57. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony /sněmovní tisk 288/ - prvé čtení [[Poslankyně Černochová se hlásí o slovo.]] Paní poslankyně, já se táži, s čím chcete vystoupit, protože faktickou nemohu pustit, nemáte přednostní právo. [[Poslankyně Černochová: Mám.]] Výborně, prosím.
Paní místopředsedkyně, já jsem první místopředsedkyně poslaneckého klubu ODS a v tuto chvíli vystupuji za náš klub. Já bych chtěla poprosit, protože když kolegové z ČSSD za námi přišli, že chtějí dozařadit ten zákon o zbraních a chtěli ho zařadit na tento dnešní páteční program, tak jsme řekli ano, nemáme s tím problém. Jedná se o mezinárodní smlouvu, jde tam o čas, je to velmi důležitá smlouva. Takže si myslím, že tím, že úplně explicitně vy jste neřekla, v kolik hodin má přijít na řadu školský zákon, tak bych chtěla poprosit, abyste nechala hlasovat Poslaneckou sněmovnu, aby se nejprve projednala ta smlouva, ten obchod se zbraněmi, a až teprve po ní by se projednával školský zákon.
Dobrá, jelikož se jedná o procedurální návrh, budeme o tomto návrhu hlasovat. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro předložený návrh, zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Kdo je proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 68, do kterého je přihlášeno 141 přítomných, z čehož je pro 61, proti 20. Konstatuji, že návrh byl zamítnut. [[(12.30 hodin)]] Tudíž budeme pokračovat projednáváním bodu 57, což je vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání, školský zákon, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony, sněmovní tisk 288, prvé čtení. Z pověření vlády předložený návrh uvede ministr školství, mládeže a tělovýchovy pan Marcel chládek. Dříve než mu dám slovo, poprosím ctěnou sněmovnu, aby se uklidnila, abychom v klidu mohli projednávat další body. Děkuji. Pane ministře, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Já se budu, vážené poslankyně, vážení poslanci, snažit být co nejstručnější, tak aby ještě došlo na kolegu pana ministra Zaorálka. Návrh, který máte před sebou, vychází na základě podnětů z terénu, které byly dlouhodobě získávány a napravují některé věci, které v minulosti byly nebo ukázaly se jako problémové. Školský zákon pojímá celou řadu změn. Jestli dovolíte, v krátkosti uvedu jejich rekapitulaci. § 16 až 19 se zabývá vzděláváním žáků a studentů se speciálními vzdělávacími potřebami a vytváří podmínky pro individuální přístup k našim dětem. Další, § 47, je také mimořádně důležitý, zpřístupňuje přípravné třídy základních škol i dětem bez sociálního znevýhodnění. Doposud to bylo tak, že to bylo pouze pro určitou cílovou skupinu, nyní je to pro všechny děti a vytvoří to podmínky i pro ředitele škol, aby mohli tyto třídy otevírat a mohli je naplnit. Další je oprávnění k organizaci složek státu zřizovat mateřské školy. Toto vzniklo z podnětu Ministerstva zemědělství, protože doposud to byla pouze ministerstva školství, obrany a vnitra, resp. ministerstva práce sociálních věcí, která mohli zjednávat školku. Teď toto otevíráme pro možnost všech státních organizací. Dále zavádí tento zákon registr pedagogických pracovníků. Reaguje tak na ten podnět, jestli si vzpomínáte, na debatu o zákoně o pedagogických pracovnících, kdy jsme nevěděli deset let, kolik tady máme kvalifikovaných a nekvalifikovaných pedagogů. Tento registr by měl zabránit tomu, abychom v budoucnu vzdělávali na pedagogických fakultách učitele jedné aprobace, a těch je mnoho a končí na úřadu práce, a na druhou stranu jsme měli učitele, kteří jsou pak nedostatkovým zbožím, jako je učitel matematiky a fyziky. Dále tento zákon umožňuje zakázat prodávat na školách potraviny, které jsou v rozporu s výživovými požadavky. Zavádí jednotné zadávání závěrečných zkoušek u učebních oborů. Toto se pilotně ověřovalo několik let a hlásilo se k tomu dobrovolně 85 6 90 % středních odborných učilišť. Další změny se týkají pracovního poměru ředitelů veřejných škol. Toto je také významné, protože doposud ředitel po šestiletém období měl pouze pracovní poměr na dobu určitou. Nemohl si sjednávat půjčky. Zároveň po šesti letech nemohl zůstat na škole ani jako učitel. Toto napravujeme. Zůstává šestileté funkční období, ale zároveň má pracovní poměr na dobu neurčitou a na té škole může dále působit i jako učitel. Dále znovu zavádíme státní zkoušky z grafických disciplín, jako je např. těsnopis, zkouška v psaní na klávesnici, zpracování textu na počítači, což mimořádně uvítají obchodní akademie a školy podobného typu. Dále zákon upravuje obcím zajišťování podmínek plnění povinné školní docházky, tak aby byly umožněné vchody i pro děti s jistým postižením, tak aby všechny naše děti mohly mít bezproblémový přístup k základnímu vzdělání. Také se změny týkají fungování českých škol bez hranic, umožňuje větší prostupnost a lepší prostupnost tohoto typu škol, a to je, vážené poslankyně a poslanci, podle mého názoru to nejdůležitější, co obsahuje tato novela. Děkuji, vážené poslankyně a vážení poslanci, za trpělivou pozornost a v závěru svého krátkého vystoupení mi dovolte vás požádat o propuštění tohoto návrhu do druhého čtení.
