Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 24. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Andreja Potočnik od 12. ure dalje, gospa Iva Dimic, dr. Jasna Murgel, dr. Franc Trček, Matjaž Hanžek, gospod Andrej Čuš od 12. ure dalje, gospod Igor Zorčič, gospod Saša Tabaković in gospod Jože Tanko od 11.30 ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOZDOVIH PO NUJNEM POSTOPKU. Predloga zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih, ki prinaša pomembne spremembe s ciljem zagotovitvijo učinkovitega varstva gozdov in zmanjšanje administrativnih obremenitev tako za lastnike gozdov kot tudi za pravne osebe, ki z lastniki sodelujejo v procesu gospodarjenja z gozdovi in predstavljajo pomemben faktor pri oblikovanju celotno gozdnolesne verige. Vsi, spoštovani poslanke in poslanci, poznamo posledice ujme, ki je v letu 2014 prizadela slovenske gozdove in v kateri je bilo poškodovanih 51 % vseh gozdov. Škodi po žledu je sledila še namnožitev populacije podlubnikov, ki samo še dodatno povečuje stopnjo poškodovanosti v gozdovih in lastnikom povzroča velike težave pri gospodarjenju s svojo posestjo. Po podatkih Zavoda za gozdove Slovenije je bilo v letošnjem letu za sanitarni poseg evidentiranih že okoli 2 milijona kubičnih metrov in za pričakovati je, da bo evidentirano podobno kot leta 2015, to je okoli 2,1 milijon kubikov lesa. Že do sedaj smo na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano za zagotavljanje učinkovite sanacije sprejeli različne ukrepe in o njih kot tudi o poteku sanacije gozdov redno obveščamo tako poslanke in poslance Državnega zbora. Ob redni spremljavi poteka sanacije pa smo ugotovili, da je za izboljšanje učinkovitosti izvajanja sanacije in varstva gozdov treba dopolniti tudi Zakon o gozdovih ter na takšen način sistemsko zagotoviti učinkovitejše instrumente za samo sanacijo gozdov. Te dopolnitve zakona se nanašajo zlasti na primere, ko posamezni neodgovorni lastnik s svojo neodzivnostjo povzroča škodo drugim lastnikom, ki delajo v svojem gozdu kot dobri gospodarji. Ker je tudi leta 2017 pričakovati napad podlubnikov v slovenskih gozdovih, je nujno, da se spremembe čim prej potrdijo ter pravočasno tudi uveljavijo v praksi. Poleg tega smo predpisali tudi kazni za prekomerno nabiranje gozdnih sadežev, kot so gobe, kostanji, borovnice in podobno s strani nelastnikov gozdov. S tem bomo prispevali k varstvu gozdov ter zaščitili pravice lastnike gozdov. Poleg tega želimo s spremembo Zakona o gozdovih zagotoviti tudi čim manjšo administrativno obremenitev lastnikov gozdov in hkrati zagotoviti učinkovito izvajanje evropskega pravnega reda na področju zagotavljanja legalnosti poseka in trženja lesa ter lesnih izdelkov. Gre za tako imenovano uredbo o lesu z glavnim ciljem, da se zmanjša nezakonita sečnja in z njo povezana trgovina z lesom ni lesnimi proizvodi na območju celotne evropske skupnosti. S predlaganimi spremembami ohranjamo ustrezno sledljivost lesa, zmanjšujemo pa administrativne obremenitve. Po novem bo na mestu prevoznic prevoz lesa spremljala knjigovodska listina, ki jo tudi v okviru zakonitega poslovanja uporabljajo podjetja že sedaj. Lastniki gozdov pa bodo lahko za lastno potrebo do 10 kubičnih metrov lesa prevažali zgolj z odločbo Zavoda za gozdove. S to spremembo se ukinja tako imenovana prevoznica, evidenčni list in listina o uporabi in prometu gozdnih lesnih sortimentov, ki so v uporabi v sedanjem prehodnem obdobju. Na tem mestu, spoštovani poslanke in poslanci, bi rad š enkrat poudaril, da pri tej dopolnitvi zakona ne gre za nikakršno preimenovanje prevoznic v knjigovodsko listino, ampak za povsem drugačno ureditev, vendar z istim ciljem, da je zagotovljena sledljivost lesa in dodatna možnost ugotavljanja nelegalnega poseka, in to zagotovo bistveno manjšo obremenitvijo lastnikov gozdov in vseh subjektov, ki so vključeni v gozdno lesno verigo. Res gre za bistveno razbremenitev lastnikov gozdov, saj zaradi prevladujočega načina prodaje lesa na kamionski cesti, saj si več kot 90 % lastnikov gozdov tako prodaja in se sploh ne bo srečalo s knjigovodsko listino. Ta je obveza tistega, ki les kupi, organizira prevoz in jo potrebujejo podjetja v okviru rednega in zakonitega poslovanja. S spremembo zakona opredeljujemo tudi postopke določanja rastiščnega koeficienta kot enega izmed ključnih elementov za določitev višine katastrskega dohodka. S to dopolnitvijo zakona bomo zagotovili transparentnost pri določitvi rastiščnega koeficienta, hkrati pa lastnikom gozdov omogočili, da zahtevajo dodatno preveritev rastiščnega koeficienta za njihovo posest. Pa dovolite, spoštovani poslanke in poslanci, da poudarim še, da tudi osebno izjemno podpiram spremembo, ki je bila izglasovana na odboru, in to je, da prost dostop pomeni prosto hojo oseb po gozdu ter drugi dostop ob gozdu, ki se izvaja na lastno odgovornost in v skladu s predpisi, ki urejajo gozdove. Na ta način po našem mnenju uresničimo še eno od upravičenih zahtev lastnikov gozdov. Najlepša hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora, gospodu Tomažu Liscu.
Hvala, spoštovani predsednik, za dano besedo. Spoštovani minister z ekipo, kolegi in kolegice, lep pozdrav! Odbor je predlog zakona obravnaval na 47. nujni seji dne 9. novembra letošnjega leta. K predlogu zakona je amandmaje vložila Poslanska skupina SDS. Na klop pa so poslanci prejeli amandmaje Poslanske skupine Nove Slovenije ter predloge amandmajev za amandmaje odbora, poslanskih skupin SMC, Desus in SD. V zelo konstruktivni razpravi vseh članov odbora so nekateri člani odbora glede uvajanja novega termina »dovoljen dostop« opozorili, da že imamo splošno veljaven prost dostop v gozd, ter da z uvajanjem novih pojmov in njihovih definicij ne moremo urejati vprašanja odgovornosti. Tudi Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da se je treba zavedati, da utegne pristop, s katerim se želi izključiti lastna odgovornost, povzročiti soočenje z odškodninsko odgovornostjo. Predlaga dikcija ne pomeni, da je odškodninska odgovornost tretjih oseb izključena, saj je to odvisno od posameznega primera. Glede predloga, da materialne stroške preveritve določitve rastiščnega koeficienta plača lastnik gozda, ki je preveritev zahteval, je poslance zanimalo, zakaj teh stroškov ne nosi država. Predstavnika predlagatelja državni sekretar minister mag. Podgoršek in vodja Sektorja za gozdarstvo na ministrstvu mag. Zafran sta pojasnila, da je sistem zamišljen podobno kot pri ocenjevanju nepremičnin na Geodetski upravi Republike Slovenije. Pojasnjeno je bilo tudi, da se vedno predpiše najnižji rastiščni koeficient, ki je v določeni načrtovani enoti in da bi v primeru, da bi se vseh 40 tisoč lastnikov gozda odločilo za preveritev določitev koeficienta, to za državo predstavljalo zelo velik strošek. Takšen predlog je oblikovan kot kompromis, pri čemer se predlagatelj zaveda, da ima rastiščni koeficient tako prednosti kot slabosti. Lastniki gozdov imajo že zdaj v postopku priprave desetletnega načrta gozdnih združb možnost vpogleda, da lahko podajo tudi pripombe. Prav tako lahko že zdaj na svetovnem spletu preverijo tudi oceno svoje gozdne družbe. Državni svetnik Zupančič pa je ob tem opozoril, da preveritev ne bo nujno vedno v korist lastnikov gozdov. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je predlagal, naj se, če je postopek določanja rastiščnega koeficienta blizu upravnemu postopku, določi, da je v primeru, da je lastnik gozda s preveritvijo uspel, plačnik preveritve država, če pa ni uspel, pa nosi stroške sam. Večina članov in vabljenih se je zdela predlagana rešitev dobra. V nadaljevanju razprave je bilo kar nekaj pozornosti namenjenih predlogu enoletnega roka za predpis metode za določitev rastiščnega koeficienta in na predlog SDS je državni sekretar odgovoril, da se lahko navedeni rok tudi skrajša. Nadalje so člani odbora menili, da ni potrebe po uveljavitvi knjigovodske listine, ki bi nadomestila prevoznice, saj pomeni ta ukrep preveliko stopnjo birokratizacije in s svojo zelo natančno določeno vsebino pomeni prenormiranost. Zdi se jim sporno tudi dejstvo, da je v predlogu zakona prevoznica preimenovana v knjigovodsko listino, saj bo to ustvarjalo precejšnjo zmedo. Menili so, da je cilj uredbe, torej sledljivost lesa, dosežen že sedaj in je mogoče tudi brez uvedbe prevoznice oziroma knjigovodske listine. Kot enega od predlogov so izpostavili možnost, da se z vsemi potrebnimi sestavinami za omogočanje sledljivosti lesa dopolni bodisi odločbo o sečnji Zavoda za gozdove ali pa morda celo dobavnico. Državni sekretar je poudaril, da je zagotavljanje sledljivosti lesa nujno, če želimo les izvažati, ob tem pa je dejal, da je ministrstvo odprto za predloge ureditve tovrstnega dokumenta. Člani odbora so prav tako menili, da predlagani rok dveh ur od izdaje odredbe, v katerem je dolžan prevoznik nadzornemu organu predložiti knjigovodsko listino, ni razumen, še posebej ne, ker je predvidena tudi stranska sankcija odvzema gozdno lesnih sortimentov ter so predlagali, naj bo rok precej daljši. Državni sekretar je dejal, da ta rok ne izhaja iz področja zakonodaje, temveč s področja policije in finančne uprave, s čimer se ni strinjal predstavnik Zakonodajno-pravne službe. Ob tem se je tem istem predstavniku Zakonodajno-pravne službe zdelo problematično tudi dejstvo, da v predlogu ni navedeno, kdo izda odredbo, ki je podlaga za odvzem, in tudi ne, za kakšno vrsto odredbe gre, pisno ali ustno. Državni sekretar je na vprašanje poslancev glede predlagane uvedbe odgovornosti odgovornih oseb v samoupravni lokalni skupnosti pojasnil, da so občine lastnica 2 do 3 % gozdov. Dosedanja zakonodaja ni predvidela, da je lahko kaznovana odgovorna oseba v samoupravni lokalni skupnosti, zato so bile občine v privilegiranem položaju. Odbor se je seznanil do opredeljenih amandmajev. Odločitve so razvidne iz poročila odbora. Odbor je v skladu s Poslovnikom glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Tomaž Lisec.
Spoštovani predsednik, hvala še enkrat za dano besedo. Spoštovani minister z ekipo, kolegi in kolegice! Tako imenovane prevoznice je v Zakon o gozdovih uvedel tedanji ni sedanji minister mag. Židan, ker je želel slediti uredbi Evropske unije. Kaj so prevoznice? Prevoznice so zelo zakompliciran dokument oziroma prevozni dokument, ki mora spremljati vsak tovor lesa, ki se prevaža neposredno iz gozda do končnega kupca in tako naprej. Prevoznico mora imeti prevoznik ves čas pri sebi in jo pokazati v primeru nadzora, poleg tega pa je pravilnik zelo natančno opredelil, kakšna je oblika in vsebina prevoznice ter tudi dokaj visoke globe za nespoštovanje zakonskih določb. Po mnenju Poslanske skupine SDS so prevoznice izum uradnikov na ministrstvu v želji, da bi sledili evropski uredbi, ampak uradniki so si naredili svoj vrtiček, čeprav imamo tako odločbo Zavoda za gozdove kot tudi listino v uporabi in prometu z gozdno lesnimi sortimenti. SDS je že takrat nasprotoval uvedbi prevoznic. Zgodil se je žledolom leta 2014 in kompromisni predlog zakona, da se izvede moratorij na področju prevoznico do 1. 1. 2017, kajti bilo je tudi predvideno, da bi se problematika lubadarja do 1. 1. 2017 tudi uredila, vsi pa vemo, kakšno je stanje sedaj na terenu. Očitno bo lubadar še kar nekaj časa zaposloval tako delavce Zavoda za gozdove, lastnike gozdov, nenazadnje pa verjetno tudi nas poslance in poslanke. V septembru 2016 smo poslanci SDS predlagali podoben zakon s samo enim načelom, ukinitev tako imenovanih prevoznic. Vlada je zakon zavrnila z obrazložitvijo, da ni sistemski in da potrebujemo še določene druge ukrepe. In tako je danes pred nami zakon po nujnem postopku predvsem v želji po preprečitvi širjenja škode zaradi lubadarja. In ja, zakon ima celo tri dobre člene s tega področja, ki so edini moment ,zakaj menimo, da je nujno potreba nujna obravnava tega zakona. Je pa dejstvo, da tisti členi, ki pa segajo v hitrost zaradi lubadarja, hitrost sečnje, bi morali biti sprejeti po našem mnenju že leta 2013. Skratka, več kot dve leti zamujamo. Po mnenju Poslanske skupine SDS še vedno Zakon o gozdovih ni celovito odprl vseh vprašanj, ki so potrebni znotraj tega področja. Zakon tudi ni usklajen z Zvezo lastnikov gozdov tako glede lastnine, rastiščnega koeficienta, glede glob in nenazadnje tudi zaradi reševanja problematike lubadarja. Ko smo predlagali v Poslanski skupini SDS zakon, je bilo rečeno, koalicija in opozicija sta mnenja, da je treba ukiniti prevoznice za odvoz lesa iz gozda. Če pa beremo ta predlog zakona, tudi po obravnavi, po drugem branju na matičnem delovnem telesu, vidimo, da se prevoznice ne ukinjajo. Gre za preimenovanje z določenimi redakcijami. Še vedno gre za obremenitev, kajti moramo se zavedati, kakšno je trenutno stanje. To pa je, da do 1. 1. prevoznic ni. S 1. 1. 2017 pa bodo dobili ljudje tako imenovane knjigovodske listine, sicer gre nekako v lažjo ublažitev fizičnim osebam, ampak še vedno gre za diskriminacijo, kajti prevoznica ne velja za podjetje Slovenski državni gozdovi. Poleg diskriminacije lastnikov zasebnih gozdov po našem mnenju predlog zakona uvaja dodatno administracijo. Gre se v kriminalizacijo lastnikov zasebnih gozdov. In nenazadnje je le še en nastavek, kjer vidimo, da želi ta vlada nacionalizirati slovenske zasebne gozdove. Da prevoznica ni potrebna, pravijo tudi na Zavodu za gozdove, kjer pravijo, citiram: »Ukinitev prevoznic pomeni veliko administrativno razbremenitev.« Ampak do ukinitev prevoznic ne bo prišlo. Še več, »ukinitev prevoznic ne pomeni manjše sledljivosti lesa,« trdi Jože Jeromel, lastnik gozda in podjetja za nakup in prodajo lesa, saj je tako ali tako v prometu treba pri sebi imeti nek dokument, ki dokazuje od kod je izvor. In spoštovane, spoštovani! V primeru, da ne bodo sprejeti amandmaji Poslanskih skupin SDS, bomo zakonu kljub trem dobrim členom nasprotovali, ker ste obljubili ukinitev prevoznic, pa tega ne boste storili. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Primož Hainz.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Dovolite, da vas seznanim s stališčem Poslanske skupine Desus glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih. Predlog novele Zakona o gozdovih prinaša kar nekaj nujnih rešitev, ki jih moramo sprejeti čim prej, med drugim tudi zaradi učinkovitejšega izvajanja ukrepov v primeru premnožitve podlubnikov in drugih škodljivcev ali bolezni na gozdnem drevju. V nabor nujnih rešitev lahko uvrstimo določitev rastiščnega koeficienta, ki je eden od elementov za določitev višine katastrskega dohodka. Drugi razlog, ki sicer ni tako nujen, je pa težko pričakovana odprava prevoznic. Če vas samo spomnim, uvedene so bile zaradi evropskih zahtev po zagotavljanju sledljivosti posekanega lesa. Prevoznice bodo nadomestile knjigovodske listine, ki naj bi še vedno zagotavljale učinkovit nadzor sledljivosti lesa in s tem zmanjšale trgovino z nezakonitim lesom in lesnimi izdelki. Ker naj bi imeli lastniki gozdov s prevoznicami preveč administrativnega dela in se zato sanacije gozdov ni opravilo tako hitro, kot bi se moralo, v naši poslanski skupini pričakujemo, da bodo gozdovi po sprejetju tega zakona sanirani še pred novo sezono razmnoževanja podlubnikov. V poslanski skupini nas veseli, da se je z amandmajem v predlog zakona vneslo tudi določbo, ki določa globe za tiste obiskovalce gozdov, ki pri nabiranju plodov, rastlin, mahov in gob presežejo dovoljene količine. Ministrstvo se je za tak predlog odločilo tudi na podlagi zadnjih dogodkov na Primorskem, konkretno Artviže v Brkinih, ko so nabiralci predvsem iz sosednje države dobesedno izropali tamkajšnje gozdove z nabiranjem prekomernih količin kostanjev. Podobnim zgodbam smo priče tudi v ostalih delih Slovenije, na primer, pri nabiranju borovnic, ko nabiralci uničujejo celotna rastišča le-teh, saj jih nabirajo z nedovoljenimi pripomočki oziroma ponekod celo kar porežejo cele grmičke. Vseeno pa nas skrbi, da zaradi premajhnega števila pristojnih inšpektorjev tega nadzora še vedno ne bo mogoče izvajati v tako velikem obsegu, kot bi bilo treba, sploh če vemo, da se pristojnosti Zavoda za gozdove in Gospodarske inšpekcije s tem zakonom še širijo z gozdnega drevja na ves kompleks gozdnih lesnih sortimentov. V naši poslanski skupini na seji matičnega delovnega telesa nismo podprli določbe, s katero bi se izključilo odgovornost lastnikov gozdov za škodo obiskovalcev gozdov. Podpiramo sicer dejstvo, da bi, ne glede na to, da zaenkrat še ni bila sprožena nobena tožba proti lastnikom gozdov, vseeno s sistemskim zakonom preprečili morebitne odškodninske tožbe proti njim. Dejstvo je, da že imamo splošno uveljavljen prost dostop v gozd in bi z uvedbo novega pojma, kakršen je bil predlagan v osnovnem besedilu predloga zakona, povzročili zmedo, prav tako pa ne bi uredili vprašanja odgovornosti. V naši poslanski skupini torej menimo, da bi bilo treba zelo jasno določiti, da obiskovalci dostopajo v gozdove na lastno odgovornost. Zato bomo podprli predlog amandmaja koalicije k 1. členu, ki po naši oceni bolj jasno opredeljuje prost dostop v gozd in hkrati določa, da osebe, ki hodijo v gozd, to počno na lastno odgovornost. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog novele Zakona o gozdovih podprli. Hvala lepa za pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih je posledica, če lahko temu tako rečem, v veliki meri prav žledoloma, ki je prizadel gozdove v letu 2014 in s tem poškodoval kar 9,1 milijona kubičnih metrov dreves, hkrati pa je tudi pred tem in po tem ves čas bil prisoten tudi podlubnik zaradi podnebnih sprememb in vse to se odraža pri gospodarjenju z gozdom. Zato se zakon poskuša približati tako lastnikom gozdov kot tudi naravi, v smislu, da jo čim učinkoviteje ohranimo pred temi naravnimi napadi oziroma spremembami. Sprejetje zakona bo razbremenilo podjetja in lastnike gozdov pri dokumentaciji, ki mora spremljati prevoz gozdnih lesnih sortimentov, kar pomeni, da se lahko učinkoviteje spravi poškodovan les iz gozdov. Pri tem pa je zelo pomembno, da se spoštuje izvajanje uredbe, ki ureja preprečevanje dajanja nezakonito posekanega lesa in lesnih izdelkov na trg ter zagotavlja ustrezno sledljivost gozdnih lesnih sortimentov. Številni predlogi so bili že podani pred tem pa tudi znotraj te razprave o tem zakonu, kako bi bilo treba še zmanjšati administracijo pri zagotavljanju sledljivosti gozdnih lesnih sortimentov, ampak vendarle moramo imeti pred očmi tudi to dejstvo, ali ni potem mogoče v nekem trenutku lastnik lesa še bolj prizadet, če se ugotovi, da tega lesa ne sme prodati na trgu. In približek k temu, da se nekako zagotovi določila uredbe, je zagotavljanje sledljivosti lesnih sortimentov s knjigovodsko listino, kot je denimo dobavnica. In to je ta sprememba, ki jo uvajamo s tem zakonom. V zakonu se sicer opredeljuje tudi rastični koeficient, ki je eden izmed elementov za določitev višine katastrskega dohodka, ker gre za obveznost lastnika gozdov, ki se obračunava pri katastrskem dohodku, je prav, da se ta koeficient opredeli v zakonu, in prav je tudi, da se pred dokončno uveljavitvijo rastičnega koeficienta omogoči preveritev pravilnosti izračuna tega koeficienta. Rešitve, ki smo jih poskušali oblikovati na odboru in tudi ki jih imamo danes v obliki amandmajev, gredo v smer, da če se izkaže, da je preveritev za rastični koeficient neupravičena, je to seveda potem strošek lastnika. Če pa je preveritev bila upravičena, pa krije stroške Zavod za gozdove. Tako da tudi tukaj je oblikovana rešitev v smer sorazmerne odgovornosti za nastanek izračuna rastičnega koeficienta. Glede prostega dostopa obiskovalcev želimo poudariti, da jim je ta dostop omogočen na lastno odgovornost, ob upoštevanju vseh predpisov, ki varujejo gozd, da ohranja svojo funkcijo tako v ekonomskem smislu kot tudi v smislu ohranja in zaščite narave in ohranjanja biotske raznovrstnosti. Glede same sanitarne sečnje – to je mogoče še najučinkovitejši ukrep izmed vseh naštetih v tem zakonu ravno zaradi tega, ker je do zdaj pri sanitarni sečnji bilo omogočeno, da poškodovan les lahko ostaja v gozdu, kar pomeni, da se je podlubnik lahko širil tudi na neoboleli del gozda in se je s tem praktično povzroča dodatna škoda, ne pa izvedla sanacija v gozdu zaradi podlubnikov. S tem zakonom se omogoča, pravzaprav nalaga, da se pripelje poškodovan les v predelavo v ustrezne gozdne lesne centre, kar bo zagotovo eden učinkovitih ukrepov, ki bo preprečeval širjenje bolezni dreves in preprečeval povzročanje škode v gozdovih. Zaradi vseh teh navedenih razlogov bomo v Poslanski skupin Socialnih demokratov zakon podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Zakon, ki ga obravnavamo, nadomešča prevoznice s knjigovodskimi listinami, določa postopek upravne izvršbe in prodaje gozdno lesnih sortimentov po drugi osebi in dodaja definicijo rastičnega koeficienta. Prvi dve stvari sta bistveni za pospešitev sanacije škode, ki jo povzroča podlubnik. Kar se tiče administrativnih obremenitev je res, da bo nadomestitev prevoznic s knjigovodskimi listinami te obremenitve zmanjšala. S knjigovodstvenimi listinami se bo še vedno zagotavljala urejenost trga z lesom na način, ki omogoča trajnostno gospodarjenje z gozdom in omejuje nelegalno trgovino z lesom. Ampak, res je tudi, da smo do danes tako ali tako imeli moratorij na uporabo prevoznic, in to samo po sebi ni pripomoglo k temu, da bi se škoda v gozdovih odpravila. Za to morajo biti ukrepi širši in ta zakon to na nek način tudi ponuja. Pri poskusih za zaustavitev napada podlubnikov, so se za eno glavnih ovir izkazali dolgotrajni postopki vročanja odločb o izvedbi varstvenih del in izvršb po drugi osebi. Lastniška struktura gozdov v Sloveniji je takšna, da so že tako dolgotrajni postopki včasih še težko izvedljivi. Veliko zasebnih gozdov je v lasti dveh ali več oseb. Veliko lastnikov ni mogoče najti, nekateri so umrli, dedni postopki pa še vedno niso končani, mnogi živijo v tujini in tako naprej. Ker gre pri teh gozdovih za zasebno lastnino, ki je z ustavo zaščitena kategorija, je državna intervencija v teh gozdovih praktično nemogoča. Ko smo na nujni seji Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pred mesecem dni opozorili na to, je resorni minister zagotovil, da se v zvezi s tem iščejo rešitve. Zakon, ki ga obravnavamo, nekatere od teh rešitev dejansko vsebuje, vendar pa se sprašujemo, ali gredo te rešitve dovolj daleč. Zakonu o gozdovih se dodaja 29.a člen, ki natančneje določa postopek upravne izvršbe po drugi osebi. V uvodnem delu zakona lahko preberemo, da se tak postopek določa z namenom, da se zagotovi pravočasno in učinkovito izvajanje sanitarnih sečenj in preventivnih varstvenih del. Ampak dejansko se v tem členu le bolj točno določa to, kar je že zapisano v 297. členu Zakona o splošnem upravnem postopku. Vprašanje je, v kolikšni meri lahko zgolj natančnejša določitev postopka, ki je sicer dobra, pohitri sam postopek. V Združeni levici menimo, da to postopkov ne bo bistveno pohitrilo in da je zakon v tem delu premalo ambiciozen. Je pa res, da bo do neke mere postopke pospešila sprememba obstoječega 57.a člena, ki po novem določa, da se za lastnika šteje tudi oseba, ki ni vpisana v zemljiški knjigi, če Zavod za gozdove pridobi listino, ki je podlaga za vpis v zemljiško knjigo, ali se oseba sama izkaže za lastnika. Nekatere rešitve so premalo ambiciozne, ne glede na to pa obseg škode v gozdovih od nas terja, da sprejmemo nekatere ukrepe takoj in ne čakamo do pomladi, ko se bodo podlubniki veselo razmnoževali naprej. Zato bomo v Združeni levici predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovani gospod minister mag. Dejan Židan s sodelavci, dragi kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji smo izjemno kritični do predloga sprememb in dopolnitev Zakona o gozdovih , ki ga je v obravnavo po nujnem postopku predlagalo Ministrstvo za kmetijstvo oziroma Vlada. Glede na razpravo na seji matičnega odbora, pa v tem mnenju nismo osamljeni. Ministrstvo je vložilo slabo pripravljen, vsebinsko pomanjkljiv in nomotehnično nedodelan zakon. V prvi vrsti je za Novo Slovenijo sporno novo preimenovanje spremnega dokumenta za gozdno lesne sortimente. Ko smo prebrali obrazložitve ministrstva, smo gojili upanje, da so vendar spoznali zmoto in bodo ukinili neposrečeno rešitev, to je prevoznico. Malo za tem pa smo prebrali, da se prevoznice samo preimenujejo v nov dokument – knjigovodsko listino. In tukaj imamo velik problem, gospe in gospodje, knjigovodska listina je natančno definirana v slovenskih računovodskih standardih oziroma bolj točno slovenski računovodski standard 21, začel je veljati 1. januarja 2012, Slovenski institut za revizijo pa ga je sprejel na svoji seji 26. julija 2011. Tukaj je natančno opredeljeno, kaj je knjigovodska listina. In še več, Zakonodajno-pravna služba zapiše v svojem strokovnem mnenju, da to, kar zakon pravi oziroma Vlada pravi, da gre za knjigovodsko listino, to pravzaprav ni knjigovodska listina. Tukaj imamo velik problem. Včasih se res naši ljudje upravičeno držijo za glavo, kakšne zakone sprejemamo v Državnem zboru. Izražamo ogorčenje nad tako pogostim menjavanjem imen in oblik teh spremnih dokumentov, zato pozivamo ministrstvo, da naj predlaga jasne, razumljive in trajne rešitve. Nova Slovenija je z obravnavo na matičnem delovnem telesu med drugim predlagala amandma, ki bi lastnike gozdov odvezal odškodninske odgovornosti do tretjih oseb ob predpostavki prostega dostopa. Žal koalicija ni zmogla sprejeti dobre rešitve, ki jo podpira široki rok deležnikov, predvsem lastnikov gozdov. Slovenija tako še vedno staja ena redkih evropskih držav, ki zakonsko omogoča prost dostop v gozd, s čimer načeloma ni nič narobe, ampak zakonodaja temu ne sledi in na drugi strani ne določa, da obiskovalci prosto dostopajo v gozdove na lastno odgovornost. Koalicija je danes med drugim sicer vložila tudi takšen amandma, ki ga bomo seveda podprli. Protestirali smo tudi, zaradi predloga ministrstva, da stroške preverbe določenega rastiščnega koeficienta nosi lastnik gozda. To je nesprejemljivo prelaganje novih finančnih bremen na kmete lastnike gozdov. Na prvi pogled je videti, da koalicija z amandmaji to spreminja, vendar bomo pozorno prisluhnili še razpravi. Zveza lastnikov gozdov je podala obširne pripombe na predlog zakona, prat tako tudi Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije, ki je tudi predlagala amandmaje. Med drugim predlagajo, da se rastiščni koeficient ugotavlja na parcelo in ne na oddelek ali odsek. Nova Slovenija – krščanski demokrati podpiramo njihove zahteve in nasprotujemo, da bi se rastiščni koeficient uveljavil kot podlaga za ugotavljanje višine davka na nepremičnine, ter smo proti temu, da se nedefinirano širi možnost prostega dostopa tretjih oseb v gozd, kot je na primer ježa, kolesarjenje in tako dalje. Danes vloženi amandmaji koalicije sicer gredo v pravo smer in se približujejo predlogom nevladnih organizacij, vendar žal področja ne urejajo tako, da bi ga v Novi Sloveniji lahko podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani minister z ekipo, dragi kolegice in kolegi, en lep dan vam želim! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih. Ne slučajo, gre predvsem za eno zelo nujno in pomembno zadevo, ker namreč s 1. 1. 2017 ostane odprto vprašanje sledljivosti in seveda temu tudi problem, ki nastaja, učinkovito izvajanje direktive, evropske, 995/2010 Evropskega parlamenta in Sveta Evrope. Tega si zagotovo ne smemo dovoliti, da bi popolnoma kršili to uredbo, zato je pomembno, da tudi ob 1. 1. imamo to področje urejeno, da bodo les in lesni sortimenti sledljivi, da bodo prihajali zakonito na trg in se bo temu primerno preprečevalo tudi nelojalno konkurenco. Sprememba zakona posega tako tudi na druga področja, in sicer, kot je bilo tukaj že navedeno, neke vrste posebnost slovenskega prostora – prost dostop v gozd. Vemo, da se tu lahko marsikaj zgodi, če se lastniki, gozdovi obremenijo z odškodninsko odgovornostjo. Tega v naši poslanski skupini ne podpiramo in prav zardi tega bomo končno odločitev sprejeli na koncu, glede na to, kateri amandmaji bodo sprejeti, ki bodo izboljšali obstoječo, trenutno s stran ministrstva pripravljeno rešitev. Vsekakor smo za to, da lastniki gozdov ne smejo biti obremenjeni z odškodninsko odgovornostjo. Tretje izjemno pomembno področje, ki ga je treba urediti. Kot vemo, smo uvedli obdavčitev v kmetijstvu, katastrski dohodek in določitev rastiščnega koeficienta je zelo pomemben element za določitev davčne osnove za lastnike gozdov. Z rešitvami nismo povsem zadovoljni, ker gre za določitev rastiščnega koeficienta na oddelek oziroma odsek, ki zajema večjo površino. Lahko se zgodi, da bo marsikateri lastnik, ki ima v lasti parcelo, ki bistveno odstopa od tistega povprečnega rastiščnega koeficienta, ki se določi na odsek, da bo tudi oškodovan. Temu absolutno nasprotujemo in verjamemo v to, da se bo našla primerna rešitev, da se bo izvajala preveritev rastiščnega koeficienta na način, ki ne bo dodatno obremenjeval lastnikov gozdov. Podpiramo vsa tista prizadevanja, ko stroške preverbe rastiščnega koeficienta v primeru, da je lastnik v upravnem postopku upravičen, to se pravi, da obvelja tisto, da bi bil v nasprotnem primeru oškodovan, če bi ohranil prvotno stanje, da nosi te stroške država. Ne smemo pozabiti in s tem se tudi v poslanski skupini strinjamo, da so določene rešitve zelo koristne in pomembne v boju za boljšo učinkovitost varstva gozdov in seveda gospodarjenja z gozdovi, ker je to naše nacionalno bogastvo. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Simon Zajc.
