Nadaljevali bomo prekinjeno 14. sejo. Prosim, da zasedete svoja mesta. Pričeli bomo nadaljevanje 14. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Seveda se moramo vsi nekoliko umiriti. Prosim vas, da vložite vaše glasovalne kartice v glasovalne naprave. Preden bom ugotavljal navzočnost v dvorani, sem vas dolžan opozoriti, da so se naši kolegi in spoštovane kolegice opravičili. To so dr. Bajuk, kolegica Lavričeva, kolega Špindler za pričetek seje, kolega Zlobec, prav tako za pričetek seje, do 16.00 ure ne bo z nami kolega Petana, ves dan pa bo odsotna tudi kolegica Pozsončeva. Zdaj vas pa prosim za nekoliko pozornosti. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Prosim! Pritisnite na tipko "kvorum". Mir v dvorani! Ugotavljam navzočnost. Navzočih je 52 kolegic in kolegov. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Prosim za mir v dvorani! Na današnje nadaljevanje seje sem povabil predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije in ga lepo pozdravljam med nami, kandidatko za ustavno sodnico, mag. Marijo Krisper Kramberger ter predstavnike Vlade Republike Slovenije. Tudi njih med nami prav lepo pozdravljam. Kolegice in kolegi! Današnje nadaljevanje 14. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 32. točke dnevnega reda, to je predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev dveh sodnikov ustavnega sodišča. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 2. točke, to je Rednega poročila Evropske komisije o napredku naše države pri vključevanju v Evropsko unijo v letu 2001 in nato na obravnavo prekinjene 10. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni ustreznosti živil in izdelkov ter snovi, ki prihajajo v stik z živili. V nadaljevanju bo zbor prešel na obravnavo 22. točke, to je predloga zakona o subvencioniranju študentske prehrane in po vrstnem redu dalje. Gospe in gospodje, prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA... Prosim? Prosim, kolega mag. Vizjak, proceduralno. Prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa. Glejte, s strani poslanskega kolega Pukšiča sem obveščen, da trenutno čaka na razsodbo sodišča glede zadeve, za katero mu ni ta državni zbor priznal poslanske imunitete. Kolega Pukšič želi biti navzoč in prisoten ob tako pomembnem dejanju, kot je izvolitev nove ustavne sodnice, zato me je prosil, da v imenu poslanske skupine predlagam, da se pred to točko obravnava točka Poročilo o napredku in šele potej točki izvolitev in da se mu s tem omogoči, da bo navzoč ob volilni proceduri. Zato predlagam, da se po vašem predlogu zamenjata 1. in 2. točka. To pomeni, da najprej obravnavamo poročilo in šele nato preidemo na izvolitev oziroma na 32. točko. Hvala.
Gre torej za proceduralni predlog, da danes ne začnemo z najavljeno 32. točko dnevnega reda, ampak z 2., to je z obravnavo poročila o napredku. Gre za klasičen proceduralni predlog, o tem bo državni zbor odločal z glasovanjem. Prosim za pozornost, ker ne mislim dvakrat ponavljati istih stvari. Prosim za mir v dvorani. Kolega mag. Vizjak je v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke predlagal zamenjavo obravnave dveh točk, predvidenih za začetek te seje, 32. in 2., s tem da bi začeli z 2. in nadaljevali z 32. To je proceduralni predlog mag. Vizjaka. Ta predlog dajem na glasovanje; o njem ni mogoče razpravljati. Glasujemo. 63 navzočih, 27 za, 31 proti. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet. Predsednik Republike Slovenije, gospod Milan Kučan, je z dopisom z dne 12. marca 2002 - prosim za mir v dvorani! - zboru predlagal, da za sodnika ustavnega sodišča izvoli mag. Marijo Krisper Kramberger in prof. dr. Krešimirja Puhariča. Dne 25. marca 2002 je kandidat za sodnika ustavnega sodišča prof. dr. Krešimir Puharič na podlagi četrtega odstavka 14. člena zakona o ustavnem sodišču odstopil od kandidature za sodnika ustavnega sodišča. Istega dne je predsednik republike, gospod Milan Kučan, umaknil predlog navedene kandidature državnemu zboru. Umik kandidature s priloženo odstopno izjavo kandidata ste prejeli. Preden začnem to točko, sem menda videl kolega Podobnika z dvignjeno roko. Imate proceduralni predlog? Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine imam proceduralni predlog, ki sem ga danes že napovedal tudi na seji kolegija predsednika državnega zbora. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagamo, da državni zbor odločanje o predlogu za kandidata oziroma kandidatko za ustavno sodnico odloča na eni od naslednjih sej. Naš predlog bi rad zelo na kratko utemeljil. Prvi razlog je razlog, o katerem ste nas pravkar tudi sami v uvodu k tej točki obvestili, da je predsednik republike obvestil, da je bil s strani prof. dr. Krešimirja Puhariča obveščen, da odstopa od kandidature za sodnika ustavnega sodišča. V tem obvestilu s strani predsednika se nam zdi zelo pomemben stavek, ki pravi, "v naslednjih dneh bom objavil prosto mesto sodnika ustavnega sodišča". Drugi razlog, ki pa je pravzaprav vsebinske narave, povezan pa je tudi s samo proceduro, pa je tema, ki je pravzaprav bila latentno prisotna že tudi pri odločanju o zadnji kandidaturi za ustavnega sodnika, šlo je za dr. Cirila Ribičiča. Gre pa za vprašanje, kot ga je eden od bivših ustavnih sodnikov poimenoval, nujnost politične in nazorske uravnoteženosti sestave ustavnega sodišča. Gre za pomembno vprašanje, vprašanje pravzaprav, kako funkcionira tako pomembna ustanova, kot je ustavno sodišče Republike Slovenije. V poslanski skupini smo prepričani, da bi državni zbor ravnal modro, če bi odločal o predlogih za ustavno sodnico oziroma ustavnega sodnika skupaj za obe mesti; da torej počakamo, da predsednik države v skladu s proceduro predlaga drugega kandidata in kandidatko in nato skupaj odloča. To je torej naš proceduralni predlog.
Hvala lepa. Kolega Podobnik dali ste predlog v imenu poslanske skupine, ki ga je moč tolmačiti v okviru drugega odstavka 73. člena, kar pomeni, da o takem predlogu odločimo po postopku, določenem s 64. členom poslovnika. Vi ste predlog že utemeljili. Sprašujem, ali želi besedo sekretariat. [[Ne.]] Potem imajo možnost obrazložiti svoj predlog predstavniki poslanskih skupin, če tako želijo.Sprašujem, ali želi katera od poslanskih skupin pojasniti svoja stališča do predloga kolega Podobnika. [[Želi.]] Najprej kolega Anderlič, za vami kolega Jerovšek. [[Ne.]] Kolega Anderlič.
Proceduralnega predloga v naši poslanski skupini ne moremo podpreti, kajti ne vidimo nobene povezave v teh dveh postopkih. Konec koncev gre za to, da bo za novo kandidaturo potekel nek čas, nek rok bo na voljo, ko se bodo oblikovali predlogi taki in drugačni, in ta postopek, ki je do sedaj tekel, je prišel do faze, ko je vse pripravljeno za odločanje in ni paketno povezan. Še celo več, lahko bi se zgodilo, da bo predsednik države porabil več časa in da do roka, ko se bo iztekel mandat dvema ustavnima sodnikoma, novega kandidata ali kandidatke ne bo. In bi bilo nekorektno in nefer do predlagane kandidatke, da je sedaj ona ujetnica nekega drugega postopka, ki s to samo kandidaturo zares nima nobene zveze. Razpisani sta bili dve mesti, torej za dve kandidaturi in seveda zgolj slučajno se tema dvema sodnikoma izteče istočasno mandat. Je pa to popolnoma individualna funkcija in mi, seveda, ne moremo podpreti tega proceduralnega predloga.
Kolega Pohorec želi sporočiti stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini smo mnenja, da bi danes opravili izvolitev sodnice, ki je kot predlog predsednika države tu, ker mislimo, da s tem nič ne oviramo izbora ali pa iskanja naslednjega kandidata za naslednjo sodniško mesto v ustavnem sodišču in da s tem ne bomo ničesar spremenili v osnovi predloga. Mi se strinjamo, da bi danes to imenovanje opravili, postopek pa naj teče za naslednjega, če je sedaj bil ta umik kandidature. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin sporočiti stališče? [[Želi.]] V imenu poslanske skupine Nove Slovenije kolega Drobnič.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlog ljudske stranke, da se odločanje o tem preloži. Torej, želimo, da se pride do drugačnega predloga, da se pred predlogom resno, tehtno premisli o vseh karakteristikah. Ugotavljali smo, da izbor za kandidata ustavnega sodišča ni bil primeren in zato je treba postopek ponoviti in predsednik države naj o teh predlogih še enkrat razmisli.
Najprej zahtevam mir v dvorani! To je prva stvar. Brez tega ni mogoče peljati korektno razprave naprej. Prosim! Če ne, bom odredil 5 minut odmora. Mag. Vizjak, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Težko govorim, ker tako odmeva. V poslanski skupini Socialdemokratske stranke podpiramo predlog Slovenske ljudske stranke. Menimo, da je že z umikom tega predloga predsednik delno okrnil postopek imenovanja oziroma izvolitve dveh novih ustavnih sodnikov. Menimo, da gre zaradi zlasti tehtnih pomislekov, ki smo jim bili priča v zadnjih dnevih za dokaj povezan postopek in proces, zato mislimo, da bi lahko ponoven začetek postopka za oba nekako prispeval k usklajenemu in seveda tudi bolj uravnoteženemu predlogu, kot pa če naredimo del postopka danes in seveda v nadaljevanju zgolj del postopka. Zato podpiramo ta predlog.
Kolega Potrč v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Hvala lepa. V poslanski skupini smo mnenja, da naj se volitve kandidatke za ustavno sodnico danes opravijo. Pripravljena sta bila dva predloga za volitve dveh ustavnih sodnikov oziroma sodnic. Ta dva predloga sta ločena in mi moramo kot poslanke in poslanci državnega zbora o vsakem predlogu posebej glasovati. Nam se zdi prav, da potem ko je Kviaz ustrezno proceduro opravil, ko ni bilo na komisiji za volitve, imenovanja in administrativne zadeve nobenega vprašanja, ali naj se postopek glede kandidatke za ustavno sodnico nadaljuje, da bi zdaj prekinjali to delo. Jaz razumem in imam v spominu pomisleke, ki so bili o posameznih kandidatih in kandidatkah na Kviazu dani, vendar poslanke in poslanci bomo te vsebinske pomisleke izražali skozi glasovanje za ali proti predlogu o kandidatki, ne pa na ta način, da želimo, bi rekel, paketno odločati kasneje, ko bi eventualno bili pripravljeni predlogi, s katerimi bi vsak od nas kot posameznik v celoti soglašal. Hvala.
Hvala lepa. Ali želi še katera od poslanskih skupin besedo za pojasnitev stališč? Samo sprašujem. [[Ne.]] Potem ima predlagatelj možnost, da dodatno pojasni svoj predlog. Kolega Podobnik.
Hvala za besedo. Samo na kratko bom dodatno pojasnil predlog poslanske skupine. Najprej bi rad povedal, da se o tem predlogu nismo uspeli posvetovati s kolegi vodji poslanskih skupin v državnem zboru, ker smo pač to odločitev lahko danes sprejeli, ko smo prejeli pismo predsednika republike. Drugič, rok je relativno kratek. Predsednik države je zapisal, da bo v naslednjih dneh objavil prosto mesto sodnika ustavnega sodišča. S tem je dal jasno signal državnemu zboru, in tako smo ga tudi mi razumeli, da se bo njegova odločitev pač zgodila v skladu s proceduro, ampak relativno hitro. In če bi danes večina v državnem zboru podprla naš predlog, sem prepričan, da bi lahko najkasneje že v maju odločali o predlogih s strani predsednika države. Nisem razpravljal o imenih. Naš proceduralni predlog ni v ničemer povezan s predlagano kandidaturo gospe Krisper Kramberger. Je pa potrebno povedati nekoliko bolj jasno eno zadevo. Vprašanje, ki se mu reče politična in nazorska uravnoteženost sestave ustavnega sodišča, o tej stvari lahko odločata in imata vpliv samo dve strukturi slovenske države: predsednik republike, ko predlaga, in poslanci in poslanke, ko odločamo. Nihče drug. Strokovnjaki lahko pišejo, mediji lahko objavljajo različne konfrontacije, odločamo pa mi. Šele čez pet let bo državni zbor ponovno pred predlogom za veliko število novih ustavnih sodnikov. Kakorkoli vzamete, vedeti morate, da opozorilo s strani nekdanjega ustavnega sodnika mag. Krivica ima svojo težo. Ima svojo težo. In sedaj lahko o tem opozorilu razmišljamo samo še mi. In imamo korektno možnost in v ničemer ne bomo zmanjšali pomena in verodostojnosti kandidature mag. Krisperjeve, v ničemer. Omogočamo pa, da predsednik države predlaga še enega kandidata in kandidatko in nato državni zbor odloča. Jaz sem prepričan, da če bi danes državni zbor naš proceduralni predlog podprl, bi s tem omogočil, da bi bil naslednji predlog s strani predsednika države za obe prosti delovni mesti, ustavnega sodnika in sodnice, podprt z zelo veliko večino poslank in poslancev. Če pa ta predlog ne bo sprejet, pa se bo seveda zgodila tako imenovana politična innazorska delitev v državnem zboru. Zato apeliram na vas, da naš predlog podprete. Hvala lepa.
