Dobro jutro, dober dan! Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 16. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem in vas obveščam, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Zvonko Černač, Ivan Jelen, Aurelio Juri, Franc Kangler, Anton Kokalj, dr. Matej Lahovnik, Milan Petek in Cvetka Zalokar Oražem. Prosim poslanke in poslance, ki so prisotni na seji državnega zbora, da se umirijo in zasedejo svoje prostore. Mi pa prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O METEOROLOŠKI DEJAVNOSTI. Seznanjam vas, da je za skupen čas razprave predvidenih 1 uro in 55 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev, 10 minut. Izvolite prosim.
Dober dan, spoštovane poslanke in poslanci, gospod podpredsednik! Dovolite, da na kratko predstavim vsebino predlaganega zakona. Najprej bi šel na kratko v zgodovino. Meteorološka dejavnost, predvsem kot meteorološke meritve, se na območju sedanje Republike Slovenije izvaja že več kot 200 let. Začetki segajo v Tolmin leta 1784, v Ljubljani pa od leta 1824. Ohranjeni meteorološki podatki pa so stari več kot 150 let. Redna meteorološka služba je za naše kraje začela delovati po ustanovitvi osrednjega zavoda za meteorologijo in geomagnetizem na Dunaju leta 1848. Po razpadu Avstro-Ogrske pa ga je v Ljubljani nadomestil zavod za meteorologijo in geodinamiko na univerzi. Glavnina slovenske operativne meteorologije pa je danes organizirana v okviru Agencije Republike Slovenije za okolje, ki je tudi naslednica hidrometeorološkega zavoda Republike Slovenije, ki je bil ustanovljen leta 1947. Bolj ali manj neprekinjena meteorološka služba pri nas traja že skoraj 150 let, s sedanjimi razmerami pa je primerljiva služba za napovedovanje vremena okrog 50 let. To pomeni, da imamo že 50 let redno vsakodnevno napoved vremena na preverjeni znanstveno utemeljeni podlagi, da sta že 50 let v isti organizaciji operativna meteorologija in sistematično merjenje vremenskih podatkov za študije podnebja. Kateri so bili razlogi za sprejem predlaganega zakona. Do samostojnosti Republike Slovenije je področje meteorološke in hidrološke dejavnosti urejal zakon o hidrometeoroloških dejavnostih, pomembnih za vso državo. Po vzpostavitvi samostojnosti pa se je v Sloveniji nekaj časa še uporabljal ta zakon bivše države, do junija leta 1993, ko je bil sprejet zakon o varstvu okolja. Ta je določal meteorološke in hidrološke naloge in njihovo izvajanje. Ta zakon je s sprejetjem novega zakona o varstvu okolja leta 2004 prenehal veljati, vendarle pa so bile glede meteorološke dejavnosti ohranjene vse rešitve iz starega zakona. Razvoj človeške družbe, njenega gospodarstva in tehnologije pa vse bolj kaže neposredno odvisnost od naravnih danostih, kjer eno najpomembnejših vlog igrata vreme in podnebje. Vedno večji vpliv vremena na podnebje in podnebje na človeško družbo, razvoji na področju meteorologije, delovanja Republike Slovenije v okviru svetovne meteorološke organizacije, ravnanje z meteorološkimi podatki in primerljivost z ureditvijo v državah članicah Evropske unije so zahtevali ureditev tistih vprašanj meteorologije, ki so pomembna za delovanje države, predvsem glede varstva okolja in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter okolja, varnosti prometa, obrambe države in mednarodnega sodelovanja na področju meteorologije. Veljavni zakon o varstvu okolja vseh teh vprašanj ne vgrajuje v celoti in predvsem ne dovolj podrobno, zato tudi ni uporaben kot zakonska osnova za urejanje vseh primerov, ko mora meteorološka služba opravljati naloge, ki so pomembne za državo in javnost. Prav tako ne nudi zakonske osnove za opravljanje dejavnosti, za katere mora država poskrbeti glede na sprejete mednarodne obveznosti; zagotavljanje kakovosti meteoroloških opazovanj in določenih meteoroloških storitev zunaj državne meteorološke službe pa ta zakon sploh ne ureja. Republika Slovenije je tudi članica svetovne meteorološke organizacije, ki je specializirana agencija Združenih narodov. Svetovna meteorološka organizacija je priporočila vsem članicam, naj status svojih državnih meteoroloških služb opredelijo z ustrezno zakonodajo, s katero naj bi poudarili jasen namen delovanja državne meteorološke službe, njenih nalog, zagotavljanje potrebnih finančnih sredstev in nedvoumno vlogo državne meteorološke službe kot uradnega centra za opozarjanje na vremenske in podnebne pojave ter dogajanja, ki se nanašajo na varstvo pred naravnimi nesrečami, da se prepreči zmeda in nejasnost v javnosti. V uvodu oziroma v gradivu k zakonu smo tudi pripravili ureditev meteoroloških služb po svetu in Evropski uniji in dovolite, da jih ne navajam tukaj. Glede same vsebine predlaganega zakona pa naslednje. Zaradi povedanega in v skladu z navedenimi priporočili svetovne meteorološke organizacije je vlada pripravila zakon v obsegu, kot ga danes imate na klopeh, ki vključuje predvsem ureditev delovanja državne meteorološke službe, urejuje državno mrežo meteoroloških postaj in meteorološke postaje na določenih vrstah objektov, kjer so te potrebne zaradi varnega delovanja, vključno z obveznim izvajanjem določenih vrst meteoroloških storitev na teh objektih, prav tako tudi registre in evidence ter upoštevanje vplivov vremena in podnebja pri načrtovanju in projektiranju takih objektov. Nekaj rešitev glede državne meteorološke službe: Zakon opredeljuje njeno organizacijsko obliko in določa naloge, državna meteorološka služba se bo izvajala v ministrstvu za okolje in prostor, njene naloge so zlasti vzpostavljanje, vzdrževanje, upravljanje in skrb za razvoj državne mreže meteoroloških postaj ter izvajanje meteoroloških opazovanj na njih, priprava in posredovanje meteoroloških opozoril, potrebnih za izvajanje nalog države, občine ali namenjenih javnosti, pa tudi vodenje zbirk podatkov. Prav na to temo je bil vložen en amandma k temu zakonu. Med naloge državne meteorološke službe sodijo tudi dejavnosti, ki izvirajo iz mednarodnih obveznosti, ki so bile sprejete v okviru konvencije o svetovni meteorološki organizaciji. Po zakonu določamo tudi druge naloge, ki jih opravlja državna meteorološka služba, na primer različna meteorološka proučevanja, opazovanja, izdelava najrazličnejših meteoroloških storitev. Najbolj znane so vremenske napovedi. Vendar te naloge niso pridržane izključno za državno meteorološko službo. V okviru svoje dejavnosti jih lahko opravljajo tudi druge osebe. Glede meteoroloških postaj zakon ureja pogoje za delovanje meteoroloških postaj državne meteorološke mreže in tistih, s katerimi se izvaja meteorološko opazovanje na določenih objektih in napravah. Postaja mora izpolnjevati določene tehnične in prostorske pogoje, predpiše jih pristojni minister. Biti morajo vpisane v register meteoroloških postaj. V zakonu podrobneje urejamo tudi državno mrežo meteoroloških postaj. Le-te imajo status meteorološke infrastrukture, določamo pa tudi njihov pravni režim, ki je enak pravnemu režimu večine infrastrukturnih objektov državnega pomena, ekskluzivna lastnina države, izključitev iz pravnega prometa, prepoved pri posestvovanju in izvršbe in podobne rešitve. Zakon določa tudi, da je gradnja meteorološke infrastrukture v javno korist in opredeljuje pogoje, ko je mogoča razlastitev ali omejitev lastninske pravice lastnikov zemljišč v takih primerih. Glede obveznega izvajanja meteoroloških storitev na določenih vrstah objektov se zaradi varnosti in omogočanja njihove uporabnosti v zakonu določajo obveznosti upravljavcev določenih vrst objektov in naprav, če omenimo avtocesto, hitro cesto in regionalno cesto prvega reda, pristanišče in visoka pregrada. Torej gre za obveznosti, da zagotavljajo izvajanje meteoroloških opazovanj na teh objektih, in sicer v registriranih meteoroloških postajah. Taka opazovanja lahko izvaja državna meteorološka služba ali pa posameznik, ki izpolnjuje določene pogoje - izobrazba, delovne izkušnje - in je vpisan v evidenco oseb, ki lahko taka opazovanja izvajajo. Glede registrov in evidenc zakon določa, da jih vodi ministrstvo in državna meteorološka služba, določen je tudi dostop javnosti do teh podatkov. Glede upoštevanja vplivov vremena in podnebja pri načrtovanju in projektiranju pa zakon ureja, na kakšen način se upošteva vpliv vremena in podnebja pri tem. Pripravljavci prostorskih aktov, s katerimi se načrtujejo taki objekti, naj bi si pridobili smernice o vplivih vremena in podnebja na nameravane prostorske ureditve; investitorji pa projekte pogoje. Smernice in prometne pogoje pa izdaja izvajalec državne meteorološke službe. Spoštovane poslanke in poslanci, predlagam, da po razpravi o vsebini zakona in amandmaju predlagani zakon tudi podprete. Hvala lepa.
Hvala vam, minister Podobnik, za dodatno obrazložitev. Predlog zakona je obravnaval odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Rudolfa Petana, da poda poročilo. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani. Odbor državnega zbora za okolje in prostor je obravnaval omenjeni zakon o meteorološki dejavnosti, k predlogu zakona so pisna mnenja in pripombe posredovali zakonodajno-pravna služba državnega zbora, komisija državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter slovensko meteorološko društvo. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov predloga zakona je predstavnik predlagatelja - minister za okolje in prostor razložil, da je pripravo posebnega zakona za področje hidrometeorologije, ki je sedaj urejeno v zakonu o varstvu okolja iz leta 2004, narekoval razvoj na področju meteorologije in vedno večji vpliv vremena in podnebja na človeško družbo, delovanje Republike Slovenije v okviru svetovne meteorološke organizacije, ravnanje z meteorološkimi podatki in primerljivost z ureditvijo v državah članica EU. Namen je, da se z njim ustrezno uredijo tista vprašanja meteorologije, ki so pomembna za delovanje države, predvsem glede varstva okolja in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, varnost prometa, obramba države in mednarodno sodelovanje na področju meteorologije. Poudaril je, da predlagani amandmaji, ki so bili pripravljeni, ne spreminjajo koncepta zakona. Z njimi se upoštevajoč mnenja zakonodajno-pravne službe državnega zbora izboljšuje besedilo zakona, predvsem v natančnejši in dosledni izpeljavi in opredelitvi državne meteorološke službe. Prav tako je besedilo izboljšano v delu, ki se nanaša na meteorološke postaje, njihov vpis v register, poenostavljena pa je tudi sprememba meteorološke postaje, saj za njeno izvedbo ni več potrebna predhodno dovoljenje ministrstva. Sledeč mnenju zakonodajno-pravne službe državnega zbora je zakonsko besedilo izboljšano tudi v delu, ki se nanaša na možnost razlastitve in omejitve lastninske pravice zaradi gradnje meteorološke infrastrukture. S predlaganimi amandmaji je bolje urejeno tudi vključevanje upoštevanja vremena in podnebja v pripravo prostorskih aktov, s katerimi se bodo načrtovali določeni objekti, skladno s predpisi na področju urejanja prostora in pridobivanja projektnih pogojev pri njihovem projektiranjem, skladno s predpisi o gradnji objektov. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je na seji zbora povedala, da predlagatelj s predlaganimi amandmaji v celoti sledi mnenju zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Izpostavila je le službo letalske meteorologije, ki po predpisih v letalstvu in zagotavlja navigacijskih služb zračnega prometa, del navigacijskih služb. Po obravnavanem zakonu pa je predvideno, da se izvaja v okviru meteorološke službe. Odbor za okolje in prostor je v skladu s poslovnikom državnega zbora opravil razprave in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in o vloženih amandmajih, pri tem pa je sprejel tudi svoje amandmaje na kar vrsto členov. Odbor je po opravljeni razpravi o posameznih členih predloga zakona ter po končani razpravi in glasovanju o amandmajih v skladu s členom poslovnika državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Ob upoštevanju sprejetih amandmajev je v skladu s prvim odstavkom 133. člena poslovnika državnega zbora pripravljen dopolnjen predlog zakona o meteorološki dejavnosti, ki je sestavni del poročila. Hvala.
Hvala vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Drago Koren bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Dober dan želim gospodu ministru s sodelavci, vsem poslankam in poslancem! Vreme je pomemben del naravnega okolja. Neposredno ali posredno vpliva na veliko naših aktivnosti. Najbolj ga opazimo takrat, ko nas prizadanejo izjemni ali nevarni pojavi, ki lahko ogrozijo naše imetje, varnost ali celo življenje. Taki pojavi so na primer močan veter, toča, močni nalivi, slana. Seveda pa je vreme za nas pomembno tudi takrat, ko ostaja v mejah običajnih razmer, zato radi prisluhnemo aktualni vremenski napovedi za danes, jutri in nekaj dni vnaprej. Agencija za varstvo narave nam ponuja tudi specializirane vremenske napovedi, na primer napoved za letalce, napoved vremena v gorah, ob morju, opozarjajo nas na ogroženost naravnega okolja s požari in nas seznanjajo s snežnimi razmerami v gorah. Ponudijo nam tudi napoved vpliva vremena na splošno počutje in razpoloženje ljudi, poleti pa nam posredujejo napovedi UV indeksa, da se lahko ustrezno zaščitimo pred močnimi sončnimi žarki. Skupaj z institutom za varovanje zdravja nam pripravljajo napoved obremenjenosti zraka z alergogenimi vrstami cvetnega prahu v zraku. Prav s to težavo se v tem času spopadajo mnogi ljudje. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke smo veseli, da danes obravnavamo predlog zakona o meteorološki dejavnosti. Menimo, da bomo s sprejetjem tega zakona dali meteorološki dejavnosti tisto mesto, ki si ga tudi zasluži. Sedaj to dejavnost ureja samo en člen zakona o varstvu narave v borih dvanajstih vrsticah. Predlagani zakon ureja način in pogoje opravljanja meteorološke dejavnosti z namenom zagotavljanja verodostojnih meteoroloških informacij in v tem okviru zlasti izvajanje državne meteorološke službe, pogoje za registracijo meteorološke postaje in izdajanje potrdil za vpis v evidenco posameznikov, ki lahko opravljajo meteorološka opazovanja na določenih objektih ali napravah, katerih delovanje in varna uporaba je odvisna od vremena ali podnebja. Zakon ureja zlasti meteorološko dejavnost, ki se izvaja v okviru državne meteorološke službe, medtem ko trga meteoroloških storitev ne regulira. Zakon določa, da mora ministrstvo, pristojno za meteorologijo, pripraviti dolgoročen program meteorološke dejavnosti, ki ga sprejme vlada Republike Slovenije. S programom se za najmanj 10 let določijo cilji, usmeritve in ukrepi za proučevanje ter ugotavljanje vplivov in posledic vremenskih in podnebnih razmer na območju Republike Slovenije. V 10. členu predlaganega zakona je urejena državna meteorološka služba, ki je ustanovljena z namenom proučevanja naravnih pojavov v zvezi z vremenom in podnebjem na območju Republike Slovenije ter pripravo in predsedovanje verodostojnih meteoroloških informacij, ki jih v javnem interesu zagotavlja država neposredno, kot državno meteorološko službo. Zakon določa tudi, da je izvajanje državne meteorološke službe naloga ministrstva. Predlagan zakon celovito ureja javno oziroma državno meteorološko dejavnost. Znanstveni in tehnološki razvoj je omogočil, da vreme spremljamo sistematično z vedno bolj zahtevnimi in sposobnimi napravami. Brez kakovostnih podatkov in analiz ni mogoče ugotoviti spreminjanja podnebja, še manj pa pri razvojnih načrtih dolgoročno upoštevati vplive sprememb na človekove dejavnosti. Za zmanjšanje posledic vremenskih ujm in za prilagajanje spremenjenemu podnebju je nujno potrebna dobro organizirana in učinkovita državna meteorološka služba. Dobra zakonska osnova za to je danes pred nami. Poslanci Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke bomo zakon podprli.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, poslanec Jakob Presečnik. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, gospod minister s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi. Razvoj na področju meteorologije in vedno večji vpliv vremena in podnebja na človeško družbo, delovanje Republike Slovenije v okviru svetovne meteorološke organizacije, ravnanje z meteorološkimi podatki in primerljivost z ureditvijo v državah članih Evropske unije je narekovalo pripravo zakona, ki bo ustrezneje uredil tista vprašanja meteorologije, ki so pomembna za delovanje države, predvsem glede varstva okolja in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, varnosti prometa, obrambe države pa tudi mednarodnega sodelovanja na področju meteorologije. Področje hidrologije in meteorologije je do sprejema zakona o varstvu okolja v letu 1993 po določeni meri urejal zakon o hidrometeoroloških dejavnostih, ki so pomembna za vso državo. Sedaj je ta problematika urejena v zakonu o varstvu okolja iz leta 2004. V Slovenski ljudski stranki podpiramo namen predlagatelja, da se s predlaganim zakonom ustrezneje uredijo tista vprašanja meteorologije, ki so pomembna za delovanje države predvsem glede varstva okolja in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, varnosti prometa, obrambe države in mednarodnega sodelovanja. Tako predloženi zakon vključuje ureditev v delovanje državne meteorološke službe, državno mrežo meteoroloških postaj in meteorološke postaje na določenih vrstah objektov, kjer so te potrebne zaradi varnega delovanja, vključno z obveznim izvajanjem določenih vrst meteoroloških storitev na teh objektih, registra in evidence ter upoštevanje vplivov vremena in podnebja pri načrtovanju in projektiranju teh objektov. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo zakon o meteorološki dejavnosti podprla. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Glede na to, da je minister imel dokaj dolgo, vsaj za to vlado dolgo, uvodno predstavitev in da sta oba moja predhodnika zelo jasno in natančno povedala, kakšne so poglavitne rešitve tega zakona, sam tega ne bom počel in ne bom prebral obrazložitev, ki smo jih dobili v Poročevalcu. Dejstvo, ki ga je potrebno omeniti, je sigurno to, da je do zdaj meteorološka dejavnost bila urejena v dveh krovnih zakonih, to sta zakon o varstvu okolja in, da ne bom govoril preveč na pamet, v dvajsetih podzakonskih predpisih, ki urejajo meteorološko dejavnost, zato moram reči, da me zelo veseli, da se je vlada odločila pripraviti krovni zakon na področju meteorološke dejavnosti. Rešitve zakona, ki so predvidene, so vsekakor dobre glede na to, da se prvič v zgodovini samostojne Slovenije srečujemo z zakonom, ki celostno ureja meteorološko dejavnost, prav tako finančne posledice zakona, v kolikor bodo seveda držale. Upam, da bodo držale, in sicer da uveljavitev novega zakona ne bo imela dodatnih posledic za proračun oziroma se bodo izvajale v okviru obstoječih finančnih sredstev, ki jih proračun Republike Slovenije namenja za izvajanje republiške dejavnosti, se opravičujem, meteorološke dejavnosti. Dejstvo je, da je zakon v prvi fazi, v prvem branju imel kar nekaj napak, to si moramo priznati vsi, ki tukaj sedimo, kajti zakonodajno-pravna služba je podala svoje konkretne pripombe na skoraj 35 členov tega zakona. Prav tako je za pozdraviti, da so bile na odboru za okolje in prostor vse te pripombe upoštevane, in s tem se je zakon vsaj kolikor toliko naredil kvalitetnejšega. Pripomba Slovenske nacionalne stranke k zakonu o meteorološki dejavnosti je predvsem ta in upam, da se bo ta zakon tudi nadgrajeval, tudi s strani vlade. Kajti zaenkrat so v zakonu opredeljene predvsem obveznosti in pravice v pristojnosti države. Vemo pa, da meteorološka dejavnost je tudi do sedaj bila opredeljena s podzakonskimi predpisi, da je določala obveznosti, pravice in dolžnosti posameznih lokalnih skupnosti, predvsem na področjih, kjer je, bom rekel, vreme bilo tisto, ki je nagajalo ljudem, ki se ukvarjajo pretežno s kmetijsko dejavnostjo. V Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli, ker je vsaj toliko dobro pripravljen, da bomo lahko to materijo imeli sedaj celostno urejeno v enem zakonu in ne več v številnih, kot je to bilo do sedaj. In ne nazadnje mislim, da ljudje na tiste, na katere smo mi vsi predvsem v spomladanskem in jesenskem času najbolj jezni in za katere znamo povedati po dnevnih poročilih, da ne znajo napovedati vremena za nazaj, kaj šele za naprej, si zaslužijo takšen zakon. Hvala lepa.
Hvala. Predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS, poslanec mag. Franc Žnidaršič. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Predlagani zakon o meteorološki dejavnosti vsekakor predstavlja veliko pridobitev za to stroko, saj danes meteorološka dejavnost ni pravno urejena in zato ga v poslanski skupini DeSUS tudi podpiramo. S sprejemom tega zakona bo meteorološka dejavnost dobila lastne paragrafe, ki jih je izgubila z osamosvojitvijo Slovenije. To področje je le na splošno urejeno v zakonu o okolju, ki pa ni uporaben za urejevanje številnih primerov iz prakse, ko mora služba opravljati naloge tako za državo kot za državljane. O meteorologiji tudi ne govori nobena direktiva Evropske unije, niti se kaj takega ne predvideva, zato je ureditev tega področja v domeni države same, vremenarska dejavnost je po svetu različno organizirana in tudi v EU ni harmonizirano regulirana, tako da bi bilo zelo težko najti skupne zglede. Kljub temu pa je vsekakor potrebno učinkovito mednarodno sodelovanje, saj vreme samo ne pozna državnih in drugih meja. V poslanski skupini DeSUS zato podpiramo priporočilo svetovne meteorološke organizacije kot specialne agencije OZN in s tem tudi predlog zakona, da se zakonsko uredi vloga državne meteorološke službe. Po našem mnenju predlog zakona zelo dobro definira meteorološko informacijo in same naloge državne meteorološke službe, zbiranje meteoroloških podatkov in njihov dostop za nadaljnjo obdelavo. Skratka, predlog ureja organizacijo tistega, kar mora država na področju meteorologije urediti. Sprejem zakona pa je potreben tudi z vidika varstva pred naravnimi nesrečami, varstva človeških življenj ter lastnine. Še posebej poslanci DeSUS-a pozdravljamo rešitev o vzpostavitvi enovite meteorološke službe, saj ocenjujemo, da razdrobljenost te službe v različnih institucijah in predpisih ne more zagotavljati kakovostnih podatkov, uvedba enovitosti pa je pomembna tudi z vidika racionalizacije. Tako je ta trenutek Slovenija dejansko ena izmed redkih držav v Evropi, ki ima vzpostavljeno enovito meteorološko službo, ki predstavlja podporo letalstvu, obrambi pa tudi drugim sektorjem in nenazadnje državljanom. V poslanski skupini DeSUS bomo predlog zakona o meteorološki dejavnosti podprli, saj celovito in sistemsko ureja to področje. Hvala lepa.
Hvala vam. Poslanec Stane Pajk bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Pozdravljeni prisotni! Vreme se dotika nas vseh. Ko je človek pričel razumevati meteorološke pojave na fizikalnih temeljih, se je pričelo organizirano operativno opazovanje vremena. V svetu je to bilo približno pred več kot 200 leti, pri nas pa teče z ohranjenimi podatki, poudarjam, z ohranjenimi podatki že 150 let, od leta 1850 v Ljubljani. Ko je bil ustanovljen zavod za meteorologijo in geomagnetizem na Dunaju, po I. svetovni vojni pa zavod za meteorologijo in geodinamiko. Po drugi vojni se je ustanovil Meteorološki zavod Republike Slovenije. Sedaj se meteorološko dejavnost izvaja v okviru Agencije Republike Slovenije za okolje. Pridobljene podatke in obdelave teh podatkov se posreduje za potrebe letalstva, pomorskega prometa, za potrebe kmetijstva, za potrebe hidrologije. Te podatke uporabljamo na nek način vsi. Od leta 1947 je vzpostavljena tudi prognostična služba o sinaptični metodi. Ker vremenski procesi ne poznajo državnih meja, je Slovenija vključena tudi v svetovno meteorološko organizacijo WMO, ki je specializirana agencija združenih narodov, ima pa nalogo mednarodno sodelovanje pri vzpostavljanju mreže merilnih postaj za sprotno mednarodno izmenjavo podatkov za standardizacijo meritev in obdelav podatkov. Sedaj veljavni zakon o varstvu okolja je veljaven od leta 1993 in je v 94. členu opredeljeval meteorološke in hidrološke naloge in izvajanje teh nalog. Ta zakon ne ureja opravljanja operativnih meteoroloških dejavnosti dovolj podrobno. To je tudi razlog, da se sprejme nov zakon, ki bo zakonska osnova za urejanje primerov iz prakse, ki so pomembni za državo, gospodarstvo in vsakega posameznika. Urediti je potrebno mednarodne obveznosti iz tega področja. Novi zakon ima cilje, da se zadosti zahtevam državnih organov in zainteresiranih po pridobivanju verodostojnih meteoroloških in sorodnih informacij. Določiti, katere so verodostojne meteorološke informacije, katere so uradne in ravnanje z njimi, omogočiti raziskovanje podnebnih in vremenskih razmer za potrebe hitrejšega razvoja gospodarstva, omogočiti razvoj državne meteorološke službe, standardizacija meteorološke dejavnosti, primerno izkoriščanje in učinkovito varovanje klimatskih virov tudi za nacionalno obrambo itd. Zagotovitev, da so normativi nacionalne zakonodaje skladni z mednarodno in da se uvede pravno zavezujoče zahteve v zvezi z operativno dejavnostjo. Zakon tudi določa obvezno zagotavljanje meteoroloških opazovanj in drugih dejavnosti. To je le nekaj iz vsebine omenjenega zakona. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo omenjen zakon podprla. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil poslanec dr. Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi. V LDS smo pričakovali zakon o javni meteorološki dejavnosti oziroma službi, dejansko pa smo dobili in bomo dobili zakon, ki podržavlja meteorološko meteorologijo oziroma bolj pravično povedano, ki zakonsko kodificira stanje, kot je sedaj. Če pogledamo zakon in smo odkriti izven tega, kar zakon opredeljuje kot državno meteorologijo, ni ostalo nič oziroma ne prav veliko. Pričakovali smo tudi, da bo na ravni terminologije postavljena ločnica med javno meteorologijo in izdelavo meteoroloških podatkov, ki so na trgu, da bomo vedeli, da je lahko meteorološka dejavnost na osnovi podatkov dela tudi produkte, ki niso povezani z javno meteorologijo. Pripombe imamo na razmere javno:državno. Javni interes je po našem mnenju širši od zgolj državnega interesa, lahko vključuje tudi interese določenih občin, določenih drugih asociacij, ki imajo javnopravni značaj, zato bi bilo pravilno in korektno, če bi govorili predvsem o javni meteorologiji, ne pa o državni meteorologiji v tem pomenu, kot je tu postavljena. Po našem mnenju je javni interes o meteorologiji seveda pomemben in se nanaša na gradnjo, vzdrževanje in delovanje meteorološke infrastrukture, na opazovanja in z njim povezane dejavnosti, na izgradnjo, vzdrževanje in obdelovanje zbirk podatkov in na izdelavo meteoroloških produktov, ki so bili prej lepo opisani od vremenskih napovedi pa do informacij o cvetnem prahu in podobnih zadevah. Zakaj je ta razlika med javno meteorologijo in zasebno, če hočete, nejavno ali privatno pomembna? Ker pomen meteoroloških podatkov narašča vzporedno tudi z uporabo informacijskih tehnologij. Danes je iz teh podatkov možno iztisniti, če smem tako reči, bistveno več kot kadarkoli prej, in drugič, ker meteorološke razmere so takšne, da je vse več dejavnosti odvisno od meteorologije, kot so danes tudi zavarovalništvo, turizem in lahko bi še našteval. Zato je pomembno, da so te zbirke podatkov dostopne in dostopne za obdelavo v različnih privatnih servisih za te namene. Treba je tudi ločevati med zbranimi podatki v neobdelani ali grobi obliki in med meteorološkimi produkti. Prvi bi po našem mnenju morali biti v režimu prostega dostopa, produkti pa so v načelu plačljivi, razen takrat, kadar so že plačani s strani države in se lahko uporabljajo za tako imenovano sekundarno rabo. Nekaj sprememb, ki jih je odbor sprejel, izboljšuje dostopnost do podatkov, mogoče celo pomembno, vendar ta dostopnost vsaj kar zadeva LDS ni takšna, ki bi si jo želeli. Zagotovo pa, to je treba reči, zagotovo pa ni med najslabšimi v Evropi, lahko bi rekli da je v zgornjem delu zlate sredine. Pripombe imamo tudi na 32., 33. in 34. člen, ki urejata posebne pogoje za načrtovanje gradnje objektov. Čeprav je ta člen z amandmajem odbora močno izboljšan, pa vseeno menimo, da ta materija ne sodi v ta zakon, ampak v prostorsko in gradbeno zakonodajo. Za kaj gre? Opozarjamo na to, kako se je pridobivanje gradbenih dovoljenj seveda "zbirokratiziralo". Kako? Zelo enostavno - vsi posamezni področni zakoni so se začeli razglašati za soglasodajalca v postopku pridobivanja gradbenih dovoljenj. In zdaj imamo še enega več in seveda še eno soglasje več in to bo pripeljalo do tega, da bo ta postopek še bolj birokratski. Zato za objekte, ki jih navaja 21. člen, samo po sebi umevno oziroma celo v predpisih, ki urejajo te objekte, je zapisano, da morajo poleg ostalih upoštevati tudi podatke s področja meteorologije. Kot vem, uredba o visokih pregradah vsebuje zahtevo po monitoringu, in pol na področju meteorologije. Se pravi, hidrološki režim, stanje voda in tako naprej, zato ne vemo, zakaj je treba to še enkrat pisati. Za pohvaliti pa je, da so se meteorologi končno znebili topničarske funkcije in ni potrebno več zakonsko streljati na skednje in hiše v upanju, da streljajo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na točonosne oblake. To je pomembno povedati.
Kolega Gantar, jaz sem vas bil prisiljen prekiniti, prekoračili ste čas, poznate pravila. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo dajem predstavniku oziroma poslancu Janku Vebru za predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Meteorološka dejavnost je zagotovo ena od pomembnih ved, ki je še kako vpeta v vse dejavnosti, ki se odvijajo na zemeljski skorji, če lahko temu tako rečemo. Namreč osnovni namen delovanja državne meteorološke službe je zagotoviti redne sistematične in kakovostne meteorološke informacije zaradi zaščite obrambe in varovanja prebivalstva ter dobrin zaradi čim bolj smotrnega izrabljanja z vremenom in podnebjem povezanih naravnih danosti, kar je pomembno za gospodarski in družbeni razvoj. In ker se Slovenija trenutno nahaja pred enim največjih izzivov, ko pripravlja svoje nove prostorske rede, nove strategije razvoja, je še kako pomembno, da imaš pri tem na razpolago dovolj kvalitetnih podatkov, s katerimi ta razvoj tudi smotrno oblikuješ. Vse prepogosto se v Sloveniji srečujemo s škodami v kmetijstvu, gospodarstvu, v naseljih, kjer se srečujemo tudi z žrtvami med prebivalci, zelo je pomembno tudi nadzorovanje meteorologije oziroma zbiranje podatkov pri letalstvu in ne nazadnje tudi zaradi razpoloženja ljudi je zelo pomembno, kako in na kakšen način posredujemo te informacije. Tako so lahko posamezniki pri vsakodnevnem delu mogoče pazljivejši, kot bi sicer bili. S tem močno zmanjšamo stroške delovanja države pa tudi vsakega posameznika. Seveda nas pa pri vsem tem pri Socialnih demokratih skrbi, da vendarle od tistega trenutka, ko se organiziramo in poskušamo zbrati ustrezne podatke, ne upoštevamo dovolj teh podatkov pri načrtovanju rešitev in še vedno ne sledimo potem tudi pri podpori za izvedbo teh rešitev oziroma ukrepov. Že leta se srečujemo s premajhnim upoštevanjem vodnogospodarske stroke, ki je še kako vpeta med meteorologijo in vsakodnevnimi potrebami obeh dejavnosti. Varovanje voda, zagotavljanje zadostnih količin voda, zagotavljanje ustrezne kvalitete, vzdrževanje vodnogospodarskih objektov in ne nazadnje tudi vzdrževanje vodotokov je ena od tistih pomembnih dejavnosti v prostoru, ki nas lahko še kako usmeri k temu, da načrtujemo svoj prostorski razvoj dovolj smotrno in predvsem na tistih območjih, kjer je to najbolj optimalno. Želimo si, da bi resnično predlog zakona o meteorološki dejavnosti prispeval k temu, da bi ti podatki bili še kvalitetnejši in da bi tudi sama mreža meteoroloških postaj bila dovolj ustrezna, predvsem v Sloveniji, kajti Slovenija je sicer majhna, vendar izjemno raznolika država, tudi glede vremenskih razmer, in temu primerno bo potrebno urediti tudi meteorološke postaje. Ob tem, kar že imamo zgrajeno v Sloveniji, bi si želeli, da se resnično zgradi v še bolj učinkovito mrežo in pridobi še bolj učinkovite podatke, in upamo, da bo ta stroka s tem zakonom pridobila dodatni zagon, dodatno podporo. Vsi skupaj pa seveda upamo, da bomo potem tudi s pridom uporabljali tako pridobljene podatke. Zato bomo ta zakon o meteorološki dejavnosti podprli in ga poskušali slediti tudi pri izvedbi na način, da se načrtujejo ustrezne rešitve v prostoru in da se temu primerno tudi izvajajo ukrepi. Hvala.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. Razpravo bom vodil na podlagi pregleda o vloženem amandmaju z dne 21.4. letošnjega leta. V razpravo dajem 28. člen in amandma poslanskih skupin SDS in SLS. Kdo želi besedo? Potem zaključujem razpra [[...]]Se opravičujem, poslanec Pavel Gantar, izvolite.
Predlagatelj ni nič rekel, jaz bi pa vseeno dal komentar. Prej me je ta mehanska naprava, ki omejuje svobodo govora v tem parlamentu, kar sem že večkrat protestiral, omejila, zato bi končal. Veseli smo, da je ta topničarska funkcija izginila iz meteorologije in da ne bo več treba streljati, vsaj uradno ne, čeprav že dolgo ne, streljati na točonosne oblake in pri tem napadati hiše, skednje in kopalnice. To je v redu, ampak na koncu bi le rekel to, da mi zakonu ne bomo nasprotovali in konec koncev mislimo, da vendarle prinaša ob tem, da smo nezadovoljni s konceptom, kot sem omenil, vendarle prinaša neko trdnost tej meteorologiji, ki je pomembna. Konec koncev pa lahko rečemo, da danes temu zakonu ne nasprotuje niti vreme. Če bi pogledali skozi okno, bi videli, da je kar lep sončen dan in upam, ko bo zakon sprejet, da se ne bo zoblačilo in da ne bo kakšne nevihte. Hvala lepa. Amandma, 18. člen, se opravičujem gospod podpredsednik, ta amandma je bil v bistvu naslov na predlog, ki smo ga dali poslanci LDS-a oziroma smo to temo obravnavali. Dobro pri tem amandmaju je, da se ve, da se to dokumentarno gradivo hrani pri meteorološki službi, to se vidi sedaj, pri izvajalcu državne meteorološke službe. Upamo pa tudi, da se ga bo razumelo tako, da se gradivo hrani na ta način po arhivskih predpisih, dostop do arhiva pa je takšen, kot ga opredeljujejo členi, zakon o dostopu do informacij javnega značaja in členi v tem zakonu. Če to razumemo tako, je ta predlog amandmaja za podpreti. Hvala.
Hvala. Preden dam besedo poslancu Rudiju Veršniku, dovolite, da preberem amandma, o katerem poteka razprava, in samo o njem, skratka ne poteka razprava več o zakonu v celoti, ampak izključno o amandmaju k 28. členu, in prosim, da vsi bodoči razpravljavci to seveda upoštevate. Izvajalec državne meteorološke službe hrani dokumentarno gradivo s podatki iz prejšnjega odstavka skladno s predpisi o varstvu dokumentarnega in arhivskega gradiva ter arhivih. Govorimo samo o temu amandmaju, taka so vaša pravila. Kolega oziroma poslanec Rudi Veršnik, izvolite prosim.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Z vami se strinjam, vendar pa mislim, da je bila dosedanja praksa drugačna in ni bila stalno vezana samo na ta amandma. Jaz predlagani amandma v celoti podpiram, vendar pa kljub vsemu mislim, da moram za utemeljitev tega povedati še nekaj besed prej. Zato lep pozdrav vsem prisotnim. Ob ukvarjanju s problematiko meteorološke dejavnosti, njenega urejanja v slovenskem prostoru se mi zdi potrebno dodatno osvetliti nekatere teme, ki so se nakazale že v besedilu uvoda, predlogu zakona, vendar v samem zakonu niso bile izpeljane povsem do konca. Kar se tiče meteorološke dejavnosti, smo od vključitve nekdanjega hidrometeorološkega zavoda v Agencijo za okolje priča velikemu zmanjšanju javno priznane pomembnosti nalog operativne meteorološke dejavnosti.
Kolega Veršnik, dovolite. Poglejte, prosim vas, bodite do mene toliko korektni, ker veste, da bom čez nekaj dni, čez nekaj mesecev dobil očitek, da vam dopuščam razpravo, poslovnik velja od leta 2002 naprej in od leta 2002 imamo pravila, da v sklopu te faze govorimo samo o členu in vloženem amandmaju k členu. Smo pri 28. členu, predhodno sem amandma prebral. Ampak razpravo bom dopuščal izključno o tem, to so pravila, dogovorjena leta 2002, prosim, da jih upoštevate, ne spravljajte mene v neprijeten položaj, ko veste, da mi boste to čez neko obdobje ravno očitali. Prosim, držite se amandmaja.
Gospod predsednik, jaz se z vami popolnoma strinjam, če bi to veljalo povsod in vedno, bi bil sploh za to in bi takoj prenehal. Ampak kljub vsemu bom pač povedal to, da se strinjam z navedenim amandmajem, ker ga je naša stranka dala v proceduro. Mislim, da je prav, da se gradivo s podatki iz prejšnjih odstavkov skladno s predpisi varuje in hrani kot arhivsko gradivo za stvari, ki se bodo iz teh podatkov verjetno uporabljale še naprej. Jasno, podatki so uporabni in ti podatki naj bodo pravilno shranjeni v skladu z vsemi predpisi in zakoni, zato bom ta amandma, ki je tukaj, v celoti podprl. Hvala lepa.
Hvala vam, da ste v drugem delu sprejeli mojo željo, še enkrat hvala. K besedi je prijavljen tudi minister. Izvolite, minister Podobnik.
Hvala lepa za besedo. Vlada podpira predlagani amandma dveh poslanskih skupin. Rad bi povedal, da je na sami razpravi na odboru poslanec Gantar, kot je že povedal, odprl vprašanje, da bi lahko veljavna rešitev, kot je bila zapisana v gradivu za drugo branje, pomenila, da bi šlo na neki eleganten način, preko katerega bi se izognili zakonu o dostopu do informacij javnega značaja in bi s tem take podatke proglasili za arhivske podatke. Mi smo že na odboru pojasnili, da to ni bil namen zakonodajalca, ampak obratno. Kljub temu, da zakonodajno-pravna služba državnega zbora ni videla te nevarnosti take interpretaciji, sta potem dve poslanski skupini sledili razpravi na odboru in predlagali predlagani amandma. Mi v njem vidimo bolj natančno urejeno obveznost izvajalca državne meteorološke službe, da hrani dokumentarno gradivo, poudarjam, dokumentarno gradivo z meteorološkimi podatki na način, kot ga določajo predpisi s področja arhivov, ti so pa predvsem namenjeni varovanju dokumentarnega gradiva pred propadanjem ali celo uničenjem oziroma uničevanjem, pomembni so prostori, klimatski pogoji itd. Ponovno poudarjam, da resnično ni bil namen kakšnokoli omejevanje v tem členu tega odstavka, ampak smo videli v instrumentu varovanja tega niza podatkov tudi v bistvu odnos do dragocene dediščine, ki potem služi tudi v prihodnosti. Torej, več namenov smo s tem amandmajem, s to rešitvijo sledili in sama interpretacija sedaj je vsekakor taka, da bo odnos do teh podatkov v skladu z določbami, kot so v zakonu, in tudi v skladu z določbami, ki ščitijo informacijo javnega značaja. Hvala lepa.
Hvala. Nisem prepričan, mislim pa, da se je k besedi prijavil poslanec Pajk. Izvolite prosim.
Hvala za besedo. Tudi sam podpiram amandma k 28. členu, ker enostavno ne vidim razloga, da bi se arhiv, ki je pridobljen na agenciji v zvezi teh meteoroloških podatkov, kako drugače obravnaval do drugih dragocenih arhivov. Prav je, da to obravnavamo po istem ključu, ker je to zelo dragoceno gradivo, predvsem v tem času, ko smo med drugim sami povzročili klimatske spremembe, ki so zaznavne že v svetu in tudi pri nas. Prav je, da svojim zanamcem pustimo tisti izhodni, tisti temeljni vir teh arhivov za proučevanje tega vremena, te klime, ki nas vsakodnevno obdaja kot del naravnih pojavov. Zato bom seveda ta amandma podprl, sam tudi ne vidim, tako kot pravi minister, da na ta način omejujemo delovanje službe, delovanje meteorologov in proučevanje vremena. Jasna stvar je, da lahko agencija ima dve, tri kopije; iz teh kopij črpa snov, podatke obdeluje, tako da sam vidim v tem povsem urejeno stvar in brez omejevanja, in mislim, da je tako prav, in seveda bom ta amandma podprl. Hvala.
