Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:03:06]] Зареєструвалися в сесійній залі 411 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, прошу прослухати оголошення. Відповідно до статті 13 Закону України „Про статус народного депутата України” та статті 4.2.2. Регламенту Верховної Ради України інформую про входження народного депутата України Сандлера Дмитра Володимировича до складу депутатської фракції Партії регіонів, „Регіони України”. Відповідно до статті 13 Закону України „Про статус народного депутата України” та статті 4.2.2. Регламенту Верховної Ради України інформую про вихід народного депутата України Келестина Валерія Васильовича зі складу депутатської фракції Української Народної партії. Відповідно до статті 13 Закону України „Про статус народного депутата України” та статті 4.2.2. Регламенту Верховної Ради України інформую про входження народного депутата України Гапочки Миколи Михайловича до складу депутатської фракції Партії регіонів, „Регіони України”. Тепер прошу прослухати інформацію про результати роботи Верховної Ради України на пленарному засіданні 1 грудня 2005 року. Розглянуто 30 питань порядку денного, за результатами розгляду прийнято 9 законів та 8 постанов, 2 законопроекти прийнято за основу, 1 законопроект направлено на доопрацювання, 1 законопроект та 1 проект постанови відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України: 4 закони прийнято у новій редакції, подолано вето Президента на 2 закони, 1 закон скасовано. Шановні колеги, відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виголошення депутатських запитів, внесення пропозицій. Прошу народних депутатів записатися на виступ. Тим часом дозвольте оголосити запити, що надійшли від народних депутатів. На табло, будь ласка, прізвища народних депутатів, що записалися на виступ. Надійшли запити народних депутатів України: Юрія КАРМАЗІНА до Президента України щодо запобігання виникнення загрози національній безпеці у вигляді суттєвого послаблення обороноздатності та боєготовності Збройних сил внаслідок ліквідації Одеського інституту сухопутних військ, перевірки обгрунтованості постанови Кабінету Міністрів від 26 травня 2005 року. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:06:22]] За-109 Рішення не прийнято. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до Президента України, Прем’єр-міністра. До Прем’єр-міністра не можна. Олександра Пеклушенка до Президента України стосовно відбудови та відновлення навчально-виховного процесу у Чубарівській загальноосвітній школі Пологівського району Запорізької області. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:07:01]] За-135 Рішення не прийнято. Групи депутатів [[КИСЕЛЬОВ, ЦКІТІШВІЛІ, КИРИЧЕНКО]] до Президента України з приводу порушення працівниками силових структур норм матеріального та процесуального права системи діловодства Луганської обласної ради. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:07:39]] За-78 Запит не підтримано. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, Міністра внутрішніх справ щодо невиконання підрозділом відкритого акціонерного товариства “УкрНафта” умов договору про спільну діяльність. Володимира ПУЗАКОВА до Прем’єр-міністра щодо кризової ситуації в житлових будинках в місті Знам’янка Кіровоградської області. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо виділення житла громадянці Кучапській, яка одна виховує малолітнього сина – інваліда і мешкає в непридатній для житла кімнаті. Миколи КОМАРА до Прем’єр-міністра щодо включення нерозподіленого залишку субвенції до Постанови Кабміну №639. Кирила ПОЛІЩУКА до Прем’єр-міністра щодо ситуації з виділенням коштів, які передбачені Законом “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та Постановою Кабінету Міністрів №687 від 3 серпня 2005 року на газифікацію сіл Переяслав-Хмельницького району Київської області. Михайла БАУЕРА до Прем’єр-міністра щодо незадовільного виділення субвенцій на будівництво газопроводів та газифікацію населених пунктів Новоселицького району Чернівецької області. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо забезпечення слуховим апаратом інваліда дитинства, мешканку селища Горностаївка Херсонської області. Володимира ПЕТРЕНКА до Прем’єр-міністра щодо фінансування робіт по завершенню газифікації сіл Тростянецького та Велико-Писарівського районів Сумської області. Анатолія КОЗЛОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо сплати поточних комунальних платежів за рахунок знецінених грошових заощаджень громадян. Михайла РОДІОНОВА до Прем’єр-міністра щодо визнання дипломів про освіту громадян, які закінчили державні навчальні заклади Придністровської Молдавської Республіки. Анатолія КОРЧИНСЬКОГО до Прем’єр-міністра стосовно порушення прав колишнього державного службовця Власова щодо перерахування призначеної йому пенсії. Олега ПЕТРОВА до Прем’єр-міністра стосовно незадовільної підготовки документів щодо призначення Ліпковського головою державної адміністрації у Подільському районі міста Києва. Раїси БОГАТИРЬОВОЇ до Прем’єр-міністра щодо передбачення у проекті бюджету на 2006 рік фінансування для проведення капітальних ремонтів, реконструкції, а також поновлення медичної бази та обладнання спеціалізованих протитуберкульозних санаторіїв. Миколи ЯНКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра з приводу звернення виборців щодо дій Національної комісії регулювання електроенергетики. Михайла БАУЕРА до Прем’єр-міністра щодо зловживань у процесі передачі будівлі клубу військового містечка №1 в місті Чернівцях. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо цільового виділення коштів на обладнання автономної котельні для дитячого навчального закладу №3 “Веснянка” в селищі Чуднів Житомирської області. групи депутатів [[МОВЧАН, КОЛІСНИК, СМІЯНЕНКО]] до Прем’єр-міністра щодо причин звільнення з посади заступника Міністра промислової політики Грищенка. Віктора ДРАЧЕВСЬКОГО до Прем’єр-міністра з приводу звернення 560 членів Української асоціації “СЄВЄР” щодо порушення гарантій стосовно забезпечення соціального захисту пенсіонерів, які працювали в умовах Крайньої Півночі. Івана ІВАНЧО до Прем’єр-міністра щодо виділення субвенції на заходи для ліквідації стихійного лиха в Закарпатській області. групи депутатів [[НЕЧИПОРУК, КОЛІСНИК, МАЗУРЕНКО]] до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо законності отримання компенсації на поліпшення житлових умов головою Житомирської обласної державної адміністрації Жебрівським. Миколи КОМАРА до Прем’єр-міністра щодо порушення меморандуму порозуміння між владою та опозицією, Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Антона КІССЕ до Прем’єр-міністра щодо оподаткування державних сільськогосподарських підприємств Української Академії аграрних наук. Олександра АБДУЛЛІНА до Прем’єр-міністра щодо критичної ситуації, що склалася у населених пунктах Острозького району Рівненської області у зв’язку з припиненням фінансування об’єктів соціальної сфери, що розташовані у 30-кілометровій зоні навколо Хмельницької АЕС. Нестора ШУФРИЧА до Прем’єр-міністра щодо загрози екологічного лиха у Хмельницькій області внаслідок незадовільного стану зберігання відпрацьованого ядерного палива та заборонених для застосування засобів хімічного захисту рослин. Валерія БОРЗОВА до Прем’єр-міністра щодо загрози екологічної безпеки в Чернігівській області, яка утворилась внаслідок незадовільного санітарно-епідеміологічного стану притоки річки Десни – Стрижень. Олександра ЦАРЕНКА до Прем’єр-міністра щодо завершення будівництва газопроводу між селами Озерне – Мала Вільшанка Білоцерківського району Київської області. Олександра КИСЕЛЬОВА до Прем’єр-міністра щодо державної підтримки діяльності Всесвітньої федерації шашок та утримання штаб-квартир у містах Луганську і Києві. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Прем’єр-міністра щодо завершення будівництва середньої школи в селищі Вилок Виноградівського району Закарпатської області. Григорія СУРКІСА до Прем’єр-міністра щодо відбудови бібліотеки у селі Борове Зарічненського району Рівненської області. Степана ХМАРИ до Прем’єр-міністра, Міністра юстиції щодо реабілітації учасників акції “Україна без Кучми”, визнаних Парламентською Асамблеєю Ради Європи такими, що прирівнюються до політичних в’язнів. Володимира ЦИБУЛЬКА до Прем’єр-міністра щодо придбання складу паливно-мастильних матеріалів Державним підприємством “АНТК імені Антонова”. Ярослава КЕНДЗЬОРА до Прем’єр-міністра стосовно халатного ставлення Кабінету Міністрів до укріпленню острова Коса Тузла і відсутності вимог до Російської Федерації щодо відшкодування екологічних збитків, завданих будівництвом російської дамби. Віктора АНТЕМЮКА до Прем’єр-міністра з приводу невиконання Кабінетом Міністрів встановлених законодавством норм щодо перегляду розміру виплат, в розрахунку яких застосовується величина мінімальної заробітної плати. Євгена КОНСТАНТИНОВА до Прем’єр-міністра щодо реконструкції Палацу культури міста Южнокомунарськ, Донецької області. Олександра ТКАЛЕНКА та Степана ДАВИМУКИ до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Голови Фонду Держмайна стосовно неналежного ставлення до державного майна, яке знаходиться у користуванні Чорноморського Флоту Російської Федерації. Олександра МОРОЗА до Прем’єр-міністра стосовно повернення господарству “Нічлава” коштів за здане зерно. Івана БОКОГО до Прем’єр-міністра, Міністра фінансів, Голови ДПА, Голови СБУ щодо діяльності комунального підприємства “Чернігівводоканал” та запобігання завданню збитків бюджету міста Чернігова. Михайла РОДІОНОВА до Прем’єр-міністра щодо створення Наукового центру та Інноваційного фонду гірничо-металургійного комплексу. Олександра МАСЕНКА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо зловживань при реформуванні КСП “Маяк” Великобагачанського району Полтавської області. Павла МОВЧАНА до Прем’єр-міністра щодо ситуації, яка склалась навколо товариства з обмеженою відповідальністю “Полтавський ринок”. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо встановлення у 2006 році розміру мінімальної заробітної плати не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Сергія СОБОЛЄВА та Володимира ФІЛЕНКА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Київського міського голови щодо подання Президента України представлення Кабінету Міністрів про припинення повноважень голови Шевченківської районної державної адміністрації Харитончука та заступника голови Київської міської державної адміністрації Данькевича за порушення ними Конституції, законів “Про місцеві державні адміністрації”, “Про боротьбу з корупцією” та складання протоколів про вчинення корупційних дій. Групи депутатів [[ЛАПІН, ВЕРНИДУБОВ, КОМАР]] до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на переобладнання дільничної лікарні села Новий Млин Борзнянського району Чернігівської області. Групи депутатів [[ЦАРЕНКО, РІШНЯК]] до Прем’єр-міністра, Голови Верховної Ради України, Генерального прокурора стосовно порушення вимог Закону “Про статус народного депутата України”. Володимира БОЙКА та Сергія МАТВІЄНКОВА до Прем’єр-міністра, Міністра юстиції, Міністра транспорту та зв’язку щодо незадоволення відповіддю на запит стосовно незаконності прийняття Міністерством транспорту та зв’язку наказу “Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства транспорту”, яким суттєво погіршується становище виробників – вантажовідправників [[отримувачів]], а також виключається будь-яка відповідальність Укрзалізниці за збереження вантажів. Олега ТЯГНИБОКА до Прем’єр-міністра щодо захисту національних інтересів України у питанні її зобов’язань перед країнами-учасницями будівництва Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд. Григорія БОНДАРЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу відсутності фінансування об’єктів газифікації, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів від 3 серпня 2005 року №687. Михайла ВОЛИНЦЯ до Прем’єр-міністра щодо відновлення роботи в ефірі Незалежного павлоградського телебачення. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо фінансування у повному обсязі робіт із реконструкції армійських казарм у місті Сарни під терапевтичний корпус центральної районної лікарні, та реконструкції хірургічного корпусу центральної районної лікарні міста Костопіль Рівненської області. Леоніда КАДЕНЮКА до Прем’єр-міністра щодо завершення першої черги будівництва Дністровської гідро-акумулюючої електростанції міста Новодністровськ Чернівецької області. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо заборони підвищення цін [[тарифів]] на житлово-комунальні послуги у розмірах, що перевищують темп росту реальних доходів населення. Павла МОВЧАНА до Прем’єр-міністра щодо завершення будівництва школи в селі Возилів Бучацького району Тернопільської області. Миколи НОСЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу неотримання компенсації за складну сільськогосподарську техніку заводом “НіжинСільМаш”. Григорія СУРКІСА до Прем’єр-міністра щодо відновлення роботи санаторію в селі Журавичи Горохівського району Волинської області. Петра ПИСАРЧУКА до Прем’єр-міністра щодо завершення газифікації села Печенія Золочівського району Львівської області. Івана ТОМИЧА до Прем’єр-міністра щодо ремонту мережі водопостачання селища Ярмолинці та завершення будівництва магістрального газопроводу-відводу. Анатолія ГРЯЗЄВА до Першого віце-прем’єр-міністра стосовно будівництва в місті Інкермані Балаклавського району міста Севастополя пункту, призначеного для прийому залізничних цистерн зі скрапленим газом. Євгена КИРИЛЬЧУКА до Віце-прем’єр-міністра Кириленка з приводу тяганини, зволікання з наданням автомобіля на пільгових умовах інваліду війни І групи, жителю міста Камінь-Каширський Волинської області. Володимира ЛЕЩЕНКА до Віце-прем’єр-міністра Кириленка щодо заходів Уряду по встановленню гідного пенсійного забезпечення інвалідів-ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Петра СИМОНЕНКА до Генерального прокурора щодо неналежного розгляду колишнім Генеральним прокурором Піскуном депутатського звернення та фактів, викладених в ньому. Володимира БОНДАРЕНКА до Генерального прокурора щодо затримок з підписанням схвалених Київською міською радою рішень з питань майна та землекористування. Алли АЛЕКСАНДРОВСЬКОЇ до Генерального прокурора щодо захисту прав трудового колективу товариства “Полтавчанка”. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів Ленінського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області. Олега БІЛОРУСА та Олени БОНДАРЕНКО до Генерального прокурора, Голови Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва щодо конфліктної ситуації, яка склалась між підприємцями і дирекцією Васильківського ринку Київської облСпоживСпілки. Миколи ПОРОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо зволікання розслідування кримінальних справ, порушених стосовно службових осіб відкритого акціонерного товариства “ПрикарпаттяОблЕнерго”. Степана ДАВИМУКИ до Генерального прокурора з приводу злочинних дій працівників міліції Липоводолинського району Сумської області, вчинених проти голови Липоводолинського селищного осередку Народного Руху України Рушенка. Володимира ПЕТРЕНКА до Генерального прокурора з приводу відмови у виплаті дивідендів за 2004 рік відкритим акціонерним товариством “Укрнафта” акціонерам міста Охтирки Сумської області. Ігоря ШАРОВА до Генерального прокурора щодо невідкладного проведення неупередженого та об’єктивного слідства у справі перевищення влади і службових повноважень працівниками Управління Боротьби з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області під час безпідставного незаконного затримання та побиття мешканця міста Кіровограда Павлюка і притягнення посадових осіб, винних у скоєнні цього злочину та фальсифікації матеріалів справи, до кримінальної відповідальності. Групи депутатів [[НЕЧИПОРУК, ДУБИЦЬКИЙ, КОРОЛЬ]] до Генерального прокурора, Голови СБУ з приводу неналежного реагування, надання формальної відписки на запит щодо перевірки фактів відмивання брудних коштів фірмою Трансальпіна у Мюнхені, яка є посередником між одержувачами коштів КМК і Одеським припортовим заводом, до яких має відношення народний депутат Рудьковський. Алли АЛЕКСАНДРОВСЬКОЇ до Генерального прокурора з приводу знищення і розграбування виробничих потужностей та зловживань головою правління відкритого акціонерного товариства “Перше Серпня” Валківського району Харківської області Забарою. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора, Голови Черкаської обласної державної адміністрації щодо ліквідації заборгованості по виплаті заробітної плати за червень – листопад працівникам комунального підприємства “Смілакомунтеплоенерго” міста Сміла. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Генерального прокурора, Голови Фонду Держмайна щодо дотримання вимог законодавства в процесі перетворення птахокомплексу в селі Південне Нікопольського району Дніпропетровської області у відкрите акціонерне товариство та законності використання землі, віднесеної до його відання. Віктора ПЕТРОВА до Генерального прокурора з приводу розкрадання майна підприємства “Поділля МАЗ сервіс” селища Літин Вінницької області та недопущення новопризначеного керівництва заводу до виконання обов’язків. Олександра КИСЕЛЬОВА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ з приводу відмови в притягненні до відповідальності посадових осіб Луганського міського управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області, в діях яких вбачаються ознаки корупції та зловживання службовим становищем. Володимира МАЗУРЕНКА до Генерального прокурора, Міністра юстиції щодо невиконання керівництвом відкритого акціонерного товариства “Одесагаз” рішення суду стосовно підключення до газової магістралі і відкриття особистого рахунку на користування природним газом мешканцям будинку. Володимира ЗАЙЦЯ до Генерального прокурора щодо фактів порушення вимог законодавства посадовими особами Коломийської міської ради Івано-Франківської області під час продажу по заниженій вартості приміщень критого ринку. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора щодо фактів зловживань службовим становищем, невиконання судового рішення Дорогобичанським міським головою та керуючим справами міськВиконкому. Очевидно, Дрогобіцьким. Я прошу секретаріат звірити, будь ласка. Володимира ЗАЙЦЯ до Генерального прокурора щодо порушення конституційних і законних прав інваліда ІІ групи, мешканця міста Вінниці, потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Валентина ЗУБОВА до Генерального прокурора стосовно ситуації, що склалася навколо Запорізького титано-магнієвого комбінату. Анатолія МОКРОУСОВА до Генерального прокурора щодо постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2005 року. Георгія БУЙКА до Генерального прокурора, Голови Вищого господарського суду, Голови Апеляційного господарського суду з приводу нереагування на запити народних депутатів стосовно порушень законодавства суддею Господарського суду міста Києва Ковтун. Іштвана ГАЙДОША до Генерального прокурора щодо захисту майнових прав закритого акціонерного товариства “Фірма “Вікторія” міст Берегово Закарпатської області та соціальних прав її акціонерів і працівників. групи депутатів [[АНТЕМЮК, БРОННІКОВ, ТУРМАНОВ та інші]] до Генерального прокурора щодо порушення прав громадян та незаконних дій слідчих Управління СБУ в Чернівецькій області. Анатолія МОРОЗА до Генерального прокурора щодо законності дій судді місцевого Токмацького суду Ігоря Ушатого при винесенні рішень суду. Володимира НЕЧИПОРУКА до Генерального прокурора, Міністра промислової політики щодо зловживання службовим становищем та скоєння інших злочинних дій вищими посадовими особами Міністерства промислової політики, що призвело до нанесення суттєвої шкоди інтересам держави. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Генерального прокурора щодо незадоволення відповіддю на запит стосовно порушення законодавства посадовими особами при розгляді депутатських звернень і запитів. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора, Голови Центральної виборчої комісії, Голови Національної ради з питань телебачення і радіомовлення щодо втручання в діяльність Дніпропетровської обласної держтелерадіокомпанії з боку Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України Чижа І.С. з метою створення переваг у передвиборчій агітації для окремих політичних партій та блоків Вадима МІСЮРИ до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо притягнення до відповідальності осіб винних в організації мережі проституції в місті. Києві Віктора МИРОНЕНКА до Генерального прокурора щодо припинення неконституційної діяльності пов’язаної США, пов’язано з США майора Миколи Мельниченко та інших осіб, що порушують Конституцію, закони, презумпцію невинності, без суду оголошують людей злочинцями з метою вплинути на результати виборів, не допустити створення парламентської більшості Уряду з прихильників створення Єдиного економічного простору України, Росії, Бєларусі, Казахстану. Володимира БРОННІКОВА до Генерального прокурора щодо неправомірного кримінального переслідування громадянина Макаренка колишнього першого заступника голови райДержАдміністрації Кам’янсько-Дніпровського району Запорізької області. Олега ТЯГНИБОКА до Генерального прокурора щодо затягування з розслідуванням кримінальної справи за фактами численних порушень колишніми посадовими особами Української загальноосвітньої школи “Херсонський Колегіум” та порушення принципу невідворотності покарання за вчинені ними, цими особами злочини через бездіяльність правоохоронних органів. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо стану розгляду справи про розслідування обставин вбивства професора Львівського національного університету імені Франка В’ячеслава Бондаря. Леоніда МОРДОВЦЯ до Генерального прокурора щодо незаконної видачі дипломів Міжрегіональної академії управління персоналом. Миколи САДОВОГО до Генерального прокурора стосовно зволікання у розслідуванні кримінальної справи щодо оволодіння державними коштами посадовими особами Управління Міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області. Олександра МАСЕНКА до Генерального прокурора щодо дотримання законності при розгляді справи в Дарницькому районному суді стосовно мешканця міста Червонозаводське Полтавської області. Віктора МИРОНЕНКА до Генерального прокурора щодо законності закриття кримінальної справи проти майора Миколи Мельниченко, який втік з України на базу НАТО і порушив законодавство України, перевірки версії участі Мельниченко у спеціальній операції служб США з метою віддалення від влади в Україні осіб, що виявляють готовність до створення Єдиного економічного простору України, Беларусі, Казахстану, Росії. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Генерального прокурора, Голови Державного комітету по земельних ресурсах, голови Автономної Республіки Крим щодо неодноразових звернень стосовно неправомірних дій Гурзуфської селищної ради і відсутності дійових заходів реагування. Олега ПЕТРОВА до голови Секретаріату Президента України стосовно незадоволення відповіддю на запит щодо затримки розпорядження про призначення Ліпковського головою державної адміністрації у Подільському районі міста Києва. Юрія КАРМАЗІНА до секретаря Ради національної безпеки і оборони, Прем’єр-міністра, міністра транспорту та зв’язку, Генерального прокурора щодо невиконання представниками уряду та Міністерства транспорту і зв’язку України доручення Президента України від 15 квітня 2005 року проаналізувати фінансово-господарську діяльність Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство”, здійснити невідкладних заходів щодо відновленню її діяльності, стабілізації фінансово-економічного стану, недопущення подальшого відчуження активів і банкрутства. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до міністра фінансів, міністра освіти і науки з приводу незадовільного стану справ з погашення заборгованості освітянам за статтею 57 Закону “Про Державний бюджет України на 2005 рік”. Ярослава КЕНДЗЬОРА до міністра внутрішніх справ щодо перевірки причетності екстремістських партій : Порогресивної соціалістичної Вітренко, “Союзу” Костусєва, “Держава” Васильєва, “Братства” Корчинського і православного братства Української православної церкви московського патріарху до підпалу каплиці на території будівництва греко-католицького храму Різдва Христового у місті Києві. Кирила ПОЛІЩУКА до міністра транспорту та зв’язку щодо реорганізації та скорочення робочих місць у Згурівському районному вузлі поштового зв’язку Київської області. Михайла ВОЛИНЦЯ до міністра внутрішніх справ щодо неналежного розслідування слідчими обласного і районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Київській області обставин дорожньо-транспортної пригоди. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до міністра закордонних справ щодо сприяння забезпеченню прав та обов’язків громадян України за межами держави. Василя БАРТКІВА до міністра охорони здоров’я, начальника управління охорони здоров’я Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів на лікування дитини-напівсироти, хворої на дитячий церебральний параліч. Володимира ГОШОВСЬКОГО до міністра охорони навколишнього природного середовища стосовно захисту прав іноземного інвестора. Лариси УСАЧЕНКО до міністра праці та соціальної політики, міністра освіти і науки щодо перевірки законності дій посадових осіб Франківського районного відділу освіти міста Львова при звільненні з посади директора центру дитячої творчості “Веселка”. Михайла СЯТИНІ до Міністра охорони здоров’я з приводу порушення конституційних прав громадян на своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, зумовленого діяльністю Комітету з контролю за наркотиками. Степана ДАВИМУКИ до Міністра оборони щодо стану фінансування розвитку Збройних Сил. Володимира ВОЮША до Міністра охорони здоров’я стосовно придбання санітарних автомобілів для станції швидкої медичної допомоги імені Ягофарова у місті Херсоні. Олександра ГОЛУБА до Міністра освіти і науки щодо виплати заборгованості по заробітній платі вдові померлого вчителя. Володимира ЄЩЕНКА до Міністра юстиції щодо виконання рішення суду про стягнення коштів на користь мешканця села Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області Василя БАРТКІВА до Міністра освіти і науки щодо виділення шкільного автобуса Болехівському міському управлінню освіти. Володимира ШЕПЕТІНА до Міністра юстиції щодо тяганини у виконанні рішення суду. Миколи НОЩЕНКА до Міністра аграрної політики з приводу зволікання з державною підтримкою агропромислових підприємств, що працюють в особливо складних кліматичних умовах Середино-Будського району Сумської області. Володимира МАЗУРЕНКА до Міністра юстиції, Генерального прокурора щодо правомірності дій посадових осіб відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції міста Севастополя з приводу конфіскації житлового будинку. Єфима ФІКСА до Міністра у справах сім’ї молоді та спорту щодо дій посадових осіб управління у справах сім’ї та молоді Севастопольської міської державної адміністрації, що призвели до знищення спортивного клубу “Титан” і позбавлення права жителів міста Севастополя та заняття фізкультурою і спортом. Богдана КОСТИНЮКА до Міністра охорони здоров’я стосовно неправомірності продажу дільничної лікарні в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області. Євгена ГІРНИКА до Міністра економіки щодо звернення мешканців Запорізької області, хворих на ниркову недостатність. Іштвана ГАЙДОША до Міністра фінансів щодо фінансування об’єктів за рахунок субвенцій по 72 виборчому округу Закарпатської області. Олега БЕСПАЛОВА до Міністра оборони, Голови Національного координаційного центру адаптації військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, та конверсії колишніх військових об’єктів щодо проведення конверсії військового містечка у місті Фастів. Василя НАДРАГИ до Міністра охорони здоров’я щодо забезпечення Луганської міської поліклініки №12 медичним обладнанням. Василя БАРТКІВА до Міністра фінансів щодо газифікації села Миропілля Краснопільського району Сумської області. Володимира ЦИБУЛЬКО до Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, Голови Антимонопольного комітету, прокурора міста Львова щодо порушення законодавства Львівською міською радою. Євгена ГІРНИКА до Міністра закордонних справ щодо надання правової та іншої допомоги сім’ї мешканця міста Долина, що загинув у Празі. Валерія КОНОВАЛЮКА до Міністра фінансів, Міністра охорони здоров’я щодо придбання гама-ножа для Інституту нейрохірургії імені Ромоданова Академії медичних наук. Богдана КОСТИНЮКА до Міністра освіти і науки щодо зловживань службовим становищем директора Косівсько-Полянської загальноосвітньої школи Рахівського району Закарпатської області. Валентина МАТВЄЄВА до Голови Донецької обласної державної адміністрації щодо повернення заборгованості по заробітній платі працівникам Очеретинського заводу будівельних матеріалів Ясинуватського району. Зареми КАТУШЕВОЇ до Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим щодо встановлення телефону для жителів другого відділення села Урожайне. Ольги ГІНЗБУРГ та Володимира ЛЕЩЕНКА до Голів Чернігівських обласної державної адміністрації і обласної ради з приводу намірів передачі лісових масивів системи “АгроЛіс”, на території Коропського та Сосницького районів, приватній структурі. Лариси УСАЧЕНКО до Голови Верховного Суду, Генерального прокурора, Міністра праці та соціальної політики щодо захисту конституційних прав та вирішення проблеми незаконного заволодіння житлом громадянина. Володимира ГОШОВСЬКОГО до Голови Національної ради з питань телебачення і радіомовлення щодо здійснення нагляду за дотриманням телерадіокомпаніями вимог законодавства. Анатолія ПИСАРЕНКА до виконуючого обов’язки Голови Запорізької обласної державної адміністрації, Бердянського міського голови щодо порушень Закону “Про звернення громадян” працівниками виконавчого комітету Бердянської міської ради при розгляді листів і звернень. Валерія БОРЗОВА до Голови Київської міської державної адміністрації щодо порушення конституційних і законних прав мешканців гуртожитку №5 по вулиці Дубиніна у місті Києві. Володимира ВОЮША до виконуючого обов’язки Голови Запорізької обласної державної адміністрації щодо порушення прав працівників сільських установ культури, освіти та охорони здоров’я Куйбишевського району Запорізької області при виділенні земельних ділянок для ведення особистого сільського господарства. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Голови Львівської обласної державної адміністрації, виконуючого обов’язки Львівського міського голови щодо виділення коштів на безоплатне харчування школярів початкових класів. Леоніда КРАВЧУКА та Ігоря ШУРМИ до Голови Верховного Суду, Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Генерального прокурора, голови Львівської обласної державної адміністрації щодо незаконних дій влади по відношенню до неповнолітніх дітей родини Мовчан, порушення їх майнових прав на житло, наслідком чого є виселення дітей на вулицю. Володимира ЄЩЕНКА до голови Черкаської облдержадміністрації щодо порушення прав мешканців міста Корсунь-Шевченківський на користування землею біля річки Рось. Олександра ГОЛУБА до голови Черкаської обласної державної адміністрації щодо забезпечення водопостачання міста Сміла Черкаської області якісною питною водою. групи депутатів [[ПОДОБЄДОВ, ГРАНОВСЬКИЙ, ШУРМА]] до Голови Дніпропетровської облдержадміністрації щодо порушення норм житлового законодавства та прав на житло мешканців міста Дніпропетровськ. групи депутатів [[ВЕРНИДУБОВ, МАТВІЙЧУК, ВАСИЛЬЄВ]] до Голови державної служби автомобільних доріг щодо включення вулиць міста Артемівськ до переліку об’єктів, що фінансуються із державного бюджету. Ігоря ШУРМИ до голови ГоловКРУ щодо перевірки використання бюджетних коштів Львівською міською радою у зв’язку з виділенням 700 тисяч гривень для встановлення електронної системи голосування “Рада”, яка практично не використовується депутатами міськради. Володимира ШЕПЕТІНА до прокурора Дніпропетровської області стосовно порушення конституційних прав громадянина. Зареми КАТУШЕВОЇ до Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим щодо проблем дачного масиву Камєнка, розташованого на території Київського району міста Сімферополя. Петра ТОЛОЧКА до голови Сумської обласної державної адміністрації з приводу грубих порушень Закону “Про охорону культурної спадщини”. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Голови СБУ щодо виявлення розробників та виробників апаратури опромінення, спеціально призначеної для здійснення психотронного впливу з метою маніпулювання свідомістю громадян, що особливо небезпечно у період проведення виборчої кампанії. Олександра ТКАЛЕНКА до голови Херсонської обласної державної адміністрації щодо відшкодування коштів на будівництво газопроводу до села Праві Солонці Цюрупинського району Херсонської області. Вадима МІСЮРИ до голови Державного комітету телебачення і радіомовлення щодо дотримання соціально-етичних норм моралі та притягнення винних осіб до відповідальності. Юрія КРИВОРУЧКА до голови Київської міської державної адміністрації щодо законності розробки проектної документації на відведення земельної ділянки під будівництво багатоповерхового будинку по вулиці Кудрявській та незаконного перерозподілу прибудинкових територій. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Голови правління відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” щодо будівництва цифрової АТС в селі Сальниця Хмільницького району Вінницької області. Івана БОКОГО до Голови Верховного Суду, Міністра внутрішніх справ, Голови СБУ щодо ситуації з призначенням голови Апеляційного суду Чернігівської області. Степана ХМАРИ до генерального прокурора України щодо розслідування фактів грубого порушення чинного законодавства України при створенні ЗАТ „Сєвєродонецьке об’єднання „Азот” та вжиття заходів з метою повернення незаконно переданого майна в державну власність. Марії МАРКУШ та Володимира МОЙСИКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ про поновлення прав трудового колективу Шостого київського авторемонтного заводу та порушення кримінальної справи за нестачу коштів у сумі 500 тис. гривень та товарно-матеріальних цінностей на суму один мільйон гривень. Таким чином, шановні колеги, виголошено 157 депутатських запитів. По фракціях: комуністів України – 28, "Регіони України" – 13, Народна партія – 7, "Наша Україна" – 8, БЮТ – 6, СПУ – 13, Українська народна партія – 11, СДПУ(о) – 31, Народний блок – 7, „Довіра народу” – 7, „Реформи і порядок” – 4, „Єдина Україна” – 3, Народний Рух – 8, позафракційні – 10. Переходимо до виступів народних депутатів з заявами, повідомленнями, інформаціями. Сергій Слабенько, фракція "Наша Україна", будь ласка, ваш виступ. Підготуватися Носенку.
Сергій Слабенко, фракція "Наша Україна". Заява парламентської фракції Народний союз "Наша Україна" з приводу початку виборів 2006 року. Фракція партії Народний союз "Наша Україна" у Верховній Раді вважає, що 26 листопада 2005 року почалася справді історична виборча кампанія – це перші вибори на суто пропорційних засадах, які сприятимуть політичній структуризації українського суспільства і становленню української політичної нації. Крім того, це перші повністю демократичні вибори в Україні, на яких не буде ні фальсифікацій, ні адмінресурсу, ні силового тиску на виборців. Президент України Віктор Ющенко закликав усі політичні сили підтримати його ініціативи з проведення чесних виборів 2006 року. Про це сказано в заяві Президента до Верховної Ради і органів місцевого самоврядування у зв’язку з початком виборчої кампанії з виборами до рад усіх рівнів. Парламентська фракція „Наша Україна” підтримує ініціативу почесного голови своєї партії і закликає всі політичні сили докласти максимум зусиль для того, щоб вибори пройшли під знаком чесної конкурентної боротьби. Ми звертаємося до усіх партій і блоків із закликом не допустити ганебної, засудженої суспільством практики так званого „чорного піару” – голослівних звинувачень і наклепів, використання незаконних методів агітації. Сподіваємося, що парламентські вибори 2006 року будуть кроком для подальшої консолідації демократичних сил, для утворення України як цивілізованої держави.
Дякую вам. Микола Носенко, фракція комуністів, ваш виступ. Підготуватися Володимиру Лещенко.
Микола Носенко, фракція Комуністичної партії, Чернігівщина. Шановний Головуючий, шановні народні депутати, шановні виборці! У своєму виступі хочу зачепити дуже непривабливу для багатьох представників політичних партій тему політичної моралі в нашому суспільстві. Я часто задумуюсь над першопричиною того кризового стану, у якому майже через 15 років незалежності опинилося наше суспільство, і як наслідок - промисловість, сільське господарство, наука, освіта, медицина. Адже немає на сьогодні галузі, про яку можна було б сказати, що це – рівень, достойний світових стандартів. Я вже не говорю про жалюгідний стан того маленького українця, за якого начебто так піклується сучасна держава. На жаль, за всі ці роки держава йшла у зворотному напрямку від потреб та інтересів більшості простих людей України, назустріч промислово-фінансовим олігархічним кланам та угрупуванням, які з часом підсилювалися, чергуючи на владному олімпі. Ця хода продовжується і сьогодні. Нав’язування суспільству через засоби масової інформації думки про нормальність та демократичність цього державного устрою – це верх цинізму. Скажіть мені, будь ласка, де, в якій цивілізованій країні світу суспільство підтримує політиків, які змінили з півдесятка партій та ще більшу кількість фракцій в парламенті?! Або політичні партії, які тричі змінювали свої назви, бо соромно ж за „попередні здобутки” [[в лапках]]! Нерідкість у нас партії, що кількісно надуті владою та лопаються, як мильні бульбашки, після того як, створивши їх клани, уступають місце наступним біля владного корита. Останнім часом ідеологія партії, тобто її політичне кредо, або попросту – вісь, для більшості політиків України нічого не варта. От і отримуються казуси, коли, образно говорячи, хочеться бути над процесом розтягування певними тваринами жирних кусків з провладного корита. І це декларується з високих трибун. Насправді ж, самі декларанти зовсім не над, а серед цього процесу, беруть найактивнішу участь. Є й такі, що, прикриваючись назвою партії, начебто лівого спрямування, міцно вчепившись в ручки міністерських портфелів, та повним ходом розбудовують ліберально-капіталістичну модель економіки держави, приватизуючи стратегічні галузі, цинічно заявляють, що є прихильниками шведського чи то турецького соціалізму. Даремно тратите кошти і сили на своє маскування! На вулиці вже кінець 2005 року. Після річниці помаранчевих подій та її наслідків український народ в спромозі визначитися, хто є хто в політиці. Вужі ви наші державнопарламентські! На моє глибоке переконання, криза держава, перш за все, в наших душах, відсутності політичної моралі, елементарної порядності, чесності та достоїнства, адже з усіх партій, представлених в парламенті, тільки Комуністична партія України зберегла своє політичне обличчя, чесно, з відкритим забралом відстоює права та інтереси простих громадян-українців.