S tem smo v skladu s 64. členom poslovnika izčrpali možnost nastopov kvalificiranih razpravljavcev. Prešli bomo na odločanje o predlogu za preložitev te točke dnevnega reda na eno izmed prihodnjih sej. Glasujemo. Glasujemo o predlogu za preložitev te točke na eno izmed prihodnjih sej. 69 navzočih, 23 za, 43 proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 43.]] Predlog ni dobil potrebne večine. Torej se lahko vrnemo na obravnavo 32. točke. Sprašujem, ali želi besedo predstavnik urada predsednika republike. [[Ne želi besede.]] Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve kot matično delovno telo je obravnavala predlog. Sprašujem predsednika, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Ali želi besedo sekretariat? Ugotavljam, da ne. Enako velja za vlado. Zato sprašujem, ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin. Prosim za mir v dvorani. Ugotavljam, želijo, kolega Podobnik v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Pred nami je odločanje o predlogu s strani predsednika Republike Slovenije, da se za ustavno sodnico izvoli mag. Marija Krisper Kramberger. Ko smo pred dobrim letom v tej sestavi v državnem zboru odločali o predlogu, da se za ustavnega sodnika izvoli prof. dr. Ciril Ribičič, sem takrat nastopil z zelo podobnimi besedami, kot bom nastopil danes. V poslanski skupini smo mnenja, da je pač včasih potrebno stvari povedati zelo jasno in nedvoumno, da se opozori na problem. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da ima kandidatka mag. Marija Krisper Kramberger s strokovnega vidika vse karakteristike in lastnosti, ki jih tudi sicer dokaj nedvoumno določa zakon o ustavnem sodišču. Naše stališče ni vezano nanjo kot na strokovnjakinjo in kot na osebo, vendar če želimo jasno poudariti dilemo, pred katero stojimo, potem moram tu povedati, da poslanska skupina Slovenske ljudske stranke ne bo podprla mag. Marije Krisper Kramberger za ustavno sodnico. S tem želimo javno, kljub temu, da bo glasovanje tajno, izpostaviti problem, ki se mu reče nujnost politične in nazorske uravnoteženosti sestave ustavnega sodišča. To je tema, to je vprašanje,ki je vsebinsko povezano s kredibilnostjo ustavnega sodišča. Sinoči smo na soočenju na slovenski javni televiziji bili priče dveh pogledov na to vprašanje. Priznati moram, da ko sem danes pogledal posnetek tega soočenja, sem bil presenečen nad doslednostjo in načelnostjo, ki jo pri tem vprašanju kaže mag. Matevž Krivic. Zakaj ga omenjam? Zato, ker je bivši ustavni sodnik, in zato, ker je pred letom in pol v odprtem pismu štirim od možnih koalicijskih partnerk, LDS, združeni listi, takratni SLS + SKD in DeSUS-u, zapisal povsem enaka stališča, kot jih je v odprtem pismu predsednika republike in poslancem pisal v teh dneh. Ohranil je svoje stališče in vztrajal pri tem, da je pravzaprav državni zbor, ko bo volil o tokratnih dveh prostih mestih, za pet let odgovorno zaprl vprašanje nujnosti politične in nazorske uravnoteženosti sestave ustavnega sodišča. Moram vam tudi povedati, da sem pri pogovorih pri predsedniku republike vedno to vprašanje tudi izpostavljal, vedno, na kulturen način. Predsednik je vedno poudarjal, da to ni zakonski kriterij. To sicer ni zakonski kriterij, toda to je pravzaprav evropska norma, če smem temu tako reči, ali pa morda, to je norma zelo znanih modelov delovanja ustavnih sodišč. Prepričan sem, da če se govori o politični in nazorski opredeljenosti ustavnega sodnika, to nikakor ne pomeni, da je to poseg v njegovo zasebnost ali pa da se tu odpre vprašanje njegove strokovnosti. Toda ostaja dejstvo, ki je bilo prav tako jasno javno izrečeno, da se naj ne slepimo s tem, da so možni politično nevtralni in neopredeljeni ustavni sodniki. Morda je kdaj kakšna izjema, toda sistem ne more temeljiti na redkih izjemah, ampak na tistem, kar se dogaja praviloma in običajno. Povsod na svetu je tako in tudi mi smo del tega sveta, ne neka izmišljena dežela zunaj realnosti. Citiral sem stališče bivšega ustavnega sodišča iz pred leta in pol, danes pa sem dobil na klop njegovo javno pismo, v katerem pravi, ko je najprej kritičen do slovenske desnice, kot pravi, ko takrat ko je imela več moči, ni bila toliko modra, da bi podprla predlog nekdanjega kolega Peršaka, da bi se tudi kvorum za izvolitev ustavnih sodnikov spremenil, ampak je takrat čakala in špekulirala in sedaj, pa pravi, no, sedaj se je pač zavedla tega vprašanja. Bolje pozno kot nikoli in nato nadaljuje: "Upam, da bo levoliberalni blok zmogel toliko načelnosti, tudi ob misli, da ne bo večno na oblasti, da bo ob tokratni menjavi dveh sodnikov prostovoljno pristal vsaj na 1:1," v oklepaju "nazorsko do konca tega mandata pa stvar tudi sistemsko zakonsko uredil." Bivši ustavni sodnik mag. Krivic je pri tem svojem predlogu, ko govori o tej, pogojno rečeni, delitvi 1:1, če bi bili sprejeti kriteriji politične in nazorske uravnoteženosti ustavnega sodišča, seveda, potem o teh vprašanjih ne bi javno govorili. Ampak to bi bilo samoumevno dejstvo, ki bi bilo upoštevano s strani predsednika republike. Pred letom in pol pa je bil mag. Krivic še bolj drzen, kajti predlagal je, če želimo, da se vsaj približno uravnoteži sedanja sestava ustavnega sodišča ob novih volitvah za dva ustavna sodnika spomladi leta 2002, da bi pričakoval, da bo slovenska levica omogočila, da bi se izvolila dva pogojno s tega vidika desnosredinska ustavna sodnika. Jaz se zavedam, da sem odprl občutljivo vprašanje, ampak odprl sem ga z vso odgovornostjo, z vsem spoštovanjem do kandidature mag. Krisper Kramberger in prepričan sem, da bomo danes z odločanjem problem samo pometli pod preprogo, rešili pa ga ne bomo. Hvala lepa.
To je bilo stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališča. Kolega Pohorec v imenu poslanske skupine DeSUS. Imate besedo.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina je naslednjega mnenja. Če imamo sedaj izoblikovan predlog predsednika države za eno mesto v ustavnem sodišču, ki ustreza tako strokovnim kot drugim kriterijem, ki jih je pač predsednik do sedaj vselej upošteval pri oblikovanju svojega predloga, da smo za to, da danes pač to mesto popolnimo, da združimo moči in iščemo naslednjega kandidata za še naslednje izpraznjeno mesto. Iz same obrazložitve predloga gospe Marije Krisper Kramberger, mag. pravnih znanosti, ki je sedaj svetnica na Vrhovnem sodišču republike Slovenije, članica civilnega oddelka vrhovnega sodišča od leta 1991, to se pravi več kot 10 let, da je potrdila svoj sloves na tem področju, razgledana pravnica, da je delala kot strokovnjakinja na vrhovnem sodišču toliko časa, tudi na gospodarskem področju oziroma oddelku, da nas zadovoljuje ta obrazložitev tega predloga. Posebej še cenimo njen prispevek oziroma njeno angažiranje tudi v evropskem merilu, saj deluje v tem mednarodnem okviru na področju človekovih pravic. In še zato, ker je velikokrat med nami in v javnosti, v sredstvih obveščanja vprašanje, kakšen odnos imamo do enakih možnosti žena, žensk, je to v tem primeru ponudba, ki nam lahko da potrditev, da se tako, kot velikokrat govorimo, tudi obnašamo. Če bomo ta predlog predsednika države tudi sprejeli. Po našem mnenju ne gre za to, da bi zdaj morali obvezno zaradi nekega dobro oblikovanega in utemeljenega predloga čakati, da še najdemo drugega. Predlagamo, da se danes to opravi in da kandidatko z vso odgovornostjo in z vsem tistim, o čemer radi govorimo, tudi z dejanjem podpremo. Hvala lepa
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? [[Ne.]] Potem dajem besedo poslankam in poslancem. Ker nimam pisnih prijav, jo omejujem na 5 minut. Najprej bo predstavil svoje stališče kolega Školč. Prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa. Ob tem predlogu, ki ga ima ljudska stranka, in vsem "leporeku", v katerem je zapakiran in kjer naj bi se od zadaj skrival Matevž Krivic, bi si upal reči, poznavajoč Matevža Krivica, da bi zdaj proizvajal večjo količino elektrike, ker sigurno njegova diskusija ni bila diskusija zoper posameznega kandidata oziroma kandidatko. In tu sigurno gre za neko prevračanje besed znotraj drugega konteksta. Ampak to ni pomembno. Tisto, kar mene v tej zadevi zanima in kjer naslavljam kolegu Podobniku vprašanje, je, na kakšen način se je on dokopal do podatkov o politični pripadnosti kandidatke. Iz argumentacije, ki jo imamo in ki jo je posredoval predsednik republike oziroma njegov urad, se da videti, da gre za predlog, ki je bil oblikovan na občni seji vrhovnega sodišča Republike Slovenije, podpisan je predsednik vrhovnega sodišča mag. Mitja Deisinger, da to sodišče kot svojo sodnico in specialistko civilistko kandidira za imenovano kandidatko oziroma sodnico. Ali to pomeni po Podobniku, da je sodišče pod vodstvom gospoda Deisingerja kadrovalo po politični pripadnosti? Bojim se, da je to zelo huda obtožba za sodišče. Ali to morebiti pomeni, da sodišče pripada eni od političnih opcij? To je še hujša obtožba za sodstvo. Ampak "implicite" nasprotovanje pomeni to in nič drugega. Iz obrazložitve vidimo, da gre za sodnico z dolgim stažem, s praktično neprekinjenim stažem v sodstvu. Gre za eno mesto, in s tega vidika se mi zdi, da je gospod Podobnik, ki je to odprl pred državnim zborom, dolžan povedati, kam je lociral to sodnico - če nas hoče prepričati - na osnovi kakšnih podatkov in argumentov. To bi bilo prvo vprašanje, kasneje bi bil pripravljen zastaviti tudi druga. Sicer je težko njegove obtožbe vzeti zares. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imate repliko? Prosim, kolega Podobnik, replika na nastop kolega Školča.
Hvala lepa. Kolegu Školču bi rad na kratko repliciral. Prej sem govoril v imenu poslanske skupine, sedaj bom pa govoril v svojem imenu. Nisem nobenega v ničemer obtožil v svojem nastopu in lahko gremo pogledat magnetogram, ker sem bil izrecno jasen pri tem vprašanju. Povedal sem, da je včasih potrebno stvari zaostriti, da se pokaže na problem. O tej temi lahko govorimo samo tukaj in zdaj, in še čez dva meseca, ko bo prišel še en predlog, in potem bo pet let zadeva zaprta. Govorim s polno odgovornostjo. Vprašanje politične in nazorske uravnoteženosti ustavnega sodišča je vprašanje, ki ni zraslo na mojem zelniku, z vso resnostjo ga je odprla eminentna strokovna osebnost. Se ne skrivam za mag. Krivicem, jaz sem samo njegove jasne misli pravzaprav uporabil za svojo argumentacijo, samo za to gre. Prepričan sem, da smo o teh vprašanjih v državnem zboru premalo razpravljali. Po vsem svetu pa je dobro znana globoka politična vloga ustavnega sodišča in izjemna pomembnost njegove, kolikor se le da, uravnotežene politično-nazorske sestave. Če bi sledili predlogu poslanske skupine, da se danes odloži odločanje o predlogu za spoštovano gospo kandidatko za ustavno sodnico, in če bi razumeli naš predlog, da bi dobili čez dobra dva meseca predlog tudi še za eno prosto mesto, mislim, da sem na korekten način nakazal zelo moder izhod iz te situacije. In to smo tudi predlagali. Seveda jaz ne morem pristati na to, da se pri kandidatih in kandidatkah za ustavnega sodnika ne bi govorilo tudi o njihovi orientaciji in nazorski orientaciji. To je sestavni del vsake človeške osebe. Tudi ustavni sodniki so ljudje iz krvi in mesa. Mislim, da je sinoči na tem soočenju mag. Krivic to zelo lepo ponazoril. Mi smo pravzaprav sedaj odprli vprašanje, ki se bo zgodilo. Nekdo je že zapisal in poslal poslankam in poslancem oceno, da bo sedaj, pogojno rečeno, če se ne bo zgodila politična uravnoteženost in nazorska, kot pravi, razmerje 3:6 ali pa celo 1:8. To je nakazal bivši ustavni sodnik. Za ta vprašanja gre. Mi bomo seveda spoštovali odločitev državnega zbora. Problem pa bo ostal. Problem pa bo ostal. Vprašanja niso izpred leta in pol, danes so še bolj aktualna, kot so bila takrat. Če bodoča koalicija in leva parlamentarna večina nasploh maja 2002 - takrat je mag. Krivic napovedoval, da se bo to zgodilo maja 2002 in imamo še časa dva meseca, tri, in morda še kdaj - če bo za to priložnost in ne boste ravnali tako, potem je kredibilnostustavnega sodišča kot institucije v Sloveniji lahko zapravljena in škoda bo neizmerljiva. Odgovornost levice in njene večine v sedanjem državnem zboru je torej v tej točki tako rekoč zgodovinska. Jaz ne vem, če sem dolžan biti tukaj na zaslišanju s strani poslanskih kolegov. Če me boste pa še kaj vprašali, bom pa vztrajno odgovarjal to, kar sem zdaj povedal. In sem prepričan, da imam v bistvu prav. Politična in vrednostna uravnoteženost ustavnega sodišča je element, ki mu povečuje kredibilnost in je sestavni del vsake institucije. In bolj, kot je uravnotežena - zato jo je potrebno z modrostjo uravnotežiti - bolj bo kredibilna in bolj bo spoštovanja vredna. Za to gre. Hvala lepa.
Kolega Školč želi replicirati vašemu nastopu. Potem imam še dve roki, samo da prej razčistim - roko kolega Jerovška in kolega Potrča za repliko na zadnji nastop. Da ali ne? Razprava. Prav. Kolega Školč.
Hvala lepa. Gospod predsednik, vem, da je nenavadno, če se sprašuje poslanca po tem, kaj je mislil, ko je nekaj govoril, in tudi vem, gospodu Podobniku ni potrebno na moje vprašanje odgovoriti. Toda opozarjam na situacijo, ko bi bil recimo gospod Podobnik v vlogi nekega pooblaščenega predlagatelja, potem se seveda temu odgovoru ne bi mogel izogniti. Ne bi se mogel izogniti. Ker hoče tu vplivati na državni zbor pri njegovi odločitvi in ker bo državni zbor odločitev sprejel, na koncu takšno ali drugačno, pa je kot človek, ki se sklicuje, velikokrat na poštenje, dolžan dati poštene odgovore na trditve. Dolžan nam je povedati, kako politično vaga kandidatko, o kateri razpravljamo, in kako nazorsko vaga to kandidatko, če naj bi mu verjeli, da gre res za neko uravnoteženje. To je dolžan, bom rekel, iz neke druge morale, ki jo sicer poskuša reprezentirati v slovenskem javnem prostoru, narediti. Tu se enostavno ne more skriti za to, kaj je v načelu o sestavi ustavnega sodišča govoril gospod Krivic. Z njim se lahko strinjam, ampak zanima me, kako se to kaže v tem konkretnem primeru. Kot bi bilo mogoče delati primerjavo s tisto kandidaturo, ki je pa umaknjena, kjer so se zastavila neka relevantna vprašanja in zaradi teh vprašanj na koncu pač do odločitve niti ni prišlo. Zato bi bilo zelo dobro vedeti to, kako predalčka, če že uporablja ta argument, nazorskoin politično posameznike tam notri in novo kandidatko. Sam pa domnevam, da tega ne bo zmogel narediti, ker ni podatkov o te vrste dejavnosti te kandidatke in da gre, bom rekel, za neko maniro, ki ni manira samo te žlahtne desnice, o kateri govori gospod Podobnik, ampak tudi še katere druge politične opcije, da niso pripravljeni podpreti tistih kandidatov, za katere ne vedo, čigavi so oziroma če niso njihovi. Bojim se, da je ta kandidatka v tem smislu dobra, ker ni od nikogar, in da je Slovenska ljudska stranka ni pripravljena podpreti zato, ker ne ve, čigava je. To je moja teza. Hvala lepa.
Jaz bi prosil za mir v dvorani. Besedo bom zdaj dal kolegu Potrču. Za njim bo repliciral kolega Podobnik. Za razpravo sta prijavljena kolega Kangler in Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Spoštovani kolega Janez Podobnik! Repliciram iz razloga, ker mislim, da bi ob načelni razpravi, ki je prenesena na konkretno raven, lahko imeli različen pogled in različen pristop. Jaz tvoja opozorila na vprašanje nazorske uravnoteženosti ustavnega sodišča sprejemam. Osebno nisem toliko idealist, da bi pričakoval, da bo vedno mogoče stvari idealno postaviti, vendar čim bliže nekemu idealu bi se približevali, tem bolje bi bilo. In to predvsem iz razloga, da bi vsi mi do sleherne odločitve ustavnega sodišča imeli ne samo formalno, ampak tudi vsebinsko čim večje zaupanje, da gre res v pretežni meri za strokovno preverjeno odločitev, brez prevelikega nazorskega ali pa političnega vpliva osebnosti, ki je odločitev sprejemala; pravim, brez prevelikega, zato, ker soglašam tudi s tistimi, ki opozarjajo, da je na koncu koncev pa tudi strokovnjak najvišjega ranga še vedno tudi človek z nekaterimi svojimi nazorskimi pogledi na svet, ki jih vgrajuje tako ali drugače v odločitve. Samo, prenesti ta načelen pogled na sedanje konkretno ravnanje, se mi pa ne zdi dovolj objektivno, in v tem delu soglašam s pomisleki, ki jih je sicer na svojski način - sam jih na ta način ne bi znal - povedal kolega Školč. Sam sem bil pri predlaganju teh kandidatov v imenu poslanske skupine tokrat in vedno doslej v položaju, da smo rekli, da bomo sledili kriterijem, ki jih ima izoblikovane gospod predsednik države, ki jih tudi predlaga, da menimo, da so visoki strokovni kriteriji utemeljeni, da je pa treba računati tudi na visoke moralne kvalitete, ki se kažejo skozi delo. In nikoli nismo posebej spraševali, čeprav smo za mnoge kandidatke in kandidate veliko bliže, kot pa za sedanjo kandidatko mag. Marijo Krisper Kramberger, vedeli za njihova pretekla, tudi politična angažiranja. Pa smo, gospod kolega Podobnik bo to vedel, kdaj bili pripravljeni glasovati in pomagati k izvolitvi tudi kandidatov, ki brez dvoma niso bili leve provenience. Zato mislim, da je prav, da vsi skupaj skrbimo za to, da so osebnostno in po strokovnosti izvoljeni najboljše ustavne sodnice in sodniki, da je pa tokrat, kolega Podobnik, sklicevanje na te kriterije v konkretnem primeru stvar želje in opredelitve, ki jo je na nek način ljudskastranka že povedala, da pač teh predlaganih kandidatov ne bo podprla, ker nekateri, ki jih ona preferira za prioritetne, niso bili v ta krog vključeni. To je možna odločitev, vendar mislim, da bi jo kazalo povedati dovolj pošteno in iskreno, ne pa, bi rekel, prikrivati s temi načelnimi vprašanji. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Potrč. Besedo za repliko ima zdaj kolega Podobnik.