Hvala. Ker ne vidim več želje po razpravi, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po končani 10. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21. uri in 5 minut. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O VERSKI SVOBODI IN VERSKIH SKUPNOSTIH. Seznanjam vas, da je za skupen čas razprave predvidenih 45 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Aleš Gulič. V zvezi s tem zakonom odbor za notranjo politiko, pravosodje in javno upravo predlaga državnem zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem besedo najprej predlagatelju zakona za dodatno obrazložitev predloga zakona. Poslanec Gulič, izvolite, prosim.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice, kolegi! Pravzaprav bi se lahko navezal kar na prejšnji zakon o vremenu in vremenskih zadevah, v katerem smo slišali nekaj tudi o službah, povezanih s tem. Bilo je poučno in vzgojno in upam, da bom ta jezik lahko uporabil tudi pri predstavitvi tega zakona. Zakon o verski svobodi in verskih skupnostih predstavljam ponovno, drugič. V drugo govorimo o istem zakonu, ki ste ga prvič tako nepravično zavrnili 25. oktobra lani. Tudi danes je takšen predlog. Bo pač pod križem padel drugič. Takšna je usoda, pa mogoče še kdaj. Takrat in tokrat so bila in so za to uporabljene argumentacije, laži in podtikanja, češ da je osnovan na neki drugi ustavi, ne na slovenski, da je to, kar je povezano s slovensko ustavo, napačno razumljeno, da je krivičen, da ločitev ni tako zapisana, kot je zapisana, in da je vlada pripravila svoj zakon. 25. oktobra je bilo to vročeno, zakona seveda ni bilo. In ga ni bilo potem še šest mesecev. To je bila takrat laž in seveda tako ostane zapisana. Zakon, ki ga predlagam, govori o nečem, kar bi lahko čisto na kratko povzeli, da uporabim jezik, ki sicer ni moj, zakon proti farizejem, se pravi zakon proti državni cerkvi, proti preveliki povezanosti različnih oblasti, duhovne, politične, ekonomske. O obeh vidikih, o vseh treh vidikih ne bom na dolgo in na široko razlagal, ker vem, da to razumete, in vem, da ste zakon prebrali, tudi če ga imate sedaj že spravljenega v svojih omarah in čakate na novega. Ampak vseeno mislim, da bi bilo pravično do vseh verskih skupnosti, do te države, do vseh verujočih, da bi ta zakon obravnavali na plenarnem zasedanju, če nič drugega, ker je to poučno in vzgojno, ker bi se razčistile tudi zadeve, ki tako na tiho krožijo med ljudmi. Tukaj je pač prostor debate, pogovora, prostor svobode, tudi verske svobode. Moj predlog zakona je seveda tisti, ki uvaja pravičnost do vseh verskih skupnosti in do vseh verujočih državljanov Republike Slovenije in tudi do tistih, ki ne verujejo. Pravice in obveznosti so enako določene vsem in ločitev med tem, kaj je država in kaj je verska skupnost, je jasna, pregledna, nedvoumna. Nihče ni privilegiran, nobena verska skupnost ni privilegirana in svoboda je dana vsem enako. Najhujši očitek v teh razpravah v vmesnem času, je bil ta, da izganjamo verujoče iz javnosti. Kje pa! To mi na kraj pameti ne pade. In zakon je zapisan tako, da je vse to vključeno v življenje in delo te države. Žal so se predlagatelji drugega zakona poslužili pri diskvalifikacijah laži. Lagati se pa ne sme. Tako smo slišali, ampak tudi tukaj ocenjujemo bolj dejanja kot pa besede, in tudi zadnjič smo slišali, kako se nekaj ni zgodilo, pa seveda vsi vemo, da se je; mislim, da je predsednik vlade o tem govoril, o podpredsedniškem mestu, kako ga ni bilo in še kakšno reč bi lahko našli. Če diskvalifikacije temeljijo na lažeh, potem je jasno, da bo v resnici ta zakon danes padel drugič pod križem. In dobesedno pod križem, hvala lepa.
Hvala vam. Vlada v zvezi s to točko nima besede, kajti predlagatelj je poslanec, in sicer poslanec Aleš Gulič. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod dr. Čepar, kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo že pred nekaj meseci, ko smo že enkrat obravnavali podoben zakon o verski svobodi in verski skupnosti istega kolega, gospoda Guliča, poudarili, da je v Sloveniji nujno potrebno zakonsko urediti področje verske svobode in verskih skupnosti v skladu z uveljavljeno mednarodno priznanimi standardi. Kot je splošno znano, imamo sedaj veljaven, zastarel zakon o pravnem položaju verskih skupnosti, ustavne določbe pa določajo le temeljna načela, zaradi česar prevečkrat prihaja do različnih interpretacij verske svobode in ločitve države od verskih skupnosti. V Slovenski ljudski stranki smo prepričani, da je potrebno pod to področje čim prej celovito urediti. Vendar pa to dejstvo ne sme biti razlog za sprejem zakona, ki ne bi nastal ob velikem sodelovanju verskih skupnosti v Sloveniji in ne bi bil rezultat največjega možnega konsenza oziroma večinske podpore večine verskih skupnosti, ki bivajo oziroma delujejo v Republiki Sloveniji. Ob tem velja posebej poudariti, da je v proceduri državnega zbora že vložen zakon o verski svobodi, ki je bil pripravljen na uradu Republike Slovenije za verske skupnosti. Urad je pripravil predlog zakona, ki je po besedah direktorja urada, dr. Čeparja, deležen večinske podpore verskih skupnosti v Sloveniji in je tudi rezultat njihovih mnenj, predlogov in pripomb v največji možni meri. Predlog zakona o verski svobodi in verski skupnosti, ki ga je vložil kolega gospod Gulič, vsaj v določenih segmentih na svoj način interpretira vprašanje verske svobode in verskih skupnosti in se odmika od celovitega razumevanja ustavnih določb, ki urejajo to področje. Naj navedem samo eno določbo člena, ki govori o 13-letnikih. Te letnice ne poznam ne pri starejših ne mlajših mladoletnikih. Na podlagi povedanega ni nobenega razloga, da poslanci Slovenske ljudske stranke tudi tokrat ne bi glasovali o predlogu zakona o verski svobodi in verski skupnosti, tako kot smo to storili že lanskega leta. Še posebej zato ker je, kot že rečeno, v proceduri zakon o verski svobodi, ki se nam zdi bolj ustrezna osnova za razpravo, in so pri njegovi pripravi sodelovali tudi predstavniki, kot že rečeno, večine verskih skupnosti v Sloveniji. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo glasovali za to, da se postopek glede obravnavanega predloga zakona, ki ga je vložil kolega Gulič, konča, in da čim prej preidemo k obravnavi zakona, pripravljenega s strani urada za verske skupnosti Republike Slovenije. Hvala.
Hvala vam. Poslanska Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi! Vladna koalicija, ki je na matičnem delovnem telesu sprejela negativen sklep, je po ustaljeni praksi sledila mnenju vlade, ki je v prvem stavku zapisala: "Vlada nasprotuje predlogu zakona, saj je celoten koncept zakona zastavljen na napačni interpretaciji načela verske svobode in z njim povezanega načela ločitve države od verskih skupnosti." Jaz pa v tem trenutku sprašujem, kaj je za to vlado pravilna interpretaciji načela verske svobode. Ali to, da Cerkev s svojimi lovkami v današnjem času vse pogosteje in vse bolj posega v državo, torej v tisto sfero, ki je po ustavi Republike Slovenije ločena od verskih skupnosti, tudi od Cerkve. Vlada hoče državno financiranje prispevkov za socialno varnost posvečenih oseb, uslužbencev in osebja verskih skupnosti. Vlada favorizira zgolj eno izmed v Sloveniji registriranih verskih skupnosti. Vlada hoče Cerkev kot pomemben podaljšek države spraviti celo nad sfero tako imenovane civilne družbe - naj tukaj spomnim na zakon o društvih. Vlada hoče več pravic v smislu proračunskih sredstev za obstoj in delovanje trgovanja z verskimi idejami. Vlada hoče imeti celo kazensko neodgovorne verske skupnosti, bojda zaradi spoštovanja načela ločitve Cerkve od države. Po drugi strani vlada hoče na državne stroške v okviru Cerkve oziroma verskih skupnosti zaposlovati nove ljudi. Vlada predvideva celo proračunske oziroma davčne subvencije, olajšave v korist verskih skupnosti. Po podatkih vladnih predstavnikov naj bi državljanke in državljani za socialne transferje verskih uslužbencev plačevali letno okrog 500 milijonov slovenskih tolarjev. Ne nazadnje, pa še bi lahko naštevala, vlada hoče, pa naj si zatiskamo oči tako ali drugače, vpeljati v javno šolo verouk. Vlada dela modro po korakih, da se predvsem zbiršejo oziroma zabrišejo sledi. Lani je ta parlament sprejel novelo zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja, ki je odprla vrata ne verskim vsebinam, ampak verouku v šoli. Vlada zaradi vsega, kar sem omenila, nasprotuje pričujočemu predlogu zakona o verski svobodi in verskih skupnostih, ker bo sprejela svoj zakon. Nasprotuje zato, ker je cilj današnjega predloga zakona zagotoviti ločitev države in verskih skupnosti, ker predlog ukinja, dolgoročno gledano, državno sofinanciranje prispevkov za socialno varnost verskim uslužbencem, ker sledi načelu, da je odločitev za registracijo verskih skupnosti svobodna, ker predlog ne privilegira zgolj ene verske skupnosti, ker temelji na načelu nepridobitnosti verskih skupnosti, ker ne podpira verske oskrbe v vojski, v policiji. Vlada nasprotuje predlogu zato, ker ta sledi jasni dikciji, zapisani v ustavi Republike Slovenije, da so verske skupnosti ločene od države. Nedopustno je, veste, da se Cerkev vmešava s svojimi stališči v državo, v politiko, pa bom tukaj spomnila zgolj na zgodbo okoli zakona o RTV. Verjamem, da bomo v današnjih predstavitvah stališč poslanskih skupin v nadaljevanju slušali vse mogoče. Pa vendar naj ponovim še ena gola dejstva, zaradi katerih v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ne bomo podprli negativnega sklepa matičnega delovnega telesa in seveda slepo prikimali predlogu zakona, ki ga pripravlja vlada oziroma je pripravljen in ga bomo seveda slej ko prej sprejemali tudi v okviru tega parlamenta. Rimskokatoliška cerkev je z denacionalizacijo zaslužila oziroma dobila nazaj nepremičnino v vrednosti 28 milijard slovenskih tolarjev. To je 100.175 povprečnih bruto plač v Republiki Sloveniji, ali za 8 let in štiri mesece 1000 novih delovnih mest, ali za 10 mesecev 10.000 delovnih mest. Je mar Cerkev postala drugi gospodarski steber v državi? V Slovenski nacionalni stranki sklepa ne bomo podprli.
Hvala. Poslanec Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala lepa. Naj za uvod povem, da za nas to področje družbenega življenja prej, preden se je konstituirala vlada, torej ko se je pripravljala koalicijska pogodba, in sedaj ko funkcionira, ni bilo tako visoko na prioritetnem vrstnem redu, da bi se mi zavezovali za sprejem takšnega ali drugačnega zakona, ki bi spreminjal obstoječega. To želimo posebej poudariti, predvsem zavoljo tega, ker ocenjujemo v poslanski skupini DeSUS, da tako ta predlog, ki je sedaj predmet obravnave, kot tisti, ki nam ga vlada pošilja, potem ko bo ta, domnevam, zavrnjen, bolj razdvajata kot pa skušata združevati. Pustimo sedaj ob strani razloge, zakaj je to, ampak tako to funkcionira. Za nas je torej pomembno poudariti, da se za ta ali kasnejši predlog zakona koalicijsko nismo zavezovali. Naš odnos do predlaganega zakona in do tistega, ki ga je vlada posredovala v obravnavo, je: ne. Torej, mi tega ne bomo podprli in tudi ne tistega, ki ga bomo dobili čez čas v obravnavo. Ta, aktualni, ta, o katerem sedaj govorimo, pravzaprav bolj ali manj vzdržuje neko napetost v javnosti, ponavlja tisto, kar je bilo že enkrat zavrnjeno in je politično, po moji sodbi, ne najbolj produktivno takšno početje. Mi bi bili bolj navdušeni, ko ne bi bilo tega in ne tistega drugega, ki je napovedan kot naslednji. Stanje, dasiravno obstoječi zakon ni sodoben, ni moderen, ni tako dramatično, da bi morali sedaj v zvezi s tem kaj spreminjati in da bi morali, zaradi tega morebiti razdvajati ali politične sile ali pa našo javnost. Izbira časa se nam za predlaganje teh sprememb ne zdi ustrezna. Zdi se, kot da bi ga napisali, kot da živimo v nekem družbenem vakumu, ko da ne bi vedeli, kakšne so realne socialne, politične, ekonomske, duhovne in druge silnice danes v Sloveniji. Ni nobenega pravega razloga, da bi kdo smel upati, da bo zakon tak, kakršni je predlagan, sprejet. Ni jasno potem, zakaj je treba, bi rekel, perpetuirati ta zakon, morebiti bo tudi tretji zelo podoben prišel še k nam na naše mize. Vendar, mi ne mislimo, da je ta zakon zanič, ta zakon ima celo vrsto dobrih rešitev, ki bi jih mi podprli, če bi bila torej konstalacija družbenih sil nekoliko drugačna, da bi se dalo to izvesti, ima tudi kakšne slabe strani po naši sodbi in je, tako vsaj sam mislim, nedosledni pri tem, da ne izpelje konsekventno tega, kar si je v premisah zastavil. Morebiti glavna slabost, vsaj politična, pa je ta, da je pisan tako, da je pisan prepovedovalno. Bolj ali manj lahko beremo, kaj vse se ne sme, in s tem na nek način izziva reakcijo, ki s strani drugega pola ne more biti ravno naklonjena. Res je, da je vlada omenila, da bo to področje uredila drugače, ne vem, kako lahko naj to vlada uredi, lahko kaj predlaga sicer, zagotovo ne more tega urejati, in kako bo urejeno, bo najbrž moralo biti vendarle pri nas v državnem zboru dogovorjeno. Če ponovim, da nismo in napovem, da hkrati, ko ne bomo podprli tega predloga zakona, ne bomo podprli tudi vladnega, ravno tako mu bomo nasprotovali, pač lahko rečemo, da smo prišli v situacijo, ko nekateri razumejo ta razcep kot in jing jang princip, kot neko trdo in neko mehkejšo varianto, mi v poslanski skupini DeSUS pa preprosto mislimo, da bi se morali postaviti v drugačen topus; izstopiti iz te cezure, v kateri sedaj smo, in se postaviti na nek drug temelj.
Hvala. Poslanka Maria Pozsonec bo predstavila stališče madžarske narodne skupnosti. Izvolite.
Lep pozdrav prisotnim. Cilj zakona za zagotovitev ločitev države in verske skupnosti na eni strani in enakopravnost verske skupnosti na drugi strani, to je tudi moje videnje v zakonu in tega podpiram. Predlog zakona prinaša pravno ureditev verske svobode, ki je v skladu s slovensko ustavno ureditvijo, obstoječo ustavno, sodno prakso, tako naj bi zagotovil versko svobodo ter njeno individualno in kolektivno izvrševanje, definiral versko skupnost, omogočil registracijo verske skupnosti in njenih geografskih sestavnih delov, nadalje naj bi uredil položaj urada za verske skupnosti, ki naj bi se na novo ustanovil z zakonom in bi bil organ v sestavi ministrstva, pristojnega za javno upravo. Predlog zakona naj bi poleg tega tudi jasno določil pravice in obveznosti posebej registriranih verskih skupnosti. Bi še opozarjala na jezikovno komponento verskega življenja, kajti pripadniki narodnih skupnosti imajo pravico poslušati bogoslužje v lastnem jeziku. Torej, ne vidim razloga, da predlog zakona ne bi podprla. Hvala.
Hvala. Poslanec Mitja Ljubeljšek bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani gospod Čepar! Spoštovane kolegice in kolegi! Predloženi predlog zakona o verski svobodi in verskih skupnostih se bistveno ne razlikuje od prvega, že predlaganega zakona od istega predlagatelja, ki ga naša poslanska skupina ni podprla. Nov predlog zakona ne prinaša nobenih sistemskih in vsebinskih sprememb, razen nekaj manjših popravkov, in to zaradi pripomb zakonodajno-pravne službe, pa še teh predlagatelj ni upošteval v celoti in, kar nam je še posebej nerazumljivo in nesprejemljivo, uvaja le še dodatne visoke globe. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi novemu predlogu zakona nasprotujemo in ga ne bomo podprli, ker menimo, da je celoten koncept predloga zakona zastavljen na napačni interpretaciji načela verske svobode in z njim povezanega načela ločitve države od verskih skupnosti. Trdimo, da predlagani zakon ni v skladu z načeli demokratične družbe. Nasprotno, je skrajno nesprejemljiv za demokratično državo. Verska svoboda je v naši državi ustavna pravica in jo z nobenim zakonom nima nihče pravice kršiti, omejevati ali celo ogroziti. S sklicevanjem na ločitev države od verskih skupnosti pa predlog tega zakona predvsem udejanja z izločitvijo verskih skupnosti iz javnega življenja in to v skrajno restriktivni obliki. Rešitve v navedenih določbah radikalno omejujejo delovanje verskih skupnosti, so neustrezne, stvarno neutemeljene in so v nasprotju z našo ustavo ter ratificiranimi mednarodnimi pogodbami. Prav tako določbe niso primerljive s pravno ureditvijo v drugih državah Evropske skupnosti. Poudarjamo, da ustava Republike Slovenije določa tudi načelo ločitve države od verskih skupnosti, načelo enakopravnosti verske skupnosti ter načelo njihovega svobodnega delovanja. Gre torej za eno temeljnih človekovih pravic, ko jo priznava ustava Republike Slovenije in številne mednarodne pogodbe ter deklaracije o človekovih pravicah, ki zavezujejo Slovenijo. Predlog zakona pa negativno posega v že pridobljene pravice in je večinoma celo bolj restriktiven kot nekdanja jugoslovanska zakonodaja. Temelj našega demokratičnega sistema bi moralo biti spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter ustvarjanje jamstva za njihovo uresničevanje. Med temi pravicami je tudi verska svoboda, ki temelj demokracije nadgrajuje v medsebojno strpnost in v razumevanju ljudi z različnimi prepričanji. Predlagani zakona zanika vsakršno sodelovanje med enakopravnima partnerjema, to je državo na eni strani in verskih skupnosti na drugi strani, in ne opredeljuje verskih skupnosti kot splošno koristne organizacije, ki imajo pomembno pozitivno vlogo v javnem življenju. Nerazumljivo nam je, zakaj si ne bi prizadevali, da bi verske skupnosti in države sodelovale na področjih, ki so v dobro ljudi in družbe, tako na področju kulture, vzgoje, izobraževanja, kot na solidarnostih, karitativnih in drugih dejavnostih s področja socialne države. Predlagani zakona vsega tega ne zagotavlja, ampak Slovenijo potiska na skrajni rob držav s skrajno neprijaznim in do verskih skupnosti nestrpnim modelom ločitve države od verskih skupnosti. Celoten koncept predloga zakona o verski svobodi in verskih skupnosti je po našem prepričanju zastavljen napačno. Trdimo celo da poslabšuje položaj verskih skupnosti in ni v skladu z versko svobodo ter z načeli socialne in pravne države. Predlog zakona ne povečuje verske svobode, ampak jo dejansko zmanjšuje, zato ga v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli. Hvala za pozornost.
Hvala. Poslanec Aleš Gulič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik! Cenjene kolegice in kolegi! Vsi tisti, ki ste že pojasnili stališča svojih poslanskih skupin, hvala lepa za iztočnice. Prej mi je bilo očitano, da imam samaritanski jezik, se pravi, da sem tega vzel. No, pa vam povem, da sedajle tega križarskega, ki sem ga poslušal, ne bom vzel, bom ostal pri svojem. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo glasovali proti negativnemu sklepu, proti negativnemu predlogu sklepa odbora za notranjo politiko, in seveda na ta način podprli zakon o verski svobodi in verskih skupnostih. Res da je zgodovina teh odnosov v Sloveniji kar zapletena. Tam od leta 1946 se je pravzaprav dosedanja ureditev oblikovala, najbolj močno v letu 1952, kot je verouk odšel iz šol, pa potem v letu 1953, ko je bil prvi zakon o odnosu med državo in verskimi skupnostmi zapisan, pa tja v 70 leta, ko se je nekaj popravljalo in potem popravilo še leta 1992. Danes je pač tako, kot je, in tudi mislim, da ta novi zakon, ki ga prinaša vladni predlog, čeprav je seveda napisan od zelo nenevtralnih oseb, je pravzaprav bolj posnetek stanja iz konca 80. let, kot kaj novega. Vsakodnevno življenje nam prinaša marsikaj zanimivega in prav gotovo, če ne tisto, čemur rečemo evropskost, ampak vsaj izkušnje, kako se je to urejalo v Evropi. Velikokrat se nam tako za vzor postavlja Madžarska, čeprav se vedno pobere samo smetana iz te golide, pa spet Italija in spet se pobere samo smetana. Cerkev na Slovenskem, ker gre v bistvu za, pri predlogu vlade samo za zakon o Rimskokatoliški cerkvi na Slovenskem, vse druge pa naj nekaj gleda, seveda bi pobrala vse te smetane, kot so pobrane v drugih državah. Legitimno in prav. Vsak si želi dobro, udobno, brezskrbno in veselo življenje. Ampak o tem razdvajanju javnosti pa zelo težko govorimo o liberalni demokraciji. Mi se na vsak način trudimo, da bi bili verniki vseh verskih skupnosti v Sloveniji, tisti ki so že, in tisti, ki šele bodo, enakopravno obravnavani. Da bi imeli enako svobodo; da bi manjši, če že ne bili popolnoma enaki, da bi imeli do njih pozitiven odnos, da bi na nek način pozitivno privilegirani in ne deprivilegirani. Vse to smo upoštevali pri nastajanju tega zakona. In tiste zgodbe o globah so seveda globe za vse tiste, ki bi iz države posegali v verske skupnosti in njihovo delovanje, ki bi zlorabljale njihove simbole, njihove obrede, njihovi ljudi. Te globe niso namenjene verskim skupnostim in tako je tudi zapisano, če si dobro pogledamo. Če se pa hočemo na vsak način pravzaprav iti križarsko vojno, potem vsemu pripišemo negativno, zavedajoč se tega, da bo malokdo pogledal ta zakon, in se govori tako na pamet. Da gre pri tem, pri moči ene verske skupnosti nad drugimi, za že nekaj, kar obstaja, dokazujejo tudi vsakodnevni dogodki. Ne bom se sedaj vsega tistega loteval, kar preberemo po časopisih, ampak saj verjetno sami veste, kako se nekateri od posvečenih oseb iz enih skupnosti obnašajo do ljudi iz drugih skupnostih. Bom končal, zaradi tega, ker me preganja čas, ampak jaz sem. Čas je na naši strani in tukaj se z gospodom Rezmanom, ki je prej govoril o primernosti trenutka, pravzaprav najbolj strinjam. Ta zakon verjetno ne bo zadnjič padel, ampak na koncu, se bo zgodilo tisto, kar se zgodi, kadar kdo večkrat pade. Hvala lepa.
Hvala. Poslanec Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine SD. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Lep dober dan vsem! Vlada in parlamentarna večina predlagata, da zakon zavrnemo. V poslanski skupini Socialnih demokratov tega ne bomo storili. Vsi namreč vemo, da ga bo koalicija zavrnila zato, da bi brez tehtne razprave in soočenja mnenj sprejeli vladni predlog zakona. Dosedanje razprave o položaju in pravicah verskih skupnosti mnogih vprašanj niso razčistile. Eno takih razprav z ugledno udeležbo smo organizirali tudi Socialni demokrati. Med pravniki, sociologi, religiologi, med državljankami in državljani, med verniki različnih cerkva, med verniki in neverniki, so glede mnogih vprašanj še vedno zelo različni pogledi in pristopi. Zato ni mogoče kar enostavno reči, Guličev zakon je slab in nesprejemljiv, je do verskih skupnosti restriktiven in neustaven, zato ga zavrnimo. Ne, gospe in gospodje, zadeve niso tako zelo enostavne! Če bomo k tej občutljivi, toda za vse državljanke in državljane pomembni tematiki pristopili tako birokratsko, politično demagoško in dogmatsko, rešitve ne bodo odpravile razlik, temveč jih bodo le še poglobile. Vladni zakon zagovarjajo namreč le predvsem nekatere vladne stranke, urad za verske skupnosti ter najvišji predstavniki cerkvene hierarhije, predvsem Rimskokatoliške cerkve. Toda gospe in gospodje, zakon o verskih skupnosti - in predvsem za verske skupnosti gre, saj verska svoboda že zelo dolgo ni kratena nikomur - ni pomemben samo za večjo ali največjo versko skupnost v Sloveniji, temveč enako ali posebej za manjše verske skupnosti, ki res niso enakopravne. Ni pomemben samo za vernike, temveč tudi za nevernike, saj ne more privilegirati nobenih na račun drugih. Ker ni časa za resnejšo analizo problemov, ki jih obravnavajo zakoni, naj omenim le dva sklopa vprašanj. Prvič, v poslanski skupini Socialnih demokratov smo prav zaradi razprave o teh zakonih naročili posebno javnomnenjsko raziskavo, v kateri je aprila odgovarjalo 641 anketiranih. Bistvo njenih rezultatov je velika razdeljenost, praktično glede vseh vprašanj. Naj navedem nekaj takšnih mnenj: več kot dve tretjine anketiranih meni, da se krši ustavno določilo o ločenosti države in verskih skupnosti in enakopravnosti verskih skupnosti v korist verskih skupnosti, ne v korist države. Kar 85% anketiranih zagovarja stališče, da so verske skupnosti zasebna stvar in naj opravljajo svojo vlogo zlasti v zasebnem življenju. 58% napram 33% nasprotuje sofinanciranju verskih skupnosti iz poračuna. Kar 83% jih meni, da bi tudi verske skupnosti morale plačevati davke na svoje premoženje. In za brezpogojno versko oskrbo v policiji in vojski je le okoli 40% anketirancev. Ne trdim, da moramo vsebino zakona prilagoditi anketam. Upoštevati moramo pa razdeljenost mnenj, kar terja našo skrbno presojo. In drugo. V vsej dosedanji razpravi je bilo pogosto tudi sklicevanje na vatikanski sporazum, trdim, da zelo enostransko in nekorektno. Ustavno sodišče je ob njegovi presoji namreč izrecno zapisalo, da je ta skladna z ustavo le, v kolikor se razlaga tako, da bo katoliška cerkev pri svojem delovanju v Republiki Sloveniji spoštovala njen, to je slovenski pravni red. To velja posebej in tudi za tako imenovana mešana področja - vzgoja, kultura, izobraževanje, sociala in podobno - zato je vsebina zakonodaje z vatikanskim sporazumom determinirala le izjemoma, v vsem ostalim nas z ničemer ne veže in moramo ta vprašanja urediti samostojno. In vse to so razlogi, zaradi katerih menimo, da so razprave še kako potrebne in ne bomo sprejeli predloga sklepa, da se zakon zavrne. Hvala.
Hvala. Poslanec Alojz Sok bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani predstavnik vlade! V kratkem bi želel predstaviti stališče Nove Slovenije, ki je v bistvu takšno, kot smo ga tukaj na tem mestu že izpostavili pred nekaj meseci, kajti vsebina tega zakona je popolnoma identična tistemu, kar smo v tem državnem zboru v Novi Sloveniji že enkrat zavrnili in nobenega razloga ni, da bi si danes premislili. Mi smo prepričani, da mora zakon izpolnjevati vsaj tri pogoje, in sicer prvi pogoj je, da vsak zakon, ki ga sprejema državni zbor, prispeva k nedvomni vsesplošni rasti - v tem, kar se tiče tega zakona, bi torej lahko rekel k duhovni rasti. Potem, da zakon prispeva k načelu pravičnosti in enakosti pred ustavo. Tukaj ste pred mano že opozorili, pa kljub temu naj še enkrat prečitam 7. člen ustave opredeljuje poleg ločitve države in Cerkve tudi enakopravnost delovanja verskih skupnosti ter svobodo svobodnega delovanja. In še 41. člen, ki govori o svobodnem izpovedovanju vere v zasebnem in javnem življenju ter o pravici staršev, da otrokom zagotavljajo versko in moralno vzgojo, v skladu s svojim prepričanjem. Ta zakon, ki je danes pred nami, je v nasprotju s tema dvema členoma. In še tretje načelo zakona, če hočete, to je načelo subsidiarnosti, to pomeni, da država tistim nižjim nivojem prepušča zadeve, ki jih lahko naredijo namesto države ali velikokrat tudi v imenu države. In verske skupnosti so tukaj lahko zelo uspešne pri svojem delu, tako na socialnem, kulturnem, šolskem in še katerem področju. Če bi ta zakon tako, kot je koncipiran, sprejeli, bi verske skupnosti in zaposleni bili postavljeni v neenakopraven položaj z drugimi organizacijami civilne družbe. Predlog zakona bi postopno ukinil sedanji način izvajanja verske duhovne oskrbe v vojski in v zavodih za prestajanje kazni in še marsikaj drugega. Menimo, da tako ukinjanje ne povečuje verske svobode in ne vzdrži mednarodne primerjave. Predlog zakona je bil tudi pripravljen mimo večjega dela cerkva in pa verskih skupnosti, pričakujemo, da bo vladni predlog, ki je v pripravi in bo v kratkem prišel tudi v obravnavo v državni zbor, vzpostavil na tem področju normalno in civilizirano stanje, kot se za državo Slovenijo tudi spodobi. Država in Cerkev sta po naši ustavi res ločena, kar pa seveda ne pomeni, tako kot razumete nekateri, da to pomeni izločitev. Načelo ločitve namreč nikjer ne pripoveduje, da bi država ne podpirala različnih cerkvenih dejavnosti, prav tako načelo ločitve nikjer ne prepoveduje, da država ne bi olajševala vernikom uresničevanja njihovih verskih vrednost, nikjer to ni tudi tako urejeno. Tudi evropska ustava izrecno priznava verskim skupnostim poseben prispevek k nastanku evropske kulturne dediščine in civilizacije in evropska ustava predvideva z verskimi skupnostmi odprt, pregleden in pa reden dialog. Takšen zakon je potrebno sprejeti na tem področju tudi v Republiki Sloveniji, na žalost pa ugotavljamo v Novi Sloveniji, da nekateri izhajate zgolj iz stališča relacije država: Rimskokatoliška cerkev, torej potrebno je izhajati veliko širše. Na koncu naj zaključim in dodam samo še to, da ni lepo govoriti na tem mestu o tistih, ki jih ni tukaj in se tudi zaradi tega ne morejo braniti. Če bomo s tem prenehali, potem bodo tudi javnomnenjske raziskave in pa ankete v naši družbi morebiti čez čas nekoliko drugačne. V Novi Sloveniji torej ne bomo podprli zakona.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po končani 10. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.05 minut. S tem prekinjam to točko. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZADRUGAH. Seznanjam vas, da je predviden čas razprave 2 uri in 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Kolega But, vas bom prosil, da stopite za centralno govornico. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Cenjene poslanke, poslanci. Vlada predlaga zakon v obravnavo iz razlogov, ker ocenjuje, da so bile v prejšnjem zakonu iz leta 1992 nekatera področja ne dovolj dobro urejena oziroma ker se je v tem času zgodilo marsikaj in sprejeli so se drugi zakoni, prišlo je do razvoja na nekaterih področjih in ocenjujemo, da je potreba po novem zakonu oziroma po teh spremembah pravzaprav jasna. Zlasti bi opozoril na dve področji, ki sta pomembnejši v tem zakonu, eno je področje ureditve statusnih preoblikovanj zadruge, ki doslej ni bilo ustrezno urejeno oziroma se je analogno uporabljala ureditev s področja prava družb, kar ni ustrezno, ker gre seveda za drugačen tip pravnih oseb. Tukaj govorimo o postopkih združitve in delitve zadrug, podrobneje v ta del ne bi šel, ker je pravzaprav zadeva v predlogu zakona urejena. Drugo pomembno področje, ki ga zakon predlaga urediti drugače, je področje revizije. Namreč, v tem času je prišlo do razvoja revizijskega prava in zakon se s temi določbami dopolnjuje, tudi v namenu, v vsebini in načinu zadružne revizije. Smisel zadružne revizije je pravzaprav izravnava tveganj, ki nastanejo za zadruge, člane in upnike zaradi spremenljivosti lastnega kapitala in praviloma nepoklicnega opravljanja funkcij v poslovodnih in nadzornih organih zadrug, ohranjamo še naprej sistem, da je revizija potrebna, da se opravlja najmanj na dve leti in vedno ob spremembi predsednika uprave. Pomembna novost je, da zadruge, ki imajo nerazdelno premoženje iz 74. člena, ki se ne more prenašati, se morajo združiti v zadružno revizijsko zvezo, ki opravi revizijo. Potem je v zakonu predlagano nekaj manjših sprememb v primerjavi z obstoječim zakonom. Omenil bi, da se skladno s tem predlogom spremenijo in dopolnijo podatki, ki se vodijo v članskem imeniku, na način, da se vpisi in izpisi iz zadruge vršijo samo enkrat letno. Novost je obveščanje članov o poslovanju zadruge in dajanje informacij, vpogled v poslovne knjige, letno poročilo, korespondenca, v skladu z razvojem tega področja v Sloveniji. Potem, spreminja se način sprejemanja odločitev na občnem zboru zadruge in prenaša se težišče odločanja na navzoče člane oziroma njihove predstavnike in podaljšuje se rok za predložitev zapisnika občnega zbora na vpogled članom zadruge s 5 na 10 dni, omogoča se tudi telefonsko, telegrafsko ali z uporabo drugih tehničnih sredstev sprejemanja sklepov in rok za izdelavo računovodskih izkazov je 3 mesece, doslej je bilo to 2 meseca. Hvala lepa.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Alojza Soka, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči! Spoštovani sekretar, državni sekretar in predstavnica vlade! Poročilo ste dobili skupaj z vsebino zakona, je precej obširno in nekaj iz tega poročila je predstavil državni sekretar, tako da ne bom ponavljal. Mogoče se zaustavim samo ob tistem, kar je v razpravi doživelo največ publicitete, in sicer v razpravi o predlogu za amandma odbora so člani največ pozornosti namenili predlagani dopolnitvi, ki jo je predlagala Zadružna zveza Slovenije, in sicer k 1. členu predloga zakona, po kateri bi bile tudi zadruge upravičene do državnih pomoči, in sicer pod enakimi pogoji kot gospodarske združbe, ki so pravne osebe. Namreč, po sedanji ureditvi same državne pomoči v Republiki Sloveniji niso dostopna zadrugam, temveč le gospodarskim družbam. Predlagatelji amandmaja so v razpravi obširno utemeljili razloge, zaradi katerih je sedanje razlikovanje gospodarskih subjektov pri dodeljevanju državnih pomoči glede na pravno obliko neutemeljeno, saj predpisi Evropske unije urejajo državne pomoči podjetjem, torej nevtralno glede na pravno obliko. Po mnenju predlagatelja predloga amandmaja je tudi v nasprotju s črko in duhom ustavnega akta Evropske unije, da so nekateri gospodarski subjekti, v tem primeru zadruge, zaradi svoje pravnoorganizacijske oblike, čeprav izpolnjuje vse druge vsebinske pogoje za določeno državno pomoč, izključene iz določene sheme državne pomoči. V zvezi s to dilemo in predlaganim dopolnilom je predstavnik vlade pojasnil, da vlada tega predloga ne podpira, ker ocenjuje, da predloženi zakon ni ustrezno mesto za reševanje tega vprašanja. Predstavnica zakonodajno-pravne službe pa je v zvezi s tem dodala, da je dodeljevanje državnih pomoči sistemsko urejeno z zakonom o pomoči za reševanje in prestrukturiranje v gospodarski težava, ki ureja tudi namen, vrsto državnih pomoči, merila in postopke ter način zagotavljanja proračunskih sredstev za namene pomoči gospodarskim družbam, ki zaidejo v težave. Ob tem je spomnila, da je že leta 2002 ob sprejemanju navedenega zakona bilo poskušeno uveljaviti takšno rešitev za zadruge, vendar je že takrat prevladalo stališče, da ni mogoče enačiti gospodarskih družb in pa zadrug. Upoštevajoč navedeno, je mogoče predlagano rešitev po mnenju zakonodajno-pravne službe s sistemskega vidika oceniti kot nedodelano oziroma premalo domišljeno. Kljub tem argumentom pa je nasprotno večina članov odbora menila, da je treba dilemo, ki ni nova, o tem, kateri zakon bi bil bolj primeren za ureditev vprašanja dodeljevanja državnih pomoči zadrugam, končno preseči, saj bodo v nasprotnem zadruge še naprej v neenakopravnem položaju z gospodarskimi družbami na tem področju. Zaradi tega je večina članov odbora tudi amandma, ki ga je predlagala zadružna zveza k 1. členu tega zakona, sprejela. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Boštjan Zagorac bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Veljavni zakon o zadrugah je bil sprejet leta 1992 in noveliran samo enkrat, to je leta 1993. Nekako bi lahko razdelili pomembnost tega zakona v dve zelo zelo pomembni komponenti. Prva je ta, ki ureja statusno preoblikovanje zadrug in se lahko zadruga statusno preoblikuje na štiri načine. Prvič, s prepojitvijo, drugič z razdelitvijo, tretjič z odelitvijo in četrtič, z izčlenitvijo. Kaj pomeni posamezna zadeva, verjamem, da ste si prebrali v obrazložitvi zakona. Sam zakon zagotavlja posodobljeno zbiranje podatkov članov in vodenje imenika članov, zagotavlja pravico članov do obveščenosti in zagotavlja upoštevanje pravil računovodenja primerljivih zakonom, ki ureja gospodarske družbe. Malo pozno bi lahko rekli, ampak krivica vsekakor ni na strani vodstva zadrug in pa na strani članov zadrug, temveč predvsem na vladi Republike Slovenije, ker vemo, da smo sprejemali zakon o gospodarskih družbah že skorajda do črke ž in zakon o gospodarskih družbah je tisti, ki določa računovodske standarde. Tudi ta zakon tako, kot že mnogi zakon, s katerimi smo se srečali v tem državnem zboru verjetno tudi iz - ali pa prepričan sem tudi iz drugih področij - uvaja evro. Sam sem mislim, da se bo modrost vlade pokazala v tem, da bo naredila en zakon, ki bo uvedel evro pred 1.1.2007 in bo kompleksno uredil uvajanje evra v naš sistem, ne pa, da bomo to urejali parcialno, po posameznih zakonih. Kar se tiče zakonodajno-pravne službe moramo povedati, da se je največja pozornost ali pa obravnava namenila 4. členu, in sicer registru naj bi se posredovale vse spremembe glede članstva do konca prvega meseca koledarskega leta. Tako kot je zakonodajno-pravna služba omenila, moram povedati, da smo se tudi v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke pridružili temu mnenju, da bi bilo potrebno ponovno pozorno preveriti stališča določenih načel, ki so zapisana v zakonu o sodnem registru - tu mislim predvsem načela javnosti registra, načela zaupanja v podatke, ki jih ta vsebuje, in načelo pravnega učinka spisov. Kot je že predgovornik, predsednik odbora za kmetijstvo povedal je bilo na samem odboru največ pozornosti namenjenih 1. členu omenjenega zakona in moram povedati, da nas v Slovenski nacionalni stranki veseli, da imajo sedaj zadruge po sprejetju tega amandmaja možnost konkurirati za državno pomoč tako kot gospodarske družbe, kajti do sedaj je bila ta ureditev urejena diskriminatorno. Seveda pa ta možnost konkuriranja še zdaleč ne pomeni, da bodo zadruge dejansko konkurenčne, da bodo dobile državna sredstva. Po mojem prepričanju oziroma po prepričanju Slovenske nacionalne stranke je to dodatna obveznost vladi Republike Slovenije, da ko bo šlo za dodeljevanje državne pomoči, bodo zadruge obravnavane enakovredno kot gospodarske družbe, kajti to jim ta zakon ta trenutek omogoča s sprejetim amandmajem na matičnem delovnem telesu. Z velikim zanimanjem bom spremljal oziroma bomo spremljali dejstvo v Slovenski nacionalni stranki, kako se bo ta državna pomoč poslej tudi dodeljevala. V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog zakona sprejeli oziroma bomo pritrdili, bomo pa seveda spremljali predvsem dve zadevi: prva zadeva je dodeljevanje sredstev, ki sem jih omenil, in druga zadeva je, da ne bo potrebno zagotoviti dodatnih proračunskih sredstev. Moram povedati, da se zelo veselimo ali pa z veseljem bomo spremljali novo pripravo proračuna Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Poslanka Maria Pozsonec bo predstavila stališča madžarske narodne skupnosti. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vsem prisotnim še enkrat le pozdrav. Zakonska materija o zadrugah je po mojem mnenju zelo, zelo zahtevna in pomembna zadeva, kajti brez zadrug ni kmetijstva. Predlog zakona zagotavlja posodobljeno zbiranje podatkov članov in vodenje imenika članov, zagotavlja pravico članov do obveščenosti, zagotavlja upoštevanje pravil računovodenja primerljivih zakonu, ki ureja gospodarske družbe, omogoča statusno preoblikovanje zadrug in pravnoorganizacijske spremembe ter ureja zadružno revizijo upoštevajoč razvoj revizijskega prava. Usklajujejo pa tudi prekrškovne določbe z določbami zakona o prekrških. Ne govori o državni pomoči zadrugam, ki so potrebne tega. Pravo Evropske skupnosti ureja državne pomoči podjetjem, torej nevtralno glede na različne pravne oblike, v katerih se lahko po predpisih vsake države članice organizirajo gospodarski subjekti. Vnaprejšnja izključitev zadrug iz posameznih shem državne pomoči zaradi zadružne pravnoorganizacijske oblike je zato po našem mnenju v nasprotju s črko in z duhom ustrezne določbe ustavne pogodbe Evropske skupnosti, v kateri se uporablja neposredno 87. člen pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Enak dostop gospodarskih družb in zadrug do državne pomoči je v skladu z varstvom konkurence in logično izhaja tudi iz usmeritev in prizadevanj za povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva in zagotavlja enake startne možnosti. Zato je utemeljeno v zakonu o zadrugah kot matičnem zakonu, ki ureja položaj zadrug na trgu, zapisati načelo, da bi zadrugam izrecno zagotovilo enakopraven dostop do državnih pomoči oziroma položaj, ki v pogledu upravičenosti do državnih pomoči ne bo manj ugoden od položaja gospodarskih družb. Takšna usmeritev izhaja tudi iz številnih priporočil in drugih aktov, ki so bila sprejeta v mednarodnih organizacijah. Omenimo naj samo štiri: resolucijo generalne skupščine OZN številka 56114 o zadrugah v družbenem razvoju iz leta 2001; Priporočilo številka 193 mednarodne organizacije dela o spodbujanju zadrug iz leta 2002; Uredba Sveta številka 1435/2003 Evropske skupnosti o statutu Evropske zadruge in končno Poročilo komisije Evropske skupnosti o spodbujanju zadrug iz leta 2004. Mislim, da s temi podatki utemeljeno upamo, da bo v našem zakonu tudi ta določba o pomoči zadrugam prisotna. Hvala.