Děkuji panu ministrovi a nyní prosím, aby se slova ujala zpravodajka pro prvé čtení, paní poslankyně Vlasta Bohdalová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Dobré odpoledne, vážená paní místopředsedkyně, vážený pane ministře, členové vlády, kolegyně, kolegové. Je těžké vystupovat se zpravodajskou zprávou po vyčerpávajícím úvodu pana ministra, protože vás podrobně provedl pěti nebo šesti zásadními body, které novela zákona č. 561/2004 Sb. obsahuje. Jenom chci říci, že je to už asi třicátá novela tohoto zákona, ale není to novela, která je vynucena jen tak něčím, ale je to novela, kterou si vynutila praxe, běžný život na základních, středních školách, běžný život v obcích zřizovatelů. Chtěla bych znovu shrnout, co tato novela obsahuje. Myslím si, že největší rozsah této novely je v § 16, tzn. v paragrafu, který se týká vzdělávání žáků a dětí a studentů se speciálními vzdělávacími potřebami. O tomto tématu bylo v české školské veřejnosti za poslední dobu, za poslední roky, musím říct, řečeno velmi mnoho. Mnoho jsme se dohadovali o tom, jakým způsobem tento proud má být vzděláván, a myslím si, že máme před sebou návrh zákona takový, který vychází vstříc jak tomu, na co jsme hrdí, tzn. existenci speciálních a praktických škol, ale také velmi silně podporuje inkluzi žáků s některými vadami do normálního běžného vzdělávacího proudu. A já si myslím, že pokud tuto novelu přijmeme, konečně vyjdeme vstříc evropské legislativě, protože se za námi stále táhne nevyřešený rozsudek z roku 2007. Velice důležité je také zavedení registru pedagogických pracovníků, protože každý rok nám odchází z pedagogických fakult mnoho absolventů. Pravdou je, že tito absolventi mnohdy nejdou do praxe, ale co je ještě horší, že ti, kteří se rozhodnou jít do praxe, neodpovídají potřebám, které mají základní a střední školy. Stále se bavíme i s panem ministrem o posílení výuky matematiky, o budoucím zavedení maturity z matematiky, ale s čím se potýkáme, je nedostatek kvalifikovaných pedagogů, kteří mají matematiku a informatiku. Navíc víte dobře, přednedávnem jsme tady hovořili o novele zákona o pedagogických pracovnících. Hovořili jsme tady také o kvalifikaci pedagogických pracovníků a naše koaliční vláda má záměr vytvořit kariérní řád. Ale bez toho, aby existoval takovýto registr pedagogických pracovníků, nemůže zodpovědně vláda ani my ve Sněmovně na kariérním řádu pracovat. Další oblastí je ukončování středního vzdělání, které se týká především těch oborů, které jsou ukončeny učňovskou zkouškou. O státní maturitě už tady bylo řečeno hodně, ale o tom, co je důležité, aby vycházeli standardně vzdělaní a připravení odborníci v řemeslných oborech, jsme tady ještě nehovořili. Zatím se tento projekt ověřoval a musíme říci, že se osvědčil. Proto je zde navrženo, aby byl uveden legislativně do praxe. Poslední oblastí, školy se od změny správního řádu v roce 2011 potýkají s různými problémy z hlediska správního řízení, a proto je zde navrženo několik změn, které ředitelům škol usnadňují orientovat se v těchto správních řízeních. A nemůžu ani opomenout věc, která se týká pracovního poměru ředitelů škol. Já bych vás jenom chtěla upozornit, že ano, ředitelé škol jsou zřizovateli jmenováni na období šesti let, ale potom v podstatě, pokud nepokračují dál, tak se nemají kam vrátit, a když v té době stojíme o mladé lidi, kteří se postaví do vedení škol, chtějí si vzít hypotéku nebo začít stavět byt, tak oni mají pracovní poměr na dobu určitou a nikdo, bankovní domy jim úvěry, hypotéky nedají, a to popírá to, že chceme, aby v čele škol byli mladí nebo absolventi, lidé se zkušeností, kteří se chtějí rozvíjet. V této části jim novela vychází vstříc. Mohla bych tady o tom hovořit -
Paní zpravodajko, já se moc omlouvám a poprosím kolegy zejména v levé části sálu, aby se ztišili, protože nás ruší při projednávání a musíte zvyšovat hlas. Já si myslím, že to je zbytečné.
A mohla bych o tom mluvit ještě půl hodiny, ale já si myslím, že teď je nejdůležitější, abych vás požádala, abyste tento zákon propustili do druhého čtení, a jako členka školského výboru a podvýboru pro regionální školství slibuji, že se budeme tímto zákonem velmi zodpovědně zabývat. Budeme se snažit vám dát ucelený pohled. Byla bych ráda, kdyby tady platilo to, co bylo v minulých volebních obdobích, že na školských věcech jsme se shodli napříč politickým spektrem, abychom sem přišli eventuálně s pozměňovacím návrhem nebo s doplňujícími návrhy, na kterých se shodne celá tato Sněmovna. Považuji to za velice důležité, protože školství není ani levé, ani pravé, ani oranžové, ani modré. Školství je základ dobrého života celé naší společnosti, celého našeho státu. Čili i já vás velice prosím, abyste tento zákon propustili do druhého čtení.
Děkuji. Mám zde přihlášku s přednostním právem. Táži se pana předsedy Fialy, zda mohu otevřít obecnou rozpravu. Dobrá, otevírám obecnou rozpravu, do které mám s přednostním právem přihlášku pana poslance Fialy. Pak zde mám faktickou poznámku paní poslankyně Novákové, je to tak? Ano. Tak prosím, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Dámy a pánové, ta novela, jak zde bylo řečeno, reaguje na celou řadu technických problémů, se kterými se školství v České republice potýká. Po této stránce je samozřejmě správně, že novela některé z nich řeší. To, co mně na tom návrhu předloženém Ministerstvem školství vadí, že nám neříká, kterým směrem se to školství má vlastně rozvíjet. Neukazuje nám nějaký koncepční pohled. Já v těch změnách, v tom souboru změn, které tu jsou, žádnou koncepci nevidím a nevím, čeho chceme vlastně dosáhnout. Novela je hodně komplikovaná. Je tam řada technických detailů. Ale já bych vás přece jenom poprosil, abyste tomu věnovali pozornost, protože ty technické detaily zásadním způsobem ovlivňují vzdělávání v naší zemi. A já souhlasím s tou poslední větou paní poslankyně Bohdalové, že školství je pro naši budoucnost mimořádně důležité. Já bych vás možná, až se budete seznamovat s detaily školského zákona, upozornil na jednu věc, kterou jsem z tohoto místa říkal už jako ministr školství, ale bohužel jsem neměl dost času, abych ji mohl provést, a to je to, že pokud budeme dále tímto způsobem rozvíjet školský zákon, tak našemu školství vůbec nepomůžeme a nevyřešíme ty problémy, na které čeká školská veřejnost, a to je snižování byrokracie, vytvoření podmínek pro práci učitelů a ředitelů, odstranění zbytečného papírování, neustálé změny, s kterými se potýkají. A samozřejmě také, a to je obrovský úkol pro Ministerstvo školství a pro nás všechny, lepší, spravedlivější systém financování základních a středních škol. To, co máme před sebou, školský zákon - a tady zase souhlasím s paní poslankyní Bohdalovou, že školství je věc, která se musí řešit napříč politickým spektrem v těch podstatných věcech. Tak si uvědomme, že školský zákon je příklad zákona, jaký nemá být. To je příklad špatné legislativní normy. Školský zákon má více než 100 stran, má 190 paragrafů a k němu se váže obrovská spousta různých nepřehledných doprovodných vyhlášek. Školský zákon upravuje věci, které upravovat nemusí a nemá, které se nemají upravovat takovouto zákonnou normou. A pokud