Hvala lepa. Cenim razmišljanje kolega Potrča, ki je bil v kritiki mojega nastopa mnogo bolj prizanesljiv kot kolega Školč. Mislim, da je kolega Potrč nakazal, da se zaveda občutljivosti tega vprašanja. To je dilema, o kateri državni zbor, vse odkar imamo ustavno sodišče, nikoli ni na tak način razpravljal. Ampak lahko samo tukaj in zdaj o tem razpravljamo. Drugje ne moremo. Jaz sem se tudi zavedal, da bom deležen nekaterih nekoliko ostrejših forumlacij, ampak v parlamentu je to nekaj povsem normalnega. Jaz bi se zahvalil kolegu Školču za kompliment, da poskušamo slovenski politiki tudi odpirati vprašanja morale z vsemi težavami, kajti vsi smo tudi tukaj krvavi pod kožo. Ampak bi vas spomnil na nekaj. Na nek način čutim dolžnost, da javno povem, da imam legitimno pravico, da o tem na tak način govorim, ker sem na zadnjih dveh pogovorih pri predsedniku države vedno o tem govoril, in sem tudi o tem govoril, ko smo volili dr. Cirila Ribičiča. Tukaj imam stenograme. Takrat je to šlo, bilo je še v tej manjši dvorani na Tomšičevi, je to dobesedno se izmuznilo mimo. Ampak to je zadeva, ki je "passé". Takrat bi lahko o marsikaterem vprašanju še mnogo bolj ostro govorili kakor danes. In kolega Školč se bo najverjetneje tukaj z menoj strinjal. Tudi glede žlahtne desnice in to, jaz ko sem prej omenjal levico ali pa levoliberalni blok, v ničemer nisem želel biti žaljiv. To je normalna evropska delitev levo, desno, leva sredina, desna sredina, ljudskokrščanska, liberalna, socialdemokratska - to je nekaj normalnega. Gre mi torej za vsebinsko vprašanje. Kolega Školč, razumeti moraš, da ne bom nasedel tvoji zviti ideji, da bi jaz bil tukaj tisti, ki bi govoril o teh vprašanjih na način, kot ti pričakuješ od mene. To meni ni potrebno. To meni ni potrebno. V razvitih demokracijah se najdejo mehanizmi, da se to naredi, ne da se o tem govori. In o tem govorimo predsednik države in nato državni zbor. In naš predlog v začetku, da bi za dva meseca prestavili odločanje in nato odločali, bi bil najboljša rešitev tega problema. Žal nas niste razumeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo za repliko ima sedaj kolega Jerovšek, za njim kolega Pohorec. Želeli ste repliko, kolega Pohorec, ali razpravo? Razpravo. No, potem je pred vami kolega Kangler. Prosim, kolega Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Odzval se bom oziroma reagiral na tisti del nastopa kolega Školča, ko je očital kolegu Podobniku, da pravzaprav ne podpira izvolitve kandidatke mag. Krisper Kramberger zaradi tega, ker da kandidatka ni do nikogar, in da to kolegu Podobniku ne ustreza. Jaz domnevam in dam nekaj na kolega Školča, da je na tem, da kandidatka ni od nikogar, nekoliko resnice. Da so v poslanskem klubu LDS razpravljali o kandidatki in ugotovili, da ne morejo pričakovati, da je to njihova kandidatka. In zaradi tega bom podprl kandidatko mag. Marijo Krisper Kramberger, ker na podlagi teh nastopov domnevam, da dejansko nevtralna kandidatka. Ne vem o kandidatki praktično drugega, kot to, kar sem prebral v obrazložitvi, vendar menim, da je vsekakor kvalitetna sodnica, civilistka in mislim, da je s tem, če bomo v tem trenutku podprli nevtralno kandidatko, nekoliko k temu, k porušeni nazorski sestavi našega ustavnega sodišča. Prepričan sem, da je danes, tudi če bi volili dva sodnika, prepozno za uravnoteženje ustavnega sodišča. Njegova nazorska nagnjenost je jasno prisotna in na to stran predsednik države pri prejšnjih imenovanjih in kandidaturah ni bil pozoren in ni bil pripravljen poslušati tovrstnih nasvetov, vključno z mag. Krivicem. Je pa še ena druga stvar. Namreč, bojim se, da zaradi tega, ker domnevam, da je kandidatka politično nevtralna, ne bo izvoljena in da bo zahrbtno minirana s te strani političnega prostora. Namreč, ta del političnega prostora je doslej za mesta ustavnih sodnikov v zadnjem obdobju striktno glasoval proti kandidatom, ki niso ustrezali vsem kriterijem tega dela političnega prostora. Mislim, da je zelo narobe, da dejansko danes odločamo o tej kandidatki in da ji delamo slabo uslugo, ker odločamo v kontekstu dogodkov, ki so se zgodili v preteklih dneh z drugim kandidatom. Medijski linč, ki ga je doživel kandidat za drugo mesto ustavnega sodišča, kljub temu, da je pred 13 leti verjetno na nekoliko čuden način povzel stališča okolice, ki je včasih nestrpna do, recimo, centra za mamilaše ali kaj podobnega. Tega smo imeli v Sloveniji ogromno in v takih zadevah so ljudje dostikrat netolerantni in ne želijo v svojih okoljih imeti prisotnih takšnih centrov. Vendar pa sem prepričan, da je glas o takšnem ravnanju gospoda Kreša Puhariča prej prišel do predsednika države, preden je izbruhnil v javnosti. Glede na medije, ki so odprli to afero, sem prepričan, da so predhodno kontaktirali s predsedniško palačo. Zaradi tega je bil, po mojem, Krešo Puharič zvabljen v past, zaradi tega, ker je po mojem politično tudi nevtralen. Tudi njega ne poznam. Vendar se je bilo tokrat težko izogniti predlaganju politično nevtralnih kandidatov in jih je bilo treba minirati in jih spodminirati na drug način. In mislim, da je šlo za to, za miniranje nevtralnih kandidatov in za diskreditacijo ustavnega sodišča. S tem, kar se je zgodilo, je prišlo do hude deskreditacije dignitete ustavnega sodišča. Trdno sem prepričan [[...]] [[Pisk.]] . Bom še v razpravi nadaljeval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnjo repliko, vsaj prijavljeno, imam s strani kolega Kebriča, za njim bom dal besedo kolegu Kanglerju.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Repliciram spoštovanemu kolegu Janezu Podobniku, ker mi ni čisto jasno, v čem bi bila ta povezava te kandidatke z bodočim kandidatom, ko ne vemo, še kateri bo. Niti mi ni popolnoma znano, saj nikomur ne vidim v srce, kakšno politično opcijo ima, če je ne objavi. Če jo objavi, mu lahko verjamem. Če je pa ne objavi ali pove, da želi ali hoče ali misli, da je objektivno nevtralen, je ta zadeva ne vem v kaki vzročni zvezi povezana s kandidaturo drugega kandidata. Če bo drugi kandidat takšen ali drugačen in prvi, prva kandidatka je takšna, kakršno imamo, ki je prišla po predlogu predsednika države na Kviaz in smo tam razčiščevali strokovna in tudi druga vprašanja tej kandidatki, menim, da je prav, da se danes izvoli. Vsakdo od nas ima pa pravico, da se notranje opredeli in glasuje, kakor misli, po svoji vesti, da je prav. Lahko smo za, lahko smo proti. Glasovanje je tajno. Nihče ni nikomur formalno odgovoren, kako bo glasoval. Zato mi ni jasno in še enkrat ponavljam, kakšna vzročna zveza je, da ne izvolimo danes ali pa da je ne izvolimo, ampak to povežemo na drugega. Kajti za drugič ravno tako ne vemo, ali bo izvoljena ali ne bo izvoljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dva nastopa. Želite razpravljati naprej, koleg Jerovšek? Replika, kolega Jerovšek. Imate besedo, kolega Jerovšek.
Čeprav sem mislil, da smo zaključili dilemo o povezavi volitev obeh kandidatov, ki bi bila v mesecu maju, me je kolega Kebrič, z veliko dozo sprenevedanja, kako bi bila izvolitev predlagane kandidatke povezana z volitvijo ali pa neizvolitvijo današnjega drugega kandidata, mislim, izzval k reakciji. Mislim, da se tako ne moremo sprenevedati. Vsi vemo, da sta umik ene kandidature in druga kandidatura politično močno povezana. Danes je neprimeren čas, ker delamo škodo kandidatki, gospe mag. Mariji Krisper Kramberger, ker v takem kontekstu odločamo o tej zadevi. Morali bi seprepričati o bistveno več zadevah. Namreč, meni ni všeč način, na katerega je prišlo do eliminacije drugega kandidata. Namreč menim, da bi moral v tem primeru predsednik države, ki je bil gotovo obveščen o njegovem ravnanju predhodno - glede na medije, izkaterih je prišlo, gotovo so se posvetovali o tem s predsednikom države - da bi moral vztrajati in zavrniti umik kandidature, glede na predhodno ravnanje predsednika države, ko je nekoč ponovno predlagal kandidata, ki ga je zavrnil ta državni zbor. Torej,v tistem primeru predsednik države ni verjel argumentom državnega zbora in so prevladali politični argumenti. V tem primeru pa je takoj sprejel umik kandidature drugega kandidata. Seveda ne navijam za tega kandidata in se ne strinjam z njegovim takratnim ravnanjem, vendar vidim v tem bistveno večji problem, problem vmešavanja politike v sodno vejo oblasti. Gre za izrazito vmešavanje politike v sodno vejo oblasti. In, kot sem rekel, gospod Kebrič, dajte, skušajte razumeti, da so te zadeve prav gotovo povezane in da bo po mojem mnenju tudi ta kandidatka, za katero je gospod Školč rekel, da se ne ve, čigava je, da bo eliminirana skozi volitve. Doslej so bili takšni kandidati v zadnjih dveh, treh letih, ki v času izvolitve niso jasno kazali svoje politične pripadnosti, vedno eliminirani oziroma sploh niso bili predlagani, niso prišli v širši izbor. Zaradi tega ima še kako veliko povezavo umaknjeni kandidat in današnja kandidatura kandidatke, za katero jasno povem, da jo bom podprl, ravno zaradi tega, ker po mojem se skriva za tem tudi poskus eliminiranja kandidatov, ki politično ne kažejo simpatij do neke vladajoče strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali replike, zato lahko nadaljujemo z razpravami. Kolega Kangler in za njim kolega Pohorec. To bo tudi, vsaj po mojem seznamu, zaključilo razpravo, zato vabim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Ne bi želel v danem primeru govoriti o strokovnosti gospe Marije Krisper Kramberger ali gospoda Puhariča, o njegovem medijskem linču, o njegovih moralah. Mislim, da je kolega Jerovšek o njegovi morali nekatere stvari dobro načel. Zelo sem bil presenečen, ko je predsednik države državnemu zboru predlagati ta dva kandidata, ne zaradi imena in priimka, ne zaradi strokovnosti. Ne želim govoriti, tako kot so nekateri govorili danes v tej dvorani ali razmišljali in delili ustavne sodnike na leve in na desne. Lahko pa govorim, da imajo ustavni sodniki oziroma da so bili ustavno sodniki izvoljeni v svojo funkcijo s strani levice ali s strani desnice. Mislim, da imamo ustavne sodnike, ki so bili dovolj strokovno podkovani za svoje funkcije. Vprašanje je, kakšno so imeli politično podporo, ne komu pripadajo Mi smo zelo mlada država z mlado demokracijo, pa ne pogledamo čez mejo, kako tam, kjer imajo 50 - ali pa 100-letno demokracijo razvito, rešujejo problem in kandidaturo ustavnih sodnikov. V našem danem primeru ima vso odgovornost predsednik države. In predsednik države je tisti, ki bi moral skrbeti, da bi bili ustavni sodniki izvoljeni na ustavno sodišče, tako s strani levice in desnice in da bi imeli podporo tako na levici in desnici. Tu ne gre samo za odgovornost predsednika države. Tu gre tudi za odgovornost vseh nas, ki danes tu sedimo, predvsem pa vodij poslanskih skupin in tudi opozicijskih strank, ki bi morale malo bolj argumentirano in strokovno nastopiti pri predsedniku države. Ne vem, zakaj ne bi verjeli besedam gospoda mag. Krivica. Če bi vas vprašal takrat, ko ste ga nekateri izvolili za ustavnega sodnika, ko ste bili v tem državnem zboru, kakšno ste imeli mnenje o njem, takrat ko pa ta gospod po svojem mandatu na nekatere stvari v tej državi opozarja, pa več ni strokovnjak in več ni moralen človek, če na nekatere stvari, ki so v normalni razviti demokraciji normalne, opozarja. To je en problem, ki ga osebno sam vidim. Drugi problem je, verjeli ali ne, smo priča, v zadnjem času, da se v Sloveniji preveč na enem mestu koncentrira: bodisi kapital, ekonomski, politični ali gospodarski - predvsem politični. In če danes pogledamo izvršilno oblast - kje je skoncentrirana? Če pogledamo zakonodajno oblast, da nekdo želi spremeniti način volitve v državni zbor, spremeniti volilni sistem, če danes pogledamo sodno vejo oblasti, spoštovani poslanski kolegi, vprašam vas, ali res severovzhodna Štajerska z univerzo ne premore niti enega kandidata [[...]]
Samo opozorilo na predmet razprave. Prosim.
Ali ni to predmet razprave, spoštovani predsednik? Nekaj sekund ste mi verjetno pobrali zaradi razprave.
Dovolite, ne bom vam pobiral časa. Imate pravico do njega, jaz pa dolžnost, da opozarjam, kaj je predmet razprave.
Iz mariborske univerze ali severovzhodne Slovenije nimamo niti enega ustavnega sodnika. Kot da ne premoremo pravnih strokovnjakov. Pa nekaterim bo to zelo smešno, pa vas vprašam: koliko pa premoremo od 35 vrhovnih sodnikov? Samo dva. Koliko pa imamo članov v sodnem svetu? Niti enega. Ne želim več v zvezi s tem potencirati, ne želim več v zvezi s tem opozarjati. Povem vam pa, da imamo zelo mlado državo in če bomo dovolili, da se bo izvršilna oblast, sodna oblast in tako kot kapitalska, ekonomska in politična in gospodarska dejavnost preveč skoncentrirala, imam občutek, da bo ta moja država začela pokati po šivu. Nekaterim bo smešno, bojim pa se, da vsi dobro vemo, kje lahko ta šiv poči. In da naj zaključim, če mi dovolite, spoštovani predsednik.
Izvolite, imate besedo.
Glede na nekatere argumente, ki jih je podal vodja poslanske skupine, iz protesta se ne bom udeležil glasovanja za kandidatko za ustavno sodnico, čeprav ji ne očitam strokovnosti. Iz solidarnosti do kolega Pukšiča, ki mu je bila - po mojem mnenju - danes kratena ustavna pravica glede na to, da je njegov poslanski kolega javno zaprosil, da želi sodelovati, ko mu ustava daje to pravico glede na njegovo izvolitev, da bi rad želel sodelovati pri volitvi ustavne sodnice, se ne bom udeležil glasovanja v zvezi z ustavno sodnico gospo Marijo Krisper Kramberger; in še enkrat poudarjam: ni razlog njena strokovnost. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Pohorec.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Bom skušal biti zmeren in kratek. Povsem spoštujem legitimno pravico vseh, ki imajo pač svoje lastne poglede na to, in ni kaj reči. Za to je parlament, da se o tem pogovarjamo. Na koncu bomo pač glasovali ali pa volili pa bo nek rezultat. Ko sem bil prvič pri predsedniku države nisva govorila o ničemer - o tem, ali spada gospa Krisper v levo ali desno opcijo, ampak izključno to o tem, ali ima svoje osebne strokovne kvalitete, da lahko to vlogo opravlja. In sva ugotovila, da ja. In tako je tudi naše mnenje. Ko sem se drugič z njim pogovarjal je rekel: "Ali ste našli še koga primernega?" - preden se je odločil zagospoda Puhariča. In gospod Kangler kot Mariborčan imate vso priložnost ali pa imaš vso priložnost sedaj poiskati tudi v Mariboru enega ustavnega sodnika. Je zaželeno, da pridemo tudi mi iz baze s kandidati do predsednika države. Mislim, da je to povsem tudi legitimno. In mislim, da je čas, da nehamo kvalificirati vrhovno sodišče, komu pripada, kot smo v preteklosti radi govorili ali pa slišali. Sam ko še nisem bil tu, sem pač velikokrat slišal, v čigavih rokah je ustavno sodišče. Bi pa se še enkrat obrnil samo na to, kar je zapisano tudi v obrazložitvi Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, ki ga po mojem mnenju ni mogoče šteti ne v levo ali pa desno opcijo, ampak je zapisalo tisto, kar kandidatko okvalificira kot izredno primerno za to vlogo. Pove njenekvalitete, pove njeno publicistično delo, pove, da je študirala v Franciji, najbrž ne marksizma, pa tudi v Frankfurtu, najbrž tudi ne leninizma, ampak je študirala povsem nekaj drugega, kar ji da tiste moralne oziroma - se opravičujem za tisto besedo - tiste strokovne kvalitete in znanja, da lahko to vlogo opravlja. Če bi zdaj ovrgli to mnenje, ki ga ima tudi vrhovno sodišče, potem moramo tudi njemu dati neko kvalifikacijo. Sam pa si ne želim o tem soditi, ga spoštujem, tudi vrhovno sodišče, sodnike in vse tiste, ki so to pomagali zapisati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za repliko se je prijavil kolega Kangler, za njim kolega Barovič. Vi imate nastop, kolega Barovič.