Poslanec Bojan Rugelj bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem navzočim, tudi predstavnikom ministrstva! Z vsebinskega vidika se določbe zakona o zadruga razvrščano v dva zaokrožena vsebinska sklopa. Prvi del predstavljajo določbe statusno pravnega značaja, ki veljajo za vse zadruge in urejajo ustanovitev članstva, organe in premoženja zadrug, prenehanje zadruge, zadružne zveze in zadružno revizijo. V drug del zakona pa spadajo določbe, ki urejajo sodelovanja zadrug pri lastninskem preoblikovanju določenih podjetij in vračilo podržavljenega zadružnega premoženja, vključno s prehodnimi določbami o premoženju, ki so ga zadruge imele ob uveljavitvi zakona, ter o uskladitvi, organizaciji in poslovanja obstoječih zadrug in zadružnih zvez z določbami zakona. Ureditve v predlogu zakona o zadrugah analogno sledijo ureditvi na področju prava družb, kot jih je uredil nacionalni zakon na podlagi evropskih predpisov. Zakon zagotavlja poosebljeno zbiranje podatkov članov in vodenje imenika članov, zagotavlja pravico članov do obveščenosti, zagotavlja upoštevanje pravil računovodenja primerljivih zakonu, ki urejajo gospodarske družbe, omogoča statusno preoblikovanje zadrug in pravnoorganizacijske spremembe in ureja zadružno revizijo, upoštevajoč razvoj revizijskega prava, in usklajuje prekrškovne določbe z določbami zakona o prekrških. Glede na navedeno spadajo med širše vsebinske sklope sprememb in dopolnitev predloga zakona o zadrugah zlasti bilančno pravo zadrug: glede na določbe ZGD-ja, se urejajo letna poročila za zadruge, statusno preoblikovanje zadrug: ureditev združitve, delitve in spremembe pravnoorganizacijske oblike; zadružne revizije: ureditev namena, vsebine in načina zadružne revizije, primerljivo z ureditvami v drugih državah. Cilj predlaganih sprememb zakona je tudi zagotoviti ureditev določb o prekrških, ki bodo skladni z novim zakonom o prekrških. Glede na omenjene smiselne rešitve pri urejanju problematike zadrug in glede na usklajenost predvidenih rešitev z evropsko zakonodajo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira novelo zakona o zadrugah. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Pozdrav tudi predstavniku in predstavnici ministrstva, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije spremembe in dopolnitve zakona o zadrugah, skupaj s sprejetimi dopolnitvami na odboru, podpiramo. Strinjamo se, da je ureditev statusnega preoblikovanja zadrug ter sprememba pravno organizacije oblike zadrug po 10-ih in še nekaj več letih vsekakor potrebna. Prav je, da se je sestava in sprejem letnega poročila smiselno ureja, kot to velja za gospodarske družbe, preglednost poslovanja povečuje in ureja tudi publiciteta letnih poročil zadrug. Zakon se izboljšuje in dopolnjuje tudi s podatki o članih, ki se vodijo v članskem imeniku, in določa obveznost vpisa sprememb v članstvu v register, kar je nekaj normalno in življenjsko enkrat letno. Zakon se tudi dopolnjuje z določbami o namenu, vsebini in načinu zadružne revizije. Danes mogoče s tega mesta ni bilo rečeno še nič o pomenu zadrug. Zadruge so v Sloveniji izredno pomemben gospodarski subjekt, saj jih imamo registriranih kar 509, 505 pa jih je izrazito v domači, izključno v slovenski lasti, torej gre za enega od stebrov slovenstva na tem področju. Največ zadrug v večini je, kot vsi mislimo in vemo, kmetijskih, zraven so še gozdarske, obrtne, stanovanjske, pa še trgovske na drobno in na debelo, tudi založniške, prometne, turistične, pa tudi podjetniške, poslovne, zdravstvene, celo kulturne in športne se najdejo. Večina od njih je majhnih, kmetijskih, kar 393 je takih, vendar pa zaposlujejo kar preko 3.400 ljudi in imajo preko 10 tisoč članov, kooperantov in pogodbenih sodelavcev. Zato se nam je zdelo v poslanskem klubu LDS izredno pomembno podpreti amandma in dopolnilo k 1. členu, ki jim v težkih in zaostrenih gospodarskih situacijah omogoča lažje delo in večjo možnost preživetja, kajti mislimo, da je dosedanja ureditev, po kateri nekatere sheme državnih pomoči niso bile dostopne zadrugam, zadeva je izrazito diskriminatorna in favorizira gospodarske družbe. Prevladuje celo mnenje, da je razlikovanje gospodarskih subjektov pri dodeljevanju državnih pomoči glede na pravno obliko neutemeljeno, saj predpisi Evropske skupnosti urejajo državne pomoči podjetjem. Torej ne govorimo o določeni in specifični pravni obliki. V poslanskem klubu LDS bomo, da zaključim tako, kot vidim večina v državnem zboru in me to veseli, zakon podprli, saj bi ga na tem področju, sicer drobnem, za večino mogoče nepomembnem, za podeželje in kmetijstvo pa izredno pomembnem zakonu, podprli, saj ne nazadnje ocenjujemo, da bi tudi ta zakon lahko šel v enega od tistih tako imenovanih reformnih zakonov, o katerih se v Sloveniji v zadnjem času veliko govori, zato utemeljeno pričakujemo, da bo dobil večinsko podporo. V poslanskem klubu LDS pa ostajamo zvesti tudi načelu, o katerem v Sloveniji, zlasti v naših vrstah, v zadnjem času precej govorimo, in sicer gre za temo, ki je izredno pomembna za podeželje, za številne male in drobne ljudi, in zato nas v tem trenutku lahko razumete, če rečemo, da dajemo na tem mestu prednost ljudem pred profitom. Hvala lepa.
Hvala. Poslanec Janko Veber bo predstavil stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. In še enkrat lep pozdrav v imenu Socialnih demokratov. Predlog zakona o zadrugah ureja statusno preoblikovanje zadrug v druge pravne osebe ali v združevanje drugih pravnih oseb v zadruge. Tako se bodo zadruge lahko združevale, delile ali pa združile z drugo pravno osebo, bodisi gospodarsko družbo, gospodarskim interesnim združenjem ali celo evropsko zadrugo. Veliko vprašanj se je odprlo zaradi prizadevanj Zadružne zveze Slovenije, da zadruge lahko kandidirajo tudi na razpisih za pomoč za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. Pri tem se moramo zavedati, da za kmetijstvo veljajo glede državnih pomoči posebna pravila, na drugih področjih, predvsem na področju gospodarstva, pa splošna pravila. Toda pri tem želimo izpostaviti neprimernost vsebine zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah, saj predpisi oziroma pogoji v našem zakonu bistveno odstopajo od stališč in prizadevanj Evropske unije. Namreč, ne predvidevamo izjem, ki jih lahko izpogajamo neposredno pri evropski komisiji, kajti zakon o pomoči podjetjem v težavah določa izjeme na način, da se bistveno zmanjšuje možnost za celovito in učinkovito pomoč podjetjem pri prestrukturiranju. Zakon tudi zaostruje pogoje za vračanje posojil, ki so namenjen likvidnostnim problemom družbe in ne nazadnje program prestrukturiranja ne vsebuje oziroma program prestrukturiranja ni več obvezna vsebina za dodelitev pomoči. Vse to govori o tem, da se predlagatelj zakona o pomoči podjetjem v težavah ne zaveda tega, da lahko uveljavljamo v Evropi pomoč, še posebej če gre za pomoč socialnega značaja. In pomoč lahko in izjeme lahko uveljavljamo, če gre za pomoč pospeševanju gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je nezaposlenost velika. Dejstvo je, da se zadruge običajno nahajajo ravno na območjih, kjer je življenjska raven nizka in je nezaposlenost velika. Zato bomo sledili želji Zadružne zveze Slovenije, da ohranimo tekst zakona, kot je bil sprejet na odboru, in bomo nasprotovali amandmaju SDS-a, ki to možnost črta, saj menimo, da bo možnost kandidiranja zadrug na razpisih za pomoč gospodarskim družbam v težavah pospešilo pripravo ustreznejših rešitev, saj ugotavljamo, da danes pravzaprav nobeno podjetje v Sloveniji skorajda ne izpolnjujejo pogojev, da sploh pridobi ta sredstva. Torej potrebujemo zagotovo nek dodaten razlog za to, da se ti pogoji prilagodijo dejanskim razmeram v Sloveniji. Sami vlagamo tudi amandma, ki sledi stališču Agencije Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve glede rokov za podajanje poročil. Zavedamo se, da če želimo resnično doseči izjeme pri pomoči gospodarskim družbam in če bo zakon o zadrugah sprejet v takšni obliki, kot je bil na odboru, tudi izjeme za pomoč pri zadrugah, potem moramo imeti za to pripravljene ustrezne podatke, ki morajo biti na razpolago v tistem trenutku, kot so sicer na razpolago od ostalih gospodarskih družb. Želimo tudi v tem segmentu omogočiti, da pridemo čim prej do natančnih podatkov, ki bodo omogočali pozneje dodeljevanje pomoči tako zadrugam kot tudi gospodarskim družbam pod enotnejšimi in učinkovitejšimi pogoji. Hvala lepa.
Hvala vam. Poslanec Alojz Sok bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Vsi vemo, kakšen pomen je imelo zadružništvo predvsem na področju kmetijstva za preživetje slovenskega kmečkega človeka, kako si je Krek zamislil delovanje zadružništva in kako so te zadruge delovale. Res pa je, da so po drugi svetovni vojni to zadružništvo razumeli drugače in da so zadruge dobile negativno konotacijo ter da se ta negativna konotacija zadrug po nekod drži še danes. V Novi Sloveniji vemo, da nekatere evropske države nimajo zakonov o zadrugah, na primer Danska, kljub temu pa ima ta država največje zadruge v evropskem merilu. Gre za to, da imajo v ustavi zapisano, da se ljudje lahko združujejo in na podlagi te ustavne pravice se potem tudi ljudje povezujejo v zadruge, pravila si bolj ali manj postavijo sami, država pa od njih pobere davke, tako kot od vsake druge gospodarske družbe. Pri nas je zakon o zadrugah v veljavi. Ta zadnji je bil napisan leta 1992. Od takrat naprej ni bil spremenjen, čeprav bi ga bilo nujno treba spremeniti, kajti zadruge so v prejšnjem obdobju v času slovenske tranzicije prejele veliko premoženje. Marsikje se je s tem premoženjem zgodilo tako, da ga danes ni več, da so ga odprodali, marsikje pa so tudi to premoženje zelo dobro urejale in na takšen način še danes delujejo. Ta sprememba, ki je pred nami, je nujna, nujna v zakonu o zadružništvu še nadalje spremeniti. Prepričani smo v Novi Sloveniji, da še letos. Ta zakon, ki je pred nami, želi posodobiti zbiranje podatkov članov in pa vodenje imenika članov, potem posodobiti zagotavljanje pravic članov do obveščenosti, o delovanju zadruge, kar je zelo pomembno in nujno. Potem ta zakon uvaja računovodske standarde po zakonu o gospodarskih družbah, rešuje vprašanja revizije v skladu z novimi revizijskimi standardi. Potem ureja statusno preoblikovanje zadrug ter usklajuje nekatere določbe z zakonom o prekrških. Na sam zakon ni bilo s strani poklicanih predlagateljev nekih amandmajev, že v predstavitvi stališča odbora pa sem povedal, da smo se v bistvu največ zadržali ob 1. členu in amandmaju, ki ga je posredovala Zadružna zveza Slovenije. To pa je, kako zadrugam, ki zaidejo v težave, ob tem pomagati. Ta dilema ni nova, ta dilema se je začela v državnem zboru vrteti in na njej razpravljati že leta 2002. Kljub številnim drugačnim mnenjem pa je odbor bil mnenja, da je treba to področje na nek način urediti in v zakonu o zadrugah v 1. člen zapisati, da so pod določenimi pogoji do državnih pomoči oziroma pomoči družbam, ki zaidejo v težave, opravičene tudi zadruge. V Novi Sloveniji smo takšen koncept zakona podprli in ga nameravamo podpreti tudi danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mimogrede, toplo pozdravljam obiskovalke in obiskovalce, ki so se nam pridružili med tem na tribuni. Besedo pa dajem gospodu mag. Krambergerju, da predstavi stališče Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, predstavnika ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Veljavni zakon o zadrugah ima določene pomanjkljivosti. Predlog novega zakona te odpravlja in posledično zagotavlja zadrugam normalno delovanje. Eden večjih problemov sedanje ureditve je, da prihaja v praksi do pravnih praznin, ki jih ni mogoče odpraviti s splošnim sklicevanjem na ureditev gospodarskih družb, saj ta ureditev ne upošteva določenih posebnosti zadrug, zato predlog podrobneje ureja varstvo članov in upnikov zadrug ter zastopanje zadruge v pravnem prometu. Hkrati se tudi zakon usklajuje z določenimi določbami zakona o prekrških. Predlog zakona tako ureja bilančno pravo in statusno preoblikovanje zadrug področje zadružne revizije ter s posebno določbo ureja vpis ustanoviteljev zadruge in sprotno vpisovanje kasnejših sprememb o članstvu v sodni register. V predstavitvi, kolegice in kolegi, tega stališča bi želel posebej poudariti amandma, ki je bil sprejet k 1. členu, ki smo ga sprejeli na odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Sprejeli smo namreč dopolnilo k 1. členu, ki določa, da so zadruge upravičene do državnih pomoči pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe in pravne osebe. V naši poslanski skupini menimo, da gre za zelo pomemben člen in da je dopolnilo, ki je bilo predlagano s strani zadružne zveze, dobro in potrebno. To naše mnenje seveda pomeni, da ne bomo podprli amandmaja Slovenske demokratske stranke, ki želi omejiti odstavek 1. člena, ki želi ta odstavek 1. člena ponovno črtati. Po našem prepričanju je sprejeta dopolnitev 1. člena v skladu s siceršnjo usmeritvijo veljavnega zakona. V 1. členu je predlagatelj že sam zelo jasno zapisal, da država spodbuja okolje za prilagajanje zadružništva načelom delovanja skupnega trga. Vprašanje je, na kakšen način država zagotavlja izvajanje te določbe v realnosti. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da ni nič narobe, če v zakon eksplicitno določa, da so zadruge upravičene do državnih pomoči pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe. Temu je naklonjena cela vrsta argumentov, razlikovanje gospodarskih subjektov pri dodeljevanju državnih pomoči glede na pravno obliko je gotovo neutemeljeno, saj predpisi evropske skupnosti urejajo državne pomoči podjetjem torej nevtralno glede na pravno obliko. V naši poslanski skupini, kot povedano, menimo, da je potrebno zagotoviti enake možnosti nastopanja in konkuriranja vsem gospodarskim subjektom. Nadaljevanje sedanjega stanja, ko so zadruge izključene iz posameznih shem državnih pomoči, bi po naših predvidevanjih imelo več negativnih posledic. Vsekakor takšno stanje zmanjšuje konkurenčnost in privlačnost zadružne organizacijske oblike tudi v tistih primerih, ko bi bilo glede na konkretne okoliščine mogoče udejaniti podjetniške ideje oziroma reševati posamezna gospodarska in socialna vprašanja v zadružni organizacijski obliki učinkovitejše ob manjših stroških oziroma večjih koristih kot so druge nezadružne oblike organiziranja gospodarskih družb. Mednarodne pravne osnove so bile že prej omenjene. Najmanj v štirih pravnih osnovah so tudi mednarodne inštitucije, od generalne skupščine OZN, do Sveta Evrope in tudi evropske komisije, torej so pravne osnove, kjer lahko te gospodarske subjekte enakopravno obravnavamo. Hvala lepa.
Prehajamo na razpravo o dveh odprtih členih in dveh vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda z dne 21.4.2006, in sicer v razpravo dajem prvi člen in amandma poslanske skupine SDS. Želi kdo besedo? Gospod Posedel.
Hvala lepa za besedo. Povedal bi mnenje glede 1. člena, ki zopet izključuje zadruge iz sistema, ki velja ali naj bi veljal v Sloveniji in zagotovo se mi ta amandma ne zdi smiseln in zagotovo ni v korist slovenskemu kmetijstvu, ali če dam še eno primerjavo dam, zagotovo ni vložen po načelu zdrave kmečke logike. V razpravi na matičnem odboru je bilo zelo jasno izpostavljeno, da si želimo sposobne konkurenčne zadruge in da je zato prav, da so izenačene v svojem delovanju in poslovanju. Tudi sam prihajam z območja, ki je zelo kmetijsko pomembno in kjer tudi spremljamo vse težave delovanja zadrug, od tistih uspešnih, do tistih manj uspešnih, in da je ta zakon, ki je predviden in pripravljen, zagotovo v veliko pomoč boljšemu, konkurenčnejšemu delovanju zadrug in da je ta člen, ki se zopet črta pa postavlja zadruge v nekonkurenčen položaj, jih neizenačuje z ostalimi gospodarskimi družbami in skoraj nerazumljivo mi je, da se ponovno vlaga tak amandma, glede na razpravo v matičnem odboru, kjer smo z velikim veseljem sprejeli dejstvo, da so članice in člani Nacionalne stranke oziroma stranke Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke podprli amandma Liberalne demokracije, ki zagotavlja enakost, izenačenost v delovanju tudi zadrugam, in da je potem tudi v 22. členu zelo jasno napisano, da zadruga lahko opravlja vse dejavnosti pod enakimi pogoji, kot gospodarske družbe v tem segmentu konkuriranja, državne pomoči pa bi to pravico zadrugam vzeli. Mislim, da ta amandma ni možno podpreti, ker zopet zadruge ne postavlja v enak položaj, zmanjšuje njihovo konkurenčnost in predvsem se oddaljujemo od tistih držav, ki imajo zadruge izenačene z drugimi gospodarskimi družbami ali v nekaterih imajo celo te zadruge boljšo pozicijo, kot je na primer v Italiji in podobno, in da bo to celo prispevalo, da bodo današnje naše zadruge začele razmišljati o preoblikovanju in organiziranju in ustanavljanju v evropske zadruge, s sedežem v kateri od drugih evropskih držav. Jaz sem prepričan, da je ta amandma slab za slovensko kmetijstvo, in ga ne bomo podprli.
Hvala. Torej smo v razpravi o 1. členu in amandmaju poslanske skupine SDS. Na seznamu imam še štiri prijavljene. Dovolite, da jih najprej preberem. Poslanec Kristijan Janc, za njim poslanec Feri Horvat, za njim Janko Veber in za njim poslanka Marjetka Uhan. K besedi vabim poslanca Kristijana Janca. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Gospod državni sekretar s sodelavko! Kolegice in kolegi! Seveda tega amandmaja ne morem podpreti iz preprostega razloga, kajti slovenskemu kmetu nikoli ni bilo prijazno v teh državah prejšnjih vlad, pa očitno tudi danes ni najbolj rožnato. Zavedam se, da zadružništvo v Sloveniji in seveda te zadruge, ki pokrivajo področje kmetijstva, so izjemno pomembne za obstoj, pa ne samo slovenskega kmeta, ampak tudi podeželja, ohranjanje krajin, pomembnega poslanstva, ki ga povezujejo na takšen ali drugačen način v slovenskem prostoru. Brez takšnih zadrug, ki so po večini uspešne v slovenskem prostoru, bi bilo slovenskih kmetov še bistveno manj, da ne govorim, kakšna bi bila slovenska krajina, ki je danes še po zaslugi tudi tovrstnih zadrug takšna, kakršna je. Zato se čudim takšnim razmišljanjem nekaterih kolegov, da bi vendarle, da bi postavili zadruge v neenakopraven položaj gospodarskim subjektom, saj vendarle eni in drugi nastopajo na trgu, se borijo na tem krutem trgu, ki je včasih celo težko dostopen tem zadrugam, da lahko konkurirajo s svojimi takšnimi ali drugačnimi izdelki na trgu, zmanjšati to osnovno, minimalno podporo, ki jo bodo morebiti deležne od take in drugačne državne pomoči bi bilo preprosto nesprejemljivo, nepravično in neenakovreden položaj teh zadrug na slovenskem pa tudi evropskem trgu. Zato verjamem, da bo prišel v ta parlament in tudi bo prevladal v vladi razum, da jim omogočimo, da delajo naprej, da delajo to poslanstvo, ki je na slovenskem področju izjemnega pomena in da s tem minimalno ohranjamo tisto področje kmetijstva, ki ga tukaj slovenske zadruge s področja kmetijstva povezujejo in potrebujejo. Pustimo zadrugam opravljati to svoje poslanstvo, dajmo tisto priložnost, ki jo bo lahko dobil ob določenih dobrih programih tudi iz države dodatno podporo in s tem nekako posredno tudi pomagal slovenskemu pridelovalcu, slovenskemu kmetu, da se mu ne bodo pogoji še poslabšali, kajti že danes niso več rožnati in že danes je vsako leto manj kmetov na slovenskem seznamu, v slovenski državi. Verjamem, da tega amandmaja ne bomo podprli, da bomo podprli tistega, ki daje upravičenost do državne pomoči pod enakimi pogoji gospodarskim družbam in tudi slovenskim zadrugam. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Feriju Horvatu.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnika vlade! Amandmaja na bom podprl, ampak podpiram rešitev, ki je v dopolnjenem predlogu zakona, v besedilu zadruge so upravičene do državne pomoči pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe, ki so pravne osebe. Naj v podkrepitev takemu stališču in ravnanju povem, da menim, da bi sprejem amandmaja pomenil dejansko ponovno diskriminatoren odnos do zadrug in sploh do kmetijske dejavnosti. Drugič. Izvajanje tega člena oziroma tega besedila o enakopravnem dostopu do pomoči se bo, predpostavljam, izvajalo po pravilih, ki veljajo sicer za dodeljevanje državnih pomoči drugim gospodarskim subjektom. Ne vidim tukaj nekega nasprotja z zakonom, ki posebej ureja dodeljevanje gospodarskih pomoči. Če je potrebno, se tisti zakon da tudi dopolniti. In naslednji argument, ki je izjemno pomemben, je regionalni vidik. Praviloma v manj razvitih območjih delež kmetijstva in tudi zadružništva igra pomembnejšo vlogo. To velja tudi za regijo, iz katere prihajam s kolegico Pozsončevo in pa kolegom Horvatom in Džubanom in dr. Slavincem. Zato smo se tudi v okviru kluba pomurskih poslancev skupaj dogovorili, da bomo enotno podprli tako rešitev in nasprotovali amandmaju ne glede na strankarsko pripadnost oziroma pripadnost različnim poslanskim skupinam. Navsezadnje je to tudi v skladu s tem, ko vemo, da je ena od prioritet politike, proračunske in pa ekonomsko-razvojne, Evropske unije prav skladen regionalni razvoj. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim poslanca Janka Vebra. Izvolite.
Hvala za besedo. Ko govorimo o tem, ali zadrugam omogočiti, da pridobijo dodatna sredstva za svoje prestrukturiranje ali ne, iz naslova zakona, ki omogoča prestrukturiranje gospodarskih družb, je nujno potrebno imeti pred očmi dejstvo, da obstoječi zakon, ki omogoča takšne pomoči, ne upošteva dejanskega stanja v Sloveniji, predvsem pa ne upošteva dejanskega stanja na podeželju oziroma območjih, kjer je zelo velika stopnja brezposelnosti in kjer je življenjska raven običajno tudi nižja kot pa v razvitejših in urbanih središčih. Tako danes pravzaprav nobeno od podjetij v Sloveniji ne izpolnjuje pogojev, da bi lahko pridobilo to pomoč. Seveda zaradi tega ugašajo podjetja na podeželju, prventstveno na podeželju. Ena od oblik, da se spremeni ta trend, je tudi takšna, da v tem zakonu o zadrugah ohranimo možnost, da zadruge pridobivajo to pomoč, kajti s tem, mislim, da bomo odprli pot k naslednjim pogajanjem z ministrstvom za gospodarstvo, da prisluhne podeželju, da prisluhne gospodarskim družbam in zadrugam na podeželju, da bodo lažje oblikovale svojo poslovno politiko in pravzaprav preživele v tem skupnem evropskem trgu. Ta skupni evropski trg je zagotovo tudi eden dodatnih elementov, da smo še posebej občutljivi na to vprašanje, kajti Evropska unija omogoča izjeme tako pri gospodarskih družbah kot tudi pri zadrugah, da se seveda te pomoči dodeljujejo, če so seveda pomoči socialnega značaja in, kot sem že povedal, pomoči, ki se usmerjajo na območja, kjer je življenjska raven nizka in kjer je brezposelnost velika. Torej postanimo resnično partner v Evropski uniji na način, da izposlujemo te izjeme, kajti dejstvo je, da življenje recimo ob eni schengenski meji, in če vzamem recimo tukaj kot primer tudi Kočevsko, kjer se srečujemo z izjemnimi težavami, kako ohraniti življenje, predvsem ob meji, potem je to ena od tistih možnosti, kjer lahko poskušamo to težavo postopoma odpravljati tudi skozi ta zakon. Saj ta sam zakon o zadrugah še ne omogoča in ne predpisuje oblike teh pomoči, omogoča pa, da do teh pomoči prideš. In predvidevam, da če bodo zadruge uspešne pri tem in če bodo dovolj prizadevne, bo seveda ministrstvo za gospodarstvo spremenilo svoje izjemno odklonilno stališče do podjetij v težavah. In pomisleki, ki sem jih tudi imel glede tega, ali ne pomeni izenačitev zadrug z gospodarskimi družbami tudi težave za zadruge pri tistih izjemah, ki jih tudi že imajo, torej gre za področje kmetijstva in ob dejstvu, da tudi strokovne službe in strokovnjaki na tem področju zagotavljajo, da temu ne bo tako, če se zadruge izenačijo z gospodarskimi družbami, resnično ne vidim več razlogov za to, da ne bi te dikcije, ki je bila sprejeta na odboru, ohranili v zakonu in zadrugam omogočili, da sodelujejo pri teh razpisih za dodatne državne pomoči podjetjem v težavah. Hvala.
Hvala. K besedi vabim poslansko Marjetko Uhan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni, tudi na balkonu, ki spremljate današnjo novelo zakona. Amandma k 1. členu, ki govori, da so tudi zadruge upravičene do državne pomoči, smo v Novi Sloveniji že na matičnem delovnem telesu podprli in se nam zdi smiseln. Zadruge se na trgu, na skupnem evropskem trgu, ukvarjajo tudi z gospodarsko dejavnostjo in zdi se mi velik nesmisel, da ne bi bile upravičene do pomoči, če se znajdejo v težavah. Verjamem, da se bodo posebna pravila sprejela, tako kot so za gospodarske družbe, da se ne bodo delile pomoči kar tako, ampak dejansko, če se bodo znašle v težavah za prestrukturiranje in tako naprej. Zahteva po izenačenju v teh segmentih z ostalimi gospodarskimi družbami ni nova, je od leta 2002, kot smo slišali. Če se ni to rešilo v zakonu o pomoči gospodarskim družbam v težavah, je prav, da se to reši danes v matičnem zakonu, ko se govori o zakonu o zadrugah. Mislimo, da tudi s tem se bo pokazalo, kakšen je odnos politike do zadružništva, ki je v preteklosti igralo pomembno vlogo. Prav bi bilo, da bi zadruge tudi del te vloge še okrepile in tudi tistega poslanstva, ki so jo imele v preteklosti, zato se nam zdi upravičeno, da ostane ta amandma k 1. členu v zakonu, zato v Novi Sloveniji amandmaja SDS-a ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem poslancu Bojanu Ruglju. Izvolite.
Hvala lepa. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo problematike zadrug, predvsem kmečkih zadrug, ki so povezane z našim podeželjem, kmetijstvom in še čem podobnem, zato se tudi zadevamo in tudi vlada se zadeva, da je treba poiskati eno kompleksno rešitev, kajti vemo, da zadrug pri nas je zelo veliko vrst, niso samo kmečke, da bi lahko tukaj našteli mogoče 20 ali pa 30 vrst zadrug, ki jih je potrebno obravnavati tudi nekako drugače, ločeno od tega. Jaz tukaj na tem mestu ne vidim vzroka, da bi tole počeli, ker bi bilo vključeno vse skupaj in je zadeva tudi premalo preanalizirana. Poleg tega pa seveda vsi razpravljavci ali pa večina, prej ste poudarjali, kako so zadruge enake z gospodarskimi družbami, torej je mesto, da se problem rešuje tam nekje drugje, to je tam, kjer se rešuje problem gospodarskih družb, to je zakon o pomoči gospodarskim družbam v težavah. Zakaj se to v preteklosti tam ni reševalo, ne vem, ampak jaz mislim, da se bo rešilo zagotovo. Najmanj, kar je, pa je potrebno poiskati nekakšen kompromis tudi z ministrstvom za gospodarstvo, kajti to je področje gospodarstva, tako jaz mislim, da je danes preuranjeno in da je ta amandma Slovenske demokratske stranke pravilen in ni mogoče na tem mestu potrebno reševati teh zadev. Zadevamo pa se, da jih je potrebno rešiti in jih tudi bomo rešili in tudi vlada se tega zaveda, zato bi jaz vam predlagal, da ko boste glasovali, mogoče to tudi upoštevate. Hvala lepa.
Hvala. Zadnji na seznamu prijavljenih je poslanec Janez Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz tega amandmaja ne bom podprl, tako kot sem že povedal v imenu poslanske skupine tukaj za to govornico, da pa tudi poslanska skupina ne bo tega podprla. Zadružništvo na Slovenskem je pomemben gospodarski dejavnik, registriranih je več kot 500 zadrug. Zaposlujejo te zadruge, mislim, da okoli 5 tisoč ljudi in opravijo letno več kot 130 milijard prometa. To je pomemben dejavnik gospodarstva predvsem na področjih, ki so manj razvita. Tudi to že kolegi v svojih razpravah povedali. Ne vidim nobenega razloga, zakaj tega ne bi tudi v tem zakonu zapisali. Če bo vlada, tako kot je bilo večkrat tukaj povedano, da je zaznala ta problem in potem lahko vlada tudi ugotovi in spremeni še ustrezne druge zakone, če ni ta rešitev tukaj v tem zakonu zadostna. Ta problem ni od včeraj, to poznamo že dlje časa in vedno se nekako srečujemo s to žogico med ministrstvom za kmetijstvom in ministrstvom za gospodarstvo. Najmanj, kar me pa čudi, mnenje ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki temu nasprotuje. Ne nasprotuje vlada, ampak nasprotuje, v roki imam mnenje, nasprotuje ministrstvo za kmetijstvo, ne vlada kot taka. Več primerov v slovenskem prostoru je bilo v preteklosti, ko so zadruge želele kandidirati za sredstva. Ampak enostavno zaradi tega, ker to niso gospodarske družbe, niso bile uspešne oziroma sploh niso mogle kandidirati. Tak je, recimo, primer uspešne zadruge na Gorenjskem. Ta zadruga ima prek 4 milijarde tolarjev prihodkov, zaposluje 130 delavcev in ne more kandidirati tudi na drugih javnih razpisih, kot je na primer razpis za povečanje konkurenčnosti malih, srednjih in velikih podjetij. Gre za diskriminacijo, ki je ne smemo dovoliti tukaj v tem prostoru. Kot rečeno, osebno ne bom podprl tega zakona oziroma tega amandmaja. Podprl bom pa zakon v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Dilema ni nova. Kot je bilo že večkrat povedano, smo se s tem vprašanjem že srečali v tem državnem zboru. Moram tukaj povedati, da je takrat bilo nekako povedano, da se bo to poskušalo reševati v okviru spremembe zakona o zadrugah. Res je, da drži ugotovitev tega mnenja, ki smo ga dobili poslanci s strani ministrstva za kmetijstvo, ampak jaz smatram, če je mnenje s strani ministrstva za kmetijstvo, da je to mnenje vlade, da namen zadružništva ni ustvarjanje profita, dobička, ampak da zadruge delujejo po drugačnih kriterijih in na drugačen način. Kljub temu pa je ta dilema, kako pomagati zadrugam, ki zaidejo v težave bila aktualna, in še enkrat povem, da je kljub drugačnemu mnenju predstavnikov vlade in zakonodajno-pravne službe večina članov odbora menila, da bi bilo dobro to načelo zapisati v to spremembo zakona o zadrugah, da pa verjetno samo tako zapisana dikcija še ne bo dovolj. Zato smo nekako poskušali to zadevo dopolniti, in sicer tako, da bi omogočili ministrstvu za kmetijstvo v sodelovanju z ministrstvom za gospodarstvo, ki ga pri tej zadevi vsekakor ne moremo zaobiti, to je potrebno povedati, da bi dali možnost, da se to področje uredi s podzakonskim aktom, k čemur pa je sledilo mnenje vlade, da je to materija takšne vsebine, takšne pravnoformalne ureditve, da ne spada v podzakonski akt, ampak mora biti natančno definirana v zakonu. V Novi Sloveniji mislimo, da bo potrebno na podlagi tako koncipiranega zakona verjetno še nekoliko popraviti zakon o pomoči družbam, ki zaidejo v težave in natančno napisati tista merila in pogoje, pod katerimi so določene zadruge upravičene do te pomoči, kajti paleta zadrug je seveda zelo široka. Danes ko to razpravljamo, imamo večinoma v mislih kmetijske zadruge, ker se s temi najpogosteje srečujemo in so tu na tem področju težave največje. Treba je vedeti, da obstajajo tudi številne druge zadruge in da se razmišlja tudi o ustanavljanju zadrug na nekaterih novih področjih, ki jih do tega trenutka ne poznamo, na primer na področju zdravstva in še kje. Jaz sem prepričan, da je potrebno danes, tako kot je odbor to zadevo sprejel, v državnem zboru sprejeti, potem pa dejansko pristopiti k temu in pogledati, ali potem zakon o dodeljevanju te pomoči to zadevo omogoča. Če ne, v katerih segmentih bi potem verjetno potrebno bilo novelirati tudi ta zakon, da bi sicer to, kar bomo sprejeli, postalo operativno. Drugače se lahko zgodi, da danes govorimo slovenskim zadružnikom nekaj, kar se ne bo dalo v prihodnosti tudi na ustrezen način izvajati. Treba se je, ko sprejemamo takšne predloge, zavedati, da so finančne možnosti te države omejene in da se vedno lahko pomaga v okviru možnega. Za takšno rešitev si bomo tudi v Novi Sloveniji prizadevali. Hvala lepa.
Hvala. K besedi je prijavljen še poslanec Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavko! Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gostje na balkonu! Moje stališče do obravnavanega amandmaja sicer že poznate, predstavil ga je predsednik kluba pomurskih poslancev kolega Feri Horvat. Bi pa rad še svoje prepričanje, zakaj odobravam, zakaj pozdravljam, da v novelo zakona o zadrugah vgradimo tudi možnost državne pomoči tistim zadrugam, ki zaidejo v težave. Če gledamo osnovni zakon o zadrugah, v prvem stavku najdemo sledeče. Zadruga je organizacija v naprej ne določenega števila članov, ki ima namen pospeševati gospodarske koristi svojih članov. Se pravi, ne gre za neko ljubiteljsko dejavnost, gre za gospodarske koristi. Drugi stavek govori o tem, da zadruga lahko ustanovi tudi podjetje. To podjetje bi lahko koristilo državno pomoč po zakonu o državni pomoči podjetjem, gospodarskim družbam, ki zaidejo v težave. Zaradi tega osnovnega namena, zakaj se sploh zadruge, predvsem kmetijske, ki jih je gotovo največ, ustanavljajo, zaradi tega se mi zdi logično, da v novelo zakona vgradimo oziroma je že vgrajena možnost, da zadruge dobijo tudi državno pomoč, če zaidejo v težave. Tako žal ne morem podpreti amandmaja, ki so ga vložili kolegi iz poslanske skupine SDS. Hvala lepa.
Hvala vam. Kolega Rugelj, izvolite.
Jaz bi še enkrat poudaril, da ta amandma Slovenske demokratske stranke ne pomeni tega, da zadruge ne bi dobile pomoči. Ravno nasprotno, mogoče bi celo več pomoči dobile na koncu predvsem te zadruge s področja kmetijstva. Povem vam, zadrug je toliko vrst, da če bomo to delali, bo mogoče - saj ga je že - zmanjkalo denarja. Hvala.
Hvala. S tem pa zaključujem razpravo k 1. členu in amandmaju poslanske skupine SDS. V razpravo pa dajem 15. člen in amandma poslanske skupine SD. Kdo želi besedo? Kolega Veber. Izvolite prosim.
Hvala za besedo. V tem amandmaju k 15. členu govorimo o tem, da zadruga predloži podatke iz letnih poročil za državno statistiko Agenciji Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve v treh mesecih po koncu koledarskega leta. V besedilu zakona je do sedaj zapisano v osmih mesecih po izteku poslovnega leta. Želim opozoriti na nekatere povsem praktične zadeve, ki bodo, vsaj upam da, sledile tej odločitvi, ko smo v 1. člen zapisali, da imajo zadruge enak status pri dodelitvi pomoči kot gospodarske družbe. Veliko podatkov za to, ali se bo komu in pod ugodnejšimi pogoji dodeljevala pomoč, bo odvisnih od tega, ali bomo tudi evropski komisiji lahko predstavili in izpogajali, na katerih območjih je možno to dodatno olajšavo oziroma pomoč izposlovati in kje to ni mogoče. Evropska unija zelo jasno govori, njeni predpisi, da gre za tiste pomoči, ko pač govorimo o socialnih pomočeh in ko govorimo o krajih, ki imajo nižjo življenjsko raven in seveda tudi večjo brezposelnost. Za vse to je potrebno zbrati podatke istočasno kot pri vseh gospodarskih družbah. Če bodo gospodarske družbe morale oddati te podatke tri mesece po izteku poslovnega leta, zadruge šele osem mesecev po izteku tega roka, bo seveda eno leto minilo, ko pravzaprav teh podatkov ne bomo imeli zbranih, ki bodo podlaga za te dodatne pomoči podjetjem v težavah in tudi za dodatne pomoči zadrugam. Nujno je torej uskladiti termine, v katerih morajo tako gospodarske družbe kot zadruge oddati svoja letna poročila o poslovanju. Naj k temu dodam še eno dejstvo, ki je zapisano v zakonu o davku od dohodka pravnih oseb. Tudi ta zakon predvideva davčne olajšave za podjetja, ki imajo sedež v regijah, kjer je bruto družbeni produkt nižji od slovenskega povprečja. In če je ta nižji za 15%, je ta pomoč za vlaganje v razvoj možna celo v višini 30%. Če pa je bruto družbeni produkt na tej regiji celo bolj zaostaja kot 15% od povprečja, pa lahko podjetja uveljavljajo olajšave celo v višini 40%. Tudi v tem primeru bo potrebno zelo natančno izdelati izračun bruto družbenega produkta in če bomo imeli te podatke pravočasno in istočasno na razpolago tako iz zadrug kot gospodarskih družb, bomo lahko uveljavljali tudi to pomoč, ki ni vključena v zakon za pomoč za prestrukturiranje podjetjem v težavah, ampak je vključena v zakon od dohodka pravnih oseb in ta zakon tudi predvideva olajšave za vlaganje v razvoj. Ta amandma bo omogočal vsem tistim strokovnim službam in ustanovam, ki spremljajo te podatke, da bodo lahko pravočasno opredelile regije, kjer bodo podjetja lahko uveljavljala te olajšave. Če teh podatkov ne bo oziroma bodo nepopolni, bomo izjemno tako težko uveljavljali te izjeme zopet pri pogajanjih z evropsko komisijo. Namreč tudi ta davek od dohodka pravnih oseb je pomoč podjetjem in ga je potrebno ustrezno prestaviti Evropski uniji oziroma komisiji Evropske unije in šele po potrditvi, da gre resnično za takšna območja, kjer rešujemo socialna vprašanja, kjer rešujemo veliko brezposelnost, kjer rešujemo zelo težke, bom rekel, demografske pogoje, bomo v Evropi uspešni. Če pa želimo to doseči, morajo biti podatki izjemno dobro pripravljeni in tudi vsi, ki bomo ali pa bodo imeli možnost zagovarjati ta stališča, morajo imeti za to ustrezne podatke na razpolago pravočasno, predvsem pa moramo biti med sabo usklajeni. Tako me tudi skrbi stališče kmetijstva in stališče gospodarskega resorja v kolikor se ta dva resorja med seboj ne bosta uskladila, potem bomo pri teh pogajanjih pri evropski komisiji neuspešni oziroma bo ta postopek bistven težji. Upam si trditi, da v veliki meri tudi ne bo uspel, če se že sama vlada glede tega vprašanja ne bo uspela poenotiti. Tako danes v državnem zboru lahko damo zakonske usmeritve v tem zakonu o zadrugah, kjer bi tudi vlada potem imela lahko pravočasno na razpolago podatke in ne nazadnje pričakujemo potem tako od gospodarskega ministrstva kot ministrstva za kmetijstvo, da uskladita medsebojne interese in da bo ta uskladitev interesov šla v smer, da lahko uveljavimo izjeme pri dodatnih pomočeh, ne pa, da teh pomoči ne bomo uveljavljali, kot je bilo stališče in je praksa dosedanjega, predvsem ministrstva za gospodarstvo, ki je predlagalo zakon, ki pravzaprav te pomoči onemogoča. In ta amandma, ki je vložen k temu 15. členu, pa seveda dobra podlaga, da izposlujemo ugodnejše pogoje predvsem za sredstva iz Evropske unije in mogoče s tem nadoknadimo tisti manjko, ki je bil prikazan s strani kolegov iz poslanske skupine SDS, da denarja ni več. Manj, kot bomo poskušali utemeljiti potrebna sredstva iz Evropske unije, težje jih bomo dodeljevali tudi iz svojega proračuna. Zato še enkrat apel na to, da uskladimo podatke in da enotno nastopamo pri uveljavljanju pomembnih izjem, ki jih Slovenija zagotovo lahko uveljavi znotraj same Evropske unije. Hvala.