Spoštovani! Prevoznice burijo duhove vse od leta 2013, odkar so bile uzakonjene, čeprav v resnici nikoli niso bile uvedene, namreč konec letošnjega leta poteče moratorij na te prevoznice. Kljub temu na podlagi vseh pobud, predlogov in pobud v Stranki modernega centra podpiramo ukinitev prevoznic. Vladna novela, o kateri bomo danes odločali, pa poleg ukinitve prevoznic prinaša tudi druge vsebine, ki so nujne zaradi učinkovitejšega varstva gozdov pred napadi škodljivcev oziroma podlubnikov, torej da bo odstranjevanje podrtega in poškodovanega drevja hitrejše in manj zapleteno, s čimer se bo preprečilo širjenje škodljivcev. Gre za postopek upravne izvršbe, prodajo gozdnih lesnih sortimentov v primeru izvršbe po drugi osebi in ravnanje s to kupnino. Zakon določa, da se v primeru pravne izvršbe po drugi osebi opravi sanitarna sečnja in preventivna varstvena dela, gozdno lesni sortimenti pa se spravijo, odpeljejo ter prodajo v imenu in za račun zavezanca. Tak postopek se določa z namenom, da se zagotovi pravočasno in učinkovito izvajanje sanitarnih sečenj in preventivnih varstvenih del. Preostala vsebina se veže na Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka. Eden od elementov za določitev višine katastrskega dohodka je tudi rastiščni koeficient gozdne združbe. Omenjeni zakon smo sprejeli letos poleti in se bo začel uporabljati z začetkom novega koledarskega leta. V Poslanski skupini SMC delimo mnenje, da se je v primeru uvedbe prevoznic prejšnja vlada preveč oddaljila od dejanskega problema, to je od zahtev po vzpostavitvi obveznosti sledljivosti lesa. Kljub temu pa opozarjamo, da je dejanje nezakonito posekanega lesa ali proizvodov narejenih iz nezakonito posekanega lesa na trg v skladu z zakonodajo Evropske unije prepovedano, zato potrebujemo primerno orodje za boj s sivo ekonomijo na področju gozdarstva. Gozdno lesni sortimenti za trg morajo biti v vsakem primeru in v vsakem trenutku sledljivi, kar pomeni, da jih morajo spremljati dokumenti ali dokument, ki dokazuje njihov izvor, kje so bili posekani, do koga so in tako naprej. Zato bomo v Poslanski skupini SMC podprli predlagane rešitve, ki odpravljajo osovražene prevoznice in uvajajo, po naši oceni, primerna pravila za ugotavljanje sledljivosti. Novela zakona namreč za razliko od prevoznic za gospodarske subjekte ne uvaja nobenega novega dokumenta, temveč zgolj zahteva obstoječe, ki jih morajo imeti na podlagi druge zakonodaje. Tudi za male kmete posebni dokumenti ne bodo več potrebni, če bo šlo za les, ki bo namenjen lastni uporabi, ali bo šlo za prevoz v obliki sosedske ali sorodstvene pomoči in količina ne bo presegla 10 kubičnih metrov, bo za sledljivost zadoščala odločba Zavoda za gozdove oziroma obstoječi dokument, ki so ga morali kmetje oziroma lastniki gozdov pridobiti že zdaj. Edino novost predstavlja poseben dokument, ki bo moral spremljati les, ki bo v manjšem obsegu predmet trgovanja med fizičnimi osebami, pa še v tem primeru bo šlo za izjavo, ki jo bodo ti morali hraniti pet let. Slednje rešitve zato, po naši oceni, predstavljajo ustrezno nadomestilo osovraženih prevoznic. Kar se tiče predloga zakona na matičnem delovnem telesu in sprejetih dopolnil, ki so bila vključena v dopolnjen predlog zakona, pa v Poslanski skupini SMC želimo opozoriti, da smo že v obravnavi na seji matičnega delovnega telesa sprejeli poleg koalicijskih tudi amandmaje opozicijskih poslanskih skupin, in sicer Nove Slovenije in SDS, ter zavezali Vlado, da je na podlagi podanih pripomb in predlogov v razpravi k amandmiranim členom do seje zbora pripravila popravke in spremembe sprejetih amandmajev. S tem smo pokazali dovolj odgovorno ravnanje, da na seji zbora pričakujemo, da bo opozicija sledila našemu zgledu in da bo opravljena vsebinska razprava brez nepotrebnega politiziranja in da bodo sprejete rešitve, ki bodo v najboljši možni meri sledile temeljnim namenom in ciljem predlagane novele. In na koncu, s sprejetjem Zakona o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije in ustanovitvijo družbe Slovenski državni gozdovi, d. o. o., je bilo vzpostavljeno okolje za prehod na nov sistem gospodarjenja z gozdovi v lasti Republike Slovenije in vzpostavitev gozdno lesne verige. Zato smo si poslanci SMC prizadevali, da tudi v današnji noveli centri za zbiranje in predelavo lesa v primeru naravnih ujm in bolezni ter napadov škodljivcev v gozdovih in sanacije poškodovanih gozdov pridobijo pomembno vlogo pri vzpostavitvi ustrezne infrastrukture za učinkovito sanacijo tako državnih kot tudi zasebnih gozdov. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 1. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Ivan Škodnik.
Hvala za besedo. Spoštovani minisiter z ekipo, kolegice in kolegi poslanci! Pred nami je ta zakon, ki je seveda po nujnem postopku in ureja stvari, ki so pač nujno potrebne, da se lahko izvajajo stvari tudi v zasebnih gozdovih. Zavedati pa se moramo, da je v zasebnih gozdovih štiri petine gozdov, da je to veliko več, kot pa so državni gozdovi, in da je tu veliko stvari odprtih. Jaz bom seveda danes tukaj omenil 1. člen. Jaz sem vesel, da smo v 1. členu uspeli dopolniti, v sedemintrideseti alineji, in določiti lokacijo, to se pravi, da lahko tudi v te centre, kjer se bo zbiral les, s katerim upravlja Državno podjetje, d. o. o., da se bo lahko tja vozil tudi les, ki je napaden, to se pravi sanitarne sečnje, predvsem z namenom, da se bo tam obelil in pripravil za nadaljnjo odprodajo. S tem bomo preprečili širjenje podlubnikov na eni strani, na drugi strani pa bomo preprečili tudi direktno prodajo lesa čez mejo. Ker gre za to, da je večja možnost, če se nekje les ustavi, se mogoče s tem, ko se obeli, se mu že doda neka dodana vrednost, je mogoče to tudi že prvi člen v gozdno lesni verigi. Ta zakon, kot sem rekel, se rešuje na hitro, je pa veliko stvari tukaj odprtih. in tisto, kjer je pravzaprav največ problemov, ki jih čutijo danes tudi zasebniki, jaz vidim v tem, da je vlogo revirnih gozdarjev v zadnjih 15 letih pravzaprav zamenjala neka druga vloga. Revirni gozdarji so se zaposlili v pisarnah z nekim drugim delom, na terenu jih pa pravzaprav ni. Zato sem mnenja, da bi morali čim prej preiti k sistemskemu zakonu, kjer bi te stvari uredili, da bi vlogi revirnega gozdarja podali večje kompetence, predvsem za to, da bo lastnikom gozdov svetoval, jih opozarjal, recimo, na napad podlubnikov. Jaz mislim, to je moje mnenje, da je revirni gozdar prvi člen za razvoj gozdno lesne verige. Jaz ga vidim tudi v tem, da ko se les poseka, pride k lastnikom gozdov in svetuje, ta les, ta hlod ima takšno in takšno vrednost, recimo, vemo, da imamo licitacije lesa, kjer se lahko iztrži tudi do desetkrat večja vrednost, kdo bo pa lastniku kmetu svetoval, če ne tisti, ki to pozna, in to so revirni gozdarji. Jaz te stvari zelo pogrešam in upam, da bomo čim prej prišli na sistemski zakon, kjer bomo tudi te stvari uredili. Toliko zaenkrat. Hvala.
Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predstavniki iz Ministrstva za kmetijstvo in Ministrstva za gospodarstvo! Na nek način sem vesel, da se ta tema o gozdovih v tem parlamentu zopet odpira. Tudi vedno več poslancev privablja v to dvorano, tako da mislim, da je tema aktualna, še posebej v kontekstu odnosa države in parlamenta do naravnih virov, kar smo dokazali z vpisom vode v ustavo. Iz tega vidika razumem amandmaje in vsebino naših amandmajev, tudi k 1. Členu, v tem kontekstu. Še posebej me veseli, da vidim pred seboj tudi predstavnike Vlade, tako imenovane gozdno lesne verige, v bistvu v neki živi podobi, kar je tudi simbolično in pozdravljam takšen pristop koalicije in Vlade, dveh ministrstev k reševanju tega skupnega porekla, ki smo ga zapisali tudi v koalicijo. V tem kontekstu, ko smo obravnavali najprej zakon v zvezi s prevoznicami, ki ga je v parlament poslala pozicijska stranka SDS, se je dotikala samo ene teme, in sicer ukinitve prevoznic, kar je bila sicer prava tema, vendar ni odprla drugih vprašanj, ki se navezujejo na to tematiko. Ker je seveda ta zakon tako imenovani krovni zakon na področju gozdarstva, zasluži tudi večjo pozornost, večjo obravnavo in tudi odpira največ tem. V kontekstu je sledil zakon, ki ga je pripravilo ministrstvo in se je dotaknil pereče problematike gospodarske škode, ki nastaja v gozdovih zaradi tako imenovanih sanitarnih sečenj, bodisi zaradi žledolomov, podlubnikov in drugih naravnih nesreč. In v tem kontekstu pozdravljam rešitve, ki jih ta zakon vnaša tudi v tem 1. členu in v naslednjih členih, še posebej bi pa izpostavil, za kar smo si v Poslanski skupini Modernega centra posebej prizadevali, da smo v ta zakon vnesli še dodatne amandmaje in vsebine, ki so še posebej poudarile vzpostavljene tako imenovane gozdno lesne verige in centrov za zbiranje in predelavo lesa. Smatram namreč, da gre tu za en dolgoročni pristop k odnosu do gozda in tudi do gospodarjenja s tem naravnim virom. Zakon o gozdovih dobiva nove vsebine s tako imenovano gozdno lesno verigo, ki se poleg pravila gojenja gozdov potem ta veriga potegne tudi v primerno pridelavo, spravilo lesa in pridelavo lesa v izdelke z dodano vrednostjo. Dovolite, da zdaj ponovim, kje so bile te najpomembnejše točke. Gre za to, da zavod na nek način določi lokacijo, ki ne predstavlja nevarnosti za širjenje lubadarja, in to so ravno centri za zbiranje in predelavo lesa. In seveda potem lahko Vlada na nek način določi, kje so ti centri, kakšna vsebina se jim bo dala, tuda v kontekstu koalicijske pogodbe, ki vzpostavlja gozdno lesno verigo in tudi odpiranje delovnih mest. To je okrog amandmajev k 1. točki. Ponovil bi samo to, da me na nek način veseli, da smo odprli tudi člene in vsebine, ki smo jih prenesli iz Zakona o gospodarjenju z gozdovi v državni lasti v krovni zakon, ki ureja vsebine za vse gozdove tudi zasebne. Tudi iz tega vidika zasluži ta zakon toliko večjo pozornost in kot je bilo tudi zagotovljeno s strani državnega sekretarja, lahko pričakujemo v kratkem tudi prenovo tega zakona in celovito rešitev v krovnem zakonu na tem področju. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik za dano besedo. Se bom skušal držati amandmajev, ampak dovolite, da najprej kot predsednik pristojnega Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano rečem, da smo imeli zelo konkretno in zelo konstruktivno debato na odboru. Jaz moram reči, da morda smo tukaj za razliko od ostalih odborov veliko manj koalicijski in opozicijski in veliko bolj konstruktivni, zato tudi zahvala in pohvala vsem tistim, ki ste konstruktivno razpravljali, pa ne samo člani odbora, ampak tudi vsi vabljeni, da smo dobili nek osnutek zakona iz drugega branja na matičnem delovnem telesu danes pred nami, ki je nekako želel izčistiti oziroma razčistiti določena vprašanja. In zato so tudi določeni amandmaji k določenim členom zelo podobni tako s strani poslanske skupine SDS kot tudi s strani poslanskih skupin koalicije. Dovolite, da se pri 1. členu dotaknem dveh zadev. Najprej vprašanje lastnikov gozdov in tako imenovanega prostega dostopa do gozda ter 2. točke rastični koeficient. Naš amandma, ki govori, pa ga citiram, da bodo ljudje lažje vedeli o čem govorimo, govori, citiram: »Lastniki gozdov ne odgovarjajo za poškodbe in škodo, ki je obiskovalcem gozdov nastala pri prostem dostopu v gozd.« Koalicija je malo drugače formulacijo zadela, za kar mi vztrajamo na naši formulaciji, kjer je vsaj po naših informacijah bila ta dikcija usklajena tudi z Zvezo lastnikov gozdov. S strani Zakonodajno-pravne službe nismo dobili, da ne bi bilo možnosti, da bi bila ta dikcija upoštevana. Če vemo, da zveza lastnikov gozdov le ni nek mini organ, če zastopa 460 tisoč lastnikov gozdov, ki so v zasebni lasti v Republiki Sloveniji, vemo, da govorimo o velikem številu ljudi in morda se celo marsikdo premalo zaveda, kako pomemben je ta zakon. Mi želimo s tem amandmajem doseči čisto direktno, da lastniki gozdov niso odgovorni za vse, kar se naredi v njihovih gozdovih, pa naj gre za prosti prestop, naj gre za prestop ob nabiranju različnih sadežev ali pa izvajanje kakšnih drugih aktivnosti, ki se izvajajo v zasebnih gozdovih. In tukaj imamo, vsaj v Poslanski skupini SDS, malo mešan občutek, ali je ta dikcija, ki jo zagovarjajo poslanci koalicije, glede prostega dostopa dovolj jasna, da v primeru različnih odškodninskih primerov, tožb, če želite, bi imeli pravniki oziroma odvetniki pravo zakonsko podlago oziroma zakonsko dikcijo, da bi se točno določeno vedelo ali gre ali ne gre za odškodninsko odgovornost. Po našem mnenje je naš amandma bolj konkreten in bolj korekten. Seveda je pa na vas, da odgovorite. Kar pa se tiče problematike rastiščnega koeficienta, ki smo jo že obravnavali pri Zakonu o katastrskem dohodku. Vsi veste, da smo v Poslanski skupini SDS nasprotovali tistemu zakonu, pustimo, kaj bo ta zakon prinesel po letu 2018, ko se bo enormno dvignil katastrski dohodek, ampak rastiščni koeficient je ena tistih temeljnih točk, ko želimo ugotavljati katastrski dohodek. Ta katastrski dohodek bi moral biti izračunan zelo natančno. Zakaj po našem mnenju zelo natančno? Ker je v bistvu katastrski dohodek osnova za marsikatere ostale socialne in davčne transferje. In imamo problem, ko se zapiše, citiram: »Rastiščni koeficient je relativni pokazatelj kakovosti gozdne združbe.« Jaz verjamem, da ne moramo za vsak milimeter, centimeter ali za vsak evro natančno izračunati, ampak kako naj bodo ljudje prepričani, da je vse prav in da so dobili pravilni izračun katastrskega dohodka, če je v zakonu napisano »Rastiščni koeficient je relativni pokazatelj«. In še enkrat, jaz vem, da je težko eksplicitno napisati, kaj in kako, ampak če govorimo za tako pomembno zadevo, kot je katastrski dohodek, težko govorimo, da je osnova za izračun tega katastrskega dohodka pa rastiščni koeficient, ki je relativni pokazatelj. Skratka, mi smo pričakovali, da bi že pri razpravi o katastrskem dohodku in predvsem pri tem zakonu dobili veliko bolj natančno dikcijo, da vseh 460 tisoč lastnikov gozdov ne bi podvomilo v pravilnost izračuna. In saj veste, ko govorimo o davčnih ali socialnih transferjih v naši državi, ko lahko zaradi enega evra padeš v neko višjo ali neko nižjo skupino, so zelo občutljivi ljudje na takšne zadeve, ker potem dobijo, da je bil izračun narejen na podlagi relativnih pokazateljev. Jaz bi resnično prosil, da do konca obravnave tega zakona, torej danes, v tem dnevu še morda vsi skupaj razmislimo, predvsem predstavniki Vlade in Zavoda za gozdove, da najdemo morda še kakšno boljšo dikcijo pri tem amandmaju. Zato tudi ne bomo nasprotovali koalicijskemu amandmaju, ker menimo, da zasleduje vse tiste cilje, o katerih smo govorili na samem odboru. Bi pa resnično želeli, da potem, tako pri izračunu katastrskega dohodka glede rastiščnega koeficienta kot pa tudi odgovornosti lastnikov pri prehodu v gozd ne bi imeli potem v resničnem življenju, v praksi nobenih problemov tako lastniki gozdov kot pa vsi ostali prebivalci in prebivalke, ki izkoriščajo zasebni gozd za takšne in drugačne aktivnosti. Hvala.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Marjan Podgoršek.