Володимир Лещенко, фракція комуністів. Підготуватися Григорію Бондаренку замість Шарова.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, шановні виборці! Нещодавно буржуазна влада України провела шоу під назвою „перша річниця помаранчевої революції”. Говорили про все – тільки не про виконання передвиборних обіцянок, бо сказати було нічого. Обіцянки залишилися цяцянками. Невже у можновладців не залишилося і краплі совісті? За рік, що пройшов після зміни на владному олімпі клану Кучми на клан Ющенка людям стало жити гірше. Ось що пише проста жінка з Щорса, Чернігівської області, яка у минулому році була прихильницею Ющенка. „Високоповажний пан Президент! Дозвольте звернутися до вас з такими запитаннями. Перше. Коли розпочне діяти ваша обіцянка „багаті допоможуть бідним”? Ми, прості українці, повірили, а того не підозрювали, що станемо ще біднішими. Та й куди нам, грішним, з нашою пенсією в 350 гривень да у тих, у кого пенсія 18-20, або зрівняти заробітну плату 300-350 гривень з тим, у кого 20-30 тисяч? Ви обіцяли 5 мільйонів робочих місць. То де вони? Все навпаки: продовжується скорочення і закриття робочих місць. А люди в розпачі. Молоді сім’ї живуть, знімаючи квартири , за які треба платити, а ще дитину взути, одягнути і нагодувати, а це за ті 260 гривень, які дають на дитину. Це ж якому треба бути фінансисту, щоб оті злиденні гроші при теперішніх цінах розділити на двох-трьох чле6нів сім’ї і при цьому, щоб всім було добре? А для Майдану вам не жаль мільйонів. Третє. А щодо наших заощаджень. Тисячі нас, одиноких жінок, піднімали своїх дітей, і один Бог знає, як доводилося економити на одежі, на їжі тільки б зберегти копійчину на той час, коли дітям було ставати на ноги. А що з того вийшло? Жили бідно і зосталися бідними. Тепер ми разом з нашими дітьми просимо вас, вельможні панове, віддайте наші мізерні збереження, це буде один раз на рік, а у вас же великі гроші та ще і кожного місяця. Четверте. Пане Президент, ви прийшли на Майдан зі своїми дітками. Ми бачили, що у них все є. А коли ви почнете піклуватися про тих дітей, що бомжують на вокзалах, поїздах, базарах? Адже ви вважаєте себе народним Президентом, то вважайте бідних діток і бідних людей теж своїми. А на завершення є російське прислів’я: „Соловья баснями не кормят”. Бо обіцянки були дуже солодкими, але в роті від них дуже гірко. Знайте, що так думають тисячі українців. І як боляче приймати розчарування від того, кому повірили неначе Богу”. Литвиненко Софія Матвіївна, пенсіонерка, мати, бабуся. У зв’язку з цим хочу звернутися до наших виборців. Ніколи не вірте жодному з представників буржуазії, вони вас обов’язково обмануть, бо стали багатими і далі багатіють. Тільки за рахунок пограбування трудящих. Дякую за увагу.
Так, Григорій Бондаренко, якому передає право на виступ Ігор Шаров. Підготуватися Надразі.
Григорій Бондаренко, Блок Народної партії Владимира Литвина. Шановні колеги, я буду говорити про проблему, яка усім нам болить. Маю на увазі невиконання рішень уряду, згубність цього явища простежена на конкретному прикладі. В 2000 році Кабінет Міністрів затвердив програму „Етанол”. „Етанол” – це ніщо інше як етиловий спирт, алкоголь. Ось передбачено згаданою програмою, назву лише дві основні позиції. Перша передбачала виробництво і використання високооктанових кисневмісних домішок до бензинів. Друга, виробництво хімсировини, що замінила б сьогодні продукти з нафти і газу. Такі кробики обіцяють фантастичні речі, зокрема, такі: застосування бензинові домішки Україна би менше імпортувала би нафти, а сумішеві бензини, по-перше, не так, як зараз, забруднюють міста, по-друге, вони дешевші за сьогоднішній бензин. Хімсировина і спирт тут дозволяє виготовляти низку цінних продуктів, зокрема, ацетон, міндобрива, синтетичний каучук, пальне і багато чого іншого. З огляду на сьогоднішню ситуацію з пальним, програмі „Етанол” немає ціни. Аналогічні інші складові, але що маємо на цьому шляху? За 5 років, що минуло лише раз пробували щось зробити, це було в 2002 році. Через 2 роки після постанови Кабінету Міністрів. У 2004 році під програму створили спеціальне підприємство торговий дім „Етанол”. Та невдовзі концерн „Укрспирт” неправомірно ліквідував його. Суд відновив роботу підприємства, програма „Етанол”, практично, загинула. Успішно діяли в іншому напрямку доводили до банкрутства, привласнювали спирт заводи, що мали увійти до спеціально створеного „Етанолу”. За таким сценарієм помер не один державний задум. Але за це жодного разу не відповідав ніхто - хоч хтось один, хоч в якійсь мірі за всі роки нашої незалежності. І, мабуть, саме це – основна причина того, що наші плани залишаються, як правило, на папері. За зрив програми „Етанол” треба, нарешті, спитати і з тих, хто у сьогоднішньому уряду, і з тих, хто були в ньому раніше, і з тих, хто ще не встиг втекти з України, хто при всіх урядах сидить на керівному стільці, продовжуючи свою чорну справу. І хай це стане другою Криворіжсталлю, тільки в управлінській сфері. Фракція народників вносить пропозицію – оновити в друге програму „Етанол”. Дякую за увагу.
Василь Надрага. Підготуватися Івану Герасимову замість Родіонова.
Василий Надрага, Народный блок Литвина. Уважаемые коллеги, я хочу напомнить, что вчера мы с вами приняли несколько, на мой взгляд, достаточно принципиальных решений, в то числе и подолали вето Президента в части изменения в Закон о статусе ветеранов войны и гарантии их социальной защиты. Если вы помните, то разговор был в чем. Суть проблемы. Сегодня выплаты ветеранам войны и всем категориям ветеранов, инвалидам и всем, всем идет из расчета минимальной пенсии, которая была установлена еще в 1999 году, а соответственно – из размера 19 гривен 90 копеек. Отсюда и есть доплата ветерану войны в десять гривен – все, что этот человек заработал. Я вам должен сказать, что предлагалось, и мы приняли решение о том, чтобы за базу расчета взять все-таки минимальный прожиточный минимум, который с первого января 2006 составит 350 гривен. В чем проблема, и почему кипели наши страсти? Наши страсти кипели в том, что здесь одни говорили о том, что это надо сделать, а другие говорили, что у нас нет ресурса. Потому что тех неполных 500 миллионов гривен якобы нельзя где-то найти. А я думаю, что по большому счету их можно найти. И в том же стабилизационном фонде, который в три миллиарда не понятно зачем создается на следующий год, который не предусмотрен ни Бюджетным кодексом, ни какими-то иными нормативными базами и тем более никогда не существовал в финансовой системе Украины. Поэтому, я думаю, что это не тема. Точно так же, как я не думаю, что темой является то, что и эти деньги понадобятся, потому что с каждым днем ветеранов все меньше и меньше. Их уже сегодня меньше полмиллиона человек живет в этой стране. И с каждым днем, повторю еще раз, их становится меньше. И вы знаете, когда эти страсти у нас закончились, я вернулся к себе в комитет и начал работать над почтой. И я прочитал обращение к нам, депутатам, власть имущим от ветерана, председателя подкомитета, о ветерана войны Скибы Василия Ульяновича, который проживает в Автономной Республике Крым, городе Евпатория, улица Интернациональная 109, квартира 1. Он так и пишет, обращаясь ко всем нам. Хочу обратить ваше внимание, сравнив две категории людей, которые на первый взгляд будто бы схожи по профилю ответственности, вредности, службы для государства и для народа, а также на неодинаковые условия, но равные четырехгодичному сроку. То, что касается инвалидов, участников Великой Отечественной Войны и нас, депутаты, вообще власть предержащих. Человек даже нарисовал отдельную табличку, в которой он написал, каким образом и что они имели, когда воевали и каким образом и что имеют ныне власть предержащие. Он говорил, что они четыре года, по 45-ый год служили для державы и для народа, что под дождем, снегом и окопам, в траншеях сутками, месяцами находились под артиллерийским огнем, пулеметом и без выходных. Еда была – суп гороховый, каша перловая. Не то, что там, путевки, они даже не знали, что такое отпуск и выходные. Как он пишет, бани были редко, когда занимали населенные пункты, были вши. Люди прошли все и сегодня они никак не поймут, почему на них нет ресурсов в этой державе. Поэтому, я думаю, что все правильно голосовали, кто поддерживал это решение. И фракция Народного блока Литвина и все остальные. Мы перед этими.
Іван Олександрович Герасимов має слово, яке йому передав Михайло Кузьмич Родіонов. Будь ласка.