Hvala vam. Želi še kdo od poslancev oziroma poslank besedo k omenjenemu 15. členu in amandmaju? Kolega Rugelj, izvolite.
Jaz bi samo gospoda predhodnika popravil. Jaz sem govoril o denarju za pomoči družbam, nisem govoril o teh zadevah, tudi tisti je še. Ampak če bi odprli to, pomoči zadrugam zdaj, tako kot sem že rekel, bi ga zagotovo zmanjkalo.
Hvala. Poslanec Sok, izvolite.
Na kratko bi želel povedati, da se je odbor s tem amandmajem se seznanil, to je bil predlog Agencije Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve in je potem po mnenju vladne službe, takšen amandma na odboru bil zavrnjen z argumentacijo, da se za zadruge uveljavlja posebni rok, osemmesečni, namesto tri mesece po koncu koledarskega leta. Tukaj gre za eno zavestno, drugačno odločitev, ki jo je pač predlagala vlada zaradi vseh teh postopkov, ki jih morajo zadruge izpeljati, ko oddajo dokončno poročilo na pristojno agencijo. Hvala lepa.
Hvala. K besedi je prijavljen še enkrat kolega Veber. Izvolite. Se odpovedujete? Besedo pa dajem državnemu sekretarju, gospodu Butu. Izvolite.
Hvala lepa. Vlada v bistvu ne podpira predlagane rešitve, ker ocenjuje, da je rok, skladno s pravili, ki veljajo za sprejemanje, na primer, letnega poročila, ki ga sprejema občni zbor, prekratek, zato mislimo, da je enostavno fizično neizvedljiv. Je pa po naši oceni tako ali tako sicer zagotovljeno, da bo zadoščeno potrebam ostalih v celotnem prostoru, tako da na primer podatki iz letnega poročila bodo seveda lahko na razpolago v roku treh mesecev, tisti, ki bodo na primer na razpolago za statistiko in podobno. Med tem ko se samo letno poročilo sprejema na specifičen način, preko občnega zbora in enostavno v treh mesecih po oceni vlade ga ni mogoče izpeljati.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru točke glasovanj oziroma najkasneje ob 21. uri in 5 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POSLOVNEM REGISTRU SLOVENIJE. Seznanjam vas, da je skupni čas razprave 55 minut. Za dosedanje delo se zahvaljujem gospodu Butu. Med nami pa pozdravljam ministra za gospodarstvo, kolega Vizjaka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke, poslanci! Razlog za sprejem omenjenega predloga zakona je predvsem dvojen. Prvič, posodobitev že zastarelega zakona, in drugič, pomembna je poenostavitev in zmanjševanje administrativnih ovir tudi pri vodenju registra kakor tudi pri registraciji, zlasti samostojnih podjetnikov. Vsebinske spremembe uvajata poseben primarni register za samostojne podjetnike, posameznike, v okviru poslovnega registra in seveda tudi uvedba digitalnih potrdil, evidence digitalnih potrdil zakonitih zastopnikov enot poslovnega registra. Predlog zakona upošteva stanje na področju vodenja administrativnih poslovnih registrov v državah članicah Evropske skupnosti, predvidene smeri razvoja v Evropski skupnosti ter sedanje in bodoče načine in področje uporabe podatkov iz poslovnih registrov v povezavi z novimi tehnologijami poslovanja. Razvoj na področju vodenja in medsebojnega povezovanja poslovnih registrov držav članic Evropske skupnosti bo šel v smeri poenostavitve poslovanja poslovnih subjektov, ki bi jo in ki jo bodo omogočala tudi neposredna izmenjava podatkov med poslovnimi registri posameznih držav. Poleg tega novi zakon upošteva tudi spremembe glede na določbe zakona o gospodarskih družbah, ki poslovnemu registru podajajo tudi povsem novo vlogo. Za samostojne podjetnike posameznike, je namreč AJPES 1. junija 2005 kot upravljavec poslovnega registra postal tudi registrski organ. Z vpisom v poslovni register torej samostojni podjetnik, posameznik, pridobi tudi pravno sposobnost. To je pomembna novost in tudi pomembna poenostavitev. V zakonu je v posebnem poglavju natančno določen postopek vpisa poslovnih subjektov, za katere vpis pomeni hkrati tudi registracijo. Poslovni register tako za skupino poslovnih subjektov postaja primarni register. Poglavitni namen in cilj novega zakona je nadaljevati z vzpostavitvijo osrednje, povezane, ažurne, evropsko primerljive in priznane ter informatizirane javne baze vseh poslovnih subjektov s sedežem v Republiki Sloveniji, v nadaljevanju tudi gospodarskih družb iz združevanje registrskega in poslovnega registra. Ker so dosedanje ugotovitve na podlagi zahtev sodelujočih subjektov pri povezovanju in večnamenski uporabi podatkov o poslovnih subjektih v državi v praksi pokazale, da zgolj iz tako imenovanih primarnih registrov in evidenc povzeti podatki ne omogočajo povezovanja, je predlagana novost, da se v poslovni register vključijo in vodijo tudi nekateri novi identifikatorji, na primer EMŠO in davčna številka. To bo po mnenju predlagatelja bistveno povečalo možnost povezovanja podatkov, pridobljenih iz različnih primarnih registrov in javnih baz podatkov. Ažurnost podatkov v poslovnem registru predloga zakona se zagotavlja z uvedbo določil, ki zavezujejo registrske organe in druge subjekte k obveznemu posredovanju podatkov poslovnega registra, saj se le na ta način lahko opravi registracija poslovnih subjektov. Načela zakona temeljijo na odpravi administrativnih postopkov pri več organih in jih združuje preko vstopnih točk pri enem organu to je AJPES-u, ki od 1.7.2005 opravlja tudi funkcijo primarnega registra za samostojne podjetnike posameznike, hkrati pa tudi poenostavlja preglednost nad zakonitimi zastopniki enot poslovnega registra z uvedbo registra digitalnih potrdil. Predlagane rešitve upoštevajo osnovne zahteve in načela registrskega prava, kot so javnost, enotnost registra, obveznost spisa, verodostojnost ter zaupanje v register. Poglavitne rešitve predloga zakona temeljilo na izmenjavi podatkov v elektronski obliki, saj so le izjemoma, če tehnologija posameznega registra, registrskega organa ne omogoča izmenjave podatkov na elektronski način, dovoljene tudi kakšne druge oblike, skratka pravilo je izmenjava podatkov v elektronski obliki. Hkrati to pomeni tudi postopno odpravljanje papirne dokumentacije in uvajanje elektronskega poslovanja med registrskimi organi in AJPES-om kakor tudi med poslovnimi subjekti oziroma uporabniki storitev in AJPES-om. Poleg tega zakon upošteva rešitve, sprejete v okviru realizacije projekta VEM, to je projekta: Vse na ene mestu, in sicer elektronski način registracije, iz katerekoli vstopne točke VEM oziroma celo s sedeža bodočega podjetnika s pomočjo spletne aplikacije za vpis. Pomembna novost je uvedba evidence digitalnih potrdil, s čimer naj bi se poenostavil postopek preverjanja zakonitih zastopnikov in njihovih podpisov ter bi se vzpostavilo tudi transparentno delovanje enot poslovnega registra. Zakon predstavlja posodobitev in pomeni pomemben korak k poenostavitvi in poenotenju poslovnega registra v Republiki Sloveniji.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Ferija Horvata, da predstavi poročilo odbora. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister s sodelavko! Odbor je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona na 14. seji 6. aprila 2006. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravna službe, s predlogi za amandmaje, ki jih je posredovala Gospodarska zbornica Slovenije, s predlogi za amandmaje odbora, ki jih je na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe pripravila oziroma so jih pripravile strokovne službe predlagatelja, ministrstvo za gospodarstvo, zakonodajno-pravne službe in odbora za gospodarstvo, in s predlogom za spremembo za amandma odbora k 6. členu, ki ga je predlagalo vrhovno sodišče Republike Slovenije. V razpravi so poleg članov odbora sodelovali predstavnice in predstavniki predlagatelja zakonodajno-pravne službe, gospodarske zbornice, vrhovnega sodišča in agencije za javnopravne evidence in storitve. Ker je vsebina razprave dokaj podrobno in po moji oceni korektno povzeta v pisnem poročilu, ki ga imate pred seboj, je ne bom bral niti podrobneje komentiral. Odbor je pretežno na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe in razprave na seji odbora sprejel amandmaje, ki so navedeni v poročilu in vključeni v dopolnjeni predlog zakona. Naj ob koncu ob dejstvu, da je bilo predlagano zelo veliko število amandmajev, glede na mnenje zakonodajno-pravne službe, izrazim zadovoljstvo in tudi, če dovolite, pohvalo predstavnicam in predstavnikom predlagatelja zakonodajno-pravne službe, odbora za gospodarstvo in drugih zainteresiranih ustanov za veliko kooperativnost in sodelovanje pri pripravi amandmajev in s tem dopolnjenega predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavko, kolegice in kolegi! V poslanski skupini DeSUS bomo glavni predlog zakona o poslovnem registru Slovenije podprli. V naši poslanski skupini menimo, da poslovni register predstavlja temeljno centralno bazo podatkov vseh registriranih subjektov zasebnega, javnega in civilnega prava na našem ozemlju. Pomeni primarni register. S tem predlogom se posodablja pridobivanje potrebnih podatkov, vzpostavlja in določa oziroma opredeljuje vodenje, spremljanje in evidentiranje vseh faz postopka v okviru poslovnega subjekta. Pri tem mislimo na registracijo in evidentiranje sprememb. V okviru vsebine ažuriranja podatkov ugotavljamo, da se njihova uporabnost namenja tudi širše, in sicer za potrebe državnih organov, ministrstev, Banke Slovenije, javne uprave in drugih uporabnikov oziroma organizacij, to je Durs, Statistični urad Slovenije, komercialne banke in podobno. Mislimo, da bo s tem predlogom omogočena racionalna uporaba na tako imenovanem enem mestu, kjer bo mogoč pogled v pridobitev potrebnih evidenc. Pri tem je zelo pomembno, da pridobitev in prenos podatkov poteka korektno, na visoki stopnji varovanja in zaščite. Bistveni spremembi, ki jih vnaša ta predlog, predstavljata vodenje primarnega registra za samostojne podjetnike, posameznike in uvedba digitalnih potrdil v smislu enostavnejšega postopka, preglednosti zakonitih zastopnikov ter digitalnih evidenc. Prepričani smo, da bo vodenje tako osnovanega poslovnega registra poenostavilo poslovanje subjektom ter omogočilo medsebojne mednarodne povezave in izmenjave potrebnih podatkov, kompetentnih, kajti razvoj narekuje nove tehnologije poslovanja, ki zahtevajo dinamičnost, ažurnost, kontrolo, nadzor in evropsko primerljivost. In ravno za vključevanje vseh novih sodobnih metodologij je potrebno vnesti nekatere nove identifikatorje, ki bodo omogočali boljšo povezanost, večjo preglednost ter enostavnejšo uporabo na podlagi varovanja podatkov pri njihovem posredovanju. Pa seveda tudi ustrezne sankcije za kršitelje. Skratka, dobili bomo informatizirano javno priznano bazo podatkov. Poslanska skupina DeSUS podpira smer pozitivno naravnanih rešitev, ki ponujajo bit registrskega prava v smislu obveznega enotnega, verodostojnega, zaupnega in nenazadnje javnega dokumenta registra. Glede na to, da je potrebna prilagoditev v času in prostoru, moramo biti mobilni tudi glede elektronskega poslovanja, ki danes pomeni normalni način. Zavedati pa se moramo, da se s tem načinom postopoma odpravljajo klasični načini papirnega dokumentiranja. V naši poslanski skupini ocenjujemo in smatramo, da je potrebno zagotoviti vsem, tako državljanom kot organom, olajšano medsebojno poslovanje na podlagi usklajenih informacijsko ažuriranih registrov, evidenc. Zatorej predlagane spremembe vodijo v prilagajanje in posodabljanje tehnologije, s katerimi bo omogočen enostavnejši dostop oziroma pridobitev ustreznih informacij. Menimo, da brez enotno poslovno organiziranega sistema vodenja in registriranja ni več mogoče sedanje delovanje in uporabnost. Z vidika časovne dimenzije pa je po našem mnenju potrebno dosedanji in dolgotrajen proces čim prej spraviti na hitrejšo stopnjo izvedbe. Na podlagi navedenega bomo poslanci DeSUS-a predlagani in dopolnjeni predlog zakona o poslovnem registru Slovenije podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Rugelj v imenu poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem, še posebej ministru za gospodarstvo - gospodu Vizjaku in gospe Avbelj. Poslovni register Slovenije je osrednja javna baza podatkov vseh poslovnih subjektov v državi, ki opravljajo kakršnokoli pridobitno ali nepridobitno dejavnost. V poslovnem registru Slovenije so tako podatki o več kot 140.000 poslovnih subjektih. Za vsak poslovni subjekt so navedeni podatki za njegovo identifikacijo, podatki o ustanovitvi, o pravnoorganizacijski obliki, o lastnini in o dejavnostih, ki jih poslovni subjekt opravlja. Poglavitni namen in cilj novega zakona je nadaljevati z vzpostavitvijo srednje povezane, ažurne, evropsko primerljive in priznane ter informatizirane javne baze podatkov o vseh poslovnih subjektih s sedežem v Republiki Sloveniji. Podatke o poslovnih subjektih, ki se vodijo v poslovnem registru Slovenije, razen podatkov o samostojnih podjetnikih, pridobiva AJPES - Agencija Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve - od posameznih registrskih organov, pri katerih so poslovni subjekti registrirani za odpravljanje svoje dejavnosti. Poglavitne rešitve predloga zakona temeljijo na izmenjavi podatkov v elektronski obliki, to pomeni tudi postopno odpravljanje papirne dokumentacije in uvajanje elektronskega poslovanja med registrskimi organi in AJPES-om, kakor tudi med poslovnimi subjekti oziroma uporabniki storitev in AJPES-om. Ker so dosedanje ugotovitve na podlagi zahtev sodelujočih subjektov pri povezovanju in večnamenski uporabi podatkov o poslovnih subjektih v državi v praksi pokazale, da zgolj iz tako imenovanih registrov in evidenc prevzeti podatki ne omogočajo povezovanja, je predlagana novost, da se v poslovni register vključijo in vodijo nekateri novi identifikatorji. Tukaj mislim predvsem na enotno matično številko in davčno številko. Nov zakon nadalje upošteva spremenjene določbe v noveli zakona o gospodarskih družbah, ki poslovnemu registru dodaja povsem novo vlogo. Za samostojne podjetnike posameznike je namreč AJPES 1. julija 2005 kot upravljavec poslovnega registra postal tudi registrski organ. Z vpisom v poslovni register samostojni podjetnik posameznik pridobi tudi pravno sposobnost. Poleg tega zakon upošteva rešitve, sprejete v okviru realizacije projekta VEM, in sicer elektronski način registracije s katerekoli vstopne točke VEM oziroma celo s sedeža bodočega podjetnika s pomočjo spletne aplikacije za vpis. Pomembna novost je tudi uvedba evidence digitalnih potrdil, s čimer naj bi se poenostavil postopek preverjanja zakonitih zastopnikov in njihovih podpisov ter vzpostavilo transparentno delovanje enot poslovnega registra. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo seveda predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Feri Horvat v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo še enkrat. Spoštovani minister, gospa Avbljeva, kolegice in kolegi! V poslanski skupini soglašamo, da je potrebna posodobitev zakonske ureditve o poslovnem registru, upoštevanje novih informacijskih tehnologij in sistemov ter upoštevanje dobre prakse v primerljivih državah. V vsebinskem pogledu so pomembne določbe o posebnem primarnem registru za samostojne podjetnike posameznike. Pričakujemo, da bo zakon pripomogel k vzpostavitvi sodobne, osrednje, integrirane, ažurne, informatizirane in evropsko primerljive javne baze podatkov o vseh poslovnih subjektih s sedežem v Sloveniji. Pomembno bo tudi, da bo zakon prispeval k pospešeni izmenjavi podatkov v elektronski obliki in postopnemu odpravljanju papirne dokumentacije in s tem tudi k poenostavitvi in pocenitvi postopkov. V zvezi z nastajanjem dopolnjenega predloga zakona se nam zdi potrebno opozoriti na dejstvo, da je bilo k predlogu zakona pripravljenih in sprejetih veliko število amandmajev skoraj k večini členov. Pri tem je bila pomembna kooperativnost predstavnikov predlagatelja, zakonodajno pravne službe in službe odbora ter drugih zainteresiranih ustanov. Kljub temu dobronamerno opozarjamo, da si mora vzeti predlagatelj dovolj časa za pripravo predlogov zakonov in za predhodno usklajevanje, zlasti pri zahtevnih strokovnih in pravnih vprašanjih. To je končno pogoj ne samo za lažje delo na delovnem telesu in plenarnem zasedanju, ampak sploh za sprejem kakovostnih zakonov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič, Nova Slovenija. Prosim.
Lepo pozdravljen, spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona o poslovnem registru podprli. Številni vzroki utemeljujejo potrebo, da zastareli zakon, ki danes velja, zamenjamo z novim. Jasno nam je in to podpiramo tudi v naši poslanski skupini, da nam današnji čas in tudi evropska zakonodaja ne dopuščajo, da bi na teh področjih zaostajali za drugimi članicami Evropske unije. In predlagani novi zakon upošteva stanje na področju vodenja administrativnih poslovnih registrov v državah članicah Evropske unije. Prav tako daje možnost uporabe podatkov iz poslovnih registrov v povezavi z novimi tehnologijami poslovanja. Zraven tega predlog zakona upošteva spremenjene določbe novele zakona o gospodarskih družbah, ki poslovnemu registru daje, dodaja povsem novo vlogo za samostojne podjetnike posameznike. Z vpisom v poslovni register samostojni podjetnik pridobi tudi poslovno sposobnost. Prav gotovo rabimo na visokem tehnološkem nivoju dograjeno javno bazo podatkov o vseh poslovnih subjektih v Republiki Sloveniji. Dosedanje stanje je takšno, kar dokazuje tudi praksa, da zgolj iz tako imenovanih primarnih registrov in evidenc prevzeti podatki ne omogočajo povezovanja, zato se v poslovni register vključujejo nekateri novi identifikatorji, kot je na primer EMŠO in davčna številka. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da s predlaganimi rešitvami dajemo poslovnemu registru novo vrednost ter težo zaupanja vanj z vidika registrskega prava. Glavna razprava na matičnem odboru se je odvijala ravno okoli upravičenost uvajanja EMŠO in davčne številke kot identifikatorja ter skrb, da bi ta dva podatka postala javna podatka, kar bi pomenilo kršitev zasebnosti državljanov. Vendar s sprejetimi amandmaji odbora se je ta sklep izničil, saj je v osmi alineji 2. člena jasno zapisano, da so javni vsi tisti podatki, ki niso z zakonom določeni kot osebni podatki. Zakaj ni sporna uporaba EMŠO oziroma je zaenkrat še potrebna pri evidencah. Vse evidence se vodijo po nekem ključu oziroma po nekem podatku, ki je unikaten za vpis posebej, in ta podatek enoznačno predstavlja ta vpis. Različne evidence se vodijo po različnih ključih in če želimo združiti te evidence v enotno evidenco, moramo za združitev uporabiti vse ključe, ki so v uporabi v teh evidencah. Na primer naj navedem, da sodni register za ustanavljanje, ustanovitelje in zastopnike ne vodi podatkov po davčni številki, vodi jo samo po EMŠO, se pravi, da ne moremo podatkov o ustanoviteljih in zastopnikih dobiti iz sodnega registra, če nimamo podatkov o EMŠO. In ti podatki so bistveni, če želimo peljati nek centralni primarni register. Zaradi tega v poslanski skupini Nove Slovenije ne dvomimo v pošten namen predlagateljevih rešitev in bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc v imenu Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavko. Kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo je obravnavalo to področje sprememb predloga zakona o poslovnem registru Slovenije, ker je bilo zanj značilno, da je bilo kar veliko število amandmajev, res dobro sodelovanje različnih strokovnih služb na tem odboru in tudi sprotne pojasnitve in pomisleki v tem duhu na uporabo osebnih podatkov; mislim, da je bilo dovolj dobro razloženo, kako in zakaj. Poslovni register v Sloveniji sedaj ureja zakon iz leta 1995. Vloga in pomen poslovnega registra sta vsakomur znani, saj je verjetno že vsak od nas kdaj iskal verodostojni podatek o določenem poslovnem subjektu, o njegovem zakonitem zastopniku ali kakšno drugo informacijo v zvezi s poslovnim subjektom. Veljavni zakon je sam po sebi dober, potrebne spremembe pa so zlasti posledica razvoja sodobnih elektronskih tehnologij in dejstva, da z zakonom o gospodarskih družbah del poslovnega registra postaja tudi primarni register za samostojne podjetnike in posameznike. Uvedba digitalnih evidenc pa tudi zakonitih zastopnikov enot poslovnega registra ima velik pomen, treba pa se je zavedati, da se danes vse več zadev na poslovnem področju opravlja po elektronskih poteh. Uporaba elektronskih poti odpira tudi vprašanje varnosti takšnega poslovanja. Iz tega vidika je uvedba evidenc digitalnih potrdil nujna, saj se s tem poenostavlja postopek preverjanja zakonitih zastopnikov in njihovih podpisov, s čimer se zagotavlja večja pravna varnost na področju elektronskega poslovanja. V Slovenski ljudski stranki menimo, da je to pomembna pridobitev za slovenske in tuje poslovne subjekte. Novela zakona o gospodarskih družbah je določila, da se v okviru poslovnega registra vodi primarni register samostojnih podjetnikov posameznikov. S tem je AJPES kot upravljavec tega registra postal tudi registrski organ. Zato je potrebno določiti ustrezne postopke vpisa za te subjekte, saj za njih vpis pomeni tudi registracijo in pridobitev pravne sposobnosti. Takšna ureditev pomeni zlasti poenostavitev in možnost hitre ustanovitve s.p., kar je gotovo pomembna prednost te ureditve. Nasploh pa mora biti poenostavljanje raznih upravnih in drugih postopkov tudi v prihodnje cilj naše države. Pomembna novost, ki je predlagana, pa so tudi novi identifikatorji, med njimi zlasti EMŠO, ki naj bi povečal možnost povezovanja podatkov, pridobljenih iz različnih registrov. Zavedati se moramo, da elektronske baze, ki imajo celo vrsto prednosti, obenem pomenijo tudi nevarnost zlorabe podatkov. Zato je popolnoma razumljivo, da se v zvezi z uvajanjem EMŠA kot registrskega identifikatorja pojavi tudi veliko pomislekov in upravičenih pripomb. V poslanski skupini SLS se zavedamo dejstva, da zbiranje določenih podatkov še ne pomeni njihove javnosti. Kljub temu pa opozarjamo, da je potrebno tovrstne podatke obravnavati skrajno previdno in v skladu z namenom njihovega zbiranja. V različnih registrih se uporablja EMŠO ali davčna številka. Ker EMŠO vsebuje tudi rojstni datum posameznika in je s tem tudi z vidika bolj občutljiva kot davčna številka, se strinjamo, da bi morali biti dolgoročni cilj na tem področju, da se vse registre vodi na podlagi enega samega identifikatorja, torej davčne številke. Kljub tem pomislekom pa pričakujemo, da se bodo podatki zbirali v skladu z namenom in da bo za njihovo varnost ustrezno poskrbljeno ter bodo lahko onemogočene tudi morebitne zlorabe. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo ta zakon z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice, kolegi! Nedvomno dejstvo je, da je poslovni register Slovenije potrebno posodobiti. Nedvomno dejstvo je, da je potrebno poenostaviti vse postopke, da bo vsebina Poslovnega registra Slovenije služila svojemu namenu. Nedvomno pa je tudi, da je treba ob tem spoštovati vse zakone oziroma vse institute, ustanove, ki so nad zakonom, kot na primer ustavo, ki v 38. členu zelo jasno opredeljuje varstvo osebnih podatkov. Nedvomno je, da 38. člen prepoveduje uporabo osebnih podatkov v nasprotju z namenom njihovega zbiranja. Nedvomno je, da sledimo, ker moramo, Evropski uniji. Nedvomno pa je tudi, da Evropska unija želi, da imamo enoten ali poenoten register zaradi izmenjav podatkov, da Evropska unija predvideva tudi v svojih predpisih, ki so obvezujoči za države članice. Ne govorim, da so polobvezujoči ali da je prepuščeno celo posamezni državi članici. Govorimo o diametralnem nasprotju, ki ga ima Evropa o varstvu podatkov. Bom povedal v domačem jeziku, ker so spoštovani kolegi pred menoj povedali po dolgem in počez cilje in namene tega registra. Spomnim naj vas na tako imenovanega velikega brata. Če želite v angleščini, pa raje govorim v slovenskem jeziku, big brother is watching you, velik brat te opazuje. Naj vas spomnim na veliko inteligenco računalniških mojstrov, ki jim danes rečemo hekerji. Ali je potrebno dodati k temu še kaj več? Ne, ker prišlo bo do zlorab. Do zlorab bo prišlo, ker uvajamo nove identifikatorje, ki so po drugi strani, se vračam z 38. členom ustave, zavarovani in zajamčeni. Še nekaj je nerazumljivega pri tem registru. Poglavitni namen in cilj novega zakona je nadaljevanje vzpostavitve osrednje povezave, ažurne in evropsko primerljive in priznane in formalizirane in formatizirane javne baze podatkov in tako naprej in tako naprej. Prav. S tem sem se na začetku načelno absolutno strinjal. Torej nekaj bi vas vprašal. Poslovni register naj bi glede na določila, ki sem jih citiral, v bodočnosti prevzel vse registre. V kolikor temu ni tako bom zelo vesel, če me bodo strokovne službe opozorile. Poudarjam, naj bi, naj bi poslovni register nekoč v bodočnosti prevzel vse registre. Govorim o sodnem registru, registru političnih strank, registru sindikatov, ustanov in tako naprej. Če danes pogledamo bolj podrobno ta zakon, vidimo oziroma se lahko vprašamo, ali so v tem zakonu zajeti primerni subjekti. Vpisana so na primer društva, zadrug pa ni vpisanih. Vse skupaj kaže na željo doseči nekaj, kar je pozitivno, po drugi strani pa na veliko površnost, na veliko pomanjkljivost in na to, da se bomo spotikali in srečevali z razno raznimi težavami še v naprej. Še enkrat pravim, v Slovenski nacionalni stranki podpiramo nadaljnji razvoj. Mi smo prepričani, da je država Republika Slovenije dolžna spoštovati pravila Evropske unije, ampak ne samo na eni strani, tudi na drugi strani. In še vedno smo trmasti in vztrajamo pri tem, da je tako imenovane nove identifikatorje potrebno zelo pozorno vključevati oziroma mi bi kar vztrajali pri tem, da se vsaj EMŠO ne bi vključeval. Vsaj EMŠO, čeprav je sporen ne samo EMŠO, sporna je davčna številka in sporne so številke računov. Še enkrat bom rekel na koncu, ta trenutek se nam zdi odlično in dobro, da bomo imeli neko tekočo pot do nekih podatkov. Toda tisti trenutek, ko nas bo gledal veliki brat, in tisti trenutek, ko bodo hekerji zlorabljali podatke in ko bomo osebno vpleteni in osebno prizadeti zaradi tega, pa vas bom, če bom le živ in zdrav, zelo rad spomnil na to.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v sredo, 26. aprila 2006 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH POMORSKEGA ZAKONIKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije: Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite, gospod minister magister Janez Božič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pomorski zakonik je bil po večletnem usklajevanju sprejet v državnem zboru leta 2001, nato je bil dvakrat spremenjen, leta 2002 glede jedrskih ladij in leta 2003 glede suverenih pravic Republike Slovenije na morju. Vendar te spremembe niso zajele vseh potrebnih sprememb in dopolnitev. Pri izvajanju zakonika so bile ugotovljene pomanjkljivosti, ki jih je nujno potrebno odpraviti, da ne bo prišlo do škodljivih posledic za varnost pomorskega prometa. Poleg tega so bili vmes sprejeti novi predpisi in spremenjeni že obstoječi predpisi Evropske unije. Pomorski zakonik je bilo treba torej redakcijsko prečistiti, ga uskladiti s spremenjeno slovensko zakonodajo, vzpostaviti pravno podlago za prenos predpisov Evropske unije in odpraviti pomanjkljivosti posameznih določb, ki so se izkazale v praksi. Vlada Republike Slovenije je zato pripravila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika in ga poslala v zakonodaji postopek. Odbor državnega zbora za promet je na 14. seji na dan 12.4.2006 sprejel 33 amandmajev. Amandmaji so bili pripravljeni ob sodelovanju zakonodajno-pravne službe državnega zbora, strokovne službe odbora za promet in strokovnjakov iz ministrstva za promet. Z amandmaji so bile upoštevane pripombe zakonodajno-pravne službe državnega zbora, ki so bile podane z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Večina predlaganih sprememb je bila že zajeta v predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika, ki je bil posredovan v zakonodajni postopek že leta 2003, vendar je bil umaknjen in zamenjan s predlogom, ki je obravnaval samo suverene pravice Republike Slovenije na morju. S tem predlogom zakona so predlagane predvsem spremembe, ki so nujno potrebne, da lahko nadaljujemo s prenosom evropskih direktiv na področju pomorskega prometa v slovenski pravni red. Gre za direktive, ki urejajo varnost potniških ladij, varno nakladanje in razkladanje ladij za prevoz razsutega tovora, posebne stabilnostne zahteve za RO-RO potniške ladje, obvezne preglede za varno izvajanje linijskih prevozov z RO-RO potniškimi ladjami in hitrimi potniškimi plovili, registracijo oseb na potniških ladjah, zaščito v pristaniščih pred terorističnimi napadi, nadzor nad varnostjo potniškega prometa in druge. Za večino teh direktiv je rok za implementacijo že potekel, zato je nujno, če se hočemo izogniti morebitnim tožbam pred evropskim sodiščem, da se predlagani zakon čim prej sprejme. Brez tega predloga ministrstvo namreč nima zakonskih podlag za izdajo podzakonskih predpisov za implementacije in implementiranje navedenih direktiv. Iz tega razloga smo tudi predlagali, da se predlog za umik predloga zakona iz dnevnega reda 14. seje odbora za promet zavrne. Morebitni predlogi, ki so jih nekateri spoštovani poslanci še želeli vključiti v predlog zakona, so vsekakor dobrodošlo gradivo za pripravo naslednje novele pomorskega zakonika, vendar niso tako nujne narave, da bi zaradi tega umaknili sedanji predlog zakona. Konkretno smo na te pobude že odgovorili na odboru za promet. Splošne pobude poslancev, ki smo jih sprejeli, ne terjajo takojšnjih sprememb pomorskega zakonika kot razlogi, ki smo jih navedli. To je pravočasen prenos evropskega pravnega reda v slovenski pravni red. Zamuda pa ima lahko za Republiko Slovenijo tudi finančne posledice, česar se vsi med nami dobro zavedamo, in smo poklicani in dolžni, da storimo vse v naši moči, da jih preprečimo. Zato, spoštovani poslanci, predlagamo, da potrdite predlagani zakon, ki ni pomemben samo zaradi prenosa pravnega reda Evropske unije, ampak posredno pomeni tudi pomemben prispevek k večji varnosti našem morju, kar pa je, verjamem, v našem skupnem interesu. Hvala lepa za poslušanje.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za promet kot matično delovno telo. Prosim člana odbora gospoda Bojana Ruglja, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem v dvorani, še posebej ministru Božiču, njegovemu sodelavcu! Odbor državnega zbora za promet je na 14. seji dne 12.4.2006 opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v redni zakonodajni postopek posredovala Vlada Republike Slovenije 22.2.2006. Na seji odbora so poleg predstavnikov predlagatelja zakona in zakonodajno-pravne službe državnega zbora sodelovali še predstavniki direktorata za pomorstvo. K predloženemu zakonu je pisno mnenj posredovala tudi zakonodajno-pravna služba državnega zbora 31. marca 2006. V uvodu je minister za promet mag. Janez Božič poudaril temeljne cilje in načela predloga zakona, ki se nanašajo na ugotovljene pomanjkljivosti, ki jih je nujno potrebno odpraviti, da ne bo prišlo do škodljivih posledic za varnost pomorskega prometa v teritorialnem morju in notranjih morskih vodah Republike Slovenije. Gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve, s katerimi se bodo odpravile pomanjkljivosti veljavnega zakonika. Poleg tega so bili v vmesnem času sprejeti novi predpisi in spremenjeni že obstoječi predpisi v EU, ki zahtevajo uskladitev določb zakonika z novimi predpisi, določitev pravne podlage za prenos predpisov v slovenski pravni red in določitev sankcij za kršitve. Razlogi za izdajo sprememb in dopolnitev se kažejo predvsem v nerešeni problematiki tujih ladij, ki so neupravičeno v morju Republike Slovenije, v informatiziranju državne uprave in odpravi administrativnih ovir pri postopkih v neusklajenosti z drugimi zakoni, na primer z zakonoma o vodah in o prekrških. V uskladitvi z vidika mednarodnih standardov, ki preprečujejo teroristična dejanja, v določilih v zvezi s pristojbinami, varnostjo plovbe, redom v pristaniščih, pregledih plovil, ki jih opravljajo klasifikacijski zavodi, v pomanjkljivosti obstoja inštituta, vpisnega lista, v nepopolnosti listin, ki jih mora imeti ladja, v neustrezni ureditvi določil glede ladijskega registra in uskladitvi prekrškov z materialnimi določili. Poleg tega je bilo treba prečistiti besedilo in vnesti nekaj redakcijskih popravkov. Odbor za promet je v skladu s 126. in 131. členom poslovnika državnega zbora opravil tudi glasovanje o posameznih členih predloga zakona in ob tem sprejel tudi svoje amandmaje, ki so v večini redakcijske narave. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Branko Marinič v imenu poslanske skupine SDS, prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister Božič s sodelavcem, spoštovani kolegici in kolegi! Pomorski zakonik ureja suverene pravice, jurisdikcijo in nadzor Republike Slovenije na morju, varnost plovbe po teritorialnem morju in notranjih morskih vodah, varstvo morja pred onesnaževanjem s plovili in pravni režim pristanišč. Ureja tudi stvarnopravna razmerja ter pogodbena in druga obligacijska razmerja, ki se nanašajo na plovila, kot so vpis plovil, omejitve ladjarjeve odgovornosti, izvršbo, zavarovanje na plovilih in kolizijska pravila. Pri izvajanju pomorskega zakonika so bile ugotovljene pomanjkljivosti, ki jih je nujno potrebno odpraviti, da ne bi prišlo do škodljivih posledic za varnost pomorskega prometa v teritorialnem morju in notranjih morskih vodah Republike Slovenije. Gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve, s katerimi se bodo odpravile pomanjkljivosti veljavnega zakonika. Poleg tega so bili v vmesnem času sprejeti novi predpisi in spremenjeni že obstoječi predpisi EU, ki zahtevajo uskladitev določb zakonika z novimi predpisi, določitev pravne podlage za prenos takih predpisov v slovenski pravni red in določitev sankcij za kršitve. Razlogi za izdajo sprememb in dopolnitev se kažejo predvsem v nerešeni problematiki tujih ladij, ki so neupravičeno v morju Republike Slovenije, v informatizaciji državne uprave in odpravi administrativnih ovir pri postopkih v neusklajenosti z drugimi zakoni, na primer z zakonom o vodah in prekrških, v uskladitvi z vidika mednarodnih standardov, ki preprečujejo teroristična dejanja, v določilih v zvezi s pristojbinami, varnostjo plovbe, redom v pristaniščih, pregledih plovil, ki jih opravljajo klasifikacijski zavodi, v pomanjkljivosti obstoja inštituta, vpisnega lista, v nepopolnosti listin, ki jih mora imeti ladja, v neustrezni ureditvi določil glede ladijskega registra in uskladitvi prekrškov z materialnimi določili. Poleg tega je treba prečistiti besedilo in vnesti nekaj redakcijskih popravkov. Glede na omenjene smiselne rešitve pri pregledu pomorskega zakonika in glede na usklajenost predvidenih rešitev z evropsko zakonodajo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira novelo pomorskega zakonika.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS bo spregovoril gospod doktor Marko Pavliha. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovani gospod minister, gospod generalni direktor, kolegice in kolegi! Upam, da na polprazna dvorana simbolično ne izraža siceršnjega mačehovskega odnosa naše države do pomorstva. Ampak kakorkoli že, verjeti ali ne, v naši poslanski skupini Liberalne demokracije ne nasprotujemo spremembam. Mislimo, da so korektno pripravljene. Ja pa res, da bi kazalo ob dejstvu, da gre za drugi najobsežnejši predpis v Sloveniji, ki ima 999 členov, istočasno razmisliti tudi o drugih nujnih spremembah, ki izhajajo iz sprememb mednarodnega in evropskega prava; zato sem predsedniku odbora za promet tudi predlagal, da naj na seji odbora 14. aprila to točko dnevnega reda umakne z dnevnega reda in ministrstvo pozove, da v mesecu ali dveh pripravi še te dodatne spremembe. Žal moja pobuda ni naletela na plodna tla, še več, razočarano sem potem razbral iz magnetograma, sam se te seje nisem mogel udeležiti, da sem očitno tudi sam kriv za zamudo pri sprejemanju teh nujnih sprememb. Prav zanimivo, kaj vse sem uspel zlega storiti v teh nekaj mesecih ministrovanja od 30 milijardne izgube na področju železnic pa vse do pomorskega zakonika, ob tem, da je bil ta resor skoraj 15 let v rokah ali Ljudske stranke ali drugih koalicijskih strank. Ampak da ne bom zopet pretirano kritičen, naj nadaljujem s pobudami. Danes bom tudi ministru poslal prijazno pisno poslansko pobudo, v kateri predlagam, da bi v najkrajšem možnem času pomorski zakonik spremenili oziroma prilagodili tudi naslednjim mednarodnim konvencijam in evropskim direktivam. Prvič, atenski konvenciji in njenim spremembah iz leta 2002 na področju prevoza potnikov in prtljage po morju. Tudi evropska komisija vabi in predlaga, da države podprejo ratifikacijo tega protokola, in tudi pripravlja predlog posebne odločbe na to temo. Potem, da upoštevamo novo konvencijo na področju civilne odgovornosti za onesnaženje morja z gorivom, torej ne s tovorom, ampak gorivom. Tudi to. Zlasti ob razpravah o plinskem terminalu in vseh potencialnih tankerjih, ki bodo pripluli v naš majhen bazenček, pomeni zelo veliko grožnjo. Potem, da se upošteva konvencija o odgovornosti za prevoz nevarnih in škodljivih snovi. Da se upošteva kar nekaj sprememb na področju civilne odgovornosti za onesnaženje z nafto. Tokrat pa gre za onesnaženje s tovorom in upošteva spremembe iz leta 1992 in tudi iz leta 2003, ki bistveno povišujejo limite odgovornosti lastnika ladje oziroma prevoznika. Potem bi ravno tako kazalo razmisliti o poglavju o pristaniščih. Menda se pripravlja poseben predpis o pristaniščih. Mi smo se odločili, da imamo zakonik. Zakonik pomeni tudi za uporabnika predpis, ki celovito ureja vso problematiko na nekem področju, konkretno v pomorstvu. Zakaj poleg tega imeti še druge predpise, da puščamo ob strani dilemo, ali res potrebujemo pristaniško upravo, kar je v zadnjem času celo kritiziral sam novi direktor Luke Koper. Potem je še nekaj tem, kot na primer zaustavitev ladje ali mesto zatočišča, kar je tudi pogojeno z novimi predpisi. Nekaj določb, ki se nanašajo na zaustavitev ladje in prodajo, kar bi tudi bilo treba upoštevati v pomorskem zakoniku. Nenazadnje je tukaj celotna tematika delovnopravne problematike na ladjah, ki je trenutno urejena v zakonu o delovnih razmerjih, in smo sestavljavci tega predpisa pred leti kar nekaj časa porabili, ali bi tudi to kazalo v zakoniku urediti. Mnenja smo bili da, vendar se je tedanja sestava parlamenta oziroma vlada odločila drugače, ampak nič ne škodi, da mogoče v prihodnosti tudi to rešimo. In nenazadnje, na nivoju Evropske unije se pripravlja celovita sprememba oziroma dopolnitev zakonodaje na področju onesnaženja morja z nafto, tako imenovana Erika 3, in bi bilo smiselno upoštevati tudi te spremembe. Kot rečeno, gre za dobrohotno pripombo predloga in danes tudi ministrstvu pošiljam to pobudo v pisni obliki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Povedala bi, da v poslanski skupini SD smo zadržani do tega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika, ker je novela pomorskega zakonika stihijska. Spremembe so do petega dela pomorskega zakonika celovite in izčrpne, medtem ko so spremembe preostalega dela le posamične in nedodelane, pa tudi tam, kjer so obsežne, se sprašujemo, ali bodo tudi učinkovite. Na primer. Ali se bodo sedaj ladje splošne plovbe vpisale v slovenski ladijski register, kaj misli ministrstvo za promet predlagati za večjo konkurenčnost našega ladjarja in če se ne bodo vpisale, ali lahko to štejemo za neuspeh sprememb pomorskega zakonika, ki ga obravnavamo? Nadalje. Zakaj se ladja na jedrski pogon ne more vpisati v naš vpisnik, saj je sicer dovoljeno plutje celo jedrskim vojaškim ladjam v naše morje? Nenavadno, kaj ne. Kadar se spreminja tako obsežen predpis kot je pomorski zakonik, ga je smiselno celovito prenoviti, tako na primer niso bile upoštevane spremembe, ki jih prinaša modernizacija, pravilo začasne zaustavitve ladij, čeprav predlagatelj trdi, da naj bi bile, to je mednarodna konvencija o začasni zaustavitvi ladij iz leta 1999. Ali pravila o prevozu nevarnih in škodljivih stvari po morju po mednarodni konvenciji odgovornosti in nadomestilu škode v zvezi s prevozom nevarnih in zdravju škodljiv stvari po morju iz leta 1996, ki smo jo v Sloveniji ratificirali leta 2004? Ali ob prevozu potnikov po morju to je protokol 2002 atenski konvenciji? Ali sploh vemo v Sloveniji, kaj se v Evropski uniji dogaja z urejanjem področja prevozov potnikov po morju, saj bodo v uredbo "Regulation of the European Parliament and of the Council of the liability of carriers of passangers by see and inland waterways in the event of accidents" bodo namreč vpletena pravila omenjenega protokola? Kako je s pravili multimodalnega prevoza, ko se že spreminja pomorski zakonik? Zakaj niso v predlog zakona vnesena pravila upoštevana načela novo nastajajoče konvencije o prevozu stvari po morju? Med drugim se predlagatelj tudi ni lotil debirokratizacije pravil o prodaji ladij. Smisel učinkovitega sistema prodaje ladje je seveda, čeprav se na prvi pogled zdi neugoden za dolžnika v tem, da pospešuje pomorsko gospodarstvo; in razlog za to je to, da banke lažje dajejo posojila pod bolj ugodnimi pogoji, če je izterljivost lažja, kar na koncu pomeni, da z debirokratizacijo pospešimo gospodarski razvoj, če že toliko govorimo o reformah, ki naj bi razbremenile in pospešile razvoj gospodarstva. Ali vemo v Sloveniji, da se ladjar kot oseba v pomorskem prevozu v številnih državah ukinja in namesto njega uvaja pojem prevoznika. Pa še eno vprašanje, ali je bilo v spreminjanje pomorskega zakonika vključeno Društvo za pomorsko pravo Slovenije, v katerem so zbrani praktično vsi pomorski pravniki v naši državi in vsi tisti, ki so v praksi izvajali in izvajajo pomorsko pravo, mednarodno pomorsko pravo. Kolikor je nam znano, ministrstvo se ni obrnilo na to društvo in kritična strokovna javnost ni kaj preveč pomembna ali pa sploh ni zaželena na ministrstvu za promet. Na kratko. Spremembe so stihijske, v glavnem inducirane s pravili Evropske unije, in lotili smo se zgolj upravnega dela pomorskega prava, čemur bi lahko rekli birokratski del. Zato je prav, da poslanska skupina z rezervo obravnava ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, pozdravljeni tudi drugi minister, spoštovane kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji se strinjamo, da je nujno potrebno odpraviti ugotovljene pomanjkljivosti pri izvajanju pomorskega zakonika, da ne bi prišlo do škodljivih posledic za varnost pomorskega prometa v teritorialnem morju in notranjih morskih vodah Republike Slovenije. Poleg tega so bili v vmesnem času sprejeti novi predpisi in spremenjeni že obstoječi predpisi Evropske skupnosti, ki zahtevajo uskladitev določb zakonika z novimi predpisi, določitev pravne podlage za prenos takih predpisov v slovenski pravni red in določitev sankcij za kršitve. Razlogi za sprejem sprememb in dopolnitev pomorskega zakonika se kažejo predvsem v nerešeni problematiki tujih ladij, ki so neupravičeno v morju Republike Slovenije, v informatiziranju državne uprave in odpravi administrativnih ovir pri postopkih, v neusklajenosti z drugimi zakoni, na primer z zakonom o vodah, z zakonom o varstvu narave, z zakonom o prekrških in z drugimi zakoni. Naj pripomnim, da bi nekatere direktive morale biti že implementirane s 1. majem 2004, ko je Slovenija vstopila v Evropsko unijo. V Novi Sloveniji razumemo, da bi z nesprejetjem sprememb pomorskega zakonika Republika Slovenija tvegala opomin evropske komisije, čemur bi verjetno sledila tožba na sodišču Evropske skupnosti, kar bi pa imelo tudi velike finančne posledice za našo državo. Na podlagi sprejetega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika bodo dane pravne podlage za pripravo in sprejem podzakonskih aktov, ki se nanašajo na pomorsko opremo potniške ladje, zahteve in postopki za varno nakladanje in razkladanje ladij, za prevoz razsutega tovora ter povečanje zaščite na ladjah in v pristaniščih. Poudaril bi še to, da so bile vse spremembe že oblikovane v letu 2003, vendar mislim, da so bile takrat neupravičeno opuščene. Kot že rečeno, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika po našem mnenju odpravlja ugotovljene pomanjkljivosti pri izvajanju pomorskega zakonika, zato bo celotna poslanska skupina Nove Slovenije predlog omenjenega zakona tudi podprla. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana gospoda ministra s sodelavcem. Dobro bi bilo, ko bi se pri našem delu začeli pogovarjati o tem, kaj delamo, kako delamo in predvsem kaj bomo delali, manj se ukvarjali, kaj je kdo delal, kaj ni delal in katera stranka je kateri resor v katerem obdobju vodila in kaj je naredila oziroma storila. V zvezi s pomorskim zakonikom, ki je, kot je bilo že rečeno, obsežen zakonik, ki je bil sprejet že pred skoraj 5 leti in od takrat doživel že dve novelaciji, pa še vedno ima določene pomanjkljivosti, ki jih je potrebno odpraviti, zlasti zaradi varnosti pomorskega prometa v slovenskem morju, pa čeprav je to, kot je nekdo rekel, bazenček. Novela zakonika, ki ga danes obravnavamo prinaša, tudi uskladitve z novejšimi dokumenti EU s področja pomorskega prava. Med rešitvami obravnavanega zakonika bi želel posebej opozoriti na problematiko tujih ladij, ki so neupravičeno v morju Republike Slovenije. V zvezi s tem so lahko tudi v medijih prebrali zadnje čase in spremljali težave, ki jih povzročajo zapuščene in razpadajoče ladje ob slovenski obali oziroma privezane v slovenskih pristaniščih. Zakonik tako prinaša rešitve, ki bodo preprečile, da bi takšne ladje dolgoročno ostale v slovenskem morju ali slovenskih pristaniščih. To rešitev v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo tako z vidika poravnave stroškov sidranja kot zlasti z vidika ekologije oziroma zaščite slovenskega morja pred onesnaženjem. Zakonik prinaša tudi uskladitve z nekaterimi drugimi zakoni in ureja sankcije za vse prekrške. Slednje je seveda nujno, če hočemo, da bodo določene prepovedi veljavnega zakonika služile svojem namenu, kot ga je imel zakonodajalec, ko je pripravljal osnovni zakonik. Na odboru za promet je bilo posebej poudarjeno stališče poslanskega kolega dr. Pavlihe, ki je predlagal večje vsebinske spremembe in rešitve, ki naj bi jih uredila novela zakona oziroma zakonika. Načeloma se pri Slovenski ljudski stranki strinjamo, da je potrebno te rešitve pregledati in morebiti nekatere od njih vključiti tudi v bodoče spremembe pomorskega zakonika. Vendar pa to dejstvo ne sme biti ovira, da v tem trenutku ne bi nadaljevali s sprejemom in obravnavo obstoječega predloga novele zakonika. Res je, da novela prinaša manjše, vendar nujne spremembe, ki jih je potrebno čim prej sprejeti zaradi interesov Slovenije na območju slovenskega morja in gospodarjenja s slovenskim morjem. Zato bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predlog novele pomorskega zakonika podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj v imenu poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Pomorski zakonik, ki je bil sprejet leta 2001, do sedaj že kar dvakrat noveliran, prav gotovo potrebuje neka nova dopolnila in ravno zaradi tega ne mislimo v Slovenski nacionalni stranki nasprotovati spremembam. Veljavni pomorski zakonik je eden najbolj obširnih zakonov, kot že rečeno pred menoj, kar 1000 strani je, v bistvu 1000 členov obsega, med drugim ureja tudi varnost plovbe po teritorialnem morju in notranjih morskih vodah, varstvu morja pred onesnaževanjem s plovili, plovni režim pristanišč in izplovil v zavarovanje in koalizijska pravila. V Slovenski nacionalni stranki razumemo predlagane spremembe zgolj v cilju tega, da se želijo odpraviti pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri zdajšnjem izvajanju zakona. Noveliranje zakonov narekuje zlasti nerešena problematika tujih ladij, kot že rečeno pred mano s strani drugih sogovornikov, ki se zadržujejo v slovenskem morju. Pomorski zakonik tak, kot je sedaj, omogoča, da se ladja, ki ne opravlja dalj časa nobenih trgovskih ali drugih del, zlasti ko je zasidrana, se omogoči, da se to ladjo lahko proda. To je prav, ker vemo, da slovensko morje je že postalo odlagališče za stare ladje, večkrat v praksi smo že se soočili s tem, da so veliki ladjarji pripeljali ladje v naše morje, jih tam pustili in dejansko prepustili usodo posadke in ladje tudi slovenski državi, ladje so bile naložene včasih s spornim ekološkim tovorom, zadnji primer azbesta. Seveda pozdravljamo tudi, da se v poglavju o prekrških za izvajalce, zlasti za tiste, ki imajo pridobljeni izpit za vodenje čolnov in tako naprej, ukrepa skladno, na nek način identično kot za udeležence v prometu, ko so vinjeni. In prav je tako, vendar pa v poglavju o prekrških za dejanja, ki so po veljavnem pomorskem zakoniku prepovedana, pogrešamo sankcije; sankcije namreč niso zapisane v zakonu, to je malo čudno. Ocena stanja po našem mnenju je, da zakon ne prinaša dodatnih finančnih obremenitev za proračun, in prav gotovo je tudi pohvalno, da je omogočen s tem novim zakonom tudi elektronski vpogled v nekatere zbirke podatkov in je to dobrodošlo tudi za ostale uporabnike in Upravo Republike Slovenije za pomorstvo. Gre za usklajevanje s predpisi Evropske unije in v Slovenski nacionalni stranki, kot že rečeno, ne mislimo nasprotovati temu zakonu. Bi pa ob tem, ko smo že pri tem pomembnem zakonu, poudaril še sledeče. Želel bi, da ministrstvo za promet reši tudi vrsto nerešenih vprašanj v edini slovenski luki; vemo, da je ogromno objektov zgrajenih tam na črno, in ker je danes tukaj z nami spoštovani gospod minister, bi želel spomniti na to, da je vendarle že čas, da se v Luki objekti, ki tam nimajo uporabnih dovoljenj, gradbenih dovoljenj in ostalega potrebnega za obratovanje, legalizirajo, kajti Luka potrebuje večjo spoštljivost države in tudi večjo naklonjenost ministrstva. Ministrstvo za promet nima zgolj v svoji pristojnosti samo ceste, ima tudi luko, železnice, zračni promet, in zato velja temu problemu posvetiti posebno pozornost, saj vsi politiki, ki pridejo v Slovenijo, prvo romajo z veseljem v luko na ogled našega okna v svet. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v sredo, 26. aprila 2006 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVNIŠKI SLUŽBI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Prosim, gospod magister Andrej Bručan, minister za zdravje. Imate besedo.