chceme školám pomoct, tak je před námi do budoucna úkol připravit jednoduchý, srozumitelný, koncepční školský zákon, a ne si neustále hrát s vylepšováním této špatné normy. Nicméně máme před sebou technickou, obsáhlou, komplexní novelu, tak se pojďme podívat na některé návrhy, se kterými přišlo v rámci tohoto textu Ministerstvo školství. Abych vám na příkladu dokázal, co je zbytečná regulace a co je nekoncepční návrh ze strany Ministerstva školství, tak uvedu jeden příklad. Příkladem může být zkouška z grafických disciplín, zkouška z těsnopisu, kterou novela v § 171 vyhrazuje ministerstvu nebo jím pověřené právnické osobě. Ve školském zákoně řešíme zkoušku z těsnopisu a ještě k tomu bude vydána speciální vyhláška. Přitom tato věc by byla řešitelná mimo rámec školského zákona v rámci národní soustavy kvalifikací, což je mimochodem jedna z výborných věcí, kterou v našem vzdělávacím systému máme na základě zákona o uznávání výsledků dalšího vzdělávání z roku 2006. A kdybychom to řešili v rámci národní soustavy kvalifikací, tak ta zkouška z těsnopisu má jednu obrovskou výhodu, kterou nemá tato zkouška, kterou tu má teď Ministerstvo školství. Byla by totiž uznávána i mimo rámec České republiky, protože národní soustava kvalifikací je napojena na evropský systém uznávání kvalifikací. My ale v rámci reformismu a levicové představy o tom, že všechno musí být řešeno zákonem do posledního detailu, vložíme zkoušku z těsnopisu, možná na nátlak nějakých zájmových skupin, přímo do školského zákona. Vydáme k tomu speciální vyhlášku - a výsledek? Ti, co tu zkoušku udělají, ji budou mít platnou jenom pro území České republiky, ale ne, kdybychom použili jiné nástroje, mnohem vhodnější, pro celé území Evropské unie. Abych nebyl nespravedlivý, jedna koncepční věc tam je a tato koncepční věc je rozvíjena správným směrem, a to je ten § 16, tedy systém podpory žáků se specifickými vzdělávacími potřebami, kde skutečně dochází k určité individualizaci a kde je to hodně složité, kdybych to měl říci jednoduše v jedné větě, kde se odstupuje od toho, že se k žákům přistupuje podle typu znevýhodnění, ale nyní se k nim bude přistupovat spíše podle individuálních potřeb. Ten směr je správný, ale zrovna tato část vyvolává, a to si tady ve Sněmovně taky musíme říct, největší nedůvěru nebo obavy odborné veřejnosti a učitelů, jak to vlastně bude realizováno. Jednak tu hrozí určitá možnost zneužití při tom individuálním posuzování, ale to jde třeba odstranit nějakým dalším vylepšením. Ale to, co tu opravdu hrozí, je, že systém nebude použitelný, protože nebude financovatelný. A tady by nám mělo být panem ministrem školství jasně řečeno, z jakých zdrojů a jak bude ten změněný systém podpory žáků se specifickými potřebami financován. Já bych poprosil pana ministra, aby nám vláda před druhým čtením spočítala, kolik bude v praxi potřeba peněz na tento nový systém speciálního vzdělávání, nebo systém podpory žáků se specifickými potřebami. Další věc, která zde byla zmíněna i panem ministrem i myslím paní zpravodajkou, je zavedení registru pedagogických pracovníků, § 28a. Tento nový informační systém - a my jsme teď v naší zemi posedlí nejrůznějšími registry všeho možného, které zavedeme. Vždycky jsme nadšeni, že máme další registr, budeme mít nějaký přehled. Vložíme do toho miliony korun - toto má stát tři miliony korun -, ale často nevíme, k čemu ten registr je, a vůbec ty registry v praxi nevyužíváme, leda ke kontrole, k nové byrokracii, k tomu, aby se lidé nemohli věnovat své práci a vypisovali něco do nějakého registru, s kterým stát nakonec nic neudělá. Tento registr za tři miliony korun má také sloužit pouze statisticko-analytickým účelům. [[(12.50 hodin)]] A co mně na tom vadí, že není provázán na zákon o pedagogických pracovnících například z hlediska zajištění jednotného přístupu k potvrzování a uznávání učitelských kvalifikací. Takže tento registr zavedeme, vložíme do něj peníze, učitelům to nezajistí rovné zacházení v rámci celé ČR, je to další papírování, další zátěž na školy, na ministerstvo, je to další gesto nedůvěry našeho státu vůči školám a učitelům. To, co je rozhodně pozitivní, je úprava týkající se konkurzu na ředitele škol - § 166 odst. 3. To je posun k lepšímu a nepochybně bylo potřeba tuto věc ve školském zákoně řešit, protože hrozilo to, že schopní lidé nebudou podstupovat riziko, kterému je vystavuje stát, a nebudou se vůbec hlásit na místa ředitelů, když po šesti letech odejdou a nebudou mít ani zajištěno místo ve škole. To je dobré, že toto ministerstvo napravuje, ale myslím i po těch zkušenostech, které máme s pozicemi ředitelů škol, že bychom měli jít ještě dál, že bychom měli ještě zabránit určité politizaci, která tady může v některých případech nastat, a že vyhlášení konkurzu na obsazené místo ředitele školy by mělo být podmíněno pouze návrhem školní inspekce nebo školské rady, což jsou orgány, které jsme mimochodem zřídili k tomu, aby školu a práci ředitele hodnotily. Ale o tom můžeme diskutovat dál při projednávání ve výborech. Tady tato úprava týkající se konkurzu ředitelů, je mimořádně důležitá, jinak ohrozíme kvalitu těch, nebo ohrozíme to, že se nebudou na místa ředitelů hlásit kvalitní lidé. Dámy a pánové, když děláme takto významnou novelu školského zákona s pozitivními i negativními věcmi, tak bychom si neměli všímat jenom toho, co je tam dobré a špatné, ale měli bychom si všimnout i toho, co tam chybí. A jedna věc v návrhu Ministerstva opravdu chybí. Není dobře, že návrh zákona zachovává pouze současný stav domácího vzdělávání, tedy to, že domácí vzdělávání je přípustné pouze pro první stupeň základní školy, a nerozšiřuje možnost domácího vzdělávání na druhý stupeň základní školy, tedy až do 9. tříd. Možná si vy, kteří nesledujete tu problematiku, řeknete: jaké domácí vzdělávání a co, bude tam někdo vzdělávat dítě, stát nemá garanci, že to dítě bude vzděláno kvalitně. To samozřejmě není pravda. Stát tu garanci má. Ale hlavně Ministerstvo školství postupně několik let testovalo domácí vzdělávání na 2. stupni. Jaké jsou výsledky tohoto testování? Jednoznačné. Jednoznačné. Lze to zavést, je možno i vzdělávání na 2. stupni základních škol uvést do praxe, upravit podobně, jako je upraveno individuální vzdělávání na 1. stupni základních škol. Tak já se ptám: Když to tam Ministerstvo nedalo, proč jsme pokusně testovali několik let, proč se tím zabývali odborníci, proč jsme sledovali to, jestli domácí vzdělávání je možné, nebo ne? Výsledky jsou jednoznačné, je to možné, ale my to potom v zákoně neupravíme. Já samozřejmě předpokládám, že v rámci pozměňujících návrhů, pokud se to už nestalo, bude tato možnost z iniciativy poslanců do zákona doplněna. Dámy a pánové, já vám děkuji, že jste i u tak technických záležitostí a někdy odborných detailů věnovali svým ztišením zde ve Sněmovně pozornost tomu, co jsem zde říkal, a chtěl bych skončit ujištěním, že ODS také podpoří propuštění návrhu zákona do druhého čtení, tak aby ve výborech mohlo dojít k podrobné a důkladné diskuzi a hlavně také aby mohlo dojít k úpravě tohoto návrhu tak, abychom opravdu měli i ten špatný školský zákon lepší, než jak je to teď navrženo ze strany Ministerstva školství.