Hvala, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! V zvezi z vprašanji, kot jih je zastavil gospod Lisec, bi želeli pojasniti, da smo na odboru že obravnavali to vprašanje in rešitev, kot je sprejeta, je tudi usklajena z lastniki gozdov. Bila je pravzaprav razprava o tem, ali naj bo uporabljen »dovoljen« ali »prost prehod«, in zbran termin »prost prehod« je bil uporabljen predvsem zaradi tega, ker je že uporabljen v zakonu, termin »dovoljenega dostopa« pa v zakonu še ni definiran, zato z nomotehničnega vidika taka rešitev ni bila primerna. Pri relativnosti, pri koeficientu je treba poudariti, da ne gre za pojem, ki bi odražal nenatančnost izračuna, temveč gre za izraz, ki pravzaprav odraža, da so posamični koeficienti, ki so uporabljeni, v nekem relativnem razmerju. Toliko v pojasnilo.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Predlog tega zakona je prišel na mizo predvsem zaradi tega, da se ukinejo prevoznice, ki so nesmisel in za katere smo nekateri pozicijski poslanci že takrat, ko so bile uvedene, povedali, da je to nepotrebna dodatna birokracija, da bi namesto prevoznic lahko bile dobavnice. Zaradi žledoloma in potem tudi pri pojavu podlubnikov se te prevoznice niso uveljavile zaradi tega, ker bi dodatno obremenile stroko, ki je bila takrat nujno potrebna na terenu, to se pravi Zavod za gozdove. In potem, ko je pozicija predlagala, da se te prevoznice ukinijo, še nadalje, da se moratorij še podaljša, seveda je bila Vlada proti in navedla, da je treba še druge reči dati v spremembo tega zakona, na primer to, kar zdaj rešujemo glede sanacij gozdov. Mislim, da je to dve leti prepozno, bi moralo biti že 2014 ne pa 2016, ko so podlubniki že sklestili večino iglavcev. Jaz pozdravljam to, da se ta prevoznica ukinja. Že uvesti je ne bi bilo treba, ker je Vlada tudi v tem času, ko prevoznice ni bilo, trdila, da je glede evropske uredbe vse v najlepšem redu, saj je tudi Vlada morala 2015 poročilo dati Evropski komisiji, naslednje poročilo bo pa 2017. To se pravi, če izpolnjujemo pogoje iz evropske uredbe brez prevoznice, zakaj je potrebno potem še nekaj notri vpeljevati okrog tega. Zakaj sedaj knjigovodska listina? Po mojem mnenju samo zaradi tega, a ne bi bilo imena dobavnica. Tudi sami navajate tako pri normativni uskaljenosti predloga zakona, ker pravite, da se prevoznice ukinjajo in da bodo podjetja za prevoz gozdnih lesnih sortimentov uporbljala svojo dokumentacijo, kot na primer dobavnica, če bodo na njej zahtevani podatki v skladu s tem zakonom. To smo mi takrat trdili, da je treba uvesti. Potem pa še navajate prikaz sodelovanja javnosti pri pripravi tega zakona – dosedanja prevoznica naj ne bo več predpisana kot obvezni dokument. Za prevoz gozdnih lesnih sortimentov naj se uporabljajo dokumenti, ki se tudi sicer uporabljajo v poslovni praksi pri prevozu lesa, na primer dobavnica. To ima vsa Evropa. Vse države imajo to. Verjetno ste naknadno potem, ko ste to napisali, ugotovili, da dobavnica ne bi bilo pravo ime, da bi bilo preveč podobno tistemu, kar je opozicija povedala na začetku, in ste se izmislili knjigovodsko listino. Že na samem odboru sem povedal, da slovenski računovodski standard številka 21 iz 2012 pač omenja knjigovodska listina, ampak knjigovodska listina je za ugotavljanje nekega poslovnega dogodka, za knjiženje in ne kot spremni dokument pri prevozu nekega blaga, za to so dobavnice iz drugih podpisov. Škoda se je izmotavati na ta način. Kar se tiče rastiščnega koeficienta, bi povedal to, da bomo videli v bodoče, kaj bo iz tega nastalo, kakšen bo KD in potem kakšno bo dohodnina, v katero smer bo Vlada šla. Glede prostega vstopa v gozdove pa naj povem to, da en amandma je bil, da je dovolj vstop je »prosti vstop«, to je tisto, kar je meni enkrat policaj rekel: »Šel sem slučajno mimo in sem komaj našel.« Ali razumete? Dovoljen vstop ali pa prosti vstop sta dva različna pojma. Če je v naši ustavi privatna lastnina sveta, potem če lahko nekdo prekoplje cesto, ker je njegova last zemljišče, ne moremo kar takoj tudi imeti prostega vstopa v nedogled v gozdove vsakogar, ker je privatna lastnina.
Očitno je še interes za razpravo. Prosim, da se prijavite! Besedo ima dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala, predsednik, za dano besedo. Nekaj vprašanj se je že nabralo, nekaj smo že razreševali na matičnem delovnem telesu, zato se mi zdi na tem mestu nujno odgovoriti na par dilem. Spoštovani predsednik Odbora za kmetijstvo, najlepša hvala za konstruktivno sodelovanje in delovanje tudi na tej seji. To je tisto, kar smo napovedali na začetku mandata, in seveda tega si močno želimo tudi v nadaljevanju. Kar globoko, verjamemo, je na vaše vprašanje, zakaj vaš amandma ni sprejemljiv in zakaj smo predlagali svojega, zaradi tega, ker štejemo, da je naš amandma širši od tega, kar je predlagala Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Namreč, pri vaši definiciji 38. Točke, 1. člena se ukvarjate samo z odškodninsko odgovornostjo, gre pa za vprašanje, na katerega je opozoril tudi nepovezani poslanec Lah zdaj in odgovarjam skupaj, namreč gre za pojme, ki jih moramo opredeliti. Glede tega drugega je seveda bistvena razlika. Želel bi pa odreagirati, da lastnina ni povsem neomejena oziroma ni absolutna, kajti lastninsko pravico se izvršuje tudi skladno z ustavo tako, da je zagotovljena tudi ekonomska, socialna in ekološka funkcija lastnine. Vprašanji sta seveda močno povezani medsebojno in dovoljenje pomeni, da bi moral iti do lastnika, kar si pa lastniki najverjetneje ne želijo, da bi vsi rekreativni obiskovalci trkali na vrata in dobili morda po možnosti še kakšen pisni dokument o tem, da se mu dovoli vstop v gozd. Glede na to, da imamo skoraj dve tretjini površine Republike Slovenije pokrite z gozdovi, in glede na to, da je bil dan tudi podatek, da gre za 460 tisoč lastnikov, bi to pomenilo nepotrebno obremenjevanje, zato smo iskali najboljšo definicijo in smo za razliko od vaše, spoštovani predsednik in predstavnik danes očitno Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, za razliko od izrazito vsebinske določbe, ki ne sodi pod obrazložitev pojmov, smo ponudili širšo definicijo, ki pa vključuje tudi vaše vprašanje. Namreč, namesto tega, da, kot vi predlagate, lastniki gozdov ne odgovarjajo za poškodbe in škodo, ki je obiskovalcem gozdov nastala pri prostem dostopu v gozd, definiramo prost dostop v gozd, ki pomeni prosto hojo oseb po gozdu ter drug dostop v gozd, ki se izvaja na lastno odgovornost. In zdaj tudi odgovor na to dilemo, ki jo je poslanec Lah postavil in je v skladu s predpisi, ki urejajo gozdove. Tako da verjamemo, da bomo v Zakonu o gozdu še vedno našli prave rešitve in da se bomo s to vsebino dostopa do gozda še ukvarjali v nadaljevanju, ko bomo prišli tudi do novih sistemskih sprememb, ker danes smo seveda samo pri nujnih spremembah. Toliko morda v odgovor v enem primeru, ker je bilo zaželeno, da odgovorimo, v drugem primeru pa ste me spodbudili k razpravi s svojo dilemo. Najlepša hvala.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Marjan Podgoršek.
Predsednik, hvala. Spoštovani poslanke, spoštovani poslanci! Na odboru in tudi že prej je tekla precej široka razprava o načinu, kako naj se dosedanjo dokumentacijo uredi na drugačen standarden način, da se bo zmanjšalo administrativno breme. Bilo je posvečeno veliko pozornosti tudi imenu, uporabi in podobnim vidikom. V zvezi z dobavnico, kot je bilo omenjeno, je treba povedati, da se je o taki rešitvi razmišljalo, vendar potem pridemo do tega, kaj pa če ni v uporabi, v prometu med pravnimi subjekti dokument dobavnica, ampak prejemnica ali prenosnica ali mogoče predajnica ali oddajnica, ker namreč slovenski računovodski standardi v svoji B sekciji pod 215 knjigovodsko listino opisujejo kot zbir tipov dokumentov, ki jo imajo po sedanji zakonodaji, ki ureja finančno poslovanje in pravni promet, pravico tudi sami definirati, imena dokumentov, ki pač spremljajo blago. Tako da s tega vidika je bil uporabljen termin »knjigovodska listina«, ki je že uporabljen termin, uveljavljen termin in za katerega verjamem, da ga pravni subjekti, ki bodo pravzaprav to izvrševali, ker pri tem se je treba zavedati, da 90 % prometa poteka tako, da kmetje oziroma lastniki gozdov manjše količine lesa pripeljejo do kamionske ceste in tam ga prevzemajo podjetja, ki potem seveda kmetu izdajo prejemnico, sama pa transportirajo blago naprej z dobavnico do prvega skladišča, ki potem spet zbira in potem predaja les naprej po trgu Evropske skupnosti. To je tako imenovani sistem sledljivosti in knjigovodska listina je tu uveljavljen termin in verjamemo, da ne bo delal težav. Hvala.
Želi na tej točki še kdo razpravljati? Ne. Potem razpravo glede tega amandmaja zaključujem. V razpravo dajem 2., 21. in 22. člen. Ker so amandmaji poslanskih skupin SMC, Desus in SD k tem členom medsebojno povezani, bomo o teh členih in vloženih amandmajih razpravljali skupaj. V razpravo dajem 2., 21. in 22. člen ter amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2., 21. in 22. členu ter amandmaja Poslanske skupine SDS k 2. in 22. členu. Opozarjam pa, da je vložena sprememba amandmaja koalicije k 2. členu. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. No, tudi tukaj bi mogoče nadaljeval malo razpravo k prejšnjemu členu in ponazoril številke, zakaj smo si v Stranki modernega centra tako zelo prizadevali za ta amandma k 2. členu, ki sicer glasi na takšen način: »Za prvim odstavkom se dodaja novi odstavek, in sicer »V gozdnogospodarskem načrtu gozdnogospodarske enote se lahko opredelijo tudi dejavnosti, ki so potrebe za gospodarno in učinkovito gospodarjenje z gozdovi.« V obrazložitvi pa smo se nekako dogovorili za naslednji tekst, da se s tem amandmajem daje možnost, da se v gozdnogospodarskem načrtu gozdnogospodarske enote lahko opredelijo tudi dejavnosti, ki bi zagotovile pogoje za vzpostavljanje gozdno lesnih verig. No in zakaj smatram, da je to tako zelo pomembno? Izhajam seveda iz teze, da na nek način vsa ta gospodarska škoda, ki je posledica žledolomov in tudi lubadarja, ki se v zadnjih letih tako skokovito stopnjuje in ponavlja, in da je ta škoda dosegla v zadnjih 20 letih kar 1 milijardo in pa da smo imeli sanitarnega poseka v zadnjih letih kar 35 %. To je ogromna številka, in sicer kar 24 milijonov kubikov. Postavljam neko izhodiščno tezo, da bi na nek način vzpostavljanje teh centrov za zbiranje in pridelavo lesa, ki jih tudi v tem amandmaju omenjamo, pomenilo neko novo rešitev, ki bi na dolgi rok tudi zmanjšala to škodo. To bo namreč omogočalo, da se bo v teh gozdnogospodarskih enotah nakazalo možnosti organizacije teh centrov tudi zasebnikom. Na takšen način smo seveda zajeli, tudi razširili tako imenovano osnovno poanto Zakona o gospodarjenju z državnimi gozdovi tudi na Zakon o gozdovih, ki na nek način vključuje tudi zasebnike in na nek način daje možnost in rešitve zasebnikom, da na podoben način kot podjetje v državi lasti vzpostavlja te centre tudi po zasebni pobudi. To bi na nek način seveda prispevalo na dolgi rok k zmanjšanju škode v gozdovih, ker bo stimuliralo in pa vzpostavljalo centre, na katerih se bo ta les sanitarne sečnje skladiščil, olupil in sortiral. To je zametek neke nove gozdno lesne verige, za kar se seveda tudi v Stranki modernega centra zelo prizadevamo. Na takšen način sem zelo vesel, da smo uspeli to vsebino vnesti v ta zakon. Vsekakor bi pa izrazil prepričanje, da je treba poleg te rešitve tudi Zakon o gozdovih sistemsko urediti. Zato na nek način tudi pričakujem, da bosta skupaj ministrstvi v roku pol leta pristopili k celoviti prenovi zakona, ki bo te dobre nastavke rešil še bolje. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Ivan Škodnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Še enkrat vsi skupaj lepo pozdravljeni! Jaz bom ostal pri 2. členu, čeprav je o tem že kolega Danilo kar obširno povedal. Mi smo se pač nekje, ko smo usklajevali, in kakor smo lahko tudi v Stranki modernega centra prispevali in dodajali člene, kot je bilo možno v tem zakonu, ker vemo, da je po hitrem postopku in da časa ni bilo veliko. Odprtih členov pa tudi ni bilo toliko, da bi lahko tiste želje, ki smo jih seveda imeli več, vendarle v te člene tudi vložili. Dejstvo je, da kot lesar nekako ne morem mimo tega, da bi se še vedno nadaljevalo to, da bi ti kamioni, ki vozijo les v tujino, ne samo v Avstrijo in Italijo, da se bo ta zadeva še naprej nadaljevala. Mi smo delno neke stvari zdaj rešili z Zakonom o državnih gozdovih, ampak to je šele začetek. Mi moramo temu slediti in zato bo treba sistemsko rešiti v celoti ta Zakon o gozdovih. Vedeti moramo, da gre tukaj, še enkrat bom poudaril, prej sem povedal, za štiri petine gozdov. To se pravi, mi smo na začetku leta, ko smo govorili o državnih gozdovih, rešili samo dobri 20 % teh državnih gozdov oziroma nekako okrog tega državnega podjetja, ki zdaj drugače gospodari. Zavedati se moramo vsi skupaj, da ne moremo trgovati z lesom, ampak da moramo trgovati in prodajati čim bolj oplemenitene gotove izdelke, ki bodo imeli čim višjo dodatno vrednost. To bi pravzaprav morala biti naloga slehernega državljana, ker drugače mi nikakor ne bomo prišli do novih delovnih mest. In cilj tega je, da pridemo, ker vemo, da je bilo pred 20, 25 leti okrog 40, 45 tisoč delovnih mest direktno v predelavi lesa, skupno posredno s prevozništvom in trgovino pa kar okrog 70 tisoč. To je zelo velika številka in mi moramo do tega priti. Če se mi vsi skupaj ne bomo trudili, do tega nikoli ne bomo prišli. Zato smo pravzaprav poskušali v te člene dodajati stvari, ampak vse pa seveda ne gre. Jaz sem prej omenil, da moramo priti do tega sistemskega zakona, kjer bomo revirnega gozdarja drugače opredelili. To smo se že tudi pogovarjali in strokovnjaki iz tega področja, iz zavoda in ministrstva, niso temu nasprotovali, ampak do tega moramo resnično proti. To vlogo, ki jo je revirni gozdar izgubil, mora imeti pri teh zasebnih gozdovih še toliko večjo, ker tukaj je pravzaprav večina kmetov in ti revirni gozdarji kmetu morajo svetovati. Kot sem že prej omenil, revirni gozdar je prvi člen v verigi, ki načenja gozdno lesno verigo. Tukaj se začenja dodajati vrednost, ker za hlod lahko dobimo, kot sem rekel, 50, 100 evrov, lahko pa dobimo tudi 10-krat več, če nekdo, ki to pozna, pravilno oceni. In gozdarji se na tisti del hlodovine oziroma dreves v gozdu prav gotovo spoznajo. Tukaj naprej bodo pa seveda morali narediti še drugi in seveda tudi lesarji. Zato sem vesel, da v tem 2. členu, ki se je dodal, 1a, da se v tem gospodarskem načrtu gozdnogospodarske enote lahko opredeli tudi dejavnosti, ki so potrebne za gospodarno in učinkovito gospodarjenje z gozdovi. Če to zadevo nekako obrazložim, ta člen vendarle daje možnost tistim, ki delajo na zavodu z gozdnogospodarskim načrtom, da nekako opredelijo dejavnost, ki bi zagotavljale vzpostavitev gozdno lesnih verig za zdaj. V novem zakonu bomo pa seveda te zadeve mora še drugače opredeliti, da čim prej preidemo k temu, da bo hlodovina ostala v Sloveniji in se tukaj oplemenitila, s tem da bomo tako prišli do novih delovnih mest. Hvala lepa.
Želi na tej točki še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem razpravo glede tega, teh členov zaključujem. Nadaljujemo. Ker so amandmaji Poslanske skupine SDS k 3., 4. in 18. členu med seboj povezani, bomo o teh členih in vloženih amandmajih razpravljali skupaj. V razpravo dajem 3., 4. in 18. člen ter amandmaje Poslanske skupine SDS k 3., 4. in 18. členu in amandmaja poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 4. in 18. členu. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za dano besedo. Tretji oziroma 4. člen spreminjata 17.b in 17.c člen obstoječega zakona, govorimo o tako imenovanih prevoznicah oziroma o tako imenovani knjigovodski listini. V Poslanski skupini SDS smo imeli probleme že s prevoznicami leta 2013, ko jih je uvedel tedanji, sedanji minister gospod Dejan Židan. Že tedaj smo trdili in trdimo še danes, da so prevoznice nek nesmiseln birokratski ukrep. Da gre za nek nesmiseln birokratski ukrep, se kaže tudi v tem času, ko imamo moratorij zaradi žledoloma, ki je na žalost v začetku leta 2013 prizadel velik del slovenskih gozdov. Kajti, kot je že rekel prej kolega Zvone Lah, je tudi Vlada v tem času trdila, da je odločba Zavoda za gozdove dovolj resen dokument, da lahko sledimo tej evropski uredbi glede sledljivosti. In ko smo v Poslanski skupini SDS takrat predlagali ukinitev, še vedno trdim, da je bil tisti naš predlog iz septembra letošnjega leta, ki se je strogo dotikal ukinitve prevoznic, in pa 8. in 9. člen tega zakona, ki želita pospešiti sečnjo oziroma urejanje slovenskih zasebnih gozdov po žledolomu, pravilen in zadosten ukrep. Ampak kljub temu, da je Vlada rekla, da bo ukinila prevoznice, se te ukinjajo samo kot beseda prevoznice, še vedno pa se govori o knjigovodski listini. In me zanima, spoštovani, v čem je razlika med današnjim datumom in med tistim datumom, ko smo na oktobrski seji obravnavali naš zakon, ker citiram iz vseh medijev, pa bom samo en članek vzel, je bilo rečeno: »Koalicija in opozicija sta mnenja, da je treba ukiniti prevoznice za odvoz lesa iz gozda«. Po našem mnenju bi morali ukiniti prevoznice de facto, ne pa da spreminjamo knjigovodsko listino in z določenimi redakcijskimi momenti, o katerih bom govoril v nadaljevanju, jih nekako še vedno držimo pri življenju, morda imamo le kakšen nesmisel manj glede delovanja fizičnih oseb, ko si sami pripeljejo domov les iz slovenskih gozdov, ampak še tam je ogromno nesmislov. Ukinitev prevoznic je administrativna razbremenitev, če bi jih de facto ukinili. Pa pojdimo po vrsti. 17.b člen, kjer mi predlagamo, da »gozdno lesne sortimente, ki so naloženi na vozila ali se prevažajo po cesti, mora zaradi spremljanja sledljivosti prometa z gozdno lesnimi sortimenti in izvajanjem nadzora spremljati odločba Zavoda za gozdove«. In tukaj, v 4. členu pa govorimo: »Podrobnejšo obliko in vsebino ter način hrambe odločbe predpiše minister za gozdarstvo«. Mi še vedno trdimo, imamo odločbo, če želite v tej vaši ihti po sledljivosti, da bi res vsakega nadzorovali, karkoli urediti, bi na ta dokument, ki se mu reče odločba, lahko daste še kakšno alinejo, kakšen odstavek in bo vsemu zadoščeno. Tako pa bomo imeli odločbo in knjigovodsko listino. Knjigovodska listina pa mora glede na 4. člen zakona vsebovati podatke o lastniku dreves, podatke o pošiljatelju gozdno lesnih sortimentov, podatke o prejemniku gozdno lesnih sortimentov, podatke o prevozniku, vrsta in registrska številka vozila, kraj, datum in ura nakladanja, kraj in datum razkladanja, vrsta in količina gozdno lesnih sortimentov in zaporedna številka knjigovodske listine. Še več, podatki o pošiljatelju obsegajo osebno ime, naslov in davčno številko, v primeru pravnih oseb pa ime firme, sedež ali davčno številko. Zakaj mi mislimo, da je takom imenovana knjigovodska listina ali prevoznica nesmisel? Imamo od letošnjega 1. 7. 2016 podjetje Slovenski državni gozdovi. Za njih problematika sledljivosti ne velja. Mi smo rekli, minister Židan si je ustanovil strankarsko podjetje in pustimo njih pri miru, da delajo karkoli. Dali smo jim še poroštvo, ampak pustimo jih pri miru. Pa pustimo ob strani kaj se dogaja od 1. 7. do danes s tem podjetjem, ko vse kar vemo, je to, kakšne so plače vodilnih funkcionarjev tistega podjetja, ostalih resnih stvari pa ne izvemo, je po našem mnenju, torej po mnenju Poslanske skupine SDS en ključen moment, kjer se razlikujemo. Vseskozi od leta 2013, ko smo govorili o Zakonu o gozdovih in teh prevoznicah, je tedanja in deloma sta tudi SD in Desus del tedanje in sedanje koalicije in tudi SMC trdite, da so problem sečnja na črno v privat gozdovih. Mi pa trdimo, da je praksa pokazala, da je ključni problem sečnja na črno v državnih gozdovih. Prvič. Privatni lastniki imajo v veliki načini urejeno lastništvo in vedo, kaj je kje. Točno vedo, da neki Janez iz ne vem kje ne bo prišel k Jožetu iz ne vem kje in mu sekal in sekal ogromne količine in, bom rekel, ogromne količine, po mojem mnenju je to tisto nad 10 kubikov, kar tudi ureja ta zakon. Ampak vi še vedno trdite, da se je problem lastništvo v zasebnih gozdovih in ne lastništvo v državnih gozdovih. Če gledamo 3. člen, kjer sicer po tistem, ko smo vas poslušali opozoriti, da so prevoznice nesmisel, malo omiljujete ta pojem knjigovodska listina, ker pravite, da ni potrebno za gozdno lesne sortimente, pridobljene iz gozdov v lasti fizičnih oseb, ki so naloženi na vozilo ali se prevažajo po cesti, če njihova skupna količina ne presega 10 kubičnih metrov. Pa imamo že eno omejitev, 10 kubikov. Naprej: ni potrebna, če so naloženi na vozilo in se prevažajo sortimenti v premeru do največ 10 centimetrov na debelejšem koncu, še neka druga omejitev. Ampak kljub temu, da to ne velja, pa piše: »V tem primeru prevoz gozdno lesnih sortimentov spremlja izjava ali druga listina.« Pa imamo odločbo zavoda, pa imamo knjigovodsko listino in zdaj imamo: izjava ali druga listina, v kateri je navedena vrsta in količina gozdno lesnih sortimentov, kraj in datum, pošiljatelj, prevoznik in prejemnik, to izjavo in drugo listino morata pošiljatelj in prejemnik hraniti pet let in tako dalje, ampak določbe tega člena in teh odstavkov se uporabljajo tudi za gozdno lesne sortimente, pridobljene z gozdno drevesnih vrst, ki rastejo zunaj gozda. Skratka, iz odstavka v odstavek novi nesmisel. Pa je meja 10 kubikov, pa je meja 10 centimetrov, pa je meja če ni fizična oseba ali pravna oseba. Poleg tega, da sta naredili najprej razlikovanje med slovenskimi državnimi gozdovi in zasebniki, zdaj še te ločujete. Bom še enkrat povedal, če Janez kot fizična oseba daje Franciju kot fizični osebi, bo okej, če bo manj kot 10 kubikov, manj kot 10 centimetrov, še vedno bo nekaj moral imeti. Če bo nekdo od teh dveh pravna oseba, pa je knjigovodska listina dejstvo. To je popolnoma v nasprotju s tem, kar ste obljubili. Oba akta, torej naš predlog zakona je oktobrski in vaš osnutek zakona, predlagata ukinitev prevoznic. Glavni razlog za njihovo odpravo je potrebo po hitri in učinkoviti sanaciji gozdov. Ja, še enkrat, zelo dobro sta napisana 8. in 9. člen, ki govorita o hitrejši sanaciji slovenskih gozdov po žledolomu in po lubadarju, ampak to je krivda predvsem Vlade in morda tudi nas. Tudi če bi v Poslanski skupini SDS predlagali, da je kakšna takšna dikcija, kot je 8. ali 9. Člen, bi rekli – kaj? To kar sta rekla predhodnika iz SMC, da gre za nesistemski pristop. Zdaj smo vsi čakali od marca 2013 do novembra 2016, da smo to izvedli, da hitreje delujemo, ampak še vedno, citiram: »Hitrejša in učinkovitejša sanacija gozdov ne bo to, da boste še vedno imeli knjigovodsko listino.« Gre za popolnoma nesmiselni ukrep in po našem mnenju, če že mora biti dokument, kar vedno trdimo, da nekaj mora biti, vedno trdimo, da odločba je dovolj. Če po vašem mnenju v odločbi ni zavedenih dovolj podatkov, vam dajemo s tem 3. in 4. členom, da podrobnejšo obliko in vsebino te odločbe predpiše minister, še vedno dovolj razlogov, da uradniki na ministrstvu doktorirajo ne pa, da bomo spet debatirali. Prevoznica ni več, knjigovodsko listino imamo, imamo odločbe, imamo dobavnico in imamo, kot ste sami rekli, izjava ali druga listina. Skratka, popolnoma nesmiselna slovenskih kmetov, na to so pa vezane še globe, ker komaj čakate, da bo, boste rekli, tri mesece bomo malo opozorili, potem pa udri brigo pa gremo v gozdove in bomo slovenskim zasebnim lastnikom gozdov dali globe od 2 tisoč 500 evrov pa do 50 tisoč evrov. Mi smo vsaj predlagali sorazmerno, da ne bo nek finančni inšpektor Janez zaradi tega, ker sovraži Francija, mu dal kar tako najvišjo možno kazen, kar se lahko zgodi. In mene ne bo nobeden prepričal, »Ja, saj, itak mu bodo dali najmanjšo kazen«. Kje piše najmanjša kazen? Z globo od do se kaznuje, vmes pa je prosti pretok za finančnega inšpektorja oziroma za policista, kakšno globo bo komu dal. Če bi resnično želeli udejanjiti to, kar ste zagovarjali, boste podprli naše člene k 3. in 4. odstavku, ker še vedno imamo sledljivost, ki se ji reče odločba. Zdaj bomo pa imeli odločbo in knjigovodsko listino. Tudi apeliramo, da se črtajo v 18. členu te določbe, ki tudi ukinjajo globe, tudi pri nekaterih drugih amandmajih smo skušali zmanjšati globe, ampak očitno so lastniki zasebnih gozdov nek nebodigatreba, kjer je treba napolniti določene finančne vire, poleg tega pa jim grozi celo odvzem gozdno lesnih sortimentov. Na drugi strani pa imamo slovensko državno podjetje Slovenski državni gozdovi, kjer nihče ne sme izvedeti niti, kakšni so njihovi načrti konkretnega oziroma aktualnega delovanja kaj šele načrti njihovega prihodnjega delovanja, kajti odgovor tega podjetja je bil, ko smo pričakovali posamezne odgovore, da ti podatki ali niso na razpolago ali pa jih državno podjetje nima. Globe v tem zakonu so toliko visoke, kot globe na področju bančne kriminalitete. In tudi če boste dobili enega kmeta, ki bo peljal na primer 11 kubikov lesa in ima status pravne osebe, bo lahko dobili do 50 tsioč erov, poleg tega pa mu bo odvzeto vse to, kar je naredil. Pa si malo obrnite to sliko na področju bančne kriminalitete, o kateri nekaterih predvsem iz vrst SDS že dolgo opozarjamo, pa ni posluha. Torej bi tam morale biti milijonske odškodninske odgovornosti in globe, ampak ne, tam je 50 tisoč evrov dovolj, tukaj pa boste enega zasebnega kmeta udarili poleg odvzema tudi s finančno globo. Ko pa potem še pogledamo ta zakon o kmetijskih zemljiščih, ki ga pripravljate, in če bo res prišlo do tega, da bo Sklad kmetijskih zemljišč drugi na vrsti, postaja vse bolj očitna politika tega ministra, ki se kmetom oziroma v tem primeru lastnikov gozdov dobrika, po drugi strani pa dela iz kmeta kriminalca in želi postopoma preko Sklada kmetijskih zemljišč, preko podjetja Slovenski državni gozdovi počasi zavrteti kolo zasebne lastnine v drugo smer. Tej smeri se reče nacionalizacija. Če boste to dopustili, vedite, da bodo lastniki gozdov imeli probleme ne samo z vami, na žalost bodo imeli probleme v praksi, ko se bodo spraševali, ali se sploh še splača ukvarjati z gozdovi ali pa vse skupaj dati podjetju Slovenski državni gozdovi, torej tistemu, ki ima edini željo nacionalizirati slovenske zasebne gozdove. Očitno zasebna lastnina ni več to, kar si nekateri pojmujemo v letu 2016 pod pojmi, kot so demokracija in pa tržno gospodarstvo. Hvala.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Marjan Podgoršek.