Фракция коммунистов, Герасимов. Уважаемые Владимир Михайлович, уважаемые народные депутаты, уважаемые граждане Украины. Ко мне как к народному депутату, председателю Совета организации ветеранов Украины обращается большое число ветеранов и пенсионеров со всех регионов Украины по вопросу необоснованного отказа им в выплате назначенных субсидий для оплаты жилья и электроэнергии. До недавнего времени более двух третей получателей этого вида помощи составляли ветераны и пенсионеры. Государством еще в 1995 году было задекларировано, что все ветераны, пенсионеры и нетрудоспособные граждане должны платить за жилье и услуги не более 15 процентов своего ежемесячного дохода. Однако государство в очередной раз обмануло пожилых людей, подняв минимальную пенсию до прожиточного минимума одновременно без должного объяснения, повысило сумму оплаты за жилье и услуги до 20 процентов. Более того, больше полмиллиона семей вообще потеряли право на эту помощь. Лишение этих людей субсидий еще более усугубило положение пенсионеров, так как рост цен на продовольственные товары и лекарства снивелировали все повышение пенсий, которое ушло на оплату жилья. Ветераны обращаются к Президенту и к правительству Украины с требованием, немедленно восстановить социальные гарантии для пожилых людей, ветеранов, нетрудоспособных и пенсионеров, которые действовали до марта текущего года и вернуть им право платить жилищно-коммунальные услуги не более 15 процентов своего ежемесячного дохода. Я прошу считать мое выступление депутатским запросом. Благодарю за внимание.
Анатолій Доманський передає право на виступ Петру Симоненко. Петро Миколайович, будь ласка. Підготуватися Віктору Терену замість Коржа.
Уважаемые коллеги! Уважаемые избиратели! Мы, коммунисты, считаем, что подписание в ходе саммита «Украина-ЕС» соглашение в сотрудничестве в энергетической сфере, в сфере глобальной спутниковой навигации европейской космической программы и формирование совместного авиационного пространства. Это в конкретных, еще раз подчеркиваю, в конкретных условиях откровенная демонстрация верноподданичества Президента и его команды стремлением удовлетворить интересы Запода, заручиться его политической и иной поддержкой, начавшиеся избирательной кампанией. С одной стороны, эти соглашение не предполагает равноправного и взаимовыгодного участия Украины в европейский экономических проектах и политических структурах, а главное, с другой стороны, не способствует защите миллионов украинцев, зарабатвающих себе на жизнь в странах ЕС и выгнанные именно туда на нелегальное положение как раз нынешней властью. И откровенно, эти соглашения являются частью предвыборного политического шоу, за фейерверками которого обанкротившаяся ныне властная команда пытается скрыть резкое снижение уровня жизни большинства наших граждан. Подписанные в рамках декабрьского саммита соглашения ставят под вопрос дальнейшее существование не только одного из мировых лидеров ракетостроения объединения «Южмаш» и КБ «Южное», но и всего военно-промышленного комплекса Украины. И на это я хочу обратить ваше внимание, уважаемые коллеги, депутаты и избиратели. Компартия заявляет, что подписанное вчера конкретное соглашение между, а также, так скажем, проамериканский саммит, саммит сообщества демократического выбора – это признание. также признание Украины страной с рыночной экономикой, это также стремление втянуть Украину в НАТО и на унизительно невыгодных условиях ВТО, это звенья одной цепи, которыми транснациональные корпорации пытаются опоясать нашу страну, превратив ее из независимого государства в свою подконтрольную территорию. И все это вместо того, чтобы сосредоточить внимание на насущных проблемах, наполнить реальным содержанием выгодные для Украины договоренности в рамках единого экономического пространства, совместными усилиями добиваться выгодных условий вступлений в ВТО. Очевидно, что это значительно осложнит разрешение газового кризиса и неизбежно ускорит нарастание коллапса в экономике, приведет к обвальному возрастанию тарифов на электроэнергию и тепло. Вывод. Президент и правительство, наследуя порочную практику своих предшественников, торгуют страной, тобто Украиной, обтом и в розницу и предают национальные интересы. Этого мы допустить не имеем права. И свое слово в защиту государственных интересов, интересов народа обязан сказать высший законодательный орган – Верховная Рада Украины. Благодарю.
Віктор Терен запрошується до виступу. Право на виступ передав народний депутат Корж Віктору Терену. Підготуватися Георгію Буйку.
Дякую, Володимир Михайлович. Шановні колеги! Шановні громадяни України! Знаєте, у українського письменника Володимира Винниченка є така фраза, що українську історію не можна читати без брому. І якщо ви дозволите, я би цю фразу перефразував би таким чином, фразу перефразував би, що історію з поверненням заощаджень громадянам України теж не можна читати без брому. Але ж судіть самі: на закони про повернення заощаджень Кучма 12 раз накладав вето, 12 разів. І причому тут депутати, скажімо так, і я тим часом хочу нагадати, що впродовж каденції нинішнього парламенту лише депутатами нашого блоку Юлії Тимошенко неодноразово вносилися законопроекти, згідно яких суми на повернення заощаджень ставилися в залежність від об’єму валового внутрішнього продукту за попередній рік. І подібні законопроекти також розглядалися в парламенті зовсім недавно, і в цьому теж присутня цілком нормальна логіка – чим вищий ВВП, тим краще повинні жити люди. І якщо кажуть, що на повернення грошей немає такої спроможності держави, то ми хочемо ще раз сказати конкретне джерело – це кошти, отримані від приватизації „Криворіжсталі”. І, до речі, Юлія Тимошенко якраз категорично і наполягала на тому, щоб кошти, отримані від повторної приватизації „Криворіжсталі” були спрямовані в тому числі і на повернення заощаджень. Ці гроші не закладені в бюджет, а тому вони не можуть змірити баланси видатків і прибутків. Ці кошти можуть нарешті здійснити якісний прорив у поверненні заощаджень, адже коли і далі в бюджет на повернення заощаджень закладатиметься лише по 600 млн. щорічно, то ясно, що на повернення всіх заощаджень треба понад 300 років. І я хочу сказати більше, держава просто зобов’язана повернути кошти „Криворіжсталі” людям, якщо ця держава сповідує моральні цінності і чесноти, і якщо влада хоче, щоб їй вірили. Нам розказують, що нібито повернення коштів „Криворіжсталі” викличе інфляцію. Я не знаю, хто цю байку вигадав, адже, по-перше, повернуті гроші можна покласти на депозити, по-друге, Міністерство фінансів може здійснити їх повернення у розстрочку, по-третє і по-десяте, уряд разом з Національним банком може напрацювати цілий ряд інших антиінфляційних механізмів, було б бажання. Але бажання повернути заощадження в уряді Єханурова якраз і немає. І взагалі, чи не складається у вас, дорогі друзі, враження, що гроші від приватизації „Криворіжсталі” уже давно поділили? І так гарно поділили, що жодна людина цього на собі не відчує. І останнє, нам кажуть, що гроші від „Криворіжсталі” треба вкладати в економіку, а не повертати людям, але це протиставлення не є коректним, тому що повернення заощаджень якраз і є вкладом в економіку, адже зростання купівельної спроможності якраз і стимулюватиме розвиток народного господарства. Дякую.
Так, Георгій Буйко мав зараз виступати. Але він передає на виступ Алексєєву. Алексєєв записаний наступним. Таким чином, народний депутат Алексєєв має 6 хвилин для виступу, будь ласка.
