anomalije, mislim pa, da ni bojazni, da bi sedanji minister z ekipi, ki je gospodarstvenik, prekaljen z izkušnjami, da bo vse te anomalije preko svojih strokovnih sodelavcev eventualno odpravil in rešil. Seveda bi poudaril to, da želim, da se nadaljujej s podobnimi praksami, ker kot je bilo slišati, je v Sloveniji več regij, ki so manj razvite. Mislim, da je to pravi sektorski pristop ministrstva. Seveda pa je tudi treba poudariti, da brez infrastrukturnih projektov in avtoceste do Pomurja, ki je bila zgrajena, tudi ta zakon ne bi imel učinkov. Na zadeve moramo gledati komplementarno in z več sektorskimi ukrepi prispevati k enakomernemu policentričnemu razvoju Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Breznik. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Pomurski zakon je bil potreben. O kakršnikoli obliki bomo razpravljali, kot so dejali nekateri moji predhodniki danes, torej po, lahko rečemo, propadu številnih velikih podjetjih v Prekmurju že v letu 2009, je Pomurski zakon potem prišel v veljavo leta 2010, bil je sprejet 2009. Je bilo potrebno, bila je izrazito visoka brezposelnost po eni strani, po drugi strani, če gledamo tudi brezposelnost, gre za strukturno brezposelnost v Prekmurju. Torej izobrazba, s katero si ljudje ne morejo na trgu delovne sile poiskati dela. Po drugi strani pa gre tudi za razvojno zaostajanje Prekmurja že desetletja. Rad bi spomnil tudi, kar je, mislim da, kolega Trček pa tudi kolegica Lep Šimenko pred tem povedala. V Sloveniji obstajajo tudi ostala območja, ki so nujno potrebna razvoja, ki imajo nekoliko slabše pogoje za ustvarjanje gospodarstva, kmetijstva tudi, kot je, recimo, področje, od koder sam prihajam, gre za Slovenske Gorice, ki se je v bistvu področje Slovenskih Goric. Predvsem v območju upravne enote Lenart je doživelo ob prekmurskem zakonu v bistvu veliko, lahko rečemo, krivico, po eni strani je zadnja občina nekako, ki je v Pomurskem zakonu, je, recimo, najbližje Jurij ob Ščavnici, Gornja Radgona, Jurij ob Ščavnici, Apače. Recimo, Jurij ob Ščavnici je občina, ki meji na občino Cerkvenjak, kjer tudi trenutno sam živim, kje lahko reče, da se ta rodovitna zemlja, da se nekako predvsem končna ta ravninska zemlja, tam so težji pogoji delovanja, ker gre za gričevnato področje, kjer tudi gre za manjše možnosti razvoja obrtnih con in vsega ostalega. Tam te občine, ker zaradi tega, ker so ljudje bili bolj pridni, lahko rečemo, poiskali so si neko delovanje ali pa so se predvsem, kar je najbolj pomembno, odselili s tega področja, niso prišle pod možnost Prekmurskega zakona, ker njihova brezposelnost ni dosegala statističnih 17 %. Je pa drugi problem te statistike. Ko govorimo o brezposelnosti v Prekmurju, ko govorimo o tem, da smo naredili neki rok naprej, in govorimo, da smo prišli iz 19 % na 17,8 % in še to je podatek za september, ko vemo, da še nekako traja en del gradbene sezone pomoč v kmetijstvu in vse ostalo. Seveda moramo gledati, da se ta brezposelnost izvede na letnem povprečju letne ravni, po drugi strani moramo statistiko peljati in pogledati statistiko, kolikor realno več zaposlenih ali aktivno delovnih ljudi imamo v Pomurju v tem primeru. Naslednja zadeva. Najvišje državno odlikovanje moramo dati avstrijskim delodajalcem, ki so nam zaposlili nekaj tisoč Prekmurcev in ljudi iz Slovenskih goric. Saj vedo, da so to pridni, delavni in marljivi ljudi in pripravljeni seveda dostikrat delati tudi za manjše plače, kot recimo primerljiva delovna sila v Avstriji, kljub temu, da velja tam pravilo, da plača ne sme biti manjša kot za avstrijskega državljana, ampak navadno delajo ravno na tem pragu. Tudi v primeru teh ljudji, ki so si poiskali delo, ki so bili delovno aktivni, ki morajo marsikdaj dati glavo nekako nižje, sprejeti marsikatero delo, te mi, potem ko prihajajo v Slovenijo, še dvojno obdavčimo. To je primer, kako mi delujejo in kako razvojno naravnane so naše politike. Primer razvojne agencije in vladne pisarne v Pomurju, kjer je prišlo do številnih zlorab. Treba se je zavedati, da so organi preiskovanja in pregona vložili preiskavo zoper sedem ljudi. Treba se je zavedati in ne bi rad delal krivice, ker marsikdo zamenjuje kolega, spoštovanega poslanca iz Nove Slovenije gospoda Horvata, z Andrejem Horvatom iz Socialnih demokratov, ki je nekako osumljen teh zlorab z ostalimi igralci, ki so nekako vodili to politiko. Prekmurcem moramo sedaj v tem primeru in tudi jaz v tem svojem nastopu odpreti oči. Prvič, bi jim rad odprl oči, da večinoma denarja, to, kar je kolegica Šimenko govorila in kar ste tudi sprejeli amandma, za neko kvazi dokumentacijo in vse ostalo. Recimo, domžalsko podjetje Oikos – 1 milijonov evrov je dobilo. Kaj ima agencija Pristop s Prekmurci mi povejte? To, da denar gre za Prekmurje, gre pa nazaj v Ljubljano. Tam se naredi neki konzorcij, naredi si eno malo firmo, kjer en majhen človek dobi za neko promocijo Prekmurja nek drobiž, vse ostalo, ves ostali denar gre iz Ljubljane kvazi v Prekmurje in se vrača nazaj v Ljubljano. Ta center Ljubljane je s prekmurskim zakonom nekako najbolj obogatel. Prekmurci sami večinoma so si poiskali delo v Avstriji ali pa so celo postali, lahko rečemo, migranti v drugih državah, predvsem tudi v Nemčijo, nekateri so se pa odselili izven luže. To je statistika v tem primeru. Drugi del. Lahko mi kdo od vaš našteje, tisti, ki ste v koaliciji, koliko programov visokošolskih, višješolskih, imamo v Pomurju, ki so koncesionirani s strani države. Mi jih lahko kdo našteje? Prekmurci nimajo niti enega visokošolskega programa, ki bi bil koncesiran. Imajo pa zasebno vrhunsko ustanovo Alma Mater Europaea, ki šola večinoma fizioterapevte. To je edina institucij, kjer so vsi ti fizioterapevti, ki so končali delo na študiju fizioterapije in gerontologije, dobili delo, predvsem v sosednji Avstriji, tja hodijo opravljati prakso in tako naprej. Drugi primer. Predvsem lahko rečemo, kolegi iz koalicije, poglejte, in tisti predvsem, ki ste varuhi v svojih nastopih, imate ministra Židana, imajo Prekmurci svojega ministra, ki ni naredil nič. Še vedno imamo majhne kmetije, ki so, lahko rečem, ekonomsko zelo odvisne od državnih subvencij, ki so zelo male, na katerih ljudje težko preživijo, nismo naredili nič, večino zemlje ima še Sklad kmetijskih zemljišč, krepijo se po eni strani turbo kapitalistični veliki kmetje okoli mreže gospoda Židana, po drugi strani pa majhni kmetje, kot v Slovenskih Goricah, umirajo na obroke. Vsak dan imajo manjše odkupne cene mleka, vsak dan se jim viša najemnina, recimo, za zemljo Sklada kmetijskih zemljišč se jim je dvignila okoli 30 % v zadnjih 5 letih in tako naprej. To vse se dogaja Prekmurcu pa tudi ljudem v Slovenskih Goricah in še marsikje v Sloveniji. Nadaljevanje zgodbe. Ponovno Prekmurje. Imamo po eni strani visokošolske institucije, velik univerzitetni prostor, ga hvalimo, po drugi strani pa se mi poslanci brezidejno pogovarjamo o socialnem podjetništvu. Poglejte, ja, socialno podjetništvo, vse evropske države ga imajo, ampak kot nek dodatek, kot dodaten za ranljive skupine, kot dodatek za ljudi, ki ne morejo priti zaradi motivacije in vsega ostalega. Če imamo mi razvojne laboratorije, če mečemo mi denarja milijon evrov v te razvojne laboratorije, v Inštitut Jože Štefan, Kemični inštitut, v vse razvojne laboratorije v okviru univerzitetnega izobraževanja, ljudje božji, mi ne moremo govoriti v vsaki drugi besedi socialno podjetništvo. Mi zaradi tega želimo dati pravo realno vrednost izdelkom zato, da lahko nek tak izdelek namesto 50 evrov prodajamo za 2 tisoč evrov. To je bistvo vsega izobraževalnega sistema. In Prekmurje nima nobenega resnega koncesioniranega izobraževalnega sistema ravno iz takih področij. Kje pa Prekmurje ima svoje izrazite prednosti? Geotermalna energija. Govoril sem o fizioterapiji v povezavi s termami in tako naprej. Kaj se je zdaj zgodilo? Večina poslancev koalicije podpira delovanje, torej ta blitzkrieg, ki se je zgodil v Družbi za upravljanje terjatev bank, torej ravno družba Sava, o kateri je največkrat govor, to je družba Sava, ki je uničila kompletni termalni del oziroma prednosti celega Prekmurja, totalno uničila. Pojdite si pogledati, kje so danes Radenci kot nek biser nekdanje, kje so Moravci, imamo res hotel s petimi zvezdicami kot edini termalni hotel v Sloveniji, ampak v tem trenutku ga izčrpavajo totalno, ker ni v razvoju, ker ne plačujejo kvalitetnih kadrov, ker nimajo denarja, recimo, za promocijo Prekmurja. Vse uničuje. Po drugi strani avstrijske terme, lahko rečemo, dnevno živijo in dnevno se dvigujejo. In vse to se v tem trenutku dogaja. Da ne govorimo o Lendavskih termah, da ne govorim o Ptujskih termah, ki so del te skupine Save, pred tem Terme 3000 in tako naprej. Vse to so pa projekti, ki bi jih jaz videl, če bi bil predsednik Vlade ali če bi bil državni sekretar. S tem bi lahko pomagali Prekmurcem. To, da se mi jočemo skupaj, kako je ubogo – čez dve leti ne bo nič boljše zaradi prekmurskega zakona. Morda za 50 delovnih mest. Po drugi strani pa vam odpiram oči, kje zagotoviti tisoč, 2 tisoč delovnih mest, kje zagotoviti študijske programe, koncesionirane v Prekmurju, kjer bi ti mladi ljudje lahko tam ostali. Ker bo Prekmurje, če se bo tako nadaljevalo, imelo ne samo problem brezposelnosti, prišel bo isti problem, kot ga imamo v Slovenskih Goricah, demografske ogroženosti. Ljudje se bodo izseljevali. Največkrat v Ljubljano, okolico ali pa bodo šli v tujino, kar pa je največji problem Slovenije v tem trenutku. Ravno tisti, ki imajo največjo voljo, ki se najbolj trudijo, ki imajo najvišje prioritete v življenju, tisti, ki so najbolj potrebni za razvoj družbe. Vsa ta brezidejnost, ta neodločnost, dragi spoštovani, tisti, ki danes imate večino v parlamentu, je tisto, zaradi česar sem jaz tudi vstopil v politiko. In to je problem v tem primeru. In Prekmurci po eni strani ne vidijo iz tega svojega, lahko rečem okoliša, nikakršnega napredka. Ne vidijo, ker kljub temu, da imajo številne svoje predstavnike v Vladi in večino v parlamentu, v tem primeru, in zdaj jim jaz iz opozicije razlagam in iščem rešitve, kako naprej. In podobno, še večja krivica se pa dogaja Slovenskim Goricam, od koder sam prihajam, kjer pa se sami znajdemo. Na srečo imamo z župani super sodelovanje, sodelujemo z Avstrijci, recimo, razvojna agencija Mura – nikoli nisem videl v meddržavnem sodelovanju z Avstrijci, kjer se mi štirikrat letno dobivamo na državnih projektih in tako naprej. Zaprti so v nek prostor nekih državnih birokratov, kvazi agencij iz Ljubljane, največkrat, ki imajo majhen sedež v Prekmurju, ker zaradi tega, ker so ga morali imeti po tem pomurskem zakonu in nekako Prekmurcem govorijo, imate sredstva, imate vse. Nič niso imeli. Večina ljudi ni prišla do teh sredstev, razen tistih, ki so že imeli že pred tem denar in so dobili še več denarja. In to je prvih pet let prekmurskega zakona, spoštovane kolegice in kolegi. To ne govorim zato, da si Prekmurje tega ne bi zaslužilo. Seveda si zasluži, še več kaj več si zasluži, ampak zaslužijo si tudi Slovenske Gorice pa Bela Krajina, pa nekdo je razlagal o Koroški in tako naprej. Imamo močno centralizirano Ljubljano s 350, 330 milijonov proračuna, kot ga ima Ljubljana, imamo vse institucije v Ljubljani, imamo vsa veleposlaništva, večino državnih podjetij razen pošte, vse skupaj v Ljubljani. Mi smo po eni strani izrazito centralizirana, izrazito močna centralizirana država. V nadaljevanja tega zakona potrebujemo takojšnjo konstituiranje regij, slovenskih. Najprej, najmanj koliko jih je možno in jih takoj v naslednjem letu postaviti, že zaradi pravilnega črpanja evropskih sredstev, ker vsaka ta regija bo prepoznala, katere so klasične SWAT analize: prednostni, pomanjkljivosti, priložnosti in nevarnosti. To je ta klasika ekonomije, o kateri ne rabimo razpravljati. In v Prekmurju je danes treba povedati, podaljšali vam bomo zakon, ampak Prekmurci in vsi ostali ne iščite zadev, ki jih nimamo. Iščimo zadeve in optimistično gremo naprej, zadeve ki jih imamo. Za ravoj Prekmurja imamo lahkoizrazito kvalitetno kmetijstvo, imamo večinoma ravninske zemlje, zelenjavarstvo, tudi govedorejo, po drugi strani pa močne priložnosti za razvoj logistike, imamo stik pomembne avtoceste in pa tudi železniške povezave, ki se modernizirajo in tako naprej. Imamo tudi geotermalno energija skupaj s termami, ki je pomembna, imamo tudi bolnico v Prekmurju, Rakičan in tako naprej. Okrog tega mora Prekmurje zavzeti neko svojo pozicijo in v tej poziciji mora nadaljevati svoj razvoj. Preko tega bomo potem zmanjšali brezposelnost, zaustavili bomo odhajanje mladih iz tega področja. To so rešitve za Prekmurje in temu mora slediti tudi zadnji dve leti delovanja tega zakona do leta 2017. In tako tudi vidim neko rešitev za Prekmurce. Prekmurcem je tudi treba odpreti oči, ker na koncu leta 2018 si bodo lahko vsi oprali roke kot pilati, boste rekli, imeli ste vsaj pet let plus dve leti, Zakon o Pomurju, imeli ste možnost, vi ste krivi, da te možnosti niste izkoristili. Ravno zaradi tega opozarjam na napake prvih pet let in želim, da se te napake ne ponavljajo. Zaradi tega se vam tudi zahvaljujem, da ste se tisti, ki ste tudi iz koalicije, zavedali predvsem teh birokratkih problemov pa te kraje tega denarja za birokracijo in čim manj tega denarja, da je šlo v realne projekte, se vam zahvaljujem, da ste tudi podprli amandma, ki ga je pripravila Slovenska demokratska stranka. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Hvala lepa. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, v sredo, 21. 10., v okviru glasovanj. S tem prekinjam 14. točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA – NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVANJU IN FINANCIRANJU MEDNARODNIH GOSPODARSKIH POSLOV, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnitev, obrazložitev predloga zakona dajem besedo gospodu dr. Dušanu Mramorju. Boste vi, gospod sekretar? Gospod Metod Dragonja, državni sekretar na ministrstvu za financ, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov je v obravnavo Državnemu zboru posredovala Vlada. Dovolite mi, da v nadaljevanju na kratko predstavim namen in vsebino predloga zakona. SID banka je pooblaščena za opravljanje vseh poslov po Zakonu o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov, ki je bil sprejet v letu 2004 in spremenjen v letu 2008. Ta zakon ureja sistem zavarovanja in financiranja mednarodnih gospodarskih poslov v Republiki Sloveniji, kot ključnega instrumenta podpore izvoznikom, s katerim se zagotavlja konkurenčnost naših podjetij na tujih trgih in izravnava rizikov, s katerimi se ta podjetja srečujejo pri konkuriranju na tujih trgih. Računsko sodišče je opozorilo na določene nepravilnosti glede izvajanja poslov za tuj račun, ker Ministrstvo za finance ni evidentiralo vseh poslovnih dogodkov v zvezi z izvajanjem zavarovalnih poslov, ki jih za Republiko Slovenijo izvaja SID Banka. Z novelo zakona, ki je usklajena z Računskim sodiščem, se zdaj predlaga izvedba pravne ureditve obstoječega stanja, in sicer tako, da se s spremembo zakona določi, da SID banka še naprej dela v imenu in za račun Republike Slovenije ter še naprej upravlja varnostne rezerve in da račun varnostnih rezerv še nadalje ostane odprt pri poslovni banki. Predlagana je izjema od Zakona o javnih financah, da se v proračunu in poslovnih knjigah Republike Slovenije še naprej ne izkazuje vseh transakcij, ki izhajajo iz sklenjenih poslov, temveč le tiste, katere so se do zdaj. Določena je bila izjema od bruto principa balansiranja, pri čemer je volatilnost zaradi tveganja povezana z načrtovanjem izplačil zaradi škodnih dogodkov bistveno manjša. Ob morebitnih drugačnih rešitvah, bi namreč spremenili obstoječi sistem, ki pa uspešno deluje in povzročili slovenskemu gospodarstvu težave, saj bi sprememba sistema lahko zmanjšala sposobnost SID banke za podporo izvoznim poslom. Predlagani sta tudi dve spremembi glede podzakonskih predpisov, ki se nanašajo na SID Banko, in sicer sprejetje pravilnika, ki bo urejal določanje potrebne višine varnostnih rezerv, ter razveljavitev Pravilnika o načinu izvajanja kreditnih poslov financiranja mednarodne trgovine in investicij iz leta 2006, ker navedeni pravilnik zaradi ureditve drugačnega načina poročanja SID banke Ministrstvu za finance po sprejemu novele zakona ni več potreben. Ministrstvo za finance zaradi nekonkurenčnosti programa tako imenovanega PIO programa izravnalnih obrestnih mer, predlaga ukinitev tega programa, kar je tudi predvideno z novelo. Spoštovane poslanke in poslanci, Vlada Državnemu zboru predlaga, da sprejme predlagano besedilo zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov in s tem da dodatno podporo slovenskemu izvoznemu sektorju gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednik gospe Urški Ban. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 13. seji obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo poleg predloga zakona posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. V poslovniškem roku so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 1. in 4. členu. V uvodni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance obrazložila poglavitne rešitve, kjer je predlagana izvedba pravne ureditve sedanjega stanja in se določijo izjeme od Zakona o javnih financah, tako da SID banka še naprej dela v imenu in za račun Republike Slovenije in varnostne rezerve še nadalje upravlja. Račun varnostnih rezerv še nadalje ostane odprt pri poslovni banki, v proračunu in poslovnih knjigah Republike Slovenije pa se še naprej ne izkazuje vseh transakcij, ki izhajajo iz sklenjenih poslov, temveč le tiste, katere so se do zdaj, in sicer v proračunu samo povečanje oziroma zmanjšanje varnostnih rezerv in plačilo provizije SID banki. Glede samega predloga zakona so se obrnili tudi na Računsko sodišče, ki pa ni imelo pripomb. S tem je bilo odgovorjeno tudi na vprašanje člana odbora, kako je Vlada upoštevala ugotovitev Računskega sodišča ob obravnavi zaključnih računov predhodnega obdobja. Odbor je obravnaval amandmaje poslanskih skupin koalicije k 1. in 4. členu predloga zakona in jih je sprejel. Odbor je v nadaljevanju glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Mira Cerarja.