Lep pozdrav vsem! Gospod podpredsednik, poslanke in poslanci! V predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi je vlada predlagala nekatere spremembe, za katere je ocenila, da so potrebne sprememb po hitrejšem postopku. Predvsem gre za uskladitev določb o članarini zdravniške zbornice z odločbo ustavnega sodišča za uskladitev z drugimi zakoni, na primer z zakonom o prekrških. S spremembo je predlagana tudi implementacija dogovora med Fidesom, zdravniško zbornico in vlado, ki govori o plačilu dežurne službe. Urediti smo želeli še plačilo dodatnega dela, ki ga opravljajo zdravniki in tudi drugi, zaradi programa skrajševanja čakalnih dob. S predlogom zakona se določa osnova za določitev višine članarine, merila za njeno višino in dejavnost zdravniške zbornice, ki se financira s članarino, ter nadzor države nad določanjem članarine. Ustavno sodišče Republike Slovenije je z odločbo iz leta 2003 odločilo, da je določba 74. člena zakona o zdravniški službi v neskladju z ustavo, ker ne določa, kateri obseg dejavnosti zdravniške zbornice Slovenije se financira s članarino, osnove in merila za ureditev članarine in nadzore države nad določanjem članarine. Državnemu zboru Republike Slovenije je naložilo, da je ugotovljeno neskladnost z ustavo dolžan odpraviti že davnega leta 2003. Predlog zakona tako odpravlja navedeno ugotovljeno neskladnost z ustavo. Predlog zakona se tudi usklajuje z zakonom o prekrških, s tem, da denarno kazen, ki je določena za prekršek, spreminja v globo in da se določajo prekrškovni organi z zakonom o priznavanju in vrednotenju izobraževanja, s tem da se potrdilo o ratifikaciji diplome tuje univerze spreminja v odločbo o enakovrednosti tujega naslova s slovenskim strokovnim naslovom. Kar se dežurstva tiče, je dne 23.7.2004 bil sprejet dogovor o reševanju odprtih vprašanj, sklenjenim med ministrstvom za zdravje, zdravniško zbornico in Fidesom, v katerem so se sprte strani med drugim dogovorile, da se ure preko polnega delovnega časa, ko je zdravnik prisoten na delovnem mestu zaradi zagotavljanja neprekinjenega 24-urnega zdravstvenega varstva, pa razen dosegljivosti na delovnem mestu nima drugih obveznosti oziroma odgovornosti, čas dosegljivosti na delovnem mestu šteje v delo preko polnega delovnega časa in se vrednoti enako kot delo v okviru polnega delovnega časa zdravnika. Vse preostale ure za delo preko polnega delovnega časa se vrednotijo in obračunavajo kot delo prek polnega delovnega časa zdravnika. V prehodnih in končnih določbah je tudi določeno, da bo vsebina dogovora prenesena v kolektivno pogodbo za zdravnike in zobozdravnike. Ker vsebina dogovora še ni bila prenesena v kolektivno pogodbo in ker v zdravstvenih zavodih zato ne izvaja določba tretjega odstavka 4. člena dogovora, se s predlogom zakon implementira besedilo dogovora, ki govori o dežurstvu. Tako predlog določa, da se aktivne ure dežurstva, ki jih zdravnik opravi prek polnega delovnega časa vrednotijo kot delo prek polnega delovnega časa in da se neaktivne ure dežurstva, ki jih zdravnik opravi prek polnega delovnega časa, štejejo v delo prek polnega delovnega časa in se vrednotijo enako kot delo v okviru polnega delovnega časa. Če predstavljajo neaktivne ure manj kot 50% celotnega časa dežurstva, se vse ure dežurstva prek polnega delovnega časa štejejo in vrednotijo enako kot delo prek polnega delovnega časa. Predlog določa, da bo vlada z uredbo podrobneje določila merila za opredelitev aktivnih in neaktivnih ur ter za določanje njihovega obsega. Rok za izdajo uredbe je dva meseca. Zaradi izvajanja spremembe zakona oziroma zaradi spremembe načina plačevanja dežurstva bo potrebno s prerazporeditvijo v okviru sredstev Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije zagotoviti 1,8 milijarde tolarjev, od tega bodo znašali stroški za plačilo dežurstev zdravnikov na letnem nivoju nekaj prek milijarde tolarjev, 50 milijonov za plačevanje dežurstva v lekarniški dejavnosti in 500 milijonov za ostale zdravstvene delavce in zdravstvene sodelavce. Z namenom skrajševanja čakalnih vrst za zdravstvene storitve, pri katerih je čakalna vrsta predolga, se skladno s sklepom vlade prerazporedijo planirani presežki prihodkov nad odhodki Zzavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije za izvedbo programa za skrajševanje čakalnih dob v zdravstvu. Ker se bo zaradi primanjkljaja zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev, zaposlenih v javnem zdravstvenem zavodu, kjer se izdatni program izvaja, poveča obseg dela oziroma se jim bodo določila dodatne delovne obremenitve v okviru polnega delovnega časa in dovoljenega obsega dela prek polnega delovnega časa, se v predlogu zakona zanje določa možnost dodatka za povečan obseg dela. Možnost dodatka za povečan obseg dela je predviden tudi za druge zaposlene v zdravstveni dejavnosti, v kolikor se jim zaradi izvedbe programov za skrajševanje čakalnih dob poveča obseg dela oziroma se jim bodo določile dodatne delovne obremenitve v okviru polnega delovnega časa in dovoljenega obsega prek polnega delovnega časa. Vlada pa bo z uredbo podrobneje določila pogoje, merila in obseg plačila za povečan obseg dela oziroma nadpovprečne obremenitve posameznega zdravnika, drugega zdravstvenega delavca in drugega zdravstvenega sodelavca ter drugega zaposlenega v zdravstveni dejavnosti, rok za izdajo te uredbe pa je tudi dva meseca. V tem predlogu za sprejem zakona, se določajo tudi pogoji za prekinitev specializacije po uradni dolžnosti in določijo sankcije za specializanta, ki svoje obveznosti prve zaposlitve pri izvajalcu zdravstvene službe v regiji, za katero mu je bila specializacija odobrena, za enkratno časovno obdobje trajanja specializacije ne izpolni oziroma za kandidata te odobrene specializacije ne zaključi. Omenjene spremembe so nujne, deloma na podlagi dogovorov že sprejetih v prejšnjem obdobju, deloma so pa te spremembe potrebne tudi zaradi tega, da bomo lahko nekatere naše zamisli v smislu skrajševanja čakalnih dob v kratkem lahko realizirali. Zato prosim, da omenjeni zakon oziroma sprememba zakona sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Ljuba Germiča, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Gospod minister, s sodelavkami, poslanci in poslanke! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 14. redni seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, ki ga je državnemu zboru v obravnavo in sprejem posredovala vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika državnega zbora je odločil, da se predlog zakona obravnava po predlaganem skrajšanem postopku. Poleg besedila predloga zakona so člani odbora za obravnavo na sejo prejeli še mnenje zakonodajno-pravne službe, državnega sveta, dopis Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije in pregled vloženih amandmajev. Uvodno obrazložitev k predlogu zakona je podal državni sekretar ministrstva za zdravje gospod dr. Dorjan Marušič, pri čemer je predstavil vsebino in cilje predlaganega zakona. Zakonodajno-pravna služba je proučila navedeni predlog zakona in oblikovala pripombe k posameznim členom predloga zakona. Svoje mnenje k predlogu zakona je posredoval Državni svet Republike Slovenije, ki je navedeni predlog zakona podpiral. V razpravi o posameznih členih predloga zakona in o vloženih amandmajih so bila s strani članov odbora kot vabljenih izražena različna mnenja in predlagane različne rešitve. Glede na to, da predlog zakona na novo določa pravno podlago za dodatek zdravnikov za povečan obseg dela, ki ga zdravniki opravijo v okviru polnega delovnega časa in dovoljenega obsega dela preko polnega delovnega časa, je bilo posebej izpostavljeno vprašanje, kako se navedena določba umešča v celoten sistem urejanja plač v javnem sektorju, ker vlada na eni strani ne dopušča razprave o plačah sodnikov in jih skuša omejiti, na drugi strani pa določeni poklicni strukturi popušča. Posebej je bilo izpostavljeno vprašanje, zakaj se vsebina dogovorov reševanja odprtih vprašanj, ki je bil sklenjen med ministrstvom za zdravje, zbornico in FIDES-om, ni uredila v kolektivni pogodbi za zdravnike in zobozdravnike, kot je določeno v prehodnih in končnih določbah. Izpostavljeno je bilo vprašanje, kako je z ostalimi zaposlenimi na področju zdravstva, ter sodelovanje ostalih sindikatov v okviru pogajanj ter položajem zasebnikov v javni zdravstveni mreži. Na področju zagotavljanja 24-urnega dežurstva nastajajo veliki problemi, saj se zasebniki praviloma temu izogibajo, direktorji javnih zdravstvenih zavodov, pa zaradi pomanjkanja kadra pogodbeno zaposlujejo upokojene zdravnike za izvajanje zdravstvenih Predstavnik sindikata javnega sektorja je poudaril, da sindikat predlagani rešitvi v predlogu zakona načeloma ne nasprotuje, zahteva pa, da se takšna določba prenese v zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Vsi deli javnega sektorja, predvsem šolstvo, kultura, znanost in sociala, namreč tega področja nimajo urejenega. V nadaljevanju je predstavnik sindikata Fides opozoril, da 14. člen zakona o sistemu plač v javnem sektorju predvideva dodatna plačila in posebno ureditev za povečan obseg dela in napotuje na posebne zakone, ki naj bi to podrobneje uredili. Predstavnica sindikata zdravstvenega in socialnega varstva Slovenije je poudarila, da sta bili ministrstvo za zdravje in javno upravo opozorjeni, da se mora navedeno področje urejati na enoten in nediskriminatoren način za vse zaposlene v zdravstvu in socialnem varstvu, ker gre za prepreletanje dejavnosti. S strani nekaterih članov odbora in državnega sekretarja je bilo opozorjeno, da je potrebno člene brati povezano, in da predloženi zakon ne velja samo za zdravnike, ampak tudi za ostale zdravstvene delavce in sodelavce, ki so zaposleni na področju zdravstva. Odbor je v nadaljevanju glasoval o vloženih amandmajih k predlogu zakona in podprl amandmaje štirih poslanskih skupin koalicije. Te so tudi umaknile svoj amandma k 5. členu predloga zakona, odbor pa ni sprejel amandmaja poslanca Bojana Kontiča za novi 12.a člen predloga zakona. Odbor je sprejel tudi dva svoja amandmaja, in sicer k 5. in 21. členu. Na koncu so člani odbora glasovali o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima ponovno gospod Ljubo Germič v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav še enkrat. V poslanskem klubu Liberalne demokracije smo negativno presenečeni nad novelo zakona, saj menimo, da ne rešuje nakopičenih problemov v sistemu zagotavljanja zdravstvenega varstva, temveč jih le še povečuje. Menimo, da so na področju urejanja zdravniške službe potrebne sistemske rešitve, ki bi upoštevale veljavni pravni red EU in ščitile predvsem javni interes, ne pa zgolj parcialnih interesov znotraj zdravstvenega sistema. Hkrati je težko razumeti predlagatelja, da z novelo zakona poskuša urediti nekatere vsebine po skrajšanem postopku, pri čemer pa ni poskrbel za spremembe vseh potrebnih členov, ker že sedaj govori o potrebah po nadaljnjih dopolnitvah. Kot ena izmed velikih slabosti zakona, na kar opozarja tudi zakonodajno-pravna služba, je nespoštovanje enega od načel pravne države, tako imenovanega legalitetnega načela. Zakon bi moral predstavljati vsebinsko podlago za izdajanje podzakonskih predpisov in posameznih aktov izvršilne oblasti, žal pa predlagatelj to dejstvo ignorira in bo navedene vsebine reševal ali z uredbami vlade ali s predpisi ministra za zdravje. To po v našem mnenju pomeni netransparentno delo oziroma nesposobnost predlagatelja, da bi pripravil ustrezno besedilo zakona. Žal že sprejeti amandmaji na odboru in nekateri predlagani amandmaji, ki bodo danes v obravnavi, ne rešujejo tega problema. V primeru strokovnega usposabljanja zdravnikov zakon določbe samo usklajuje z že sprejeto zakonodajo, ne rešuje pa problemov, ki so nastali v okviru usposabljanj. Tako zakon ne prinaša nobenih rešitev v smislu pomanjkanja zdravnikov. Predlagana zakonska rešitev ne bo odpravila odlivov kadrov, prekinitev specializacij ali zasedanja prostih delovnih mest. Predlagane rešitve o urejanju obsega dejavnosti zdravniški zbornici ne dajo odgovora na vprašanje, kako lahko nekdo v javnem interesu delojemalcev naloži plačevanje članarine za izvajanje del, ki so v svojem bistvu lahko v nasprotju z interesom delojemalca. V takšnem primeru bi lahko šlo za plačevanje pogajanj na delodajalski strani, saj zdravniška zbornica prejema sredstva tudi iz proračuna Republike Slovenije za uresničevanje vsebin, za katere ima javna pooblastila. Zakon nadalje ureja pravno podlago za dodatek za povečan obseg dela zdravnikov in drugih zdravstvenih delavcev in sodelavcev ter o urejanju vprašanj zagotavljanja 24-urnega zdravstvenega varstva oziroma dežurstva. Pri tem bi želel jasno poudariti, da v poslanskem klubu LDS ne nasprotujemo urejanju plač zaposlenih v zdravstvu in spoštujemo njihova prizadevanja za njihovo povečanje, pri tem pa opozarjamo na problematiko parcialnega urejanja in na nasprotje s sprejeto zakonodajo. Skladno s sprejetim dogovorom o reševanju odprtih vprašanj iz julija 2004, ki je urejal določena vprašanja delovnega časa zdravnikov, je v prehodnih določbah jasno zapisano, da bodo partnerji podprli vključitev določb o dežurstvu iz dogovora v kolektivno pogodbo za zdravnike in zobozdravnike oziroma v kolektivno pogodbo za javni sektor. Ravno zaradi sprejetega dogovora menimo, da bi bilo potrebno vnesti takšen dogovor v besedilo kolektivnih pogodb. Dogovor o kolektivni pogodbi za javni sektor je težka, a pomembna naloga vsake vlade, po besedah pomembna prioriteta tudi za sedanjo vlado. Pogajanja so na začetku še zelo dobro potekala, a se je v nekem delu dialoga ministru Virantu začel sistem rušiti, padel je na izpitu iz temeljnih načel kolektivnih pogajanj. Vlada se je pogajanj lotila zelo nepremišljeno in podcenjujoče, zato novi plačni politiki nasprotujejo zdravniki, policisti, sodniki, šolniki. V poslanskem klubu LDS menimo, da imajo kolektivna pogajanja dodano vrednost, ki bi jo morali podpirali, ne pa dopustiti parcialnega urejanja, ki lahko ponovno pripelje do sektorskega, netransparentnega in neenotnega urejanja plač v javnem sektorju. Način plačevanja povečanega obsega dela in izplačevanje nadur tako ne sodi v zakon o zdravniški službi, ker je to že urejeno ali naj se dodatno uredi z zakonom o delovnih razmerjih, s sistemom zakonodaje na področju javnih uslužbencev in kolektivno pogodbo. Takšno razmišljanje podpira tudi primerjava ureditev v drugih državah. Ob tem pa je zelo nenavadno, da se s posebnima določbama uredi to področje tudi za ostale zdravstvene delavce in sodelavce, ne da bi se pripravile tudi spremembe drugih zakonov in bi se vsebine uredile celovito, istočasno in v paketu. Na koncu bi želel opozoriti še na oceno finančnih posledic predloga zakona. Nikjer namreč ni opredeljeno, kakšen obseg sredstev in iz katerih virov bo namenjen povečanemu obsegu dela in kakšni so pričakovani učinki. Prav tako ni mogoče razbrati, kakšne bodo posledice za uporabnike zdravstvenih storitev, saj bo zaradi spremembe načina plačevanja dežurstva potrebno prerazporediti 1,6 milijarde slovenskih tolarjev v okviru sredstev zavoda za zdravstveno zavarovanje. Ali se bo s tem zmanjšal obseg pravic ali bo zmanjšan obseg storitev, ostajajo naprej neodgovorjena vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi iz poročila, ki ga je predstavil predsednik odbora za zdravstvo, o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, je razvidno, da gre za realizacijo dogovora med ministrstvom, zdravniško zbornico in FIDES-om, to je sindikatom zdravnikom, ki bo zagotovil pravno podlago za dodatek za povečan obseg dela zdravnikov in drugih zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev. To se mi zdi še posebej pomembno poudariti, torej drugih zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev. Torej ne gre samo za zdravnike, bi pa upravičeno pričakovali, da bi poleg navedenega sindikata FIDES navedli tudi sindikat, ki pokriva preostale zdravstvene delavce oziroma sodelavce. S tem bi se izognili opozorilu predstavnice Sindikata zdravstvenega in socialnega varstva Slovenije, gospe Nevenke Lekše, ki je na odboru poudarila potrebo po enotnem in nediskriminatornem načinu za vse zaposlene v zdravstvu in socialnem varstvu. Ker zakon vsebinsko posega tudi na področje Zdravniške zbornice Slovenije, sem v proceduro vložil amandma, ki bi omogočil ustanovitev samostojne zobozdravstvene zbornice, a je bil zavrnjen. Hkrati je bilo dano zagotovilo, da če se zobozdravniki, seveda kvalificirana večina, odločijo za to, da bi imeli svojo zbornico, da je to v prihodnje mogoče tudi izvesti. Prav tako ni bil sprejet amandma, ki sem ga povzel na predlog Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije in predvideva, da zdravniku, ki je dopolnil 55 let starosti, ni potrebno opravljati dežurne službe ob pogojih, ki jih določi minister. Amandma ni bil sprejet, zato smo ga poslanke in poslanci Socialnih demokratov vložili tudi za današnjo obravnavo na seji državnega zbora. Pri tem ne gre spregledati oziroma je vredno opozoriti, da imajo v javnih zavodih, tu imam v mislih predvsem primarni nivo, direktorji teh zavodov velike težave, kako zapolniti vrzeli tam, kjer zdravniki manjkajo, in velikokrat si pomagajo na način, da pogodbeno zaposlujejo že upokojene zdravnike. Vsebina tega zakona je poizkus reševanja zagate, v kateri smo se znašli zaradi pomanjkanja zdravnikov, pa naj bo to na področju povečanega obsega del ali pa na področju zagotavljanja dežurstva. Ta poseg v zakon težav ne bo odpravil, jih bo pa omilil, vsaj upamo, da bo tako. Zdravstvo je vsekakor sistem, ki ne dovoljuje nedomišljenih in parcialnih posegov. Za kaj več pa bi potrebovali nacionalni program, v katerem bi jasno opredelili našo strategijo na področju zdravstva. Zgolj podeljevanje koncesij ne more odpraviti dejstva, da je zdravnikov premalo, gre zgolj za drugačno, po oceni Socialnih demokratov, slabšo ureditev. Naši zadržki glede zasebništva v zdravstvu so znani. Odgovornost ministra, ministrstva in vlade za zagotovitev zdravstvenega sistema, ki bo izboljšal stanje zdravja prebivalstva, omogočil večjo in hitrejšo dostopnost do zdravstvenih storitev, ohranil in celo okrepil solidarnost in pravičnost, je vsekakor velika. Ukrepe pričakujemo, pred tem pa predlagamo, da minister s podeljevanjem koncesij ne prehiteva po desni. Posegom, ki so predvideni s tem zakonom, v poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo nasprotovali, predlagamo pa, da amandmaja, s katerima želimo v zakon vgraditi svoj prispevek k doseganju prej omenjenih ciljev, podprete. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, predstavniku ministrstva, kolegom poslancem in poslankam! V Novi Sloveniji kot najpomembnejši del novosti zakona o zdravniški službi, ki jih imamo danes pred seboj, vidimo v tistih določbah, ki se spreminjajo z namenom skrajševanja čakalnih vrst za zdravstvene storitve, pri katerih je čakalna vrsta predolga, in v tej zvezi predvsem v določbah, ki dajejo pravno podlago za dodatek v primeru povečanega obsega dela oziroma nadpovprečno obremenjenost zaradi opravljanja dodatnega programa. Predvsem pomembno ocenjujemo v Novi Sloveniji, pa je, da je ta pravna podlaga dana. Dana je, kar je izrecno tudi zapisano, ne le zdravnikom, temveč tudi vsem zdravstvenim delavcev in sodelavcev. Torej tudi na primer medicinskim sestram, ki so se pogosto opozarjale, da se jih v tej zgodbi pušča ob strani. Pogoje, merila in obseg plačila za povečan obseg dela oziroma nadpovprečno obremenitev posameznega zdravstvenega delavca bo določila vlada. S predlaganimi amandmaji, ki smo jih vložili še skupaj s preostalimi tremi koalicijskimi poslanskimi skupinami, pa se bodo določile tudi osnovne meje, tako da bo do dodatka upravičen javni zavod, javni zdravstveni zavod, če ta uresničuje program po pogodbi, sklenjeni z zavodom na podlagi zakona, ki ureja zdravstveno varstvo in zavarovanje. Pod določenimi predpostavkami bo torej šlo in bo možen dogovor med zdravstvenim delavcem in njegovim nadrejenim glede opravljanja povečanega obsega dela in zaradi tega tudi plačila. V Novi Sloveniji podpiramo tudi druge rešitve, ki jih opredeljuje predlog zakona in sledijo odločbam ustavnega sodišča. Ustavno sodišče je zahtevalo, da se zakonsko opredeli obseg dejavnosti zbornice, ki se financira s članarino. To je potrebno tudi zato, ker država zagotavlja zbornici za opravljanje tistega dela njene dejavnosti, ki se tiče izvrševanja izvajanja javnih pooblastil, sredstva neposredno iz proračuna. Nadalje je s predlogom zakona ustrezneje določeno, da vrste specializacij sprejme zbornica v sodelovanju z ministrstvom, jasnejša bo tudi določba v zvezi z nadzorom zakonitosti dela zbornice, pri čemer bo nadzor opravljalo ministrstvo za zdravje. V Novi Sloveniji smo prepričani, da bodo te spremembe zakona pozitivno vplivale na razmere v našem zdravstvu v korist vseh Slovencev in Slovenk in zato bomo predlagane spremembe zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu poslanske skupine SLS. Prosim.
Še enkrat hvala, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavkami, kolegice in kolegi! Predlagana novela zakona o zdravniški službi ureja nekaj pomembnih odprtih vprašanj v veljavnem zakonu, poleg tega pa se usklajuje tudi s spremembami zakona o prekrških in z zakonom o priznavanju in vrednotenju izobraževanja. Predlagane spremembe so po našem mnenju nujne, saj urejajo zagotavljanje kvalitetne in stalne dostopnosti zdravstvene oskrbe in omogočajo izvedbo ukrepov za zmanjšanje čakalnih vrst v zdravniških ambulantah. Verjetno najpomembnejši del zakona je prenos dela besedila dogovora o reševanju odprtih vprašanj v zakon in pa ureditev povečanega obsega dela zdravnikov. Dogovor o reševanju odprtih vprašanj je nastal kot posledica nezadovoljstva Zdravniške zbornice Slovenije in sindikata Fides zaradi rešitve na področju dolžnosti in pravic zdravnikov pri opravljanju zdravniške službe, ki jih je prenesla novela zakona iz leta 2002. Kot najbolj sporna se je izkazala ureditev obsega začetka delovnega časa zdravnikov, ureditev počitka zdravnikov, plačila za dežurstva, stalno pripravljenost in podobno. Omenjeni dogovor je uredil ključna sporna oziroma odprta vprašanja veljavnega zakona. Predvideno je, da se dogovor uredi v kolektivni pogodbi z zdravniki in zobozdravniki. Del dogovora je vsebina zakona, ki ga danes obravnavamo oziroma ki je v proceduri. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne vidimo večjih težav da se del dogovora ureja v predlagani noveli zakona, ob tem pa upoštevamo izrecno izjavo državnega sekretarja, ki je na odboru za zdravstvo dejal, da je potrebno člene zakona brati povezano, in da predlagani zakon ne velja samo za zdravnike, ampak tudi za ostale zdravstvene delavce in zaposlene na področju zdravstva. Predlog zakona namreč ureja pravno podlago za dodatke zdravnikov za povečan obseg dela. Ta pravna podlaga se nanaša tudi na druge zdravstvene delavce in zdravstvene sodelavce. Kljub temu pa bo po našem mnenju potrebno nekatera vprašanja, ki jih ureja predlagani zakon, urediti tudi v drugih področnih zakonih. Glede dodatka zdravnikov za povečan obseg dela je bilo s strani predstavnika sindikata javnega sektorja poudarjeno, da naj se takšna rešitev prenese v zakon o sistemu plač v javnemu sektorju in na ta način reši na sistemski ravni za ves javni sektor. Takšno stališče je razumljivo, vendar je potrebno posebej poudariti, da gre v primeru zdravstva za dejavnost, ki je v javnem interesu in se tudi zaradi narave dela razlikuje od ostalih področjih javnega sektorja. Pomembna je tudi ureditev področja specializacije zdravnikov, ki je nedorečena, zlasti v primerih, ko se posamezniki, ki so imeli odobreno specializacijo, neopravičeno niso specializirali ali pa niso izpolnili svojih obveznosti, ki izhajajo iz specializacije. Zakon prinaša ustrezne rešitve na tem področju in omogoča, da se specializirajo tisti, ki si to specializacijo dejansko želijo opravljati, obenem pa se zagotavlja ustrezna pravna sredstva v primeru neizpolnjevanja specializantovih obveznosti. Glede na navedeno bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zakon, ki prinaša dobre rešitve, podprli v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Naslednjega vabim k besedi gospoda Baroviča v imenu SNS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegici, spoštovani kolegi, minister, predstavniki vlade! Veliko strokovnih mnenj, ocen in uradnih obrazložitev o vloženem predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi smo slišali, tako da je nesmiselno ponavljati ugotovitve, razloge, cilje itn. Mogoče bi bilo bolj enostavno reči, da je pravzaprav prišlo do nekaterih sprememb zaradi tega, ker kakor koli vzamemo, zdravnikov ni, zdravniki manjkajo in treba je nekaj narediti. Nihče, kolikor sem poslušal, skušal sem poslušati ves čas, ni omenjal, recimo, tudi pomembnega dela, ki je v predlogu tega zakona in ki govori o ureditvi specializacij, kar me zelo čudi, da o tem nihče ne govori, pa je to zelo pomembna vsebina, kajti ne nazadnje je veliko resnice v dejstvih in tudi veliko resnice, ki je potrebna, da se je vnesla v ta zakon. Namreč, nekateri specializirajo lepo ali grdo v nedogled in so še vedno specializanti, pa so že daleč od tega. Tisti, ki bi radi in ki jih bolnišnica ali zdravstvene ustanove potrebujejo, ne morejo priti do tega. In končno, hvala bogu, da se bo, upam da, na tem področju naredil vsaj z nekaterimi členi tega zakona en red. Naslednja stvar je tista vsebina - jaz bom zelo parcialno omenjal - ki smo jo v Slovenski nacionalni stranki, ki sva jo pravzaprav s kolegom, gospodom Prijateljem, ker se veliko ukvarjava ali morava ukvarjati tudi z bojem za status bolnišnic v Zasavju in v Sežani, pa tudi seveda z drugimi kolegi dali. Namreč, ti amandmaji, ki so bili predloženi, govorijo, vsaj po moji presoji, v prid tega zakona. In ne vem, zakaj ne bi bili sprejeti, kot na primer amandma, ki govori o tem, da javni razpis specializacija obsega specialistična področja za potrebe javne zdravstvene službe in tako naprej. To je amandma, ki je vložen k 5. členu, da ne govorim o amandmaju, k 8. členu - za izvajanje programa zdravstvenih storitev se z zdravnikom, ki v okviru mreže javne zdravstvene službe dela poln delovni čas pri enemu ali več delodajalcih, oziroma z zdravnikom, ki ima že sklenjeno pogodbo o zaposlitvi pri delodajalcu, lahko sklene pogodba o delu v skladu z zakonom, ki ureja obligacijska razmerja, čeprav vemo, da naj bi bila dva zakona v neskladju. Jaz sem že enkrat dobil en odgovor - tukaj jo zagovarjam, vlado - da če se to uredi in ta amandma sprejme, lahko rečemo, da je to "lex specialist". Sem dobil že enkrat odgovor, ker je bil kasnejši zakon v nasprotju s prejšnjim, ampak je kasnejši, torej ta, če ga bomo sprejeli, veljal. Torej, zakaj ne? S tem bomo pripomogli k temu, da bo dovoljšno število zdravnikov. Seveda se ti amandmaji nadaljujejo, poudaril bom še amandma, ki smo ga vložili v Slovenski nacionalni stranki tudi k 9. členu, kjer tako kot nekateri kolegi pred mano poudarjamo, da naj bi zdravnik, ki dopolni 55, ne 50, kot je zdaj let starosti, da potem mu ni možno več opravljati dežurne službe. Jaz menim, da je to tudi ena od rešitev in če bi jo danes sprejeli v obliki amandmaja, ki ga je vložila Slovenska nacionalna stranka ali, če hočete, še kdo drug, da dejansko to mejo s 50 let damo možnost - govorimo, da je ne podaljšujemo, ampak dajemo možnost zdravnikom, ki želijo in ki hočejo, da do 55. leta lahko glede na svoje sposobnosti in zmožnosti in voljo dežurajo, in damo jim možnost, da po 55. letu starosti ni potrebno opravljati dežurne službe, kar ne pomeni, da je ne sme. Skratka, jaz v tem primeru vidim, če se takšne amandma sprejme, dvojno rešitev, in sicer ena je ta, da omogočamo, da lahko zdravniki opravljajo dežurstvo, če so seveda spodobni, voljni in željni, ne do 50. ampak do 55. leta. Ampak še tu jim dajemo možnost, da jim po tem letu ni potrebno opravljati. Če pa želijo, pa naj jo. Hvala bogu, če bodo k tem pripomogli k bistvu in ciljem tega zakona, o katerih smo vsi govorili, k zmanjšanju čakalnih dob in predvsem k izboljšanju kvalitetnih storitev in uslug občankam in občanom. Skratka, jaz mislim, da je to en zakon, kjer lahko tudi s posluhom in sprejemom nekaterih amandmajev najdemo skupni jezik in rečemo, prav je, da je ta predlog zakona o zdravniški službi po postopku, kakršen je predviden, pred nami, in prav je, da ga tudi sprejmemo, ker s tem rešimo težave pomanjkanja zdravnikov in omogočimo kvalitetno in krajše delo tudi za bolnike. Tako v Slovenski nacionalni stranki bomo veseli, če boste amandmaje podprli, in bomo tudi mi takrat z veseljem ta zakon podprli.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda mag. Klavoro, da predstavi stališče DeSUS-a.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister! V poslanski skupini DeSUS soglašamo s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, ki ga je predložila vlada Republike Slovenije, in ga bomo tudi podprli. Novela zakona o zdravniški službi pomeni uresničitev pred dvema letoma sklenjenega dogovora med sindikatom FIDES, zdravniško zbornico in ministrstvom za zdravje o ureditvi problematike dežurne službe v zdravstvu. Poslanci DeSUS-a ocenjujemo to kot pozitivno, da se s predlaganim zakonom ureja ustrezno vrednotenje dežurnih služb vseh zdravstvenih delavcev in sodelavcev in ne samo zdravnikov, saj se je v preteklosti pogosto dogajalo, da je bilo ostalo osebje zapostavljeno. Dejstvo je, da je v Sloveniji že dolgo časa znan problem pomanjkanja zdravnikov, tudi drugega medicinskega kadra, saj glede na evropsko povprečje 3,5 zdravnika na 1000 prebivalcev, v Sloveniji le 2,2, to dejansko pomeni, da pri nas primanjkuje okrog 2600 zdravnikov. Še posebno se ta primanjkljaj odraža v določenih regijah oziroma v določenih odmaknjenih predelih Slovenije. Glede na to, da potrebe ljudi iz dneva v dan naraščajo, in glede na očitno pomanjkanje kadra v zdravstvu v poslanski skupini pozdravljamo predlagano ureditev glede vrednotenja večjega obsega v zdravstvu oziroma ureditev glede plačevanja dodatnih obremenitev, saj menimo, da bo takšna zakonodaja stimulativno vplivala na vse, ki delajo v zdravstvu. Posledično pa bo takšna ureditev pozitivno vplivala tudi na skrajševanje predolgih čakalnih vrst za operativne posege, saj bodo dodatne obremenitve pošteno vrednotene, direktorji zdravstvenih zavodov pa bodo dobili ustrezno pravno podlago za sklepanje pogodb z zaposlenimi. Kar se tiče zdravniških zbornic, naj omenim, da dosedanja ureditev ni bila najbolj posrečena, zato se strinjamo s predlagano rešitvijo, saj le-ta v celoti povzema odločitev ustavnih sodnikov. Merila za določanje članarine bodo odslej določene z zakonom, prav tako pa je določen nadzor države nad določanjem višine članarin. Poseben problem pa je urejanje specializacij in sploh celotnega sistema strokovnega izobraževanja zdravnikov. Sedanji sistem, po naši oceni, še dodatno generira pomanjkanje zdravniškega kadra. Veljavna zakonodaja namreč ne določa omejitev možnosti zamenjave programa specializacije za drug program, niti pogojev za prekinitev specializacije po uradni dolžnosti ter možnosti kandidature. Z novelo pa se ta pravna praznina zapolnjuje, saj predlagana sprememba daje možnost zbornici, da pod določenimi pogoji po uradni dolžnosti prekine specializacijo tistim, ki dejansko že več let neupravičeno ne specializirajo. Tako se bodo sprostila prosta specializantska mesta za kandidate, ki si dejansko želijo specializirati. Bistvene novosti, ki jih prinaša predlog zakona so torej ureditev pravne podlage za ustreznejše plačevanje dežurstev, za plačevanje dela v sklopu dodatnega programa za skrajševanje čakalnih dob ter možnost za nagarajevanje izjemnih obremenitev oziroma za preseganje delovnega programa. In ravno zaradi teh dolgo pričakovanih novitet poslanci s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi soglašamo. Zavedamo se, da predlagani zakon v celoti ne rešuje vseh nakopičenih problemov na tem področju in da samo prehodno ureja omenjeno problematiko, vendar je vlada obljubila, da bo to področje celovito in sistemsko uredila z zakonom o zdravstveni dejavnosti, ki naj bi upošteval veljavni pravni red EU in ščitil poleg parcialnih interesov posameznih interesnih skupin znotraj zdravstvenega sistema tudi javni interes. Glede na povedano in v upanju, da bo vlada svoje obljube in zaveze izpolnila, bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj ima besedo predstavnica madžarske narodne skupnosti, gospa Pozsonec.