Spoštovani poslanski kolega, kot sami dobro veste, ni naloga poslanca, da bo iskal ustavnega sodnika, ne po Mariboru, ne po severovzhodni Sloveniji. Vi osebno, ko pa prihajate od tam in tudi sam se velikokrat gibljem med pravnimi strokovnjaki v samem mestu Maribora ali severovzhodni Sloveniji, se pa morate vprašati, zakaj se nihče od teh strokovnjakov ne prijavi. In kdo od teh parlamentarnih strank v tem sestavu bi takšnega strokovnjaka podprl. V tem je problem. A veste, kaj pomeni, da se en pravni strokovnjak prijavi za ustavnega sodnika in dobi podporo, nato pa v parlamentu ali pa pri predsedniku države izvisi. Pa vprašajte se, kolikokrat so že takšni pravni strokovnjaki izviseli, ker niso dobili podpore bodisi poslanskih skupin bodisi predsednika države. Kar v svojo kožo se postavite, pa se kar malo zamislite. In še enkrat poudarim: nismo mi poslanci tisti pozvani, ki bomo iskali ustavne sodnike. Vprašanje pa je, ali res iz severovzhodne Slovenije ne premoremo niti enega kandidata, ki bi lahko ne daleč stran sedel in bil kot pravni strokovnjak in opravljal funkcijo na ustavnem sodišču. Meni osebno se postavlja veliko vprašanje, ko vidim, kako se druge veje oblasti koncentrirajo na enem mestu. In to, kar sem prej povedal, okoli sodnega sveta in vrhovnega sodišča, in to, kar je najbolj za mene zaskrbljujoče da si v tej državi nekdo želi spremeniti volilni sistem na ta način, da še to vejo oblasti, za katero si danes upam trditi, da imamo poslance iz vsakega konca Slovenije - sistem tako nastavimo, da skoncentriramo vse na enem mestu. Osebno, spoštovani kolega Pohorec, nisem slep, druge pa prosim: odprite oči in boste videli, kam vse to pelje.
Za repliko je prijavljen kolega Jerovšek.
Hvala lepa. Repliciram v bistvu gospodu Pohorcu in se nekako tudi navezujem na gospoda Kanglerja. Namreč, gospod Pohorec, resnično je, da bi se bilo treba vprašati, kot se je vprašal gospod Kangler, zakaj se pravni strokovnjaki ne prijavijo. In vprašati se je treba, kdo od njih se bo pripravljen prijaviti v bodoče - glede na dobro zrežirano zadevo z gospodom Puharičem. To se ne bi smelo zgoditi. Sprašujem tudi predstavnika urada predsednika republike, zakaj je predsednik predlagal kljub, sem prepričan, vednosti o dejavnosti gospoda Puhariča, o njegovih izjavah, kajti naknadna diskriminacija gospoda Puhariča je najslabša usluga, kar smo lahko naredili pravnemu redu in ustavnemu redu v tej državi. Na podlagi te zgodbe se resnično ne bo upal nihče prijaviti, ker se ne ve, kaj imajo centri moči pripravljenega za slehernega, ki ne odgovarja njihovi politični podobi, ki ni pripravljen striktno slediti njihovim interesom. Gospod Puharič tu pravi, da je to posledica njegovega nepoklicnega delovanja v gospodarski sferi. Ali veste, kaj to pomeni? To se pravi, da ni ubogal nekaterih lobijev in so mu v pravem trenutku podtaknili mino. Tisti, ki predlaga, bi moral to že [[...]]Ker jaz sem o vednosti prepričan [[...]]Ne bi smel dovoliti, da se z eminentnim pravnim strokovnjakom na gospodarskem področju zgodi to, kajti to je neverjetno slaba usluga nadaljnjim prijavam dobrih kandidatu. Kvaliteta ustavnega sodišča se bo slabšala, prav gotovo, kajti doslej je bil problem pridobiti prijave, kandidature kvalitetnih pravnih strokovnjakov. Po tem bo še bistveno večji. Prepričan sem, da je bil ravno to cilj. Ustavno sodišče je bilo v novi državi pogosto trn v peti nekaterim in bojijo se njegove neodvisnosti tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo dve repliki na vaš nastop. Kolega Kebrič in za vami kolega Pohorec.
Hvala za besedo. Spoštovani kolega Jerovšek! Repliciram na tisti stavek, štirih, petih besed, ko ste dejali, zakaj se nekateri ne odločajo za kandidaturo. Spomnil bi vas na čase, ko je bilo rečeno, da je kandidiral eden in vnaprej se je vedelo, da bo izvoljen. V demokraciji je pač tako. Tudi mi, ki smo kandidirali za poslance, smo imeli konkurenco. Volivci so se odločili iz velike palete kandidatov, za kogarkoli so mislili, da je pravi, po svojem prepričanju ali mnenju. Zato ni korektno napadati, zakaj se ne - vsakje imel možnost. In strinjam se s kolegom Kanglerjem. Na nas pa je, da se odločimo in ko smo pozvani k predsedniku države, če govorimo o ustavnih sodnikih in drugih, kar je v njegovi kompetenci, da predlaga, da pač misvoje mnenje že pri njem poskušamo uveljaviti. Potem pa je stvar državnega zbora, kako se obnašamo. Hvala lepa.
Kolega Pohorec.
Moja replika kolegu Jerovšku bo morda nenavadna - da se z njegovim mnenjem strinjam, predvsem s tisto prvo vašo razpravo. Izredno objektivna je bila in tako bi se morali dejansko tudi večkrat vprašati - ali bomo vrhovno sodišče smatrali zdaj kot nekega "nebodigatreba", vsakega kandidata razcefrali do konca, kdo pa bo še res od tistih vrhunskih strokovnjakov pripravljen,da ga bomo v tej sredini slekli po duši in telesu in na koncu še neizvolili, ko ima mogoče svoj dober položaj, dobro mesto, dober renome, tu se bo pa našel ta, oni ali tretji medij, pa bo našel neko napakico, ono, tretjo, mogoče tudi resnično, iz preteklosti, pa bo to postalo, tako kot danes, da ga je treba dati na križ ali ne vem kam. Hvala lepa.
Kolega Jerovšek, replika.
Kolegu Kebriču, ker mislim, da sem bil nepravilno razumljen. Gospod Kebrič, vi ste mi očitali, da ni korektno napadati pravnih strokovnjakov, zakaj se ne prijavijo. Tega nisem dejal in tudi jih nisem napadal, in jih popolnoma razumem, da se zelo težko odločajo za kandidaturo ob vsem tem, kar se dogaja. Rad bi jih zaščitil. In želim si, da bi v prihodnje na ustavnem sodišču kandidirali najboljši pravniki. Po mojem mnenju je bil ta izbor sicer med prijavljenimi kandidati - sta bila predlagana dobra kandidata, vendar ne ustrezata tistim, ki lahko večinsko izvolijo kandidate v funkcijo ustavnih sodnikov. Želel bi si, gospod Školč, da nam pojasnite, kako ste prišli do ugotovitve, da predlagana kandidatka ni nikogaršnja. Rad bi vedel, namreč, pomagalo bi mi pri volitvah, in ker se zanesem na pokončnost gospoda Školča, to je temeljilo na nečem, ker njegova pokončnost odstopa od sivega povprečja. Zaradi tega bi dejansko želel, da se tudi odzove na mojo reakcijo na njegove besede in nam pojasni, zakaj je prišel do takšne ugotovitve. Hvala lepa.
Zdaj dajem besedo kolegu Baroviču in opozarjam, da je to na mojem seznamu zadnji nastop. Želite replicirati, kolega Školč? Pardon.
Seveda se ne bi oglasil, če ne bi ves čas izzival kolega Podobnika, da pove, ko meni uravnotežiti prihodnji predlog predsednika republike glede ustavnega sodišča, in da pove, na katero stran tehtnice daje kandidatko, o kateri se odločamo. In v tem kontekstu sem rekel, da predvidevam, da on verjetno ne ve, kot tudi mi ne vemo, za njeno nazorsko in politično prepričanje; sam sem o tem ugibal. S kolegom Podobnikom se seveda strinjam, da na nek način ni treba o teh stvareh govoriti v tem državnem zboru, da se celo ne spodobi v kontekstu volitev ustavnih sodnikov ali pa drugih mest, kjer se ne zahteva nazorske ali politične opredelitve, da o tem govorimo. To je narobe, z njim se strinjam - nespodobno. Ampak ta govor je začel on, to nespodobnost je začel on; in zato sem ga pozval, naj bo, kot se temu reče, mož in pove, kaj je s tem. V tem kontekstu sem govoril o tem, da morajo biti ljudje odgovorni zasvoje besede, ker edina dejanja v tem parlamentu so pač besede; on odgovornosti za besede noče prevzeti. Sklicuje se na nek tekst, ki je nastal, preden smo imeli ta predlog sploh na mizi, ki se nikakor ne more nanašati na to kandidatko. In iz tega ven, kolega Jerovšek, sem špekuliral, da je ozadje, v tem primeru sem pa dopustil možnost, da imajo druge politične opcije včasih podobne manire, da gre za to, da bi radi kupčkali s predsednikom republike o kandidatih. Sam temu nasprotujem. Zato bom pač to kandidatko podprl, glede na tisto, kar je bilo v proceduri o tem imenovanju slišano. To je vsa špekulacija o vsem tem. Drugače se pa strinjam, da je o tem govoriti nespodobno in ponavljam, da je nevarno to, kar zdaj kolegi govorijo, da bi imeli regionalne sodnike, ali pa, da bi imeli sodnike, ki jih podpira enkrat leva, drugič desna opcija. Se pravi, enkrat tako, drugič drugače podprte sodnike. To je celo v nasprotju z ustavo, z rešitvami v zakonu, skregano tudi s prakso, da tako rečem, liberalcev in si upam reči tudi levice, ki so neženirano podpirali sodnike v prvem sklicu, ne glede na to, s katere strani so pač prišli. Lahko se pogleda v zapisnike, s koliko glasovi so bili izvoljeni. Ta manira kupčkanja je nastala kasneje in je slaba in je čas, da jo prekinemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Kangler se je prijavil za repliko. Kolega Podobnik potem.
Hvala za besedo. Kolegu Školču bi rad repliciral v tem delu, ko je govoril o volitvah ustavnih sodnikov z levice ali desnice. Spoštovani poslanski kolega! Jaz nisem govoril o tem. Vi ste to narobe dojeli. Govoril sem o podpori, ki so jo dobili ustavni sodniki v državnem zboru -bodisi z levice bodisi z desnice. To je resnica, spoštovani kolega Školč. Poglejte si in pridobite si nekatere magnetograme razprav in podpor vseh ustavnih sodnikov v zadnjih petih, šestih letih, ki smo jih izvolili v državnem zboru. Točno se ve, ali so imeli ti ustavni sodniki podporo s strani levice, če smem tako govoriti, ali s strani desnice, ali s strani vseh strank. Tudi takšni primeri so bili. Zato bi bilo tudi zelo dobro in tudi za ugled ustavnega sodišča, da pridejo v državni zbor takšni predlogi, ki bi imeli podporo več strank, tudi nekaterih z levice ali nekaterih z desnice. In za to nosi odgovornost na prvem mestu predsednik države, na drugem mestu parlament, ki izvoli te ustavne sodnike, in tudi vodje poslanskih skupin, ko gredo na pogajanja k predsedniku države in podaja svoja mnenja. In tudi vodje poslanskih skupin bi morali razmišljati v tej smeri, da ustavno sodišče - tako kot je mag. Matevž Krivic že večkrat v svojem nastopu jasno in glasno povedal -, da mora biti sestava ustavnih sodnikov takšna, ki bo uravnovešena med političnimi opcijami levice ali desnice. Tega nisem jaz rekel. Res pa je, da vsak ustavni sodnik, ki je bil izvoljen v državnem zboru, je imel politično podporo različnih strank, bodisi levih bodisi desnih. To pa ni skrivnost. In niti sam osebno nisem govoril o ustavnih sodnikih in jih opredelil in tudi v začetku svojegagovora, sem posebej opozoril, da ne želim ustavne sodnike opredeljevati kot leve ali desne. Ker zaupam temu ustavnemu sodišču, tem pravnim strokovnjakom, lahko pa govorim, kdo jih je izvolil. Samo o tem. Kar se pa tiče "regionalnih", pod narekovaji, kot ste jih vi, kolega Školč, imenovali, je pa druga plat resnice. Nismo priča koncentraciji moči samo na izvršilni veji oblasti ali kateri drugi, tudi v sodni. Kar poglejte sezname. Hvala.
Ugotavljam, da smo replike izčrpali, zadnji nastop ima - a ja, kolega Podobnik, ima repliko. Se opravičujem. Kolega Podobnik in za vami kolega
Kratka replika, spoštovanemu kolegu Školču, ki je na vprašanje kolega Jerovška pravzaprav potem repliciral meni. O dveh temah bi rad repliciral: o tem, da je bila moja razprava nespodobna in torej da ne sodi v ta prostor in pa o pismu enega od bivših ustavnih sodnikov in njegovega datuma. Najprej torej, pismo smo prejeli danes, 26.3., ki se prične s stavkom: "Ob sedanjih volitvah dveh ustavnih sodnikov" in o zapletih in tako naprej. Tako sem prepričan - da je zadeva aktualna in izhaja iz situacije danes in tukaj. Druga tema, ki pa je vezana na tako imenovano nespodobnost, pa bi rad vendar spoštovanim kolegom in tudi kolegu Školču povedal, da se je tega vprašanja v izjavi za STA dotaknil tudi predsednik države. Je javno o tem govoril. Če on lahko javno govori, zakaj mi tukaj ne. Namreč, šlo je za to vprašanje, ali je nazorska usmerjenost, če v zakonu ni predvideno merilo, to še ne pomeni, da pri zasedbi sodišča kot celote na uravnoteženost v tem smislu ne bi bilo nedovoljeno, ampak celo nujno potrebno misliti. V ustavnem pravu so mnoga nesporna načela tudi nezapisana, pa vendar se jih je treba držati. No, in v izjavi za STA je predsednik države izpostavil svoje stališče, da kandidata za ustavne sodnike, predsednik republike po tovrstnih, tudi političnih usmeritvah, če niso javno znane, nima pravice spraševati. To je bila izjava predsednika države za STA. Krivic se s to izjavo ne strinja, pravi,da predsednik v tem primeru nima prav. Pravi, da bi tako mnenje lahko bilo predvsem kot refleks prevladujočega mnenja, tako v najširši kot tudi v strokovni in politični javnosti pri nas, da to nikogar ne briga in da se tega ne sme spraševati. Krivic pravi da državljanov res ne - on, kot pravi, tudi na popisu prebivalstva ne, kot vam je znano, je tudi sprožil presojo na ustavnem sodišču. Toda, pri kandidatih za izvolitev v organ, kjer je nazorska uravnoteženost bistvena za uspešno opravljanje ustavne vlogetega organa, to je pri ustavnem sodišču povsem drugače kot pri parlamentu ali vladi, pa je odgovor ravno nasproten. In tu bi v celoti podprl to misel - otresimo se že vendar enkrat nekakšne lažne sramežljivosti glede tega vprašanja in poglejmo vsi skupaj problemu v oči. Potem tudi predsedniku republike ne kandidati ne javnost ne bodo mogli zameriti, če bo kandidate povprašal tudi o tem. Ali imamo glede tega raje volitve "mačka v žaklju", ko pa do prve politično ali nazorsko obarvane razsodbe sploh nihče v državi ne ve, kako nazorsko usmerjeno ustavno sodišče imamo? Ali pa, da so v to skrivnost posvečeni le redki, drugi pa živijo v nezreli iluziji nekakšne strokovne nevtralnosti in so potem enkrat, seveda, razočarani. Čas je, da odrastemo tudi v tem pogledu in se začnemo obnašati kot zrela ali vsaj dozorevajoča demokracija. To so relevantna vprašanja, in menim, da je bilo v celoti spodobno in dostojno, da sem jih odprl v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj pa dajem besedo kolegu Baroviču.