Predsednik, hvala. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Morda bi ob navedbah gospoda Lisca začeli malo nazaj, ker včasih dobim občutek, ko se pogovarjamo o tej temi, kot da si je država zaželela, da bi uvedla nekaj nepotrebnih dokumentov, s katerimi bi preganjala kmete. Uredba Evropske unije o lesu, ki ureja to področje, ni namenjena temu, temveč regulaciji prometa z lesom v Evropski uniji. Uvodoma in tudi zdaj ponavljamo, 90 % teh listin, ki so v prometu in pri kmetih, bodo izdajala podjetja, ne kmetje. Kmetje pripeljejo les, podjetje ga stehta običajno na kamionski poti oziroma prevzame in ga mogoče stehta v skladišču ter izda dokument, ki je tudi podlaga za kasnejše plačilo. Tako tu ne gre za namen kriminalizacije kmetov ali karkoli podobnega. Gre za to, da je treba vzpostaviti zakonitost, ki bo omogočala trgovanje z lesom za slovenske gospodarske družbe, ki se ukvarjajo s tem, tudi za pohištveno industrijo, nenazadnje je znano, da kitajski proizvajalci ne morejo prodajati v ZDA pohištva, ker nimajo sledljivosti. Ali bi to radi, tega si verjetno ne moremo privoščiti. V zvezi s tem dovolite, da preberem uredbo oziroma določbe, kaj je pravzaprav namen te uredbe, ki je iz leta 2013, namreč, začela je veljati 3. marca 2013, mislim, da 14 dni pred nastopom takratne vlade Alenke Bratušek. Pravi takole: »Nezakonita je sečnja lesa, pri kateri niso upoštevani zakoni in predpisi države, v kateri se sečnja izvaja. Nezakonita sečnja je globalni problem, ki močno negativno vpliva na gospodarstvo, okolje in družbo. Učinek na gospodarstvo je izguba prihodka in drugih koristi. Okoljski učinki nezakonite sečnje so povezani s krčenjem gozdov, podnebnimi spremembami, izgubo biotske raznovrstnosti. Družbene posledice nezakonite sečnje pa so pogosto povezane s spori glede zemlje in virov, osiromašenjem lokalnih in avtohtonih skupnosti ter oboroženimi spopadi. Zaradi nezakonitih dejavnosti so na trgu lesni proizvodi po nižjih cenah, vendar so plod nezakonite sečnje in tako spodkopavajo prizadevanja odgovornih gospodarskih subjektov. Za boj proti trgovini z nezakonito pridobljenim lesom je EU oktobra 2000 sprejela novo Uredbo o lesu. Uredba je eden od ukrepov v okviru akcijskega načrta EU …« in tako naprej. Skratka, začela je veljati 3. marca 2013 in, kot je bilo tudi že večkrat povedano, je takratna Vlada zelo pohitela, da bi ujela rok, zato je sedanjemu ministru predala ob primopredaji že pripravljen zakonski paket. Tu imam izpis iz zakonodajnega postopka iz tistega obdobja, in sicer priprava zakona se je začela sredi oktobra 2010 in je bila dokončana na Generalnem sekretariatu Vlade 22. 2. 2013, skratka, vsa usklajevanja, medresorsko usklajevanje in tako naprej. Velja ponoviti, da je vlada Alenke Bratušek nastopila 20. 3. Skratka, gre za izdelek iz tistega obdobja. Kot je razvidno, se je zelo mudilo. Tako pač je, to smo vzeli za dejstvo. Izdelek je pa tak, kot je pač bil, uvedene so bile prevoznice, ker je najlažje uvesti dokument na novo, ker usklajevanje z obstoječimi dokumenti, ki že obstajajo, je veliko težje delo, ker moraš stvari usklajevati s področno zakonodajo. Sedanja knjigovodska listina torej ni nekaj, s čimer bi preimenovali prevoznico, temveč se prevoznica dejansko ukinja, od dveh dokumentov ostaja eden, ker zdaj imajo oba dokumenta. Zdaj prevoznice ne bodo potrebne, ampak bo zgolj knjigovodska listina. Seveda je pa bilo treba v zakonu povedati, da je dokument, ki se upošteva pri tej uredbi, ta knjigovodska listina, ki tudi sicer izhaja iz poslovanja gospodarskih družb. Toliko za razumevanje pri tej tematiki. Hvala.
Hvala državnemu sekretarju mag. Podgoršku. Gospod Tomaž Lisec, beseda je vaša. Izvolite.
Hvala. Ker je bilo že zadnjič rečeno, kako je to vlada Janeza Janša pripravljala. Pripravljali so uradniki na ministrstvu in Janševa vlada je dala temu nesmiselnemu birokratskemu pristopu rdečo luč, potem je pa prišla nova vlada, ki pa so jo ti isti uradniki prepričali, kako je ta sledljivost potrebna. In še enkrat, po mnenju Poslanske skupine SDS je ključni problem sledljivost gozdno lesnih sortimentov iz državnih gozdov, ampak tam nimajo prevoznic, nimajo knjigovodske listine, imajo le poroštvo države, da delajo zaenkrat, ker ne vidimo njihovih dokumentov, kar hočejo. Spoštovani državni sekretar, da je lažje narediti nov predpis, kot uskladiti obstoječega – če je to taka birokratska logika, ki so jo vam prodali, potem še bolj trdi dejstvo, da je ta vlada podlegla birokratskim lobijem. Me pa za zaključek zanima: Kako ste v času moratorija, torej od aprila 2013 pa do sedaj, izvajali sledljivost, ker prevoznica ni bila potrebna? Ste zadosili uredbi Evrospke unije ali ne? Če ste ji, zakaj potem knjigovodska listina? Če ji niste, je pa drugo vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Opažam, da je še želja po razpravi, mag. Podgoršek tudi vam še dajem priložnost, da se javite k besedi, zato bi predlagal, da se prijavite k razpravi. Prijava poteka. Besedo ima gospod Simon Zajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Se bom omejil na to knjigovodsko listino in pa, ali gre zares samo za preimenovanje ali za ukinitev prevoznice. Zdi se mi zdi, da nekateri ne razumejo oziroma nočejo razumeti, zakaj zares gre. Pa bi zato, da si bomo mogoče lažje predstavljali, predvsem, da si bodo lažje predstavljali kmetje, ker se mi zdi, kmete najbolj skrbi, kaj je zdaj s to knjigovodsko listino, ali je ta strah, ki ga poskuša opozicija stresti v kosti, upravičena ali ne, ali bodo res rabili neko novo birokratsko oviro ali ne. Če pogledamo danes kmeta, ki se ukvarja s krompirjem. Kmet proda krompir neki bolnici, šoli, menzi. Ko pelje ta kmet krompir v to bolnico, mora nekaj dati tej bolnici poleg krompirja, na podlagi česar bo sploh lahko izplačala bolnica oziroma šola ta krompir. In to je neka listina, ki se lahko potem vodi v knjigovodstvu, knjigovodska listina. V tem primeru, ko imamo krompir, kjer se ne izdaja računov, ker je lahko obdavčen na podlagi katastrskega dohodka, je to dobavnica. Če prodaja jagode, bo dal račun. In to je ta knjigovodska listina, o kateri govorimo. Ne gre za noben nov dokument. Ti dokumenti danes obstajajo. Če ti hočeš, da si plačan za to, ker prodaš nekomu, neki pravni osebi, moraš dati neko listino, na podlagi katere potem ta pravna oseba izvrši to plačilo. In zdaj enako velja, to se pravi, če lahko kmet, ki prodaja jagode, ali kmet, ki prodaja krompir, to spiše in ko govorimo o teh podatkih, ki jih je treba navesti, od tega, kako mu je ime, kje živi, davčno številko, to imajo ponavadi kmetje že na štampiljki in ti udariš gor po dobavnici štampiljko, kjer je vse to napisano, potem pa samo še količino in zaporedno številko dodaš in ni to ena taka velika strašljiva zadeva. To danes že obstaja. In če ti hočeš nekomu prodati, mu moraš dati tudi en papir zraven, in to je ta knjigovodska listina, ki danes že obstaja, ki jo je bilo do zdaj že treba imeti, če si hotel dobiti plačilo. Plačilo pač ni bilo izvedeno na črno, ampak na podlagi neke listine. Ko govorimo pa o fizičnih osebah, ki vozijo hlodovino za sebe domov, v teh primerih pa ni treba ničesar imeti, razen odločbe, ki jo tako ali tako rabiš, če hočeš kaj zakoniti podreti. Če pa jaz ta les prodam drugi fizični osebi, pa rabim nekaj, in to je ena izjava, od koga je ta les sploh prišel. Če jaz recimo od gospoda Laha kupim les, sam nimam gozda, in ga potem recimo naprej prodam, jaz moram nekje povedati, od kje sem ta les dobil. To je samo ena kratka izjava, nič takega velikega, nobeden tak velik bavbav. Prevoznice se torej de facto ukinjajo, moraš pa seveda imeti, tako kot vsi ostali, ki kaj prodajajo, neko listino, na podlagi katere boš prvič dobil plačilo in na podlagi katere boš tudi dokazal, kdo si, kaj si, od kje imaš in kam pelješ. Torej to, kar velja za druge stvari in je že do zdaj veljalo tudi za lesne sortimente, velja zdaj naprej, dodaja pa se res ta izjave med dvema fizičnima osebama, ki pa ni nobena velika birokratska ovira in noben velik bavbav, zagotavlja pa to sledljivost, to se pravi, če jaz nimam gozda, imam pa les, jaz moram nekje povedati, od kje sem ta les dobil. Hvala.
Gospod Bojan Podkrajšek, imate besedo. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besedo. Cenjeni državni sekretar, kolegice in kolegi in vsi, ki poslušate in spremljate to sejo! Ko govorimo v Republiki Sloveniji o gozdovih, se vedno poraja vprašanje, kje tišči zajec, predvsem ko spreminjamo ali dopolnjujemo Zakon o gozdovih. Največkrat, ko sprejemamo zakone oziroma jih spreminjamo in gredo v breme državljank in državljanov, se izgovarjamo na evropsko uredbo. To je vedno dejstvo. In seveda takrat, ko zakon spreminjamo, predvsem dodajamo malo megle, se izgovarjamo na evropsko uredbo. Jaz se spomnim nekaj časa nazaj – jaz vem, da je to neprijetno poslušati – jaz se spomnim nekaj časa nazaj, ko se je pripravljala nova perspektiva 2014–2020. Minister je rekel, da njegovi sodelavci oziroma vsi delajo noč in dan, da to uredbo zlagajo skupaj. In seveda, ko smo imeli na odboru pomisleke, na določene stvari, je bilo vedno povedano, da to je pa evropska uredba. In seveda slučajno smo šli med tem časom poslanke in poslanci, en del poslank in poslancev v Bruselj in seveda smo to spraševali, osebno me je to tudi zanimalo. Tam nam je bilo jasno povedano, če to spremenim v sliko, da okvir slike dobimo v Bruslju, sliko pa znotraj tega okvirja rišejo naši birokrati. In kaj se je zgodilo? Ko to perspektivo dajemo v življenje, da se naši kmetje zelo težko prijavljajo na te razpise in imajo vedno večje težave, to je evropska uredba, na katero se vedno izgovarjamo, ampak to je naša uredba. V Slovenski demokratski stranki smo z muko, še moji predhodniki, dosegli, da se ta prevoznica, ki je bila s tem ministrom, ki vodi ministrstvo že kar nekaj let, uvedena. Hvala bogu, da je bil dosežen moratorij. Tudi tukaj se mi poraja vprašanje, kakšne so posledice, ker danes uvajamo novo listino, kakšne so posledice evropske uredbe. Prav gotovo je ministrstvo moralo dati poročilo za leta nazaj, zanimivo bi bilo videti te podatke. Zato je nesprejemljivo, da na področju gozda, ki je po mojem mnenju eno večjih bogastev v Sloveniji, da se do tega tako obnašamo. S tem predlogom in popravkom zakona obremenjujemo manjše kmete tam, kjer je težav minimalno ali jih pa največkrat sploh ni. Če je kdo dober gospodar, dober skrbnik slovenskega gozda, potem je prav gotovo to slovenski kmet. Žalostijo pa podatki, v 20 % slovenskega gozda, ki je v državni lasti, danes z njim upravlja državno podjetje Gozd, tam pa skrbi, ker je bilo letos uvedeno, tam ni bilo prevoznic, ni pa potrebno po vašem mnenju nobene knjigovodske listine. Ni prav. Jaz mislim, da ni prav, da s tem popravkom zakona obremenjujemo slovenskega kmeta, poleg tega pa v tem popravku skrivamo velike globe, ki so visoke in so za to področje nesprejemljive. Pozivam vse poslanke in poslance, da upoštevajo vsaj člene, ki smo jih predlagali v Slovenski demokratski stranki. Zdi se mi pa, da je področje gozda v Sloveniji vzel nekdo za svojega in je scenarij pripravljen od ustanovitve podjetja do tega in jaz mislim, da ne bo dolgo časa, ko bomo imeli na mizah Državnega zbora, kakšno vlogo bi v prihodnje imel tudi sklad, predvsem ko gre za nakupe slovenskega gozda. Jaz se sprašujem, vse poslanke in poslance sprašujem, v največji koalicijski stranki pa Desus, kje ima moč tukaj SD v tem scenariju, ki poteka že seveda odkar minister vodi to ministrstvo. Slovenski gozd ni od posameznika, ne glede na to, ali je v državni lasti ali v privatni, ampak to bogastvo, ki je v lasti Republike Slovenije. Predlagam, da te naše člene upoštevate in da se do slovenskega gozda obnašamo kot do naravnega bogastva. Hvala.
Hvala, gospod Podkrajšek. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, mag. Marjan Podgoršek. Izvolite.
Hvala predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Večkrat se je tukaj ponovilo razmišljanje, da državnemu podjetju Slovenski državni gozdovi te uredbe oziroma sledljivosti ni treba upoštevati. To ne drži. Podjetje ni v nikakršnem obziru v okviru tega predloga izločen iz tega sistema. Mogoče se stvar zamegljuje, ker je v preteklosti, ko smo imeli opravka s prevoznico, bila vključena izjema, bila pa je vključena zaradi tega, ker v mednarodni veljavi in splošni praksi se pravzaprav uporabljajo te knjigovodske listine in transportni dokumenti za dokazovanje sledljivosti. Promet z lesom tukaj ni nobena večja izjema, sledljivost imamo pri govedini, imamo pri živalih, skratka, veliko vrst blaga v mednarodnem prometu se trenutno sledi in je treba zelo natančno dokazovati izvor. Ta koncept je že uveljavljen in se ga naokoli izvaja. So pa na področju lesa težave, ker so te spremembe in uvedbe takšnih sistemov sledljivosti prišle kasneje kot na nekaterih drugih področjih. Težave so pa tudi zaradi nezakonitega prometa lesa, predvsem iz drugih celin, ki dela tudi precejšnjo škodo gozdovom v Afriki, v Južni Ameriki in tako naprej. Večkrat smo se tudi pogovarjali o tem, zakaj ne odločba o poseku, ki jo izdaja Zavod za gozdove. Odločba o poseku, ki jo izdaja zavod, glede vsebine ni ustrezna, da bi bil spremljajoči dokument. V spremljajočem dokumentu morajo biti navedene količine, ki se nanašajo na to, morajo imeti enoznačno identifikacijo, ne more se nanašati na več odločb, nenazadnje pa bi lahko bil na kamionu, ki to pelje, tudi les več lastnikov. Skratka, prišli bi do popolnoma nejasne situacije, zato žal varianta, po kateri bi se dalo prilagoditi obstoječe odločbe o poseku, ni uporabna. Toliko. Hvala.
Hvala državnemu sekretarju. Kolegice in kolegi, sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Gospod Danilo Anton Ranc, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani predsedujoči. Na kratko bi zdaj vendarle morali nekje poudariti dejstvo, da pri tej knjigovodski listini gre za nek obstoječi dokument, po domače fakturo, ki jo pač ta izda in tu v bistvu gre za nek dokument, ki že obstaja in da vendarle gre v tej smeri za neko poenostavitev in sledljivost lesa, kar bo mogoče tudi s pridom potem v obliki izdelkov prodajati na evropskem tržišču. Seveda pa čisto pozabljamo v tem primeru, koliko je bilo primerov v preteklosti, tudi raznih trgovcev z lesom, ki so trgovali brez dokumentacije, tudi spomnimo se prispevka iz televizije, kjer je nek podjetnik verižil podjetja in ogoljufal ne vem koliko lastnikov. Tako da vendarle moramo tudi v tej luči videti, da ta sistem uvaja nek red na tržišču, sledljivost, in bo tudi omogočal, na nek način preganjati kakršnokoli trgovanje lesa na črno. Tudi v tem kontekstu vidim napredek pri vzpostavljanju nekega reda v poslovanju z lesom na Slovenskem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Škodnik, izvolite, beseda je vaša.
Hvala za besedo, še enkrat. Jaz bi samo še nekaj dodal okrog sledljivosti. Danes je bilo veliko govora o tem in je prav, da za konec še tudi nekako povem svoje mnenje. Danes smo govorili o sledljivosti v privatnih gozdovih, kako je to problem, kakšna dokumentacija je najbolj primerna, ali je to potrebno po nekih pravilih evropske zakonodaje. Te zadeve, mislim, da se je nekako uredilo v tem zakonu. Seveda pa sprašujem, sledljivost v državnih gozdovih, bilo je kar nekaj rečenega, da je ni, če na tem področju res ni sledljivosti, bi pa prosil, da se zadeve vendarle stvari uredijo, da bo tudi tam sledljivost. To bi pa res prosil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni sekretar, izvolite, beseda je vaša.
Hvala. Državno podjetje je samostojen gospodarski subjekt, ki ima svoje poslovodstvo, nadzorni svet, poslovati mora z zakonodajo, ki ureja gospodarske družbe, upoštevati mora slovenske računovodske standarde, knjigovodska listina, ki smo ji prej omenili, je del enega standarda, slovenski računovodski standardi zajemajo cel sklop, ki urejajo celo paleto poslovanja in Slovenski državni gozdovi so zavezani k upoštevanju teh standardov, ki zahtevajo sledljivost v premikih blaga tako znotraj podjetja kot tudi navzven. Drugače ne bi kršili samo te zakonodaje, ampak tudi zakonodajo, ki ureja davčno poslovanje, finančno poslovanje in tako naprej. Kolikor ministrstvo ima informacije, ker mu podjetje na nekaterih področjih kar podrobno poroča že na podlagi zakona in pristojnosti, ki jo imamo, v Slovenskem državnem gozdu vsekakor imajo vzpostavljen sistem, po katerem sledijo lesu tako v premikih znotraj podjetja, ker podjetje je navsezadnje veliko, ima 200, in tudi veliko gozdov upravlja, preko 230 tisoč, in nedvoumno tudi navzven, saj navsezadnje na podlagi tega zaračunava oddani in prodani les. Hvala.
Hvala, mag. Podgoršek, državni sekretar. Sprašujem, kolegice in kolegi, še kdo želi razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem to točko oziroma to razpravo. V razpravo dajem 14. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 33. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU VARSTVA PRED NARAVNIMI IN DRUGIMI NESREČAMI V LETIH 2016–2022. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer ministrici za obrambo gospe Andreji Katič. Izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani podpredsednik, poslanke in poslanci! Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje od 2016 do 2020 je tretji nacionalni program za obdobje sedmih let. Skladno z 41. členom Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami obsega stanje varstva, temeljne cilje, razvoj opazovalnih, informacijskih, komunikacijskih, logističnih in drugih sistemov, razvoj preventivnih dejavnosti, razvoj zmogljivosti ter cilj, usmeritve za izobraževanje in usposabljanje ter za razvojno in raziskovalno delo in način zagotavljanja finančnih in drugih sredstev. Posebno pozornost namenja izvedbi ukrepov in nalog na področju preventive skladno z dogovori in skepi Evropskega parlamenta ter svetov mehanizmov unije na področju civilne zaščite. Upošteva tudi usmeritve iz strategije OZN za varnejši svet v 21. stoletju ter rešitve iz resolucije strategij nacionalne varnosti Republike Slovenije. Viri ogrožanja se v preteklem obdobju niso bistveno spremenili. Stalnice ogrožanja še vedno predstavljajo potresi, poplave, zemeljski in snežni plazovi, močan veter, neurja. Povečuje pa se njihova intenzivnost in dinamičnost. To vpliva tudi na obsežnejše posledice. Priča smo tudi večjemu številu množičnih nesreč v prometu. Kot največje dosežke preteklega obdobja bi izpostavila napredek pri izdelavi ocen tveganj in posodobitev državnih načrtov, celovitost ukrepanja ob ekoloških nesrečah na morju, ob požarnih v naravnem okolju in ob nesrečah na avtocestah ter daljših predorih, sprejeta enotna doktrina ukrepanja nujne medicinske pomoči ob množičnih nesrečah, povečanje zmogljivosti in izgradnja opazovalnih omrežij za pravočasno napovedovanje in spremljanje nesreč, izgradnjo ključne infrastrukture informacijsko-komunikacijskega sistema in sistema povezovanja. Nacionalni sistem opazovanja in obveščanja je bil povezan sistem EU. Vzpostavljeni sta bili dve enoti izobraževalnega centra v Sežani in Logatcu. In poleg ostalega usposabljanja je bil izpostavljen tudi celovit sistem za usposabljanje gasilcev za gašenje notranjih požarov in požarov v naravnem okolju, v osnovne šole je bil uveden izbirni predmet varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. Uspešna ukrepanja v vseh večjih nesrečah, s katerimi smo se v tem obdobju soočili, ter reševalna pomoč, ki smo jo nudili drugim državam, kažejo, da operativnost sistema kljub recesiji ni bila zmanjšana. Ocenjujemo, da je bil dosežen pomemben napredek sistema. Temeljni cilji v prihajajočem obdobju so zlasti nadaljevanje obstoječih aktivnosti nalog in projektov ter sofinanciranje dejavnosti nabav, izboljšanje preventive, vključno z nadaljevanjem dela pri oblikovanju ocen tveganja za posamezne nesreče, razvoj in dograditev robustnih sistemov za pravočasno napovedovanje, odkrivanje in opozarjanje na nevarnosti, prilagajanje sistema sodobnim virom ogrožanja, celovitost ureditve področja ukrepanja ob železniških nesrečah na RKB in HNMP področju vključno z določitvijo helioportov, še večje vključevanje zmogljivosti Slovenske vojske, širjenje sistema usposabljanja, še več vaj za posamezne vrste nesreč in osveščanje ter obveščanje javnosti, nadaljevanje raziskovalnih in razvojnih nalog IT projektov, večnamenskost uporabe različnih tehničnih in drugih sredstev ter opreme, krepitev zavarovanja in drugih sistemov, ki spodbujajo preventivo, ohranjanje aktivne vloge v mehanizmu civilne zaščite Evropske unije v regiji ter v mednarodnih reševalnih operacijah. Nadaljevali bomo s predlogi ustreznejše ureditve statusa prostovoljnih reševalcev, zlasti v odnosu z delodajalci, ter s podporo organizacijam pri izboljšanju statusa njihovih pripadnikov. Razvoj je pokazal, da je potrebna na vseh ravneh reorganizacija ali racionalizacija struktur Civilne zaščite tako, da se bo povečala specializacija enot in služb, pri čemer se bodo upoštevali ogroženost in nova organizacijska merila, vključno s certificiranjem po mednarodnih standardih. Nadaljeval se bo razvoj zmogljivosti enote Civilne zaščite za hitre reševalne intervencije, za izvajanje intervencij ob večjih nesrečah v Sloveniji in za pomoč drugih državam. Pri usposabljanju bo dana prednost posodobitvi in povečanju infrastrukturnih zmogljivosti v izobraževalnem centru za zaščito in reševanje in izpostavah ter povezovanju na lokalni ravni. In glede sredstev. Trenutno znašajo sredstva, ki jih občine namenjajo tem vsebinam, okoli 48 milijonov letno. Na ravni države ta sredstva znašajo nekaj nad 30 milijonov letno. Skupaj 0,21 % BDP. Skladno z 42. členom omenjenega zakona se naloge iz nacionalnega programa razčlenijo v vsakoletnem načrtu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter v programih in načrtih lokalnih skupnosti. Sredstva bodo zagotovljena z letnimi proračuni države in občin, ki so primarne izvajalke ukrepov varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ocenjujemo, da naj se sredstva ne bi zmanjševala v prihodnosti. Na podlagi na novo izdelanih ali ažuriranih ocen ogroženosti, bo treba dopolniti merila za dodelitev požarne takse občinam ob nespremenjenem razmerju 70 : 30. Na državni ravni se bodo ohranjali obstoječi mehanizmi, sredstva se bodo namenjala tudi za zahtevnejšo in specialno opremo. Še nadalje si bomo prizadevali zagotoviti sredstva za sofinanciranje projektov iz Evropske unije. Resolucija je bila predstavljena tudi županom in bistvene pripombe na njo niso meli. Hvala.