Hvala, gospod predsedujoči. Še enkrat lep pozdrave vsem prisotnim. Takoj na začetku povem, da bom predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi podprla. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi se usklajuje z zakonom o prekrških, ki določa, da je treba predpise, s katerimi so določeni prekrški, ki niso v skladu z določbami novega zakona, uskladiti v treh letih po uveljavitvi. Ta rok je potekel že 7.2.2006 in z zakonom o priznavanju in vrednotenju izobraževanja, odpravlja pa tudi v odločbi ustavnega sodišča ugotovljeno neskladje z ustavo. S predlaganimi spremembami zakon sledi naslednjim pomembnejšim ciljem: izvajanju določbe zakona o prekrških, ki določa, da je potrebno predpise, s katerimi so določeni prekrški, ki niso v skladu s tem zakonom, v treh letih po uveljavitvi zakona uskladiti z zakonom o prekrških, zato je potrebno kot glavno kazen določiti namesto denarne kazni globo. V uskladitvi zakona z zakonom o priznavanju in vrednotenju izobraževanja, prenosu dela besedila dogovora o reševanju odprtih vprašanj v zakonu, določitvi pravne podlage za dodatek za povečan obseg dela zdravnikov in drugih zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev, odpravi ugotovljenega neskladja z ustavo, in sicer s predlogom zakonsko opredeliti obseg dejavnosti Zdravniške zbornice Slovenije, ki se financira s članarino, osnovo in merila za določitev članarine ter nadzor pristojnih organov in države. Dalje, odprave določenih neskladij v samem zakonu in natančnejši ureditvi specializaciji zdravnikov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Lep pozdrav, kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospod minister s sodelavkami, gospod podpredsednik! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, ki je v obravnavi po skrajšanem postopku, ker pa seveda odpravlja tudi ugotovljeno neskladnost z ostalo. V 10. in 11. členu tega predloga zakona se odpravlja ugotovljena neskladnost z ustavo, katero je ustavno sodišče že odločilo, da je 74. člen zakona o zdravniški službi v neskladju z ustavo, že 5. junija leta 2003. Takratna vlada in seveda posledično pa potem koalicija v državnem zboru je imela nalogo s strani ustavnega sodišča, da to neskladje odpravi do 31. decembra 2003. Še hvala bogu, da je leta 2004 prišlo do sprememb in novih volitev, ker če ne, še danes bivša vlada teh sprememb ne bi pripravila in prinesla v državni zbor. Zato smo lahko veseli, da imamo ministra, ki sledi odločbam ustavnega sodišča. Torej, to je eden od pomembnih in seveda v demokratični družbi eden od pomembnejših elementov, zakaj je potrebno zakon spremeniti in ga urediti. Drugič, predlog zakona se tudi v 14., 15. in 16. členu usklajuje z zakonom o prekrških, kar je seveda tudi potrebno. Tretjič, predlog zakona v 13. členu doda novo poglavje, katero ureja nadzor nad izvajanjem zakona, in določa, da bo nadzor nad izvajanjem določb tega zakona opravljalo ministrstvo. Seveda razen tiste dela, ki se nanaša na zaposlitev zdravnikov, katerega nadzor pa bo opravljal Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Sam se spominjam veliko težav in problemov, ki so jih imeli naši Slovenci iz zamejstva in sveta, ko so rabili nostrificirati diplome. Ta zakon, seveda, na tem področju zadeve ureja, torej v skladu z novim zakonom o izobraževanju v 1., 2. in 3. členu, to je tisto, v zvezi s pridobitvijo šolskih spričeval, in nadomešča zakon o nostrifikaciji, ker je povzročal, tako kot sem že omenil, veliko težav. Ena od cvetk prejšnje vlade, ki jo sedaj ta vlada popravlja, je seveda tudi neizpolnjevanje dogovora. Namreč, nekateri se radi dogovarjajo s figo v žepu, potem pa tega ne realizirajo. Tako kot je bil dogovor s FIDES-om, zdravniško zbornico in ministrstvom za zdravje. Sedaj bo ta sprememba zakona v 8., in 9. členu implementirala ta 4. člen dogovora o reševanju odprtih vprašanj in tudi to je seveda nujno potrebno. Eden od pomembnih delov v tem zakonu je sigurno določitev možnosti dodatka za poveča obseg dela, ker s tem, ko je vlada že v lanskem letu zagotovila nekaj čez 5 milijard sredstev za zmanjševanje in skrajševanje čakalnih dob, bo seveda na ta način možno to tudi realizirati, brez tega ne bi šlo. Za konec. Vladna koalicija bo seveda sledila tudi predlogom zakonodajno-pravne službe, zato bo zakon nadgradila z dvema amandmaja. To in zakon bo Slovenska demokratska stranka podprla. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanski skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 24.4.2006. Prehajamo k razpravi o 5. členu. V razpravo dajem 5. člen in amandma poslanske skupine LDS ter poslanske skupine SDS. Želi kdo besedo? Izvolite, gospod Germič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Namen dodatnega drugega odstavka v 5. členu je ta, da se uvede javni razpis specializacij, obsega specialističnega področja za potrebe javne zdravstvene mreže, specialističnega področja z znanim plačnikom in specialistična področja izven javne zdravstvene mreže, kajti zakon o zdravniški službi v poglavju II., Pogoji za opravljanje zdravniške službe, med ostalim ureja tudi zdravniške specializacije, za katere predlaga določene spremembe in dopolnitve. Skupščina zdravniške zbornice je v soglasju z vlado Republike Slovenije sprejela pravilnik o vrstah in vsebini in poteku specializacije zdravnikov, ki v 14. členu ureja specializacije za potrebe izven javne zdravstvene mreže. Zdravniška zbornica objavi razpis v okviru ISIS-a in za specializacijo za posamezna specialistična področja z znanim plačnikom, za kar pa nima zakonske podlage. Namen tega amandmaja je, da se ustvari seveda zakonska podlaga za takšen javni razpis. Seveda pa bi ob razpravi ob tem amandmaju želeli opozoriti tudi na dejstvo, ki sem ga že predstavil v okviru stališč poslanske skupine, torej, da zakon na tej točki pravzaprav izraža zelo malo ambicioznost torej ambicioznost; ki bi proučila celoten koncept podiplomskega usposabljanja zdravnikov, povezanih tudi s tako imenovanim deficitom zdravnikov zato, da bi lahko zagotovili pokrivanje celotnega slovenskega prostora z ustreznim številom zdravnikov. Teh vprašanj se ne dotika predlog tega zakona. Mi smo dobili obrazložitve, da bo vlada še v teku letošnjega leta predložila besedilo novega zakona o zdravniški službi oziroma besedilo, ki bi naj urejal celoviteje tudi to področje, seveda pa pri tem opozarjamo na izkušnje, ki jih imamo že s to vlado, da je veliko bilo napovedi, zelo malo pa uresničitev. In predvsem uresničitev, ki niso bile sistemsko naravnane. Tako imamo tudi danes pred seboj besedilo, ki govori o dopolnitvah in spremembah zakona o zdravniški službi, ki samo na določenih segmentih ureja določene vsebine, ne prinaša pa celovitejših rešitev. Seveda celovitejše rešitve bi prav gotovo bile prenesene, če bi imela ta vlada jasno strategijo in odnos do podiplomskega usposabljanja, torej odnos do pripravništva, odnos do sekundariata in odnos do specializacije. Seveda upamo, da bo predlog besedila, ki bo celoviteje uredil to področje, imel to ambicijo, torej imel ambicijo, da tudi na tem področju ta vlada predstavi svoje stališče, zato da bi se omogočalo urejanje in izvajanje specializacij čim hitreje, zato da bi lahko zdravniki pridobili potrebno izobrazbo za čim prejšnje samostojno opravljanje svojega poklica. V nadaljevanju se zakon tudi v ničemer ne dotika problema stroškov, vezanih na specializacije. Čeprav pa moram reči, da so rešitve, ki jih tukaj predlagajo, tiste, za katere se lahko strinjam, saj nedopustno je imeti ureditev, da tiste, ki ne želijo in imajo možnost, da opravijo specializacijo, se zamenja s tistimi, ki to želijo opraviti, in da se jim omeji rok za sodelovanje v tem procesu. Tako bi si želeli podporo k temu amandmaju, kajti s tem amandmajem pravzaprav ne ustvarjamo nič drugega, da ustvarimo pravno podlago za uresničitev tega javnega razpisa, ki s sklepi skupščine, zdravniške zbornice, v soglasju z ministrstvom tako in tako že potekajo. Hvala lepa.
Gospod Barovič, imate besedo.
Hvala lepa. Saj glede na to, da sta amandmaja identična, vsaj po vsebini je predhodni govornik že veliko povedal, ocenjujem, da smo v Slovenski nacionalni stranki s predlogom amandmaja, da se doda nov drugi odstavek v 5. členu, samo razširimo, dopolnimo in razjasnimo 5. člen. Ocenjujemo, da v vsebini smisel celega novega 5. člena s tem ne podpiramo. Jaz računam in upam tudi na razumnost in na to, da bodo, spoštovane kolegice in kolegi, ta dopolnila sprejeli in bi s tem skupaj družno pripravili en dober osnutek za zakon, ki se bo verjetno že kasneje tudi razvijal. Hvala.
Zaključujem razpravo! Prehajamo k 8. členu. V razpravo dajem 8. člen in amandma poslanske skupine SNS, amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS ter amandma poslanske skupine SD. Kdo želi besedo, prosim? Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da smo vložili amandmaje in smo dolžni amandmaje, kljub temu da smo jih v prvem delu, torej v stališču poslanske skupine že obrazložili, še enkrat povedati zelo poljubno, zelo človeško in razumno. Zdravnikov ni, imamo zakon o delovnih razmerjih, ki podobno rešitev problemov za skrajševanje čakalnih dob, za bolj aktivno in bolj kvalitetno delo zdravnikov ne dopušča, ampak se nam zdi neumno, da bi zdaj zaradi nekega zakona, ki nekaj ne dopušča, trpeli bolniki, zato ocenjujem, da je smiselno, da bi amandma s to vsebino torej, da se za izvajanje programa zdravstvenih storitev zdravnikom, ki v okviru mreže javne zdravstvene službe delajo poln delovni čas pri enem ali več delodajalcih, oziroma zdravnikom, ki imajo že sklenjeno pogodbo o zaposlitvi pri delodajalcu, lahko sklene pogodba o delu v s skladu z zakonom, ki ureja obligacijska razmerja. Ni zastonj seveda v oklepaju tudi beseda "podjem". Torej gre za neko podjemno razmerje in jaz mislim, da lahko včasih preobidemo en zakon zato, da z njim koristimo vsem, ne samo posameznikom, in če bi bilo to podjemno razmerje v skladu z obligacijo, se mi zdi, da ne bi kršili nobenih zakonov, seveda pa bi s tem ustvarili veliko kvaliteto pri dopolnitvi predlaganega zakona. Zato predlagam kolegicam in kolegom, da tak amandma sprejmemo v splošno skupno korist.
Hvala. Gospod Petek.
Hvala lepa za besedo. Amandma k 8. členu koalicijskih strank je smiseln, ker vnaša varovalko. Namreč, dodatke za povečan obseg dela je mogoče dobiti le takrat, če je uresničen program zavoda po osnovni pogodbi. Za takšen dodatek, razumljivo, morajo biti zagotovljena sredstva na eni strani in prav je tudi, da ob izjemah poda soglasje tudi minister. Zato bom ta amandma podprl. Sicer so dopolnitve zakona o zdravniški službi nujne, razlogov je seveda več, ne le ta odločba ustavnega sodišča, o kateri je bilo tukaj že precej govora. Dejstvo je, da se je v preteklosti močno povečala obremenjenost zdravnikov v osnovni zdravstveni dejavnosti in ta obremenjenost izvira iz več virov. Na eni strani se je spremenila slika obolevnosti prebivalstva, povečale so se zahteve in pričakovanja bolnikov, povečale so se tudi zahtevnosti stroke in v zadnji letih smo priča tudi zmanjševanju absolutnega števila družinskih zdravnikov oziroma zdravnikov splošne medicine. Na drugi strani imamo povečanje števila ostarelega prebivalstva. In drugič, po posameznih regijah imamo opravka z izjemno kritičnim pomanjkanjem zdravnikov, kjer sta na prvem mestu Koroška in Prekmurje. To spet pomeni kritično obremenjenost zdravnikov, to je družinske oziroma splošne medicine, ki jih v tem koncu najbolj primanjkuje. Slovenija zavzema tudi neslavno mesto nekje na repu glede števila zdravnikov na tisoč oziroma 100 tisoč prebivalcev, kakor hočete, in o tem je predsedujoči za to govornico danes že govoril. Ustanovitev medicinske fakultete v Mariboru bo sicer to krizo omejilo, vendar šele čez leta oziroma čez slabo desetletje. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi tako na novo določa pravno podlago za dodatek zdravniku za povečan obseg dela v okviru polnega delovnega časa in prek polnega delovnega časa. Zaposleni v zdravstvu so bili doslej edini v javnem sektorju, ki takrat, kadar so bili na delovnem mestu, torej, ko so bili dežurni, niso dobivali polnega plačila. Policaj na mejnem prehodu Holmec dobiva polno plačilo tudi obpolnoči oziroma ob zgodnjih jutranjih urah, to je takrat, kadar prek Holmeca skorajda ni prometa, in dobijo plačilo, kot da bi bila prek mejnega prehoda takrat nepregledna kolona. In prav je, da se to regulira tudi za področje zdravstva. In ne le zaradi tega, da bi se popravila ta krivica, tudi oziroma predvsem zaradi tega, ker pač zdravnikov splošne prakse na podeželju primanjkuje. In če so pripravljeni delati prek polnega delovnega časa, potem za božjo voljo naj dobijo za to tudi primerno plačilo. Na Koroškem oziroma vseh treh dolinah koroške regije kritično primanjkuje zdravnikov in brez tega, da bi dežurali tudi tisti zdravniki, ki jim glede starosti to ne bi bilo potrebno, verjetno v tej regiji sploh ne bi mogli zagotavljati nemotenega 24-urnega dežurstva. Zato je najmanj, kar lahko ta čas storimo, pač to, da jih pošteno in ustrezno plačamo. Seveda pa kroničnega pomanjkanja zdravnikov na podeželju samo s tem zakonom ne bomo mogli razreševati, potrebne bodo še druge spremembe.
Gospod mag. Žnidaršič, imate besedo.
Hvala lepa. Glede obremenjenosti zdravnikov moram povedati, da ni preobremenjenost samo tam, kjer zdravnikov ni dovolj, pač pa je lahko pogosto in tudi je bila v praksi pogosta tudi tam, kjer so na spisku zdravniki v zahtevani zasedbi, pa v resnici manjkajo zaradi porodniških, zaradi specializacij in tako naprej. V našem zdravstvenem domu je v nekem času 10 let od 10 zdravnikov bilo na delu ves čas samo 6 in ti so delali povečan obseg. Takrat smo imeli v pravilniku, da se jim za čas, ko delajo še za nekoga drugega, ki manjka, poveča osebni dohodek v rednem delovnem času za 30%. To je bila takrat ena oblika in tukaj se odpira možnost, da se to na podoben način reši tudi v zakonu o zdravniški službi, s čimer se strinjamo. Kar zadeva pa amandmajev k 8. členu, prvi in tretji, pa mislim, da sta nepotrebna. Namreč, uvajata neko pogodbo iste hiše, v kateri nekdo dela, z istim zdravnikom, ki je tukaj zaposlen, samo zaradi tega, ker je več dela, mimo tega, da ima redni delovni čas, še dodatno pogodbo za opravljanje tega dela. Tukaj moram povedati, da to ne gre iz več razlogov, ampak prvi je ta, da če je več dela, se lahko odobrijo nadure in se tudi praviloma odobravajo. Drug razlog je v tem, da bi prišlo do hude diskriminacije napram drugim delavcem, ki so potrebni v procesu opravljanja storitev zdravnika, ki pa nimajo pravice del istih storitev z zdravnikom opravljati po pogodbi, pač pa za naduro ali pa niti to, če je šlo pri ostalem osebju za prerazporejanje delovnega časa, pa tudi sester manjka, tako da nisem prepričan, da je to dobra rešitev in zaradi tega ga ne bom podprl. Hvala.
Gospod Germič, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Seveda sam bi se zelo pridružil temu razmišljanju predhodnika. In pri tem bi se tudi zelo natančno opredelil do pomislekov, ki nastajajo v zvezi s tem. Pri čemer bi želel, da je popolnoma jasno, da nikakor ne želim ustvariti ali občutka ali kakršnokoli drugačno mnenje, da ne želim, da imajo zdravniki in zaposleni v zdravstvu urejene plače; plače, ki bodo ustvarjile njihovo zadovoljstvo, in bodo na ta način lahko seveda uspešno uresničevali vse naloge pri zagotavljanju zdravstvenega varstva vseh nas. Seveda pa bojazen, o kateri bi želel spregovoriti, je ta, da ne želimo v okviru tega člena, zapisati to, na kar nas opozarja tudi zakonodajno-pravna služba. Torej, ne želimo zapisati in ne želimo uresničiti tako imenovano legalitetno načelo, ki govori, da je treba vsebinsko podlago za podzakonske akte urediti z zakonom. In da se podrobnejše se določi pogoje, merila in obseg plačila zspodzakonskimi besedili. Zakaj to poudarjam? Poudarjam tudi na osnovi, ko spremljam, kaj se dogaja s tem besedilom tega člena. Ker vlada oziroma ministrstvo ni imelo izdelanih jasnih principov, je prišlo do amandmaja na odboru, ki je bil po mojem vedenju samo z namenom sprejet, da je člen odprt, torej brez neke vsebinske utemeljitve, kajti vnesli smo samo v nekem besedila, da bomo podrobnejše uredili, minister oziroma vlada z uredbo podrobneje določi pogoje. S tem nismo nič povedali, naredili smo sicer člen odprt - ista zgodba bo pri 9. členu - na osnovi katerega danes poskušamo v besedilo zakona vnašati to, kar je ta pomanjkljivost. Če mene vprašate, ko natančno berem, kajti mi govorimo o povečanem obsegu dela tako v okviru polnega delovnega časa kot v obsegu nad polnim delovnim časom. Zakaj je tukaj potrebno imeti zelo jasno transparentno stališče te vlade? Zato, ker bodo jutri isto vprašanje zastavili drugi. Jaz prihajam iz dolgo let dela v šolstvu. Če ne bomo imeli tukaj jasnega kriterija, kaj je primeren obseg dela in kaj od tukaj naprej za vse sektorje v javnem sektorju, bomo dobili vprašanja tudi od drugih. Danes opozarjam na to vsebino, kajti bilo je že tako na odboru rečeno, da se potem naj takšna besedila zapišejo ne v posamezne sektorske zakone, ampak kar v zakon, ki ureja sistem plač v javnem sektorju. Tega tudi danes nimamo, tega tudi danes tukaj ni na mizi. Zelo bi bil vesel, gospod minister, če nam boste danes lahko postregli s podatkom, koliko je tistega obsega dela, ki ga bodo lahko zdravstveni delavci, zdravstveni sodelavci oziroma vsi zaposleni opravili še v okviru polnega delovnega časa. Za kakšen obseg gre, ali gre tukaj za mogoče 5% dodatka in bo vse nad tem obsegom ali pa bomo dosegli to, da bomo pravzaprav v okviru rednega delovnega časa opravili nekaj več? In kje so razlogi, da tega zdaj to ni mogoče opraviti? Moje vprašanje je naslednje; saj ne gre samo za vsebino sredstev, ki so namenjena za povečan obseg dela, kajti vsak povečan obseg dela, jaz sem prepričan, kot laik govorim, da prinese še dodatne stroške za opravljanje celovite storitve, ki jo prinese recimo povečan obseg dela za nekega zdravstvenega delavca. Te odgovore moramo imeti. Jaz sem tukaj danes tudi slišal, da je ta vlada poskrbela za 5 milijard dodatnih sredstev. Gospod minister, vi veste, da sem vas opozoril, od kod je teh milijard pri razpravi o proračunu. Gre za čisto računovodsko zadevo v okviru spremembe zakona o davčnem prometu. Teh sredstev v prihodnje ni pričakovati kot neka dodatna svežina sredstev v zdravstvenem sistemu oziroma v tem trenutku ne vemo, ali se bo to dogajalo. Hkrati pa vemo, da sredstev, ki ste jih imeli na razpolago v lanskem letu, niste porabili, ampak ste jih porabili nekje okrog 65%. Vsi si želimo krajše čakalne vrste. Čisto vsi si želimo čim kvalitetnejše storitve, ampak pri tem, da bomo lahko to dosegli, moramo imeti celovite rešitve, da ne bomo na eni strani gradili, na drugi strani pa hkrati že podirali obstoječi sistem. V zvezi z dežurstvi bom govoril pri 9. členu. Želel bi se pa dotakniti amandmaja. Po mojem mnenju besedilo predlaganega amandmaja ima mogoče željo, da odgovori na vprašanje definiranja pogojev, meril in obsega plačila za povečan obseg dela. Ampak ko jaz to berem, ne vidim nobenega izmed navedenih, ne pogoja, ne meril in ne obsega. Na eni strani govorimo, da javni zdravstveni zavod uresničuje program po pogodbi, sklenjeni z zavodom na podlagi zakona, ki ureja zdravstveno varstvo o zavarovanjih. Jaz mislim, da je to tako in tako samo po sebi umevno, da to ni noben pogoj, ki bi predstavljal kriterij za vrednotenje, so zagotovljena sredstva. Jaz mislim, da noben zavod oziroma direktor javnega zavoda v zdravstvu ne bo mogel podpisati te pogodbe, če teh sredstev ne bo in je pridobil soglasje ministra. Seveda nas zanima kaj so kriteriji in merila za povečan obseg dela. Iz tega to ni možno razbrati. Pri čemer bi pa opozoril že ob teh pomislekih še na eno zelo pomembno distinkcijo med besedilom prve alineje v amandmaju in med obrazložitvijo. V prvi alineji predlagatelji zapišejo: "Javni zdravstveni zavod uresničuje program po pogodbi, sklenjeni z zavodom na podlagi zakona." Torej gre za nedovršni glagol "uresničuje", kar pomeni, da je že samo to, da izvaja zdravstveno storitev, lahko že osnova za povečan obseg. Medtem ko v obrazložitvi po mojem zapišejo korektno. Tako bi moral javni zavod, ki bo prevzel in izpolnjeval dodatni program dela, najprej izpolniti program, "izpolniti", torej dovršna oblika, narediti vse, kar je bilo potrebno narediti, in od tu dalje lahko govorimo o tem, da imamo povečan obseg dela. Če je zavestno, potem seveda ustvarja velik dvom. Če ni zavestno, ali je prišlo do tiskarske napake, kar lahko tudi nekako razumem. Seveda bo potrebno to dilemo, ki jo vsaj jaz imam, načelno jasno razčistiti. Jaz bi si zelo želel, da, še enkrat poudarjam, imamo takšen plačni sistem, ki bo vsaj na tem področju, o katerem sedaj govorimo, zagotavljal dobro plačano politiko in zadovoljstvo vseh zdravstvenih delavcev. Moje vprašanje je, da se tega glede na opozorilo zdravnikov, ki govorijo o zaostajanju plač, v primerjavi z drugimi, ki govorijo o tem, da razmerju zdravnik z drugimi, niso prave. Jaz se bojim, da je tukaj zelo malo narejenega za to, da bi uspeli narediti to, kar zdravniki in drugi zdravstveni delavci od nas pričakujejo, da zagotovimo takšen materialni položaj in takšna plačila, ki bodo ustvarjala zadovoljstvo, ki bodo ustvarjali zadovoljstvo za to, da bodo ostali v zdravstvenem sistemu, v javni zdravstveni mreži. Jaz si ne želim, da zdravniki bežijo iz javne zdravstvene mreže. Ne želim si, da imamo danes v Sloveniji prvo zdravstveno asistenco, s katero si moramo iz lastnega žepa pokrivati določene zdravstvene storitve, da bomo lahko dosegli neke učinke. Ne želim si takšnih privatizacij ali uvajanj zasebništev, ki niso transparentna. Takšno parcialno reševanje teh problemov ne vodi k stabilnosti in zaupanja vreden sistem zdravstvenega varstva. Poskušajte razumeti moje dileme kot nekoga, ki ne prihaja iz zdravstva in bom koristnik storitev zdravstvenega sistema, da bi za nas bilo potrebno javno odgovoriti na te dileme, jih predstaviti jasno in transparentno v smislu večje dostopnosti, večje učinkovitosti in boljšega zagotavljanja zdravstvenega varstva Slovenk in Slovencev. Na koncu samo še to, kar sem že pri tej točki tudi večkrat povedal. Ne želim si, da bi takšen sistem urejanja povzročil padec prve domine, ki se bo nadaljevala v nadaljevanju pri ostalih sektorjih. Želimo si, da bi zagotavljanje enotnega, transparentnega in učinkovitega plačnega sistema bilo urejeno in da ni pridemo v kolektivno pogodbo, ki bo te stvari uredila. Bojim se, da takšen parcialni pristop, kot ga uvajamo tukaj, ne bo prispeval k temu cilju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl imate besedo. Mislim, da ste se javili prej? V redu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bom diskutiral predvsem o tem 8. členu in pa amandmaju vladajoče koalicije. S tem 8. členom in pa amandmajem, in mislim, da bomo o tem danes največ govorili, ta zakon pravzaprav postaja ne zakon o zdravniški službi, ampak kar zakon o zdravniškem dodatku. To je njegov, bodimo odkriti, edini cilj. Mi smo že uvodoma povedali, da v Liberalni demokraciji Slovenije ne nasprotujemo temu, da ne bi v Sloveniji zdravnikov, učiteljev, sodnikov dobro plačali. To, čemur pa nasprotujemo, nasprotujemo pa temu, da s tem, kar bo danes, glede na to, da je vladajoča koalicija pripravila celo še nek dodaten amandma na 8. člen, nedvomno sprejeto, pravzaprav danes odpiramo ali pa omogočamo, da se bo sprostil plaz. Plaz, gospod minister in pa draga spoštovana vlada, ki ga ne bo mogoče zaustaviti. Seveda je res, da letos praznujemo deseto obletnico zdravniške stavke, in da mogoče zato se je gospod minister za zdravje odločil, da bo preko zakona, ne pa s težko diskusijo o kolektivni pogodbi z mogoče kakšno grožnjo stavke, reševal problem, ki je po njegovem izhajal iz dogovora med vlado Republike Slovenije oziroma ministrstva za zdravje, zdravniško zbornico in Fidesom iz 15. julija 2004, ki je rekel, da bodo partnerji te določbe uredili v kolektivnih pogodbah. Vlada gospoda Janše in gospod minister, predpostavljamo v polnem zavedanju ministra Viranta, ministra za finance in še koga, sta se odločila, da se to ne bo delalo v kolektivni pogodbi, ampak bomo to kar uvrstili v zakon. Seveda problem, kadar diskutiramo o tem v zakonu, je, da to diskutiramo v državnem zboru, da to ne diskutiramo na primer v okviru ali, če hočete, socialnega dialoga, ali pa vsaj v tisti formalni instituciji, iz katere blagajne se bo to financiralo. Govorim o programu zavoda za zdravstveno zavarovanje. Predvsem v tej dvorani ni veliko pacientov ali pa vsaj ne veliko skrbnikov pacientov. Če bi minister želel to zadevo urediti, bi z ministrom Virantom to zadevo morala in pri tem upoštevati vse pogoje, omejevalne pogoje, ki so, to zadevo bi morala urediti v kolektivni pogodbi. Vendar kot je kolega Germič povedal z govornice, ministru Virnatu to ni uspelo. Pri nekem drugem, veliko manjši skupini javnih uslužbencev ali pa, če hočete, javnih funkcionarjev ali pa ljudi, ki izvajajo javno službo, pri sodnikih, je minister Virant padel na načelih kolektivnih pogajanj. Jaz si ne predstavljam, kako bo, ko bo ta zakon sprejet, minister Virant odgovarjal šolnikom ali pa minister Zver odgovarjal šolnikom, zakaj je ministru Bručanu uspelo prepričati ministra Viranta, ministru Zveru ali pa ministru Zupanu pa to ne uspe. Zato pravim, da bo posledica tega zakona predvsem plaz, plaz novih pritiskov za dvig plač, ker vsak javni uslužbenec, ko bo primerjal to pravico, ki bo v tem zakonu dana sodnikom, bo verjel, da tudi njemu pripada takšna pravica. Kaj bo rezultat? Rezultat bo ta, da bo na koncu verjetno, razen če bo gospod Bručan uspel prepričati gospoda ministra za finance, da je potrebno dvigniti prispevno stopnjo, da bo na koncu zmanjkalo denarja. Na koncu bo zmanjkalo denarja, ker bo potrebno teh letos 1,6, drugo leto pa kaj več sredstev zagotoviti v okviru zavoda za zdravstveno zavarovanje in bo zato potrebno zmanjšati nekatere druge pravice oziroma zmanjšal se bo drug strošek v zdravstvu. Ali so to zdravila ali je to kaj drugega, se bo odločalo v vsakem primeru posebej. Zato je po svoje banalen ta amandma, ki so ga predlagali poslanci vladajoče koalicije, ki pravijo, da se dodatek lahko dodeli le, če javni zavod uresničuje program, in kolega Germič je o tem že govoril, če so zagotovljena sredstva in je pridobil soglasje ministra. Sredstva se vedno lahko zagotovijo za plače, se pač nekaj drugega ne bo plačalo. Gospod Bručan se bo spomnil, da smo v lanskem letu na predlog te vlade mimo javnofinančnih blagajn prevzeli dolg zdravstvene blagajne, se pravi za tiste stvari, za katere zdravstvena blagajna ni pokrila obveznosti, pa jih je moral državni proračun. Sredstva bodo vedno zagotovljena za plače. In potem na koncu je pridobil soglasje minister. Gospod minister za zdravje bo zdaj pravzaprav postal gospod minister za določanje plač v posameznih javnih zdravstvenih zavodih. Zelo pomembna funkcija. Naj vam povem, da potem ne vem, zakaj potrebujemo pravzaprav kolektivna pogajanja in zakaj potrebujemo neko iskanje soglasij. Če k temu, kar počenjamo oziroma počenjate v tem zakonu danes še dodamo pritisk koncesionarjev ali pritisk nekega vsaj po mojem mnenju nejasnega določanja, kdo naj, pa kdo naj ne gre v koncesijo, bodo posledice za slovensko zdravstveno blagajno zelo jasne. Več denarja se bo dajalo predvsem za pokrivanje, če hočete, v narekovanju jih bom imenoval, "fiksnih stroškov plač", manj denarja pa bo za dodatni program ali za plačevanje tistih storitev, ki so povezana s posameznim izvajanjem del, torej manj bo denarja za zdravila in manj bo denarja za pravice v zdravstvu. Pravzaprav se danes preko zakona o zdravniškem dodatku odločamo, kaj je pomembneje, pravice dveh milijonov Slovencev in Slovenk oziroma zavarovancev v slovenskem zdravstvenem sistemu ali pravice približno 39 tisoč pa še nekaj je vseh zdravstvenih delavcev po zadnjih statističnih podatkih, ali pa seveda plača. In obžalujem to, da bomo na 10-letnico zdravniške stavke v slovenskem zdravstvenem sistemu odprli plaz, ki ne bo vodil samo v povečanje plač zdravnikov, ampak bo vodil v nekontrolirano povečanje plač tudi drugih segmentov javnega sektorja. Od tako propagirane plačne reforme v slovenskem javnem sektorju, se bojim, da ne bo ostalo kaj velikega. Ampak oblast je slast in najlažje je deliti, gospod minister, najlažje je deliti, težje se je pogajati v okviru kolektivnih pogodb, težje je stališča zdravnikov soočati s stališči šolnikov, sodnikov in še koga. Zato seveda menim, da je način, kako ste predlagali z zakonom urejati stvari, ki bi se morale v kolektivni pogodbi, neustrezen način. Zato bom sam zakonu v tem delu nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod dr. Slavinec, ste želeli besedo? Ja, prosim.
Hvala lepa za besedo. Nadaljeval bom približno tam, kjer sta moja kolega zaključila. Tudi sam si vsekakor ne bi želel, da bi zdravniki dobili občutek, da so za svoje strokovno delo premalo plačani in zaradi tega iskali druge možnosti, ne nazadnje tudi takšne, ki bi bile potem uporabnikom manj naklonjene in predvsem dražje. Vendar pa opozarjam na eno dejstvo. Ne dolgo tega nazaj smo tukaj slišali, kako minister Virant teži k temu, da poenoti plačni sistem, da opravi razne dodatke. Sedaj pa imam občutek, kot da leva roka v vladi ne ve, kaj desna počne. Saj točno to, kar zdaj vidimo, je spet eden izmed dodatkov. In soočamo se s predlogom dodatka, še preden je prvi zakon sploh pravnomočno začel veljati. Če nadaljujem razmišljanje, kam to vodi. Seveda vodi v naslednji plaz. Sam bom seveda raje primerjal zdravnike z učitelji, ne nazadnje tudi sodniki in ko mu je na koncu s policisti. Kaj zdaj to pomeni nadpovprečni obseg oziroma povečan obseg znotraj rednega delovnega časa? Ali to pomeni, da so zdravniki ocenili, da so njihove norme previsoko postavljene, včasih so udarniki na strojih dvigovali norme, ki so jih potem ostali morali dosegati in sedaj želijo te norme znižati, tako da na drug način pridejo do višje plače. Sprašujem se, kaj to pomeni, recimo, v predavalnici ali v razredu, v šoli. Če je potem en učenec, dijak, študent več, kot je predpisano, je potem to nadpovprečni obseg ali če učitelj hitreje govori, vzame več snovi, bo tudi to tako vrednoteno? Opozarjam samo na dejstva, da stvar tako zastavljena, kot je, prav gotovo ni dovolj jasno definirana in zaradi tega prežijo mnoge nevarnosti in predvsem plaz. In kaj je najhujše? Upravičen plaz vseh tistih, ki bodo sledili temu dodatku in ki bodo seveda s svojimi predlogi in ne nazadnje tudi izsiljevanjem, če je to ozadje tega predloga, dosegli v primerjavi z zdravniki, če to dobijo, vsekakor upravičene dodatke. Naj zaključim s tem, da res želim, da zdravniki dobijo takšno plačilo, ki se jim bo zdelo dostojno in vredno njihovega dela, vendar se zavzemam za jasna določila in za poštena in enaka pravila igre vseh strokovnih delavcev, ki dobivajo plačo iz proračuna. Hvala lepa.
Hvala. Gospod mag. Žnidaršič, imate besedo.