Hvala. Vsak predmet, ki pride v obravnavo v ta državni zbor, je politizacija neke zadeve in je stvar politike. Tudi ta predlog o izvolitvi je politizacija in stvar politike in o njem se govori v parlamentu kot o vsaki drugi stvari, "parlare" - govoriti. In mislim, da je prav, kljub temu da je bilo eno usklajevanje opravljeno, da ima poslanec, v tem primeru gospod Podobnik, pravico povedati svoje, da imajo kolegi pravico replicirati in vsi kolegi govoriti; seveda je drugo vprašanje, kaj in kam zahajajo ti govori. In še, zakaj govorim o tem. Zato, ker - tu pa se ne morem strinjati z gospodom Kanglerjem - odgovorni za izvolitev sodnice bomo mi: mi, edini, ki jo bomo ali ne bomo izvolili. Predlagam, da se tega zavedamo in se s to odgovornostjo seveda tudi lotimo tajnih volitev. Hvala.
Hvala lepa. Kolega dr. Bernik je želel besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Pozdravljam tudi gospoda Šifterja iz urada predsednika države. Popravite me, prosim, gospod predsednik, če slučajno nimam prav, ampak mislil sem, da takrat, ko govorimo o nekem kandidatu, je kandidat navzoč; danes ne vidimo kandidatke tukaj, čeprav bi bilo dobro, da bi bila. Ko poslušam to debato, se mi zdi, da nekateri govorijo kot angeli, češ nobena stvar se nas ne dotakne, vse mora biti čisto in tako naprej, ne smemo tega in onega reči. Ja, če bomo prišli do te stopnje tukaj, potem ne bomo nikdar o ničemer se domenili. Mislim, da je treba, da te stvari rečemo in si jih povemo. Namreč, ni treba vprašati nekoga, ali je kandidat te stranke ali one stranke. Po vedenju se človeka spozna. In to imamo pa pravico vprašati. Kajti, če ne vemo, kako se ta oseba danes ali se je obnašala v preteklosti, pa je bila članica ali član ene ali druge stranke, to ni važno, kako reagira na današnje probleme in kako bo ta oseba reševala, če pride nek problem na ustavno sodišče. Zato se mi zdi, da je tudi primerno reči to, da dobivamo od predsednika države kandidate vse skoraj v isti uniformi. Poglejte, če bi, recimo, prišel nekdo tukaj pred naš zbor z drugačno uniformo: prvič ne more priti, zato ker ga predsednik ne bi imenoval; drugič, bi pa cel ta državni zbor šel pokonci, verjetno. In enako se godi, recimo, pri veleposlanikih. Na tem odboru sem že celo leto ali nekaj podobnega; doslej še nisem videl nobenega, ki ne bi imel enakega ozadja in enake uniforme, pa nikogar še nisem doslej vprašal, ampak zdaj bom pa začel spraševati o tem. Mislim, da bodimo si odkriti: pozocija dobro ve, da nas lahko povozi, kadar hoče. Seveda, zaradi tega potem poskuša utišati razpravo. Ampak, to je vse, kar imamo danes, da lahko povemo to, kar mislimo. Kar se gospe kandidatke tiče, se mi zdi, da po vsem, kar jaz vem in literatura, ki jo je pisala, ni nič kaj posebnega, razen če je izpustila kakšne bolj občutljive stvari, ki jih je pisala tedaj, ko je bila pod starim režimom, tega ne vem in tudi ne bom suponiral, da je to naredila; vendar je ena kandidatka, ki je prišla od nekod, ki je ne poznam - jaz osebno, ker ne vem zadosti o njej, ne bom glasoval. Hvala.
Hvala lepa. Na seji državnega zbora sodeluje gospod Marjan Šiftar. Je predstavnik urada predsednika republike, lahko poseže v razpravo, da pojasnila, ali odgovori na vprašanja, če tako želi in oceni. Kasneje ga bom vprašal, ali želi sodelovati v razpravi. Želite sodelovati? Prosim, imate besedo. Prosim.
Kar je v tej dosedanji razpravi povedanega, o čemer bi tudi sam želel, vendar seveda v drugačnem kontekstu reči kaj, vendar to v tem trenutnem kontekstu niti ni potrebno, niti primerno, niti ni moja dolžnost in bi me seveda upravičeno okarali, da govorim o stvareh v svojem imenu, da govorim kot človek, kot diplomiran pravnik. Govorim torej v vlogi, v kateri se tukajdanes med vami nahajam. Želim odgovoriti spoštovanemu gospodu poslancu, gospodu Jerovšku, na direktno meni oziroma ustanovi, ki jo predstavljam, zastavljeno vprašanje. In če dovolite, bi pa ob tem o treh stvareh vendar na kratko rad dal neka dodatna pojasnila oziroma eno od njih ponovil.
Prosim, imate besedo. Imate besedo.
Prvič, nikakor ne mogla bi držati in ne drži izražena domneva - poudarjam domneva, tako sem namreč to razpravo razumel - da bi naj prof. dr. Krešo Puharič, bil zvabljen v past. To je bila izražena domneva, za katero ni bilo, kot je sicer običajno, ko govorimo o domnevah, rečenih nikakršnih argumentov, nikakršnih dokazov. Konec koncev tudi pri domnevah se to ne pričakuje. Ampak ne oziraje se na to, ta domneva nima nikakršne realne podlage. Kajti prof. dr. Kreša Puhariča so kot možnega kandidata za eno izmed dveh vsak čas izpraznjenih mest na ustavnem sodišču podprli med drugim: Zveza društev pravnikov Slovenije, katerega uradno pisno podporno pozitivno mnenje je podpisala doc. mariborske pravne fakultete dr. Verica Trstenjak. Drugič, izrecno je o kandidaturi oziroma že vloženi kandidaturi za prof. dr. Kreša Puhariča razpravljal najvišji organ ekonomske fakultete ljubljanske univerze, torej senat te fakultete, je sprejel pozitivno mnenje oziroma izrecno eskplicitno podporo, ki ste jo prav tako prejeli. Torej kandidatura prof. dr. Kreša Puhariča je bila od vsega začetka mišljena skrajno resno, bila oprta - kot - rečeno tudi na zelo, zelo kvalificirana, kompetentna, pozitivna mnenja. O domnevno spornih, kot drugo pojasnilo, spornih ravnanjih, bi prav tako lahko ponovil, kot že prej povedano. Govorimo spet o jeziku domnev. Lahko pa z vso potrebno avtoriteto ustanove, ki jo predstavljam, zagotovim, da o nikakršnih domnevno spornih ravnanjih ni predlagatelj, torej predsednik republike, vedel - poudarjam, o domnevno spornih ravnanjih, ki naj bi kakorkoli vplivale ali mogle vplivati na odločitev za predlog, ki je bil vam, državnemu zboru, predložen. Torej, lahko ugotovim v imenu ustanove, ki jo predstavljam, da ta domneva o domnevno spornih ravnanjih, ki naj bi predsedniku republike bila znana predhodno, žal tudi ne drži oziroma nima svoje realne podlage. Tretjič. Ker je v razpravi že bil ne enkrat omenjan predlagatelj, predsednik republike, gospod Milan Kučan, bi seveda v marsičem v zvezi z omenjenim predsednikom republike, bilo mogoče in potrebno povedati, vendar bi se omejil glede tega dela razprave samo na kratek povzetek in to prav tako, ker je bil že citiran tudi on oziroma njegova izjava, dana 21. marca STA-ju oziroma prenesena prek te agencije najširši javnosti, na tisti del, ki najneposredno zadeva v veliki meri današnjo razpravo. In če, gospod predsednik, gospe poslanke in gospodje poslanci dovolite, bi vam vzel minuto časa samo zato, da dobesedno povzamem iz 21. marca dane njegove izjave del, ki se mi zdi v tem kontekstu še kako pomemben. Vprašanje novinarjev oziroma predstavnikov STA je med drugim bilo: "Gospod predsednik, že brez tega pisanja v Mladini kandidatu prof. Puhariču kaže relativno slabo, glede na to, da stranke desnega voliščnega prostora opozarjajo na politično uravnoteženje stanje v sodišču. Koalicijska Ljudska stranka je danes na primer napovedala, da gospoda Puhariča ne bo podprla,ker naj bi pri svojem predlogu ne upoštevali tega opozorila po politični uravnoteženosti ustavnega sodišča." Predsednik republike je na to direktno zastavljeno vprašanje odgovoril takole, citiram: "Kriterij, ki ga pozna zakon, to ni. Razumljivo je, da priljudeh, ki so javno eksponirani in v tem svojem javnem delovanju kažejo politično in nazorsko pripadnost, to upoštevamo. Pri ljudeh, ki pri svojem nastopanju tega ne kažejo, seveda nimam nobene moralne, niti formalne pravice ali možnosti, da jih sprašujempo njihovi politični opredelitvi. To sem povedal tudi gospodom poslancem, ko so me potem spraševali. Mislim, da je pri obeh teh kandidatih, gotovo pa pri sodnici vrhovnega sodišča, gospe Kramberger Krisperjevi, nemogoče govoriti o tem, da bi bila politično angažirana na eno ali pa na drugo plat. Če seveda poslanci mislijo, da je treba to tudi formalno postaviti med kriterije, imajo vso možnost spremeniti in ustrezno formulirati to določbo zakona." Konec citata. In če smem dodati, ker je bilo tudi v današnji razpravi govor o primerjavah, o tem, kako je to področje urejeno: v drugih državah, naj samo spomnim, da je v eni od držav, s katero se zelo pogosto in tudi upravičeno primerjamo in tudi določene rešitve povzemamo oziroma smo jih in jih še vedno, to vprašanje kar dobro urejeno: kako, po kakšnem postopku in po kakšnih kriterijih se oblikuje sestav ustavnega sodišča in kdo vse so predlagatelji, tudi neposredni oblikovalci sestave ustavnega sodišča. Konkretno, da ne ostane neznanka, v zraku obstoječa; v mislih imam ureditev v Zvezni Republiki Nemčiji. In končno, gospe poslanke in gospodje poslanci, zaključil bi z ugotovitvijo, da ne oziraje se na tehtnost, nesporno tehtnost razprave, ki opozarja na številna vprašanja, ki nedvomno razprava o njih ne bo danes zaključena, bi bilo nespametno, nesmiselno in iluzorno razmišljati v to smer, pa vendar naj ugotovim, da v vsej dosedanji razpravi, kot je tudi spoštovani gospod poslanec, gospod Bernik, med drugim ugotavljal, čeprav posredno, vendar pa ugotavljal, da zoper predlagano konkretno kandidatko, o kateri vi danes odločate oziroma boste odločali, ni bilo v vsej dosedanji razpravi, kot tudi ne na seji pristojnega delovnega telesa državnega zbora izrečenih nobenih oziroma nikakršnih konkretnih pomislekov ne o njeni strokovnosti, pa tudi ne o drugih razsežnostih ocenjevanja nje kot strokovnjakinje oziroma nje kot osebnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. To je bil torej predstavnik urada predsednika republike. Razpravo vodimo naprej. Kolega Jerovšek želi besedo.
Hvala lepa. Zahvaljujem se gospodu Šiftarju, predstavniku predsednika države, da se je odzval v tej pomembni, nesporno tehtni, kot je rekel, razpravi, kjer smo odprli številna relevantna vprašanja. Sam obžalujem, da je na tej strani popolna apatičnost, predvsem gospod Školča, v tej izredno pomembni debati, ki pomembno opredeljuje pravno državo v Sloveniji v prihodnje. Vendar dovolite mi, gospod Šiftar, da ponudim nekoliko več argumentov za mojo tezo, ki sem jo zelo plaho načel, da je morda bil gospod Puharič zvabljen v past. Vendar s tem ne branim gospoda Puhariča, tudi njegove izjave izpred petnajstih let se mi zdijo na nek način sporne. Vendar tisti, ki so o tem imeli vednost, bi ga morali na to tudi pravočasno opozoriti.Namreč, malo prej mi je kolega Anderlič povedal, da on gospoda Puhariča pri predsedniku države ni podprl. To pomeni, da v primeru gospoda Puhariča ni obstajal tisti kriterij, ki ga gospod predsednik pogosto omenja, kriterij izvoljivosti, možne izvoljivosti; ker, kolikor vem, tudi naša poslanska skupina ni nikogar podprla. Se pravi, gospod Puharič na podlagi izjav poslanskih skupin ni imel možnosti za izvolitev in je bil kljub temu predlagan. Mislim, da so ob tej vednosti nekateri drugi kandidati imeli boljšo možnost izvoljivosti. In kaj to pomeni? To so izredno pomembna vprašanja. In nadaljevanje. Namreč, sedaj, po vašem nastopu in po tej vednosti, ki mi je bila v vmesnem času dana, se mi zdi, da morda bolje razumem izjavo gospoda Puhariča in na kaj cilja. Namreč pravi: "Prav zato menim, da je umik kandidature moja častna dolžnost, ker ne želim vašim političnim nasprotnikom dati priložnosti, da uživajo v parlamentarnem rušenju predsednikovega kandidata." Po tej vednosti, da Liberalna demokracija ni podprlagospoda Puhariča, menim, da je tu mišljena kot politični nasprotnik poslanska skupina Liberalne demokracije oziroma ta stranka, kajti znano je izredno rivalstvo med predsednikom Drnovškom in predsednikom države, gospodom Kučanom. Kajti gospod Drnovšek je izjavil, da predsednik Kučan vedno dela iz ozadja, netransparentno. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani!
Namreč, če upoštevamo vse te izjave, ki so bile v zadnjem času vržene v politični prostor, potem lahko [[...]]
Dovolite, da vas prekinem.
[[...]]vidimo širšo dimenzijo ozadja vseh teh aferaških dogajanj, na podlagi katerih pa seveda dolgoročno slabimo pravno državo v Sloveniji.
Kolega Jerovšek, prosim, da se držite predmeta razprave.
Ja, odgovarjam na [[...]]
Mislim, da ste šli prek obsega te razprave. Vse ostale pa prosim za mir v dvorani, in vam zdaj ne bom štel tega časa v vaš nastop. Prosim za mir v dvorani. Pred tem vam ne bom dal besede za nadaljevanje, dokler ne bo popolne tišine v dvorani.
Gospod predsednik [[...]]
Nimate še besede. Prosim za popolno tišino v dvorani, sicer nastane šum, to moti govornika in tiste, ki sledijo diskusiji. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Ampak dovolite, da izrazim začudenje, da ste v moji, po mojem mnenju, nujni potrebni reakciji na ta izredno, kot je že rekel gospod Šiftar, nesporno tehtna in relevantna vprašanja, da ste me skušali zaustaviti. Namreč, jaz se odzivam samo in skušam povezovati politične izjave v tem prostoru v kontekstu teh kandidatur, ki so bile v zadnjem času. Ta izjava gospoda Drnovška o tem, da gospod Kučan dela predvsem iz ozadja, je zelo sveža in jo povezujem z današnjimi zadevami. Oprostite, mislim, da je to dovoljeno poslancu v državnem zboru. Želim biti zelo transparenten in zelo jasen. Tudi druge pozivam, da se v tej tehtni debati odzovejo. Namreč, svoje pomisleke sem, že prej omenil, da je dogajanje v zadnjem tednu je diskreditiralo ustavno sodišče, v kakšnikoli sestavi bo v prihodnosti delovalo. Vendar s tem ne branim gospoda Puhariča, kajti premalo vem o tej njegovi dejavnosti. Lahko sem samo prebral, da je bil odličen gospodarski pravnik. Diskreditirano je bilo ustavno sodišče. To se ne bi smelo zgoditi, sem prepričan, da se ne bi smelo zgoditi in da so imeli nekateri v tej državi interes, da se je to zgodilo. Hvala lepa.
Poglejte, sedaj bom dal besedo dvema, ki sta se prijavila za repliko, kolega Džuban najprej imate besedo. Za vami kolega Partljič.
Hvala lepa, gospod predsednik.
Prosim za mir v dvorani!