Děkuji a jenom pro pořádek přečtu pořadí vystupujících. Jenom vysvětlení panu ministrovi Chládkovi: podle jednacího řádu má faktická poznámka přednost před přednostním právem. A ještě jedno upozornění, že písemná, tudíž elektronická faktická má přednost před přihláškou z pléna. Takže písemné zde mám: paní poslankyni Novákovou, pana poslance Kořenka, paní poslankyni Zelienkovou a poslední faktická paní poslankyně Bohdalová a pak tedy s faktickou pan poslanec Chládek. Tedy prosím paní poslankyni Novákovou. - Omlouvám se, pan senátor. Prosím k mikrofonu paní poslankyni Novákovou. Vaše dvě minuty, prosím, máte slovo.
Děkuji, paní místopředsedkyně. Dámy a pánové, vážené poslankyně, vážení poslanci, jako garant klubu TOP 09 i já mohu říci, že klub TOP 09 poskytne možnost novele školského zákona, aby prošla do 2. čtení, s tím, že já jako řada kolegyň tady a kolegů nepatřím k řadě ministrů, kteří slibovali koncepční změny a potom je třeba udělali nebo neudělali. My to bereme, my, kteří jsme z praxe, my to bereme tak, že ano, ta novela vykazuje známky technické novely. Ale je tam řada věcí, kvůli kterým stojí za to se jimi dál zabývat. Jsou to ty detaily, které by bylo potřeba změnit, určitě změnitelné jsou. Klub TOP 09 se tedy výrazně zaměří na návrh registru pedagogů, dál na školskou radu a její funkci a její roli. Tady musím říci, že mám jiný názor než pan předřečník pan profesor Fiala. Já vnímám školskou radu jako trošku ohrožující a často destabilizující faktor ve školním prostředí, přitom ale nutný. Dál stejně jako asi řada z vás budeme navrhovat, aby individuální vzdělávání buďto bylo součástí této zákonné normy pro 2. stupeň, nebo minimálně, za minimální variantu považujeme, že se výrazně rozšíří počet škol, kde probíhá vlastně ten jakýsi experimentální projekt. A za nejpozitivnější vnímáme nový postoj [[upozornění na čas]], nový pohled na děti, které potřebují, mají nějaké vzdělávací potřeby. Děkuji.
Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu pana poslance Kořenka. Prosím, vaše dvě minuty.
Děkuji. Dobrý den, dámy a pánové. Já jenom v rámci přípravy na projednávání tohoto zákona jsem si prošel se školskou legislativou některé věci. Tam je potřeba si všimnout, že budou doprovodné předpisy, doprovodné vyhlášky, které budou jednotlivé body upravovat. Probíhají i jednání. Myslím si, že celý tento materiál projde projednáváním ve školském výboru, v podvýborech, čili v podstatě tam ty věci se řešit budou a budou se i diskutovat mezi lidmi, kteří samozřejmě s touto problematikou denně pracují. Dovolil bych si jen poznamenat svůj názor na domácí vzdělávání na 2. stupni. Ne že bych si myslel, že by nešlo realizovat nebo že by nebylo kvalitní, že by ho nezvládli ti, kteří ho dělají. Ale osobně i ze zkušeností, které mám ze školy, si myslím, že bychom neměli podporovat sociálně izolované jedince. Dneska všude mluvíme o týmové spolupráci, o řešení sociálních interakcí, dítě by mělo umět - nebo každý jedinec má různé podněty, a jestliže v 18 letech nebo v 16 letech vypustíme jedince, který v podstatě žije v jakési sociální izolaci, nemyslím si, že je to přesně to, co bychom potřebovali pro další rozvoj naší společnosti. Děkuji vám.
Děkuji za dodržení časového limitu a nyní prosím k mikrofonu paní poslankyni Zelienkovou. Prosím, paní poslankyně, vaše dvě minuty.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, já bych jen chtěla z tohoto místa podpořit tento zákon, aby prošel do 2. čtení. My s kolegy i s kolegyněmi už připravujeme pozměňovací návrhy, které se budou týkat jmenování ředitelů škol, protože vnímáme toto jako problematickou oblast. Domníváme se, že jmenování ředitelů škol bývá často na základě nějakého politického rozhodnutí, čemuž bychom chtěli předejít, nebo to alespoň nějakým způsobem upravit, aby základní školy fungovaly lépe směrem k žákům a směrem k pedagogům, aby měl ředitel více času na pedagogickou práci. Takže to bude souviset i s pracovní náplní a kompetencemi ředitelů škol. A pokud bude mít kdokoli z poslanců zájem připojit se tady k této práci, napříč celým politickým spektrem samozřejmě, tak budeme jenom rádi. Děkuji.
Děkuji za dodržení časového limitu. A zatím s poslední faktickou paní poslankyně Bohdalová. Prosím.
Vážená paní místopředsedkyně, vaším prostřednictvím k panu poslanci Fialovi. Já bych řekla, že neprojednáváme strategii vzdělávání do roku 2020, ale projednáváme zákon 561/2004 a změny konkrétně vyvolané praxí. To za prvé. Za druhé. Když přišla k vládě ODS v roce 2006, tento zákon byl rok v účinnosti. Co začalo? Přehršel, přehršel novel školského zákona, aniž byly ověřené v praxi. A za třetí. Vážený, zase prostřednictvím paní místopředsedkyně, pane kolego Fialo, já si myslím, že opravdu není dobré zatahovat do věcné školské problematiky politiku. Děkuji.