Na vsak način je treba nekaj besed povedati na račun tega našega drugega amandmaja poslanskih skupin, kjer jaz razumem, če so zagotovljena sredstva, in na način, da so to sredstva mimo tistih, ki so zagotovljena za izpeljavo programa v 100%. Se pravi, če je več denarja, če je mimo teh rednih sredstev po programu, ki je bil podpisan z ZZZS, še kaj dodatnega, ker je dela več in je potrebno, da se ga opravi, ali pa da gre za sredstva, ki se pojavijo kot rezultat dela v sleherni zdravstveni instituciji ali posameznega zdravnika ali zdravnika zasebnika iz naslova dela na trgu, se pravi od samoplačnikov ali s strani delovnih organizacij in naprej. Ne mislim, da bi se to lahko izvajalo v okolju, kjer za redni program ustvarjajo izgubo. Tam se je treba najprej vprašati, kaj se dela v rednem delovnem času, kdo je izpolnil, kdo ni in zakaj, kdo manjka in zakaj. Mi vemo, da ima klinični center neprekinjene izgube, po drugi strani ugotavljamo, da jih je skoraj tretjina dnevno nekje drugje kot na delu. To je pošasten podatek, ki je neprimerljiv s slehernimi podatki te vrste v širšem okolju države, recimo v Evropski uniji. Da je 30% ali celo kdaj več odsotnih, je resen problem, s katerim se očitno nihče ne ukvarja. V železarski industriji, ki naj bi bila zelo težka, je imela Nemčija že pred 30-mi leti bolniški stalež na 4,5%, tudi strokovno izpopolnjevanje jemlje v teh zdravstvenih institucijah veliko časa. Ampak, ko sem jaz odrejal strokovno izpopolnjevanje v zdravstvenem domu, ko ni bilo zdravnikov in ni imel kdo delati, ga nismo izvedli v obsegu, ki je določen z branžnim sporazumom treh tednov, pač pa smo koristili pet, sedem dni na leto in nič več. Jih je šlo manj in so tisti morali prenašati novitete in tisto, kar je bilo pomembnega za stroko, potem na internih usposobitvah oziroma sestankih kolegijev, zdravnikov in podobno, da smo zagotovili izpolnitev potreb ljudi, ki so čakali v čakalnici. Kolegica iz kliničnega centra, ki je že v pokoju, pa mi je povedala, da o tem v kliničnem centru nihče ne razmišlja. Oni gredo tri tedne na izpopolnjevanje, kdo bo plačal, od kod denar, kdo bo opravil delo v tem času, jih ne zanima. Zato bi jaz naprej vprašal, kaj tam šefi delajo, zakaj kdo manjka, kaj je storil v rednem delovnem času, ali niso vrste zato, da se bo lažje potegnilo iz žepa dodaten denar popoldne v obliki samoplačništva. Malo bi tudi povprašal, ali rabijo res zdravniki specialisti, pa naj bodo še tako dobri, 17 metrske jahte in jadrnice in tako naprej in ali je potrebno, da obogatijo v nekaj letih, ko morajo nekatere družine ali ljudje delati nekaj generacij za to, da si ustvarijo ustrezno imetje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mogoče kot kratek komentar gospodu Žnidaršiču na to, kar je povedal. Milijarda 600 tolarjev, kolikor naj bi ta tako imenovani dodatek stal, je na primer v področnem dogovoru bolnic za leto 2005 opredeljena kot, govorim o istem obsegu denarja, zelo natančen kardiovaskularni program, ki za vsako od bolnic, ki to izvaja, pove, koliko natančno operacij bodo izvedli. Ali drugače. Jaz ne vem, od kod bo prišla dodatna milijarda 600. Vem pa, da milijarda 600 je toliko in toliko koronografij in tako naprej, ali pa, da 3.300 operacij sive mrene stane 473 milijonov v dodatnem bolnišničnem programu programa zavoda za zdravstveno zavarovanje. In če vi rečete in napišete v člen zakona, da so zagotovljena sredstva, ves denar pa je razporejen, zelo natančno razporejen v osnovni in dodatni zdravstveni program, morate povedati, kaj boste zmanjšali. In če dajete milijardo 600 za nekaj, potem boste morali milijardo 600 nekje vzeti. In milijarda 600 je, če to pretvorimo iz operacij sive mrene, skoraj 12.000 operacij sive mrene, zato da vemo, o čem govorimo. In preprosto ni mogoče samo zapisati, da so zagotovljena sredstva. Če bi tukaj pisalo, da so zagotovljena dodatna sredstva iz bodisi dodatnih virov ali pa iz ne vem kakšnih prihrankov in bi se natančno opredelilo, iz katerih prihrankov in kje so, potem bi še nekaj od tega lahko verjel. Reči pa, da so zagotovljena sredstva in potem, ne vem, se izvede program, ko vemo, kaj milijarda 600 pomeni v zelo trdih pogajanjih, ki so trajala za leto 2005, minister jih pozna, nekje od jeseni 2004 do maja 2005 je pač milijarda 600 toliko in toliko operacij sivih mren ali pa, če hočete, toliko in toliko kardiovaskularnega programa. In zato govoriti o tem, da če damo danes z zdravniškim dodatkom tistim, za katere pravite, da imajo prevelike jahte, ne vem, milijardo 600 dodatnega denarja za dodatke, potem bi moral minister še povedati, od kod bo zdravstvena blagajna to financirala. Tega pa v dokumentih ni videti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ivan Grill.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Moji predhodniki so razpravljali več ali manj o vsem drugem, samo o amandmaju na 8. člen ne. In tukaj poslušamo predavanje o stvareh, ki niso niti predmet tega zakona. Gospod Cvikl, kje bo ministrstvo ta sredstva zagotovilo, zagotovo ni predmet tega zakona, ki ga danes obravnavamo. On te rešitve zagotovo ima. Začel bi tukaj, zdravstveno varstvo je zagotovo neka dobrina, ki si jo vsi želimo in tudi potrebujemo, je pa cenjena šele takrat, ko jo tudi potrebujemo. Zato je po mojem prepričanju vloga države in tudi resornega ministrstva predvsem v tem, da skuša zdravstveno varstvo zagotavljati v največji možni meri, kar pomeni, da je zdravstveno varstvo kvalitetno, da je fleksibilno in da se je tudi zmožno prilagajati situacijam, ki so dejansko iz dneva v dan lahko tudi drugačne. Kako to izvajati? Zagotovo to ni enostavno, kajti če bi to bilo enostavno, bi se verjetno v prejšnjih mandatih take rešitve že poiskale in bi se že tudi izvajale. Sem pa prepričan, da s tem zakonom, ki ga obravnavamo danes in ki ga bomo tudi potrjevali, zagotovo odpravljamo oziroma bomo sprejeli rešitve, ki bodo prinesle nekaj pozitivnih sprememb in pa tudi rešitev v samo zdravstveno varstvo. Če se zdaj konkretno dotaknemo tega 8. člena, sam sem tudi prepričan, da takšen amandma, kot je bil vložen, ni potreben s stani SD-ja. Sam podpiram amandma, ki ga je vložila koalicija, kajti kakršen koli povečan obseg dela pa tudi prekomerno delo v času dežurstev je potrebno pokriti s finančnimi sredstvi in to je tudi potem prvi pogoj, ki mora biti zagotovljen, da bo lahko direktor nekega zavoda takšno delo tudi odredil. Tukaj poslušamo očitke, da naj bi takšen zakon, kot ga bomo danes sprejemali oziroma na tej seji, povzročil nek plaz na ostalih področjih, da tukaj dejansko sedaj razpravljamo, kakšen je pravičen sistem plač. Jaz sem prepričan, da je to vedno stvar, o kateri lahko razpravljamo v nedogled, pa ne bomo nikoli našli takšnih rešitev, da bi bile konsenzualne za vse. Ali so plače učiteljev pravične? Če bom vprašali njih, zagotovo ne. So prenizke. Soočamo se, s sodniškimi plačami. Tudi tam vidimo, da niso zadovoljni. Prepričan sem, da tudi zdravniki niso in še tudi ostali. Kogarkoli bi povprašali, bi odgovoril, da s tem ni zadovoljen. Imamo neko razmerje, ki je trenutno v veljavi, in tudi zakon o plačah v javnem sektorju, ki smo ga sprejeli, je na nek način te zadeve skušal urediti. Nikakor pa ne razumem, zakaj naj bi ta zakon, ki ga danes sprejemamo, posegal v plačna razmerja. Že na poslansko vprašanje, ki ga je eden izmed poslancev naslovil na ministra Viranta, je zelo jasno povedal, da ta zakon ne posega v razmerje plač, da ne posega v določanje osnovnih plač in tudi ne, kako se naj bi ti dodatki obračunavali. Tako jaz tukaj ne vidim bojazni, za kakršna koli negodovanja ostalih področij, sem pa za to, da bodo zdravniki, pa tudi ostali, ki so zaposleni v zdravstvenih domovih oziroma tudi bolnišnicah, lahko uveljavljali tisto pravico za prekomeren obseg dela oziroma podaljšan obseg, da dobijo za to pravično plačano, kot dobijo to tudi ostali v drugih področjih. Ta zakon poleg tega rešuje tudi ostale stvari, ki bi jih morali reševati že v preteklosti. Vemo, odločba ustavnega sodišče je narekovala, da se te pravne praznine rešujejo že do konca leta 2003, pa tega nismo storili. In ravno tako dogovor, ki je bil med Fidesom in ministrom za zdravje v prejšnjem mandatu dogovorjen, na nek način ta zakon sam rešuje. Jaz bom ta zakon podprl, podprl pa bom tudi amandma koalicije, ki ge je vložila k temu členu. In sem prepričan, da bo pomembno doprinesel k večji kvaliteti zdravniške službe. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl, replika?
Replika poslanskemu kolegu. Glejte gospod poslanec. Stran 7, vladno gradivo, ocena finančnih posledic predloga zakona za državni proračun in druga javnofinančna sredstva, drugi odstavek, da zaradi izvajanja spremembe zakona oziroma zaradi spremembe načina plačevanja dežurstva bo potrebno s prerazporeditvijo, poudarjam, s prerazporeditvijo v okviru sredstev zavoda za zdravstveno zavarovanje zagotoviti okoli 1,6 milijarde tolarjev. Zavod za zdravstveno zavarovanje je v letu 2005 s posebnim področnim dogovorom za bolnice zagotovil milijardo 600 za izvajanje kardiovaskularnih operacij ali pa, če hočete, 660 milijonov za 130 dodatnih medicinskih sester, 100 milijonov tolarjev za približno 1720 dodatnih preiskav za računalniško tomografijo itn. Milijardo 600 boste vzeli iz dodatnega programa, na primer, in ga dali za plače. Ne vem, od kod ga boste vzeli, ampak vsekakor bo državni zbor s to današnjo odločitvijo pomembno posegel v program zavoda za zdravstveno zavarovanje. Zato reči, da to ne bo imelo vpliva, potem ko je vlada sama napisala, da bo potrebno prerazporediti 1,6 milijarde, torej da ne bo mogoče izvesti, kot je bilo v letu 2005 dodatnega programa v višini 1,6 milijarde, je pač preprosto zanikanje dejstev, ki jih je v državni zbor poslala vaša vlada. Zato se nam zdi neustrezno na ta način, brez tega, da bi bili zagotovljeni realni viri, ker zmanjševanje pravic pacientov niso realni viri, ta zakon tako sprejemati. Če bi to sprejemali v okviru kolektivne pogodbe, potem bi eno od osnovnih vprašanj, ki bi sledilo pri arbitraži in pa osnovnem pogajanju o tem, kakšen bo program posameznih javnih zdravstvenih zavodov, lahko na nek način ustrezno vključili. Tako pa bo zakon sprejet, to bo norma, to bo nova pravica in za to pravico bodo najprej poskrbeli v javnih zdravstvenih zavodih in zmanjkalo bo denarja za kaj drugega. Če pa ima minister za zdravje obljubo ministra za finance, da lahko prispevno stopnjo poveča za toliko, da ne bo potrebno zmanjšati pravic, potem pa to povejte tukaj. O tem vlada v dokumentih ne govori. Hvala.
Gospod Germič, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Jaz sem zelo zadovoljen s tem, da je kolega Žnidaršič spregovoril pravzaprav o vsebini, o kateri govorimo iz svojih vrst, ker je prav gotovo seznanjen s tematiko bistveno bližje, kot sem sam, glede na to, da sem samo uporabnik storitev zdravstvenega sistema. In ravno o tem, o čemer je gospod Žnidaršič govoril, želimo dobiti odgovore, ko se odločamo o teh zakonskih spremembah. O tem želimo govoriti. In jaz govorim ravno o tem, kakšna so merila, da o tem javno vemo vsi, ne pa, da se to določa sektorsko za posamezna področja, kajti če naredim analogijo ali kot učitelj, če sem predelal vso snov, ki je predpisana v tri četrt leta, ali to pomeni, da sem upravičen za dodatek za uspešnost. Strinjam se, da nismo vsi enaki, v šolstvu nikoli nismo bili vsi enaki. In tudi v zdravstvu nismo vsi enaki in se strinjam, da se naredi nekako selektiven pristop usmerjanja s stimulacijo k uspešnosti. Pri tem pa nikakor ne morem prezreti vseh drugih, kajti jaz si želim, da bi sistem plač v javnem sektorju bil konsistenten v zadovoljstvo vseh in ne želim si blokad, ki bi lahko bile povzročene za sektorsko obravnavo. Seveda nikakor se ne morem strinjati, da ni bistveno, od kod bo minister dobil sredstva za povečan obseg, potem ga moram vprašati, če to ni bistveno, da ne gre za javna sredstva. Če ne gre za javna sredstva, potem se je potrebno vprašati, kje so viri za ta sredstva, zato je to zelo pomembno vprašanje, kje bodo viri za ta sredstva in seveda mi odločamo skozi proračunov o sredstvih, ki jih zagotavljamo skozi javni obseg sredstev. Jaz bi tukaj opozoril na to, kar je tudi kolega Žnidaršič govoril. Mi danes nimamo tudi jasne slike o tem, kakšne so izgube v javnih zdravstvenih zavodih. Vsako leto ali pa dolgo vrsto let smo bili soočeni s tem problemom, jaz bi bil zelo vesel, če bi danes lahko minister zagotovil, da nihče od zdravstvenih zavodov nima izgube in da je seveda situacija popolnoma jasna, ampak glede na to, da nekaj podatkov vsaj s Primorske je, da obstaja tukaj kar prevelika izguba. In, ko govorimo še o tem, da smo ustvarjali izgubo za uresničevanje rednega obsega dela, potem seveda se postavlja vprašanje, kako velika bo ta luknja. Mi na to pač opozarjamo, pri čemer še enkrat zagotavljam, da seveda podpiramo prizadevanja. Jaz bi moral, če bi bil pravzaprav korekten, ministru Bručanu čestitati, da je uspel narediti nekaj, kar mogoče drugi ministri niso uspeli narediti, urediti nek sistem, ki govori, da se to ureja skozi sistem plač javnega sektorja. Jaz bom glede na to, da je bilo povedano, da je gospod Virant korektno odgovoril na moje vprašanje glede sistema plač v javnem sektorju, bi tukaj še enkrat citiral 32. člen zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki v 5. odstavku jasno pove, da se višina dodatkov iz tega člena za javne uslužbence določi s kolektivno pogodbo za javni sektor. Tukaj pač to eksplicitno piše. Vprašanja in dileme, ki jih imamo, ali imamo z besedilom člena, ki govori o povečanem obsegu, javno zapisana merila in kriterije za to, da bo to transparentno, da bo minister lahko v vsakem trenutku jasno to razložil tudi drugim svojim ministrom, vladi, na kakšen način je to uredil v zdravstvu, da bodo lahko uspešno to uredili tudi drugi, ne da bi to poseglo v kakšne pretrese znotraj sistema. Samo v tej smeri gredo te pomisleki. Jaz bom zelo vesel, če bomo dobili jasne, transparentne odgovore, da to je seveda narejeno, da tukaj ne bo nobenih zastojev v teh pogajanjih in da bomo prišli da konsistentne rešitve za cel javni sistem. Seveda morate nam pač dovoliti, da ta vprašanja tukaj postavimo glede na to, da je gradivo pripravljeno tako, kot je, in da vseh odgovorov pač tukaj ni. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Barovič, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz ves čas skušam biti zelo kratek in jedrnat ni povedati, kako razumem kot bolnik neko vsebino, ob tem, da absolutno spoštujem tudi mnenje kolegov pred menoj, ki se spoznajo ali na finance in drugo in tretje. Ampak meni se zdi, da je eno ključno vprašanje, na katerega mogoče nekateri ne znamo razbrati odgovora. Če že govorimo o amandmajih k 8. členu, ki omogočajo neko posebno podjemno pogodbo, mi zdaj res ni več jasno. Zanima me, ali je ta podjemna pogodba za opravljanje normalnega dela naprej po končanem rednem delu ali je to podjemna pogodba, ki jo lahko, pa ne mi zameriti, ali minister ali sekretar, glede na prijateljstvo, sklene z nekom tudi med delovnim časom. Ker ne nazadnje, jaz razumem, bolnik sedi in bolnik, ki, ne vem, čaka do 19.30 ure zvečer, zdravnik odide mimo, pravi bolnik, ja, kaj pa mi trije, ki še čakamo. Pa ne vem, jaz karikiram, da bi nekdo rekel, ja, oprostite, ne moremo z njim skleniti zaradi zakona o delovnih razmerjih pogodbe, da bi zdaj ta gospod opravljal svoje delo še naprej. Je šel, pridite čez en teden. To mislim, da ljudi zanima. Nas pa je, kar imajo seveda kolegi prav, mi pa smo dolžni razumeti, kako se bodo ti pogoji, razen seveda moralnih in etičnih lastnosti, ki jih mora imeti nek zdravnik. Od zdravnika bi zahtevali, da zdaj mora v nedogled delati, ker drugih ni, bo pa pač on še tri ure podaljšal. Če bi to zahtevali od vseh, edini, ki to počnemo, vsaj jaz za sebe lahko govorim, pa mislim, da za večino kolegov v tem državnem zboru, smo mi, ki nimamo nadur in nimamo ničesar. Naš delovnik je od do, dokler ne končamo. In takšnih je veliko. In če bi se vsi tako obnašali, kolegice in kolegi, ne gre, zato jaz mislim, da bi bilo prav, čeprav vem, da ima vlada na koncu besedo, da bi tudi minister povedal, ne, v tem primeru gre za to, da če je vse opravljeno v rednem delovnem času, glede na to, da ne bomo zdaj komplicirali vseh zadev, imamo neko možnost, da sklenemo neko podjemno pogodbo z nekom izven delovnega časa in ta človek bo pač ostal in bo to naredil, zato ker je pač tam doma in ker je to navajen delati in ker tam to počne. Mene to zanima. In če je to to, jaz mislim, da tukaj ne sme biti nobenih ovir, ampak sprašujem, če je to to, ker zdaj mi je čedalje manj jasno, kdaj, kdo, s kom in kako bi lahko sklepali takšne ali drugačne pogodbe. Dejansko pa ne gre, da bi nekdo med rednim delovnim časom opravljal na osnovi podjemnih pogodb, še ne vem koliko dodatnega dela, kar je pa seveda popolnoma nerazumljivo. Tukaj so neke podobnosti sodne veje oblasti čisto upravičene. S tem, da pa je vsebina dela, spoštovane kolegice in kolegi, vsaj meni se zdi, za naše sodržavljane nekoliko drugačna in dejstvo je, da kljub temu, da smo z veseljem odprli medicinsko fakulteto v Mariboru, nam primanjkuje zdravnikov. Zakaj? To je drug problem. S tem se bomo ukvarjali kdaj drugič pri drugem zakonu. V tem primeru pa rešujemo in predlagamo neke rešitve, da bi imeli zadostno število zdravnikov za kvalitetno in pravočasno opravljanje storitev. Tako jaz to razumem. Če nam bo pa gospod minister potrdil, da je to to, da je možnost izvajati zdravstvene storitve in sklepati podjemne pogodbe po opravljenem delovnem času, potem ne vidim, v čem bi bil spor. Hvala lepa.
Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Tukaj smo debatirali vse sorte stvari. Moram reči, da sem bolj malo slišal o 8. členu in o amandmaju k 8. členu, razen sedaj na koncu gospoda Baroviča, ki je največ govoril o 8. členu. Drugače pa smo reševali zdravstvo v celoti, govorili o različnih problemih v zdravstvu, ki se grmadijo že dolgo časa in ki smo jih nekako v zadnjem času začeli reševati, tako kot mislimo, da je dobro, in ki kažejo že nekatere zelo dobre rezultate vsaj pri skrajševanju čakalnih dob. Rad bi opozoril predvsem na to, da gre v amandmaju k 8. členu za to, da naj bi po tem amandmaju omogočili podpisovanje podjemnih pogodb tudi z zaposlenimi v lastnem javnem zavodu, če temu tako rečem, vendar vedno samo za tisto delo, ki je opravljeno po rednem delovnem času kot dodatno delo. Tako razumem ta amandma. Moram reči, da smo mi predlagali tudi rešitev v drugi smeri, na podoben način, kot so že pred nami to uredili sodniki za skrajševanje sodnih zaostankov. To je podoben način. Zakaj pa ne za način z amandmajem v smislu podjemnih pogodb znotraj samega javnega zavoda? Zaradi tega, ker to krovni zakon prepoveduje, omogoča pa sicer istočasno drugim zakonom, da to uredijo. Vendar če se te stvari dejansko uredijo v enem zakonu ja, v drugih pa ne, mislim, da bi prišlo do tega, česar se vi bojite ob tem našem predlogu, do česar pa seveda ta naš predlog ne pripelje. Mislim, da je edini razlog, da se podjemne pogodbe nekako ne bi vsaj v prihodnje podpisovale znotraj samih javnih zavodov. Je pa seveda stvar, ki je mogoče za prediskutirati v prihodnje, ampak ne samo za eno področje, ampak za celotno področje, in sicer, ne samo za zdravstvo, tudi za druga področja. Temu jaz pravzaprav niti ne nasprotujem, ampak v tem primeru bi to pomenilo, vsaj po mojem mnenju, dejansko resne probleme in bi pomenilo tudi neenakost med posameznimi vejami v javnem sektorju. Ne morem odgovarjati na vse te vaše pomisleke glede tega, ki se niso dotikali tega 8. člena. Jaz govorim samo o 8. členu in seveda ne gre za višje plače v tem primeru, kar mi predlagamo, ne gre za plačevanje uspešnosti, gre za plačevanje dodatnega dela tam, kjer bo to potrebno, in tudi z denarjem, ki je za to zagotovljen z zakonom. Vi ste v diskusiji govorili o 8. in 9. člen vzporedno, tako da v bistvu sploh ne vem, kakšen je bil ta razlog. Mi govorimo o 8. členu. Mi ne govorimo ta trenutek še o 9. členu, o katerem diskusija še sledi. Tukaj ni nobene milijarde 600 milijonov, nikjer nismo o tem govorili. Gre za sredstva, ki so posebej za to določena iz posebnega programa, za dodatni program, izven delovnega časa. In razlog za to ni bil v ničemer drugem, kot samo v tem, da smo se odločili za tak način samo zaradi tega, ker je res plačevanje tega dodatnega dela zdravnikov, ne samo zdravnikov, tudi vseh ostalih v zdravstvu, mizerno v primeru, ko naj bi v nekem izrednem času opravljali posel, ki ga sicer ni mogoče opraviti v rednem času in za katerega so zagotovljena dodatna sredstva. In samo to smo želeli. Če vam povem kot primer, da je recimo za operacijo zdravnik, ki operira v soboto, ta izredni program po sedanjem sistemu z nadurami je bil plačan za operacijo kile mogoče 6, 7 tisoč tolarjev, ki bi jo prišel opravit v nedeljo dopoldne ali pa v nedeljo popoldne, da s takimi plačili ne bomo skrajšali čakalne dobe v nobenem primeru, še posebej, če so sredstva bila za to zagotovljena, kot so bila v tem primeru, in pokazalo se je, da smo imeli že v zadnjih treh mesecih tega prejšnjega leta prav, kot smo na ta način reševali problem in tudi na ta način skrajševali čakalne dobe. V tistih milijardah 600 in še druge stvari, pa mogoče kasneje, ko bo govora o tistem členu, kateremu ta milijarda šesto tudi pripada.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala za besedo. Gospod minister, poskušal sem se držati besedila amandmaja 8. člena. Seveda bi pa vas v zvezi s tem opozoril, da tukaj imamo dva problema. En problem je, ki je vezan samo na urejanje tega področja, o katerem ste govorili, torej dodatnega obsega dela. Seveda je pa nemogoče govoriti samo o tej vsebini, če ne vidimo tudi celotni javni sektor, na katerega po našem mnenju lahko ima posledice. In na to smo opozorili. Druga zadeva, ki bi jo želel reči, bi pa od vas zahteval ekspliciten odgovor. Ko jaz berem ta člen, gospod minister, prebral sem ga dostikrat, dovoljujem si, da ga mogoče tudi ne razumem. Nekajkrat ste povedali, da gre za delo izven rednega časa. Jaz bom pa sedaj prebral besedilo tega člena, za katerega jaz mislim, da ni tako: Kadar se zaradi dodatnega obsega dela javnega zdravstvenega zavoda poveča obseg dela oziroma se določajo dodatne delovne obremenitve za zdravnika v javnem zdravstvenem nadzoru v okviru polnega delovnega časa, v okviru polnega delovnega časa in dovoljenega obsega dela prek polnega delovnega časa [[....]]Kako to razumeti na način, kot ste to vi interpretirali, da v nikakršnem primeru ne gre za obseg dela znotraj rednega časa. Ali dikcija, ki je tukaj zapisana, ni jasna ali pa omogoča različne interpretacije. Če samo eden od naju ima lahko prav, ali vi ali jaz. Kajti če govorimo o obeh možnostih znotraj delovnega časa in nad obsegom polnega delovnega časa, potem sta odprti obe opciji. Vi ste govorili, da je odprta samo ena. Samo tukaj bi vas prosil za jasno utemeljitev mojega dvoma. Hvala lepa.
Gospod minister, želite besedo?
Seveda. Sedaj dejansko gre za neke izjemne situacije, v katerih bi lahko prišlo tudi znotraj delovnega časa do nekih določenih dodatnih plačil. To je takrat, kadar gre recimo za neko operacijo, ki zahteva po operacijskem posegu še, recimo, delo tudi znotraj letnega delovnega časa. Ampak to so izjeme. Na vsak način bo treba vsako tako dodatno delo na vladi obrazložiti in tudi na vladi sprejeti. V glavnem gre tu za delo prek polnega delovnega časa.
Gospod Cvikl, izvolite.
To, kar je rekel minister na koncu, oprostite gospod minister, amandma pravi, da bo treba to obrazložiti kar pri vas. Vi kot minister za zdravje naj bi glede na amandma vladajoče koalicije dali temu soglasje. Tako jaz nič več ne vidim vlade pri tej zadevi. Je pa res to, kar veva oba, da ste to dikcijo v okviru delovnega časa pustili notri zato, da bi lahko že znotraj delovnega časa opravljali to, kar so sicer delali po delovnem času, ko so ekipe čakale, da bi se iztekel redni delovni čas. Ampak to je že stvar organizacije, ki jo vi kot pristojno ministrstvo nadzirate. Amandma pa pravi, da bo temu dal soglasje minister, ne vlada.
Zaključujem razpravo o 8. členu in v razpravo dajem 9. člen ter amandma poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS ter amandma dveh predlagateljev, to je poslanske skupine SD in poslanske skupine SNS. Kdo želi besedo? Gospod Barovič, izvolite, pa gospod Kontič.
Najlepša hvala. Tudi tokrat bom zelo kratek. Amandma, ki ga je oblikovala Slovenska nacionalna stranka, prav tako želi pripomoči k temu, da ne bi predvsem bolniki trpeli zaradi časovnih zamud in kvalitete dela. Jaz moram reči, da se ne spoznam in da zelo, spoštujem zahtevnost dela vseh zdravnikov, spoštujem jih zato ker je to težko delo in ne vem, ali so njihove psihofizične sposobnosti takšne, da mu ne dovoljujejo več dežuranja po 50. letu starosti ali pač ne. Toda v tem primeru, ko gre za reševanje problematike pomanjkanja zdravstvenih delavcev, ko obstaja veliko število, z vsem spoštovanjem, zelo kvalitetnih starejših zdravnikov, ki z veseljem ljudem pomagajo, se mi zdi popolnoma normalno, da bi bil k 9. členu sprejet amandma, ki daje možnost zdravniku, ki je dopolnil 55 let starosti, da ni potrebno opravljati dežurne službe. Predlog zakona v 9. členu je možnost zdravniku, ki je dopolnil 50 let starosti, in ni potrebno opravljati. Jaz vem, da mi lahko rečete, da bo ta zdravnik še vedno opravljal mogoče 10 let, ampak prepričan sem, da je veliko število zdravnikov, ki bi sprejeli kot neko minimalno osnovo 55 let starosti in se potem odločali naprej, ker tisti po 50. letu starosti, verjamem, da so še sposobni, da imajo psihofizične sposobnosti in da bi radi to počeli. Zavarujemo se pa, da imamo neko število ljudi, ki jim je pravzaprav člen, če bi bil ta amandma sprejet, obligatoren, zdaj lepo ali grdo, obligatornost je, po moje, tudi v zdravniški etiki čustvo in želja zdravnikov pomagati ljudem. Ocenjujem, menim in predlagam kolegicam in kolegom, da v tem primeru dejansko sprejmemo ta amandma in da rečemo, da verjamemo v psihofizične in druge sposobnosti zdravnikov do 55. leta starosti in da jim damo to obligacijo do tega leta in možnost kasneje, da pomagajo ljudem, kot pa da pustimo pri petdesetih, prepuščamo voljo zdravnikom. Ne nazadnje, veste, osebno govorim, ne bi mi pa bilo všeč, da bi vitalen, sposoben, krasen zdravnik pri 51-ih letih rekel: "Zdaj mi pa tega ni več treba početi in se bom šel raje koncesijo". In bo vso svojo energijo, moč in voljo z vso pravico, ki jo ima do sebe, šel v zasebne vode in v neke, kar je seveda normalno danes, kapitalistične vode, ko pa bi ga lahko z zakonom le zavezali, da bi nam pomagal. Vsi verjetno iz vseh krajev, ki prihajate, imate spisek dveh ali treh zdravnikov, ki so bili stari tudi 70 let, pa so jih ljudje imeli radi in tudi ti zdravniki so zelo radi pomagali, tako da jaz ne vidim težav, če bi se odločili in bi rekli, tako kot pravi amandma k 9. členu v zadnjem odstavku: Zdravniku, ki je dopolnil namesto osnovnega teksta 50, 55 let starosti, ni potrebno opravljati dežurne službe. Jaz mislim, da je to zelo fer poteza in upam, da jo bomo sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Barovič. Besedo ima gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Amandma z isto vsebino je bil na odboru za zdravstvo, tekst tega amandmaja, kot skoraj večino ostalih, so predlagali s strani združenja zdravstvenih zavodov, bil je povzet, vendar na odboru ni dobil podpore, žal ne, to poudarjam tudi zato, ker zelo redko najdemo pod tekst z isto vsebino podpisani dve poslanski skupini, in sicer Socialnih demokratov in Slovenske nacionalne stranke, tokrat se je to zgodilo. Praviloma zdravniki, starejši od 50 let, dežurajo, redki so tisti, ki se odpovedo dežurstvu in v bistvu smo bili s tem dejstvom seznanjeni tudi na seji odbora. Toda zakon, kot je zapisan sedaj in kot bi se lahko v praksi uveljavljal, omogoča tistim, ki pa tega ne želijo, da se s 50-im letom odločijo in rečejo: "Dosegel sem starost 50 let in ne bom dežural." Opozarjajo me predvsem na to, da imajo to možnost izkoristiti vsi zdravniki, kar je povsem normalno, tisti, ki so pridobili koncesijo, torej zasebniki. In zasebnik se lahko pri 50-ih letih odloči, da ne bo več dežural, običajno dežurajo v zdravstvenih domovih. To lahko povzroči še dodatne zaplete tam, kjer so zapleti že danes zelo prisotni, torej ugotavljamo, ugotovili smo tudi v preteklosti, da zdravnikov ni, in zato bi bilo dobro, da v zakonu to starostno omejitev ali pravico zdravnikov 50 let dvignemo na 55 let. Dejansko bo to pomenilo, da se bo nadaljevala praksa, ki je uveljavljena že danes, ampak kot sem dejal, v primeru, ko pa bi se lahko to izkoristilo, pa bi zagotovili vsaj še 5 let dežurstva zdravnikov, ki bi sicer pri 50. letu prenehali dežurati. Potrebno bo nekaj storiti v smeri, da bomo pridobili nov kadrovski nabor, nove zdravnike, kajti zgolj s tem ne bomo zadovoljivo rešili težav, v katerih smo se znašli. Tu se pojavlja tudi vprašanje kvalitete in kvantitete. Koliko pa je tista meja, ko zdravniki še lahko delajo, tudi če se dogovorijo, da je to čez tisti delovni čas, ki jim je z zakonom predpisan, pa jim bo sedaj omogočen, ampak to se že navezuje na drugi čas. Ko govorimo o pomanjkanju zdravnikov, se nekako dotikamo zasebnikov in potem pridemo do podeljevanja koncesij. S podeljevanjem koncesij pa vrst ne bomo skrajšali in dežurstev ne bomo okrepili. To je tako, kot v eni izmed bank, ko je varčevalec prišel plačati položnico, pa mu je uslužbenka dejala, oprostite na vašem računu pa ni finančnih sredstev, ne morete plačati položnice; je dejal, bom pa ček napisal. To je podobno s koncesijo urejati pomanjkanje zdravnikov. Pri tem bi želel opozoriti to, kar sem dejal tudi v imenu poslanske skupine na začetku. Mi potrebujemo nov nacionalni program na področju zdravstva, strategijo, kako se bo politika na področju zdravstva odvijala v prihodnje. Tega nimamo, star je leta 2004 potekel in je verjetno v pripravi nov, ampak ta bo moral priti v državni zbor in verjetno bomo morali o tem resno spregovoriti, da bomo določili pot in usmeritev zdravstva v prihodnje. Torej, podprtje tega amandmaja, ki govori, da se s 50-imi let starost dvigne na 55, je vsekakor prispevek k temu, da bomo olajšali delovanje javnih zavodov, da bomo olajšali delovanje dežurne službe, ki je seveda potrebna in za katero smo dolžni poskrbeti. Torej predlagam, ko bomo glasovali o tem amandmaju, da ta amandma podpremo; do takrat, ko bomo sprejemali strategije na področju zdravja, na področju zdravstva, pa vam resnično predlagam, minister, da s podeljevanjem koncesije ne prehitevate po desni, prehitevanje po desni je lahko usodno nevarno.
Hvala lepa, gospod Kontič. Besedo ima gospa Breda Pečan, potem gospod Germič in potem za enkrat nobeden, tako da prosim za tišino.
Po desni se lahko prehiteva v Veliki Britaniji, na Irskem, drugje v Evropi pač zaenkrat še ne. Jaz bi rada podprla amandma, ki ga je tudi zagovarjal moj kolega Bojan Kontič. Predvsem zaradi tega, ker sem komaj čakala, moram pošteno povedati, da bi se odprl zakon o zdravniški službi, in sem bila celo prepričana, da bo v osnovnem besedilu sprememb zakona že tudi to določilo, da ne bo treba vlagati za to amandmaja. Jaz namreč mislim, to lahko povem iz prakse, da je ta meja 50 let samo navidez ne predstavlja problema, ker zdravniki tako ali tako so pripravljeni dežurati tudi po 50. letu. Ni res. V veliki večini primerov ne želijo dežurati po 50. letu in ne dežurajo, ker imajo pravico odkloniti možnost dežuranja. Zlasti tega ne želijo delati koncesionarji v primarnem zdravstvenem varstvu in imamo zaradi tega v občinah, ki dolžne poskrbeti za to, da zdravstvena služba na primarnem nivoju funkcionira, velike težave, zlasti v tistih občinah, kjer so zaposleni v zdravstvenih domovih v starejši generaciji, če lahko tako rečem. Ko je bil osnovni zakon sprejeman, ko je bila ta starostna meja določena, jaz sem takrat bila v državnem zboru in sem temu nasprotovala, ker se mi je zdelo smešno, da v državi, kjer je določen čas, da zdravnik doseže polno delovno sposobnost, je ponavadi star med 33 in 35 let in tisti, ki so stari 33 let, se pravi specialisti splošne medicine, tisti so zelo zgodaj to starost dosegli. Vemo sicer, da dežurajo takoj, ko končajo ekundariat, pa vendar tudi tisti, ki končujejo sekundariat, so že kar blizu 30-im letom. Se pravi, da vsega skupaj imajo obvezo, da se vključijo v dežurstvo maksimalno 20 let. V resnici mnogi med njimi celo manj. In če primerjamo zdravniški poklic z drugimi poklici, kjer morajo ljudje ravno tako biti na razpolago daleč po 50 letu in nimajo kaj izbirati, oni nimajo pravice reči, ne, ne bom dežural dežurala, ampak morajo biti na razpolago, ker je to pač del njihovega poklica. Kaj je tako posebnega pri zdravniškem poklicu, brez zamere, da je pri 50. letu nesposoben delati v soboto, nedeljo, praznike, ponoči in tako naprej? Kaj je tako posebnega pri zdravniškem poklicu? Pri 50. letu, za božjo voljo, je človek ne več sicer ustvarjalen, vendar največ zna, je največ sposoben tudi narediti. Ustvarjalnost, pravijo, da se neha pred 50-im letom, čeprav jaz tudi v to ne verjamem, ker imamo na sto tisoče in milijone primerov ljudi, ki po 70. letu znajo še marsikaj ustvarjalnega narediti. Zdravniki so po Sloveniji kasta, ki postane pri 50. letu nesposobna delati v času, ko bi naj bil zagotovljen počitek. Mislim, da je to nevzdržno, in slišala sem tudi, da je zdravniška zbornica nasprotovala temu, da bi se podaljšal čas, v katerem bi zdravniki lahko prenehali sodelovati pri dežurstvu. Jaz mislim, da je tudi 55 let zelo nizka starost. Veste, jaz bom letos stara 60 let, pa me prav nihče ne vpraša, če morem se odzvati na klic, v nedeljo, soboto ali kadarkoli že iti nekaj naredit. Res je sicer, da ne bom pregledovala pacienta, ker pač to ni moje delo, vendar je moja odgovornost ravno tako velika kot zdravnikova, ker lahko marsikaj narobe naredim, recimo, če bom v nedeljo zvečer nekaj šla odločat ali pa neko zagato reševal, govorim o občinskem delu v občini. In zaradi tega, jaz vas lepo prosim, ne jemljite tega kot napad na zdravniški poklic. Veste, jaz imam tudi v družini zdravnike, mlade zdravnike, tukaj bi pa ministru položila na dušo, ko rečem, da jih zdravstveni sistem izkorišča, mlade zdravnike, ravno na račun tega, da prav oni na silo morajo dežurati in so za to zelo slabo plačani. Zelo slabo, kolikor je meni znano, dobijo ravno za malico pa za prevoz. Ampak ne bi se v to spuščala, jaz nočem s tem reči, da so žrtve sistema. Vendar je dejstvo, da so izkoriščani na račun teh zdravnikov, ki po 50. letu nočejo več dežurati. In mislim, da tukaj bi bilo prav, ker tisti zdravniki, ki so stari preko 50 let, se jim seveda zdi zamalo, da bi dežurali za tako majhne denarje. In tukaj ne gre za poklic, tukaj gre za status nekaterih ljudi, ki so si ga izborili zaradi svojega zelo dobrega lobiranja pred približno 14-imi leti, se mi zdi. In tukaj mislim, da bi lahko nova vlada obrnila stran in rekla, bodimo enaki pred zakonom vsi - zdravniki in tisti, ki nismo zdravniki.
Hvala lepa, gospa Pečanova. Ne vem, če si lahko dovolim to opazko, ampak dobro se držite za svoja leta. Drugače pa naj vas prijazno opozorim, da razpravljamo o 9. členu in o amandmaju omenjenih poslanskih skupin, in k besedi vabim gospoda Germiča.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Potrebno je tako sproščeno vzdušje, ki prav gotovo ugodno vpliva na zdravje, tudi tema je taka, ki mora povzročati ugoden vpliv na zdravje posameznikov. Poglejte, jaz bi se dotaknil obeh amandmajev. Najprej bi se dotaknil tega amandmaja, o katerem sta zdaj pred menoj govorila kolega Kontič in kolegica Pečanova. Na odboru je bil dejansko vložen ta amandma in mogoče je bilo premalo premisleka v zvezi s to vsebino. Ko sem se sam podrobneje seznanjal z utemeljitvijo tega vprašanja, sem pogledal tudi druge zakone in način, kako je to urejeno. Glede na to, da je zakon o sodniški službi lex specialis zakon, ki ureja samo zdravnike. Jaz bi pa opozoril, da imamo v tem zakonu dve posebni določbi, ki v zakon o zdravniški službi vnašata še vse zdravstvene delavce in zdravstvene sodelavce, kar je zelo nenavadno, kajti ko sem povedal že v stališču poslanske skupine, bi vlada, če bi imela jasno strategijo, morala prinesti paket, ki bi uredil, če je to želela, konsistentno za vse zaposlene. Zakaj to govorim? Ker ima to zelo veliko zvezo s tem, da v zadnji alineji imamo v 9. členu zapisano mejo 50 let. V zakonu o delovnih razmerjih v petem poglavju varstvo starejših delavcev govori o tem, da delavci, starejši od 55 let, uživajo posebno varstvo. In v čem je sedaj dilema. Glede na to, da imamo specialen zakon za zdravnike, na osnovi tega imamo tudi pravilnik, ki natančno ureja, pod kakšnimi pogoji gre ta zadeva pri zdravnikih, smo pa mi v 18. členu zapisali, da to velja še za vse ostale. To pomeni, jaz si tako razlagam, da ta zadnja alineja velja tudi za vse ostale zaposlene v zdravstvenem sistemu. In vprašam se, ali je to bilo predvideno na ta način. To pomeni, da za vse bo treba napisati tudi podzakonski akt, to je pravilnik, ki bo govoril, na kakšen način se uredijo pogoji pod katerimi, torej ne more več pisati zdravniku, ampak zdravniku, zdravstvenemu delavcu, zdravstvenemu sodelavcu ni potrebno opravljati dežurne službe. Vprašam se, ali je bila to intenca tega določila v 9. členu? Po mojem ne, kar sta tako 17. kot 18. člen prišla notri zaradi tega, da ne bi bilo rabuke znotraj zdravstvenih vrst, ampak pri tem premalo premišljena. Posledice, ki jih bo pa to preneslo, bodo pa zelo pomembne, če ne bomo danes jasno vedeli, kaj to pomeni, kajti po mojem mnenju smo to mejo 55 za vse, ki bodo izvajali dežurstva, torej 24-urno zdravstveno varstvo, premaknili na mejo 50 let po analogiji člena 18. Jaz bi danes prosil za jasen odgovor, da je to bilo simulirano, preštudirano in da ni možno pričakovati kakršnihkoli težav pri uresničevanju tega. Seveda sam mislim, da temu ni tako, zato bom podprl amandma, ki je bil vložen s strani poslanske skupine Socialnih demokratov. Seveda pa v okviru prvega amandmaja, to je amandmaja štirih poslanskih skupin, ko berem ta amandma, se moram vprašati, ali ni ta amandma v smislu kaj je prej, kura ali jajce. Kajti, ko poskušate vnesti kriterije za to, na kakšen način bomo vrednotili aktivne in neaktivne ure, najprej zapišemo, da bomo to določili glede na evidentirano količino dela v tekočem mesecu oziroma povprečju preteklih mesecev. Ko bomo imeli evidentirano brez kriterijev, ne bomo vedeli, kako je evidentirano, na kakšen način je prišlo do te razmejitve, bomo pa napisali v podrobnejšem aktu merila za opredelitev aktivnih in neaktivnih ur kot pri 8. členu. Tudi tukaj mislim, da je vsebina slabo domišljena in da bo prihajalo do velikih problemov, ko bo potrebno to jasno zapisati. Zapisati bo potrebno v zelo kratkem roku, da ne bo prišlo do različnih razumevanj. Hkrati bi vas, gospod minister, ni vas bilo na odboru, tako da vas tam nisem mogel vprašati, vprašal zdaj zakaj, je po vašem mnenju, jaz vem, da boste vi to zagovarjali, če bi jaz bil na vašem mestu, bi bil vesel, da ta dogovor, ki je bil sklenjen, in je v dogovoru tudi v prehodnih določbah zapisano, da se ta vsebina ureja v kolektivnih pogodbah, ne pa v zakonu, da vam je to uspelo. Ampak kaj so bili razlogi? Napovedani pritiski zdravnikov o tem štrajku, o zastoju pogajanj v kolektivni pogodbi in tako dalje. Opozarjam v smislu tega, o čemer sem govoril pred tem, da gre za parcialno reševanje. Hkrati bi tudi vprašal, gospod minister, imam pomisleke, tukaj govorimo o milijardi 600. Govorimo o milijardi in 50-ih milijonih za zdravnike, govorimo o 50-ih milijonih za lekarništvo in govorimo o 500-ih milijonih za zdravstvene delavce, za zdravstvene sodelavce. Ta sredstva bomo pridobili s prerazporeditvijo sredstev v zdravstveni blagajni. Ali je vaša ocena, da na osnovi tega ne bo kršen obseg pravic zavarovancev? Ali ni to ravno tisto, kar bo minimiziralo prejšnjo besedilo člena, skrajševanje čakalnih vrst, kajti tukaj bomo lahko zaradi odliva sredstev dosegli ravno nasproten učinek. In zanima me glede na razmerje zdravniki: medicinske sestre oziroma zdravstveni sodelavci in delavci in lekarništvo, kateri kriteriji so bili upoštevani za ta razrez, saj številčna razmerja so bistveno različna, in zelo neprijeten občutek bi bil, da bi se ta sredstva in ključ za delitev teh sredstev delila, da bi nekdo imel boljši, nekateri pa slabši položaj v dostopu do teh sredstev. Prepričan sem, gospod minister, da boste mi lahko odgovoril na moje dileme. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod Gremič. Danes sicer niso na sporedu poslanska vprašanja, ampak vendarle, gospod minister, če želite besedo, imate to možnost, če želi še kdo drugi.