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Državni sekretar, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Računsko sodišče je v odzivnem poročilu na Revizijsko poročilo Republike Slovenije k predlogu zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2012 in 2103 v delu, ki se nanaša na Ministrstvo za finance, opozorilo na nezadovoljivo odpravljanje nepravilnosti glede izvajanja poslov za tuj račun, namreč zavarovanih poslov za tuj račun, ki jih za Republiko Slovenijo izvaja SID banka, ker Ministrstvo za finance ni evidentiralo vseh poslovnih dogodkov, ki jih SID banka izvaja v imenu in za račun države. Ministrstvo za finance s predlogom zakona izvaja popravljalni ukrep Računskega sodišča. Zaradi pripomb, priporočil Računskega sodišča je treba dodatno urediti povečanje varnostnih rezerv v primeru, da nastane potreba po tem povečanju zaradi novih zavarovalnih poslov v imenu in za račun Republike Slovenije, ter sprejeti podzakonski predpis, ki bo urejal način določanja potrebne višine varnostnih rezerv, način načrtovanja potrebne višine teh rezerv in način porabe sredstev varnostnih rezerv, ko se SID banki dodelijo proračunska sredstva za povečanje teh rezerv na podlagi pričakovanih poslov, ki se kasneje ne realizirajo. Ker je zanimanje za program izravnave obresti upadlo, Ministrstvo za finance predlaga, da se zaradi pomanjkanja proračunskih sredstev in nadaljevanja zgoraj opisane okoliščine glede zanimanja za posle programa izravnave obresti navedeni program ukine. Sredstva se prenesejo v proračun in izplačajo za povečanje varnostnih rezerv, ker višina slednjih ne dosega več zakonsko določenega praga. Predlagani zakon nima dodatnih negativnih finančnih posledic za državni proračun in za druga javna finančna sredstva. Sprejetje zakona pa bo imelo pozitivne učinke na državni proračun v prihodnjih letih, saj se bodo zmanjšali stroški, ki jih država plačuje SID banki kot provizijo za izvajanje tako imenovanih programov izravnave obresti poslov. Je pa treba omeniti, da skupna vrednost finančnih storitev SID banke v letu 2014 ostaja visoka, in to je na 3,7 milijarde evrov. SID banka bo tudi v prihodnje v skladu s svojim mandatom in poslanstvom prispevala k spodbujanju gospodarske aktivnosti, posledično odpiranje novih delovnih mest in ohranjanje obstoječih ter financiranju razvoja podjetij kot enemu glavnih izzivov, pred katerimi je trenutno slovenska družba. Zaradi tega je še tako kako potrebno povečanje varnostnih rezerv SID banke. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina SMC podprla Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli rešitev, ki daje vsem zainteresiranim, tukaj mislim predvsem Ministrstvu za finance in SID banki, osnovo, da bodo ravnali v skladu z priporočili in zaznavami Računskega sodišča. Kot je bilo že večkrat poudarjeno v Državnem zboru, v SDS podpiramo tiste rešitve koalicije, ki dajejo večjo pravno usklajenost, ki so so učinkovite za državo, ki so potrebne za državo, in seveda tudi tiste, ki dejansko prispevajo k temu, da je transparentnost ustanov, državnih ustanov ali SID banke, ki je tudi v državnem lastništvu, bolj transparentna in da dejansko poslovanje je bolj varno, bolj zakonito in seveda transparentno. Zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki podprli ta predlog in seveda upamo, da bo koalicija oziroma Vlada Republike Slovenije tudi v prihodnje še predlagala rešitve, ki jih je zaznalo Računsko sodišče v revizijskem poročilu Republike Slovenije in ki dejansko odstopajo od pravnih osnov oziroma od pravnih stališč Računskega sodišča. Zato tudi v prihodnje pričakujemo še več takšnih rešitev. To rešitev bomo pa podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani poslanci in poslanke! Novelo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov v prvi vrsti potrebujemo zaradi popravljalnega ukrepa, ki ga je naložilo Računsko sodišče Republike Slovenije. Pravna podlaga tiči v predlogu zaključnega računa za leti 2012 in 2013, ugotovljene nepravilnosti pa se nanašajo na izvajanje poslov za tuji račun. V Poslanski skupini Desus si v procesu sprejemanja novele najbolj prizadevamo za ohranitev prvotnega namena delovanja SID banke, in sicer njena aktivnejša vloga pri izvoznem financiranju zlasti glede spodbujanja izvoza tam, kjer ima država morebitne težave zaradi narave tveganj in finančnih zmogljivosti. S tem bo SID banka delala še naprej v imenu in za račun Republike Slovenije, vključno z upravljanjem z varnostnimi rezervami. Ravno povečanje ali zmanjšanje varnostnih rezerv in plačilo provizije SID banki bodo edine transakcije, ki se bodo prikazovale v proračunu in poslovnih knjigah Republike Slovenije. Novela prinaša tudi novost, da se program izravnave obresti časovno omeji. Izvajanje tega programa bo mogoče le do konca tega leta. Predlagana ukinitev programa se nam v Poslanski skupini Desus zdi kot zelo logična poteza, kajti dejstvo je, da se je omenjeni program doslej zelo malo izvajal, skorajda nič, in je iz tega razloga treba zaustaviti dodatno financiranje nečesa, kar se v praksi ne obrestuje. Spomnimo se, namen programa izravnave obresti je bil povečati konkurenčnost slovenskega izvoza z zagotavljanjem izvoznega financiranja po pogojih, ki so za izvoznike slovenskega blaga in storitev ugodnejši od siceršnjih tržnih. Program se izvaja preko poslovnih bank, ki financirajo izvoz slovenskega blaga in storitev. Pri tem je obrestna mera za končnega kreditojemalca fiksna za ves čas trajanja kredita. Kredit je možno dobiti za ročnost do največ 10 let. Skratka, program izravnave obresti pomeni ponudbo izvoznih kreditov po fiksni obrestni meri. Po obravnavi na matičnem delovnem telesu se je oblikovalo besedilo, ki nam v Poslanski skupini Desus ustreza, zato bomo novelo podprli. Podpiramo napore Vlade kot predlagatelja, ki dopušča možnost, da se v primeru, ko se na trgu pojavi potreba po sklepanju novih poslov na podlagi programa izravnave obresti vseeno ohrani zakonska podlaga za njegovo ponovno aktivacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! V poslanski skupini bomo Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov podprli. Kajti zavedamo se, da država v tem trenutku nikakor ne sme sprejemati odločitev oziroma zakonov, ki bi kakorkoli ovirali našo izvozno naravnano gospodarstvo. Namreč 70 % bruto domačega proizvoda pravzaprav ustvarimo z izvozom in ta zakon seveda sledi tej logiki, da pravzaprav še naprej država uspešno lahko pomaga izvoznim podjetjem pri pridobivanju novih poslov. Znotraj tega ima slovenska izvozna in razvojna banka, tako imenovana SID banka, pravzaprav vsa pooblastila, da lahko mednarodne gospodarske posle tudi podpre. Lahko tudi ugotovimo, da je SID banka v dosedanjem obdobju svoje delo opravljala dobro. Že če pogledamo podatke iz leta 2013, lahko ugotovimo, da je Slovenska izvozna in razvojna banka v letu 2013 nekje namenila slovenskemu izvoznemu gospodarstvu skoraj štiri milijarde evrov. Gre predvsem za podporo poslom, ki jih na prostem trgu brez močne in aktivne vloge države podjetja sama ne bi obvladovala. Gre za to, da se pomaga zavarovati predvsem tiste posle, ki pomenijo morebiti preveliko tveganja in jih zato lastniki niso pripravljeni prevzeti, to pa pomeni, da se tudi lahko zmanjša obseg izvoza. Gre predvsem za mehanizem, da se čim bolj varnost izpeljejo morebitne tvegane investicije in nenazadnje smo tudi s tem ukrepom nekako primerljivi z drugimi državami, kajti tudi vse druge države se poskušajo na ta način odzivati na potrebe svojega gospodarstva, ki je izvozno usmerjeno. Vse to pa pomeni, da v domačem okolju ustvarjamo nova delovna mesta, in kot sem v uvodu omenil, omogočamo še nadaljnje ohranjanje tako visokega bruto domačega proizvoda z izvozno naravnanimi podjetji. Glede na to, da je Računsko sodišče v svojem odzivnem poročilu k predlogu zaključnega računa proračuna Republike SLovenije ugotovilo, da Ministrstvo za finance ni evidentiralo vseh poslovnih dogodkov, ki jih za državo upravlja SID banka, ker pač za to ni imelo ustrezne zakonske podlage, je ta zakon tisti, ki odpravlja tudi to pomanjkljivost. Nenazadnje nalaga tudi sprejetje novega podzakonskega predpisa, ki bo urejal določene potrebne višine varnostnih rezerv in način njihove porabe, ko jih SID banka dodeljuje poslovnim subjektom. S predlaganimi spremembami zakona se omogoča, da bo SID banka še naprej opravljala svojo pozitivno vlogo, predvsem pa, da bo njeno delovanje transparentno, zakonito, zato bomo to novelo zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Združene levice. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik. Hvala za besedo. Kolegice poslanke in kolegi poslanci! V Združeni levici podpiramo glavnino tega zakona, torej tisto, kar je tehnične narave in se nanaša na odpravljanje pomanjkljivosti pri beleženju teh poslov, kar je zahtevalo Računsko sodišče. Naši zadržki pa se nanašajo na ukinitev programa izravnave obrestne mere pri kreditiranju izvoznih poslov. Naši zadržki so tako načelne kot tudi čisto praktične narave. Na načelni ravni ne moremo podpirati zakonov, ki ukinjajo neko rešitev, ki v praksi ni zaživela, ne da bi bila predlagana neka nadomestna rešitev. Mi ne trdimo, da je treba program obrestne izravnave ohraniti v taki obliki, kot jo je določil ta zakon, pravimo pa, da je problem kreditnega tveganja realen problem in da mora izvozno usmerjena država, kot je naša, svoje izvoznike varovati pred tem tveganjem. Na splošno gledano so naša podjetja, ki izvažajo storitve in blago, uspešna. Na računu storitev imamo zaradi prevoznikov in turizma tradicionalno velik presežek. Zadnja leta imamo presežek tudi na računu blaga. Kljub primanjkljaju na računu kapitala in transferjev smo imeli lani 2,6 milijarde presežka ali 7 %. Torej ustvarimo veliko več, kot porabimo. Dejansko pa je teh 7 % neka meja, kjer presežek postane neproduktiven, ker se s kreditiranem tujine odrekamo investicijam v lastni razvoj. Za obravnavo tega zakona je bistveno neko drugo vprašanje. Namreč, zelo negotove razmere na naših tradicionalnih izvoznih trgih, posebno v Ruski federaciji, Ukrajini, posredno pa tudi v bivši Jugoslaviji. Konec koncev je zaradi afere Volkswagen pričakovati težave tudi v avtomobilskem grozdu. Vrednost izvoza v Rusko federacijo se je kljub količinskemu povečanju zmanjšala vsaj za 30 %. Znano je, da prav v Ruski federaciji naša podjetja izvajajo velike investicijske projekte, ki trajajo več let. Ukrep izravnave obrestne mere je bil namenjen prav takim projektom. Res je, da se je realiziral samo en tak posel. Vendar to še ne pomeni, da se lahko tak ukrep preprosto ukine. Kvečjemu bi bilo treba analizirati, zakaj se ni bolj uporabljal in ga izboljšati. Dejansko ne bi imeli nobenih dodatnih stroškov s tem, da ga ohranimo v arzenalu. Kot kaže so podobno razmišljali tudi na Ministrstvu za finance, vendar so kljub temu predlagali nasprotno rešitev. V obrazložitvi zakona namreč beremo naslednje: "V kabinetu Ministrstva za finance so v preteklih letih že večkrat potekale razprave o tem, ali je program PIO glede na zgoraj napisano smiselno ukiniti, vendar je prevladalo mnenje, da ga je zaradi morebitnega nastanka potreb gospodarstva po navedenih storitvah smiselno obdržati. Ministrstvo za finance predlaga, da se navedeni program, zaradi pomanjkanja proračunskih sredstev in nadaljevanja zgoraj opisanih okoliščin glede na zanimanje za posle PIO ukine, sredstva pa prenesejo v proračun in izplačajo za povečanje varnostih rezerv." Konec citata. Skratka, mi ne moremo prevzeti odgovornosti za ukinitev tega programa iz razlogov, ki jim očitno niso verjeli niti na ministrstvu. Prav tako ne moremo pristati na to, da Ministrstvo za finance vsa ta leta ni uspelo prilagoditi programa tako, da bi bil bolj uporaben v praksi. Zato se bomo v tem primeru vzdržali. Hvala za besed.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod državni sekretar! Zakon o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov ureja sistem zavarovanj in financiranja mednarodnih gospodarskih poslov, s katerimi se zagotavlja konkurenčnost slovenskih podjetij na tujih trgih. Na podlagi Zakona o Slovenski izvozni razvojni banki je SID banka pridobila zakonsko pristojnost za opravljanje teh poslov. Gre za financiranje tistih poslov, v katerih ima država zaradi narave posla ali tveganj posebno vlogo za spodbujanje izvoza, saj tveganj za te posle pozavarovalni sektor ni pripravljen ali sposoben prevzeti. To vlogo zato prevzema država oziroma zanjo SID banka, ki je zaradi spodbujanja izvoznih poslov za našo gospodarstvo izjemno pomembna. Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov pomeni pravzaprav popravljalne ukrepe na izdano poročilo Računskega sodišča, ki je opozorilo na neustrezno ureditev področja varnostnih rezerv. Tako se torej sedaj ureja možnost povečanja varnostnih rezerv, zaradi predvidenih novih zavarovalnih poslov. Povečanje rezerv se zagotavlja iz proračuna Republike Slovenije ali iz drugih rednih ali izrednih virov. Varnostna rezerva se določi na podlagi zavarovanja pričakovanih poslov, ki se pogosto tudi realizirajo. Če pa se realizirajo vsi posli, nastane nevarnost, da pade varnostna rezerva pod zakonsko določeno mejo. Sedaj veljavni pravilnik glede izračunavanja varnostnih rezerv se ukinja in se na novo določa merila za te namene, za načrtovanje potrebne višine varnostne rezerve in za način porabe teh sredstev. V tem delu je torej treba pozdraviti predlagane spremembe, saj obstoječi sistem financiranja izvoznih poslov pomembno pripomore k gospodarski rasti v Republiki Sloveniji. V zvezi s tem pa smo v Novi Sloveniji kritični do rešitev, ki omogočajo, da se vseh transakcij ne izkazuje v proračunu Republike Slovenije in poslovnih knjigah, kot to tudi določa Zakon o javnih financah, saj so take rešitve nesistemske in vnašajo nepreglednost v javne finance. Čeprav predlagano povečanje varnostnih rezerv v proračunu Republike Slovenije v Novi Sloveniji pozdravljamo, pa zaradi rešitev, ki omogočajo izjeme od prikazovanja transakcij v skladu z Zakonom o javnih financah, Predloga sprememb in dopolnitev Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov poslanci naše poslanske skupine, žal, ne moremo podpreti. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zato zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo opravili jutri, 21. 10. 2015, v okviru glasovanj. S tem prekinjam 5. točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O POROŠTVIH REPUBLIKE SLOVENIJE ZA FINANCIRANJE INVESTICIJ GOSPODARSKIH DRUŽB, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo gospodu Metodu Dragonji, državnemu sekretarju Ministrstva za finance. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb je začel veljati 1. junija 2010. Cilj zakona je bil gospodarskim družbam s sedežem v Republiki Sloveniji omogočiti pridobitev kreditov za financiranje vlaganj v investicije. Zaradi prvovrstnega zavarovanja, ki ga predstavlja državno poroštvo, je bilo pričakovati, da bodo banke bolj naklonjene dajanju kreditov in da so s tem ta tako imenovani proti krizni ukrep sprostil kreditni krč, ki je nastal kot posledica finančne krize. Na podlagi zahtev iz gospodarstva je bila v letu 2011 sprejeta novela zakona, s katero se je razširila možnost podeljevanja poroštev še na poroštva za obratna sredstva. Zaradi visoke rizičnosti teh poroštev je novelirani zakon med drugim predvideval ostrejše kriterije odobritve in zavarovanja teh poroštev, predvsem z določitvijo bonitet družb, ki lahko koristijo ta poroštva. Z novelo zakona iz 2012 se je želelo še okrepiti dajanje poroštev za obratna sredstva. Delež poroštev za investicije se je od prvotnih 75 % povečal na 80 %. Kljub navedenim prizadevanjem v smislu prilagajanja ukrepov gospodarstva, instrument v praksi ni zaživel. Od prvotnega razpisa leta 2010 do konca leta 2014 je SID banka, ki je izvajala ta program, izdala poroštvo devetim podjetjem v skupni višini 20,5 milijonov evrov od skupne razpisane poroštvene kvote 400 milijonov evrov. Stanje vseh kreditov, podprtih s poroštvom Republike Slovenije je bilo ob koncu leta 2014 13,8 milijona evrov. Od tega znaša poroštvo Republike Slovenije 10,2 milijona evrov. Iz navedenega je razvidno, da je povpraševanje po poroštvih na podlagi tega zakona majhno in ga je vsako leto manj, zato potrebe po tem instrumentu zaradi bistveno spremenjenih okoliščin v primerjavi z letom 2010 ni več. Šlo je pravzaprav za protikrizni ukrep, ki zaradi navedenega ni več potreben. Zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb ne vsebuje določbe, s katero bi bil čas izvajanja poroštev po tem zakonu omejen, zato se z zakonom predlaga omejitev izdajanja poroštev najdlje do 31. decembra letošnjega leta. Ob tem je treba poudariti, da zakon s tem datumom še ne preneha veljati, ampak se le prenehajo izdajati nova poroštva. Zakon namreč ne sme in ne more biti izključen iz pravnega reda, saj se poroštva, izdana na njegovi podlagi, še niso iztekla. Zakon in njegov podzakonski predpis urejata tudi obveznosti in razmerja po sami izdaji poroštva, kot so na primer poročanje ter postopki unovčevanja in izterjave, zato je nujno, da zakon ostane v pravnem redu. Iz teh razlogov enako določbo vsebujeta tudi Zakon o jamstveni shemi Republike Slovenije in Zakon o jamstveni shemi za fizične osebe. Čeprav se jamstva po teh dveh zakonih ne izdajajo že skoraj pet let, se še vedno uporabljata zaradi določb, ki se nanašajo na postopke po izdaji poroštev. Zaradi navedenih in utemeljenih razlogov predlagamo, da se Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb sprejme v predlagani obliki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, ponovno hvala za besedo. Spoštovani kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 13. redni seji dne 6. oktobra 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb, tudi imenovan ZPFIGD–C, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe in tudi Komisije za gospodarstvo, obrt, turizem in finance Državnega sveta, ki je predlog zakona podprla. Predloženemu zakonu kvalificirani vlagatelji nismo vložili amandmajev. Seje so se poleg članov odborov udeležili tudi predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je predstavnica predlagatelja podala podrobnejšo predstavitev o namenu zakona in predlaganih rešitev. S predlogom se predlaga omejitev časa izdajanja poroštev do konca leta 2015, saj se je izkazalo, da ta instrument v praksi ni zaživel. Razpisana poroštvena vsota je bila 400 milijonov evrov, izkoriščen pa je bil le manjši del kvote, to je 20,4 milijonov, kar je približno 5 % od celotne kvote. Pojasnila je tudi, da ne želijo razveljaviti zakona v celoti, saj so nekatera poroštva še aktivna. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila, da predlagana rešitev razveljavitve ni nomotehnično primerna, ter da bi bil primernejši drugačen pristop. V razpravi je bilo ob dejstvu, da zakonska rešitev v praksi ni zaživela, izpostavljeno vprašanje podkapitaliziranosti podjetij in smiselnosti prenehanja zagotavljanja tovrstnih poroštev. Nadalje je bilo izpostavljeno vprašanje, ali se morda pripravlja kakšna druga rešitev. V odgovoru je predstavnica Vlade povedala, da se za prezadolžena podjetja ta rešitev že sedaj ni mogla uporabljati in da so v pripravi alternativni ukrepi. Vsled predstavljenega je Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlagal, da predlog zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Lepo pozdravljeni vsi prisotni! V letu 2010 je bil po nujnem postopku sprejet zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb. Namen sprejema zakona je bil spodbujanje o financiranju investicij v dejavnosti, ki so za Slovenijo posebnega pomena, kot so tehnološka prenova, razvoj turizma, regionalni razvoj, investicije v varstvo okolja in učinkovito rabo energije ter investicij na področju raziskav in razvoja. Ocenjevalo se namreč je, da bodo podjetja težko prišla do novih finančnih sredstev ter da bodo banke dale prednost tistim, ki bodo imele obveznosti ustrezno zavarovane. Državno poroštvo naj bi takšno zavarovanje tudi zagotavljalo. Prav tako se je ocenjevalo, da bo s sprejemom Zakona o poroštvih za financiranje investicij gospodarskih družb sproščen kreditni krč, a žal ni bilo tako. Predlagani instrument v praksi kljub vmesnim popravkom ni zaživel. Prav tako z njim ni bil sproščen kreditni krč. Od veljavnosti zakona do konca leta 2014 je bilo izdanih zgolj devet poroštev v skupni vrednosti 20 milijonov evrov, medtem ko je bila skupna razpisana kvota 400 milijonov evrov. S predlagano spremembo zakona se omejuje izdajanje poroštev do konca leta 2015, saj bi sicer z dodatnim izdajanjem poroštev in v primeru, da kreditojemalci sami ne vrnejo kreditov v skladu s pogodbo ohranjanja obstoječega zakona, lahko to pomenilo dodatno obremenjevanje za proračun Republike Slovenije. S predlogom spremembe Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke strinjamo, zato ga bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Uroš Prikl bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Na kratko stališče naše poslanske skupine. Novela zakona prinaša podobno rešitev, kot jo poznamo že iz noveliranja Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov, torej izdajanje poroštev se časovno omeji do konca leta 2015 iz razloga, ker je bilo povpraševanje po slednji praksi skoraj ničelno. Od skupne kvote 400 milijonov evrov je bilo porabljenih le nekaj čez 5%, kar znaša nominalno manj kot 21 milijonov, zato je prav, da s predlagano rešitvijo hkrati preprečimo nadaljnji potencialne obveznosti naše države pri zagotavljanju finančnih sredstev. Tudi noveliranje zakona iz leta 2011, ko smo razširili možnosti, da se poroštva podeljujejo ne le za investicije temveč tudi za financiranje obratnih sredstev, ni obrodilo pričakovanih sadov. Vlada je prepoznala neaktivnosti izdajanja poroštev, namen financiranja investicij gospodarskih družb, zato se je odločila, da veljavni instrument ni več potreben. Kljub opozorilom Zakonodajno-pravne službe, da s takšno rešitvijo zakon dejansko ugasne, je Vlada z ustreznim pojasnilom – mi smo seveda istega stališča – v postopkih obravnave vseeno dovolila obstoj zakonske podlage. Čeprav trenutno stanje ne kaže potrebe po izkoriščanju tovrstnih poroštev, to še vendarle ne pomeni, da se v primeru spremenjenih gospodarskih razmer oziroma spremenjenih razmer v okolju potreba ne bi ponovno pojavila. Slednje pomeni, da se izdajanje poroštev Republike Slovenije v prihodnosti lahko znova sprosti. V naši poslanski skupini, Poslanski skupini Desus, smo tega mnenja, zagovarjamo stališče, da ni treba vztrajati pri nekih aktivnostih, če ne prinašajo koristi oziroma ne v takšnem obsegu za nobeno izmed vključenih strank, zlasti če s takšnim ravnanjem nismo dosegli pričakovanega prvotnega namena, in sicer večje konkurenčnosti poslovanja gospodarskih družb. Obstajajo seveda za to tudi drugi mehanizmi. Razvoj posameznih družb je odvisen ravno od nenehnega vlaganja v investicije, ki so čedalje bolj vezane na sredstva Evropske unije ali pa tudi zasebna vlaganja tujih investitorjev. V skladu z vsem navedenim bomo poslanci in poslanke Poslanske skupine Desus to novelo zakona v celoti podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo in še enkrat lep pozdrav vsem v imenu Poslanke skupine Socialnih demokratov! Tudi ta zakon o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskim družbam bomo v poslanski skupini podprli. Pri tem vendarle želimo opozoriti tudi na dejstva, ki so navedena tudi v oceni stanja za sprejem tega zakona. Namreč, sam zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb je bil sprejet v času, ko je nastala svetovna gospodarska in finančna kriza, in zaradi odpravljanja teh posledic je bil sprejet zakon, zato da izda poroštvo za izvedbo investicij podjetjem. V času gospodarske in finančne krize očitno podjetja niso razmišljala o investicijah, ampak bolj o ohranitvi obstoječe proizvodnje, zato so kmalu prišla opozorila, da bi bilo primerneje nameniti poroštva za sredstva, ki jih potrebujejo podjetja za obratna sredstva, tako da so lahko izvajali programe, ki so jih takrat imeli v teku. In k temu je bila tudi sprejeta sprememba zakona, vendar hkrati se je takrat s to spremembo očitno uvedel tudi preoster pogoj za to, da bi prišlo do večjega koriščenja poroštev. Namreč, če si želel pridobiti poroštvo za obratna sredstva, je bilo treba izvesti tudi postopek za imenovanje tako imenovanega instituta pooblaščenca Ministrstva za finance, ki bi spremljal potem izvajanje tega poroštva. Skratka, ta postopek se je pokazal za zelo neoperativnega, v praksi težko izvedljivega in zato tudi ni prišlo do realizacije več kot 20 milijonov evrov pri zakonu, ki ga danes obravnavamo oziroma s katerim se odzivamo na to majhno koriščenje sredstev. S tem zakonom se sicer ukinja ta praksa podajanja poroštev, ki so očitno bila preveč restriktivna, preveč zahtevam, da bi v praksi zaživela, in zato je prav, če lahko tako rečem, da se ta shema zaključi s koncem leta 2015. Hkrati pa vendarle opozarjamo, da bomo morali vendarle razmišljati o tem, da tudi z dodatnimi, bolj fleksibilnimi ukrepi poskušamo izdajati poroštva za podjetja, ki imajo programe, in nenazadnje tudi banke, ki smo jih dokapitalizirali skorajda v znesku 5 milijard, dobesedno sedijo na denarju, in zato da si ustvarimo bolj realen pogled na to, da je treba s tem denarjem pomagati predvsem gospodarstvu. Po zaključku tega leta 2015 je po našem mnenju potrebno vendarle pristopiti k temu, da se nadaljuje z garancijskimi shemami in se s tem spravi tudi teh 5 milijard k podjetjem in s tem k gospodarski rasti, ustvarjanju delovnih mest in tudi vzpostavljanju pogojev, ki so bili v Sloveniji pred nastankom gospodarske in finančne krize. To nam mora biti cilj, kajti več kot 100 tisoč brezposelnih v Sloveniji zagotovo to pričakuje od nas vseh, predvsem od bank, ki ta denar imajo. Imamo podjetja, ki zagotovo imajo znanje, in razlaga, da lahko pridejo do teh poroštev samo podjetja, ki niso prezadolžena, je seveda zelo pavšalna. Potrebno je vsako podjetje posebej dejansko tudi zelo resno obravnavati, nenazadnje tudi slaba banka, ki jo v Sloveniji imamo z namenom, da prezadolžena podjetja seveda poskuša reorganizirati, je ta mehanizem vzpostavljen. Mnoga podjetja so zagotovo v takšnem stanju, da lahko poroštvo koristijo učinkoviteje, vendar ob ustreznejših pogojih, kot so bili zapisani v do sedaj veljavnem zakonu. Zato z upanjem, da bomo v prihodnosti dobili zakon, ki bo imel prožnejše pogoje za gospodarstvo, podpiramo zaključek tega zakona in seveda pričakujemo aktivnejšo vlogo potem v prihodnosti tako Vlade, Državnega zbora in bank pri reševanju brezposelnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki ministrstva! V Združeni levici predloga ne bomo podprli. Poleg politično-ekonomskih razlogov so tudi tukaj razlogi formalnopravne narave. Zakonodajno-pravna služba je po našem mnenju pravilno opozorila, da se s to novelo zakon dejansko razveljavlja. Vlada pa predlaga, da novih poroštev ne bo več mogoče izdajati, vendar bo zakon ostal v veljavi zato, ker nekatere garancije še vedno veljajo, vendar na ta način ne bi bilo mogoče razveljaviti nobenega zakona, katerega pravni učinki še vedno trajajo, kar je seveda absurd. Mi se torej strinjamo z zakonodajno-pravno službo, da bi bilo treba v noveli opredeliti pogoje za prenehanje veljavnosti zakona in s tem zakon umakniti iz pravnega reda. V nasprotnem primeru se nam pravni red polni z nekimi lupinami zakonov in potem se ne čudite, da na nekih lestvicah ekonomske svobode dobivamo minus točke. Seveda pa je za nas bistvena vsebina tega zakona in tukaj je naše načelno stališče preprosto. Investicijska poroštva se nanašajo na problem, ki je še kako realen in pereč, to sta kreditni krč in šibka investicijska dejavnost. UMAR v svoji zadnji napovedi ugotavlja, da so investicije še vedno šibka točka gospodarskega okrevanja. Ne smemo pozabiti, da je tudi prevelik presežek na tekočem računu plačilne bilance definiran kot makroekonomsko neravnotežje po kriterijih Evropskega semestra. Stagnacija uvoza namreč ni samo znak zadrževanja potrošnje, kar je samo po sebi problem, ampak tudi zadrževanje investicij. Od leta 2008 naša podjetja premalo investirajo. Sedem let pa je zaradi hitrosti tehnološkega napredka veliko. V prihodnje se bo to pokazalo v manjši gospodarski rasti od potencialne, v manjši dodani vrednosti in v manjši zaposlenosti. Verjetno ni treba poudarjati, da so krediti podjetjem danes na ravni leta 2005, ker padajo vse od sredine leta 2010, in da anketni podatki kažejo, da vsaj tretjina naših podjetij proizvaja manj kot bi lahko, ker nimajo dostopa do financiranja. Pred časom sta bila izgovora kapitalski primanjkljaj v bankah in prezadolženost podjetij. Zdaj imajo naše banke preveč kapitala, po zadolženosti podjetij pa smo pod evropskim povprečjem. Proces razdolževanja je torej v veliki meri končan, zdaj se mora začeti proces investiranja. V tem procesu so poleg državnih investicij in investicij državnih podjetij potrebna tudi investicijska poroštva. Zato mi ne pristajamo na ukinitev te sheme, ne da bi bilo hkrati predlagano nadomestilo. Gospa državna sekretarka je povedala naslednje, citiram: "Ocenjujemo, da ta konkreten ukrep ne more oziroma ga ni mogoče dodelati na način, da bi lahko v praksi zaživel, zaradi tega ocenjujemo, da je primerneje, da se v bistvu ukrep kot tak ukine, med tem ko pozornost usmerjamo predvsem v druga področja oziroma v druge instrumente, preko katerih lahko pomagamo gospodarskim družban," konec citata. Kot rečeno, mi ne trdimo, da je treba ohraniti prav ta instrument, vendar je dejstvo, da drugi instrumenti prav tako ne dajejo nobenih rezultatov. Zato bi raje ta instrument ohranili v arzenalu kot pa, da bi ga popolnoma ukinili. Za ponazoritev pa bi končala z analogijo. Pred enim letom je bil ukinjen davek na bilančno vsoto bank. Situacija je bila tudi formalno podobna tej, ker zakon še vedno velja, čeprav se davek ne obračunava od 31. decembra lani. Državnemu zboru ni bilo treba storiti ničesar, ker je bila začasnost vgrajena že z novelo iz leta 2012. Davek ni deloval tako, kot piše v učbenikih, vendar smo mi že takrat opozorili, da ga nima smisla ukinjati brez nadomestnih ukrepov. Po enem letu lahko rečemo, da smo na žalost imeli prav. Proračun je izgubil 19 milijonov evrov, kar je kar 5 milijonov več, kot bo potrebno za odmrznitev minimalnega dohodka. Krediti podjetjem se še vedno zmanjšujejo kljub temu, da imajo banke preveč kapitala, podjetja pa niso več nadpovprečno zadolžena. To žal samo potrjuje ugotovitev, da je ukinjanje pomanjkljivih instrumentov brez uvajanja novih napačna gospodarska politika. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! V času gospodarske in finančne krize, torej po letu 2008, smo se soočali s kreditnim krčem, ki je prizadel zlasti gospodarstvo, saj ni moglo dostopati do potrebnih sredstev za investicije in razvoj. Kot odziv na kreditni krč je bil sprejet Zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb, ki je začel veljati 1. 6. leta 2010. Njegov cilj je bil omogočiti gospodarskim družbam pridobivanje kreditov za investicije ter tako sproščanje kreditnega krča. Z novelama tega zakona pa je bila razširjena možnost pridobivanja poroštev Republike Slovenije še za obratna sredstva gospodarskih družb. Vendar so bili pogoji za pridobitev takšnega poroštva zelo strogi, zlasti glede zavarovanj. Kljub dobrim namenom zakon v praksi ni zaživel, krediti iz poroštev Republike Slovenije so se podeljevali preko SID banke, ki pa je od predvidene kvote 400 milijonov evrov v dobrih 5 letih odobrila le kredite v višini 20 milijon evrov, kar je komaj 5 % predvidene kvote. Noveliranje Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb je pravzaprav v neposredni povezavi z uveljavljenim Zakonom o fiskalnem pravilu in omejevanjem javnofinančnih izdatkov. Predlog zakona omejuje izdajanje poroštev Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb ter za financiranje obratnih sredstev na skrajni rok 31. 12. 2015. Prav zdaj je do konca meseca oziroma do 30. 10. 2015 v teku peti razpis za pridobitev teh sredstev, ko je še možna oddaja vloge za pridobitev kredita s poroštvom Republike Slovenije. Če bi se poroštva izdajala še naprej, bi to lahko vplivalo na nastanek potencialnih obveznosti za državni proračun tudi v naslednjih letih, kar bi ogrozilo izvajanje naših zavez iz pakta za stabilnost in rast in finančnega okvirja po našem sprejetem zakonu o fiskalnem pravilu. Takšna obrazložitev je namreč obrazložitev Vlade. Predlagana novela zakona ne zasleduje cilja spodbujanja investicij v gospodarstvu. Z omejevanjem časa pridobivanja kreditov s poroštvom Republike Slovenije bodo zagotovo ogroženi nekateri že dlje časa načrtovani infrastrukturni projekti, kot so na primer izgradnja 3. osi, izgradnja celotne železniške infrastrukture, na primer, naj spomnim, na izgradnjo 2. tira ter seveda tudi druge večje investicije. Zakon o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb bi bilo zato treba novelirati na način, da bi se državna poroštva za investicije dodeljevala predvsem na način, ki bi gospodarskim družbam zagotavljala potrebna finančna sredstva za investicije, ob hkratnih zadostnih jamstvih, da bi se morebitna unovčena državna poroštva lahko poplačala iz same investicije. Časovno omejevanje veljavnosti zakona prav tako ni ustrezna rešitev. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani gospod državni sekretar, poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga dopolnitev Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb iz navedenih razlogov ne bomo podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Državni sekretar, poslanki, poslanci, prav lep pozdrav! S Predlogom zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb se določa zakon za izdajo poroštev do 31. 12. 2015. Tako bo mogoče le še do konca tega leta uporabljati poroštva. Zakon o poroštvih za financiranje investicij gospodarskih družb je začel veljati 1. junija 2010. Njegov cilj je bil omogočiti tem družbam s sedežem v Republiki Sloveniji pridobitev kreditov za financiranje vlaganj v investicije. Zaradi prvovrstnega zavarovanja, ki ga pomeni državno poroštvo, je bilo pričakovano, da bi bile banke bolj naklonjene dajanju kreditov in bi s tem sprostili tako imenovani bančni krč, ki je nastal kot posledica tudi svetovne krize. Takrat je zakon omogočil dajanje poroštva za zavarovanje kreditov namenjenim za financiranje investicij v razvojne projekte, ki imajo za posledico rast dodane vrednosti na zaposlenega in omogočajo posledično večjo zaposlenost. Leta 2011 je bil zakon noveliran in je omogočil, da se razširi možnost podeljevanja teh poroštev še na poroštva za obratna sredstva. Zaradi visoke tveganosti takih poroštev je novelirani zakon predvidel poostrena merila za odobritev in zavarovanje poroštev ter institut pooblaščenca Ministrstva za finance. Vendar je bil ta institut tudi neoperativen ob pristojnosti, ki bi jih imel v zvezi s poslovanjem same gospodarske družbe, se pravi upravičenke do poroštva. Postopek imenovanja pooblaščenca bi zaradi obvezne izvedbe javnega razpisa trajal predolgo za izvedbo zakonske rešitve, ki je bila zamišljena predvsem kot protikrizni ukrep. Zato je bil z novelo zakona v letu 2012 odpravljen, obenem pa so se za obratna sredstva zaostrile zahteve po zavarovanju. Cilj zadnje novele je torej bil pospešiti možnost dajanja poroštev Republike Slovenije za obratna sredstva, ob hkratni zahtevi po strožjem zavarovanju. Delež poroštva za investicije se je s prvotno določenih 75 % povečal na 80 % kredita. Kljub navedenim prizadevanjem v smislu prilagajanja ukrepov gospodarstvu, instrument v praksi ni zaživel. Od prvega razpisa v letu 2010 do konca leta 2014 je SID banka skupaj izdala poroštvo devetim podjetjem v skupni višini 20,48 milijonov evrov od skupne razpisane poroštvene kvote v višini 400 milijonov evrov. Pri čemer je zakonski potencial ena milijarda evrov. Stanje vseh kreditov, podprtih s poroštvom Republike Slovenije, je bil ob koncu leta 2014 13,8 milijona evrov. Povpraševanja po poroštvih Republike Slovenije je vsako leto manj, pri čemer so banke kljub zagotovljenemu zavarovanju v obliki poroštva Republike Slovenije do zdaj odobrile le 9 kreditov. V zadnjem petem razpisu pa ni bila prejeta niti ena vloga za izdajo poroštva. Vsekakor lahko rečemo, da jamstvena shema od uveljavitve pa do zdaj ni zaživela. Podjetja bodo tako v prihodnje morala sama brez jamstva države pridobivati sredstva za financiranje svojega razvoja. Seveda bo državna razvojna banka pomagala v prihodnje pridobivati skupaj s Slovenskim podjetniškim skladom, vendar pa bo v prihodnje treba nameniti večjo vlogo tudi financiranju z lastniškim kapitalom. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina SMC podprla Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu bomo opravili jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam 15. točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 12. sejo Državnega zbora. Obveščam vas, da se bo seja Kolegija predsednika Državnega zbora začela ob 13. uri v veliki dvorani na Tomšičevi. Z 12. sejo zbora bomo nadaljevali 15 minut po zaključku Kolegija.