Já děkuji za dodržení časového limitu. Pak zde mám další dvě faktické, už tři faktické - pana poslance Stanjury, pana poslance Fialy a paní poslankyně Němcové. Prosím tedy k mikrofonu pana poslance Stanjuru. Prosím, vaše dvě minuty.
Já bych chtěl požádat všechny, kteří mluví o politizaci výběru ředitelů škol, jako člověk, který stál v čele města, a v gesci města je samozřejmě, když budeme mluvit o základním školství, také vybírat ředitele, aby byli konkrétní. Takové ty pohádky, jak ti zlí politici vždycky pošlou svého kamaráda nebo kamarádku, aby byla ředitelem či ředitelkou školy, se samozřejmě stát mohou. Osobně si myslím, že čím menší obec, tím to riziko je vyšší. Když se podíváte - a je to jedno, v kterémkoli kraji - na kandidátní listiny, tak velmi často takový ten příběh, že stávající starosta jmenoval loni, letos, předloni ředitele školy, který se čirou náhodou objeví na jeho kandidátce - a teď vůbec neřeším, za kterou politickou stranu, myslím, že je to častý případ bez ohledu, nebo třeba i Sdružení nezávislých kandidátů. To úplně normální není. Na druhé straně má zkušenost je taková, že pokud máte ředitele školy, o kterém si myslíte, že už té škole nepřináší nějaké zlepšení, tak v zásadě ho nevyměníte. On když dodržuje zákony, chodí do práce, nebije děti, tak v zásadě nemáte šanci. A ta debata je velmi složitá, jak nastavit pravidla, aby ani jedna strana nepřevážila. Ani to, že někdo, když se jednou stane ředitelem, že tam bude do důchodu, na druhé straně aby ta pravomoc někoho vyměnit nebyla zneužívána. Myslím, že ten náš pohled, aby to byly ty školské rady a Česká školní inspekce, je prostě správný. Tam to riziko zneužití je nižší než u nějaké městské rady. A zase nechci své kolegy z komunální politiky obviňovat, že se to děje často. Možná takové excesy jsou, proto vždycky volám po konkrétním příkladu, konkrétní obci, konkrétní radě či starostovi. Ale na rozdíl od paní kolegyně z TOP 09, já školské rady nepovažuji za nebezpečné. Já jsem sice byl v jedné školské radě na střední škole, ale nepovažuji je za nebezpečné. Já věřím tomu, že zástupci rodičů mají zájem, aby škola, na které mají své děti, fungovala dobře, ta škola. Takže já myslím, že to je dobrá instituce. A zase, pokud to někde nefunguje, tak zase musím být konkrétní a žádat v tom konkrétním místě, konkrétní škole o nějaké sjednání nápravy, požádat ostatní rodiče, aby případně vyměnili své zástupce, ale to samé zástupci školy. Tady je velmi problematická ta samotná účast těch zástupců školy, protože -
Pane poslanče, váš čas.
Se co? Nachýlil? Došel? Děkuji.
Máte faktickou dvě minuty.
Vidím, že došel. Já se když tak ještě přihlásím do rozpravy. Děkuji.
Dobrá. Nyní prosím s faktickou pana poslance Fialu. Prosím, vaše dvě minuty.
Já bych rád vaším prostřednictvím, paní předsedající, ujistil paní poslankyni Bohdalovou, že velice dobře vím, co se tady projednává, ale obávám se, že ona si plně neuvědomuje dosah této novely a těch technických změn. Já jsem nic nepolitizoval, vůbec nechápu, o čem mluvíte, ale požadoval jsem, aby ty změny sledovaly nějakou koncepci a nějakou vizi rozvoje školství. A to, co vy říkáte: No je to technická novela, tak to reaguje na nějaké požadavky, tak tady upravíme to, to, to, to, to, to... Ano, to se tu dělo v minulosti. A zeptejte se učitelů a ředitelů škol, jak se jim v tom žije! Ten zákon je velmi podrobný, upravuje věci, které upravovat nemá. A pokud ty technické změny nejsou vedeny nějakou koncepcí, tak jenom způsobujeme další zmatek a další nepřehlednost. Takže já skutečně koncepčnost tady požaduji i u těch technických věcí, protože jinak tam zase poslaneckými nápady a zmatkem na ministerstvu dáme spoustu různých nesmyslů, které spolu nesouvisí, a bude to pro školy jenom složitější, než je to teď. Čili vím dobře, o čem mluvím. A druhá věc. Já vím, že to sociální demokracie teď pořád dělá: Vy jste tu vládli a vy jste to způsobili. Mně je to úplně jedno. Já nevím, co bylo v roce 2006 a co ministři za Stranu zelených zrovna navrhovali a prosazovali ve školství. Já jenom vím jednu věc, že tento způsob rozvíjení školského zákona bez koncepce je špatný! A řekl bych to, i kdyby to dělal někdo před pěti lety, před osmi lety, říkal jsem to a budu to říkat dál. Takže paní poslankyně Bohdalová prostřednictvím paní předsedající, nejsem to já, kdo politizuje tuto debatu. A vyzývám vás, abychom se vrátili k věcným problémům, které jsem já tady připomenul.
Děkuji za dodržení časového limitu. Nyní prosím k mikrofonu s faktickou paní poslankyni Němcovou. Prosím, paní poslankyně, vaše dvě minuty.
Děkuji vám, vážená paní místopředsedkyně. Dámy a pánové, já nejsem expert na školství, nicméně k té faktické poznámce mě vyprovokovala slova naší paní kolegyně Vlasty Bohdalové, která se tomuto tématu věnuje dlouhodobě, znám ji také z minulých volebních období. Přesto si nemyslím, že byla adekvátní ve vztahu k tomu, co zde řekl předseda ODS Petr Fiala. On koncepčně hodnotil návrh zákona, jeho změny a to, co má přinést. A myslím si, že taková debata k takovémuto tématu patří. Když už mám slovo ve faktické poznámce, dovolte mi, abych se zeptala v této souvislosti pana ministra na to, proč ze zákona bylo odstraněno domácí vzdělávání na druhém stupni, tedy až do 9. třídy, a jakými cestami, kdy vypadlo z těch návrhů, kdy podle mých informací tam zprvu figurovalo a najednou po zásahu snad Legislativní rady vlády nebo nevím koho z toho vypadlo. Argumentuji několika maily, které jsem dostala od rodičů, případně též od žáků, kteří absolvovali toto domácí vzdělávání, a pomohlo jim to vzhledem k jejich buď zdravotnímu hendikepu nebo rodinné situaci apod. Myslím si, že tento prvek stoprocentně má být v zákoně zachován. Děkuji.