Seveda, saj moram odgovoriti na celo vrsto vprašanj. Zdaj bom začel kar na koncu, da ne bom pozabil. Dejansko je ta razrez narejen na podlagi sedanjega plačevanja dežurstev in tudi noben ni prikrajšan, noben na boljšem, pač v razmerju, kakršno zdaj je, tako bo tudi v prihodnje, ko bomo plačevanje dežurstev uredili na bolj primeren način, kakršnega zdaj mi predlagamo. Tu ne vidim nobenih problemov, ne bo kršen obseg pravic na noben način, pravic zavarovancev za posamezne programe, storitve, posege, tako da tudi na tej točki lahko odgovorim in tu povem, da obseg pravic ne bo kršen niti v eni sami točki. Zdaj, če se dotaknemo teh 55-ih let. Jaz se mogoče sam pri sebi z vami strinjam. Dejansko je ta doba 50 let razmeroma nizka in sem nehal dežurati, ko sem bil zelo blizu 60, tako da nisem nikoli izkoristil te prilike. Ko sem pa razpisoval dežurno službo na urgenci, kjer je težek posel, pa so mi že tri mesece, preden so bili 50 let stari, dežurni nekateri prišli z veseljem povedati, da bodo čez tri mesece stari 50 let in da ne bodo več dežurali. Skratka, gre za različna dežurna mesta, kjer so situacije zelo različne, od urgence pa kakršnokoli drugo mesto, kjer je posel bistveno lažji, tako da te stvari so relativne. Jaz bi vam rad tu nekaj povedal, mi ne spreminjamo zakona o zdravniški službi v celoti, mi spreminjamo samo tisto, kar je nujno potrebno v zvezi z ustavnim sodiščem in kar nujno potrebujemo za ureditev nekaterih plačnih problemov, ki nastanejo na področju zdravniških plač v zadnjem letu in imajo vzrok v štirih letih po letu 2000. Ne spreminjamo celotnega zakona, mi predvidevamo spremembo zakona o zdravniški službi v kratkem v večjem obsegu, kot je zdaj predviden, kjer bomo upoštevali tudi te pripombe, ki so sigurno nekatere od teh pripomb, ki sem jih danes tu slišal, so sigurno tudi upravičene, vendar na področju prav teh 55-ih let za enkrat konsenz ni bil še dosežen. Jaz mislim, da moramo tu doseči nek konsenz tudi z zdravniškimi organizacijami, ampak vsa prizadevanja gredo v tej smeri, da bi to mejo, ki je zdaj 50 let, v prihodnje v celotni spremembi zakonodaje tudi uredili. Zdaj pa je ta predlog zaenkrat po mojem mnenju še preuranjen. Po drugi strani je bilo govora tudi o nekih razlikah med mladimi in starimi pri plačevanju. Svet popolnoma drugače plačuje zdravništvo v času njegovega razvoja; v času učenja so po svetu zdravniki razmeroma slabo plačani, ampak ogromno delajo. Bistveno so več v službi prisotni kot pa starejši kolegi, ampak pred sabo pa ima ta mladi človek, ki je razmeroma slabo plačan za tisto svoje delo, ko se še uči, neko perspektivo, na podlagi katere bo njegov status, tako finančni kot tudi v družbi, bistveno večji, ko bo ta svoj posel v parih let opravil in bo potem tudi samostojno delal, to je velika razlika. Jaz mislim celo, da so pri nas sekundarji danes razmeroma dobro plačani v primerjavi s specialisti, in ta razlika med sekundarjem in specialistom je pri nas zelo majhna, če gledamo nekatere razmere v svetu. Ta trenutek jaz priporočam, v bistvu se nagibam k temu, da tega amandmaja ne sprejmemo danes, da pa o njem razpravljamo takrat, ko bomo govorili o celotni zakonodajni, o celotnem zakonu o zdravniški službi, kar pa ni tako daleč odmaknjeno od današnjega časa. Jaz ta trenutek moram povedati, da ne podpiram povišanja te dobe na 55 let; ne s tem prepričanjem, da to ni prav, ampak zaradi tega, ker zaenkrat še ni dosežen niti konsenz, bo pa verjetno moral biti dosežen v kratkem.
Hvala lepa, gospod minister. Bi želel še kdo besedo? Ne. Magister Cvikl.
Bi samo na to, kar je gospod minister povedal, zelo zanimivo, da pravi, da je prezgodaj za amandma poslanskih skupin Socialnih demokratov in Slovenske nacionalne stranke, hkrati pa predpostavljam, da je pa dovolj zgodaj za to, če seveda obvelja dikcija 18. člena, da bo ta določba 42. člena zakona veljala za vse, tudi za druge zdravstvene delavce in zdravstvene sodelavce, torej ne samo za zdravnike. Jaz se veselim sprememb zakona o zdravniški službi, če bodo te res šle v to, da bomo zagotavljali večjo učinkovitost v zdravstvenem sektorju, vendar, gospod minister, na eni strani ste proti amandmaju, ki bi nekaterim podaljšal, hkrati pa ne vem, ali ste za to, da bodo pravzaprav vsi sedaj lahko odklanjali dežurstvo po 50 letu starosti. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Soka.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav se nisem mislil oglašati, bolj ali manj poslušam to razpravo, ampak v teh stališčih, ki jih kolega Cvikl tukaj predstavlja, pa vseeno moram povedati, da nekaj ne razumem, nekaj mi pri tem ne štima. On ves čas pravi, če bi se to, kar je vlada 23.7.2004 sprejela in dogovorila s FIDES-om, če bi se to uredilo v okviru kolektivne pogodbe, potem bi bilo v redu, če pa se spreminja zakon o zdravniški službi, to pa ni v redu. Istočasno pa predlaga, da z amandmajem sprejmemo in spremenimo nekaj, kar očitno velja v dogovoru z zdravniki že od prej, se pravi, da lahko s 50-imi leti odrečejo temu, da dežurajo. Se pravi, kar takole z amandmajem, brez da gremo v dogovor z njimi, naj bi tukaj državni zbor nekaj sprejel, prišel v situacijo, kjer bi spet imeli verjetno Fides proti sebi, kajti sprejeli bi nekaj, kar v tem trenutku ni z zdravniki dogovorjeno. Tudi meni se zdi čudno, da nekdo, ko je star 50 let, lahko reče: ne bom več dežural. Kolikor vem, sam sem delal nekaj časa v veterinarski službi, veterinarji so dežurali še pri 65-ih letih, tik pred penzijo, pa so še vedno dežurali, ker so mogli, ni bilo vseh teh dogovorov in toliko inštitucij in takih sindikatov kot je Fides in tako naprej. Tukaj je, spoštovani kolegi, nekaj sprevrženosti. Se pravi, nekaj bi reševali s kolektivno pogodbo, se dogovarjali in ne bi nikakor se mogli dogovoriti, nekaj drugega pa kar z amandmajem rešimo in postavimo nek dogovor, pod vprašaj z glasovanjem v državnem zboru. Tu mislim, da bi naleteli na velike težave, in takšne rešitve sigurno ne bi prispevale k temu, kar ste vi in vaši kolegi govorili, da je treba zagotoviti učinkovitost, dostopnost [[...]]
Gospod Sok, lahko samo eno stvar opozorim, gospod Cvikl ne more z vami več polimizirati glede na omejen čas. Prosil bi, da tudi vi samo govorite [[...]]
Ja, ne more odgovarjati na vse te reči. Podobno bi se tudi za vas potegnil, če bi bila pač takšna [[...]]
Mu jaz odstopim nekaj časa, da bo lahko odgovoril.
To žal po poslovniku ni možno, tako da prosim, o 9. členu in [[...]]
Tukaj je bilo danes, spoštovani kolegi, opozorjeno na veliko problemov v zdravstvu. Res je, da obstaja veliko problemov, da je tudi na drugi strani veliko dobrih in pozitivnih rešitev. Vsi smo soočeni in vsi vemo, da nam manjka kadrov, da so čakalne vrste takšne in takšne, da nam primanjkuje denarja, ampak nekaj je treba povedati, in s tem bom zaključil. Ti problemi niso nastali v zadnjem letu. Ti problemi imajo zelo dolg rok trajanja in so seveda posledica odločitev, kolegi, ki so bile sprejete v zadnjem desetletju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Cvikl, če je le možno v izogib polemike.
Zelo na kratko gospodu Soku. V zakon ste šli zato, ker se pri kolektivni pogodbi nočete soočati z učitelji, veterinarji in še s kom, ki bi si izboril enako pravico. Glede 50-ih let širite to pravico pri 18. členu, zato sem ministra vprašal, zakaj je rekel, da še ni čas, da bi to pravico ukinili. Tega odgovora nisem dobil. Gospod Sok, nisem neskladen, samo pravim, kolektivna pogodba je težja kot zakon vladajoče koalicije.
Hvala. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo, tako kot je običaj, odločali danes v okviru glasovanja, in sicer če v dvomu odločimo malce prej, ob peti uri, torej ob 17. uri. S tem [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Mag. Cvikl [[...]]
Torej, če je mogoče, preostali čas glede na razpravo.
Žal po poslovniku in po praksi glede amandmajev tega ni mogoče. Prekinjam to točko dnevnega reda in prekinjam sejo zbora in nadaljujemo ob 17. uri. Hvala lepa vsem.
Kolegice in kolegi, čas je zlato, ura je 17 in nekaj sekund, zato prehajamo na glasovanje državnega zbora o predlogih odločitev. Dasiravno to opozorilo zveni obrabljeno in absurdno, prosim lepo, da preverite delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - druga obravnava predloga zakona o meteorološki dejavnosti. In sicer prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, pozdravljam oba ministra. In sicer imamo amandma k 28. členu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Dajem besedo gospodu ministru kot predstavniku predlagateljice.
Hvala, gospod podpredsednik. Vlada Republike Slovenije v skladu s poslovniško določbo, ki je prisotna v 138. členu, predlaga državnemu zbora, da se tretja obravnava tega zakona opravi na isti seji. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister Podobnik. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Mimogrede, sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 5. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 5.]] Pomeni, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v sredo, 26. aprila 2006 po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - druga obravnava predloga zakona o verski svobodi in verskih skupnostih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o verski svobodi in verskih skupnostih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za predlog sklepa je glasovalo 40, proti 28. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 28.]] Kar pomeni, da je sklep sprejet, torej negativni sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - to je z drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Imamo dva člena, dva amandmaja. Prvi člen je dejansko 1. člen in odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k temu členu. Gospod Tanko, beseda je vaša.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Prosim za 15 minut odmora pred glasovanjem.
Hvala lepa za predlog. Nadaljujemo sejo ob 17.20 uri, če lahko zaokrožim, gospod Tanko, da bo lažje. Torej, ob 17.20 uri nadaljujemo sejo. Seja je prekinjena. Hvala.
Gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda in s prekinjeno sejo. Sprašujem vodjo poslanske skupine SDS, gospoda Tanka, če bi želel besedo? Ja, beseda je vaša, gospod Tanko. Prosim posluh, gospod Tanko ima besedo.
Hvala lepa za besedo. V naši poslanski skupini bomo amandma, ki smo ga vložili, podprli, kajti zavedamo se, da ta rešitev, ki je napisana v osnovnem besedilu člena, ne rešuje ničesar. Poskušali bomo, da se bo ta člen tudi potem v tretji obravnavi uredil, dopolnil, da bo omogočal vsem zadrugam enak dostop do sredstev, ki jih lahko pričakujejo iz naslova pomoči. Predlagam tudi ostalim, da ta predlog amandmaja podprete in s tem tudi omogočite, da se bo vsebina člena dodelala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Džuban. Prosim, da vsak pove, da ne bom sproti, ali je to obrazložitev v imenu poslanske skupine ali v lastnem imenu.
Ne, obrazložitev glasu osebno.
Zase?
Obrazložitev glasu, jaz.
Dobro. Prosim lepo.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz ne bom podprl tega amandmaja iz naslednjega razloga. Na odboru, ki je razpravljal o tem členu, smo večinsko podprli besedilo, ki je vgrajeno v besedilo tega zakona, in se mi zdi, da je to najpomembnejši del zakon. Ta del zakona govori o tem, da se tudi lahko zadruge kot druge gospodarske družbe pripravljajo na razpise, ki govorijo o pomoči države tovrstnemu sistemu. In se ne morem strinjati s tem, da to besedilo, ki bi ga naj črtali, ni pomembno, to besedilo je najpomembnejše v tem zakonu. Drugi del, ki je v tem zakonu, je morda tudi pomemben, ampak zdi se mi, da je manj pomemben. Istočasno obžalujem, da so kolegi iz NSi-ja umaknili amandma, ki je omogočal ministrstvoma ali vladi, da pa, s podzakonskim dokumentom rečeta, kako se ta pomoč deli. In bi zadeva bila lepo urejena in ne bi s tem besedilom, ki je vgrajeno v zakon, nič prejudicirali. Zaradi tega bom nasprotoval temu amandmaju in upam, da bodo tudi drugi v potrebnem številu, da bo zakon ostal z eno primerno vsebino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glas bi želel obrazložiti gospod Presečnik. Povejte, v svojem imenu?
Hvala lepa. Bom obrazložil glas v svojem imenu ali pa v imenu večine v poslanski skupini. Torej, sam bom ta amandma podprl, ker smo se jasno dogovorili v teh 15-ih minutah, da bomo zaradi tega, ker bo člen odprt, da bomo prvič predlagali, da se točka nadaljuje oziroma tretja obravnava nadaljuje na majski seji in da bomo takrat skupno oziroma da bo ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano skupno z nami pripravilo takšen amandma k 1. členu, da bo zagotovljeno to, kar s tem amandmajem, kar je odbor s četrto alinejo po tem členu hotel tudi doseči. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Soka.
V imenu poslanske, gospod predsedujoči, bi rad povedal, da je po našem mnenju rešitev, da so zadruge, ki zaidejo v težave, upravičene do pomoči enako kot ostale gospodarske družbe, potrebno zapisati v ta zakon. Osnovno besedilo smo poskušali nekako dodelati s podzakonskim aktom, vendar je bilo mnenje vlade, da je treba osnovna merila in pogoje zapisati v sam zakon, ne pa v podzakonski akt. S tem se na nek način strinjamo, zato bom ravnali tako, kot je povedal že pred menoj kolega Presečnik, bomo danes ta amandma, ki ga je vložila SDS, podprli. S tem bo ostal ta člen odprt za tretjo obravnavo in do tretje obravnave, tako kot smo se dogovorili, bomo to besedilo tega odstavka dodelali tako, da bodo merila in pogoji, katerim zadrugam pomagati in na kakšen način, zapisani v tem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! V poslanskem klubu tega amandmaja ne podpiramo, kajti bolje vrabec v roki, kot golob na strehi. Z isto debato kot danes smo se srečevali tudi na odboru. Tam za te, očitno vmesne pripombe, naše pobude in želje, ni bilo razumevanja, je pa ta zadeva, da zadruge te pomoči ne dobivajo v izjemnih primerih ali v težavah tako kot gospodarske družbe, diskriminatorna. V Sloveniji, moram povedati, imamo 509 zadrug, od tega jih je 505 v slovenski lasti, in te zadruge imajo preko 3.400 zaposlenih in preko 10.000 članov in konkurentov. Težko bi rekli, da se lahko odrečemo skrbi za tako pomemben del slovenskega prebivalstva. Če nas boste preglasovali, očitno koalicija deluje, zato je bila potrebna tudi pavza, potem bomo vaš popravek z veseljem potrdili v tretji obravnavi zakona. Danes pa bomo ravno zaradi varnosti temu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mimogrede prosim, da debatirate bolj šepetaje, kajti to moti tiste, ki govorijo. Besedo ima gospod Zagorac.
Hvala za besedo. V imenu poslanske skupine. V Slovenski nacionalni stranki amandmaja ali šale ne bomo podprli. Kot sem že dejal uvodoma pri predstavitvi stališča, smo prepričani, da ima ta zakon dve pomembni novosti oziroma jih uvaja. Prva, mogoče manj pomembna od te, s katero se sedaj v vladni koaliciji igračkate, je ta, da omogoča prestrukturiranje posamezne zadruge. In druga ta odpravlja diskriminacijo, ki se je pojavljala do sedaj, v primerjavi z gospodarskimi družbami. Seveda, sedaj jim to diskriminacijo puščate odprto in ostaja takšna, kot je bila do sedaj. Če bi imeli nek resen interes to urejati v tretjem branju, potem bi vsa ta vaša modrost tukaj po moje že premogla toliko znanja, da bi to naredili do drugega branja, pa se danes ne bi igrali s takšnimi amandmaji, jemali pavze in preprečevali svojih drugih koalicijskih prijateljev, da vam sledijo. Nenazadnje smo danes tukaj priča eni zelo zanimivi zadevi, kajti stališča poslanskih skupin potemtakem ne veljajo več ničesar, če ste jih dobro poslušali, so vsi, razen Slovenske demokratske stranke, nasprotovali takšnemu amandmaju, kot kaže je sila pritiska močnejša od lastne pameti. Lahko napovem, če bo ta amandma sprejet, v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli zakona o zadrugah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. V imenu poslanske skupine govorim. Torej, predlaganega amandmaja ne bomo podprli, kajti rešitev, ki je bila dogovorjena in sprejeta na odboru, omogoča, da so zadruge upravičene do državnih pomoči pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe, ki so pravne osebe. Ves čas je bila tudi polemika, ali je potrebno zaradi tega spremeniti tudi druge zakone oziroma predvsem zakon o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. In če v tem zakonu pustimo tekst, da so zadruge upravičene do državnih pomoči, je potrebno vse ostalo predvideti v zakonu o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb. Namreč samo v enem členu, kot je bilo predstavljeno, ne bo mogoče predstaviti vseh tistih rešitev in usmeritev, ki jih naj bi upoštevali pri tem, kateri zadrugi naj bi pomoč bila dodeljena in kateri ne. Zato je potrebno zagotovo več kot samo en člen in zagotovo je bolj primerno, da se to oblikuje tudi v tem zakonu o pomočeh gospodarskim družbam, kot sem povedal. Zavedati se moramo, da so te pomoči deležne posebne kontrole in gre za kontrolo Evropske unije, gre za pomoč gospodarstvu in za vse to je potrebno opredeliti bistveno širši tekst in spremeniti temu primerno zakon, sicer ne bomo mogli uveljavljati teh pomoči. In če bo tako nepremišljeno sprejeta ta odločitev, ne bomo resnično naredili ničesar, ampak bomo izključili zadruge še naprej iz državnih pomoči. Poleg tega bi izpostavil, da tako in tako že sedaj veljavni zakon o pomočeh gospodarskim družbam v težavah ne omogoča niti gospodarskim družbam, da bi se aktivno vključevale in kandidirale za ta sredstva, kaj šele potem zadrugam, ki naj bi imele tako nedorečene pogoje, kot je bilo predstavljeno. Če želimo resnično postoriti nekaj več za družbe, ki se prestrukturirajo, za družbe, ki imajo težave, in za zadruge, ki želijo sodelovati na teh razpisih, moramo spremeniti zakon o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb. To je prava rešitev. Ta tekst v zadrugah omogoča samo to, da se vsaj resno pogovarjamo pri tem drugem zakonu tudi o zadrugah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima magister Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz sem v dopoldanskem času v imenu poslanske skupine in tudi kasneje v razpravi v svojem imenu zelo jasno povedal, da tega amandmaja ne bom podprl, ampak na osnovi pravnega mnenja, je ta rešitev, katero bi izglasovali, takšna, da se je ne da izvajati. Se pravi, sedaj bom glasoval za ta amandma največje poslanske skupine v tem državnem zboru v pričakovanju, da bomo do tretje obravnave zadevo dodelali, da bo tudi narejena tako, da jo bo moč izvajati. V kolikor tega ne bo do tretje obravnave, mojega glasu ne bo za ta zakon v tretji obravnavi. Končno pa nam še vedno ostaja možnost, da v tretji obravnavi gremo nazaj na to varianto, na kateri smo sedaj. Upam, da sem bil jasen, da bom sedaj podprl ta zakon največje poslanske skupine, ki ima tudi največjo odgovornost pri tej zadevi.
Hvala lepa. Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Osnovni tekst zakona po predlogu daje dovolj veliko pravno podlago, da lahko ta vprašanja, ki so odprta po vprašanju naslova zadruge, s podzakonskim aktom uredimo. Ne vem, na kakšni pravni podlagi, ali je to zakonodajno-pravna služba državnega zbora, je nov temelj nastal. Bojim se, da je to postopanje, ki ga zasledujemo s tem amandmajem, težnja k temu, da bomo prisilili zadruge, da se začnejo preoblikovati v delniške družbe, kar je za sistem zadružništva s tako dolgo tradicijo, namenom slabo. In jaz bom ohranil osnovo v odločanju poslanske skupine in bom amandmaju nasprotoval.
Hvala. Mag. Cvikl.
Gospodje, to kar se danes dogaja, je čista ukinitev vloge vlade in vloge parlamenta. Edini, ki še v slovenskem političnem prostoru nekaj velja, je vodja poslanske skupine največje politične stranke. Sam bom glasoval proti temu amandmaju, ker mislim, da je jasna politična volja vseh, da tudi zadruge imajo - tako kot ostala podjetja, v narekovajih - pravico do pomoči. Neposredno pa to od 1. maja 2004 določa več kot 3 tisoč strani evropskega zakonodajnega in pravnega reda na področju državnih pomoči. In to, kar danes delate, da boste med drugim in tretjim branjem, potem ko boste vsi pritrdili mnenju vodje poslanske skupine, ker drugih nisem slišal tukaj, največje parlamentarne stranke, kar naenkrat našli novo dikcijo četrtega odstavka 1. člena, je seveda verjeti golobu na strehi namesto, da bi verjeli 3 tisoč stranem pravnega reda Evropske unije. Amandmaju bom nasprotoval.
Hvala lepa. Magister Sajovic, tokrat v svojem imenu.
Točno tako. Hvala lepa, podpredsednik. Kolegice in kolegi. Moram povedati, da se od zjutraj nisem prav nič premislil, in spoštoval bom staro kmečko reklo - "Kar lahko storiš danes, ne odlašaj na jutri." Me zelo skrbi tisto, kar sem slišal v razpravi največje vladne stranke, da imajo pomislek do prvega člena predvsem iz finančnih razlogov. To se pravi, za tako pomembno zadevo kot so zadruge - 509 zadrug v Sloveniji, enega od stebrov slovenstva, s katerim je povezano preko 10 tisoč ljudi - , enostavno za ta sistem nimamo denarja. Imamo pa očitno denarja dovolj za tanke, helikopterje, steklene palače, fitnese, golf igrišča, nimamo pa ga za kmetijstvo, podeželje in konje, to se pravi, nasprotujem še vedno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rugelj.
Hvala, gospod predsedujoči. Jaz bom seveda ta amandma podprl, pa ne za to, ker ne bi hoteli v Slovenski demokratski stranki dati denarja, ampak za to, ker ga hočemo dati na tak način, ki bo pravilen, ki bo pravičen do vseh zadrug, ki so. Mi vemo, da je zadrug ogromno vrst, in na tak način ad hoc reševati take stvari pač ni hec, tako kot eni mislijo. Jaz mislim, da je to pravilen amandma, na tem mestu - v tretjem branju bomo pripravili zadevo tako, da bo dober in sprejemljiv za vse. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 31. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 31.]] Pomeni, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 15. členu. Gospod Veber, beseda je vaša.
Hvala za besedo. V imenu poslanske bi še enkrat opozoril na amandma k 15. členu, je pa v tesni povezavi s tem, kar smo razpravljali pri 1. členu, ko se pogovarjamo o tem, da omogočimo zadrugam, da kandidirajo tudi za sredstva, ki se podeljujejo za prestrukturiranje in pomoč gospodarskim družbam v težavah. Podatki, ki jih morajo zadruge posredovati agenciji Republike Slovenije za javnoupravne evidence, naj bi bili dostopni v 8-ih mesecih po koncu poslovnega leta. Gospodarske družbe morajo to opraviti v treh mesecih po koncu gospodarskega leta in kar je še pomembneje, gospodarske pomoči so dejansko predmet usklajevanj z evropsko komisijo. V kolikor ne bomo imeli pravočasno vseh podatkov zbranih tako s strani gospodarskih družb kot tudi s strani zadrug, potem zagotovo ne bomo uspeli uveljaviti teh posebnosti pri evropski komisiji. Mogoče za gospodarske družbe ja, za zadruge pa ne, ker teh podatkov enostavno pravočasno ne bo na razpolago za javno predstavitev poročil oziroma za to, da se lahko ti podatki ustrezno vnesejo v izračun BDP, kar je eden od kriterijev, da dokazuješ izjemo v neki regiji. In sicer je načelo EU, da je to mogoče doseči samo na območjih in v regijah, kjer je velik socialni problem, kjer je velika brezposelnost, in to je možno opredeliti samo na podlagi dovolj dobrih in kvalitetnih podatkov. In če tega amandmaja ne sprejmemo, bomo zagotovo zadruge iz teh pomoči vnaprej izključili, ker teh podatkov enostavno ne bomo imeli na razpolago pravočasno. Pričakujem, da bo ta amandma sprejet, še posebej zato, ker če že iščete rešitve, teh rešitev ne boste mogli zapisati v 1. člen, kot je bilo napovedano, ampak bo potrebno spremeniti še kakšen člen. Eden od teh, ki omogoča vsaj deloma določeno usklajevanje, pa je zagotovo tudi 15., v kolikor ostane odprt, če bo ta amandma v drugi obravnavi sprejet. V kolikor se to zapre, bo zagotovo prišlo do težav pri zbiranju podatkov, ki so osnova za to, da neko pomoč sploh uveljavimo bodisi za zadruge bodisi za gospodarske družbe. Hvala.
Hvala lepa. Hkrati tudi prosim za malo več potrpežljivosti, da bomo hitreje končali sejo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 41. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 41.]] Amandma ni bil sprejet. Zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji zbora. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. O tem sklepu glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 5. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 5.]] Sklep je sprejet. Nadaljujemo z 8. točko dnevnega reda. Zbor bo v skladu s 139. člena poslovnika zbora glasovanje o zakonu o poslovnem registru Slovenije opravil v sredo 26. aprila v okviru glasovanj. Nadaljujemo z 9. točko dnevnega reda. Zbor bo prav tako v skladu z omenjenim členom poslovnika glasovanje o zakonu o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika opravil v sredo 26. aprila v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi v skrajšanem postopku, in sicer nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 5. členu. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je bilo 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 42. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 42.]] To pomeni, da vloženi amandma k 5. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS oziroma dopolnjujem k drugemu amandmaju poslanske skupine LDS k istemu členu, k 5. členu. Se opravičujem, ampak tiskovna napaka pri opomniku, ni amandma LDS, ampak amandma SNS k 5. členu. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 43. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 43.]] Amandma SNS ni sprejet. Še enkrat opravičilo. Prehajamo na odločanja o amandmaju poslanske skupine SNS k 8. členu. Gospod Barovič, beseda je vaša.
Obrazložitev glasu v imenu Slovenske nacionalne stranke. Jaz sem sicer, povem po pravici, skušal spoštovanega gospoda ministra prepričati, da bi bilo dobro, da bi naš amandma sprejeli. Še vedno se sklicujem na tako imenovani lex specialis, ki bi z uvedbo in dano možnostjo v podjemni pogodbi v okviru obligacijskih razmerij lahko veljal. Ta odgovor sem v tem državnem zboru že dobil, da je pač en zakon bil v nasprotju z drugim, ampak tisti, ki je bil kasneje sprejet, je bil lex specialis, in je veljal. Tudi to bi bilo dobro, pa ne nazadnje ne gre za to, čigav predlog je. Gre za to, da ta zakon daje možnost, da se kvaliteta storitev, zdravniških storitev izboljša, zaupanje bolnikov v zdravnike je bolšja, ker vedo, ker jih poznajo. Ne nazadnje časovni zaostanki, kar je cilj tega zakona, bi se na ta način zmanjševali in ne nazadnje čisto po domače povedano, zakaj bi zdravniku, ki je voljan, ki ima psihofizične sposobnosti, ki je sposoben, onemogočili s podjemno pogodbo, da bi delal v isti ustanovi, kjer že tako ali tako dela in uvažali od nekod drugod nekoga, s tem bi povečevali stroške, pa še terminsko bi ta od drugod lahko prišel enkrat, dvakrat, ne pa vedno. Skratka, amandma je bil v dobri veri, da bi ta zakon dopolnili, da bi dali ljudem možnost, da bi imeli kvalitetne in hitre zdravniške usluge, zmanjšali bi zaostanke in omogočili normalno delo. Če temu ne bo tako, potem bodo posledice pripisane vsem tistim, ki se odločajo drugače. Hvala lepa. Predlagam, da podprete amandma Slovenske nacionalne stranke k 8. členu.
Hvala lepa. Glasujemo. Hvala. Navzočih je bilo 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS, prav tako k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 8. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov prav tako k 8. členu. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 9. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 11. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj pa res poslednji amandma, in sicer poslanskih skupin SD in SNS k 9. členu. Gospod Barovič bi želel obrazložiti glas. Prosim.
Še enkrat bom ponovil. Mislim, tokrat pa res bi lahko rekli, da zdravniku, ki je dopolnil 55 let starosti, ni potrebno opravljati dežurne službe. Da bodo ljudje, ki nas mogoče sedaj gledajo ali pa bodo brali ali pa videli, razumeli, za kaj gre. Gre pravzaprav za igro biti ali ne biti, za igro biti na enem bregu in reči ne, na drugem reči da. Vsebina je popolnoma enostavna. Če rečemo, če ostane tako, kot določa 9. člen, pomeni, da lahko zdravnik po 50. letu starosti reče, hvala lepa, ni mi treba več dežurati. In jaz bom rekel, v narekovajih, če je "pameten", od sedaj naprej se ukvarjal s čim drugim, kjer fino, glede na potrebe, ki jih imamo, zaslužil in spravljal denar v svoj žep. Lahko. Ima to pravico. Obnaša se tržno. Če sprejmemo predlog, kot smo ga dali mi in kolegi iz Socialne demokracije, omogočimo ljudem, da lahko pridejo do zdravnika, ki je star do 55 let in je obligatoren do 55. leta starosti opravljati dežurstvo, potem pa lahko opravlja dežurno službo ali pač ne, kakorkoli želi. S tem, še enkrat pravim, zapolnjujemo vrzel pomanjkanja zdravnikov v vseh sferah. S tem obvežemo zdravnike, da pet let dalje, glede na psihofizične sposobnosti, pomagajo ljudem. To je njihova dolžnost in zaradi tega jih bo več in bodo ljudje čakali manj in imeli ustrezno in kvalitetno zdravstveno uslugo. Če pa še temu nasprotujete, potem pa res ne vem, zakaj sprejemamo sploh ta zakon, ki naj bi izboljšal kvaliteto in zmanjšal čakalno dobo.
Hvala lepa. Gospod mag. Klavora, prosim.
Jaz bi rad obrazložil svoj glas v lastnem imenu, pa verjetno tudi v imenu kolega Žnidaršiča, sva samo dva. Malo preveč govorimo o tem. Jaz sem danes poslušal o tej dežurni službi stvari, ki si jih res nisem znal razlagati, ali je res temu tako. Ko govorimo o 50, 55, vam bom povedal, da v bolnišnici kjer sem delal, je ležalo vse breme na tistih, ki so nad 55 let, ker drugih ni bilo. So bili tudi, ampak so bili tudi vključeni v dežurno. To sploh ni problem. Problem je, prvič, kje se to dela, tako kot je gospod minister že rekel, ali je delal na urgenci, ali je delal na kirurgiji, ali je delal tam, kjer po 10., 15., 20. letih pride tudi do hudih psihičnih obremenitev, ne telesnih, psihičnih. Zato prepustimo, da tisti, ki dežura, naj dežura naprej, tisti, ki se odloči pri 50-ih letih, če ne zmore tega, ga ne silimo v to. Spoštovane gospe in gospodje, jaz sem prišel v ta državni parlament praktično iz dežurne službe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Žnidaršič.
Hvala lepa. Jaz bi rad temu, kar je povedal moj poslanski kolega, dodal naslednje, da zdravniki umrejo nesorazmerno prej kot drugi ljudje v tej državi in da po nekaterih podatkih uživajo sovjo pokojnino povprečno tri leta, ženske zdravnice pa celo manj, ker umrejo še prej kot moški, čeprav je življenjska doba žensk v državi višja od moških, kar pomeni, da se v tem poklicu ljudje zgodaj iztrošijo in mislim, da je pravično in prav, da jim damo možnost, da če ocenijo, da so delali preveč ur v tem življenju stresnega dela, ki je zelo odgovorno in psihično zahtevno, da ne dežurajo. Jaz sem pri 50-ih letih, ko bi lahko nehal dežurati, imel skoraj 50 let delovne dobe po urah z dežurstvom vred, čeprav bo penzija samo za tista leta, ki štejejo v redni delovni čas. Plačevali smo vse prispevke, tako da je prispevek zdravnika v svojem delovnem obdobju zelo velik, enormen, neprimerljiv z vsemi drugimi. Zaradi tega mislim, da lahko ohranimo to normo, kakršna je, s tem, da sem jaz do 60. leta dežural in da večina dežura dalj časa iz solidarnosti do svojih kolegov pa tudi iz solidarnosti do stvari same v času, ko nimamo dovolj zdravnikov in je treba vso delo narediti. Hvala. Jaz tega amandmaja ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Germič.
Hvala lepa za besedo. Seveda s posluhom lahko pritegnem argumentom, ki jih naša dva kolega poslanca zagovarjata z utemeljitvijo meje 50 let za dežurstvo pri zdravniku. Ampak jaz bi opozoril na eno dejstvo. S tem zakonom ne govorimo več samo o zdravnikih, govorimo o vseh zdravstvenih delavcih in sodelavcih v zdravstvenem sistemu. To se je zgodilo z določbo 18. člena. Spoštovana kolega, utemeljevala sta za eden zelo ozek segment. Ampak danes ne govorimo več o teh vprašanjih, danes nisem dobil jasnega odgovora na to mojo dilemo, ali glede na to, da ni bil usklajen dvig iz 50 na 55 s strani zdravnikov, se sprašujem, ali je odločitev, da bomo za vse zaposlene zdravstvene delavce in za sodelavce v zdravstvenem sistemu imeli ustrezno organizacijo, da bomo lahko to mejo za zagotavljanje 24-urnega zdravstvenega varstva zagotavljali z mejo 50 let. Ta zakon to prinaša, nihče tega danes tukaj ni zanikal. Moje vprašanje je, ob vsem spoštovanju vseh zaposlenih v zdravstvu, ki imajo prav gotovo zelo visoke in velike obremenitve, ali je rešitev, ki jo s tem uvedemo, mogoča zato, da bomo lahko ohranili 24-urno zagotavljanje zdravstvenega varstva. Po mojem je bila tukaj storjena napaka, zato se mi zdi smiselno, da sprejmemo ta amandma in do tretjega branja lahko dobimo natančne odgovore in karkoli spremenimo, če bo to potrebno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Barovič.
V svojem imenu, da ne bo nesporazuma. Jaz verjamem, spoštovana kolega, gospod Klavora, gospod Žnidaršič, verjamem za dr. Cukjatija, verjamem za dr. Podobnika, da bi pri 65-ih, 70-ih, 75-ih, bog vam jih daj 100, prišli iz dežurne, ampak to ste štirje, v tej državi jih je pa 100 tisoč. Jaz ne govorim za zdravnike in osebje, jaz govorim za bolnike, za ljudi, ki trpijo pomanjkanje zdravnikov. Če je možnost 50 let, jo dajmo na 45, vsak se bo počutil, jaz se ne čutim več sposobnega, ni mi potrebno dežurati in ne bom. In bom imel zasebno delavnico tam ali pa ne, mi je čisto vseeno. Ampak jih ni! Mi rešujemo s tem zakonom, še enkrat pravim, jaz sem slišal v obrazložitvi, da s tem zakonom mi zmanjšujemo čakalne dobe in povečujemo kvaliteto. Ne moremo mi zdravnikov delati po tekočem traku, saj imamo v tem zakonu problem specializantov. Ni jih. In če jih ni, moramo nekako preskrbeti za ljudi, še enkrat pravim, za Slovenke in Slovence, ki gredo k zdravniku na pregled, da imajo zagotovljeno dežurno službo. Če je 5 tisoč zdravnikov starih nad 55 let in sprejmemo ta amandma, jih bo 5 tisoč več. Če ne sprejmemo tega amandmaja, jih bo 5 tisoč teoretično manj. Ne gre za zaupanje, nezaupanje, ne gre za, jaz vem, da se psihofizično lahko vsak drugače počuti, ampak s tem zakonom zavežemo ljudi do 55. leta starosti, da zagotovijo prebivalcem države Republike Slovenije dežurno zdravstvo. Razen, če je cilj, da ukinemo vse, kar je možno, in da vse privatiziramo. To je pa drugo vprašanje.
Hvala lepa.
Lahko repliko?
Ne, ne. Mag. Klavora, replike, kot veste, v tej fazi ni. In kljub nekaterim zapletom glede akademskih nazivov, nadaljujemo sejo.
Lahko prosim, v imenu poslanske skupine?
Običajno mag. Klavora kot sami veste, najprej v imenu poslanske skupine, potem v svojem imenu.
Imate prav. Hvala lepa.
Ker ste govorili v svojem imenu, žal ne smem kršiti poslovnika. Ima pa besedo gospod Džuban.
Hvala lepa predsedujoči. Ko je bila razprava o tem členu, nisem pozorno sledil in sem bil prepričan, da se znižuje meja starosti, do kdaj se lahko dežura iz 60 na 50. In slučajno mi ni šlo v račun, da morajo kolegi predlagati rešitev, da se iz 50 na 55 dviguje ta meja. Razlogi, da ne bi podprli tega amandma, so mi nerazumljivi, saj so kolegi kar nekajkrat tukaj povedali. Nimamo zdravnikov, zaradi tega vemo, da smo dodatno ustanavljali medicinsko fakulteto, da se zdravniki uvažajo, da so dolge vrste, ki se ne skrajšujejo in še in še. In vse kaže, da amandma ne bo podprt, ne iz nekih racionalnih ali iracionalnih razlogov, pač pa, kot se je prej zgodilo, da koalicija ne sme glasovati za rešitev, ki jo predlaga nekdo, ki ni njihov. Tudi kolega zdravnika me nista prepričala. Ravno primer dr. Klavora, mislim, da ste najstarejši med nami, pa ste iz dežurstva prišli v ta državni zbor. Pomeni, da ste zelo dolgo, verjetno korektno opravljali svojo nalogo in ste jo zmogli. Ampak pri letih, ki so pa, če dobro vem, višja od 55. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je bilo 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 38. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 38.]] To pomeni, da amandma ni bil izglasovan. Hkrati se dr. Slavincu opravičujem, ker ga nisem videl, enostavno ste preveč sramežljivo pokazali roko. Naj bo to opozorilo za naslednjič. Kar pogumno, saj ne grizemo. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo, [[lepo prosim, če lahko dokončam]] , in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 8. in 9. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandma. To je možno storiti do srede, 3. maja. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika državnega zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen, zato lahko prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Magister Cvikl, lepo prosim, da pravočasno dvignete roko. Ne pozovemo več, to je pravica, ki jo lahko vsak izkoristi. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 9. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] To pomeni, da je bil zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in tudi prekinjam današnjo sejo, ki jo nadaljujemo jutri ob 10.00 uri.