Nadaljujemo s prekinjeno 12. sejo zbora. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance, gospodu Metodu Dragonji.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada je pripravila Predlog dopolnitev Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Glavni razlog za predlagane dopolnitve je prenos zakonodaje Evropske unije v slovenski pravni red. Potreben je tudi nov člen zaradi sprememb pravili računovodenja. Področje podjetniškega obdavčevanja na ravni Evropske unije ni harmonizirano v večjemu obsegu, vendar pa vseeno veljajo tri direktive, ki zadevajo davek od dohodkov pravnih oseb. Ena od teh direktiv je Direktiva o skupnem sistemu obdavčite matičnih in odvisnih družb. Navedena direktiva se je spremenila najprej julija 2014 in nato še januarja 2015. Od uveljavitve osnovne direktive dalje se je poslovno okolje spreminjalo in pokazale so se vrzeli pri uporabi direktive, zato so bile potrebne njene spremembe. Primeri dvojnega neobdavčevanja so ena ključnih področij v Evropski uniji, na katerem se je začelo hitro in usklajeno ukrepanje. Zaradi dvojnega neobdavčevanja izgubijo države članice veliko prihodkov, povzroča pa se tudi nelojalna konkurenca. Vsekakor pa lahko te spremembe vključimo v trenutno globalno davčno okolje. OECD in Evropska unija se intenzivno ukvarjata s problemi zmanjševanja davčne osnove in prenosi dobička. Prva dopolnitev v predlogu zakona zadeva neskladje pri hibridnih posojilih. Hibridna posojila so finančni inštrumenti, ki imajo značilnosti dolžniškega in lastniškega kapitala. Posledično lahko nastaja neželeno dvojno neobdavčevanje. Predlog zakona zato določa, da se plačila pri hibridnih posojilih obdavčijo v državi prejemnika, če so bila v državi izplačevalca odhodek. Tako se zagotavlja enakovredna obdavčitev. V predlog zakona je vključena tudi določba o preprečevanju zlorab na tistih področjih, ki jih ureja direktiva. Z uporabo predlaganih določb se bodo za obdavčitev upoštevali samo pravni posli in ne denimo ustanavljanje umetnih posrednikov samo zato, da se doseže davčna korist, kar je še posebej možno pri čezmejnih naložbah in poslih z vpletenostjo čezmejnih družb. Tretja dopolnitev v predlogu zakona je posledica spremembe mednarodnega računovodskega pravila v zvezi z učinki meritev rezervacij za pokojnine in za odpravnine ob upokojitvi. Ugotavljanje davčne osnove po Zakonu o davku od dohodka pravnih oseb temelji na ugotavljanju dobička za poslovne namene po pravilih računovodenja. Določba o predlogu zakona je potrebna, ker nova računovodska pravila določajo njihovo vodenje preko kapitala, davek po zakonu pa se navezuje na postavke v izkazu poslovnega izida. Ocenjeno je, da bo skupni učinek vseh teh dopolnil po predlogu zakona prestavljal kar za okoli 1 milijardo evrov letno višje prihodke državnega proračuna iz naslova prihodkov od davka pravnih oseb. Zaradi načina obračunavanja davka se bo ta učinek prvič pokazal kot višji prihodek državnega proračuna predvidoma v letu 2017. Vlada zato predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku Tilnu Božiču.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Na Odboru za finance in monetarno politiko smo na 13. redni seji 6. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnavali predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb – ZDDPO-2M, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Za sejo smo prejeli tudi gradiva Zakonodajno-pravne službe, ki je izpostavila pripombo glede odstopa od utečenega izrazoslovja k 2. členu predloženega besedila, poročilo pristojne komisije Državnega sveta, ki predlog podpira, in amandma koalicijskih poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu. Predstavnica predlagatelja je uvodoma poudarila, da gre za prenos evropske zakonodaje v slovenski pravni red, z dodatkom, ki odraža nedavne spremembe pravil na področju računovodenja. Predstavila je osnovno ureditev, ki omogoča oprostitev plačila davčnega odtegljaja od dividend, ki jih odvisna družba izplača matični družbi, s tem se odpravi dvojno obdavčevanje prihodkov na ravni matične družbe. V praksi je bilo ugotovljeno, da se posamezne rešitve lahko uporabljajo tudi za zlorabe, zaradi tega je bilo treba ukrepati. Gre za tri ključne spremembe. Prva v praksi odpravlja neskladja pri hibridnih posojilih, ki se lahko zaradi sočasnih značilnosti dolžniškega in lastniškega kapitala v posameznih primerih obravnavajo različno, in sicer v odvisnosti od pravil v posamični državi članici. Zaradi neusklajene obravnave dveh držav tako lahko pride do dvojne neobdavčitve. Uvedena rešitev predvideva obdavčevanje tovrstnih poslov v državi prejemnika, če so bila v državi izplačevalca opredeljena kot davčno priznani odhodek. Na tak način se zagotavlja enkratna obdavčitev. Druga novost uvaja preprečevanje zlorab na bolj načelni ravni, če je določena ureditev ali rešitev namenjena izključno pridobitvi davčne prednosti. Tretja rešitev upošteva spremembo računovodskih pravil v zvezi z učinki ponovnih meritev rezervacij za pokojnine in odpravnine ob upokojitvi in določa, kako se ti učinki davčno obravnavajo oziroma na kakšen način se vključujejo v davčno osnovo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju pojasnila, da je z amandmajem koalicijskih poslanskih skupin k 2. členu izrazoslovje sedaj usklajeno. Sledila je nekoliko širša razprava, ki se je dotaknila tudi obstoječih in pričakovanih prilivov iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb v državno blagajno. Odbor je v nadaljevanju obravnaval amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD in ga sprejel. Nato je tudi glasoval o vseh členih predloga skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, podpredsednica, za besed. Lep pozdrav vsem desetim poslankam in poslancem, predstavnikom Vlade! Poslanska skupina Desus podpira predlog oziroma dopolnitve Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Gre za implementacijo evropske direktive v slovenski pravni red. Prinaša dve poglavitni spremembi, in sicer odpravo dvojnega neobdavčevanja ter določitev enotnega pravila za države članice, ki preprečujeta zlorabo na davčnem področju. V Poslanski skupini Desus pozdravljamo vse rešitve, ki se zavzemajo oziroma težijo za vzpostavitev spodbudnega davčnega okolja. Ni posebej treba izpostavljati, kako ugodno davčno okolje, posledično tudi poslovno okolje, blagodejno vpliva na celotno gospodarstvo. Mnogokrat smo že ponovili, da si v naši poslanski skupini prizadevamo za učinkovito pobiranje javnih dajatev, vendar ob hkratni zagotovitvi pravične, predvsem pravične in enakopravne prerazporeditve davčnega bremena. To načelo mora veljati ne samo znotraj države, temveč tudi na ravni Evropske unije, torej enotno pravilo za vse članice Evropske unije. Davčna reforma je po našem mnenju ključni faktor, ki bo vplival na prihodnji gospodarski razvoj Slovenije, zato je treba zelo skrbno pristopiti k reševanju davčne problematike, pa naj gre včasih zgolj za odpravo nepotrebne administrativne ovire. Eno izmed neskladij, katerega bomo odpravili z noveliranjem Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, je primer dvojnega neobdavčevanja za finančne instrumente, kot so hibridna posojila. Problem izhaja iz različnih interpretacij hibridnih posojil med državami članicami. Nekateri tovrstna posojila obravnavajo kot dolžniški kapital, pri nekaterih državah pa se je pojavil v vlogi lastniškega kapitala. To končno pripelje do zmede v obračunavanju davka, ker sta dve državi med seboj neusklajeni. Če govorimo o davčnem odhodku v državi plačnika, potem po sedanji ureditvi velja pravilo, da se dividende tretirajo kot odbitek od davčne osnove, torej zmanjšujejo davčno osnovo zavezanca, kar pomeni ugodnost zanj. Hkrati v državi prejemnika plačila pa dividende niso vključene v davčno osnovo in se ne obdavčijo, kar je treba seveda spremeniti. Predlagana rešitev predvideva enkratno obdavčitev na način, da se dividende v ustreznem obsegu vključijo v davčno osnovo in obdavčijo v državi prejemnika, če so bile v državi plačnika obravnavane kot davčno priznan odhodek. Slednje bo pomenilo tudi zmanjšanje negativnih učinkov izgube davčnih prihodkov zaradi davčnega načrtovanja, ki dovoljuje sedanje neusklajeno ukrepanje držav. Na splošno je v predlaganem proračunu za leto 2016 iz naslova davkov o dohodkov pravnih oseb napovedano čez 550 milijonov evrov prihodkov, kar bi pomenilo oziroma pomeni izpad 15,8 milijonov evrov oziroma 2,7 glede na leto 2015. Kar zadeva sprejetja današnjega ukrepa pa ocenjujemo, da bo slednji prinesel pozitivne učinke na državni proračun, torej za okoli 1 milijon evrov več davčnih prihodkov od dohodkov pravnih oseb na letni ravni. To seveda ni ključni, poglavitni in zadnji najmočnejši ukrep, je pa seveda delček, kamenček v mozaiku učinkovitejšega pobiranja davkov, gledano generalno, odpravljanje nekaterih administrativnih ovir, hkrati pomeni spodbudno, spodbudnejše, stimulativnejše davčne okolje in vodi k naši že večkrat ponovljeni tezi pomagati in ne ovirati. Predvsem pa v luči pravične in enakopravne razporeditve davčnih bremen za vse. Glede na povedano poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus podpiramo, soglasno podpiramo, predlog novele zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Še enkrat hvala za besedo in lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb bomo v poslanski skupini podprli. Gre sicer za zakon, ki je v veljavi že od leta 2006. V tem obdobju je bil seveda tudi večkrat spremenjen in dopolnjen, praviloma zaradi harmonizacije z evropsko zakonodajo, pogosto pa tudi zaradi odzivanja na hitro odvijajoče se spremembe v gospodarstvu. Osnovna ureditev omogoča oprostitev plačila davka na dividende, ki jih odvisna družba plača matični družbi v obliki davčnega odtegljaja in s tem odpravlja dvojno obdavčevanje prihodkov na ravni matične družbe. Žal pa je ob tem ugotovljeno, da posamezne rešitve lahko vodijo do zlorab oziroma do dvojne neobdavčitve. In ob nadaljnji integraciji evropskih trgov se pojavljajo možnosti prav za te zlorabe. Podjetja, še posebej tista, ki delujejo v več državah in imajo razvejano strukturo hčerinskih in povezanih družb, so imela do zdaj možnost, da se z uporabo hibridnih finančnih instrumentov izogibajo plačila davkov. Z zlorabo določil o čezmejnih naložbah so davčni prilivi tako manjši, izvajalci zlorab pa pravzaprav v neupravičeni prednosti, saj se nahajajo na t. i. področju dvojnega davčnega neobdavčevanja. Podobno se lahko dogaja tudi pri zaposlitvenih prihodkih zaposlenih, kjer lahko podjetja zlorabljajo svojo organiziranost v več državah in se tudi v tem primeru lahko izognejo plačilu davkov. Zato ta zakon, takšne zlorabe omejuje, in ocene predlagatelja so, da se bo zaradi teh omejitev povečal priliv tudi v proračun za vsaj milijon evrov. Torej, poleg ugodnejšega proračunskega stanja je pomembno tudi to, da se uvaja več pravičnosti in ne nazadnje s tem se tudi ustvarja zaupanje in ugodno gospodarsko okolje. Zato bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Spoštovana podpredsednica, spoštovani kolegi poslanci in kolegice poslanke! Danes obravnavamo novelo Zakona o davku na dohodke pravnih oseb, torej obdavčitev dobičkov podjetij. V tem zakonu je nedvomno veliko pomanjkljivosti, ki se kažejo v tem, da iz tega naslova poberemo bistveno manj davka, kot bi ga lahko in kot bi ga glede na potrebe morali. Če pogledamo nekoliko nazaj, vidimo, da prihodki od tega davka zadnja leta močno padajo. Leta 2009 je bilo realiziranih 712 milijonov evrov prihodkov, leta 2011 je bila realizacija 668 milijonov, letos pa se načrtuje le 575 milijonov. V načrtu proračuna za leto 2016 pa je spet predviden upad, in sicer za 15,8 milijona ali za 2,7 %. To je seveda nesprejemljivo, ker smo imeli lani 3-odstotno rast, letos pa bo rast 2,7 %, leta 2016 pa najmanj 2,3 %. Z obdavčitvijo dobičkov je torej nekaj zelo narobe; kaj je narobe, lahko ugotovimo, če primerjamo obdavčitev v Sloveniji z obdavčitvijo v drugih evropskih državah. Podatki iz publikacije trendi na področju obdavčitve, ki jo vsako leto izda Eurostat, kažejo naslednje. V Evropski uniji se povprečno 20 % vseh davčnih prihodkov zbere z davki na kapital, pri čemer je davek na dobiček daleč največji davek. Pri nas je bilo leta 2012 samo 10 % davčnih prihodkov zbranih z davki na kapital. Primerjava davčne osnove, torej tistega zneska, od katerega se davek odmeri, pokaže, da je bilo dolgoletno povprečje v Avstriji 25 %, pri nas lastnih 20 % BDP. Po tem kazalniku smo bili na zadnjem mestu v Evropski uniji. Poudarjam, da gre za dolgoletno povprečje, ne kakšen kratkoročni trend. Davčna stopnja je pri nas samo 17 %, v Avstriji je na primer 25 %, v Italiji celo 27,5 %. Če to upoštevamo, lahko ugotovimo, da imamo prenizko davčno stopnjo in preveč davčnih olajšav, zato je efektivna obdavčitev prenizka. Predlagana novela bo efektivno stopnjo obdavčitve sicer povečala, vendar gre tukaj za tehnični popravek, za katerega ni zaslužna Vlada, ampak neka evropska direktiva. Dodatni prihodki zaradi sprejetja te novele bodo simbolični, nekje okrog milijona evrov. Mi tej noveli ne nasprotujemo in jo bomo podprli. Seveda pa bi morala Vlada v trenutku, ko se pripravlja proračun za dve leti, Državnemu zboru predložiti novelo, s katero bi odpravila tiste olajšave, ki so se izkazale za neupravičene, in s katero bi stopnja davka na dobiček vrnila na 20 %. Ponavljam, vrnila, ker tukaj ne gre za dvig, ampak za odpravo napake iz časa vlade Janša-Šuštaršič. Ta sredstva proračun krvavo potrebuje. Zadnjih 10 let so se davki na dobiček in visoke dohodke večkrat znižali, davek na izplačane plače je bi z letom 2009 v celoti odpravljen. Nobeden od teh ukrepov pa ni prispeval k razvoju in rasti. Makroekonomski šok zaradi vrnitve stopnje davka na dobiček s 17 na 20 % bo kratkotrajen in malekosten, bistveno nižji kot pozitivni učinki povečanja porabe. Če pa upoštevamo socialne učinke, je ukrep še toliko bolj nujen. Leta 2013 je stopnja tveganja revščine dosegla 14,5 % najvišji od leta 2005, odkar uporabljamo evropsko metodologijo. Lani se ta stopnja ni znižala, pri nekaterih ranljivih skupinah, recimo pri materah samohranilkah ali starejših samskih ljudeh na podeželju, pa je od 2- do 4-krat višja od tega povprečja. Slovenija se je leta 2010 zavezala, da bo do konca desetletja zmanjšala število revnih za 40 tisoč, v resnici se je od leta 2010 ta številka povečala za 36 tisoč, od leta 2007 pa kar za 65 tisoč. Izkušnje iz let pred krizo jasno kažejo, da gospodarska rast sama po sebi ne rešuje problema revščine, torej višja obdavčitev dobičkov je torej neizogibna in če je ne bo predlagala Vlada, jo bomo mi v Združeni levici. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani državni sekretar gospod Metod Dragonja, drage kolegice in kolegi! Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki jih obravnavamo danes, bo Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov podprla. Gre za implementacijo dveh sprememb Direktive Sveta Evropske unije o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic. Spremembi direktive sta bili potrebni zaradi spremenljivih razmer. Priča smo namreč hitremu razvoju finančnih trgov in vedno novih finančnih instrumentov, ki zahteva vedno nove zakonodajne rešitve. Dvojno obdavčevanje je področje, kjer je potrebno ukrepanje Evropske unije, zaradi različnih notranjih zakonodaj pa prihaja tudi do davčnih vrzeli. Posebej je bila davčna vrzel evidentirana na področju hibridnih financiranj v čezmejnih skupinah. Posamezne države namreč hibridne instrumente obravnavajo različno; ene kot dolžniški, druge kot lastniški kapital, kar pa seveda ima za posledico bodisi pridobitev davčne ugodnosti, torej neobdavčitev ali dvojna obdavčitev. Evropska unija temelji na prostem pretoku blaga, kapitala, storitev in oseb. Evropska unija v okviru skupne davčne politike sprejema ustrezne predpise za odpravo davčnih ovir za čezmejne gospodarske dejavnosti, za boj proti škodljivi davčni konkurenci in za tesnejše sodelovanje med davčnimi upravami posameznih držav članic pri upravljanju nadzora in preprečevanju goljufij. Lahko rečemo, da je Evropska unija na področju prostega pretoka blaga, kapitala in storitev dokaj uspešna. Manj uspešna pa je glede urejanja skupne davčne politike na področju prostega pretoka oseb. Evropska unija sicer zagotavlja prosto mobilnost delovne sile med državami članicami, ni pa vzpostavila, vsaj zaenkrat še ne, mehanizma za enako davčno obremenitev delavcev migrantov. Primer so slovenski čezmejni delovni migranti, ti delajo v istem okolju, kot na primer njihovi avstrijski sodelavci, plačujejo pa veliko višje davke kot oni. Taka situacija naše državljane odvrača od zaželene mobilnosti in prostega gibanja delovne sile znotraj držav članic Evropske unije in Evropska unija že zelo zamuja z normativno ureditvijo tega področja. Morda bo po peti evropski svoboščini, ki bi jo naj prinesla energetska unija, potrebno na nivoju Evropske unije razmisliti o razreševanju davčne diskriminacije delavcev migrantov, torej o davčni uniji. Vsi veste, da mislim na odločbo Ustavnega sodišča v zvezi z Zakonom o dohodnini, to odločbo je povsem normalno treba spoštovati, vendar, gotovo so rezerve na nivoju Evropske unije, s katerimi bi uredili ta problem, ki ga enostavno trpijo delavci migranti predvsem iz Pomurja, Štajerske, Koroške pa seveda tudi iz drugih obmejnih regij. Naj še spomnim, da je Evropska komisija 20. januarja 2014 napovedala, da bo pod drobnogled vzela tovrstno davčno zakonodajo in odpravila morebitne davčne diskriminacije na področju obdavčevanja delavcev migrantov. Zaenkrat nam rezultati Evropske komisije niso poznani. Kot rečeno, novelo Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb Poslanska skupina Nove Slovenije podpira.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Branko Zorman.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Dvojno neobdavčevanje je eno ključnih področij Evropske unije, na katerem se je začelo ukrepati usklajeno. Pri tem gre za izboljšanje pravilnega delovanja notranjega trga in to z odpravo davčnih vrzeli, ki nastajajo z izkoriščanjem razlik med davčnimi sistemi držav. Zaradi dvojnega neobdavčevanja izgubijo države članice veliko prihodkov, poleg tega pa se med podjetji na enotnem trgu povzroča nelojalna konkurenca. Povečanje čezmejnih naložb je čezmejnim skupinam omogočilo tudi uporabo hibridnih finančnih instrumentov in s tem neupravičene prednosti zaradi neskladij med različnimi davčnimi obravnavami držav. S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb se ureja odprava dvojnega neobdavčevanja ob izvzemu dividend zaradi neskladij pri tako imenovanih hibridnih posojilih. Vse družbe se s tem obdavčijo glede na pridobljeni dobiček v posamezni državi članici EU in se ne morejo izogniti plačilu davkov za odpravo vrzeli, ki nastanejo pri hibridnem financiranju v čezmejnih primerih. Prav tako se s predlogom zakona ureja preprečevanje zlorab Direktive o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic. Ob upoštevanju drugih pomembnih ciljev, kot sta poštena konkurenca in učinkovitost, se predvideva, da bo ukrepanje proti dvojnemu neobdavčevanju zaradi tako imenovanih hibridnih finančnih ureditev in proti agresivnemu davčnemu načrtovanju imelo pozitivne učinek na davčne prihodke. To je bilo tudi poudarjeno ob sprejemanju sprememb direktive EU, ki se s tem predlogom prenaša v slovenski pravni red. Učinek se pričakuje pri obdavčitvi na področjih, na katerih so bile do sedaj mogoče vrzeli pri obdavčitvi oziroma dvojna neobdavčitev. Ker bo zmanjševal tveganje novih oblik agresivnega davčnega načrtovanja in zaradi vsega že navedenega, bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoča, lepo pozdravljeni še enkrat! Sprememba Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je vezana na spremembe direktive in posledično prenos evropske zakonodaje v slovenski pravni red, ki mora biti prenesen do konca leta 2015. Direktiva, ki govori o skupnem sistemu obdavčitve matičnih in odvisnih družb iz različnih držav članic, je bila v zadnjem letu in pol kar dvakrat spremenjena. Ugotovljeno je bilo, da posamezne rešitve, vezane na oprostitev plačila davka na dividende, ki jih je odvisna družba plačala matični družbi v obliki davčnega odtegljaja in s tem odpravlja dvojno obdavčevanje na ravni matične družbe, vodijo do zlorab ali do dvojne neobdavčitve. Izkoriščale so se namreč razlike med davčnimi sistemi držav, kar pomeni, da so zaradi dvojnega neobdavčenja države članice izgubile veliko prihodkov, med podjetji pa se je ustvarjala nelojalna konkurenca. Prva sprememba direktive se nanaša na odpravo dvojnega neobdavčenja ob izvzemu dividend zaradi neskladij pri hibridnih posojilih, druga na določbo o preprečevanju zlorab Direktive o skupnem sistemu obdavčitve matičnih in odvisnih družb držav članic, tretja rešitev vključuje spremembe računovodskih pravil, vezanih na ponovne meritve rezervacij za pokojnine in odpravnine ob upokojitvi. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se s predlaganimi spremembami Zakona o davku od dohodka pravnih oseb strinjamo in jih bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaje k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili jutri, v sredo, 21. 10. 2015 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU, redni postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade mag. Klemenu Grebenšku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Najlepša hvala. Lep pozdrav vsem! Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu zajema prenos treh direktiv v manjšem obsegu, in sicer so to vse tri direktive, ki pokrivajo različna področja varnosti v železniškem prometu in katerih rok za prenos je potekel. Pri prenosu vseh treh direktiv gre zgolj za spremembo prilog direktivam. Poleg navedenih bistvenih razlogih za spremembo zakona zakon vsebuje še manjši popravek v členu, ki govori o imenovanih organih po nacionalnih predpisih. S spremembo zakona se bo odpravila zahteva glede usposobljenosti osebja imenovanega organa, saj njihove naloge niso upravne zadeve, zato tudi ne vodijo postopka in ne odločajo na podlagi Zakona o splošnem upravnem postopku. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za prestavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 13. seji dne 1. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Slovenskih železnic, Javne agencije Republike Slovenije za železniški promet in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. V dopolnilni obrazložitvi predloga zakona je minister za infrastrukturo, dr. Peter Gašperšič poudaril, da je glavni namen predloga zakona prenos treh direktiv, in sicer Direktive 2014/38/EU, za katero je bil rok za prenos 1. 1. 2015, Direktive 2014/88/EU, za katero je bil rok za prenos 30. 6. 2015, in Direktive 2014/82/EU, ki bi morala biti v slovenski pravni red prenesena do 1. 7. 2015. Poleg navedenih razlogov za spremembo veljavnega zakona vsebuje zakon še manjši popravek v členu, ki govori o imenovanih organih po domačih predpisih. S spremembo zakona se bo odpravila nepravilnost glede usposobljenosti osebja imenovanega organa, saj njihove naloge niso upravne zadeve, zato tudi ne vodijo postopka in ne odločajo na podlagi Zakona o splošnem upravnem postopku. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da je Zakonodajno-pravna služba predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika ter k posameznim členom podala določene pripombe, ki so v celoti upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog zakona podpira in nanj nima vsebinskih pripomb. K ugotovitvi komisije, da je zakon, ki ureja področje varnosti v železniškem prometu, potreben celovitejše prenove, sta se pridružila tudi predstavnik Slovenskih železnic in predstavnik Javne agencije Republike Slovenije za železniški promet. Izpostavila pa sta, da bo priprava novega zakona zelo zahtevna, saj bo treba del določb veljavnega zakona nadomestiti s tehničnimi specifikacijami in za interoperabilnost, torej s predpisi EU, del določb pa bo treba nadomestiti z določili iz sistema varnega upravljanja prevoznikov in upravljavcev. V kratki razpravi je bilo postavljeno vprašanje, ali se z implementacijo direktiv, ki so glavna vsebina predloga zakona, vnaša določena poklicna deregulacija, na kar je predstavnik Ministrstva za infrastrukturo odgovoril, da veljavnega pravilnika o strokovni usposobljenosti izvršilnih železniških delavcev, ki podrobno določa pogoje, katerim morajo zadostiti kandidati za delovna mesta izvršilnih železniških delavcev, implementacije direktiv ne zadevajo. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicijskih strank k naslovu poglavja Prehodne in končne določbe ter k 3. in 4. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Nemec.
Hvala, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi! Gre za manjše vsebinske spremembe zakona, katerih poglavitni cilj je povezan s prenosom treh direktiv EU v slovenski pravni red. Prva direktiva se nanaša na izdajo spričeval strojevodij in zajema spremembe treh prilog direktive, ki urejajo zdravstvene zahteve, zahtevo splošno strokovno znanje in zahteve v zvezi z dovoljenjem in jezikovno preverjanje. Pomembno je tudi določilo te direktive, ki določa, da sprememba pogojev ne vpliva na že izdana dovoljenja. Druga direktiva spreminja prilogo Direktive 2004/49/EU, ki ureja skupne varnostne kazalnike. Sprememba pomeni prehod s kazalnikov, povezanih s stroški nesreč, ki jih nosijo železnice, na kazalnike, povezane z gospodarskim vplivom nesreč na družbo. Pomembne so tudi skupne opredelitve pojmov za skupne varnostne kazalnike in metode za izračun gospodarskega vpliva nesreče, vendar pa te ne terjajo sprememb opredelitev v zakonu, vsaj slednje niso vezane le na skupne varnostne kazalce, temveč veljajo na splošno. Tretja direktiva pa omejuje delovanje železniškega sistema v smislu prepovedi nedopustne stopnje emisij hrupa v bližini železniške infrastrukture ali v kabini strojevodje. Poleg prenosa direktiv se s predlogom zakona odpravljajo nepravilnosti, da mora osebje, pristojno za opravljanje nalog imenovanega organa, izpolnjevati tudi pogoj usposobljenosti po Zakonu o splošnem upravnem postopku, čeprav ne gre za dejavnost, ki bila povezana z upravnimi zadevami. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog sprememb Zakona o varnosti v železniškem prometu ter vloženi redakcijski amandma podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združene levice, zanjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani zbor! Združena levica bo novelo zakona o železniškem prometu podprla. Čeprav gre za prenos treh evropskih direktiv v slovenski pravni red, so tokrat spremembe, ki jih predvidevajo, umestne in dobrodošle. Takšna je, denimo, tista, po kateri spremembe zasnove in delovanja železniške infrastrukture ne bodo smele imeti za posledico nedopustne stopnje emisije hrupa tako v okolici te infrastrukture kot v strojevodni kabini. Mogoče se to komu zdi banalno, celo nepomembno, vendar takšni ukrepi definitivno prispevajo h kakovosti življenja prebivalcev ob tovrstnih infrastrukturnih območij kot tudi k izboljšanju delovnih pogojev že prej omenjenih strojevodij. Bi pa kljub strinjanju s predlogom noveliranega zakona želeli opozoriti na dve zadevi. Na prvi problem je že opozorila Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kasneje smo o tem nekaj spregovorili tudi na matičnem delovnem telesu v Državnem zboru. Obstoječi Zakon o varnosti v železniškem prometu je zastarel in je potreben obsežnejše in celovite prenove, ne pa le krpanja ob vsaki novi direktivi. Vedno bolj se nam zdi, da dejansko Vlada oziroma posamezna resorna ministrstva predvsem sledijo zgolj nekim navodilom iz Bruslja. Če želimo upravičiti obstoj lastne države, moramo seveda tudi samostojno in brez neke zunanje prisile oblikovati strategijo razvoja posameznih družbenih sistemov. Skratka, moramo tudi premisliti direktive, ki jih, kot rečemo, implementiramo. Tudi transport je gotovo eden od tistih na prednostni listi, če se tako izrazim. Drugi problem, povezan s tem zakonom, ki bi ga radi v Združeni levici izpostavili, pa je posledica liberalizacije in vsaj delne privatizacije tega področja, ki bo predvideval oziroma ga dopušča tako imenovani četrti železniški sveženj in bo tudi del novele Zakona o železniškem prometu, ki jo bomo danes obravnavali. Zlasti recimo, če pogledamo, kot sem že večkrat omenjal, Veliko Britanijo, kjer so podoben proces začeli izpeljevati pred 20 leti, lahko vidimo, da ceno plačajo predvsem uporabniki v obliki seveda višje cene storitev, običajno tudi nižje kakovosti storitev, včasih pa zaradi znižanja varnosti standardov tudi z življenjem. Skratka, vsakršno izboljšanje varnosti v železniškem prometu, pa ne le v železniškem prometu, tudi drugje, je za pozdraviti. A seveda pri manjših spremembah zakonodaje pri tovrstnih noveliranjih moramo imeti v vidu tudi neko širšo sliko, saj se nam lahko zelo hitro zgodi, da dobimo neko krpanko skozi ta manjša noveliranja in tudi tako imenovani imanentni šum. Kot sem že prej rekel, glavna grožnja, ki je bolj tema nekega drugega noveliranja, tega četrtega svežnja, je razmislek o privatizaciji železniškega prometa, zlasti na področju nekih manjših držav, manjših sistemov, in neko zavedanje, da moramo v doglednem času ta zakon, ki ga noveliramo, spisati na novo in ga prilagoditi 21. stoletju in navsezadnje tudi potovalnim hitrostim in varnostnim standardom v železniškem prometu v 21. stoletju. Noveliranje bomo pa kljub temu, kot sem že rekel, podprli. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Spoštovani državni sekretar s sodelavkami in sodelavci, drage kolegice in kolegi! V tem tednu v Državnem zboru sprejemamo kar nekaj novel zakonov, ki jih enostavno moramo sprejeti. Tudi predlog sprememb Zakona o varnosti o železniškem prometu je eden izmed njih. Gre namreč za implementacijo treh direktiv, ki bi morale biti prenesene v naš pravni red že pred poletjem letos. Bistvena sprememba je torej odprava nepravilnosti glede pogojev, ki jih mora poleg ostalih pogojev izpolnjevati osebje, pristojno za uvedbo postopka verifikacije podsistemov v skladu z nacionalnimi predpisi. Ker pri opravljanju teh nalog ne gre za upravne postopke, je za te osebe črtana obveznost poznavanja upravnega postopka. Ker je veljavni Zakon o varnosti v železniškem prometu nujno potreben celovite prenove, krščanski demokrati predlagamo, da ga Vlada pripravi čim prej. Gre za zagotovitev varnega in urejenega železniškega prometa, odgovornosti in pristojnosti udeležencev pri zagotavljanju varnosti železniškega prometa, razvoj skupnih varnostnih ciljev in skupnih varnostnih metod ter za skupna načela pri upravljanju, vodenju in nadzorovanju varnosti železniškega prometa. Čaka nas, kolegice in kolegi, zagotovitev, izboljšanje in razvoj interoperabilnega vseevropskega železniškega sistema na območju Slovenije, izboljšanje in razvoj mednarodnih železniških prevoznih storitev na skupnem trgu Evropske unije in seveda s tretjimi državami ter oblikovanje skupnega trga opreme in storitev za gradnjo, vzdrževanja in obratovanje železniškega sistema. Ampak to železniškega sistema na pragu tretjega tisočletja, ne tistega železniškega sistema iz Prešernovih časov, ko je pisal o železni cesti. V Novi Sloveniji bomo predlog novele podprli, ker se zavedamo nalog naše države na tem področju in ker ne želimo, da bi bila še večja zamuda razlog za izrek opomina. Vendar smo zaskrbljeni, ker se Vlada tako počasi odziva in dela majhne korake. Zlasti lovi roke in prenose direktiv v naš pravni red. Škoda.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Ivan Prelog.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani ministrski zbor, spoštovani kolegice in kolegi! Vodilno načelo Predloga zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu je uskladitev pravnega reda Republike Slovenije s pravnim redom EU. Novela zakona zajema prenos treh direktiv, sicer v manjšem obsegu, saj se v slovensko zakonodajo prenašajo le priloge Direktive 2014/38 EU, Direktive 2014/88 EU in Direktive 2014/82 EU. S spremembo zakona se bo odpravila nepravilnost glede usposobljenosti oseb imenovanega organa, saj njihove naloge niso upravne zadeve, zato tudi ne vodij postopka in odločajo na podlagi Zakona o splošnem upravnem postopku. Pri pripravi novele zakona so med drugim sodelovali Agencija za železniški promet in Slovenske železnice – Infrastruktura, d. o. o. S sprejetimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin na matičnem delovnem telesu je predlog zakona v skladu tudi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj prav tako podpira predlagani zakona. Naj še omenim, da smo se v koalicijski pogodbi koalicijski partnerji zavezali, da bomo organizacijo železniškega sistema uskladili z evropskimi direktivami s tega področja. Zaradi navedenih razlogov predvsem pa zaradi široke usklajenosti in podpore zakona smo se v Poslanski skupini SMC odločili, da Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu. Pri tej spremembi Zakona o varnosti v železniškem prometu gre za spremembe manjšega obsega, ki prenašajo v naš pravni red zahteve treh direktiv. Gre za spremembe, ki se nanašajo na same priloge teh direktiv. Tudi v temu primeru je rok za implementacijo že potekel, in sicer pri prenosu zahtev iz prilog Direktive 2014/38 z začetkom letošnjega leta, pri prenosu zahtev iz prilog Direktive 2014/88 s 30. junijem letos in pri prenosu zahtev iz prilog Direktive 2014/82 s 1. julijem letos. Novela zakona poleg teh bistvenih razlogov za spremembo vsebuje še manjši popravek v členu, ki govori o imenovanih organih po nacionalnih predpisih. S to spremembo zakona se bo odpravila zahteva glede usposobljenosti oseb imenovanega organa, saj njihove naloge niso upravne zadeve zato tudi ne vodijo postopka in odločajo na podlagi Zakona o splošnem upravnem postopku. Pri pripravi tega zakona so sodelovale tudi Slovenske železnice in ga v celoti podpirajo, ker ustrezno implementira direktive, ki so predmet zakona. Opozarjajo pa, da se čim prej pristopi k pripravi povsem novega Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki bo moral biti tudi konceptualno drugačen, kot je veljavni. Del teh določb, ki jih trenutno vsebuje predlog zakona, bodo nadomeščene s tehničnimi specifikacijami za interoperabilnost. To bodo predpisi na ravni Evropske unije, del pa bo nadomeščen z določili sistema varnega upravljanja prevoznikov in upravljavcev, ki bodo pod nadzorom varnostnega organa. Tudi Javna agencija za železniški promet predlog zakona podpira, obenem pa se pridružuje ugotovitvi, da je Zakona o varnosti v železniškem prometu v prihodnje potreben temeljite prenove. Seveda bo pri tem treba dobro premisliti, na kakšen način ga sestaviti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlaganim spremembam zakona ne nasprotujemo, ravno tako ne nasprotujemo amandmaju, ki je vložen.