Já děkuji, paní poslankyně, za dodržení časového limitu. Poprosím paní poslankyni Chalánkovou, aby vydržela, protože jsou ještě před ní dvě přednostní práva. První pan ministr Chládek a po něm pan předseda klubu KDU, pan poslanec Mihola. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Já děkuji za slovo, paní předsedající. Já se rovnou dostanu k odpovědi pana poslance Fialy. Já si myslím, že paní poslankyně Bohdalová měla naprostou pravdu, že to politizujete. Protože jinak si nedovedu představit, že člověk, který dělal více jak rok ministra školství, řídil Českou konferenci rektorů, byl rektorem, považuji ho za jednoho z největších odborníků v českém školství, vystoupí s tak laickým názorem. Já si myslím, pane poslanče, že to nemáte zapotřebí. Strategie. Školský zákon nemá řešit strategii. Strategii řeší Strategie 2020, na které jsme společně, pane Petře Fialo, spolupracovali. Školský zákon má i v těchto technických změnách -
Pane ministře, já se omlouvám, ale musím vás poučit o jednacím řádu. Pokud se obracíte na poslance, čiňte to tak mým prostřednictvím. Děkuji.
Dobře. Budu tak činit prostřednictvím paní předsedající, aby to tak bylo delší. Omlouvám se, protože v Senátu může ministr oslovovat napřímo a ministr také může být v Senátu oslovován napřímo.
Ve Sněmovně to máme jednostranné. Poslanec se může obracet na pana ministra.
Pane poslanče Fialo prostřednictvím paní místopředsedkyně, co je tam v té technické novele nekoncepční? Všechny změny, které tam jsou, jdou k lepšímu. Napravují chyby, které tady v zákoně byly léta špatně nastavené. A ukázalo se praxí, že nejsou dobře nastavené a že nefungují. Mně vadí, že pan poslanec Fiala tady jmenuje a kritizuje věci, které sám, když připravoval tuto novelu, do této novely dával, a to je zkouška z grafických disciplín. Proč je tam zkouška z grafických disciplín? Protože deset let se tady vydávaly státní zkoušky bez opory v zákoně. Deset let tady studenti měli papír, který jim v podstatě je nyní k ničemu. Proto to napravujeme. Souhlasím s vámi, že školský zákon má velké množství stránek. Ale já se chci zeptat prostřednictvím paní předsedající, vždyť jste byl jeden rok a dva měsíce ministrem. Co jste udělal, aby těch stránek bylo méně? A co jste vůbec za rok a dva měsíce předložil? Co konkrétního jste předložil? Ne co bylo rozpracováno, co jste dokončil? A pokud jste tady vládli sedm let a poradcem tam byl Václav Klaus mladší, který vám nyní dělá školství, tak vám připomenu, že když nastupoval jako poradce, tak řekl, že školský zákon bude mít tři stránky, až tam skončí. A má nějakých 123. Registr učitelů. Tam vás mohu uklidnit. Registr učitelů naopak sníží administrativu, protože po školách stále chceme nějaké dotazníky, nějaké šetření. Nikdo s tím nepracuje. Tento registr toto sjedná do jednoho místa a bude používat tyto údaje pro to, abychom mohli predikovat, kam se ten systém vyvíjí. Opět se vrátím k zákonu o pedagogických pracovnících. Máme šest tisíc učitelů na úřadu práce a sedm tisíc nekvalifikovaných. Těch šest tisíc učitelů z úřadu práce nemůže přejít do škol, protože mají jinou kvalifikaci, než kterou my potřebujeme. Učitelský sbor je přestárlý, pedagogické fakulty včas nereagují na potřebu a nevytvářejí dostatečné podmínky. To je jeden z důvodů, proč se zavádí registr. Chtěl bych požádat vážené poslankyně a vážené poslance, jestli by bylo možné, abyste se předtím, než budete něco navrhovat, podívali, co je v zákonu a co navrhuje tato novela. Protože věci, které někteří z vás jmenovali, jsou už delší dobu v platnosti. Já touto novelou nezavádím jmenování ředitelů škol, ale pouze upravujeme to, aby ředitel, který skončí ve své funkci, nemusel odejít ze školství. Jenom pro pořádek, souhlasím s panem poslancem Stanjurou, ochrana ředitele v oblasti školství je výraznější než například ochrana ředitelů domovů důchodců nebo jiných zařízení. Výběrová komise při konkurzu je složena z lidí, kteří by měli zajistit odpovídající objektivitu - České školní inspekce, jsou tam zástupci školy, zástupci rodičů. Kde možná vidím problém, je, aby rada příslušného města poté dohlédla na to, aby byl respektován výsledek z konkurzního řízení. Domácí vzdělávání - pro paní poslankyni. Já jsem domácí vzdělávání ze zákona nevypustil, paní poslankyně, protože domácí vzdělávání v zákoně nikdy na druhém stupni nebylo. Já nejsem proti domácímu vzdělávání, ale pokud tady léta, léta děláte experimentální ověřování domácího vzdělávání na druhém stupni, tak vás poprosím, nedělejte to na šesti školách. Máme čtyři a půl tisíce základních škol a já chci, abychom to nejprve ověřili na větším počtu škol, a ne na šesti. To je ten důvod, proč si myslím, že by ověřování, které jsem nezrušil, mělo pokračovat. Ověřování pokračuje a bude pokračovat na větším počtu škol. Pokud ho budete chtít do zákona dodat, upozorňuji na výrazné riziko, že se nemusí v praxi ukázat, že domácí vzdělávání na druhém stupni je efektivní. Proto chci, aby se ověřovalo na větším počtu škol. Děkuji za pozornost.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Stanjuru. Prosím, aby se k faktické připravil pan poslanec Fiala. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Pan ministr i paní zpravodajka volají k věcné debatě. Pan ministr, místo aby odpověděl, tak provede, já bych řekl, sprostý politický útok. A je komické, když kumpán Davida Ratha tady školí profesora a rektora, že laicky vystupuje v oblasti školství. To je fakt komické. Přidám hned konkrétní příklad, a nejsem expert na školství. Pane ministře, vy si fakt myslíte, že ve výběrové komisi na ředitele školy sedí zástupce rodičů? Kdo vám to řekl? Ti sedí ve školské radě a ne ve výběrových komisích. Naučte se tu vyhlášku. A pokud chcete mluvit s radními, tak si udělejte nějaký sumář, kolikrát vyšlo výběrové řízení. Ale my tady nemluvíme o výběrovém řízení, my tady mluvíme o účelovém odvolávání. O tom jsem já mluvil, ne o výběrovém řízení. Ať mě nechytáte za slovo, plus minus je v ročníku sto tisíc dětí, myslím, že na tom čísle se shodneme, podle toho, jak je silný ročník, aspoň v letech, které teď nastupují do škol. Domácího vzdělávání se podle mých informací účastní zhruba dvě stě dětí, což je mnohem méně než 1 %. Jsou to dvě promile. Na kolika stovkách škol to chcete ověřovat? Mně přijde naprosto neuvěřitelné, to, co tady říkáte, vzhledem k tak malému počtu dětí a tomu, že těm, kteří teď končí první stupeň, umožníme, aby pokračovali. To určitě nerozvrátí systém. A možná těch dvě stě dětí, a já tomu nevěřím, bude hůř vzděláno než těch ostatních 99 800. Já tomu prostě nevěřím! Ale i kdybyste měl pravdu a naplnily se vaše nejčernější obavy, tak v rámci vzdělanosti populace to nemá žádný vliv. A já zase jako pravicový politik věřím rodičům, že vědí moc dobře a mnohem lépe než ministr školství, poslanec, senátor, školská rada, městská rada, co je pro jejich vlastní dítě nejdůležitější. Tak trošku věřte těm rodičům i vy.