Дякую, Володимир Михайлович. Шановні народні депутати, шановні виборці! Хочу оголосити звернення до народів, парламентів, урядів України, Республіки Білорусь, Ізраїлю, Польщі, Російської Федерації, Словацької Республіки, Сербії та Чорногорії. „Ми, народні депутати, звертаємося до народів, парламентів, урядів, до всіх політичних, громадських організацій патріотичного спрямування України, Республіки Білорусь, Ізраїлю, Польщі, Російської Федерації, Словацької Республіки, Сербії та Чорногорії, чітко усвідомлюючи всю небезпеку загрози націонал-фашизму, що нависла над Україною. Звертаємося до усіх, хто ніколи не зможе забути сотні тисяч безвинних жертв, закатованих членами злочинної організації українських націоналістів ОУН та її військових формувань, перш за все Української повстанської армії – УПА, організаційні та ідеологічні заходи діяльності, повсякденна практика яких дає повні підстави класифікувати їх як український різновид фашизму. Ми звертаємося до тих, хто не бажає остаточного відродження і утвердження в Україні націонал-фашистських організацій, які не відмежувалися від своїх кривавих попередників і. їх страхітливі злочини, сповідують ідеологію і практику інтегрального націоналізму, створюють штурмові загони та рвуться до влади. В програмі документу ОУН-УПА, починаючи від рішень першого конгресу українських націоналістів 1929 року чисельні архівні матеріали, судові вироки, показання свідків злочинної діяльності ОУН-УПА, 14-ї піхотної дивізії СС-„Галичина”, батальйонів „Роланд” і „Нахтігаль”, численні дослідження науковців різних країн незаперечно підтверджують злочинну фашистську суть їхньої діяльності. На совісті ОУН–УПА, які самочинно намагалися видати себе за представників українського народу, сотні тисяч замордованих мирних громадян різних національностей, у тому числі і українців. Так, лише на Волині і в Галичині було по-звірячому знищено щонайменше 100 тисяч мирних громадян, знищено лише за те, що вони були поляками. Українські націоналісти брали активну часть у злочинах фашистського окупаційного режиму. То їхній совісті масове знищення мирного населення: сумнозвісні Бабин Яр і Хатинь, криваве придушення антифашистської боротьби народів Білорусії, Польщі, Словаччини, колишньої Югославії. Тобто ці політичні сили причетні до геноциду проти власного народу та холокосту. Навіть після нищівної поразки в роки Другої світової війни українські націоналісти продовжують свою страхітливу діяльність на українській землі. Це на його руках кров сотень і тисяч лікарів, вчителів, агрономів, інших спеціалістів, які приїхали до Західної України, аби відбудувати зруйноване війною народне господарство, підняти цей край з вікової злиденності і темряви. Це банди українських націоналістів роками тероризували мирне населення, сіяли кров і смерть. Їх злочини викликають справедливий осуд нашого народу. Більше того, вони підпадають під класифікаційні ознаки геноциду, засудженого рішеннями світового співтовариства. Діяльність ряду воєнізованих формувань підпадає під визначення злочинних організацій, яке дано міжнародним трибуналом у Нюрнбергу. Проте, всупереч історичній правді і міжнародно-правовим документам, чинному законодавству цілого ряду країн, сучасні послідовники українського націоналізму після обрання Ющенка Президентом України за його особистою ініціативою, а також за ініціативою політичних сил, на які спирається Президент, використовуючи сприятливі для цього умови, що склалися в Україні, ведуть масову кампанію, спрямовану на реабілітацію ОУН та УПА, її героїзацію, домагається прирівняти вояків націоналістичних збройних формувань до воїнів-звитяжців, які здобули перемогу у Великій Вітчизняній війні проти фашизму. У багатьох містах, особливо на території західних областей, вулицям, площам присвоюються імена горезвісних націоналістичних головорізів. На їх честь встановлюються пам’ятники, меморіальні дошки, відкривають музейні комплекси з нагоди сумнівних „пам’ятних” [[в лапках]] дат, проводяться гучні урочистості тощо. Сучасне націоналістичне коло не відмовлялося від, так званої, ідеї соборності України, яка була і продовжує залишатися наріжним каменем їх політичної програмі. Тим самим в агресивній формі пред’являються територіальні претензії до сусідніх держав: Білорусії, Польщі, Росії, що не лише суперечить Хельсинським угодам, а й може реально викликати дестабілізацію ситуації у Східній Європі. Ідеї соборності сьогодні намагаються надати законодавчого характеру. Ситуація, яка складається в Україні під тиском націоналістичних сил, що прагнуть реваншу, веде до глибокого розмежування у суспільстві, розбрату і недовіри між людьми. Тим паче, що український націоналізм претендує на якийсь виключний статус, намагається монополізувати віковічну боротьбу народу за незалежність. Без остаточного вирішення цілого ряду гострих питань, без зваженої оцінки діяльності ОУН та УПА особливо під час Другої світової війни і у повоєнні роки, без визначення свого ставлення до дій неонаціоналістів, яких репрезентують деякі праві політичні організації в Україні, неможливе досягнення у суспільстві мира та злагоди. Ця проблеми виходить за межі внутрішніх справ однієї держави, набуває міжнародного характеру. Звертаючись до народів, парламентів, урядів, політичних і громадських організацій, країн, громадяни яких найбільше постраждали від кривавих злочинів ОУН УПА, ми пропонуємо створити міжнародну комісію з числа неупереджених спеціалістів з метою узагальнення фактичного матеріалу, підготовки політико-правових висновків щодо діяльності ОУН УПА під час Другої світової війни та у повоєнні роки з подальшою передачею їх до міжнародного суду. Робота такого характеру конче необхідна саме тепер в умовах зростання політичної нестабільності в Україні останнім часом орієнтації певних політичних сил на пряме насильство і політичних екстремізм. Над світом нависла зловісна тінь фашизму. Лише поєднання зусиль держави народів, які йдуть шляхом свободи і демократії, історичної правди, забезпечують прогресивний поступ суспільства, тільки це може відвернути небезпеку.
Леонід Каденюк, будь ласка. Каденюк є? Немає. Шановні колеги! Тут я ж по запису. Ярослав Кендзьор, будь ласка. А є. Я вибачаюсь Леонід Каденюк є. Будь ласка, Леонід Каденюк, фракція Народної партії.
Шановні друзі, Україна має унікальне надбання в космічній сфері, тому провідні держави світу сприймають нас як високотехнологічну, космічну державу, а це авторитет і повага нашої держави в світі. Участь України в унікальних космічних проектах: „Морський старт”, „Дніпро”, „Наземний старт”, будівництво стартового комплексу в Бразилії для нашого ракетоносія „Циклон-4”, ось деякі приклади, які формують імідж України на міжнародній арені. Такі проекти повинні бути національною гордістю, їх підтримка на всіх рівнях повинна бути беззаперечною. А що відбувається у нас? Фінансування космічних програм проводиться за остаточним принципом, з урахування інфляції, навіть, з року в рік зменшується. Як виконувати, або підтримувати амбітні проекти? Виникають запитання: чи хочемо ми зберегти свої позиції у світі? Чи ми будемо проводити політику на згортання космічної діяльності в нашій державі? Динамічний розвиток космічної галузі забезпечується виконанням багатьох міжнародних угод і контрактів. Так в 2004 році виконання 484 контрактів принесло 278 мільйонів доларів. А за 9 місяців цього року виконання, майже 470-ти контрактів принесло 194 мільйони доларів. За підсумками минулого року Україна зайняла 13% світового ринку космічних послуг та посіла 4 місце після Росії і Сполучених Штатів та Китаю. За цей рік українські ракети стартували 5 разів та запустили 6 космічних апаратів, в тому числі, для сполучених штатів Америки, Японії, Європи. На наступний рік вже є замовлення на створення супутника „Цілина” для Росії, запланований пуск космічного апарату для Єгипту. 5 пусків морського старту, а це все кошти і не малі, які приходять в Україну, це робочі місця та заробітна плата для наших людей. Які ще потрібно приводити цифри, щоб переконати чиновників у важливості космічної діяльності і необхідності її не тільки підтримувати, але й роз вивати? Сьогодні працюють ті кошти. Які були внесені у підприємства, космічні проекти 15-20 років тому. Україну запросили до участі у перші космічні програми Європи. З чим ми туди прийдемо, яка буде фінансова підтримка проектам, які увійдуть до європейської програми, скільки порогів у чиновників потрібно оббити, щоб вони зрозуміли істину, що космічна діяльність є турботою усіх міністерств і відомств та уряду в цілому. Принциповими причинами. На початку двадцять першого століття у світі відбувся глибокий перегляд підходів до космічної діяльності. Принциповими причинами та наслідками зазначених змін стала її комерціалізація. Розв’язання зазначених проблем.
Дякую вам. Шановні колеги, виступи завершено, 30 хвилин ми вичерпали, навіть перебрали більше. У нас два є виступи у зв’язку з незадоволенням запиту, оформлені документи. І потім тут ще. Я просив би, щоб ми цей тиждень завершити. І потім я просив би комітет дати роз’яснення щодо незадоволення на депутатські запити, як нам реагувати. У межах 30 хвилин чи поза межами 30 хвилин. Анатолій Раханський, будь ласка. Підготуватися Нечипоруку.
Дякую. Анатолій Раханський, Автономна Республіка Крим, Євпаторійський виборчий округ, група „Довіра народу”. Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги. Якщо проаналізувати, то президенти нашої держави, прем’єр-міністри, віце-прем’єри, міністри – це бувші наші вчорашні колеги, народні депутати. Але як вони відносяться до нас, пересівши у президентські та урядові крісла? З великою неповагою, забуваючи, що ми віддзеркалюємо турботи виборців. Про це свідчать відповіді на депутатські запити та листи. Протягом двох років до мене звертаються виборці колективу „УНР-28” міста Євпаторії. А я відповідно подаю депутатські запити до уряду щодо невиплати Міністерством оборони в сумі п’яти мільйонів гривень за виконані будівельні роботи будівельною організацією міста Євпаторія „УНР-28”. Ці роботи виконувалися згідно доручень керівництва держави ще у 2000 році на аеродромі Бельбек, де обслуговуються керівники різних держав, прибуваючих в Крим на самміти та відпочинок. Останні відповіді Прем’єр-міністра і міністра оборони на мої запити. Враховуючи необхідність виконання договірних зобов’язань, Міноборони зобов’язалося розрахуватися з „УНР-28” у повному обсязі до кінця першого півріччя 2006 року. Що вони мають на увазі? Мабуть, мають на увазі, що вони не будуть, вже він не буде міністром та прем’єр-міністром. Я вважаю це цинічним підходом. Крім того гроші сьогоднішні, це не ті, які були в 2000 році. Не розплатившись за виконані роботи, будівельники не отримують заробітної плати, не поповнюється Пенсійний фонд, страждає місцевий бюджет, уряд не виконує рішення суддів щодо виплати заборгованості. Мабуть, уряд має на увазі „кому мы должны, всем прощаем” или «за мной как за казной, не пропадет, и ничего не получишь». Шановні урядовці, не поважаючи власний народ, який уже проснувся, як ви думаєте іти на вибори, дивитись їх в очі. Або про який вступ до СОТ ми ведемо мову, як ми сьогодні не виконуємо зобов’язання перед власним народом. Не виконуємо також зобов’язань перед Радою Європи вже 10 років. Така внутрішня і зовнішня політика не відповідає інтересам народу. В той же час в Україні проходить форум „Спільнота демократичного вибору”. Я прошу, розрахуйтеся з колективом в грудні місяці цього року. Для держави, яка продала сьогодні народний завод „Криворіжсталь” немає нічого складного, розрахуватися аж 5 мільйонів гривень. Прошу вважати мій виступ як черговий депутатський запит до прем’єр-міністра, Мінфіну, Міноборони. Дякую за увагу.
Так, Володимир Нечипорук, будь ласка.