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani predstavniki ministrstva, spoštovane kolegice in kolegi. Pri Predlogu zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu gre za predlog, s katerim se v slovensko zakonodajo prenašajo evropske direktive. V tem primeru gre za prenos treh direktiv oziroma njihovih prilog v manjšem obsegu. Žal gre tudi tokrat za direktive, pri katerih je rok za njihov prenos v slovenski pravni red že potekel. O vsebini direktiv ne bi govorila, ker smo o njihovi vsebini danes že slišali s strani predhodnih razpravljavcev v stališčih posameznih poslanskih skupin. Poleg prenosa direktiv ta novela zakona odpravlja tudi anomalijo glede usposobljenosti osebja imenovanega organa, saj njihove naloge niso upravne zadeve, zato tudi ne vodijo postopka in ne odločajo na podlagi Zakona o splošnem upravnem postopku. Ker predlog novele ne prinaša kakšnih večjih vsebinskih, predvsem pa ne spornih sprememb, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus spremembo zakona podprli. Ob tem pa bi želela ponoviti opozorila, ki jih je bilo večkrat slišati ob obravnavi predloga na matičnem delovnem telesu tudi s strani predstavnikov Slovenskih železnic in Agencije za železniški promet, da je veljavni zakon že precej zastarel in potrebuje celovito prenovo. S temi opozorili se v Poslanski skupini Desus strinjamo in apeliramo na ministra, da pristopi k pripravi celovite prenove veljavnega Zakona o varnosti v železniškem prometu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili jutri, v sredo, 21. 10. 2015 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je drugo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSTOPNEM ZAPIRANJU RUDNIKA TRBOVLJE-HRASTNIK IN RAZVOJNEM PRESTRUKTURIRANJU REGIJE v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade mag. Klemnu Grebenšku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, pred vami je Predlog zakona o spremembah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Veljavni zakon zaposlenim v Rudniku Trbovlje-Hrastnik omogoča, da lahko predčasno zapustijo trg dela preko sistema poklicnega upokojevanja. S predhodnimi dopolnitvami zakona so bili določeni posebni pogoji za pridobitev poklicne pokojnine. Razlog za ponovno spremembo zakona pa je ugotovitev, da obstoječa ureditev ni bila dovolj natančno razdelana, nekatere pravice zavarovancev pa so se celo podvajale, kot na primer vzporedna vključitev v pokojninsko in invalidsko zavarovanje in odkup pokojninske dobe za to isto obdobje. Spremembe in dopolnitve zakona so torej pripravljene z namenom, da se, prvič, odpravijo posamezne nejasnosti glede izvajanja zakona in, drugič, da delodajalec lahko odpove delovno razmerje, ne glede na 114. člen Zakona o delovnih razmerjih, delavcu, ki izpolnjuje pogoje za poklicno upokojitev in lahko uveljavlja pravico do poklicne pokojnine. Nejasnosti glede izvajanja zakona se odpravljajo tako, da se določi vrstni red pravic, ki se upoštevajo pri izračunu višine primanjkljaja sredstev za posamezno pravico. Določa se, da je plačilo primanjkljaja sredstev prispevek Republike Slovenije. Potem se določa, da lahko upravičenec uveljavi pravico do prostovoljne vključitve v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje na podlagi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in ob poklicni upokojitvi dokup pokojninske dobe za razliko do 40 let pokojninske dobe, ki skupaj lahko omogočata odmero starostne pokojnine za največ 40 let pokojninske dobe. Vrstni red pravic, ki se financirajo z razpoložljivimi sredstvi, je predviden za primere, če sredstva ne bi zadoščala za izplačilo poklicne pokojnine v predvideni višini in za celotno plačilo prispevka za odkup pokojninske dobe. Urejena so pravila za izvedbo dokupa pokojninske dobe z namenom, da bo zavarovancu zagotovljena ustrezna odmera starostne pokojnine v obveznem pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Nadalje so določena pravila za ravnanje s sredstvi, ki jih Republika Slovenija plača na denarni račun Sklada obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja. Določeno pa je tudi, na kakšen način lahko zavarovanec razpolaga s presežkom sredstev na svojem osebnem računu. Zakon nadalje določa, da se zaposlenemu v RTH, ki izpolni minimalne pogoje za pridobitev pravice do poklicne pokojnine v skladu z Zakonom o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, pogodba o zaposlitvi lahko odpove. Delovno razmerje zaposlenemu se lahko odpove, ko izpolni pogoje za poklicno upokojitev. Pogoje za poklicno upokojitev izpolnjujejo oziroma jih bodo izpolnjevali tudi delavci, ki sodijo med zaščiteno kategorijo delavcev pred odpuščanjem. Družba RTH ima med svojimi zaposlenimi trenutno približno 50 % zaposlenih z zakonsko zaščito pred odpuščanje, zato brez predlaganih zakonskih sprememb, s katerimi bi to zaščito odpravili, ne bo mogoče določiti potrebnega števila presežnih delavcev in izdelati program za njihovo razreševanje. S takšno določbo se je zakon dotaknil tudi kategorije delavcev z zakonsko zaščito pred odpuščanjem, med katere sodijo sindikalni zaupniki in oziroma člani sveta delavcev oziroma nadzornih organov družbe, starejši delavci oziroma delavci, ki jim manjka do pet let do izpolnitve pogojev za uveljavitev pravice do starostne pokojnine, in invalidi. Z možnostjo odpovedi pogodbe o zaposlitvi zaposlenemu, ki izpolni pogoje za poklicno upokojitev, bi se lahko v letu 2015 približali zahtevi iz načrta finančnega prestrukturiranja družbe, ki predvideva razrešitev delavcev v takšnem obsegu, da bo konec leta zaposlenih le še 30 delavcev. Gre sicer za odstop od sistemske ureditve v Zakonu o delovnih razmerjih, ki pa je potreben zaradi zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik in finančnega prestrukturiranja družbe. Poudariti je treba, da je zaposlenim v Rudniku Trbovlje-Hrastnik, ki se jim lahko odpove pogodbo o zaposlitvi ne glede na prvi odstavek 114. člena Zakona o delovnih razmerjih, z možnostjo uveljavitvijo pravice do poklicne pokojnine zagotovljena socialna varnost. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 13. seji 1. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji Odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Zveze svobodnih sindikatov Slovenije – Sindikata delavcev dejavnosti energetike Slovenije, Rudnika Trbovlje-Hrastnik, d. o. o., in Zakonodajno-pravne službe. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič poudaril, da veljavni zakon zaposlenim v Rudniku Trbovlje-Hrastnik, d. o. o., omogoča, da lahko predčasno zapustijo trg dela preko sistema poklicnega upokojevanja. S predhodnimi dopolnitvami zakona so bili določeni posebni pogoji za pridobitev poklicne pokojnine, razlog za ponovno spremembo zakona pa je ugotovitev, da obstoječa ureditev ni bila dovolj natančno razdelana in so se nekatere pravice zavarovancev celo podvajale. Predlog zakona te nejasnosti odpravlja z določitvijo vrstnega reda pravic, ki se upošteva pri izračunu višine primanjkljaja sredstev za posamezno pravico, in določa, da je plačilo primanjkljaja sredstev za poklicno pokojnino ter dokup pokojninske dobe prispevek Republike Slovenije. Predlog zakona določa še, da lahko upravičenec uveljavi pravico do prostovoljne vključitve v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje na podlagi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ob poklicni upokojitvi pa dokup pokojninske dobe za razliko do 40 let pokojninske dobe, ki mu skupaj lahko omogočita odmero starostne pokojnine za največ 40 let pokojninske dobe. Predlog zakona določa tudi pravila za ravnanje s sredstvi, ki jih Republika Slovenija plača na denarni račun Sklada obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja, določa pa se tudi, na kakšen način lahko zavarovanec razpolaga s presežkom sredstev na svojem osebnem računu. Predlog zakona tudi omogoča delodajalcu, da lahko delavcu, ki izpolnjuje pogoje za poklicno upokojitev in lahko uveljavlja pravice do poklicne pokojnine, odpove delovno razmerje ne glede na 114. člen Zakona o delovnih razmerjih. Ukrep sicer predstavlja odstop od sistemske ureditve v ZDR1, vendar pa je treba zaradi izvedbe zapiranja RTH in finančnega prestrukturiranja družbe v skladu s spremenjenim programom postopnega zapiranja RTH za obdobje 2013 do 2018 in načrtom finančnega prestrukturiranja, ki ga je RTH pripravila na podlagi zahtev bank upnic in ki navaja še ostrejše pogoje za izvedbo zapiranja glede zmanjševanja števila zaposlenih. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je poudaril, da je Zakonodajno-pravna služba predlog zakona proučila, podala nanj pripombe. Na podlagi teh pripomb pa so bili pripravljeni amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki v pretežni meri izpostavljene pomanjkljivosti odpravljajo. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predloga zakona ni podprla. Komisija v svojem mnenju zlasti ugotavlja, da se v predlogu zakona med drugim predlaga znižanje prispevka Republike Slovenije v višini premije oziroma denarne pomoči le pri tistih prejemnikih, ki so se samozaposlili oziroma prejeli pomoč delavcev kmetov, ne pa tudi delavcev, ki so se zaposlili k novemu delodajalcu. S tem predlogom se po obrazložitvi predlagatelja zasleduje cilj, da se posamezni zaposleni aktivno rešijo z enim ukrepom in zato ni mogoče dodatno koristiti ugodnosti iz naslova primera za samozaposlitev ali denarno pomoč, po preteku dveh letih pa še pravico do poklicne upokojitve v nezmanjšanem obsegu. Predstavnik Zveze svobodnih sindikatov Slovenije je v imenu Sindikata delavcev dejavnosti energetike Slovenije izpostavil, da predloga zakona v takšni obliki, kot je bil na samem začetku vložen v zakonodajni postopek, sindikat ni podpiral. Razlog je bil v tistih rešitvah v predlogu zakona, na katere je pripombe in opozorila podala tudi Zakonodajno-pravna služba. Poslanci in poslanke so bistveni del razprave namenili predlagani rešitvi v 2. členu predloga zakona, ki med drugim spreminja šesti odstavek 16.c člena veljavnega zakona. Glede izraženih pomislekov sta minister za infrastrukturo in sekretarka na Ministrstvu za infrastrukturo pojasnila, da je predlog zakona res predvideval, da se delavcu, ki se odloči uveljaviti pravico do poklicne pokojnine in manjkajoča sredstva, ki jih mora zagotoviti Republika Slovenija za izplačevanje poklicne pokojnine za dokup pokojninske dobe poleg že sedaj veljavnega zmanjšanja za odpravnino, zmanjšajo tudi za premijo oziroma denarno pomoč, izplačano za njegovo razrešitev. Na podlagi opozoril ZPS pa so se izpostavljene pomanjkljivosti odpravile in izenačuje prejemnike premij. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicijskih strank, ni pa sprejel amandmaje Poslanske skupine Združene levice k 2. členu. Nato je glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospa Violeta Tomić.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Novelo Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije v Poslanski skupini Združena levica podpiramo. Če so to res zadnje spremembe in dopolnitve zakona – doslej je bil noveliran že petkrat –,bodo del zaključka zgodbe rudarstva v Zasavju, ki je hkrati zaključek neke precej širše zgodbe. Komunistični rudarji so se leta 1924 spopadli s fašističnimi orjunaši, kar je bil eden prvih primerov boja proti fašizmu pri nas. Trboveljska premogokopna družba v času medvojne Jugoslavije ni bila le največje podjetje na območju Slovenije, ampak celotne Jugoslavije. Leta 1958 so trboveljski rudarji izpeljali prvo stavko v socialistični Jugoslaviji. Skratka, gre za zgodbo državnega in tudi širšega pomena, zato mora biti zaključek primerno spoštljiv. Vendar vsebina različice novele, ki jo je Vlada v parlamentarno obravnavo poslala prvotno, takšnega spoštovanja ne kaže. Tu merimo predvsem na poizkus, da bi sedaj že nekdanjim rudarjem poklicno pokojnino zmanjšali še za premijo, ki so jo prejeli, da bi lahko rešili svoj eksistenčni položaj. To bi bilo seveda problematično zaradi retroaktivnosti in zaradi neupravičene delitve na tiste nekdanje zaposlene, ki so se samozaposlili ali pa so prejeli dokupninsko pomoč delavcu kmetu, pa tudi zato, ker bi še dodatno poslabšalo socialni položaj nekdanjih zaposlenih v RTH. Razloga, zakaj si je Vlada za tarčo vzela skupino okoli 43 bivših rudarjev, v Poslanski skupini Združena levica ne poznamo, nas pa veseli, da so kasneje, ko smo vložili amandma, ki bi to krivico preprečil, svojo napako priznali z vložitvijo svojega amandmaja s podobno vsebino. Bi pa ob tej priložnosti želela izpostaviti še nekaj. Zasavka tla so izčrpana in socialni položaj preostalih rudarjev je gotovo treba rešiti, zato tudi naša podpora tej noveli. Vendar je nedopustno, da način zapiranja RTH ne diktirajo interesi zaposlenih in širšega okolja, v katerem je bil RTH še eden redkih preostalih velikih zaposlovalcev. Kot so poleti poročale Finance, je v Trbovljah namreč že Grčija. Stopnja registrirane brezposelnosti je tam julija letos znašala kar 20,5 % ali skoraj 2-krat več od nacionalnega povprečja. Namesto tega pa način zapiranja RTH diktirajo interesi bank, s katerimi je bil sklenjen načrt finančnega prestrukturiranja in ki so si, kot opozarja tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kot garancijo za terjatve vzele stanovanja, v katerih živijo socialno najšibkejši. Zapiranje RTH moramo torej vzeti predvsem kot učno lekcijo življenja v družbi, ki na vse svoje probleme gleda le skozi očala računovodje, vendar kot vemo socialisti, nekatere stvari, kot so človeška življenja in spoštovanja zgodovine, pač niso naprodaj. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanski demokrati, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Zakon o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije je bil samo v lanskem letu noveliran kar dvakrat, obakrat zaradi izpolnitve zavez kadrovsko-socialnega programa. Določeni so bili posebni pogoji za pridobitev poklicne pokojnine. Razlog za ponovno spremembo zakona je, kot navaja sam minister za infrastrukturo, ugotovitev, da obstoječa ureditev ni bila dovolj natančno razdelana in da so se nekatere pravice zavarovancev celo podvajale. Skoraj bi si upal trditi, da se norčujete iz nas, poslancev in še bolj iz zasavskih rudarjev. Gre torej za žalostno zgodbo in ta zgodba bi morala tukaj v Državnem zboru, kljub temu da je izjemno čist, dvigniti veliko prahu. V Novi Sloveniji smo bili že pri sprejemanju spremembe v letu 2014 skeptični do ocenjene višine sredstev, ki naj bi jih iz državnega proračuna dodatno namenili za reševanje pereče okoljske in gospodarske problematike Zasavja in s tem blažili posledice zapiranja rudnika. Vlada je takrat zgolj ugibala, da bo potrebovala od 6,9 milijonov evrov do 12,05 milijonov evrov. Ob tem se kar samo poraja vprašanje, zakaj vprašanje poklicnih pokojnin za posamezne kategorije težko zaposljivih starejših delavcev s specifično izobrazbo Vlada rešuje le po korakih in še to le zaradi sporazuma o prestrukturiranju terjatev z bankami upnicami. Z njimi se je namreč Rudnik Trbovlje-Hrastnik zavezal, da bo do konca letošnjega leta zmanjšal število zaposlenih s 130 na 30 ter da bo skoraj 15-milijonski dolg do bank delno poplačal letos v višini 14 %, preostalo pa do leta 2018. Ker očitno država tega ne zmore drugače, enostavno predlaga varčevanje na ramenih rudarjev. S tem spremenjenim poklicnim upokojevanjem naj bi Rudnik Trbovlje-Hrastnik privarčeval od 4,4 do 6,2 milijona evrov, s tem pa zaenkrat izpolnil svoje obveznosti do bank. Pa poglejmo še drugo plat zgodbe. Revizija poslovanja rudnika je v lanskem letu razkrila, da stroški nadzornikov predstavljajo kar 60 % izgube na zapiralih delih. Ja, prav ste slišali, 60 %! Skupina RTH je lani z zapiralnimi deli ustvarila 467 tisoč evrov čiste izgube, sejnine in nagrade pa so znašale kar 108 % več kot v letu 2013. Glede na ta žalostna dejstva res ne moremo govoriti o reševanju problematike Zasavja in o blaženju socialnih stisk rudarjev, temveč zgolj o reševanju bank upnic, ki bodo v najslabšem primeru poplačane tudi s prodajo premoženja več kot stotih stanovanj, v katerih živijo socialno ogroženi. Po eni strani torej varčevanje pri rudarjih in na drugi strani nagrajevanje nadzornikov, ki so odgovorni za današnje stanje v rudniku. V Novi Sloveniji se zavedamo, da je treba vse postopke zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik, vključno z ekološko prostorsko sanacijo izvesti do konca podaljšanega roka, torej do 31. 