Hvala, gospa ministrica. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora, gospodu Žanu Mahniču. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Gospa ministrica, poslanci in poslanke! Odbor za obrambo je na 13. redni seji, 2. novembra 2016 obravnaval predlog Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki ga je v obravnavo na podlagi 109. člena Poslovnika Državnega zbora predložila Vlada Republike Slovenije. Predstavnica predlagateljica, ministrica za obrambo Andreja Katič je v dopolnilni obrazložitvi povedala, da je Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje 2016–2022 tretji nacionalni program, ki je pripravljen na podlagi Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje 7 let. Program temelji na analizi stanja na področju varstva pred nesrečami in posebno pozornost namenja izvedbi ukrepov in nalog na področju preventive, kar od nas zahteva tudi sklep Evropskega parlamenta in Svet o mehanizmu unije na področju civilne zaščite. Program upošteva tudi temeljne cilje in usmeritve iz strategije Združenih narodov za varnejši svet v 21. stoletju ter rešitve iz Resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije. Temeljni cilji razvoja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki jih prinaša nov nacionalni program, so izboljšanje preventive vključno z nadaljevanjem dela pri obliki ocen tveganja za posamezne nesreče, razvoj in dograditev robustnih sistemov za pravočasno napovedovanje, odkrivanje in opozarjanje na nevarnosti, reorganizacija sil za zaščito, reševanje in pomoč, prilagajanje sistema sodobnim virom ogrožanja, večje vključevanje Slovenske vojske, širjenje sistemov usposabljanja, nadaljevanje raziskovalnih in razvojnih nalog ter projektov, večnamenskost uporabe različnih tehničnih in drugih sredstev ter opreme in krepitev za varovanje in drugih sistemov, ki spodbujajo predvsem preventivno delovanje. Odbor je bil seznanjen tudi s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, iz katerega izhaja, da je ZPS predlog resolucije proučila iz vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, z zakoni, pravnim sistemom in iz zakonodajno-tehničnega vidika. Mnenje ZPS je predstavil dr. Samo Divjak, ki je opozoril, da je v uvodnem delu resolucije zapisano, da je varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami organizirano in uveljavljeno kot enoten ter celovit podsistem nacionalne varnosti države, ki temelji na prostovoljstvu. Takšen zapis postavlja širše vprašanje, ali lahko podsistem nacionalne varnosti države temelji na prostovoljstvu? Glede na to, da se resolucija nanaša na obdobje 7 let, bi bilo primerno realizacijo z resolucijo predvidenih programov povezati z ustreznimi finančnimi sredstvi. V razpravi so članice in člani odbora menili, da je predlog Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami nek dokument, ki je mešanica vsega, kar je bilo in kar naj bi bilo. Iz dokumenta niso jasno razvidne niti strateške smernice niti cilji, ki jih želimo z dokumentom doseči. Povedali so, da resolucije ne bodo podprli, ker se jim zdi, da gre predvsem za neke vrste deklarativno raven dokumenta, ki zgolj opisuje obstoječe stanje, k temu pa dodaja nekaj želja. Menili so, da se moramo osredotočiti in določiti, ali je resolucija res samo deklarativnega pomena ali je to dokument, ki ga imamo zato, ker tako piše v zakonu, ali pa želimo s tem dokumentom kaj doseči. Menili so, da moramo v najkrajšem možnem času sprejeti posebne olajšave za tiste delodajalce, ki imajo zaposlene prostovoljne gasilce. To je pomembno, če želimo ohraniti trend operativnih gasilcev, ki predstavljajo splošno reševalno službo v sistemu zaščite in reševanja v Republiki Sloveniji. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh delih predloga resolucije in jih sprejel. Ker k predlogu resolucije na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za obrambo Državnemu zboru predlaga, da predlog Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala, gospod Mahnič. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana ministrica, spoštovani direktor, lep pozdrav! Dovolite, da vam predstavim stališče Poslanske skupine Desus za Predlog resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih od 2016 do 2022. Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami je bil sprejet pred dobrimi 12 leti z namenom varstva ljudi, živali in premoženja, kulturne dediščine ter okolja pred naravnimi in drugimi nesrečami. Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki jo obravnavamo danes, je že tretji nacionalni program, ki je pripravljen na podlagi tega zakona. Obravnavani program temelji na analizi stanja na tem področju. Viri ogrožanja, ki se pojavljajo že ves čas, so denimo potresi, poplave, plazovi, neurja in podobno, novejšo grožnjo pa predstavlja tudi žled. V zadnjih letih smo priča povečevanju intenzivnosti vremenskih pojavov, zato so seveda tudi posledice nesreč, ki jih povzročajo, obsežnejše. Temeljni cilji razvoja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki ga prinaša obravnavani nacionalni program, je izboljšanje preventive. Tovrstno ravnanje od nas zahtevajo tako mednarodni dokumenti kot tudi Resolucija o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije. Tako se bodo med drugim razvijali in dograjevali sistemi za pravočasno napovedovanje, odkrivanje in opozarjanje na nevarnosti. Reorganizirale se bodo sile za zaščito, reševanje in pomoč, večje pa bo tudi vključevanje Slovenske vojske. Poleg tega se bo širil sistem usposabljanja. Tudi občine se bo spodbujalo, da glede na ogroženost predvsem zaradi naravnih nesreč zagotavljajo lastne rezerve zaščite in reševalne opreme. V Poslanski skupini Desus želimo opozoriti na veliko in neprecenljivo vrednost prostovoljcev v sistemu zaščite in reševanja, zato nas veseli, da se bo v prihodnosti težilo k temu, da se ustrezneje uredi status prostovoljnih reševalcev. Dejstvo je namreč, da je prostovoljcev na tem področju znatno več kot poklicnih pripadnikov, tako je denimo od približno 60 tisoč operativnih reševalcev manj kot 3 tisoč poklicnih. Po kategorijah pa je največ prostovoljnih gasilcev, in sicer približno 45 tisoč. V Poslanski skupini Desus podpiramo prizadevanja, da bi se uredilo tudi normativne podlage za spodbujanje tistih, ki zaposlujejo prostovoljne reševalce. Slovenci smo lahko ponosni, ker imamo tako bogato tradicijo prostovoljstva. Dejstvo je, da največjo reševalno službo predstavljajo prostovoljni in poklicni gasilci, njihove naloge pa so se v vseh letih obstoja Slovenija bistveno razširile in ne obsegajo le naloge gašenja požara, ampak še vrsto drugih. Tako so denimo gasilci v odboju od leta 2009 do leta 2014 opravili v povprečju od 14 tisoč do 21 tisoč intervencij letno, največ v letu 2014. Zaradi njihove neprecenljive vrednosti se moramo potruditi, da v prihodnosti bolje poskrbimo zanje. V Poslanski skupini Desus pa smo tudi zadovoljni, da je v pripravi prenova Zakona o gasilstvu. Pozdravljamo pa tudi napoved ministrstva, da bodo pristopili k spremembi Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, če bodo okoliščine to narekovale. Predlagano resolucijo bomo v Poslanski skupini Desus podprli. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Jan Škoberne.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Socialni demokrati bomo Predlog resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi nesrečami podprli, saj smo mnenja, da gre za dober program, katerega temeljni cilj je ustrezno in učinkovito usmerjanje načrtovanja, koordiniranja sil in celostnih kapacitet države, torej horizontalno, ne le v okviru Ministrstva za obrambo, kar je še posebej pomembno za to, da v okviru razpoložljivih kapacitet, ki jih imamo, državljankam in državljanom omogočimo najbolj učinkovito in kvalitetno odzivanje v primeru nesreč, najsi bodo kakršnekoli že. Posebej pomembno je, da gre za koherentno resolucijo, iz katere so razvidne tudi njene temeljne usmeritve, to je povezovanje in koordiniranje lokalnih skupnosti, ki jih imamo 212 in gre za izjemno zahtevno nalogo, da je prioritetna usmeritev nadaljevanje in krepitev izobraževanja ter vzpostavljanja ne le nadaljevanje, ampak tudi krepitev in vzpostavljanje ustrezne infrastrukture specialnost poklicnega dela vseh vključenih v sisteme reševanja v nesrečah in, morda celo najpomembnejše, nadaljnja krepitev in razvoj prostovoljstva v primerih odzivanja na naravne nesreče. Ena izmed glavnih prednosti te resolucije je, da se za razliko od številnih drugih ustrezno navezuje tudi na analizo, kaj je do sedaj že bilo izvedeno. Če se je tako v preteklem obdobju posebna skrb posvečala nesrečam na avtocestah, usposobljenosti za odzivanje na razlivanje nevarnih snovi, kar je bilo skladno tudi s posebnimi prioritetami na področju varovanja voda, se v prihodnjem obdobju, torej v perspektivi do leta 2022, resolucija osredotoča na preprečevanje oziroma odzivanje nesreč na železniških tirih in seveda na biološke, radiološke in kemične nesreče, kar je žal tudi v kontekstu slabšanja globalne varnostne situacije še posebej pomembno. Za Socialne demokrate pa je seveda ključno to, da država še naprej svoje temeljne usmeritve posveča prostovoljstvu, še posebej gasilstvu, ki je v Sloveniji največja organizirana oblika prostovoljstva in v pomembnem delu bistveno krepi oziroma predstavlja celo podstat za ustrezno odzivanje države ne le v primeru požarov, ampak vseh naravnih in drugih nesreč. Zato je usmerjenost v sposobnost prostovoljskih struktur, da se odzivajo kvalitetno in učinkovito ključna podpora specialnosti usposobljenih profesionalcev in ostaja naša ključna naloga, da v ta sistem vključimo čim večje število državljank in državljanov, če želite z nekaj nostalgije, ker nas vsaj v primeru naravnih nesreč ali drugih nesreč nič ne bi smelo presenetiti. Ravno primer žledoloma je pokazal, da morda smo bolj ranljivi in manj pripravljeni, kot bi lahko bili, zato pozdravljamo pripravo te resolucije s strani Ministrstva za obrambo, ki posebno pozornost namenja vključenosti in urejanju statusa ne le gasilcev, pač pa vseh, ki v sistemu varovanja pred naravnimi nesrečami sodelujejo. Če se ob zaključku dotaknem še sposobnosti Slovenske vojske za sodelovanje s civilno zaščito in sodelovanje pri odzivanju v naravnih nesrečah, lahko ugotovimo, da tudi program Vihra pomeni, da imamo v primeru novih groženj oziroma obstoječih sistemov odzivanja možnost hitrega vpoklica polno usposobljenih in polno opremljenih 750 pripadnic in pripadnikov Slovenske vojske v okviru 24 ur in dodatne krepitve v primeru potrebe po dodatnem odzivanju v naslednjih 48 urah. S tem se seveda tudi slovenski sistem v pripravljenosti odzivanja na naravne in druge nesreče lahko postavi ob bok najbolj organiziranim in najhitrejšim pri odzivanju, zato bomo Socialni demokrati predlog resolucije podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ob obravnavi tega dokumenta bom podal dve opažanji o delovanju sistema zaščite in o mačehovskem odnosu Vlade do tega sistema. Občasno lahko slišimo kritike, da naš sistem ni primeren, zato ker temelji na prostovoljstvu, ker temelji na samoorganiziranju. In naslednji logičen korak, ki naj bi mu sledili, bi bila centralizacija sistema in profesionalizacija gasilcev in reševalcev. Te kritike so občasno celo tako kratkovidne, da za zgled jemljejo kar Slovensko vojsko. Ampak Slovenska vojska je učbeniški primer profesionaliziranega sistema, ki ne deluje. Po svoji lastni doktrini priznava, da ni sposobna braniti naše države. Njeni pripadniki dobesedno bežijo iz nje, stalna sestava se je skrčila na manj kot 7 tisoč pripadnikov, od tega je že manj kot 3 tisoč vojakov. Če primerjamo pogodbeno rezervo Slovenske vojske z našimi prostovoljnimi gasilskimi društvi, je to kot primerjava med nočjo in dnevom. Pogodbena rezerva Slovenske vojske se je skrčila na manj kot 800 ljudi, pri čemer vojak samo za pripravljenost dobi nekaj čez 2 tisoč evrov letno. No, na drugi strani imamo pa 44 tisoč prostovoljnih gasilcev. In kot veste, se lani decembra kar polovica pripadnikov pogodbene rezerve Slovenske vojske ni odzvalo vpoklicu. Ampak nisem še slišal, da bi kdaj kakšna prostovoljna gasilska enota zatajila na podoben način ali da bi polovica dežurnih gorskih reševalcev reklo, recimo, da nimajo časa. V razloge za nemotiviranost vojakov se na tem mestu ne morem spuščati. So pa Švedi pred kratkim ugotovili, da s profesionalno vojsko ne morejo zagotoviti dovolj kakovostnega kadra. V razviti družbi preprosto ni dovolj interesa za vojaški poklic; švedski vladi je to pravočasno kapnilo, naši bo mogoče šele čez 20 let. V Združeni levici seveda tu vojakov ne krivimo, niti jih ne obsojamo, redkokdo si želi biti pomožna sila Nata. In težko boste rezerviste prepričali, da morajo zaradi beguncev za več mesecev pustiti svoje službe. Kar želim tu poudariti, je, da Slovenska vojska nikakor ni recept za sektor zaščite in reševanja. To še posebej poudarjam, zato ker resolucija govori o nekakšni neopredeljeni racionalizaciji civilne zaščite. Moja druga opazka se nanaša na vprašanje, ali bo Vlada zagotovila finančne pogoje za delovanje sistema. Cilj resolucije je namreč izboljšanje razmer za delovanje služb, enot in drugih sestav za zaščito, ki jih organizirajo društva. Vlada teh sredstev v proračunih ni zagotovila. Upravi za zaščito in reševanje je namenila bistveno manj denarja, kot ga je realizirala leta 2015. Še posebej bode v oči, kako malo denarja je v tem proračunu na postavki delovanje sistema zaščite; to je namreč tista postavka, na kateri so sredstva za sofinanciranje opreme gasilcev in drugih reševalcev. Zato smo v Združeni levici vložili amandma za povečanje teh sredstev, ker se nam zdi naravnost perverzno, da bo Slovenska vojska za Natove operacije leta 2018 porabila 53 % več kot letos, medtem ko bo za delovanje sistema za zaščito in reševanje na razpolago 9 % manj od letošnje realizacije. Vladi tu očitno ni problema zmetati skoraj 20 milijonov evrov samo za Natovo operacijo v Latviji, od katere se je, mimogrede, javno distanciral celo vladni podpredsednik Židan. Za delovanje sistema za zaščito in reševanje, da ne govorim o drugih nujnih službah v Sloveniji, pa sredstev ni. Kar zadeva konkretne usmeritve te resolucije, so zelo neoprijemljive. Omenil sem že, da dokument govori o tem, da bo opravljena racionalizacija civilne zaščite. Kakšna naj bi ta racionalizacija bila, ni izrecno opredeljeno. V kapitalizmu se po navadi za izrazom racionalizacija skrivajo nižje plače, manj delovnih mest in slabše storitve. Zato socialisti tega dokumenta ne bomo podprli. Hvala.
Mag. Matej Tonin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovana ministrica, dragi poslanke in poslanci, dober dan! Pred nami je dokument, ki obravnava naše videnje oziroma našo vizijo na področju varstva pred naravnimi nesrečami. Ena izmed temeljnih stvari, ki jih ta dokument izpostavlja, je, da slovenska zaščita in reševanje pred naravnimi nesrečami temelji na prostovoljstvu. Za to gre absolutno velika zahvala vsem prostovoljnim reševalcem. Tu je treba posebej izpostaviti slovenske gasilce, gorske reševalce, jamarje, potapljače in še vse ostale, ki sem jih pozabil omeniti, saj opravljajo veliko delo, opravljajo pomembne stvari, da ta sistem sploh lahko funkcionira. In kot je že kdo izmed mojih predhodnikov dejal, funkcionira celo boljše kot pa profesionalni sistemi. Seveda pa si v Novi Sloveniji predstavljamo, da je ta resolucija predvsem dokument, v katerem mi nakažemo vizijo, kako želimo v prihodnje razvijati ta sistem zaščite in reševanja. Dejansko pa v dokumentu lahko več ali manj najdemo opis trenutnega stanja z opisom zastavljenih projektov in nalog, ki jih v okviru sedanjega stanja tudi Vlada namerava uresničiti. Pogrešamo pa vizijo pogled za naprej in tukaj bi želel predvsem izpostaviti dve pomanjkljivosti, ki jih v Novi Sloveniji vidimo v tej resoluciji; eno je, da se absolutno premalo posveča ta resolucija, kako zagotoviti boljša finančna sredstva za sistem, in druga zadeva, da še vedno ne razreši vprašanja dvojnega vodenja. Če vsako zadevo nekoliko pokomentiram, lahko rečem naslednje. Glede financiranja imamo veliko srečo, ker zadeva temelji na prostovoljstvu, v vsakem drugem primeru bi bile zadeve še mnogo slabše. Ampak, kljub temu da sistem temelji na prostovoljstvu, ga je ta država dolžna podpirati tudi s konkretnimi ukrepi. Če so bili v preteklosti vendarle, to je treba priznati, narejeni koraki naprej, kar se tiče zlasti urejanja statusa gasilcev, je tukaj še precej priložnosti in možnosti še vsaj za en ali dva koraka naprej. O čem govorim? Če smo uspeli urediti, da imajo delodajalci možnost, da dobivajo povrnjene stroške v primeru delovanja operativnih gasilcev prostovoljcev, si v Novi Sloveniji predstavljamo in želimo, da bi sedaj prišel tudi čas, ko bi bili delodajalci davčno stimulirani za to, da zaposlujejo operativne gasilce, in to stimulirani v izdatni meri. Ko hodimo po terenu in ko se pogovarjamo z razločnimi gasilskimi društvi, je to ena izmed večkrat izpostavljenih težav, da četudi delodajalec ima operativnega gasilca, je zelo nenaklonjen temu, da v primeru intervencij zapuščajo delovno mesto, in to kljub temu da delodajalec lahko dobi povrnjen izpad prihodkov oziroma dohodkov zaradi odsotnosti svojega delavca, ki je hkrati operativni gasilec in je odšel na intervencijo. Ker enostavno, ko ta človek odide, lahko v nekaterih podjetjih celotni delovni proces pade. To je samo dodaten razlog za to, da bi se davčni položaj zaposlovalcev, ki zaposlujejo operativne gasilce, še nekoliko izboljšal. Poleg vsega tega pa je država v preteklosti prostovoljnim organizacijam in shemam naložila ogromno dolžnosti, več ali manj pa temu niso sledila tudi finančna sredstva. Če zaključim še v zvezi z dvojnostjo vodenja. Mi imamo še vedno, kar zadeva zaščito in reševanja, dvojnost; imamo direktorja Uprave za zaščito in reševanje in imamo poveljnika civilne zaščite. V Novi Sloveniji ocenjujemo, da to ne prispeva k učinkovitemu in racionalnemu vodenju zaščite in reševanja in da bi morali nujno uvesti enosledno upravljanje. Ta dva razloga, torej financiranje in še vedno ohranjanje dvojnost vodenja, sta ključna razloga, zakaj v Novi Sloveniji nasprotujemo tej resoluciji in je ne bomo podprli.
Gospod Marjan Dolinšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Lep pozdrav, spoštovana ministrica, gostje, gospod minister za infrastrukturo, kolegice in kolegi! V uvodu stališča Poslanske skupine Stranke modernega centra glede predloga Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje 2016–2022 želim spomniti na preprosto dejstvo: v naravi ni plačila ali kazni, so le posledice. Resolucija glede programa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami je sedemletni splošni okvir ukrepov, katerih cilj je zmanjšati število naravnih in drugih nesreč oziroma ublažiti njihove posledice. Tokratna resolucija in s tem program sta izrazito usmerjena prav v preventivne dejavnosti na področju naravnih in drugih nesreč. V Poslanski skupini Stranke modernega centra podpiramo preventivno naravnanost resolucije in nacionalnega programa ter vse pripadajoče dejavnosti, od upoštevanja pomena preventive pri spremembi predpisov in aktov v okviru vseh resorjev do raziskovalnih in izobraževalnih dejavnosti. Pozdravljamo dejstvo, da je obravnavanje nesreč v okviru nacionalnega programa celostno in da vključuje tudi okoljske, industrijske ter druge nesreče, za katere je odgovoren človek s svojo dejavnostjo in ravnanjem, pa tudi grožnjo terorizma, različne oblike množičnega nasilja ter druge vojaške in nevojaške vire ogrožanja. Moderni viri ogrožanja zahtevajo visoko stopnjo prilagodljivosti in odzivnosti nacionalnega sistema. Predlog resolucije je v tem oziru obsežen in podroben dokument, ki krepi organiziranost varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami kot enoten ter celovit podsistem nacionalne varnosti države, v okviru katerega usklajeno sodelujejo poklicne ter prostovoljne reševalne strukture. Kakor smo poudarili že v okviru obravnave na matičnem delovnem telesu, so vsebinski poudarki tokratne resolucije primerni, medtem ko bo praktično izvajanje nacionalnega programa zahtevalo zagotovitev primernih sredstev na državni in na lokalni ravni. Na tem mestu je treba opozoriti, da so poklicni in prostovoljni gasilci naša največja splošna reševalna služba in da je Republika Slovenija v skupini držav z dolgo tradicijo javne gasilske službe. Slednja že dolgo ni več omejena zgolj na posredovanje v primerih požarov, temveč obsega neprecenljivo delo, za katerega je gasilcem treba izreči jasno priznanje in zahvalo. Država in občine so dolžne zagotoviti ustrezen položaj, pogoje in opremo za delo gasilcev, pri čemer je posebno pozornost treba nameniti prostovoljnim gasilskim društvom in njihovim članom. Prostovoljstvo je namreč nepogrešljiv element varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v Republiki Sloveniji, na katerega moramo biti ponosni in ga negovati. V Poslanski skupini Stranke modernega centra v tej luči pozdravljamo napoved Ministrstva za obrambo, da naj bi bil pripravljen nov Zakon o gasilstvu, ki bi nadomestil v marsikaterem oziru zastarele določbe obstoječega zakona. V njem vidimo priložnost za širšo razpravo glede položaja prostovoljcev in potrebnih ukrepov za krepitev usklajenega delovanja vseh sil za zaščito, reševanje in pomoč na ozemlju naše države ter njihovo mednarodno angažiranje. V pričakovanju te razprave bomo v Poslanski skupini Stranke odernega centra predlagano besedilo Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2016 do 2022 podprli. Hvala.