Děkuji panu poslanci za dodržení časového limitu. A nyní prosím k faktické pana poslance Fialu. Poté se připraví s faktickou pan ministr Chládek. Prosím, vaše dvě minuty.
Pane ministře, tady vás mohu oslovit přímo jako člena vlády, já bych vám samozřejmě mohl vracet politické a osobní útoky. Já to neudělám. Já doufám, že všichni viděli, a každý, kdo to poslouchal, že jsem tady mluvil věcně, říkal jsem, co je na té novele špatné, co dobré, o čem máme přemýšlet, o čem máme diskutovat. Sociální demokracie odpověděla tím, že to začala politizovat a začali jste na mě osobně útočit. Každý si o tom může udělat obrázek sám. Mně se zdá, že naše pohledy se opravdu zásadním způsobem rozcházejí. Já více věřím, jak říkal pan předseda Stanjura, rodičům, ale více věřím i žákům, více věřím učitelům, více věřím ředitelům škol. Vy jim nevěříte, chcete všechno regulovat, komplikovat a to je to, co vám samozřejmě vyčítám. Nepovažuji vůbec za korektní, když tady říkáte, že jsem s některými těmi věcmi přicházel. Ano, některé věci jsme řešili a chtěli jsme je řešit, některé i podobným způsobem. To jsem vám ve svém věcném výkladu přesně popsal. Ale některé jsou tam vyřešeny způsobem, kterým bych si je nedovolil předložit. Jestliže tam prostě upravujeme § 16, a ten je strašně důležitý a já bych ho také chtěl upravit, tak bych nepředstoupil před Sněmovnu, pokud bych neměl úplně jasnou představu o tom, co to bude stát, jak to budu financovat. Pokud ji máte, tak je to výborné a řekněte nám ji. Já jsem vás o nic jiného nepožádal. Tedy znovu. Nevracím osobní útoky. Nejsem to já, kdo politizuje debatu. Nebudu na tom sbírat politické body, i když bych mohl úplně snadno, protože si myslím, když jste se mě ptal, co za mnou je jako za ministrem, na to vám nebudu odpovídat já, ale zeptejte se veřejnosti, zeptejte se odborníků na školství, ti vám to řeknou. Ale nechci na tom sbírat politické body. Chci, abychom měli lepší zákon než to, co nám tady předkládáte a navrhujete.
Děkuji za dodržení časového limitu a nyní s faktickou pan poslanec Chládek a poté se připraví pan poslanec Laudát. Pardon, pan senátor. Děkuji za upozornění.
Krátká reakce na pana poslance Stanjuru. Já jsem tou poznámkou nereagoval, prostřednictvím paní předsedající, na vás, já jsem spíše upozorňoval na to, že my tady, když chceme měnit jmenování ředitelů, tak že to není součástí této novely. Pokud mně tady říkáte, že nevím, jak funguje školství, tam v těch školských radách jsou právě zástupci rodičů. Proto jsem také řekl, že rodiče, pane Stanjuro, proto jsem také řekl, že i rodiče můžou ovlivňovat chod českých škol. Pro pana poslance Petra Fialu k jeho věcnosti. Mně tam vadí, když kritizujete něco, co je v tom zákoně v té samé podobě, jak jste to měl vy v tom návrhu, který jste chtěl předložit. To je jenom jedna jediná poznámka, co mi na tom vadí. A druhá: Já si myslím, že nevěříte učitelům a školám -
Pane ministře, omlouvám se, byl jste přihlášen k faktické, to jsou dvě minuty.
Nevěříte učitelům a školám, protože domácí vzdělávání, tak jak jste ho podal, je nedůvěra učitelům a školám.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Stanjuru. Prosím, vaše dvě minuty.
Kdyby to byla četba, tak řeknu: Četba 1 a porozumění textu 5! Poprosil bych pana předsedu Sklenáka, aby teď nerušil ministra, když s ním chci hovořit. Nebo mi zastavte čas prosím.
Pane poslanče Sklenáku, prosím. Tak já vám zastavím čas a pak vám to pustím znovu.
Děkuji. Já klidně počkám.
Prosím pana ministra a pana předsedu klubu ČSSD, aby nerušili. Děkuji.
Taky děkuji. Pane ministře, pane senátore, fakt se musíme poslouchat. Vy jste řekl ve svém vystoupení, na které já jsem reagoval, že rodiče sedí ve výběrových komisích. A já jsem reagoval, že to prostě není pravda a že takhle bych vás mohl já... A vy mi na to argumentujete, že rodiče sedí ve školských radách, což já jsem předtím taky zmínil. Mluvil jsem o výběrových komisích na základě vašeho vystoupení a trvám na tom, že ve výběrových komisích zástupci rodičů nesedí. A to je všechno! Tak mi tady nemusíte vykládat o tom, že sedí ve školských radách. To jsme ve shodě, já o tom vím. Já jsem jenom říkal, že když chcete někoho říkat, profesora, dlouholetého rektora, a chcete ho mistrovat, že má laické názory, tak jsem vám ukázal na vašem vystoupení, že taky nejste pevný v kramflecích. Ne taky, že vy nejste pevný v kramflecích. A pokud se pletu, tak mi přineste, nemusíte dneska, pošlete mi tu vyhlášku [[nesrozumitelné]]vyhláškou složení výběrové komise. Nemyslím personálně, ale strukturně. Zástupce České školní inspekce, zástupce zřizovatele, zástupce školy atd. Ale zástupci rodičů tam prostě nejsou a na tom trvám! To je všechno! Pokud mi pošlete vyhlášku, možná samozřejmě se aktualizovalo znění, tak se vám příště ve druhém čtení omluvím. A my jsme jasně řekli jako klub, že to chceme propustit do druhého čtení a chceme o tom debatovat. A jenom tak pro zajímavost, já vím, že to říkáte všichni sociální demokraté. Spočítejte, jak dlouho jsme vládli. Šest let v období minulých osmi let. To je prostě realita. Vy furt říkáte sedm nebo kolik. Šest let. A z toho ministr, který byl členem ODS, v tom období nebyl ve vládě. Ano, byli jsme ve společné vládě, já se za to nijak neomlouvám, nijak to nezakrývám, ale člen Občanské demokratické strany v té době, když byl ministrem, tam prostě nebyl. To je všechno. Ale nevymlouvám se za to. A vy to použijete jako argument místo toho, abyste třeba odpověděl, kolik vaše návrhy budou stát státní rozpočet. Buď to nevíte, nebo nám to říct nechcete. Nevím, co je horší. Já myslím, že za a) je horší.