Ob vsem tem bi lahko samo človek rekel: narobe svet. Ta izraz uporabljam sicer od takrat, ko je to gospod Podobnik rekel pri razpisu referenduma za ustanovitev novih občin. Takrat sem se z njim strinjal. Danes pa imamo spet narobe svet. Ne vem, če je rezultat tega to, kar je kolega Školč omenjal,da gospod Krivic trenutno producira veliko količine elektrike in da je to energijo očitno plasiral v ta parlament, da se dogaja ta narobe svet. Skoraj dve uri razpravljamo o kandidatki, ki je edina na dnevnem redu, in brez da bi v enem stavku kakršnokoli pomanjkljivost za kandidaturo lahko očitali, govorimo kar naprej o nekih možnih konstruktnih, napakah, politizaciji ustavnega sodišča, že skoraj eno uro o kolegu oziroma kandidatu Puhariču, ki sploh ni predmet razprave in predloga predsednika države. In kandidatka, verjetno nas kje posluša, bo iz tega parlamenta, če bo imenovana, šla na ustavno sodišče in nesla s seboj obremenitev od tukaj, da tukaj vmes narobe svet. Na Kviazu menda, niste uporabili pri obravnavi niti ene minute. In niste mogli ničesar očitati. Danes pa si jo malone podajamo, kako in čigava je, komu bi lahko pripadala, da bi ji našli eno napako, zaradi katere bi, ne vem kaj, počeli z njo. Kako bi lahko človek uporabljal - ne vem, da bi skurili nekje. In se naprej odvija neka zgodba nekih konstruktov, sumničenj, ko vsi poudarjajo, da nima nobene napake. Dve uri. Na Kviazu niti ene minute. Dajmo, preskočimo ta narobe svet in glasujmo. Hvala.
Kolega Partljič, imate besedo.
Večino tega, kar bi pravzaprav hotel reči, je pravkar povedal moj prijatelj oziroma poslanski kolega in prijatelj Geza Džuban. Gospodu Jerovšku bi pa napol šaljivo in bo verjel, da dobronamerno, ker tako na nek način gojim prijateljska, ne samo štajerska čustva do poslanskega kolega. Bi rekel, da velikokrat poslušam, spoštovani gospod Jerovšek, vaše kombinacije iz tega, kar je vrženo v politični prostor, potem pa vi iz tega delate, ne bi mogel reči, da ravno literarne stvaritve, ampak temu se reče, da "konfabulirate". Vi zagotovo "konfabulirate". In ker sem bil učitelj, vem, da "konfabulirajo" - zgolj otroci na nižji stopnji ali pa je to patološki pojav, s katerim se ukvarjajo tudi psihiatri. In vam povem, da to vaše "konfabuliranje" - ne da bi hotel biti žaljiv, sodi točno v to sfero. Saj ga tudi nihče zelo zares ne jemlje, vsi se malo smehljamo. Zlasti ste pa mojster za "konfabuliranje" za Liberalno demokracijo.
Prosim za neko strpno diskusijo, da se vsakdo odreče tistim stališčem ki bi lahko vzbujala pri drugih občutek, da gre za žalitev. Dal bom besedo najprej kolegu Kelemini, ki je prav tako prosil za repliko, in potem kolegu Jerovšku.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik! Spoštovani vsi skupaj! Gospodu Džubanu, pa še tudi mogoče gospodu Šiftarju repliciram. V glavnem, to kar vi pravite, gospod Džuban, o narobe svetu - jaz pravim pa obratno: da smo do sedaj na tem področju imeli narobe svet, da pa smo pa začeli nekako drugače razpravljati v nekem drugem duhu, nekem drugem smislu in to je tisti pravi svet v katerem je treba razpravljati. To je parlamentarna razprava in mislim, da ni bilo danes še popolnoma nič narobe povedanega. To je moje mišljenje, tako da mislim, da smo zdaj v pravem svetu in ne v narobe svetu. Gospodu Šiftarju, predstavniku gospoda predsednika, pa bi tako samo pokomentiral. Popolnoma razumljivo je, da on kot predstavnik tiste hiše ne more drugače govoriti in drugače povedati, kot je povedal. To je dejstvo. Ampak mi, poslanci, pa še marsikdo v javnosti, bi prav gotovo bili zelo naivni, vsaj tako si mislim, če bi verjeli, da bi gospod predsednik države javno govoril tako, kot misli, ali pa tako, kot globoko v sebi čuti. Pa ne samo on. Tudi vsi ostali politiki, ko dajejo javne izjave, to je dejstvo, da dejansko mislijo v sebi bistveno drugače, kot govorijo. Hočejo pač biti všečni javnosti, neki okolici, dejansko pa mogoče v sebi čutijo popolnoma drugače. Tako, sem trdno prepričan, da to, kar gospod Jerovšek govori, moj kolega poslanski, ni tako hudo kot gospod Partljič govori. Trdno sem prepričan, mogoče še so stvari veliko bolj zapletene. Namreč, dejstvo je, da se v tej državi, prav gotovo pa posebno na tako visokem političnem nivoju, kot je tudi zdaj imenovanje oziroma izvolitev ustavnih sodnikov in tako naprej popolnoma nič ne zgodi po naključju. Lepo vas prosim, kje živimo! Vse je projektirano, vse je vodeno, zakulisno, spletkarsko, paradržavno, če hočete, in še marsikaj drugega, se dogaja; ampak mi pač to sprejemamo, ker nimamo velikokrat tudi pogleda v ozadje. Tako vas lepo prosim, razprava je pravilna, tudi gospod Podobnik je pravilno zastavil danes. O teh stvareh bi se mogli pogovoriti, narediti tudi ključ za naprej, kako te stvari, mogoče res zakulisno, tako kot se zakulisno vse v tej državi dogaja, dogovoriti za ključ, kako bomo ta vprašaja rešili. Ni treba tu prati tega perila pred javnostjo, ampak se resnično dogovoriti za ključ in bi potem brez problemov tudi ustavne sodnike potrjevali, pa še marsikatero drugo funkcijo v tej državi, ne pa s takimi problemi, kakor jih imamo danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek.
Hvala lepa. Gospodu Partljiču moram replicirati, ko je uporabil, mislim, da slovenistično ali pa, ne vem, strokovno besedo, "konfabulirati". Pomeni verjetno, da delam fabule, zgodbe. Sem najprej mislil, da se boji, da bi še kateri poslanec začel pisati članke po časopisih, mislim, humoreske in tako naprej. Verjetno se na ta način da nekaj dodatno zaslužiti, vendar jaz smisla nimam za to, vendar sem v nadaljnjem izvajanju spoznal, da ne gre za to, da se ne boji tovrstne konkurence, ampak da je šlo za neskrupulozen napad name in za žalitev. Skušal je deskridirati mojo diskusijo danes, ko menim, da nisem nikogar žalil. Vendar sem se dotaknil nekaterih, kot je omenil gospod Šiftar, tehtnih zadev, relevantnih vprašanj, kot je omenil gospod Podobnik. In če je to nekaj slabega v tem parlamentu, potem ponavljam za predsednikom nemškega parlamenta, gospodom Thiesejem: "Kdor meni, da je polemika v parlamentu nekaj slabega, ta zgolj hlini demokracijo." Mislim, da gre za hlinjenje demokracije. In mislim, da se mi očita, da je slabo, če preberem nekoliko več gradiv in pa tudi reakcij in mnenj kot nekateri drugi kolegi. Tudi sam bi rajši včasih bral Sportskenovosti, namesto nekaterih gradiv, ker tudi rad berem časopise, vendar v tej zadevi sem se pač danes v nekatere relevantne zadeve poglobil in prišel do relevantnih vprašanj, za katere mislim, da sem jih legitimno postavil. In gospod predsednik, prosim, da ne dovolite takšnih neskrupuloznih napadov in žalitev. Hvala lepa.
Preden dam besedo kolegu Partljiču, naj rečem, da razprava poteka o predlogu predsednika Republike Slovenije za izvolitev dveh sodnikov ustavnega sodišča, predlog za enega je bil umaknjen. Sam sem se že pred začetkom te točke odločil, da bom razpravo, če se bo morebiti nanašala tudi na drugega, dopustil, saj bi se lahko poslanci sklicevali, da je bilo to na dnevnem redu. Zato je ta diskusija torej povsem v skladu s poslovnikom in v skladu s pravili. Mislim pa, da niso v skladu s pravili preseganja obsega te točke dnevnega reda in vsa druga vprašanja, ki so povsem izven. Tako tudi zdaj kolega Partljiča prosim, da se drži teh pravil. Prosim.
Odgovoril bom kolegu Jerovšku, na nek način pojasnil svojo diskusijo. Absolutno nisem imel nobenega namena videti v nastopu kolega Jerovška literarnega konkurenta, prav tako niti v sanjah nisem želel degradirati njegove razprave in mislim, da ima v principu prav, ko pravi, da je dobro, da se o tem pogovarjamo. Naj torej pojasnim, kaj sem mislil. Zdelo se mi je namreč ustrezno, gospod predsednik, in sem pričakoval, da boste reagirali že prej, da je bilo treba v tisti diskusiji, kaj je rekel predsednik Drnovšek, kdo deluje iz ozadja - in to je res pisalo v časopisih, je bilo rečeno, ne pa v tej zvezi - in zdelo se mi je prav, da ste posegli in rekli, da se kolega oddaljuje od dnevnega reda. To se danes ni zgodilo prvič, to menda vedo vsi kolegi, da so pravzaprav težave predsedujočih, ki vodijo seje, z gospodom Jerovškom pogoste, v tem, kako si kdo predstavlja, kaj je predmet diskusije, in kako si tisti, ki tam vodi sejo, predstavlja, da pa to ni več predmet. Tu sem hotel poseči s tem, da konfabuliranje pa pomeni, da so neke točke v zgodbi točne, torej to je fabula. Ko pa človeku vmes zmanjka, pa poljudno sklepa stvari, ki so izrazito subjektivne - to je konfabuliranje. In hotel sem reči, da na nekaterih točnih podatkih, Jože dragi, ti pač spleteš še neke povezave, kar je legitimno, ni pa nujno, da moramo mi vsi to poslušati, in se mi zdi prav, da včasih kak delovni predsednik v to poseže. Samo to je bil moj namen. Rekel sem, da sem se nate obrnil prijateljsko, verjemi, da nisem hotel degradirati tvoje diskusije, ampak to tvojo blazno sposobnost, kako kombiniraš, kaj je med nami v LDS-u, sem prepričan, da ima tu tri ovaduhe, ker sam pol teh stvari nikoli ne poznam, ali pa si naš tako globoki simpatizer, da si tako poznavalski. Samo to je bila moja diskusija, da razumem vas, gospod predsednik, da opozorite, da se morda oddaljuje od stvari, in se v zvezi s tem ne bom več oglašal. Se tudi opravičujem, če ste bili prizadeti; mislil sem točno to, da si pač pravljičar na zadevi nekaterih faktov, zlasti kar zadeva LDS.
Dobro. Predlagam, da se ta polemika prekine in da se vrnemo izključno in strogo k predlogu predsednika. Ali želi v zvezi s to točko še kdo besedo? Predstavnik urada? [[Nihče.]] Torej zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje. Proceduralno? Prosim.
Zaradi te dokaj burne razprave in seveda tehtne razprave predlagam oziroma zahtevam v skladu s poslovnikom pol ure odmora za posvet v poslanski skupini SDS.
Pol ure?
Pol ure, ja.
Sejo bomo nadaljevali ob 16.40 uri. Odrejam polurni odmor na zahtevo poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Potem bomo prešli na glasovanje.
Ob 16.40 uri se bo iztekel odmor, ki smo ga dali na zahtevo poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Predstavnika bom vprašal, ali želi besedo. Potem pa bomo po ugotavljanju navzočnosti prešli na glasovanje. 16.41. Čas za odmor, ki smo ga odredili na zahtevo poslanske skupine Socialdemokratske stranke, se je iztekel. Vabim vse poslanke in poslance, da se vrnejo v veliko razpravno dvorano. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Vidim, da dveh poslanskih skupin še ni, zato prosim sekretarje obeh poslanskih skupin, da spomnijo poslanke in poslance, da je čas za odmor potekel. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! Kolegice in kolegi, prosim, da zasedete svoja mesta. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani! Prosim, da pritisnete tipko kvorum. Smo sredi ugotavljanja navzočnosti v dvorani. Navzočih je 48 kolegov in kolegic. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Pred glasovanjem bom vprašal predstavnika, vodjo poslanske skupine Socialdemokratske stranke, ali želi zbor obvestiti o zaključkih posveta? [[Ne želijo.]] Zato lahko preidemo na obvestilo, povezano z glasovanjem. V skladu s 87. členom Poslovnika državnega zbora in 14. členom zakona o ustavnem sodišču zbor o izvolitvi kandidatke za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije glasuje tajno. V skladu s 97. členom poslovnika vodi tajno glasovanje predsedujoči s pomočjo generalne sekretarke državnega zbora in štirih poslancev, ki jih bomo izvolili na predlog predsedujočega. To so kolega Moge, Kelemina, Juri in Levič. Predlog, da bi ti štirje kolegi skupaj z mano vodili tajno glasovanje, dajem v razpravo in v odločanje. Ali lahko glasujemo? [[Da.]] Glasujemo o predlogu za člane komisije, ki vodijo tajno glasovanje. Prosim, da se opredelite. 61 navzočih. 55 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu z drugim odstavkom 97. člena poslovnika, bo poslancu vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanec, ki bo pomagal pri izvedbi glasovanja, izroči vsakemu glasovnico, generalna sekretarka pa označi pri imenu in priimku poslanca v seznamu, da mu je bila glasovnica vročena. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu z drugim odstavkom 98. člena poslovnika, je neizpolnjena glasovnica ali glasovnica, ki ni izpolnjena v skladu s prej omenjenim navodilom, neveljavna. V skladu s 14. členu zakona o ustavnem sodišču bo kandidatka izvoljena na mestoustavne sodnice, če bo za glasovala večina vseh poslancev, to je 46, ali več. Glasovali bomo v dvorani. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki je v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Gospe in gospodje, poslanke in poslanci, prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Z glasovanjem bomo začeli natanko ob 17. uri. Prosim za pozornost. Glasovanje bo trajalo do 17. ure in 15 minut. Sejo pa bomo nadaljevali ob 17. uri in 30 minut. Do takrat sejo prekinjam.
Prosim, da pridete v dvorano. Rad bi vas seznanil z izidom glasovanja o izvolitvi sodnice ustavnega sodišča. Najprej bomo ugotavljali navzočnost, zato je vaša udeležba v dvorani neizogibna. Prosim, da zasedete svoja mesta. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani, takoj ko bo ura pokazala 17.31. Ugotavljam navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Navzočih je 67 kolegov in kolegic; državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Dovolite mi, da vas seznanim z zapisnikom o ugotovitvi glasovanja o izvolitvi sodnice ustavnega sodišča. Prosim za mir v dvorani. Glasovanje je bilo 26. marca 2002 v prostorih državnega zbora Republike Slovenije. Razdeljenih je bilo 76 glasovnic, oddanih je bilo 76 glasovnic, neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih pa 74. "Za" je glasovalo 57 poslancev, proti za 17 poslancev. Na podlagi tega izida je bila za sodnico ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoljena gospa mag. Marija Krisper Kramberger. [[Aplavz.]] Prosim gospo sodnico, da zapriseže.
Prisegam, da bom sodila v skladu z ustavo in zakonom in s svojo vestjo in si prizadevala z vsemi močmi za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Morda še besedo. Hvala vsem tistim, ki ste glasovali zame, in hvala tudi za vse pomisleke, ki sem jih slišala; jih bom upoštevala. Želim vam še nadalje uspešno delo. Hvala še enkrat. [[Aplavz.]]