Gospod Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, podpredsednik. Gospa ministrica, kolegice, kolegi, lep pozdrav še enkrat! Ta resolucija je dokument, ki je napisan samo zato, ker nek dokument mora biti in temu primerna je tudi vsebina. Kljub temu da se verjetno vsi, poslanke in poslanci, vključno z Vlado strinjamo, da je gasilstvo v Sloveniji organizirano na nezavidljivo visoki ravni, tako tudi opremljeno, usposobljeno, predvsem pripadnice in pripadniki gasilskih društev tako prostovoljnih kot tudi poklicnih, pogosto pozabljamo, da je ravno država tista, ki je dolžna poskrbeti za to, da se ta oprema in znanje razvijajo tudi naprej. Nesmiselno je pričakovati, da se bodo gasilska društva in ostale ekipe, ki bazirajo predvsem na prostovoljstvu, razvijale hkrati, ko Vlada znižuje povprečnino občin; občine dobijo manj denarja, vemo pa, kako je s financiranjem občin do gasilskih društev. Tako denar, ki ga namenijo za opremo, za gasilska društva kot tudi za ure odsotnosti z dela. Resolucija je napisana zelo široko, kar smo v Slovenski demokratski stranki opozorili že na seji Odbora za obrambo. Namreč, tam je napisano praktično vse od A do Ž, kako se bo posegalo tudi na področja, ki jih pokriva Ministrstvo za okolje in prostor, kako se bo posegalo na področja, ki jih pokriva Ministrstvo za kmetijstvo. Tukaj je spet poglavje o preventivni dejavnosti, o preprečevanju naravnih in drugih nesreč in zopet vidimo, da Vlada že s sprejetjem proračunov za leto 2017 in 2018 ne sledi temu, kar je napisala v tej resoluciji, saj se denar za odpravo poplav, ki so bile v letu 2014, zmanjšuje za 4 milijone. Tudi na ostalih postavkah, ki urejajo protipoplavno dejavnost, se denar žal zmanjšuje, denar se v proračunu, kljub temu da gre za 200 tisoč evrov, kar ni veliko v primerjavi z 9-milijardnim proračunom, pa vendarle zmanjšuje tudi za zaščito in reševanje na določenih podpostavkah, generalno pa se seveda na nekaterih tudi zvišuje. V Slovenski demokratski stranki smo opozorili na pomen resolucij in deklaracij in tudi podali nekaj primerov, ki jasno dokazujejo, da imamo v Republiki Sloveniji deklaracijo in resolucije predvsem za to, da nekaj na papir napišemo, da se lepo bere, da se lepo sliši, da je na prvi pogled tudi privlačno in težko odreči podporo, pa vendarle, ko pa primerjamo potem realizacijo bodisi z zakonskimi in podzakonskimi akti, z vladnimi uredbami in ostalimi dokumenti, ne nazadnje tudi konkretnimi dejanji, pa vidimo, da je kar velik razkorak med tem, kar zapišemo v strategije, in tem, kar naredimo potem v praksi, pa je v tej strategiji napisano, da bomo naredili povsem drugače. Že v proračunih Republike Slovenije za 2017 in 2018 in ko potem v načrtu razvojnih programov vse do leta 2021 nikjer ni zaslediti, recimo, da bi Slovensko vojsko še dodatno opremljali, predvsem na področju opreme, ki jo lahko Slovenska vojska potem uporablja tudi v namene zaščite in reševanja. Ob tem naj samo spomnim, da je ena od treh točk Slovenske demokratske stranke za volitve 2014 bila ravno to, da bomo v Slovenski vojski kupovali tudi takšno opremo, ki jo bo lahko predvsem uporabljala ob naravnih in drugih nesrečah. Ker danes je smešno, ko smo imeli žled v Poljanski dolini, domačini so bili tam z motorkami, vojaki pa po dva z navadnimi žagami, ker niti ni opreme niti ni urejeno usposabljanje za test oziroma izpit rokovanja z motorno žago in tako naprej. Skratka, vse to so stvari, ki so bile napisane že v prejšnjih resolucijah, napisane so tudi v sedanji resoluciji. Obdobje šestih let od 2016 do 2022 je dolgo, lahko rečemo, da gre za neko srednjeročno strategijo, za katero pa se bojimo, da je po eni strani napisala tako splošno, da bo težko vse to uresničiti, posebno ker gre tudi za sodelovanje z ostalimi ministrstvi, po drugi strani pa je napisana tako, da nima nekih konkretnih ciljev. Tako da karkoli se bo tudi naredilo, se bo lahko reklo, da je v skladu z resolucijo. Skratka, iz navedenih razlogov smo se v Slovenski demokratski stranki odločili, da resolucije ne bomo podprli, prav tako pa ji ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala vsem. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu resolucije matično delovno telo ni sprejelo nobenih amandmajev, amandmajev na seji ni mogoče vlagati. Glasovanje o predlogu resolucije v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 33. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU RAZVOJA PROMETA V REPUBLIKI SLOVENIJI ZA OBDOBJE DO LETA 2030. Predlog resolucije je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer ministrstvu za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je julija lansko leto sprejela Strategijo razvoja prometa v Republiki Sloveniji. Ta dokument prvič od osamosvojitve celovito obravnava vsa področja prometnega sistema. To so: ceste, železnice, pomorstvo, letalstvo in trajnostno mobilnost. Vendar pa je to splošen deklarativen dokument, zato smo na Ministrstvu za infrastrukturo pripravili načrt za izvajanje te strategije, to je nacionalni program razvoja prometa v Republiki Sloveniji. Nacionalni program, ki določa podrobnejše aktivnosti, način izvajanja, potrebna finančna sredstva, roke in nosilce za izvedbo ukrepov iz strategije. Nacionalni program predvideva stabilno financiranje področja prometa, brez neželenih velikih letnih nihanj, kar nam omogoča nemoteno in stroškovno najbolj učinkovito realizacijo projektov na področju prometa. Z realizacijo nacionalnega programa bodo državljankam in državljanom ter slovenskemu gospodarstvu zagotovljene kakovostnejše razmere na področju prometa, ki bodo usklajene z zastavljenimi cilji. To pa so: da se bo izboljšala mobilnost in dostopnost, oskrba gospodarstva in prometna varnost, da se bo zmanjšala poraba energije, stroški uporabnikov in upravljavcev ter tudi okoljske obremenitve. Imeli bomo pozitiven vpliv tudi na gospodarstvo, na gradbeništvo in z njim povezane dejavnosti ter rast bruto domačega proizvoda, zato ta dokument Slovenija nujno potrebuje. Za realizacijo ukrepov se do leta 2030 predvideva slabih 17 milijard evrov, to je skoraj milijarda evrov na leto. Proračunskih sredstev je dobrih 10 milijard, ostalo pa so zasebna vlaganja. Ključni projekti, ki bodo v tem obdobju realizirani, se dotikajo tako obnove državnega cestnega omrežja, odprave ozkih grl na železniškem omrežju, kamor spada tudi ta naš projekt, prioritetni projekt drugega tira med Koprom in Divačo, in tudi denimo ljubljansko železniško vozlišče. Tako bomo, če na kratko povzamem, do leta 2030 zagotovili evropske standarde na jedrnem vseevropskem železniškem omrežju v Sloveniji, realizirali projekte na tretji razvojni osi pa tudi na ostalih razvojnih oseh, zagotovili vlaganja v koprsko pristanišče ter pripravili državne prostorske načrte za tri glavna slovenska letališča. Verjamem, da bo višina prihodnjih proračunov na področju prometa sledila dinamiki, ki je začrtana v nacionalnem programu. Le na ta način bo nacionalni program tudi uresničen. Na podlagi nacionalnega programa bo Vlada sprejela tudi t. i. šestletni operativni načrt, s katerim bomo natančno opredelili izvajanje posameznih projektov. Ker gre za pomemben razvojni dokument, ki ga Slovenija nujno potrebuje, predlagam, da Državni zbor sprejme pričujočo resolucijo o nacionalnem programu razvoja prometa. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila dajem besedo podpredsedniku gospodu Danilu Antonu Rancu. Izvolite, gospod Ranc.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani minister dr. Peter Gašperšič z ekipo! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 23. seji, 2. 11. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa v Republiki Sloveniji za obdobje do leta 2030, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Dopolnilo obrazložitev k predloga resolucije v imenu predlagatelja je podal minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič. Poudaril je, da je Vlada julija 2015 sprejela Strategijo razvoja prometa v Republiki Sloveniji, ki prvič celovito obravnava prometni sistem. Glede na to, da je bila omenjena strategija pripravljena na splošni ravni, je ob njenem sprejemu Vlada pristojnemu ministrstvu naložila, da v roku enega leta pripravi operativni načrt za njeno izvajanje. Posledično je pripravljen predlog resolucije, ki predstavlja prehod med splošnimi ukrepi strategije na konkretne aktivnosti glede priprave in izvedbe, pri njihovi opredelitvi pa so določeni tudi roki in nosilci, katerim so bili dodeljeni tudi okvirni stroški. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe dr. Samo Divjak je poudaril, da je Zakonodajno-pravna služba k nekaterim poglavjem podala določene pripombe. Poudaril je, da je z vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin ta nejasnost v pretežni meri ustrezno odpravljena. Opredeljuje še, da so v predlogu resolucije nekatere očitne napake, ki jih bo Zakonodajno-pravna služba odpravila v končni redakciji. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Jernej Verbič je poudaril, da komisija podpira predlog resolucije in opredeljuje aktivnosti in naložbe na področju prometa oziroma prometne infrastrukture ter okolju prijaznejši načni izvajanja prometa. Po mnenju komisije je sprejetje operativnega načrta za izvajanje strategije razvoja prometa v Republiki Sloveniji nujen, saj bomo le tako uresničili zastavljene cilje in prioritete in aktivnosti na področju razvoja prometa. Komisija se pridružuje pričakovanju predlagatelja, da predlog resolucije prinaša pozitiven učinek na promet, oskrbo gospodarstva, okolje, gradbeništvo in bruto družbeni produkt. Izpostavil je pričakovanja komisije, da bodo slabše dostopna območja končno dobila sodobne prometne povezave, ki pomembno vplivajo na kakovost življenja in krepijo razvojne potenciale teh območij. Komisija tudi pričakuje, da se bodo sredstva za načrtovane ukrepe realno oziroma ustrezno načrtovala in zagotavljala. V razpravi so nekateri poslanci dokument označili kot dober, saj po njihovem mnenju nadaljuje z usmeritvami, ki so bile ustrezno definirane v lani sprejeti strategiji razvoja prometa. Izraženo je bilo mnenje, da so cilji v predlogu resolucije jasno začrtani in zelo ambiciozni, saj se predvideva tudi do milijarde evrov sredstev za realizacijo projektov na leto. V zvezi s tem pa je bilo izpostavljeno mnenje, da je bistveno vprašanje, ali bo tako ambiciozne cilje mogoče v praksi tudi dejansko realizirati. Nekateri razpravljavci pa so predlog resolucije ocenili kot bolj kritično in menili, da je premalo operativen. Kot dokaj nedorečena pa je bila označena tudi finančna konstrukcija, pri čemer je bilo v zvezi s financiranjem predvidenih aktivnosti izraženo mnenje, da se premajhen poudarek namenja koriščenju evropskih sredstev in porabi mehanizma evropskega sklada v strateške naložbe. Kot pomanjkljivost je bilo med drugim tudi označeno, po njihovem mnenju, dejstvo, da se v primerjavi z vlaganjem v cestno infrastrukturo vsem ostalim področjem namenja premalo pozornosti, pri čemer je bila še posebej izpostavljena premajhna pozornost razvoju na področju tajnosti in mobilnosti. V zvezi z izpostavljenim mnenjem predlagatelja je zavrnjen očitek, da je predlog resolucije oziroma predlog nacionalnega programa premalo operativnem. Po njihovem mnenju je dokument podobno strukturiran kot vsi drugi nacionalni programi in je primerljiv s podobnimi dokumenti v drugih državah. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje Poslanskih skupin Stranke modernega centra, Desus in SD k 1., 4. in 9. poglavju ter k prilogi 2 – Železniški promet. Odbor je na podlagi 171. člena in smiselni uporabi 128. člena Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh poglavjih predloga resolucije skupaj in jih tudi sprejel. Hvala lepa.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, ponovno pozdravljeni! Dopolnjeni Predlog resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa do leta 2030 je pravzaprav v funkciji operativnega načrta, ki nadomešča oziroma ustrezno dopolnjuje v okviru enega strateškega dokumenta, tako domet in vizijo države pri urejanju prometne infrastrukture v najširšem smislu, hkrati pa pomeni tudi konkretizacijo ciljev in politik, ki smo si jih v preteklih, pa tudi v tem mandatu, zadali kot država. Seveda je mogoče, kot pri vsakem strateškem dokumentu, ugotoviti, da je implementacija načrtov in ciljev bistveno odvisna od razpoložljivih finančnih sredstev, hkrati pa je mogoče tudi iz obstoječega dokumenta razbrati, da je predvidljivost investiranja in urejanja na področju pomorstva, letalstva, železniškega prometa bistveno višja kot, denimo, pri urejanju in financiranju infrastrukture v cestno omrežje, kjer tudi zaradi obsežnosti tega omrežja bistveno višja stopnja predvidljivosti pravzaprav ni mogoča. Ključno vprašanje, ki ga deloma naslavlja tudi ta program, je, kako se bo ta manj predvidljivi del cestnega omrežja lahko financiral in urejal, še posebej skozi prizmo tega, da bo treba najti ustrezno razmerje med državnimi in občinskimi cestami. Tisto, kar je posebna prednost tega programa, je, da kljub temu da gre za izrazito infrastrukturno strategijo, ne gre samo za vprašanje asfaltiranja in polaganja tirov, ampak infrastrukturi daje tudi ustrezno vsebino, to je, ponotranja nekatere programske cilje, ki smo si jih zadali tako kot država in kot skupnost, katere del smo, torej Evropska unija, pa tudi gledano globalno. Govorim seveda o vprašanju trajnostne mobilnosti, o vprašanju trajnostnega razvoja in, ne nazadnje, vezanosti na zadnji Pariški sporazum, ki govori v pomembnem delu tudi o tem, kako skozi urejanje prometa celovito, tudi infrastrukture, zmanjševati obremenjevanje okolja. Tu je še posebej pomembno, da se prioritetno obravnava tako javni potniški promet kot prednostno urejanje kolesarskih poti ter naslavljanje in odpiranje možnosti za alternativne oblike prevozov kot tudi virov, kar bo v bodoče, če gledamo program do leta 2030, še posebej pomembno. V svojem operativnem delu Socialni demokrati posebej pozdravljamo šestletni drsni plan, ki hkrati daje upanje, da to ne bo eden izmed programov neke vlade, ki ga bo treba novelirati takoj, ko pride nova vlada, ampak da je dejansko tudi v operativnem smislu strateški okvir šestletnega urejanja, kar pomeni in kar je dobro, tudi nadstrankarsko in nadideološko urejanje nečesa, kar je za državo izjemno bistveno. Ostaja pa, ne glede na program, bojazen, da tako centraliziran program pomeni tudi možnost, da se – ker bodo projekti izbrani po strokovni plati – lahko zgodi prikrita centralizacija, na kar že danes Socialni demokrati opozarjamo. Treba je razvijati ne le glavnih koridorjev, ampak seveda tudi periferne dele, in s tem omogočiti enakomeren in trajnosten razvoj celotne države. Če se v zaključku dotaknem še vprašanja financiranja, je razmislek bodisi o bencinskem, infrastrukturnem ali karkoli bomo že poimenovali ta cent, seveda ključno vprašanje za implementacijo tega programa, vendar moramo v razpravah o tem, kako to zagotoviti, ustrezno razmejiti tudi vprašanja financiranja cest in železnice. Po našem mnenju so bile namreč še posebej v zadnjem kriznem obdobju precej podhranjene ceste, še posebej občinske, kar v bistvenem delu, še posebej na odročnih območjih, onemogoča skladen regionalni razvoj. Za zaključek. Ključni projekti, ki jih vidimo, pa ostajajo: tretja razvojna os, tako severni kot južni krak, drugi tir, severna primorska obvoznica, obvoznica okoli Slovenske Bistrice in še nekateri ključni projekti, ki morajo povezati predvsem industrijske centre in gospodarski potencial z mednarodnimi koridorji, ker je infrastrukturo treba gledati ne le, kot že rečeno, betom in tire, ampak predvsem kot ustvarjanje pozitivnega gospodarskega okolja priložnosti za razvoj Socialni demokrati bomo strategijo podprli. Hvala lepa.
Stališče Poslanske skupine Združena levica bo predstavil gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ko je Vlada sprejela Strategijo razvoja prometa, je s sklepom naložila Ministrstvu za infrastrukturo, naj v enem letu pripravi operativni načrt za izvajanje strategije. Rok za ta načrt se je iztekel 29. julija letošnjega leta. No, dva meseca za tem datumom so sprejeli obravnavano resolucijo, ki naj bi bila predpogoj za to, da potem lahko sprejemajo operativni načrt. Glede na zamudo bi pričakovali obsežen in detajlen program razvoja prometa, ampak dobili smo ravno nasprotno. Resolucija obsega 46 strani brez prilog, od tega je dejansko vsebine za 17 strani, pa potem še od teh 17 strani približno polovico zasedajo razpredelnice s predvidenimi financami. Resolucija je nedvomno korak nazaj v primerjavi s sedaj veljavnimi programi s področja prometa, ki so se sicer izvajali slabo. Obravnavani nacionalni program razvoja prometa daje jasno prednost razvoju cestnega prometa. Od 12 milijard vlaganj v infrastrukturo se bo skoraj dve tretjini namenilo vlaganjem v cestno infrastrukturo, od česar bo spet šla več ko polovica vlaganj v avtoceste. V tej luči resolucija predstavlja nadaljnje fetišiziranje cestnega prevoza z osebnim avtomobilom. Vlaganja v trajnostno mobilnost obsegajo manj kot 2 odstotka predvidenih sredstev, obrazložitev vlaganj pa je dolga po strani. Jasno je, da se temu aspektu razvoja prometa nameni bistveno manj pozornosti, kot bi se je moralo. Del, ki govori o vodnem prometu, je bolj kot ne povzetek programa razvoja pristanišča, ki ga je pripravila Luka Koper. Nekaj denarja se bo namenilo še proučevanju možnosti uvajanja celinskih plovnih poti, predvsem na reki Savi med Brežicami in Hrvaško. Tu se postavlja vprašanje ekonomske upravičenosti kot tudi okoljske sprejemljivosti takšnega ukrepa. V zvezi z razvojem zračnega prometa pa predlog resolucije v bistvu predstavlja dokončno kapitulacijo države pred zasebnim kapitalom. Priznava se, da je razvoj mednarodnega zračnega prometa postal stvar zasebnih lastnikov privatiziranih letališč. Razvoj zračnega prometa je tako s strani države omejen na pripravi državnih prostorskih načrtov, ki bi čim bolj ugodili načrtovanemu razvoju zasebnih letališč. Razvoj železniške infrastrukture je pri nas že od nastopa Petra Gašperšiča za ministra zgodba zase. Večji del vlaganj v železniško infrastrukturo po predlogu obravnavane resolucijo obsegajo vlaganja v javno-zasebno partnerstvo za financiranje izgradnje drugega tira. V zvezi s tem je iz resolucije zanimiva predvsem predvidena dinamika njegove izvedbe. Minister Gašperšič je svoj mandat vezal na začetek izgradnje drugega tira v letu 2017. Iz prilog o dinamiki in projektih, ki spremljata to resolucijo, je razvidno, da se bodo izvedbena dela na projektu gradnje drugega tira začela leta 2018. Hkrati z obravnavano resolucijo na tej seji obravnavamo tudi Predlog sprememb proračuna za leto 2017. Tam zelo jasno piše, da se bo gradnja drugega tira zaradi predvidenega financiranja v obliki javno-zasebnega partnerstva začela šele po letu 2019. Na eni seji bo Državni zbor torej obravnaval dva dokumenta, ki postavljata na laž obljube ministra Gašperšiča o začetku gradnje v letu 2017. To sta dokumenta, ki sta bila na Vladi sprejeta praktično v istem času, ko so bile te obljube dane. Obljube, na katere je minister vezal svoj mandat. Zaradi vsega navedenega bomo v Združeni levici glasovali proti predlagani resoluciji. Ker mi je drobec časa še ostal, mi dovolite, da medtem ko mi sprejemamo neke zelo slabo napisane papirje v Državnem zboru o našem prometu, o cestah, o pomorskih strategijah, o železnicah, je danes zjutraj vlak iz Škofje Loke v Ljubljano zamujal za 40 minut. In to ni nikakršna izjema. Zamude na naših železniških progah se dogajajo in se dogajajo redno. Danes sem zamudil jutranji sestanek Poslanske skupine Združene levice zaradi 40-minutne zamude vlaka iz Škofje Loke v Ljubljano. Tako da, dragi moji, mi sicer lahko sprejemamo tu takšne in drugačne papirje, ampak treba bo začeti ukrepati. Iz Slovenskih železnic se ljudje delajo norca zaradi rednih zamud vlakov. Upravičeno. Popravimo to, urgirajmo, primimo tam, kjer je treba. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov bo predstavil mag. Matej Tonin.
Dober dan, poslanke in poslanci! Zamujanje vlakov ni edini problem. Problem je tudi dolgi čas, dolgo trajanje voženj, na primer, od Bele krajine pa do Ljubljane je čas trajanja vožnje z vlakom približno še enkrat daljši kot z avtomobilom. V takšnih trenutkih in takšnih primerih, ko je naš javni železniški infrastrukturni del razvit na tak način, kot je, ni pričakovati, da bi se ljudje bolj posluževali tovrstnih javnih prevoznih sredstev. Tudi ceste niso v najlepšem stanju, velika večina slovenskih cest je razdrapanih, poškodovanih do te mere, da so nevarne za uporabnike. Če poleg železniškega in cestnega prometa k temu dodamo še letalski promet in stanje naših letališč, potem vidimo, da je situacija, z izjemo brniškega, relativno klavrna in žalostna. V primeru portoroškega letališča ni mogoče sprejeti oziroma se zelo dolgo sprejema celo prostorski akt, ki bi omogočil širitev in nadaljnji razvoj tega letališča. Tako je danes pred nami Resolucija o nacionalnem razvoju prometa, ki naj bi predstavljala operativni načrt za izvajanje Strategije razvoja prometa v Republiki Sloveniji, ki jo je Vlada sprejela lansko leto in nadomešča zdaj veljavne posamezne resolucije oziroma nacionalne programe. Za obdobje prihodnjih 14 let naj bi tako predstavljala paket konkretnih aktivnosti, vključno z roki in nosilci posameznih aktivnosti. Vse super in lepo, če ne bi od tu naprej manjkal tudi zelo pomemben del, zelo jasno navodilo oziroma jasna predvidevanja, kako in na kakšen način se bodo zagotavljala sredstva za vse to, kar je napisano v tem dokumentu. Vlada sicer zatrjuje, da je nacionalni program ambiciozno naravnan, saj za investicije in vzdrževanje ter celotno delovanje prometnega sistema predvideva vlaganja okrog 70 milijonov evrov letno in – treba je spet dodati en del – predvideva vložek zasebnih investitorjev v povprečju 300 milijonov evrov letno; upamo, da ne gre za račun brez krčmarja. V Novi Sloveniji smo do predlagane vsebine zadržani, saj v tem trenutku lahko govorimo le o načrtovanih aktivnostih in okvirnih zneskih. Veliko lažje je sprejemati te dokumente, mnogo težje pa je zanje zagotavljati denar. Na nek način me ta resolucija in ti dokumenti spominjajo na zelo podobne dokumente, načrte razvojnih programov v vojski oziroma na področju obrambe, kjer smo v dokumente zapisali številne svoje želje, kaj si želimo in kako bi bilo treba stvari peljati in jih narediti, ampak spet je Vlada pozabila na ključni del – za te zadeve zagotoviti potrebne finance. Zdi se nam, da se lahko zgodba tudi pri tem prometnem dokumentu ponovi. Postavljajo se številna vprašanja. Eno izmed njih je zagotovo to, kako bomo zastavljene cilje realizirali, ko pa iz izkušenj vemo, da so bili tudi sedaj veljavni nacionalni programi za posamezna področja prometa daleč nerealno postavljeni in je njihova realizacija ponekod dosegla manj kot tretjino od načrtovanega. Popolnoma na pamet tudi govorimo o predvidenih vlaganjih zasebnega kapitala. Minister Gašperšič je znan po tem, da lahko relativno hitro spremeni stališče in se prilagodi trenutni politični aritmetiki, zato je jasno, da je težko jemati njegove izjave resno, vsaj kar se tiče drugega tira, ampak kljub vsemu je treba jasno pričakovati vlaganje zasebnega kapitala, če bo zasebni kapital tudi imel kakšne koristi od tega, za izgubo ne bo nihče vlagal. Lahko bi izpostavil še tretjo razvojno os, ki jo zelo dolgo časa pacamo in še ni videti nekih resnih izgledov, da bi se v doglednem času končala. Torej zaradi vsega navedenega in izpostavljenega je jasno, da omenjenega dokumenta v Poslanski skupini Nove Slovenije ne moremo podpreti.