Děkuji za dodržení časového limitu a nyní prosím s faktickou pana poslance Laudáta. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Děkuji. Omlouvám se, já jsem na základě toho, co se tady odehrálo ještě před tímto bodem, vytáhl pana ministra Zaorálka a vznáším procedurální návrh, abychom tento bod teď přerušili, projednali obchod se zbraněmi a pak se vrátili k pokračování tohoto bodu.
Děkuji, a jelikož se jedná o procedurální návrh, teď je to procedurální návrh, tak... [[Procedurální návrh chce přednést i poslankyně Černochová.]] Jenomže já o něm musím hlasovat bezodkladně a bez diskuse. Bez rozpravy. Takže přivolám všechny kolegy v sále. Všechny vás odhlásím a poprosím, abyste se znovu registrovali svými hlasovacími kartami. Podle informační tabule se počet přihlášených ustálil. Jenom zopakuji procedurální návrh, který zde padl, a to je přerušení projednávání tohoto bodu, a po projednání bodu 107, což je smlouva, vládní návrh, ratifikace smlouvy o obchodu se zbraněmi, návrat k tomuto bodu zpět. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro tento návrh, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Kdo je proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 69, do kterého je přihlášeno 101 poslanců, z čehož je pro 83, proti 1. Konstatuji, že návrh byl přijat. V této chvíli přerušuji projednávání tohoto bodu v obecné rozpravě a přistupujeme k projednávání bodu 107. Nemohu připustit faktickou poznámku mimo rozpravu v souladu s jednacím řádem, paní poslankyně Černochová. Tak pak s přednostním právem. Musíte definovat, jestli chcete vystoupit s přednostním právem, nebo s faktickou.
Kdybyste mi dala slovo, tak bych to definovala, paní místopředsedkyně. Vystupuji jako -
Jste přihlášená s faktickou poznámkou, paní poslankyně.
Vystupuji jako místopředsedkyně poslaneckého klubu ODS a chtěla bych si tady ujasnit jednu věc. Vy jste ve 12 hodin, paní místopředsedkyně, řekla, že ten bod, který já jsem před hodinou navrhovala, aby byl projednáván - protože chápu důvody pana Zaorálka, proč chce, aby se to projednalo dnes na schůzi -, tak vy jste tady veřejně řekla, že ten bod byl zařazený po 12. hodině na neurčitou dobu. Takže mezitím tady jsme si vysvětlili s panem předsedou poslaneckého klubu ČSSD Sklenákem, že to byl váš omyl, že on chtěl, aby ten bod byl navržen ve 12 hodin! Prosím, vysvětlete mi, co se tady v tuhle chvíli děje! Proč návrh, který jsem předkládala já před hodinou nebyl přijat a najednou to nevadí? Mám pocit, že skutečně předseda klubu ČSSD neví v tuto chvíli, co se v jeho klubu děje. Neví, co chce jeden jeho ministr, co chce druhý jeho ministr. Do toho tady běží rozprava, a velmi zajímavá rozprava a zásadní rozprava, o novele školského zákona. Ta se teď přerušila. Prosím, vyjasněte si a možná vyhlaste nějakou přestávku, paní místopředsedkyně, vyjasněte si, co se tady v tuto chvíli děje a proč se to děje. Jestli jste udělala chybu vy, nebo pan kolega Sklenák. Děkuji.
Paní poslankyně, když dovolíte, já jsem žádnou chybu neudělala, postupuji v souladu s jednacím řádem. Pokud se tady objeví procedurální návrh, nechávám o něm bezodkladně hlasovat a to je v souladu s jednacím řádem. A to je vše, co vám k tomu mohu říct. Jinak před vámi je přihlášen s přednostním právem pan předseda Sklenák, potom vám dám slovo, samozřejmě. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Byl bych rád, kdybychom se věnovali projednávání zákonů a ne těmto diskusím. Ale jen na vysvětlenou: Stačí se podívat, paní kolegyně prostřednictvím předsedající, do stenozáznamu, jak to bylo, a je to naprosto zřejmé. Ten bod byl zařazen pevně, nejdříve však ve 12 hodin! Tam byly dvě podmínky, to znamená v okamžiku, kdy nastala 12. hodina, tak ten bod zcela správně paní předsedající otevřela. Pan ministr Zaorálek nemá problém počkat tady i po skončení školského zákona se smlouvou. Ale prostě byl požadavek z pravé části spektra na toto přerušení. A vzhledem k tomu, že bylo avizováno, že s tou smlouvou není žádný problém v žádném klubu a bude to velmi rychle schváleno, tak jsme přistoupili na to přerušení, aby ten, kdo se chce zúčastnit hlasování, mohl. A pak bychom se vrátili ke školskému zákonu. Já nevím, co je na tom nepochopitelného, nevím, proč bychom měli dělat přestávku.
Než dám slovo paní poslankyni, chci jenom toto potvrdit. Tento návrh byl takto přijat a já bych byla ráda, abychom v tomto duchu i jednali. Samozřejmě máte slovo.
Paní místopředsedkyně, když si přehrajete to, co jste tady říkala ve dvanáct hodin a pět minut vy, tak to naprosto nekoresponduje s tím, co tady v tuto chvíli říká pan kolega Sklenák. A hlavně pořád nechápu to, proč ve stejnou chvíli nebo stejný obsahový text, který teď řekl kolega Laudát, jsem navrhovala já před hodinou, proč k tomu hlasování u ČSSD, pozitivnímu hlasování, nedošlo. Proč k němu došlo ať teď? Mám opravdu pocit, že tady levá ruka neví, co dělá pravá.
Paní poslankyně, navrhuji vám, můžete podle jednacího řádu vznést námitku proti mému způsobu vedení Sněmovny. Prosila bych tedy, abychom pokračovali v jednání. Otevírám tímto bod číslo