Čestitamo torej novoizvoljeni sodnici in ji želimo vse dobro pri opravljanju pomembne funkcije. Ustavna sodnica začne z uresničevanjem funkcije 25. maja 2002. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA [[prosim vas, da pripravite gradiva zanjo]] , to je na OBRAVNAVO REDNEGA POROČILA EVROPSKE KOMISIJE O NAPREDKU REPUBLIKE SLOVENIJE PRI VKLJUČEVANJU V EVROPSKO UNIJO V LETU 2001. Poročilo je obravnavala komisija za evropske zadeve, ki je pristojno delovno telo, in prosim predsednika, kolega Peterleta, da poda uvod k tej točki. Pozdravljam tudi številno vladno delegacijo in se ji zahvaljujem za resnost pri obdelavi te točke. Prosim seveda za mir v dvorani! Kolega Peterle, vas prosim, da počakate za sekundo, da se dvorana umiri. Prosim, če vlada zasede svoja mesta. Hvala lepa. Zdaj pa prosim predsednika komisije državnega zbora za evropskezadeve, kolega Lojzeta Peterleta, da nas uvede v poročilo, ki ga je njegova komisija tudi obravnavala. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Vesel sem, da se je vzpostavilo tako močno vladno ozadje tukaj, ki nam bo v gotovo pomoč pri današnjem razpravljanju in odločanju. Prepričan sem, spoštovane kolegice in kolegi, da se bližamo zaključku našega evropskega finala, v katerem nas nedvomno čakajo še zahtevne naloge, zahtevni izpiti, pri katerih bo beseda "implementacija" gotovo osrednji pojem. Jaz sem vesel, ne edini, da je evropska tema del političnega soglasja, rekel bi temeljnega političnega soglasja glede naših ključnih političnih ciljev v Sloveniji in da kljub temu, da je prišlo do spremembe v politični strukturi, mislim tukaj tudi na nove stranke, ki niso bile sopodpisnice nekoč podpisanega dokumenta o sodelovanju večine parlamentarnih strank v zvezi z našim vključevanjem v Evropsko zvezo, kljub temu to temeljno soglasje ostaja. Preden bi prešel na konkretnejšo obravnavo poročila, pri katerem seveda ne bom zahajal v podrobnosti, ob predpostavki, da ste ga vsi pozorno prebrali, pa tudi to, kar so k temu rekla naša delovna telesa, bi rad povedal nekaj besed o situaciji, v kateri se po mojem mnenju ta čas Slovenija nahaja. Gre za stanje, ki je močno drugačno od stanja v času razpravljanja o predzadnjem poročilu o napredku, ki ga je pripravila Evropska komisija. Bistvena novost je, da se po eni strani še pogajamo z našimi partnerji v Evropski zvezi o nekaterih zelo zahtevnih poglavjih, hkrati pa smo bili že, lahko bi rekli, prvič na tak način od nekoga v zgodovini povabljeni, da kot suvereni partnerji sodelujemo v razpravi o prihodnosti Evrope, ki poteka na konvenciji o prihodnosti Evrope. V tej konvenciji se govori o tem kako naj bi izgledala Evropa navznoter v razširjeni sestavi in kakšno vlogo naj igra v bodoče v globalni politični igri sveta. Jaz omenjam to dejstvo, ne zato, ker ima parlament v tej konvenciji dva člana, Slovenija vse skupaj tri, tako kot drugi, ampak zaradi nekega temeljnega poudarka, ki so ga postavili v zvezi z delom konvencije. Namreč, gre za poudarek za vključevanje državljanov, poseben poudarek na civilni družbi in povsem jasno je, da se koncepti bodoče Evrope, ki so zelo različni: Evropa narodov, Evropa držav, Evropa domovin, Evropa regij in tako naprej, da se vsi srečujejo na skupnem imenovalcu, ki se mu reče državljan Evrope v tej ali v oni njeni državi. In ta državljan bo moral ratificirati dokumente v sedanjih in bodočih državah članicah in se bo sevedav državah kandidatkah odločal na referendumu oziroma na referendumih. Upajmo oziroma računajmo da pozitivno. Mislim, da je prav, da na ta vidik oziroma na to dejstvo opozorimo, ker državni zbor pa tudi vlada nista edina igralca v naši evropski igri in mislim, da se moramo tega zavedati tudi, danes, ko govorimo o poročilu evropske komisije o našem napredku na poti v Evropsko zvezo. Jaz imam vtis, gospod predsednik, da nekatere motim s svojim nastopanjem, pa se bom malo ustavil.
Jaz sem že večkrat danes prosil, dvorana je polna, kar je dobro pri tej pomembni točki, ampak prosim za mir, seveda. Hitro nastane šum, če se oglasi eden, zraven še eden. Prosim za pozornost! Izvolite.
Rad bi, ko govorim o državnem zboru, opozoril tudi na to, da je smiselno oziroma tudi potrebno, da naša razprava seže čez okvire, s katerimi se kot zakonodajni del naše oblasti ukvarja ta državni zbor. Gre za celoto zadev, gre za naš odnos do vlade, gre za naš odnos do tistih, ki so nas izvolili in mislim, da je več kot pomembno in koristno, da v plenumu tudi to poročilo evropske komisije obravnavamo. Gre za četrto poročilo. Upam, da predzadnje, da bo temu sledilo samo še eno. Gre za poročilo, ki so ga na vladi in ki smo ga tudi v delovnih telesih državnega zbora ocenili kot pozitivno. To poročilo je do sedaj najboljše, najbolj pozitivno so ocenjena slovenska prizadevanja in se v njem nekatere kritike, ki so bile znane oziroma so bile do sedaj, se zdaj ne pojavljajo oziroma ne ponavljajo se več. Jaz ne bom posebej izpostavljal teh pozitivnih stavkov o več napredka, o pomembnem napredku, o besedi očitno in podobno. Teh besed je precej. Verjetno bo v tem duhu tudi predstavnik vlade še govoril. Mislim, da je za nas pomembno, da se bomo predvsem ustavili pri tistem, kar ostaja kritika v poročilu Evropske komisije, ki uporablja besede "malo napredka", "premalo napredka" ali "premalo pospeševanja" in tako naprej. Te slabosti ali za naše partnerji skrbi vzbujajoča so dejstva, malo napredka, premalo napredka pri urejanju oziroma reformi javne uprave, vprašanju konkurenčnosti, tudi še nedokončana privatizacija bančnega in zavarovalniškega sektorja, vztrajna inflacija, tako piše, dobesedno v poročilu. Omenjen je tudi premočan vpliv države na gospodarstvo in seveda še vedno zaostanki pri sodstvu, čeprav je tukaj določen napredek priznan oziroma ugotovljen. Ko govori poročilo o majhnem napredku, izpostavlja tukaj regionalno politiko, prost pretok oseb, socialno politiko, varstvo potrošnikov, kar mislim, da je tudi zadeva, vredna posebne pozornosti. Ne bom detajliral na temo zemljiške knjige, ampak samo besedo. Nekaterim v Sloveniji se zdi, da je to zgolj enostavna administrativna zadeva. Za naše partnerje v Evropski zvezi je seveda to temeljna stvar, povezana z uveljavljanjem lastninskih pravic, in seveda se bo tudi tukaj moralo zgoditi tisto, kar smo sami sebi obljubili. Ta problematika zadeva številna delovna telesa v državnem zboru. Večina delovnih teles ima v tem poročilu svoje poglavje. Naj gre za gospodarstvo, kmetijstvo, socialo ali kakšno drugo področje. Jaz tukaj z obžalovanjem ugotavljam, da poleg matične komisije za evropske zadeve, ni veliko delovnih teles poseglo po tej možnosti, da se spoprime s poročilom, ga natančno prebere, ga komentira in tudi sprejme kakšno stališče, ampak sta to poleg komisije za evropske zadeve storili samo še dve delovni telesi, odbor za gospodarstvo in odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Kakor že prejšnjič je tudi to pot komisija te sklepe obravnavala oziroma jih povzela in predlagala, da jih državni zbor v plenumu sprejme. Dovolite, da nekatere od teh predlogov sklepov komentiram, da bo bolj jasno, za kaj je komisiji oziroma odborom pri tem šlo. Računam seveda na to, da bodo o teh sklepih lahko spregovorili tudi predsedniki delovnih teles, na katerih so bili najprej sprejeti. Mislim, da ni treba posebej komentirati prvega predloga sklepa, da smo se seznanili in da odraža realno stanje, pač pa čutim potrebo po komentarju pri drugem sklepu. Rekel bi, da se mi zdi skorajda dobro slišati, za kaj gre pri tem sklepu, mislim na tiste, ki imajo tu celico za druge namene. "Državni zbor Republike Slovenije poziva vse pristojne institucije Republike Slovenije, da sprejmejo ustrezne ukrepe za dosego zastavljenega cilja, notranje pripravljenosti Republike Slovenije na članstvo v Evropski uniji do konca leta 2002." Poudarjam še enkrat, da ni naš uspeh odvisen samo od državnega zbora, od sprejetja še več kot 60 zakonov, tudi ni odvisno vse od vlade, četudi ima ta pred sabo še številne podzakonske akte in seveda izvajanje zakonov, gre tudi za institucije, ki jih ne štejemo direktno k vladi, ki pa imajo velike pristojnosti oziroma veliko vlogo. Zato je tu komisija dala poudarek na vseh institucijah, kajti delovati mora celota. Potem bi opozoril še na dejstvo, da bo letos poročilo pripravila evropska komisija nekoliko prej in da bo slovenska stran pripravila svoj pogled oziroma svojo verzijo poročila že v juniju. Se pravi, da je, kar se tega vidika posla tiče, zelo pomembno, da čim več napravimo v prvi polovici leta, da bomo to pač v ta osnutek našega poročila lahko všteli kot nov dosežek. Rad bi povedal, da tekma še traja, da četudi se utegnejo zaradi razlik med državami članicami zgoditi kakšni popusti do ene ali druge članice, bo vendarle treba naše delo v skladu z dokumenti, ki so bili sprejeti, obljubami, ki so bile dane, opraviti do konca. V Bruslju se govori o tem, da ne bi bilo dobro, da bi si članice zadajale avtogole v finalu; mislim, da ni treba zboru razlagati, kaj bi avtogol v tem duhu lahko pomenil. Potem bi rad komentiral tretji predlog sklepa. Tu pravimo, da bo državni zbor nadaljeval s prednostno obravnavo evropskih zakonov, kot je to zdaj nekaj let počel. Pri tem pa pričakuje, da bo vlada predloge zakonov predložila zboru v skladu z roki, predvidenimi v delovnem programu vlade Republike Slovenije za leto 2002, ter zagotovila njihovo skladnost s pravnim redom Evropske unije. Zakaj sta tu dva poudarka? Zato, ker imamo lahko prednostni red, lahko smo zelo pozorni, vendar smo lahko vsi skupaj v velikih težavah, če predlogi zakonov ne bodo prihajali v skladu z dinamiko, ki je bila predvidena. In ne bi bila dobra politika časovne stiske, zlasti ne zato, to pa zadeva drugi del sklepa, ker državni zbor v teh letih ni mogel postaviti take strokovne ekipe, da bi sam neodvisno, suvereno preverjal, ali je vlada res uporabila ali je res poskrbela v vseh dimenzijah zakona za skladnost predloga zakona s pravnim redom Evropske unije. Ta namen smo imeli, ampak letos oziroma v finalu imamo zaenkrat še zmeraj manj strokovne podpore v parlamentu, ker preprosto ni dovolj ljudi, kakor smo imeli to v letu ali dveh prej. To tudi namenoma povem, ker so se tudi nekatere procedure, da bi se kadrovsko okrepili, zelo dolgo zavlekle. In sedaj je prišla še konvencija in imamo čedalje več nalog, ljudi pa ne dovolj. Tukaj je potrebna kar velika pozornost. Potem predlog sklepa pod številko 4. Tukaj predlagamo vladi, da pospeši reformo javne uprave, ustanovi potrebne institucije za izvajanje pravnega reda ter zagotovi ustrezno upravno usposobljenost. Ne gre zgolj za to, da pride do zakona, takega ali drugačnega na to temo, ali do več zakonov, ampak gre za pospeške pri samem reformiranju. Ne gre samo za reformiranje tega, kar imamo, ampak tudi za dodajanje novih institucij, ki tudi potrebujejo nek zagon, nek štart. Ko je vse to postavljeno, morajo biti tisti, ki so tam, ustrezno upravno usposobljeni. Na to nas partnerji iz Evropske zveze izrazito opozarjajo. Ker so se nekatere reforme začele z zamudo, mislim, da je prav, da na to zahtevno materijo opozorimo s strani državnega zbora na način, ki je predlagan. Peti sklep poziva vlado k takim pripravam Republike Slovenije za vstop v Evropsko zvezo, ki bo zagotovila polno koriščenje razpoložljivih sredstev v okviru evropskih politik in skladov. Tudi ta sklep se mi zdi zelo upravičen. Mi smo zdajle uporabili precej težkih besed za kritiko oziroma zavračanje za nas nesprejemljivega finančnega okvira, ki ga je evropska komisija ponudila, in tako so storili tudi številni drugi. Če se mi tam tako borimo, da bi bili finančni okviri boljši, ne smemo dopuščati kritike na naši strani, da ne uspemo uporabiti vsega tega, kar pa Evropska zveza sama že ponuja ali bo še ponujala. In to se lahko zgodi, kot nekateri veste, če niso programi dobro ali pravočasno pripravljeni. Za nas so zdajle razvojni programi za področja, kjer prihaja do razvojnih zaostankov ali do velikih razlik, veliko bolj pomembni, kot je ukvarjanje tale čas z regionalizacijo, glede katere so predstavniki iz Bruslja povedali, da je predvsem naša notranja zadeva in da bo za določeno vrsto razvojne problematike Bruselj zagotavljal sredstva, ne glede na to, koliko regij mi sami sebi tukaj postavimo oziroma za koliko se odločimo. Marsikatera država kandidatka menda doslej ni uspevala izkoriščati vseh sredstev. Tudi mi, ne vem, če smo bili ravno 100%, smo bili pa nedvomno, tako slišimo, najboljši v tem. To odličnost, če tako rečem, bi bilo dobro dopolniti do tega, da izkoristimo pač vse, kar je na razpolago Za to imamo dosti zgledov med sedanjimi članicami Evropske zveze, ki so to znale dobro narediti in niso počele drugega, kot da so možnosti izkoristile 100%. Potem pa je zelo zanimiv 6. sklep, ki se mogoče komu ne bo zdel kaj posebnega, vendar ta predlog sklepa pravi, da naj vlada pripravi prikaz delovanja Republike Slovenije v pogojih članstva v Evropski uniji in jo predstavi državnemu zboru do konca leta 2002. Ta sklep je povezan s tem, kar poslušamo v svojih poslanskih pisarnah [[...]]
Prosim za mir!
[[...]]ko nas ljudje sprašujejo, kako pa bo od dneva D naprej, kako pa bo izgledala Slovenija takrat, ko bodo začele delovati še, če se spomnim zdaj najbolj odmevnega pojma, ko bodo začele delovati kvote, koliko litrov na Štajerskem, koliko na Primorskem, koliko na Dolenjskem, koliko ha subvencionirah te ali one kulture na Gorenjskem in tako naprej. Skratka, ljudje nas sprašujejo, kako bo takrat to delovalo. Mislim, da je prav, da vedo nekoliko vnaprej, da ne bomo s to temo soočeni šele ob dnevu samega formalnega vstopa. Mislim, da je ta sklep vsekakor vreden pozornosti, predvsem pa podpore. Potem bi rad komentiral samo še sedmi sklep, ki ga imate v dodatnem poročilu zapisanega kot prvega. Gre za sklep v zvezi z regionalno politiko, ki ga je predlagal izvirno odbor za gospodarstvo. To pomeni konkretizacijo enega od sklepov, ki sem jih bral prej. Tukaj predlagamo, da naj državni zbor pozove vlado, da pospeši pripravo in sprejetje regionalnih razvojnih programov in projektov,zagotovi seveda tudi regionalizacijo, boljšo koordinacijo med ministrstvi oziroma med nacionalnim in regionalnim nivojem ter ustvari pogoje za črpanje sredstev strukturnih in kohezijskih skladov. Mislim, da je ta zadeva, bi rekel, zelo pomembna. Tudi drugi delni oziroma podsklepi bi bili vredni še komentarja, vendar tega, ker računam, da bo še precej debate, ne bom počel. Sklepi so jasni. Pri nadaljevanju so potem še nekateri sklepi, ki govorijo o poročilu o stanju nadaljnjih aktivnostih na področju regionalnega razvoja. Se pravi, to je že tretji sklep na to temo, kar kaže na njeno občutljivost v javnih razpravah. Sedaj mi želimo, da vlada o tem stanju in aktivnostih poroča. Trije sklepi se pa nanašajo na področje kmetijstva, eden na predlog, da vlada pohiti z ukrepi in predpisi v zvezi s to posestno strukturo, da bi tako povečali konkurenčnost slovenskega kmetijstva. Potem pa gre za eno zelo konkretno zadevo, ki mogoče ne spada zaradi take konkretizacije, ker je izrazito izvršilne narave, na sam državni zbor, vendar odbor za kmetijstvo je menil, da je potrebno ministrstvo za kmetijstvo pozvati oziroma mu predlagati, da opravi nujne ukrepe za pridobitev akreditacije agencije Republike Slovenije za kmetijske trge. Potem je pa še seveda zadnji sklep s tega področja, ki predlaga vladi, da bi dobili celovito analizo na področju kmetijstva v roku dveh mesecev. Rad bi seveda ob teh sklepih povedal tudi to, da se je marsikaj od časa, ko smo poročilo dobili, pa do sedaj, že spremenilo, da so bili tukaj novi zakonisprejeti, novi podzakonski akti in še kaj drugega. Tako mogoče že tudi moj komentar na kakšnem področju zaostaja za realnostjo. Če je tako, bom pravzaprav vesel, ker to pomeni, da se je v vmesnem času tudi delalo. Jaz s tem tole uvodno izvajanje zaključujem ob predpostavki, da bodo še predsedniki drugih delovnih teles poglobili kakšno temo, v zvezi s katero so predlagali posebne sklepe. Hvala lepa za pozornost.