12. 2018. Zavedamo se tudi, da je število zaposlenih treba zmanjšati, vendar ne za vsako ceno. Odpoved pogodb o zaposlitvi zaposlenim, ki sodijo v kategorijo zaščitenih delavcev, je tako skrajen ukrep in pomeni celo odmik od sistemske ureditve v Zakonu o delovnih razmerjih, da ob upoštevanju vseh ostalih dejstev ne moremo govoriti o reševanju ljudi in tudi o njihovi zagotovljeni socialni varnosti ne. V Poslanski skupini Nove Slovenije predloga zakona ne bomo podprli, prav tako pa mu tudi ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije je, kot je opozoril predstavnik Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, šesti, odkar imamo zakon. Bistvo zakona je, da se delavcem rudnika v zapiranju omogoči, da se upokojijo preko sistema poklicnega upokojevanja. Z zakonom so bili predvideni pogoji, ki so to upokojevanje omogočali. V razpravi, ki smo jo opravili na pristojnem delovnem telesu, je minister izpostavil podvajanje pravic, kar naj bi predstavljalo razlog, da zakon ponovno, kot že rečeno, šestič noveliramo. Tako naj bi po besedah ministra današnja novela nejasnosti v povezavi z izvajanjem zakona ter podvajanje nekaterih pravic odpravila. Na novo se določa vrstni red pravic, ki se upoštevajo pri izračunu višine primanjkljaja sredstev za posamezno pravico. Določeno je tudi, na kakšen način lahko zavarovanec razpolaga s presežkom sredstev na svojem osebnem računu kot tudi pravila za ravnanje s sredstvi, ki jih Republika Slovenija plača na denarni račun Sklada obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja. Določa se, da lahko upravičenec uveljavi pravico do prostovoljne vključitve v obvezno pokojninsko invalidsko zavarovanje na podlagi Zakona o pokojninskem in invalidksem zavarovanju, ob poklicni upokojitvi pa še dokup pokojninske dobe za razliko do 40 let pokojninske dobe. Prav tako so tudi pravila za izvedbo dokupa pokojninske dobe z namenom, da bo zavarovancu zagotovljena ustrezna odmera starostne pokojnine. Ker je Rudnik Trbovlje-Hrastnik v zapiranju, se lahko zaposlenemu v rudniku, ki izpolni minimalne pogoje za pridobitev pravice do poklicne pokojnine, pogodba o zaposlitvi odpove. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo cilje, ki se jih z zakonom zasleduje. Na Odboru za infrastrukturo smo izpostavili vprašanje enakosti obravnave rudarjev, ki bodo po tem zakonu obravnavani. Na isti dilemo so opozorili tudi predstavniki Državnega sveta. Iskreno, še vedno nismo popolnoma prepričani, vam pa verjamemo na besedo, da bodo vsi rudarji ob začetku uveljavitve tega zakona in po uveljavitvi vaše novele enako obravnavani, predvsem pa, da bodo imeli enake pravice. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo novelo Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Igor Zorčič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije prvenstveno določa načine, roke in vire financiranje za izvedbo programa postopnega zapiranja družbe RDH, Rudnik Trbovlje-Hrastnik d. o. o. Predlog zakona predvideva uvedbo kadrovsko-socialnega programa za prezaposlovanje presežnih delavcev in poklicno upokojevanje pod olajšanimi pogoji. Določa se pogoj za pridobitev poklicne pokojnine ter po potrebi dokup pokojninske dobe, hkrati se izenačuje pogoj za pridobitev pravice do poklicne pokojnine za posamezne kategorije zaposlenih v javnem podjetju Rudnik Trbovlje-Hrastnik, d. o. o., natančneje se določa tudi možnosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi ob izpolnitvi pogojev za poklicno pokojnino. Predlagane spremembe in dopolnitve zakona predstavljajo pravno podlago za sofinanciranje sredstev za izplačevanja poklicne pokojnine v primeru, da sredstva na računu zavarovancev ne zadoščajo za pokritje te obveznosti. V noveli zakona se tudi določa sprememba, ki bo delodajalcu omogočala, da zaposlenemu, ki izpolni minimalne pogoje za pridobitev pravice do poklicne pokojnine, lahko odpove pogodbo o zaposlitvi. Istočasno se ureja tudi odpuščanje delavcev, ki sodijo v kategorijo zaščitenih delavcev. Sprejetje predloga zakona bo omogočilo izvedbo programa postopnega zapiranja RTH za obdobje 2013–2018, ki je bil sprejet na Vladi Republike Slovenije 16. aprila 2014 in je v skladu z načelom finančnega prestrukturiranja, ki ga je družba pripravila na podlagi zahtev bank upnic. Predlagatelj zakona se pri pripravi vsebine ter rešitev zakona usklajeval s predstavnikom sindikata RTH, prav tako pa je besedilo zakona obravnaval Ekonomsko-socialni svet. V Poslanski skupini SMC bomo iz navedenih razlogov Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije podprli tudi z amandmaji, ki pa so bili vloženi na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe in ne drugih strank. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Bojan Podkrajšek.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Cenjeni kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah postopnega zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnega prestrukturiranja regije. Predlagana sprememba zakona je že šesta po dveh letih. Zakon predvideva kadrovsko-socialni program, ki omogoča prezaposlovanje presežnih delavcev in njihovo poklicno upokojitev pod posebnimi pogoji. Z novelo zakona se med drugimi odpravljajo tudi nekatera nejasnosti pri izvajanju zakona. V poslanski skupini pa tudi opozarjamo glede nedorečenosti predlaganih rešitev, ki pa so posledica nenehnega spreminjanja omenjenega zakona. Popravki 2. člena so tudi na nekaterih mestih nepregledni in nerazumljivi. Ker je predlog zakona pomemben za to regijo, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlaganim spremembi zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Danes že devetič, če se ne motim, obravnavamo predlog novele Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Le-ta v osnovi določa izvedbo programa postopnega zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik in predvideva kadrovsko-socialni program, ki omogoča prezaposlovanje presežnih delavcev in njihovo poklicno upokojevanje pod posebnimi pogoji. Gre za predlog zakona, ki ob skoraj vsakem noveliranju na noge dvigne velik del Zasavja, saj jih popolnoma upravičeno skrbi, da se bodo prebivalcem te regije vzele še kakšne pravice ali sredstva, ki bi jim olajšale socialno stisko. Tudi ta novela je seveda pričakovano prinesla nekaj razburjenja, saj se s to novelo zaradi pomanjkanja proračunskih sredstev predlaga, da se delavcu, ki uveljavlja pravico do poklicne upokojitve, manjkajoča sredstva, ki jih zagotavlja Republika Slovenija za izplačevanje poklicne pokojnine in prostovoljno vključitev v obvezno pokojninsko zavarovanje ali dokup pokojninske dobe, zmanjšajo tako z odpravnino, ki jo je prejel ob prenehanju zaposlitve, kot tudi za premijo oziroma denarno pomoč ob samozaposlitvi oziroma kot dokupninska pomoč delavcu kmetu. Za nas v poslanski skupini in meni osebno je najpomembnejše, da je za socialno varstvo še zadnjih stotih rudarjev poskrbljeno na najboljši mogoč način, kot se v trenutni situaciji sploh zanje da poskrbeti. Obenem pa smo v naši poslanski skupini pomirjeni, da se z novelo zakona nikakor ne posega v potrebna sredstva za sanacijo degradiranih rudarskih površin, kar pomeni, da bo tudi v letih 2016 in 2017 ter po trdnih zagotovilih ministrstva tudi v letu 2018 na voljo toliko finančnih sredstev za sanacijo, kot jih predvideva veljavni zakon. Predlog zakona bomo v poslanski skupini podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Nemec.
Hvala, predsednik. S predlogom zakona se zasleduje cilj dokončanje zapiralnih del v Rudniku Trbovlje-Hrastnik, vključno z možnostjo doslednega izvajanja kadrovsko-socialnega programa. Gre za to, da se z zakonom poskuša reševati problematiko presežnih delavcev, ki sodijo v kategorijo zaščitnih delavcev, in sicer v dinamiki oziroma na način, kot to določa spremenjeni program postopnega zapiranja RTH za obdobje 2013–2018 in načrt finančnega prestrukturiranja. Družba RTH v tem trenutku zaostaja z načrtom zapiranja delovnih mest, kar ji dodatno povzroča likvidnostne težave in lahko ogrozi njeno poslovanje do te mere, da bi upniki morda predlagali celo uvedbo stečaja. Slednje bi bila najslabša možnost za vse, zato je ta scenarij treba preprečiti. V predhodno sprejetih rešitvah zakona so bili določeni posebni pogoji za pridobitev poklicne pokojnine, pri čemer obstoječa ureditev vendarle ni bila dovolj natančno razdelana in so se nekatere pravice za zavarovance tudi podvajale, kar pa se s predlogom sprememb tega zakona odpravlja. Celotno financiranje omenjenih ukrepov v družbi RTH poteka kot potrjena državna pomoč. Ukrepi, ki jih je Republika Slovenija priglasila Evropski komisiji, namreč določajo, da bodo jamski objekti zaprti do konca leta 2015, izvršena ekološka sanacija pa do leta 2018, ko je treba postopno zaključiti tudi s preostalimi zaposlitvami. Družba RTH bi morala v letu 2015 število zaposlenih zmanjšati na 30, zato je v ta namen treba sprejeti predlagani zakon. Trenutno ima družba RTH med zaposlenimi približno 50 % delavcev, ki so zakonsko zaščiteni pred odpuščanjem, zato se v zakonu predvideva možnost odpovedi pogodbe, vendar izključno za tiste zaposlene, ki izpolnjujejo pogoje za prejemanje poklicne pokojnine. To resda pomeni odstop od sistemske ureditve, ki jo določa 114. člen Zakona o delovnih razmerjih, vendar gre v teh primerih za izrazito specifično situacijo, ki pa ne sme postati splošna praksa ali celo model reševanja presežnih delavcev. Res pa je tudi, da se s to rešitvijo zasleduje temeljni cilj, da se vsem delavcem zagotavlja vsaj minimalni standard socialne varnosti. Prav tako moramo biti pozorni na dana opozorila sindikatov in zaposlenih v družbi RTH, ki že dlje časa opozarjajo na težave pri samem izvajanju zakona. Gre zlasti za pokrivanje obveznosti države iz naslova poklicnih pokojnin in plačevanja premij. V predhodnih razpravah so bila dana tudi resna opozorila, da se s predlaganimi zakonskimi rešitvami uvaja razlikovanje pri obsegu pravic tistih presežnih delavcev, ki so se poklicno upokojili ali samozaposlili pred uveljavitvijo tega zakona, in tistimi, ki bodo to storili po uveljavitvi tega zakona, v škodo slednjih. S sprejetjem amandmaja koalicijskih poslanskih skupin na seji matičnega delovnega telesa smo odpravili tudi to razlikovanje in po jasnih zagotovilih ministra bodo pogoji za vse delavce v družbi RTH enaki tudi po uveljavitvi tega zakona. Socialni demokrati bomo predlog novele Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili jutri, 21. 10. 2015, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA – NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ŽELEZNIŠKEM PROMETU, redni postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemenu Grebenšku.
Najlepša hvala. Pred vami je predlog novele Zakona o železniškem prometu. Predlagane spremembe in dopolnitve zajema prenos določil Direktive o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega omrežja v slovenski pravni red, prenos bistvenih funkcij upravljavca infrastrukture, povezanih z voznim redom, dodeljevanjem vlakovnih poti in zaračunavanjem uporabnine z Javne agencije za železniški promet na upravljavca javne železniške infrastrukture, podjetje SŽ – Infrastruktura, določitev pristojnega organa za izvajanje uredbe o skupni varnostni metodi za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila, ki je Javna agencija za železniški promet. Vsebina predlaganih sprememb se podrobneje nanaša na opredelitev neodvisnosti upravljavca javne železniške infrastrukture, opredelitev neodvisnosti prevoznikov, opredelitev nalog, povezanih s svojim delom, o katerih prevozniki odločajo samostojno, vsebinsko in postopkovno opredelitev pogodbe za izvajanje javne gospodarske službe vzdrževanja javne železniške infrastrukture in vodenja prometa, ki se po novi določilih sklepa za obdobje petih let, opredelitev bistvenih funkcij upravljavca, ki morajo biti povsem ločene od prevoznika, in so dodeljevanje vlakovnih poti ter določanje in pobiranje uporabnine, prenos nalog, povezanih z voznim redom ter dodeljevanjem vlakovnih poti in zaračunavanjem uporabnine, z Javne agencije za železniški promet na podjetje SŽ – Infrastruktura, opredelitev elektronskega postopka za dodeljevanje vlakovnih poti od vloge do dodelitve, opredelitev namena uporabe uporabnine, opredelitev spodbud in režima učinkovitosti, opredelitev čezmejnih sporazumov, opredelitev spremljanja razvoja trga železniških storitev in organov, ki ga izvajajo, spremenjena in dopolnjena opredelitev regulatornega organa, podrobna opredelitev nalog varnostnega orana po posameznih delovnih področjih. Predlog v delu, ki se nanaša na prenos nalog, povezanih z vlakovnimi potmi, uporabnino in voznih redov, z Javne agencije za železniški promet na infrastrukturnega upravljavca, je bil detajlno prediskutiran in usklajen tudi s predstavniki Evropske komisije glede določil o zagotavljanju neodvisnosti upravljavca prevoznikov. V gradivu je navedeno, da s prenosom določil Direktive o vzpostavitvi enotnega železniškega območja zamujamo, ker je njen rok za prenos potekel 16. junija 2015. Do zamude je prišlo zaradi dolgotrajnega resorskega in medresorskega usklajevanja, kakor tudi zaradi usklajevanja ustreznih rešitev z Evropsko komisijo. Sam obseg sprememb in dopolnitev zajema več kot tretjino členov osnovnega zakona, zato bi po pravilih nomotehnike morali pripraviti nov zakon, vendar se nismo odločili za takšno rešitev iz sledečega razloga. Na nivoju EU je v zaključni fazi sprejema tako imenovane četrti železniški sveženj, s katerim bo železniška zakonodaja Unije v celoti prenovljena. Pričakovati je, da bodo temeljni akti, ki zajemajo direktivo o interoperabilnosti in varnosti ter uredbo o Evropski železniški agenciji objavljen do konca letošnjega leta. Na podlagi teh aktov pa bomo na Ministrstvu za infrastrukturo ob sodelovanju vseh akterjev na železniškem področju v Sloveniji pripravili predloge novih zakonov o železniškem prometu in varnosti v železniškem prometu. Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da se na isti seji opravi tretja obravnava predlaganega zakona. Najlepša hvala za pozornost.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 13. seji dne 1. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Slovenskih železnic – Infrastruktura, d. o. o., in Zakonodajno-pravne službe. V dopolnilni obrazložitvi predloga zakona je minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič poudaril, da je glavni namen predloga zakona implementacija Direktive 2012/34/EU o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja, katere določila bi že morala biti prenesena v slovenski pravni red do 16. junija 2015. Izpostavil je, da predlog zakona predstavlja prenos zlasti bistvenih funkcij upravljavca infrastrukture, ki so povezane z voznim redom, dodeljevanjem vlakovnih poti in zaračunavanjem uporabnine z Javne agencije Republike Slovenije za železniški promet na upravljavca javne železniške infrastrukture, in sicer na podjetje Slovenske železnice – Infrastruktura, d. o. o. Poleg tega se ureja tudi določitev Agencije za železniški promet kot pristojnega organa za izvajanje uredbe o skupni varnosti in metodi za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila. Izmed poglavitnih rešitev je bila podana tudi opredelitev neodvisnosti upravljavcev infrastrukture ter opredelitev neodvisnosti prevoznikov. Minister je izpostavil še vsebinsko in postopkovno opredelitev pogodbe za izvajanje javne gospodarske službe vzdrževanja javne železniške infrastrukture in vodenja prometa, ki se po novih določilih sklepa za obdobje petih let, ter opredelitev bistvenih funkcij upravljavca, ki morajo biti povsem ločene od prevoznika, to sta dodeljevanje vlakovnih poti in pobiranje uporabnine. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izpostavila, da je ZPS podala nekatere pripombe tudi k posameznim členom, ki pa so bili v pretežni meri upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog zakona podpira. V razpravi je bilo izpostavljeno vprašanje, ali se z implementacijo direktive odpira pot za liberalizacijo nacionalnega trga železniških storitev, zlasti z vidika zagotavljanja gospodarske javne službe potniškega prometa. Minister za infrastrukturo je poudaril, da implementacija direktive predstavlja izključno ločitev upravljavca železniške infrastrukture od prevoznikov, izpostavil je, da obstaja predlog Evropske komisije, po katerem naj bi se trg potniškega prometa liberaliziral na način, da bi se izvajanje gospodarske javne službe podeljevalo na razpisu. Omenjeni predlog je še v pripravi, Slovenija kot majhen trg pa se v zvezi s tem predlogom zavzema, da se ji dopusti možnost podelitve izvajanja gospodarske javne službe neposredno, kot je to urejeno zdaj. Glede pozitivnih učinkov, ki jih je mogoče pričakovati z implementacijo direktive v slovenski pravni red, so bili na seji izpostavljeni: uvedba elektronskega vlaganja zahtev za vlakovno pot, ki bo za prevoznike skrajšala čas za dodelitev vlakovne poti, v primeru elektronske vloge taksa več ne bo zaračunana, kar bo prevoznikom znižalo tudi stroške, zaradi prenosa nalog z AŽP na Slovenske železnice – Infrastruktura je mogoče pričakovati tudi nekoliko večjo učinkovitost, saj so na Slovenskih železnicah – Infrastruktura v primerjavi z Agencijo za železniški promet neposredno vpeti v železniški sistem, kar lahko pripomore k hitrejšemu opravljanju nalog, ki jim jih dodeljuje novela zakona. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2., 3., 8., 9., 10., 13., 16., 18., 20., 21., 22., 24., 25. in 34. členu. V skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora pa je glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Spet imamo pred seboj predlog zakona, ki ga moramo sprejeti, saj smo že julija letos dobili uradni opomin Evropske komisije, ker svoje naloge nismo opravili. Spet zamujamo. Direktiva o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja bi morala biti v slovenski pravni red prenesena do 16. junija letos. In spet je edini razlog sprejemanja novele Zakona o železniškem prometu zgolj implementacija uredbe oziroma direktive in še ta je zelo slabo izvedena, saj gre v velikem delu le za dobesedni prevod in ne za vsebinsko prilagoditev določb naši nacionalni zakonodaji. Zaradi tega se spreminja skoraj vsak člen zakona, ki je postal popolnoma nepregleden in nejasen. Ministrstvo za infrastrukturo sicer pojasnjuje, da bodo pripravili nov zakon takoj, ko bo na nivoju Evropske unije sprejet četrti železniški sveženj, ki bo v celoti prenovil področje evropske železniške zakonodaje na varnostnem, prometnem in infrastrukturnem področju. V Novi Sloveniji se zavedamo, da so nekatere spremembe današnje novele dobrodošle. Prenos bistvenih funkcij upravljavca infrastrukture, ki so povezane z voznim redom, dodeljevanjem vlakovnih poti in zaračunavanjem pristojbine z Javne agencije Republike Slovenije za železniški promet na upravljavca javne železniške infrastrukture, to je na Slovenske železnice – Infrastruktura, d. o. o. Neodvisnost upravljavcev infrastrukture in neodvisnost prevoznikov sta ključnega pomena. Tudi sklepanje pogodb za izvajanje javne gospodarske službe, vzdrževanje javne železniške infrastrukture in vodenje prometa za obdobje petih let je dobrodošlo. Glede na majhnost slovenskega trga je namreč ravno način podelitve izvajanja te javne službe bistvenega pomena; z javnim razpisom ali brez njega, kot imamo urejeno sedaj. Potniški promet ne sme postati predmet tehtanja različnih interesov. Kaj torej pomeni današnja implementacija direktive, katere pozitivne učinke prinaša? Pravzaprav nobenih revolucionarnih oziroma takšnih, ki bi bistveno posegali v drobovje slovenskega železniškega prometa. Elektronsko vlaganje zahtev za vlakovno pot brez plačila upravne takse ali namenitev uporabnine, ki jo prevoznik plačuje upravljavcu za uporabo javne železniške infrastrukture, kritje stroškov izvajanja dejavnosti upravljavca namesto sedanjemu vzdrževanju železniške infrastrukture so le drobtinice, ki v primerjavi s sedanjo zakonsko ureditvijo ne prinašajo kaj bistvenega. V Novi Sloveniji bomo predlog zakona podprli le iz razloga nuje, ker bi sicer uradnemu opominu sledil postopek za izrek kazni. Lahko bi rekli, da Vlada s takšnimi postopki izsiljuje. Izgovor, da je šlo za dolgotrajno medresorsko usklajevanje in še za dodatno usklajevanje s predstavniki Evropske komisije, je odveč.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik Državnega zbora dr. Milan Brglez, spoštovani državni sekretar mag. Klemen Grebenšek s sodelavci, spoštovani poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu podprli, ker novela zakona odpravlja pomanjkljivosti iz sodbe Sodišča Evropske unije z dnem 11. junija 2013, ki Sloveniji očita neizvajanje predmetnih direktiv. Usklajuje se slovenski pravni red z evropskim pravnim redom preko prenosa določil Direktive 2012/34 Evropskega parlamenta in Sveta, ki predstavlja prenovo treh predhodnih direktiv in njihovih sprememb z določenimi novostmi oziroma spremembami, ki se nanašajo na delovanje regulatornih, varnostnih in tudi licenčnih organov na področju železniškega prometa. Usklajuje se medsebojno sodelovanje kakor tudi mednarodno sodelovanje z istimi organi drugih držav članic EU. Ključni razlog za našo podporo predlogu zakona je opredelitev neodvisnosti upravljavca javne železniške infrastrukture, regulatornega in varnostnega organa, prevoznikov ter inšpekcijskega in prekrškovnega organa. Bistvene funkcije upravljavca morajo biti predvsem ločene od prevoznika, predvsem pa dodeljevanje vlakovnih poti ter določanje in pobiranje uporabnine. Vzpostavlja se enotno evropsko železniško območje ter nediskrimnatorna obravnava vseh prevoznikov. Naša odločitev je sledila tudi dejstvom, da ponuja novela zakona pravno podlago za vzpostavitev elektronskega postopka za dodelovanje vlakovnih poti, specifikacijo namena uporabnine, vpeljavo spodbud in režima učinkovitosti za upravljavca in prevoznike ter spremljanje razvoja trga železniških storitev in organov, ki ga izvajajo. Predlog zakona je usklajen na vseh ravneh, predvsem pa s ključnimi deležniki, kot so Javna agencija za železniški promet Republike Slovenije kot varnostni organ, Agencija za komunikacijska omrežja in storitve Republike Slovenije kot regulatorni organ, Inšpektoratom Republike Slovenije za infrastrukturo kot inšpekcijski in prekrškovni organ ter Slovenskimi železnicami – Infrastruktura, d. o. o., kot upravljavec infrastrukture. Prav tako je predlog zakona dopolnjen z amandmaji koalicije in s predlogi Zakonodajno-pravne službe, podpira pa ga tudi komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Spoštovani predsednik, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu. Pri obravnavnem predlogu zakona gre v veliki meri za uskladitev Zakona o železniškem prometu z zahtevami direktiv Evropske unije. Gre za precej zahtevne in obsežne prilagoditve zakona. Zato te prilagoditve in uskladitve niso bile enostavne in so trajale kar nekaj časa, so bile pa nujne, da se izognemo plačevanju kazni in zagotavljanju interoperabilnosti našega sistema. Pri predlaganih spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu gre za prenos določila Direktive 2013/34 o vzpostaviti enotnega evropskega železniškega omrežja v slovenski pravni red. Prenašajo se vse bistvene funkcije upravljavca infrastrukture, ki so povezane tako z voznim redom, dodelovanjem vlakovnih poti in zaračunavanjem uporabnine, z Javne agencije za železniški promet pa se na upravljavce javne železniške infrastrukture prenaša, in to na podjetje Slovenske železnice – Infrastruktura. V predlogu zakona se ureja tudi določitev pristojnega organa za izvajanje Uredbe 1077/2012 o skupni varnosti in metodah za nadzor, ki ga izvaja nacionalni varnostni organi po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila. Te naloge izvaja Javna agencija za železniški promet, vsebina predlaganih sprememb pa se nanaša na opredelitve neodvisnosti upravljavca javne železniške infrastrukture, opredelitve neodvisnosti prevoznikov, opredelitve nalog, povezanih s svojim delom ,o katerih prevozniki odločajo samostojno, na vsebinsko in postopkovno opredelitev pogodbe za izvajanje javne gospodarske službe, na vzdrževanje javne železniške infrastrukture in vodenje prometa, ki se po novih določilih sklepa za obdobje 5 let. Gre tudi za opredelitev bistvenih funkcij upravljavca, ki morajo biti povsem ločene od prevoznika, te funkcije so dodeljevanje vlakovnih poti ter določanje in pobiranje uporabnine. Omeniti je treba, da s prenosom Direktive 2012/34 že zamujamo, saj bi jo morali v naš pravni red prenesti do letošnjega 16. junija, ko je potekel rok. Postopek se še ni zaključil zaradi dolgotrajnega medresorskega usklajevanja in naknadnega usklajevanja oziroma posvetovanja z Evropsko komisijo o določilih, ki se nanaša na zagotavljanje neodvisnosti infrastrukturnega upravljavca od prevoznikov. Predlog novele zakona je sedaj usklajen in odpravlja vse dosedanje neusklajenosti, zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlogu zakona ne nasprotujemo.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predstavniki ministrstva, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog novele Zakona o železniškem prometu je tretji iz paketa prenosa evropskih direktiv v slovenski pravni red. Gre za prenos Direktive o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja, ki bi morala biti prenesena do 16. junija 2015, kar pomeni, da tudi v tem primeru s prenosom direktive zamujamo. Direktiva predstavlja prenovo treh predhodnih direktiv z določenimi novostmi oziroma spremembami, ki se nanašajo na delovanje regulatornih, varnostnih in licenčnih organov na področju železniškega prometa ter njihovo medsebojno sodelovanje in mednarodno sodelovanje z istimi organi drugih držav članic Evropske unije. Naj na kratko naštejem nekaj poglavitnih rešitev. Opredeljuje se neodvisnost upravljavca javne železniške infrastrukture, ki mora imeti nadzorni svet, in neodvisnost prevoznikov, torej neodvisno razpolaganje s premoženjem, proračunom in računovodstvom, ki je ločeno od države, določajo pa se tudi naloge, v katerih prevozniki odločajo samostojno. Predlog zakona opredeljuje tudi vsebinsko in postopkovno določitev pogodbe za izvajanje javne gospodarske službe, vzdrževanja javne železniške infrastrukture in vodenje prometa, ki se bo po novem sklepala za obdobje petih let. Določajo se tudi bistvene funkcije upravljavca, kot na primer dodeljevanja vlakovnih poti ter določanje in pobiranje uporabnine, ki morajo biti povsem ločene od prevoznika. Drugih rešitev ne bom ponavljala, saj jih je predstavil državni sekretar. Predlog novele pa kljub temu ali prav zaradi tega s prenosom direktive prinaša kar nekaj novosti, zaradi katerih je bila sama priprava predloge novele precej zahtevna. Besedilo novele je zelo obsežno in presega normative noveliranja veljavnih zakonov, na kar smo opozorili tudi v Poslanski skupini Desus ter predlagali celovito spremembo tega zakona. Minister nam je pojasnil, da bo ministrstvo pristopilo k prenovi zakona po sprejetju četrtega železniškega svežnja predpisov, ki ureja področje interoperabilnosti, varnosti, odpiranje trga železniških storitev in delo Evropske železniške agencije. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus predlog novele podpiramo. Predlog novele podpirata tudi Agencija za železniški promet in Slovenske železnice – Infrastruktura, d. o. o., ki se ju predlog sprememb pravzaprav najbolj dotika, saj se upravljavcu določajo bistvene funkcije, kot so dodeljevanje vlakovnih poti, zaračunavanje uporabnine ter, kot že omenjeno, določa petletna pogodba za izvajanje javne gospodarske službe, vzdrževanja, javne železniške infrastrukture in vodenje prometa. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Nemec.
Še v zadnje hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog sprememb in dopolnitev Zakona o železniškem prometu. Poudariti velja, da gre za vsebinsko zelo pomembno novelo zakona, ki jo narekuje prenos Direktive o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega omrežja v slovenski pravni red. Nova zakonska ureditev tako določa prenos bistvenih funkcij upravljanja z železniško infrastrukturo, povezanih z voznim redom, dodeljevanjem vlakovnih poti ter zaračunavanjem uporabnine z Javne agencije za železniški promet na upravljavca javne železniške infrastrukture, to je na podjetje Slovenske železnice – Infrastruktura. Za pobrano uporabnino bo veljalo, da je njena poraba namensko določena za kritje stroškov izvajanja dejavnosti upravljavca, torej se ta denar ne bo smel prelivati drugam. Z zakonom se natančno opredeljuje tudi neodvisnost funkcij upravljavca javne železniške infrastrukture od prevoznika. V tem delu so bile zakonske rešitve še posebej preverjane tudi pri Evropski komisiji, predvsem zato da se omenjena direktiva pravilno implementira in da se izognemo morebitnim novim postopkom pred sodiščem zaradi očitkov o kršitvi pravil prostega pretoka storitev oziroma pravil nedopustnega oviranja konkurence na trgu. Zakon določa tudi, da prevoznik neodvisno od države razpolaga s svojim premoženjem, proračunom in računovodstvom, kar pomeni, da velja za strog evropski režim glede morebitnega dodeljevanja pomoči države. Določeno je tudi, da prevoznik samostojno določa svojo notranjo organiziranost, nadzorovanje dobave, trženje storitev in podobno. Prav tako pa se z zakonom zelo natančno opredeljuje naloge regulatornega organa, torej Agencije za komunikacijska omrežja in storitve, kjer so opredeljene konkretne prepovedi interesnih povezav med osebjem organa in drugimi deležniki na železniškem trgu. Tudi naloge pristojnega organa za izvajanje Uredbe o skupni varnostni metodi za nadzor so natančno določene in jih izvaja Javna agencija za železniški promet kot nacionalni varnostni organ. Zakon prinaša še nekatere druge spremembe kot ureditev elektronskega postopka za dodeljevanje vlakovnih poti, opredelitev spodbud in režima učinkovitosti za upravljavca oziroma prevoznika in natančno ureditev pogodb za izvajanje javne gospodarske službe, vzdrževanje javne železniške infrastrukture in vodenje prometa, ki se po novih določilih sklepa za obdobje petih let. Na koncu bi želel še poudariti, da je na ravni EU tako rekoč pred vrati sprejetje novega svežnja železniške zakonodaje. Med drugim je že in še bo izpostavljeno tudi vprašanje izvajanja storitev potniškega prometa kot gospodarske javne službe in z njo povezane morebitne liberalizacija na tem področju. Socialni demokrati podpiramo stališče Slovenije, da se naši državi in nam podobno majhnim državam dopusti možnost neposredne podelitve izvajanja te gospodarske javne službe brez obveznega javnega razpisa, saj celoten slovenski potniški promet predstavlja praktično neznaten delež potniškega prometa na celotnem evropskem trgu. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani zbor, spoštovana izvršilna oblast! V Združeni levici predloga novele zakona ne bomo podprli. Ne zato, ker bi bile vse vsebinske spremembe zakona, ki jih novela predvideva, apriorno slabe. Strinjamo se tudi, da upravljanje s slovensko železniško infrastrukturo in opravljanje železniških storitev gotovo potrebuje v določeni meri reorganizacijo. Zakon je za Združeno levico nesprejemljiv iz dveh razlogov. Eden je splošna usmeritev, druga je pa seveda kršenje osnovnih nomotehničnih smernic. Bom začel s temi. Zakon ima podobne nomotehnične probleme kot na primer novela Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, ki smo jo pred časom obravnavali. Takrat se je Zakonodajno-pravna služba obregnila ob dejstvo, da novela spreminja dve tretjini osnovnega zakona. Novela tega zakona, ki ga danes obravnavamo, pa je že enako obsežna kot osnovni zakon. Prav tako gre, kot tudi opozarjata dami iz Zakonodajno-pravne službe, za skoraj dobeseden prenos direktive v zakon. To je v prvotni različici, ker je imela Zakonodajno-pravna služba pripombe h kar 13 od skupno 41 členov novele, ustvarilo vrsto nekonsistentnosti in nejasnosti. Novela spreminja tudi Zakon o varnosti v železniškem prometu v enem delu, kar dela še večjo zmedo. Nič manj problematičen ni splošna usmeritev novele, lahko jo povzamem v dveh besedah: liberalizacija in privatizacija. Liberalizacija trga železniških storitev ni toliko razvidna iz utemeljitve novele predlagatelja, je pa jasno izraženo stališču Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Gre za ločitev upravljanja z železniško infrastrukturo od opravljanja železniške storitve, pri čemer naj bi železniška infrastruktura ostala pod nadzorom države, trg storitev pa naj bi se odprl za vse prevoznike pod enakimi pogoji, kot se to običajno reče. Morda se večini v Državnem zboru to ne zdi tako zelo problematično, vendar pa to lahko v tako majhni državi, kot je Slovenija, vodi v ogrožanje izvajanja gospodarske javne službe potniškega železniškega prometa, kar je bilo že delno omenjeno predhodno. Drugi cilj novele ostaja bolj impliciten. Gre za odprtje možnosti privatizacije prevozniškega dela Slovenskih železnic. O tem priča stališče predstavnika Vlade, predstavljeno na seji že omenjene komisije, v katerem je možnost privatizacije železniške infrastruktue izrecno zavrnil, češ da je četrti železniški sveženj ne predvideva, medtem ko je o možnosti privatizacije prevoznika molčal. Noveliranje tu na nek način eksplicitno delno deregulira določene poklice, na kar so nas opozorili določeni sindikati iz tega sektorja. Sočasno bi pa rad rekel, ker nam je ostalo še nekaj časa, v petek bomo imeli razpravo o drugem tiru, upam, da ne bo splošna, splošnih razprav smo že v dvajsetih letih imeli dovolj, in v luči tega noveliranja kot v luči uvajanja še drugih zadev iz 4. svežnja je potreben seveda razmislek tega drugega tira nekoliko širše tudi kot vprašanje oziroma odgovor na vprašanje o gospodarskem interesu Slovenije, zlasti gospodarskem interesu Slovenije, ki ga bomo izvajali skozi Slovenske železnice, kolikor bodo te še slovenske. Kot sem že rekel uvodoma, Združena levica tega noveliranja zakona ne bo podprla. Hvala za besedo.
Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dnem 19. 10. 2015. V razpravo dajem 21. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Predsedujoči, hvala za besedo. Seveda so tudi razpravljavci že predhodno opozorili, da je bilo precej sprememb zakonodaje in – seveda, kdor dela tudi greši, če se malo pošalim – je prišlo do nomotehnične napake ali vladnega škrata, tako da smo morali vložiti amandma, ki ga tudi podpiramo. Gre za vsebinsko manjši popravek 21. člena, ki se glasi: "Za izvajanje prevoznih storitev mora prevoznik pridobiti licenco. Licenca ne daje pravice dostopa do železniške infrastrukture." V obrazložitvi pri zapisu prvotnega amandmaja je prišlo do pomote pri navedbi številke stavka, ki ga bi bilo treba črtati, zato je treba zaradi vsebinske spremembe še enkrat napisati celo odstavek, iz katerega se jasno vidi, da je bil črtan tretji stavek in ne drugi, kot je bilo pomotoma navedeno v amandmaju. Iz teh razlogov bomo tudi mi ta amandma podprli. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali jutri, 21. 10. 2015, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 12. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Glede na to, da seja Odbora za obrambo še poteka, boste o začetku izredne seje obveščeni.