Gospa Vojka Šergan bo predstavila stališče Poslanke skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Strategija razvoja prometa v Republiki Sloveniji, ki jo je Vlada sprejela leta 2015, je nakazala strateške usmeritve pri določanju prihodnih ukrepov na področju cestnega, železniškega, letalskega in pomorskega prometa, vključno z javnim potniškim prometom oziroma ukrepih za zagotovitev trajnostne mobilnosti. Ta strategija je tudi na področju cestnega prometa sledila predvsem dvema ciljema: pripravi strokovnih podlag za operativno črpanje evropskih sredstev in pa izboru ustreznih prioritet na tem področju. Predvsem pa je strategija naložila, da Ministrstvo za infrastrukturo pripravi resolucijo o nacionalnem programu razvoju prometa in v nadaljevanju tudi operativni plan, kjer bodo konkretizirani načrti za izvajanje zastavljenih ciljev in strategije razvoja prometa. Na ta način resolucija, ki jo obravnavamo danes, predstavlja prehod med splošnimi ukrepi iz strategije na konkretne aktivnosti v pripravi in izvedbi. Za namen podrobnejšega načrtovanja izvajanja aktivnosti je v dokumentu predvideno, da Vlada vsako leto sprejme šestletni drsni plan vlaganj v prometno infrastrukturo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da je resolucija zastavljena ambiciozno in usmerjena tako k optimizaciji tranzitnega prometa kot tudi k lokalnim uporabnikom. Zavedamo se, da je zagotavljanje mobilnosti prebivalstva eno od najpomembnejših področij, saj ljudem omogoča dostop do izobraževanja, trga dela, socialnih, zdravstvenih, kulturnih, športnih in drugih storitev ter zagotavlja nemoteno oskrbo prebivalstva. V Sloveniji se soočamo z relativno veliko razpršenostjo poselitve, kar zahteva dobro organiziranost in posebno pozornost pri načrtovanju cestne infrastrukture. Zato je treba slediti cilju gospodarskega razvoja, poselitve in znanja v vseh večjih regijskih oziroma gospodarskih središčih v Sloveniji, hkrati pa je treba poskrbeti tudi za izboljšanje prometne varnosti in pretočnosti prometa, saj vemo, da so nekateri deli Slovenije zaradi slabše prometne povezanosti bolj podvrženi odlivu kadrov, dnevnim migracijam, povečanemu izseljevanju prebivalcev. Prav zaradi navedenega je še toliko bolj pomembno, da naredimo vse za uspešno črpanje evropskih sredstev. Seznanjeni smo s pozitivnimi premiki na terenu v času tega mandata. Po letu 2010 se je letos prvič obrnil negativni trend investicij v cestno infrastrukturo in investicijskega vzdrževanja cest. Zagotovljenih je dovolj sredstev, da se po več letih premajhnih vlaganj zaustavi nadaljnje propadanje in predvsem, da se postavi jasno vizijo, kako ravnati z obstoječo infrastrukturo in kako jo razvijati naprej. S sprejetjem Resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa do leta 2030 smo na dobri poti, da ustvarimo prometne povezave, ki bodo prispevale tudi k razvoju drugih področij. Gre za celovit pristop k razvoju prometa, ki lahko zagotavlja večje sinergije pri doseganju ciljev prometne in prostorske politike države ter drugih politik, na katere promet vpliva, to je okolje, ali ki je ključen – gospodarstvo. Zato v Poslanski skupini Stranke modernega centra Resolucijo o nacionalnem programu razvoja prometa do leta 2030 podpiramo. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! Pred nami je Predlog resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa v Republiki Sloveniji do leta 2030. Glede na to, da gre za resolucijo oziroma dokument, katerega ročnost je skoraj 15 let, bi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pričakovali dokument, ki bo jasen in pregleden, z jasnimi cilji, roki in predvsem finančno konstrukcijo po posameznih področjih oziroma projektih, dobili pa smo dokument, ki je napisan nejasno, nepovezano in nepregledno. To ugotavlja tako Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju, tako ugotavljajo strokovnjaki s področja infrastrukture in prostora ter civilne iniciative, ki so nastale oziroma se organizirale prav zaradi slabe politike države na področjih, ki naj bi jih urejala omenjena resolucija. Človek dobi vtis, da gre za zlepljenko dokumentov različnih avtorjev, ki, žal, niso sedeli za isto mizo in pisali tekste po istih predpostavkah in izhodiščih. Resolucija je tako po mnenju naše poslanske skupine nabor želja s premalo jasno opredeljeno finančno strukturo po posameznih področjih, tudi roki in nosilci niso dovolj jasno opredeljeni. Ministrstvo za infrastrukturo je v zvezi z razvojem prometa v Republiki Sloveniji napisalo in Vladi predlagalo vrsto dokumentov, resolucij, strategij, operativnih načrtov in tako dalje. En dokument povozi drugega, je vmesni člen med strategijo in operativnim načrtom, vse pa nepregledno, nepovezano; skratka, nejasno. V tej množici dokumentov se človek počasi ne znajde več. Medtem ko se pišejo dokumenti, pa nam državne ceste propadajo. V poglavju Cestna infrastruktura danes obravnavane resolucije lahko na strani 5 preberemo: "Analize v strategiji so pokazale, da se stanje vozišč poslabšuje, tako je med državnimi cestami praktično kar polovica omrežja v zelo slabem stanju. V letu 2011 je bilo zelo slabih odsekov cirka 40 odstotkov, v letu 2013 pa se je številka povzpela na cirka 50 odstotkov, tudi v letu 2015 je stanje podobno, se pravi, 50 odstotkov vozišč v slabem stanju." Železniška infrastruktura je zastarela in neprimerna za vlake višjih hitrosti, da o novih investicijah, ki jih ni ali so minimalne, niti ne govorimo. Razvoj Luke Koper, ki je edina slovenska mednarodna tovorna luka – predlagatelj zapiše: "Glavnino vlaganj v infrastrukturo izvaja koncesionar v koprskem pristanišču za mednarodni promet Luka Koper, d. d." Enako velja za področje Zračni promet, kjer država predvideva, da "bo glavnina vlaganj v letališko infrastrukturo s strani koncesionarja skladno z njegovimi strateškimi in finančnimi načrti." Za slovensko gospodarstvo je daleč najpomembnejši logistični koridor, ki vodi od severnojadranskih pristanišč do destinacij v vzhodni, srednji in zahodni Evropi. Zavedati bi se morali, da je ravno ta logistični koridor Sloveniji omogočal gospodarski razvoj in življenjski standard, primerljiv standardom v sosednjih državah. In spet smo pri izgradnji drugega tira Koper–Divača, ki ga resolucija predvideva v obdobju med 2018 in 2025. Število razprav o tem, kako pomembna je izgradnja drugega tira, je neskončno, zaključki vseh pa jasni, razvoj Luke Koper bo zaustavljen, če drugega tira ne bo. Na 31. strani resolucije lahko preberemo: "Za investicijo drugega tira Divača–Koper je predvideno sofinanciranje projekta z zasebnim kapitalom – v tabeli je prikazana investicija v vrstici javno-zasebno partnerstvo – oziroma bosta morebitno državno sofinanciranje tega projekta in višina le-tega odvisna od rezultatov podrobnega modela javno-zasebnega partnerstva. Ministrstvo za infrastrukturo izvaja tudi aktivnosti za pridobitev EU sredstev za investicijo projekta drugi tir Divača–Koper." Tudi glede tega je bilo povedano veliko. O tem je bil organiziran posvet v Državnem svetu, ki je izpostavil, da javno-zasebno partnerstvo ni prava alternativna rešitev, saj bi šlo le za zasebni zaslužek ter velik strošek države za garancije zasebnim investitorjem za poplačilo izpada prihodka. V Poslanski skupini SDS menimo, da je pristop ministrstva k tako pomembnemu projektu, kot je za slovensko gospodarstvo drugi tir Divača–Koper, milo rečeno, neresen in ne daje upanja, da bo kdaj realiziran. V resoluciji tako ministrstvo govori o morebitnem državnem sofinanciranju in da bo višina državnega sofinanciranja odvisna od rezultatov podrobnega modela javno-zasebnega partnerstva. V Poslanski skupini SDS zato ministra sprašujemo: Kam uvršča 200 milijonov evrov, ki so zagotovljena za novo 2TDK podjetje? Če to ni državno financiranje – kaj potem je? Kdo bo zasebni partner? Kakšna je časovnica? Kakšne bodo obveznosti države, torej davkoplačevalcev, v primeru javno-zasebnega partnerstva? In ker se vse začne in konča pri denarju, bi pričakovali, da bo resolucija veliko bolj konkretna, kar se financ tiče, pa ni, ker se skozi celotno strategijo stavki, povezani s financiranjem, izpeljujejo z besedami morebitno financiranje, ocena financiranja, finančni okvir bo določen ko bo pripravljena posamezna študija, projektna dokumentacija in tako naprej. To seveda ne daje veliko upanja, da bodo načrtovani projekti v rokih, ki so zanje predvideni, tudi realizirani. V poslanski skupini nas zanima tudi, kolikšen delež sredstev bo za projekte iz resolucije Slovenija pridobila iz evropskih sredstev. Glede na to, da je skoraj polovica aktualne finančne perspektive 2014–2020 za nami, je sedaj prvi trenutek, da Ministrstvo za infrastrukturo natančno pove, kje smo s črpanje sredstev, za katere infrastrukturne projekte kandidiramo, in kakšni so izgledi za sofinanciranje teh projektov. Zaradi vsega povedanega v Poslanski skupini SDS menimo, da je resolucija neuporabna, zato se bomo pri glasovanju vzdržali.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavcem, spoštovani kolegice in kolegi! Julija lani je Vlada Republike Slovenije sprejela Strategijo razvoja prometa v Republiki Sloveniji, ki je splošni dokument, Resolucija o nacionalnem programu razvoja prometa pa je pripravljena kot operativni načrt za izvajanje omenjene strategije. Resolucija tako pokriva področje cest, železnic, letalstva, pomorska in javnega potniškega prometa. Razdeljena pa je na dve obdobji, in sicer od leta 2016 do 2022 in od leta 2022 do 2030. Določeni so roki in nosilci posameznih aktivnosti ter okvirni stroški, kar pomeni, da so vrednosti za večino aktivnosti ocenjene. Ko bodo za konkretne projekte pripravljene študije in projektna dokumentacija, pa se bodo stroški konkretizirali. Seveda pa sta čas in način realizacije določenih projektov odvisna od proračunskih sredstev, ki bodo na voljo. Za realizacijo vseh aktivnosti iz resolucije bo potrebno do leta 2030 zagotoviti nekaj manj kot 17 milijard evrov, od tega naj bi šlo približno 10 milijard iz proračuna, ostala sredstva naj bi prispevale občine, Dars, Luka Koper, nekaj pa se bo črpalo tudi evropskih sredstev. V Poslanski skupini Desus predlog resolucije podpiramo, saj menimo, da je njeno sprejetje nujno, kajti le tako bomo uresničili zastavljene cilje na področju prometa. Seveda pa vsi skupaj pričakujemo, da bo resolucija prinesla pozitiven učinek ne samo v prometu in povečanju prometne varnosti, temveč tudi na področju gospodarstva in okolja. V naši poslanski skupini nas veseli, da načrtovane aktivnosti niso vezane le na investicije v infrastrukturo, ampak so predvideni tudi ukrepi za doseganje tako imenovane trajnostne mobilnosti, kot so subvencija za uporabo javnega potniškega prometa, enotne vozovnice, enoten vozni redi, razvoj kolesarskega omrežja in podobno. V javnosti je že slišati pozitivne odzive na uvedbo enotne vozovnice za dijake in študente v okviru projekta Integriran javni potniški promet. Ta enotna vozovnica je subvencionirana s strani države, kar pomeni, da je družinam s šolajočimi se otroci prihranjeno veliko finančno breme. Po oceni naše poslanske skupine resolucija pokriva tudi večino problemov, s katerimi se bo moralo Ministrstvo za infrastrukturo in mi vsi skupaj pošteno spopasti. Tako bo na primer treba urediti sodobne prometne povezave za območja, ki so že dolgo slabše dostopna. Tu govorim o Koroški, Beli Krajini, Posočju, pa tudi nekaj pokrajin v osrednji Sloveniji, kot na primer Posavje in Zasavje. O tem bo v prihodnje še dosti govora, spoštovani minister, glede poteka tretje razvojne osi skozi osrednji del, skozi Zasavje. Da se prepreči nadaljnje uničevanje slovenskih cest, je treba na železnico preusmeriti tranzitni tovorni promet. Prav tako bi bilo za razbremenitev naših cest potrebno povečati število avtovlakov predvsem v času turistične sezone. Eden izmed zelo pomembnih projektov trajnostne mobilnosti je vzpostavitev kolesarske mreže, predvsem z vidika dnevnih migracij in turizma. Seveda bi še lahko našteval, kaj vse v naši poslanski skupini vidimo kot prioriteto na področju razvoja prometa, vendar pa je po naši oceni predlog resolucije zajel praktično vse tisto, kar se nam tudi zdi pomembno. Zato bomo, kot sem že povedal, predlog resolucije v naši poslanski skupini enotno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi. Glasovanje o predlogu resolucije v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez dobre pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi 24 sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 14.05. Hvala lepa za enkrat.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 17., 32., 33., 36., 35., 37., 22., 23., 39., 25., 26., 30., 31., 21. in 24. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih po nujnem postopku Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dnem 22. 11. 2016, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 1. členu pod številko ena. Glasujemo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 1. členu pod številko ena. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu pod številko dva. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti pa 45. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu pod številko ena. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 21. in 22. členu. Če ta amandma ni sprejet, postaneta navedena amandmaja brezpredmetna. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine SDS k istemu členu pod številko dva brezpredmeten, s tem pa tudi z njim povezan amandma Poslanske skupine SDS k 22. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra gospod Danilo Anton Ranc.
V imenu poslanca Danila Antona Ranca.
Prav, ampak prej, da še vprašam, ali je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? [[Ni.]] Potem obrazložitev glasu v osebnem imenu, kot ste rekli, besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Predsednik, hvala za besedo. Že prej sem omenil, da govorimo o pomembnem zakonu, o Zakonu o gozdovih in da smo pred kratkim tudi vodo kot en naravni vir vpisali v ustavo. Mislim, da je tudi ta zakon ima tudi podobno težo, saj govori o Zakonu o gozdovih, ki so naš drugi največji naravni vir. V zvezi s tem bom amandma k 2. členu podprl, predvsem zato, ker dobre vsebine zakona o gospodarjenju z državnimi gozdovi prinašamo tudi v ta zakon in daje možnosti za vzpostavljanje gozdno lesnih verig tudi za zasebne gozdove, za lastnike, ki jih imajo zasebniki, to pomeni, da smo tudi v zakon o gospodarjenju z gozdovi vnesli dobre vsebine, ki bi omogočale vzpostavljanje gozdno lesnih verig in odpiranje novih zelenih delovnih mest. Ta amandma bom podprl.
Še enkrat povem, odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS – pardon, zdaj sem se pa tudi jaz zmedel – poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu pod številko ena in povedal sem, kateri amandmaji potem postanejo brezpredmetni oziroma kateri so povezani. V redu? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu pod številko ena sprejet, je postal amandma Poslanske skupine SDS k istemu členu pod številko dva brezpredmeten. S tem pa tudi z njim povezani amandma Poslanske skupine SDS k 22. členu. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 4. in 18. členu. Če ta amandma ni sprejet, postanega amandmaja Poslanske skupine SDS k 4. in 18. členu brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 45. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine SDS k 3. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja pod številko ena k 4. členu brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 4. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 24. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 14. členu pod številko ena. Če je ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD pod številko dve brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 44. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 14. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker amandma Poslanske skupine SDS k 3. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja pod številko ena k 18. členu brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 18. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 17. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 22. členu pod številko ena. Če je sprejet ta amandma, postane amandma Poslanske skupine SDS pod številko dve brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je amandma Poslanske skupine SDS k 2. členu pod številko dve postal brezpredmeten zaradi sprejetega amandmaja poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu pod številko ena, je postal brezpredmeten tudi amandma Poslanske skupine SDS k 22.členu. S tem smo končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1., 2., 4., 14., 18., 21. in 22. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? [[Ne.]] Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za dano besedo. Glede na to, kako se je odvilo glasovanje o posameznih amandmajih, predvsem o amandmajih Poslanske skupine SDS, napovedujemo, da bomo glasovali proti zakonu. Kljub temu da ima zakon dva zelo pomembna člena, ki skušata sicer dve leti prepozno reševati problematiko lubadarja in sta edina dva člena, ki sta razlog, da lahko ta zakon sprejmemo po nujnem postopku, je kar nekaj odprtih vprašanj, ki jih tudi preko druge obravnave in tudi preko obravnave tukaj na plenarni seji nismo razčistili. Pa naše mnenje še vedno ostaja odprto vprašanje lastninske pravice oziroma prostega vstopa, prestopa in dostopa v zasebne gozdove. Prav tako se ne strinjamo z velikimi obljubami, ki jih ministrstvo nadaljuje pri tem zakonu. Po našem mnenju pa je ključni razlog, zakaj zakona ne bomo podprli, tako imenovane prevoznice oziroma po novem knjigovodske listine. V Poslanski skupini SDS še vedno menimo, da bi bile dovolj odločbe Zavoda za gozdove tisti dokument, ki bi dale gozdno lesnim sortimentom dovolj veliko sledljivost tudi pri podaji drugim oziroma tretjim osebam. Dali smo tudi predlog amandmaja, da bi lahko to odločbo minister spremenil, da bi le imeli samo en dokument na tem področju, ampak se je ta vlada odločila, drugič, da dela neko novo administracijo na področju gozdov. Leta 2013 je zelo podobna koalicija sprejela tako imenovane prevoznice, ko so si uradniki na Ministrstvu za kmetijstvo zagotovili svoj vrtiček oziroma razlog za svoj obstoj in v SDS smo vedno temu zakonu in tem prevoznicam nasprotovali. Potem ko smo mi septembra letos predlagali zakon, ki bi de facto ukinil prevoznice, je Vlada temu nasprotovala in je rekla, da bo podprla in predlagala neke nove spremembe. Takrat je Vlada obljubila, da je treba ukiniti prevoznice za odvoz lesa iz gozda. Ampak ta koalicija je to naredila tako, da je termin prevoznice spremenila v termin knjigovodska listina in ga malo redakcijsko pobrusila, še vedno pa imamo kar nekaj problemov znotraj gozdov. Prvič. Ta zakon ne posega v sledljivost gozdno lesnih sortimentov iz podjetja Slovenski državni gozdovi. Skratka, lastniki zasebnih gozdov so v slabšem položaju kot državnih gozdov. Preko sprejemanja tega zakona in teh amandmajev pa se kaže želja pristojnega ministra po večji birokratizaciji kmetov, po večji kriminalizaciji kmetov in ne nazadnje, ta zakon je eden izmed novih nastavkov, ki želijo na novo nacionalizirati slovenske zasebne gozdove. Zato mu bomo v Poslanski skupini SDS nasprotovali. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra gospod Simon Zajc.
Hvala, gospod predsednik. V naši poslanski skupini bomo ta zakon podprli. Dva razloga sta nujna, torej boj proti lubadarju in uveljavitev Zakona o ugotavljanju katastrskih dohodkov, ki stopi v veljavo s 1. 1. in za katerega potrebujemo točneje določiti rastiščni koeficient. Kar se pa tiče prevoznic, pa naj še enkrat povem na tem mestu, da se jih de facto ukinja, prevoznic ni več, ne gre za preimenovanje. Listine, ki jih moraš imeti ob prevozu, so pač listine, ki jih zahteva ostala zakonodaja, to so dobavnice in tako naprej. Če ti hočeš legalno nekomu kaj prodati, gre to preko papirjev, drugače ne gre. Medtem ko mali kmetje pa po tem zakonu lahko brez česarkoli prevažajo, rabijo samo odločbo o poseku, ki je pa tako ali tako nujna. Torej ne gre za nobeno preimenovanje, gre za de facto za to, da se prevoznice odpravlja, uvaja pa se izjavo v tistem primeru, ko med sabo poslujeta dve fizični osebi, ker drugače te sledljivosti ne moreš zagotoviti. Tako da v naši poslanski, še enkrat poudarjam, podpiramo zakon. Hvala.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske? Ne. Potem obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Zvonko Lah.
Hvala, predsednik za besedo. Tega zakona ne bom podprl, zato ker če rešujete sanitarno sečnjo, bi to morali sprejeti pred dvema letoma, zdaj je prepozno, lubadar je šel predaleč, problemi naslednje leto bodo še večji, kot so bili letos. Če ste hoteli ukiniti prevoznico, bi jo lahko tudi že zdavnaj, taka kot je bila prvotno sprejeta, ker lahko bi enostavno rekli, sedaj je dobavnica tisto, kar smo v opoziciji predlagali vedno, pa bi vse vsebine bile na dobavnici pa bi vsi vedeli, za kaj gre. Zdaj ste neki računovodski listini dali tako čudno ime, ki ne paše nikamor. Zato tega zakona ne bom podprl. Nekaj dobrih stvari sicer je zraven, ampak pričakujem, da boste sistemsko Zakon o gozdovih čim prej prinesli na klopi, da boste rešili vse tiste anomalije, ki so še v tem zakonu.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 22. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 32. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih od 2016 do 2022. Ker k predlogu resolucije matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 5. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 33. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa v Republiki Sloveniji za obdobje do leta 2030. Ker k dopolnjenem predlogu resolucije amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o dopolnjenem predlogu resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. V imenu poslanske ali v lastnem? Lastnem. Najprej v imenu poslanske. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Gre za celovit pristop k razvoju prometa, zato bomo resolucijo o nacionalnem programu razvoja prometa do leta 2030 v Stranki modernega centra podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Predloga resolucije o nacionalnem programu razvoja prometa v Republiki Sloveniji ne bom podprl iz razloga, ker je v resoluciji tudi javno-zasebno partnerstvo, ki se nanaša na izgradnjo drugega tira, to pa pomeni, da v tej resoluciji sprejemamo odločitev, na podlagi katere se bo prodal delež v Luki Koper, kajti popolnoma jasno je, da noben zasebni partner z lastnimi sredstvi ne more zgraditi drugega tira, brez da dobi subvencijo s strani države, da mu pokriva razliko, ali pa da pridobi deleže v Luki Koper. In kot so predstavili tudi Madžari, so pripravljeni zgraditi drugi tir, vendar pod pogojem, da dobijo delež v Luki Koper, pod pogojem, da prevzamejo tudi prevoze po železnici, po slovenskih železnicah iz Luke Koper, in pod pogojem, da njihova podjetja gradijo drugi tir. Torej, zelo jasen pokazatelj, da zasebni partner tega tira ne more zgraditi. Torej, zakaj sprejemati resolucijo, s katero samo zasebnemu partnerju omogočamo, da dejansko izčrpava državo, in pravzaprav siromašimo državo s tem? Če pogledamo tudi v naš poslovnik, z resolucijo Državni zbor ocenjuje stanje, določa politiko in sprejema nacionalne programe. Ali je res v nacionalnem interesu Republike Slovenije, da prodamo Luko Koper? Jaz mislim, da ne. Zato bom glasoval proti tej resoluciji. Prepričan sem tudi, da bi, recimo, v avstrijskem parlamentu, madžarskem ali hrvaškem takšno resolucijo z veseljem zavrnili. Hvala.
Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Tudi sam moram biti kritičen do te resolucije in če dovolite, bom z 32. strani citiral samo določene aspekte te resolucije, ne bom se spuščal v vse ostalo. Zelo pomembna je tretja alineja, ki pravi: »Dokončati pripravo modela financiranja z možnostjo vključitve javno-zasebnega partnerstva, eventualna sklenitev partnerstva glede gradnje drugega tira in investicijo tudi izvesti.« Z vsem spoštovanjem do vsega napisanega, imam osebne pomisleke in zelo težko mi je, da v takem dokumentu lahko potrdim neko tako zavezo, kot je tu dana. Sploh glede na dejstva, ki so znana; recimo, da bi samo 27 kilometrov dali nekemu javno-zasebnemu podjetju. Glede na literaturo, ki obstaja in je zelo jasna, da javno-zasebno partnerstvo ne prinaša nekega odnosa, mislim, da razen metroja v Londonu to javno-zasebno partnerstvo ni pokazalo tega. Bi si pa želel, da bi bilo tu napisano, da si bo ministrstvo prizadevalo najti model financiranja, ki ustreza naši državi, ne splošno ali pa eksplicitno javno-zasebno partnerstvo. Rad bi, da se tudi v tej smeri to resolucijo dodela in uvidi to, da ni samo javno-zasebno partnerstvo edina alternativa. Tako tega, žal, ne morem potrditi. Hvala.
Obrazložitev glasu v svojem imenu Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ne bom podprl predlagane resolucije. Prvi razlog je zagotovo drugi tir. V tej resoluciji se predvideva model javno-zasebnega partnerstva, ki bo tako ali drugače pripeljal v privatizacijo Luke Koper; to je pač neobhodno, na tak način se z javnimi sredstvi drugega tira Divača–Koper ne da potegniti. Dalje, celoten dokument je silno šalabajzersko napisan in niti približno ne gre za neko celovito rešitev. Obsega 46 strani, brez prilog, od tega je samo 17 strani vsebine, pa še znotraj teh 17 strani je polovica nekih tabelic pa razrezov financ. Dalje, resolucija pristaja na letališki promet, na mednarodni zračni promet kot stvar zasebnih lastnikov privatiziranih letališč in tega nikakor ne postavlja pod vprašaj. Za razvoj prometa oziroma za vlaganja v infrastrukturo predvideva 12 milijard, od tega samo 2 odstotka teh predvidenih sredstev za trajnostno mobilnost, obrazložitev teh 2 odstotkov je pa dolga slabo polovico strani. V istem času dve tretjini tega 12-milijardnega zneska namenja za gradnjo cest, pa še od tega večji del za vlaganja v avtoceste, ob tem je pa naša železniška infrastruktura na splošno izrazito podhranjena. Današnji vlak iz Škofje Loke v Ljubljano je zamujal za 40 minut, pa to ni bil izjemen primer. Takšne zgodbe se dogajajo na redni ravni in kaj mi medtem želimo početi s prometom? Metati z lopato še več denarja v avtoceste! Skratka, proti tej resoluciji.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, predsednik. Ta dokument kaže eno jasno stvar, ki smo jo zdaj lahko že navajeni s strani ministra Gašperšiča, in to je neka dvojnost med izjavami in dejanskim delovanjem. Od časa interpelacije, ki je bila več ali manj tudi povezana z drugim tirom, smo začeli poslušati zgodbo o tem, kako se zdaj dela na tem, da bi Luka Koper in Slovenske železnice začele sodelovati v tem projektu in pomagali zgraditi drugi tir. To naj bi bilo seveda po vseh logičnih razmislekih skregano z javno-zasebnim partnerstvom. Gre za dve podjetji v večinski državni lasti in ne gre več za obliko javno-zasebnega partnerstva, ampak za neko projektno sodelovanje državnih podjetij. Zdaj sprejemamo resolucijo, ki spet govori o tem, kako je javno-zasebno partnerstvo tisti model, ki bi ga bilo treba in ki bi ga morali upoštevati in izvesti. To ne govori nič drugega, kot to, kar smo ves čas v Združeni levici govorili; torej, da je na prioritetni listi ministra Gašperšiča plan, ki pomeni privatizacijo železnic, to se je zgodilo s spremembo zakona o Slovenskih železnicah, in po drugi strani pa vsaj delno privatizacijo Luke Koper. In dokumenti, ki jih prinaša, od proračuna do zakonov, ki jih vlaga njegovo ministrstvo, do te resolucije, jasno govorijo o tem, da je prva stvar, prioritetna stvar privatizacija: ne samo Luke Koper in upravljanja z železniškimi povezavami, ampak tudi letališč in tako naprej. Skratka, ta dokument seveda, še enkrat, jasno govori o tem, kaj so glavni cilji, kakšen je master plan, kar se tiče drugega tira in Luke Koper in Slovenskih železnic, zato ga nikakor ne bom podprl.
Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 13. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 36. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2017. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje k programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2017 z dne 15. 9. 2016. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 35. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o prenehanju veljavnosti Sklepa o soglasju k odtujitvi naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, d. d., Slovenske odškodninske družbe, d. d., Modre zavarovalnice, d. d., D. S. U., Družbe za upravljanje in svetovanje, d. o. o., in Posebne družbe za podjetniško svetovanje, d. d. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog sklepa o prenehanju veljavnosti Sklepa o soglasju k odtujitvi naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, d. d., Slovenske odškodninske družbe, d. d., Modre zavarovalnice, d. d., D. S. U., Družbe za upravljanje in svetovanje, d. o. o., in Posebne družbe za podjetniško svetovanje, d. d., ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 70, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Postopek obravnave predloga je s tem končam. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 37. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za razpis posvetovalnega referenduma o Celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: Razpiše se posvetovalni referendum o Celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani – CETA. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Matej T. Vatovec.
Hvala še enkrat, predsednik. Sporazum CETA je gotovo dvignil veliko prahu od časa zaključka njegovih pogajanj pa tudi do podpisa. Eklatanten primer je bil odziv Valonskega parlamenta, Valonske vlade na njegov podpis. Dejstvo je, da ta sporazum ostaja še vedno neke vrste neznanka. Tiste študije, ki pa so bile narejene, bilo jih je na desetine, ne glede na to, ali so bile naročene s strani Evropske komisije, naše vlade, ali so jih naredile nevladne organizacije, ali pa kakšne druge institucije, so pokazale nekaj – da pozitivnih učinkov tako rekoč ne bo, kvečjemu pa lahko pričakujemo negativne učinke zaradi takšnega sporazuma. Dejstvo je torej, da ta sporazum v prvi vrsti predstavlja v prvi vrsti neznanko z velikim potencialom škodljivosti. Vlada je ta sporazum sicer podpisala, dejstvo pa je, da je pred nami še ratifikacija, ko bo prišel zakon v Državni zbor. Dejstvo pa je tudi, da velika količina državljank in državljanov Slovenije, pa tudi Evrope, takim sporazumom, konkretno pa tudi sporazumu CETA, nasprotuje. V Sloveniji celo približno polovica vprašanih. V Združeni levici smo predlagali razpis posvetovalnega referenduma, ker je pač to edina oblika trenutno, ki se je lahko poslužimo, zato da enostavno naredimo tisto, kar bi v tem trenutku morali. Stranke se v času predvolilne kampanja leta 2014 niso opredeljevale do teh sporazumov in zaradi tega trdimo, da niti nimajo mandata, da sprejmejo tako pomembno odločitev, kot je podpis in sprejetje takšnega sporazuma, predvsem v prvi vrsti zaradi tega, ker se bo dotikal čisto vsakega državljana in državljanke oziroma prebivalca in prebivalke te države. Tako v tem trenutku, če hočemo ohraniti demokratičnost in demokratične postopke v tej državi, je seveda prav, da se da glas ljudstvu. Da se glas ljudstvu, zato ker bo tisto, kar bo v največji meri občutilo posledice takšnih sporazumov na področju okolja, na področju prehrane, na področju javnih storitev in seveda predvsem na področju delavskih pravic. Mi ta referendum predlagamo, zaradi tega ga bomo seveda tudi podprli. Je pa to vprašanje, ki je vprašanje vseh nas in za katerega si ne moremo čisto preprosto vzeti te pristojnosti, da bi se sami odločali o tem, ampak je prav, da damo predvsem glas ljudstvu.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra gospod Kamal Izidor Shaker.
Hvala, predsednik. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo nasprotovali predlogu za razpis posvetovalnega referendum o Celovitem gospodarskem sporazumu med Kanado in Evropsko unijo, tako imenovanemu CETA. Menimo, da je ta sporazum oziroma ta predlog za razpis posvetovalnega referenduma preuranjen, kar smo tudi večkrat poudarili. Posvetovalni referendum ne bo imel neposrednega učinka na odločanje v Državnem zboru, ker je namreč posvetovalni in bo prinesel le dodatnih 4 milijone stroškov z izvedbo tega referenduma z nezavezujočim rezultatom. Kar se tiče pa same ratifikacije v Državnem zboru, je pa zapisana v 3. a členu Ustave in poleg tega v 3. a členu Ustave lahko najdemo tudi razpis zavezujočega referenduma, ki ga bodo lahko takrat poslanke in poslanci razpisali. Zato bomo, še enkrat poudarjam, v Poslanski skupini Stranke modernega centra temu predlogu nasprotovali.
Glasujemo. Prekinjam, nisem videl [[…]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu Luka Mesec.
Hvala. O sporazumu CETA ne more odločati ne bruseljski tehnokrati niti Vlada ali koalicija, ki vsakič podležeta pritiskom močnejših in mednarodnega kapitala. O CETI lahko odloča samo ljudstvo, zato bom seveda glasoval za.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Sporazum CETA je bodisi dobra stvar, je bodisi slaba stvar, odvisno od tega, koga vprašaš. Če vprašaš oblast, je za njih CETA dobra stvar, zaradi tega ker jim v zadnji instanci prinaša prestiž v mednarodnem občevanju z bruseljskimi birokrati pa s partnerji na drugi strani Atlantika in tako naprej. Če vprašamo agenturo mednarodnega kapitala, je CETA zanje dobra stvar, zaradi tega ker lahko obidejo okoljske, socialne, delavske in ostale napredne omejitve, ki veljajo v evropskih državah, tudi pri nas, zato da kujejo na hrbtih delovnih ljudi večji dobiček. Če pa vprašate večinsko prebivalstvo v tej državi, delavske razrede, kmete, je pa CETA z vidika njihovih interesov navadna narodna veleizdaja. Zato bom seveda glasoval za razpis tega referenduma.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Violeta Tomić.
Hvala za besedo. S sporazumom CETA zastavljamo okoljske, prehranske standarde, socialno državo in delavske pravice in tudi suverenost, kolikor nam jo je sploh še ostalo. Seveda možnost posvetovalnega referenduma in rezultati ne bodo zavezujoči, ampak ima pa takšna odločitev veliko simbolno težo in tudi veliko politično moč. Kajti raziskave kažejo, da ljudstvo prepričljivo nasprotuje sporazumu CETA, kakor tudi, da so premalo informirani o njih. Zaradi določbe o začasni rabi pa ne bo za uveljavitev sporazuma potrebno ne glasovanje v Evropskem parlamentu ne glasovanje v nacionalnih parlamentih in zavzemanje za mešano pristojnost je zato bolj ali manj pesek v oči. Naša vlada je, žal, povozila že sprejeta stališča. Dala je soglasje k podpisu sporazuma, ki vsebuje sporen in škodljiv mehanizem ICS, čeprav je sam Cerar zatrdil, da je škodljiv in da ga v sporazumu ne bo. Dala je glas tudi za sporazum, ki je najbrž v nasprotju s samim pravom Evropske unije. Kajti, Evropski parlament jutri glasuje o resoluciji, s katero bi lahko pozval k presoji CETE na Sodišču Evropske uniije. Če bo ta resolucija dobila podporo v Evropskem parlamentu, bi to pomenilo, da Evropski parlament sploh ne bo odločal o CETI do uradne odločitve sodišča. Skratka, podpiram referendum in bom dala svoj glas za.
Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 64. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 64.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Mi bomo ta zakon podprli, tako kot smo ga na odboru, in taka je bila tudi naša napoved, ko smo ga obravnavali na plenarni seji Državnega zbora. Zakon vendarle prinaša na eni strani tisto, kar je v tem času nujno. To je več dostojanstva, več pravic v primeru smrti policistov, ki smo jim priča v zadnjem času pogosteje, kot je bilo to nekoč. Drugič, zakon prinaša še nekatere druge pomembne izboljšave, predvsem pa zakon implementira tisto, kar je bilo doseženo v stavkovnih pogajanjih in v sporazumu o prekinitvi stavke. Ministrica ni povedala tistega, kar bom jaz povedal; namreč jaz sem nekje na enem svojem blogu zapisal, da je policijsko stavko končala druga Janševa vlada. V veliki meri to seveda drži, mi smo leta 2013 v zakon vnesli določilo, po katerem bo bodoče šolanje večine policistov potekalo tako, da bodo imeli v večini, poudarjam, višješolsko izobrazbo kot elementarno izobrazbo za opravljanje policijskega poklica. Le manjši del policistov bo v bodoče obdržal srednješolsko izobrazbo. To pa je seveda tisti ključni element, ki je vladi nekako omogočil, da je lahko ponudila, ker je pravzaprav morala ponuditi, če smo direktni, policistom višje plače po nekem sukcesivnem, po nekem časovnem zamiku in to se bo seveda tudi zgodilo. Zato sem mi zdi, da je prav, da to povemo, ker verjetno ima ministrica malo težav hvaliti kakšnega svojega predhodnika in kakšno predhodno vlado, javnost pa vendarle mora to vedeti. Kakorkoli že, prav je, da spravimo poklic policista na višjo stopnjo izobrazbe, ker ne nazadnje sem dal dostikrat primerjavo, poglejte, če v vrtcu imamo vzgojiteljico s fakultetno ali visoko strokovno izobrazbo, pa vemo, kaj opravljajo – ne da bi, bom rekel, ta poklic kakorkoli omaloževal –, je treba reči, da si verjetno vsak državljan zasluži, da njegovo prometno nezgodo, ki je lahko najhujše vrste kaznivo dejanje, če je seveda kdo mrtev, obravnava oseba z višjo šolo. Kakorkoli je, mislim, da je prav, da je ta korak narejen naprej in da zakon stopi v veljavo in da vendarle omogoči nekaj več pravic policistom pri njihovem vsakodnevnem delu kot tudi pri delu v najbolj kritičnih situacijah. Zakon podpiramo, hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra gospod Marko Ferluga.
Tudi mi se, jasno, pridružujemo temu, da je ta zakon treba sprejeti. Dejstvo je, da je ta ministrica, ta vlada v končni fazi tudi SMC, izpolnila svoj del obljub, kar se tiče policije. Jasno je treba povedati, da je bila policija do teh let precej zanemarjena zaradi takšnih in drugačnih razlogov. Dalo se je, bom rekel, izdatna sredstva glede na dane možnosti in resurse in s tem zakonom dejansko, tako kot je moj predhodnik dr. Gorenak omenil, se je dalo tudi policistom, kar se tiče delovnopravnih, socialnih in ostalih pravic, še nek dodaten plus poleg tega, da se je pa, tako kot je bilo tudi že omenjeno, upoštevalo stavkovne zahteve. Tako mislim, da je ta korak ministrice in Vlade proti policiji bil izpeljan korektno in tukaj je bila dana tudi zaveza po neki odgovorni politiki do policije in s tem do varnosti ljudi samih v naši državi. Jasno je, da je takšne zadeve treba samo podpreti. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 22. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 39. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Vmesnega poročilo o opravljeni parlamentarni preiskavi v zvezi s Factor banko, d. d., Probanko, d. d., in Banko Slovenije. Prehajamo na odločanje o bistvenih ugotovitvah preiskovalne komisije, ki so v vmesnem poročilu zapisane na straneh od 311 do 328, v dodanem vmesnem poročilu pa na straneh od 43 do 230. Preden preidemo na odločanje, vas želim opozoriti, da v morebitnih obrazložitvah glasu ne navajate podatkov iz dodatnega vmesnega poročila, ki je označeno s stopnjo bančne tajnosti po 125. členu Zakona o bančništvu in je zato javnosti nedostopno. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS dr. Anže Logar.
Hvala lepa. Že preden je Slovenska demokratska stranka ali pa takoj, ko je Slovenska demokratska stranka vložila zahtevo oziroma predlog za ustanovitev preiskovalne komisije, smo poslušali, da se tega ne splača početi, da iz tega tako ali tako ne bo nič. Ko je potem Državni zbor z veliko večino, 68 glasov za potrdil ustanovitev te preiskovalne komisije, sem sam poslušal z različnih strani, da tako ali tako ne bomo znali, da tako ali tako ne bomo dobili dokumentov, da če pa že bomo, ne bomo nič odkrili, in da se ne bo nič spremenilo. Danes je na dnevnem redu glasovanje o delnem poročilu oziroma vmesnem poročilu. Če bo podpora pičla ali polovična, se res ne bo nič spremenilo, ker bo s tem Državni zbor poslal slovenski javnosti in tistim organom, ki si morajo primarno ukvarjati s pregonom bančne kriminalitete, pičel oziroma polovičen signal. Če pa bomo danes podprli to poročilo z veliko večino, pa bo večina tistih, ki bodo še naprej govorili, da se ne bo nič spremenilo, predvsem bankirjev. Ampak te bomo tako ali tako še zaslišali na preiskovalni komisiji. Glede vprašanja podpore temu poročilu, je treba imeti v spominu, da govorimo o petih milijardah bančne luknje. 5 milijard zadeva vsakega državljana, 2 tisoč 500 evrov po glavi in ti državljani so tako v opoziciji kot v koaliciji. Torej, ker imamo tako veliko narodno gospodarsko škodo, pri teh odločitvah po našem mnenju ne gre za vprašanje koalicije in opozicije, ampak gre za vprašanje simbolnega pomena, ki ga bomo poslali slovenski javnosti in tistim, ki odločajo o nadaljnjih ukrepih. Poročilo je na preiskovalni komisiji dobilo soglasno podporo vseh tistih, ki so aktivno sodelovali pri pripravi tega poročila, in to je jasen signal Državnemu zboru. In sedaj nekdo mora reči, ko je dovolj in da je dovolj. Slovenska demokratska stranka bo to danes naredila enotno in soglasno podprla to poročilo.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra mag. Bojan Krajnc.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Stranki SMC smo prepričani, da bistvene ugotovite natančno in verodostojno povzemajo to, kar je preiskovalna komisija ugotovila s svojim delom tako ob zaslišanju 36 prič kot ob pregledu in analizi številnega listinskega gradiva. Naj ob tem izpostavim to, kar je za nas najbolj pomembno, in sicer da so uprave in nadzorni sveti v navedenih bankah delovali v nasprotju z zahtevamo profesionalno skrbnostjo stroke upravljanja oziroma nadziranja upravljanja bank in da bi seveda tako delovanje moralo biti oziroma v nekem delu celo je bilo jasno regulatorju Banki Slovenije, ki pa ni pravočasno in v zadostni meri ukrepal. Zato bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlagane bistvene ugotovitve podprli. Takoj zdaj pa lahko napovem že, da bomo podprli tudi predlagani sklep v petih točkah. Pri tem se nam zdi najbolj pomembno to, kar je navedeno pod točko 2, in sicer ustanovitev specializiranega sodišča za pregon bančne kriminalitete, ki je sicer zapisana že v koalicijskem sporazumu, in predlog, da komisija vmesno poročilo posreduje Specializiranemu državnemu tožilstvu in Nacionalnemu preiskovalnemu uradu kot naznanitev sumov storitve kaznivih dejanj notranje bančne kriminalitete. Ob svojem delu v komisiji lahko potrdim, da preiskovalna komisija nikoli ni imela namena igrati vloge preiskovalnih organov in organov pregona, ampak je samo v tistem ustavno omejenem delu nastopala kot pravosodni organ pri preučevanju zbranega gradiva in pri zaslišanju prič. Zato je najbolj pomembno, da organi pregona opravijo svoje delo. Specializirano sodišče je lahko bistveni prispevek k temu.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo poročilo podprli ne samo iz razloga, ker smo pri sami preiskavi ugotovili celo vrsto nedoslednosti in nepravilnosti pri poslovanju sicer v tem primeru dveh bank, Factor banke in Probanke, ampak dejansko se odpira tudi zelo veliko vprašanj glede delovanja centralnega regulatorja, torej Banke Slovenije, in tudi sicer celotnega nadzornega mehanizma. Rad bi pa ob tej priložnosti poudaril, da smo v tem poročilu prišli do podatkov pri teh dveh bankah in tudi pri poslovanju Banke Slovenije smo zaznali ravno tako odstopanja od dobre prakse, vendar dejstvo je, da 5,1 milijarde evrov, kolikor smo namenili za sanacijo bančnega sistema, je potekalo v sodelovanju z Evropsko komisijo, Evropsko centralno banko in tudi Mednarodnim denarnim skladom. Tako da to, kar bi morali v Sloveniji naprej narediti – in verjetno, da bomo najbrž velik napor tudi v tem smislu naredili v sami komisiji za preiskavo bančne luknje – je, da se dotaknemo tudi odločitev v teh organih. Kajti vse te posledice, ki jih občutijo ljudje, so povezane prav z vsemi, ki so sodelovali pri tem odločanju. In eno je v tej luknji, kar je bilo narejeno zaradi nezavarovanih posojil, drugo zaradi tega, ker so bila posojila najeta za menedžerske odkupe in se je s tem izčrpavalo podjetja do, praviloma, njihovega propada, tretje je pa tudi realnost ocene bančne luknje s strani vseh teh navedenih organov, ki sem jih navedel. Ne nazadnje tudi postopki, s katerimi se danes srečujemo v posameznih bankah, gredo še vedno v smer, kot da se v Sloveniji na tem področju ne bo nič spremenilo. Mora se spremeniti, drastično se mora spremeniti in upajmo, da bo to vmesno poročilo eden od pomembnih korakov k temu, da bomo imeli zgledno urejen bančni sistem in tudi zgledno urejen odnos predvsem do gospodarstva, ki še kako potrebuje denar, ki smo ga vložili v banke in po nepotrebnem leži ta hip naložen z negativnimi obresti v tujini.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije - kščanskih demokratov gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Imamo 5-milijardno bančno luknjo, ki smo jo sanirali davkoplačevalci, in po mnenju organov pregona, vsaj do sedaj je temu bilo tako, za to bančno luknjo ni krivcev. Je nastala kar sama, tako rekoč se je vse do sedaj, do ustanovitve in dela te preiskovalne komisije tako zdelo. V Novi Sloveniji bomo vmesno poročilo in tudi vse sklepe podprli. Preiskovalna komisija je svoje delo izvrstno opravila skozi zaslišanja in tudi skozi različna pričevanja. Prišli smo do pomembnih ugotovitev, kako je v dveh bankah potekalo kopanje bančne luknje in kako je regulator bančnega sistema, Banka Slovenije, zatajil svojo vlogo, ni opravil tistega, dela, ki bi ga dejansko moral opraviti. In račun je 5 milijard davkoplačevalskega denarja. Preiskovalna komisija je naredila tudi to, kar bi morali narediti preiskovalni organi in organi pregona v preteklosti; namesto njih je bilo marsikatero delo narejeno v tem enoletnem obdobju trdega dela. Politika mora danes pokazati predvsem svojo odločnost, da se podprejo ta prizadevanja, ki so bila narejena v tem letu in pol, in da se da tudi jasen signal pri obravnavi naslednjih bank – predvsem Nove Ljubljanske banke, NKB Maribor in ostalih primerih –, da bo to jasen signal politike, da se kopanje luknje in kraja nikakor ne splačata, predvsem politika mora biti na tem mestu enotna. Zaradi navedenega, kot sem že dejal, bomo v Novi Sloveniji podprli priporočila in sklepe, predvsem pa želimo že vnaprej podati mnenje o specializiranem sodišču. V Novi Sloveniji smo že vložili v parlamentarno proceduro zakon, ki ustanavlja specializiran oddelek sodišča ter poseben oddelek tožilstva, ki bi se s tem ukvarjal, torej s pregonom bančnega kriminala. Kajti tudi po mnenju prvega izmed tožilcev, gospoda Furlana, ne bomo prišli do dna pri bančni luknji, če ne bomo stopili na prste bančnim kriminalcem, če se ne ustanovi specializiranega državnega tožilstva in specializiranega sodišča. Tu moramo res tudi v politiki narediti korak naprej in to narediti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije gospa Marija Antonija Kovačič.
Hvala za besedo. Že v stališču sem povedala, da verjamem v pravičen epilog, zato tudi naša poslanska skupina v celoti podpira vmesno poročilo. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo vsekakor podprli tako vmesno poročilo kot vse sklepe, kajti vseskozi si prizadevamo za odpravljanje in pregon finančne kriminalitete. To je seveda šele prvi korak, pričakujemo, da nas najtežji korak še čaka, in sicer finančna kriminaliteta v največji banki, Novi Ljubljanski banki. Upam, da bo vsa politična podpora, da tudi ta korak storimo. Seveda gre za odpravljanje in odkrivanje vseh vrst odgovornosti; kazenska odgovornost in odškodninska odgovornost sta, kot vidimo, zatajili in ju bomo podpirali. Pa seveda karierna odgovornost in politična odgovornost – tudi to nas še v veliki meri čaka. Vse skupaj tvori prvi korak k večjemu odkrivanju finančne kriminalitete, ki jo obvladujejo neformalne mreže, in zato tudi veliki pritiski in obrambni mehanizmi proti odkrivanju tovrstne kriminalitete. Seveda se je komisija srečala s številnimi oviramo, ki smo jih ob pomoči drugih institucij premagali. Mislim, da bo potrebne še veliko zavzetosti na vseh nivojih in hkrati podpora tudi preiskovalnim institucijam. To, kar smo dosegli, je dosežek tudi za preiskovalce na policiji, na tožilstvu in drugje, da vidijo, da se da premakniti zadeve na področju finančne kriminalitete, in bo spodbuda za njihovo delo naprej, seveda ob tem, da bomo budno pazili, kaj se v teh institucijah dogaja. Sklepi pa naj bi pripomogli k temu, da bodo tudi te institucije bolje delovale. Hvala.
Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Podprl bom ta predlog, pa ne zato, ker bomo našli kriminalce ali pa ker imamo bančno luknjo 5 milijard, ker je že nekaj časa nimamo, smo jo zaflikali. Treba je vedeti to. Predvsem bom podprl zato, ker Poslovnik Državnega zbora govori, da namen komisije je iskanje politične odgovornost, če pa najde elemente kaznivega dejanja, pa se ve, kaj je storiti tej komisiji. Verjamem in upam, da bomo enkrat prišli do dna. Predvsem pa bi si želel, da te komisije ne izrabljamo za prispodobe, za nekaj, kar ni v pristojnosti Državnega zbora. Kaj je našla in ugotovila kriminalistična služba oziroma organi pregona, pa bo še pokazal čas, če pa jih bomo s tem spodbudili, pa dodali še kakšno dodano vrednost, sem pa še toliko bolj vesel. Zato bom podprl ta predlog.
Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so bistvene ugotovitve preiskovalne komisije sprejete. Prehajamo na odločanje o predlogo sklepa preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 30. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za sprejem avtentične razlage četrtega odstavka 48. člena Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog za sprejem avtentične razlage četrtega odstavka 48. člena Zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih se sprejme. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Luka Mesec.
Hvala za besedo. Poskušal bom obrazložiti, kaj počnemo, s prispodobo. V Sloveniji imamo zaenkrat še regulirane cene bencina, vsaj tiste, ki niso na avtocestah. Predstavljajte si, da se pripeljete na bencinsko črpalko in imamo regulirano ceno bencina, recimo 1,2 evra. Bencinski servis pa vam reče, O. K., to je cena bencina, ki nam jo sicer pač dopušča država, ampak mi pa imamo na tej črpalki še stroške z zaposlenimi, pa stroške z video nadzorom, stroške s čiščenjem, stroške s tem, da smo to zgradbo postavili. Torej vam bomo na liter bencina zaračunali 4,5 evre. Približno tako so zakon do zdaj upoštevale borznoposredniške hiše, ki so poskušale zaslužiti na račun več kot 200 tisoč naših sodržavljank in sodržavljanov, ki so po zakonu primorani zapreti svoje registrske račune in odpreti trgovalne, čeprav s premoženjem ne trgujejo. Več ali manj tukaj gre za upokojence in ljudi, ki so dobili nekaj premoženja z lastninjenjem. Zaračunavali so jim enormne stroške, čeprav je bilo v zakon, že ko smo ga sprejemali, vneseno, da ti stroški ne smejo presegati 0,5 % od vrednostni na računu. Tako smo prihajali do situacij, ko je nekdo prinesel račun s 50 evri delnic in mu je borznoposredniška hiša za eno leto vodenja računa in za odprtje napisala račun 37 evrov. Po zakonu bi bilo dovoljeno 25 centov. Z avtentično razlago takšne prakse preprečujemo in z avtentično razlago bodo tisti, ki so bili oškodovani, upravičeni tudi do povračila za nazaj. V Združeni levici bomo seveda to avtentično razlago, ki smo jo tudi predlagali, podprli. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti pa je bil 1. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato prehajamo k besedilu avtentične razlage, in sicer bomo najprej odločali o amandmaju Odbora za finance in monetarno politiko k predlogu besedila avtentične razlage, ki v celoti nadomešča predlagano besedilo razlage. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je besedilo avtentične razlage sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 31. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2015. Prehajamo na odločanje o Predlogu zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2015. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti pa 23. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je Zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2015 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o potrošniških kreditih v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek, 17. 11. 2016, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Državni zbor na predlog Vlade kot predlagateljice sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Ker je predlog zakona zaradi sprejetih amandmajev v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 69. in 76. členu, ki ste ga prejeli na e-klop. Želi o uskladitvenem amandmaju besedo predstavnik Vlade? [[Ne.]] Želite besedo poslanke in poslanci? [[Tudi ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju Vlade k 69. in 76. členu. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti pa ni bil nihče. [[Za glasovalo 68.]] [[Prosti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o centralnem kreditnem registru v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek 17. 11. 2016 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili pri drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot vlagateljice sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Vlada ni opozorila, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam 24. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.