To bodo lahko predsedniki zainteresiranih delovnih teles storili v splošni razpravi. Sedaj pa vabim k besedi ministra pristojnega za evropske zadeve, da pojasni stališče vlada v zvezi z rednim poročilom. Prosim.
Gospod predsednik! Gospe poslanke, gospodje poslanci! Poskušal bi biti kratek, kolikor je mogoče. Poročilo o napredku je vendarle gradivo, ki je bilo sprejeto 13. novembra 2001. Od tu naprej se premikamo naprej, tako bom poskušal osvetliti predvsem tisto, kar se dogaja v letošnjem letu oziroma tiste stvari, ki nas v letošnjem letu čakajo zato,da bi lahko dobro dokončali delo. Kot je že gospod poslanec Peterle dejal, je v bistvu poročilo o napredku za Slovenijo bilo dobro, najboljše do sedaj. To je dejstvo. Poročilo o napredku je pravzaprav enot od treh sestavin, ki so sestavljale kompletno redno poročilo, druga dva dela sta bila še strategija širitve in revizija partnerstva za pristop. Posebej se v poročilu o napredku, ki je bilo že do sedaj dokaj detajlno izpostavljeno, ne bi spuščal, bi pa dodal v zvezi s strategijo širitve nekaj elementov,ki se mi zdijo izjemno pomembni, ker močno vplivajo na naše delo in pa na življenje predvsem v tem letu in v letih naprej. Glede principov širitvenega procesa je bilo v tej strategiji širitve dogovorjeno, da obstajajo taki, kot so bili doslej. Skratka, bazirajo na tako imenovani agendi 2000, finančni perspektivi ali, če želite, proračunu, ki ga je Evropska unija sprejela leta 1999 za leta 2000-2006; na Nici, ki je določila okvir institucionalnih reform; in pa tretjič, pogajanja naj bi še naprej potekala na osnovi obstoječega pravnega reda z uporabo principov diferenciacije, kar si konec koncev tudi mi želimo. V praksi je to včasih težko dosegljivo, ampak kljub temu je to eden od osnovnih principov, ki je tudi v njihovih dokumentih prisoten. Zdi se mi izjemno pomembno, da je bilo posebej izpostavljeno, da pogovori o reformah skupnih politik ne smejo ogrožati ali upočasniti širitvenega procesa. Dejstvo je, da se danes v Evropski uniji pravzaprav dogajata dva procesa pogajanj hkrati. Eden je proces pogajanj skandidatkami, kjer se dogovarjamo okrog širitvenega procesa in načina, kako bomo pravzaprav vstopili kot nova članica v Evropsko unijo, druga so pa pogajanja, ki se dogajajo med članicami Evropske unije, predvsem o morebitnih spremembah ali smereh sprememb tistih politik, ki so predvsem s finančnega vidika ključne. To je na eni strani skupna kmetijska politika, na drugi strani pa regionalna politika ali, precizneje, strukturna in kohezijska politika v Evropski uniji. Tisto, kar je pa po moje ključna zadeva in ki pravzaprav tudi notranje vpliva precej na dogajanja, je pa to, da je postal čas na nek način eksogena spremenljivka. V Laeknu je bilo prvič povsem jasno v sklepih določeno, kasneje, na podlagi tega, kar je v tej strategiji širitve bilo najavljeno, da je Evropska unija odločena, da konča pogajanja z najbolje pripravljenimi kandidatkami do konca leta 2002, zato da bi le-te lahko postale članice Evropske unije v letu 2004. Torej, nič več ni v upanju, nič več ni cilj, ampak je odločenost, da se to zgodi V pogajanjih se zdaj bolj ali manj pogovarjamo že o razrezu denarja, o razrezu denarja za leta 2004, 2005 in 2006. Zato je, kot sem dejal, čas po mojem prepričanju dana spremenljivka in ne boste več slišali veliko očitkov ali pa zelo malo takih, kot so bili recimo dve leti nazaj, da se odločamo, delamo stvari, za katere niti ne vemo, ker niti ne vemo, ali bomo postali dejansko člani Evropske unije, kaj šele, da bi vedeli, kdaj bomo postali člani Evropske unije. Sedaj smo lahko prepričani, da bomo postali člani Evropske unije, razen če bomo sami želeli drugače, in lahko smo prepričani, da se bo to zgodilo kmalu. Dovolite mi, da dodam temu še, da je bil poseben poudarek v tem poročilu dan tudi javnemu mnenju, tako v članicah Evropske unije kot tudi v kandidatkah. Trenda sta tu različna. V članicah Evropske unije podpora širitvi narašča, medtem ko pa v kandidatkah podpora širitvi upada. Mislim, da sta trenda na obeh straneh nekoliko pričakovana. Mislim pa, da se približujemo najnižji točki, od katere se bodov bistvu počasi začele rešitve kazati v smeri, ki bo sprejemljiva tako za članice kot tudi za kandidatke. Kako v letu 2002? Leto 2002 bo za Slovenijo in za vse kandidatke, ki želimo vstopiti v Evropsko unijo v prvem krogu širitve, dejansko ključno. Verjetno ste ta stavek, da bo to leto ključno, slišali tukaj že večkrat, ampak jaz mislim, da je to zadnjič, ko slišite, da bo to leto ključno. Zakaj bo to leto ključno? Zaradi tega, ker bo Evropska komisija pripravila, kot je že gospod Peterle dejal, verjetno, vsaj pričakujem tako, zadnje poročilo o napredku. To poročilo naj bi predložila Evropskemu svetu, ki bo zasedal v Bruslju 24. in 25. oktobra. Zato bo komisija morala predvidoma sprejeti poročilo 16. oktobra, kar je približno mesec dni prej. Na podlagi tegaporočila se bodo pa potem članice odločile, katere kandidatke so tiste, ki bodo lahko vstopile v prvem krogu. Skratka, konec letošnjega leta se odloča o tem, katere bodo članice, ki bodo stopile v prvem krogu. Poudariti velja, da je bilo sicer v Laeknu že omenjeno, da naj bi vstopilo do deset kandidatk in tudi prvič so bila našteta imena kandidatk, med njimi tudi Slovenija, ki naj bi vstopila, vendar prav nobena od kandidatk nima zagotovila, da bo vstopila. Našteto je bilo, da obstajajo, da so ti na potitrenutno, da lahko to izpolnijo, vendar zagotovil ni. Zato časa za uspavanje v tem letu prav gotovo ni, tudi ne glede na poročilo in ne glede na vse pozitivne ugotovitve, ki sem jih izpostavil prej. Skladno s tem urnikom bo Slovenija morala oddati svoje redno poročilo najkasneje do 14. junija, v času od 3. do 10. septembra bomo pa imeli zaključne sestanke v Bruslju, kjer bomo skupaj s komisijo in s predstavniki drugih držav kandidatk dali zadnje podatke, na podlagi katerih bo tam do 15. septembra mogoče posredovati dosežke v tekočem letu. Skratka, 15. september je zadnji datum za kakršnokoli sporočilo še Evropski uniji. Enako kot v preteklih letih bo komisija upoštevala le dejansko sprejeto zakonodajo in prepričan sem, da se je glede na vse povedano, vredno v letošnjem letu ponovno in dodatno potruditi, da naredimo, če je v naši moči, tako mi, kot tudi vi, in da poskušamo dejansko narediti še ta zadnji napor, ki naj bi nas usposobil, da postanemo resnično članica, ki bo vstopila v Evropsko unijo z dvignjeno glavo. Priložnost je velika, odgovornost pa seveda tudi. Prvi pogled bo komisija naredila že v aprilu. O napredku bo moč poročati predvidoma do 17. aprila, ko bo pripravila tako imenovani monitoring oziroma preglednico, poročilo. Ta bo predstavljena tudi na vrhu v Sevilli junija 2002. V tem trenutku lahko ugotovimo, da je Slovenija od lanskega rednega poročila sprejela le 15 zakonov, katere bo moč vključiti v poročilo. Skladno z letošnjim programom bi morala sprejetje skupno 75 zakonov, kolikor je le mogoče še v času do oddaje rednega poročila, to je do konca leta, vendar seveda tisto, kar bo v okviru tega sporočila upoštevano, so tisti datumi, ki sem jih navedel prej. Zadnji datum za poročanje je torej 15. september. Zato je toliko bolj pomembno, da se pospeši sprejem zakonov do oddaje slovenskega poročila sredi junija. Predvsem pa je pomembno, da bi do konca maja državni zbor dejansko sprejel paket zakonov s področja reforme javne uprave, ki vsebuje štiri temeljne zakone, ki so pripravljeni za drugo obravnavo. V Sloveniji smo nekje do srede marca sprejeli približno 63 odstotkov vseh predpisov. Te številke nerad uporabljam, ker ponavadi ne povedo točnega stanja, ker večina težjih zakonov je bila resnici na ljubo že sprejeta. In v večini področij imamo že stanje, ki je pravzaprav v celoti že usklajeno s pravnim redom Evropske unije. Obstajajo pa nekatera področja, kjer je to še potrebno. To so področja, kjer je pravni red najbolj zahteven ali pa najbolj obsežen. Sami jih že poznate, ker so bila že večkratnašteta, predvsem gre za kmetijstvo, transport, okolje, deloma pa tudi za zakone s področja prostega pretoka oseb. Evropska komisija bo v letošnjem poročilu posebno pozornost namenila dejanskemu izvajanju sprejetega pravnega reda. V ta namen je skladno z lanskoletno strategijo širitve in v sodelovanju s kandidatkami za vsako od njih pripravila tako imenovani akcijski načrt. Tega smo v preteklem tednu uskladili z Evropsko unijo, tako da ga enako vidimo, ne prinaša pa pravzaprav nič novega, ampak samo povzetek tistega, kar se nanaša predvsem na implementacijo in pa institucije. Pri institucijah povsem na kratko. Ustanoviti moramo še pet institucij, nekatere pa je potrebno kadrovsko okrepiti. Kot ste verjetno spremljali v medijih, je vlada prejšnji teden sprejela vrsto sklepov, ki naj bi omogočili izvedbo teh zavez. Ker vemo, da so javnofinančne omejitve resne in glede na to, da so ministrstva ocenila, da potrebujejo približno 450 ljudi, da bi se ključne institucije usposobile in da bi zagotovili korektno izvajanje pravnega reda, smo predlagali dvofaznost teh korakov. V prvi fazi je bilo sprejeto samo, da se zaposli 14 novih uslužbencev na tistih institucijah, kjer smo prepričani, da s prerazporejevanjem ne more priti do tega. Predlagali smo pa, da se vse zgodi v dveh fazah. Torej, da se poskušati znotraj državne uprave ugotoviti vse presežne delavce, ki obstajajo, in jih poskušati popariti s tistimi, ki jih potrebujemo. To je tudi prvi poskus, da na nek način postopno preidemo v sistematično spremljanje in na ta način usmerjanje politike kadrovanja tudi v državni upravi nasploh. Kar se tiče drugih aktivnosti in s tem zaključujem. Gre za pregled usklajenosti oziroma nadaljevanje screeningov. Dve taki nalogi nas čakata v letošnjem letu. Ena bo že v naslednjih dneh, druga v juliju. To je za prirast pravnega reda Evropske unije. Veliko delamo na tehničnih prilagoditvah pravnega reda, kar pomeni, da se je dejansko začela priprava že pristopnih pogodb. Te se pripravljajo že v tem trenutku. Tako smo decembra prejeli liste, tako imenovanih tehničnih prilagoditev za 16 delovnih skupin. Kako zahtevno je to delo, nam vam pa samo ilustriram s podatkom, da so le-te prilagoditve še pred vključitvijo najzahtevnejših poglavij, na primer kmetijstva, doslej že zahtevale 313 strani natančno tehnično prilagojenega gradiva, ki bo seveda del skupnih pogodb, ki jih pripravljamo. Državni program za prevzem pravnega reda Evropske unije do konca leta 2002. Načrtujemo njegovo dopolnitev, ki bo predvidoma končana v aprilu in bo vsebovala predvsem naloge, ki izhajajo iz novo sprejetega pravnega reda Evropske unije. Ocene kažejo, da se pravni red Evropske unije letno poveča za približno 5.000 strani novega uradnega lista, ki ga je treba natančno po ministrstvih pregledati in ugotoviti, ali smo že skladni ali nismo in katere korake je treba še narediti. Evropska komisija novega državnega programa od kandidatk v letošnjem letu sicer ne zahteva, saj predvideva, da bo njegovo vlogo v veliki meri prevzel že tako imenovani akcijski načrt. Vendar pa ugotavljamo, da je državni program tudi ustrezen instrument za notranjo organizacijo dela, ki bi jo bilo vredno ohraniti po vstopu v Evropsko unijo. Zasedanja organov, ustanovljenih po evropskem sporazumu o pridružitvi, normalno potekajo. Zasedanje pridružitvenega odbora je bilo 15. februarja, v aprilu imamo zasedanje sveta. Pogajanja potekajo. Najtežji del pogajanj je tisti, v katerega smo vstopili. Veliko naslednjih korakov oziroma nekaj takih korakov nas še čaka. V naslednjih dneh pričakujemo, da bodo za posamezne države kandidatke prišla pogajalska izhodišča, tako za kmetijstvo kot tudi za regionalno politiko in konec koncev tudi za proračun; to bo seveda še začasno pogajalsko izhodišče komisije. Konec junija pa pričakujemo taka poročila s strani držav članic. Upamo, da bo Španiji uspelo, da bo te konsenze dosegla že do časa zaključka njihovega predsedovanja. Skratka, pogajanja so v bistvu v najtežji fazi. V tem letu boste pogosto slišali besede, kot je finančni načrt in finančni problemi, prilivi, odlivi. Vemo nekaj - vemo, da bo Slovenija, ko bo vstopila v Evropsko unijo, v letih, za katera sedaj pogajanja potekajo, 2004, 2005 in 2006, neto prejemnica finančnih sredstev; koliko, pa je v tem trenutku še nemogoče trditi. Ne glede na vse, da verjetno ne bomo vstopili pod povsem enakimi pogoji, pa bi že zdaj apeliral na vse skupaj, da razmišljamo v kontekstu Evropske unije in njene širitve širše od samih pogajanj in samih problemov, ki jih bomo v letošnjem letu imeli pred seboj. Evropska unija je več, zakaj prihaja do njene širitve, je seveda drugo vprašanje. Za konec naj morda dodam samo še to, da dejansko je problem tega, da prehajamo v obdobje, ko je čas eksogena spremenljivka, ko moramo svoje akcije prilagoditi nečemu, kar je jasno časovno omejeno, in ko moramo iz obdobja, ko smo na nek način sprejemali politiko Evropske unije, ki je bila pred nami, skratka, evropski pravni red, prehajamo v čas, ko postajamo sokreatorji te politike. To obdobje, ko bomo postali sokreatorji evropske politike, bo za Slovenijo v odnosu do Evropske unije in do članstva v Evropski uniji najtežje, o tem sem prepričan. Hvala.
Hvala lepa vam, minister. Zdaj bom prekinil to točko dnevnega reda. Pred tem naj vas z zadovoljstvom obvestim, kolegice in kolegi, ne samo, da je državni zbor, ki je involviral v pripravo foruma, tik pred tem, da se forum o prihodnosti Evrope ustanovi konec meseca pri nas, ampak tudi s tem, da bo sredi prihodnjega meseca obiskal Republiko Slovenijo Pat Cox, ki je predsednik evropskega parlamenta, in bo nastopil tudi pred državnim zborom. Za danes torej to točko prekinjamo. Jutri bomo nadaljevali sejo državnega zbora ob 10.00 uri, z obravnavo 27. točke in 19.a točke, če bosta pristojni delovni telesi danes opravili s predlogoma. Potem pa bomo nadaljevali s prekinjeno 2. točko in 10. ter 22. točko. Še to naj povem, da so se danes predstavniki vseh poslanskih skupin posvetovali o možnosti, da bi državni zbor delal tudi v petek. Kompromisen predlog je, da bi delali med 10.00 in 13.00 uro. O tem proceduralnem predlogu bomo jutri odločali ob 10.00 uri, na začetku seje. Hvala lepa.