Дякую, шановний Володимире Михайловичу. Володимир Нечипорук, позафракційний, 194 виборчий округ, партія „Народна влада”. Шановні колеги, ми завертаємось до вас по 150 запитів, по 300 запитів в неділю до правоохоронних органів, а правоохоронні органи фактично на ці запити не діють. Так ми, 15 депутатів, звернулися до Президента України, до Генерального прокурора, до Голови Служби безпеки про те, що до нас звернулася німецька поліція про те, що вони звертались до Міністра внутрішніх справ України про відмивання брудних коштів фірмою „ТрансАльпіна” у Мюнхені, яка є посередником між одержувачами коштів КМК і Одеським прибортовим заводом, до яких має пряме відношення і керував цією справою Микола Рудьковський. До нас приходить відповідь, що ведуться перевірки і ми доручили Міністерству внутрішніх справ вести цю справу. Шановний Генеральний прокуроре! Цю справу треба від Міністерства внутрішніх справ забрати, якщо ми скаржимося на міністра і передати її Службі безпеки, а тоді хай Служба безпеки розслідує її. А то виходить, що міністр Луценко, на нього жаліються, бо він прикриває це бандитське кубло, і тут же він буде вести розслідування, не постраждають тоді цих 15 депутатів народних, напевне, а не злодії. Луценко заявив, що не піду з посади міністра, хоча йду у першу п’ятірку і агітувати не буду, а буду висліджувати кандидатів від інших партій і блоків, яким не місце у Верховній Раді, а місце в міліції. Значить, що у державі тепер – Луценко буде керувати, хто повинен йти в народні депутати, а, хто ні. А тепер давайте, а, що по зраднику Батьківщини і народу майору СБУ Мельниченка роблять соціалісти? Він незаконно три роки слухав Президента держави і цю інформацію не передав Верховній раді, не народу України, а Центральному розвідувальному управлінню США. І тепер він, зі своїм шефом Мороз вже тикаються носом, хочуть пройти в народні депутати. Шановні! Такі народні, що агенти ЦРУ будуть у нас народними депутатами! Тепер прошу мій виступ рахувати як депутатський запит до Президента, у якому ми просимо негайно відсторони від роботи міністра внутрішніх справ Луценка, прокурору порушити проти нього кримінальну справу, а також відновити кримінальну справу і заарештувати зрадника батьківщини американського шпіона майора СБУ Мельниченка і його організатора цього злочину Мороза!.
Так, дякую. Дякую. Все! Все, все, все. Сідайте. Сідайте! Репліка, Рудьковський, будь ласка, мікрофон. Прізвище Рудьковського згадувалося, репліка, будь ласка.
Рудьковський, фракція соціалістів. Попередній виступаючий, звичайно, не можна сказати, якої чи кого він агент, він агент псих лікарні, коли він висловлює подібні звинувачення, висловлюючи про те, що Олександр Олександрович Мороз чи то ще хтось працює на когось іншого. Це високопорядна людина, яка єдина сказала, що кримінальні злочини, які обговорювалися в Адміністрації Президента, у кабінеті Президента, повинні бути розслідуванні, а такі шановні люди, як ви, у сесійній залі хочуть це діло замилить, і не тільки в сесійній залі. Слідуюче. Ваш виступ – це ніщо інше як замовлення. Володимире Михайловичу, якщо такі люди виступають і звинувачують народних депутатів у таких звинуваченнях, це ніщо інше, як виконання замовлення, в тому числі і людей, які сидять в президії, не треба цього допускати. Спасибі.
Одну хвилиночку, прізвище не називалося. Я би. Шановні колеги, ну я прошу вас, заспокойтеся. Я би просто просив шановного Миколу Рудьковського не кидатись такими словами. Я жодних замовлень. От оформіть депутатські запити. Якщо у вас є проблема, підійдіть, я вам покажу. З таким же успіхом, коли виступають проти мене, я можу сказати, що це також замовлення. Але мовчу і читаю депутатські запити проти мене. І я просив би вас триматися. Я ще раз хочу вас попросити триматися у межах правил. І ви розумієте, про що йдеться. І ви, очевидно, пообіцяли, що будете триматися у межах правил. Тримайтеся! Якщо ви хочете, щоб ми організували тут слухання, ми організуємо. І тримайтеся, будь ласка! Все, ваше прізвище не називалося. Будь ласка! Ні, будь ласка, все, я нічого не буду ставити. Шановні колеги, дві фракції вимагають відповідно до Регламенту перерву. Я просив би тоді. Це фракції такі: Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] і КПУ, а також фракції Народного Руху України, „Реформи і порядок”. Якщо у вас є, з якого приводу ви хочете брати перерву, оголосіть заяви – і будемо продовжувати роботу. Будь ласка, Юрій Соломатін. І Ярослав Кендзьор, так? Все.
Шановні колеги, 30 листопада в Лондоні відбулася моя зустріч як голови Тимчасової слідчої комісії „Березовський – Ющенко” з президентом Фонду захисту громадянських свобод паном Березовським, під час котрої були отримані копії трьох двосторонніх договорів, які розкривають механізм заведення грошей до України, тіньових грошей, під час виборчої кампанії 2004 року. Цей механізм полягає в наступному: фірма пана Березовського „.Консалтинг Лімітед”, заснована в Гібралтарі, укладає угодою з фірмою „.Лімітед”, заснованою в Орегоні [[Сполучені Штати Америки]] пан Жванією Давидом Важаєвичем, про що стверджує і має докази пан Березовський. Предмет угоди – консультаційні послуги з питань розроблення інвестиційної стратегії замовника в Україні. Догоори на суми півтора – два мільйони доларів, перший транш – на один мільйон доларів. Звітів до цього часу у замовника немає. Отримувачі коштів визначені в договорі наступним чином: проміжний банк – „Дойчебанк Транс Компані Америкас”, банк-отримувач – „Траста Комерцбанка”, Рига, Латвія; отримувач – розрахунковий рахунок 10701, фірма „.Лімітед”, тобто та фірма, яка уклала договір з фірмою пана Березовського. Термін реалізації тих договорів 2003-2004 роки. Загальна сума претензій пана Березовського збільшена з 21 мільйона доларів до 31 мільйона доларів. Пан Березовський готує позов до англійського суду за юрисдикції корони, англійської корони, бо фірма його зареєстрована у Гіблартарі, який належать до англійської корони. Позов за лжесвідчення і шахрайство сторони, яка брала певні зобов’язання по цих договорах. Шановні колеги, я вимагаю від Генеральної прокуратури негайно розпочати кримінальну справу за статтею 94 Уголовно-процесуального кодексу України повідомлення в пресі, бо вже є достатні підстави для цього – двосторонні договори. Я вимагаю негайно створити наказом слідчу групу та відрядити її до Латвії. Я вимагаю від Держкоммоніторингу негайно провести розслідування разом з Генеральною прокуратурою за.ння грошей України з Латвії в Україну; відмивання брудних грошей. Я вимагаю від СБУ дати належну оцінку небезпеки для держави України тіньових закордонних впливів на політику України з використанням тіньових схем. Я вимагаю від Верховної Ради України продовжити мандат діяльності нашої комісії і поширити його на вибори 2006, бо саме такі схеми напевне діють і зараз. Дякую за увагу.
Так, дякую. Сідайте, будь ласка. Ярослав Михайлович Кендзьор, будь ласка, ваше право на виступ від двох фракцій: Народний Рух України і „Реформи і порядок”.
Шановний Голово! Шановні колеги народні депутати! Шановні співвітчизники! Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України. Дві фракції, які попросили перерву, і не могли не відреагувати у зв’язку з виступом представника Комуністичної фракції. Ми вже не один раз говорили яку криваву роль зіграла Комуністична партія і комуністична ідеологія у долі в історії української держави. Найстрашніші злочини, які тільки можна собі уявити в історії людства, сьогодні на совісті комуністичної партії, яка, починаюча на початку минулого століття після створення Української народної республіки потопила у крові незалежну українську державу. Потім вона методично, постійно, Комуністична партія і її режим організовували голод 21-22 років, 32-33-го років, в якому загинули 7-10 мільйонів наших співвітчизників. Голод 46-47-го років. Постійні репресії, починаючи із 20-30-х років, які закінчилися до знищення комуністичного режиму і створення незалежної української держави. На рахунку кривавого комуністичного режиму і його ідейного натхненника – Комуністичної партії – просто незліченні злочини. І сьогодні ми бачимо, що ті держави стають на ноги і ті держави нормально розвиваються, саме тільки ті, котрі знищили в себе комуністичну ідеологію. Подивімося на країни Східної і Західної Європи, буквально цими днями чеський парламент прийняв закон про відповідальність за заперечення злочинів комуністичного режиму. І сьогодні ми можемо говорити з повною відвертістю, що допоки різновид фашизму – червоний фашизм, який ще досі сьогодні в Україні процвітає, не буде знищений, не сяде на лаву, на кримінальну лаву, не відповість за всі свої злочини, добра і щастя Україні чекати не можна. Ми бачимо, що люди, що парламенти багатьох держав сьогодні приймають рішення про те, що голодомор штучно, навмисно організований, щоб знищити українську націю, визнають актами геноциду. Ми знаємо, що конвенція від 9 грудня 1948 року про припинення злочинів геноциду і покарання за них діє, що не застосовування строку давності до військових злочинів.
Справа в тім, що він не називав прізвища, навіть фракція не називалася. Шановні колеги, навіть фракція не називалася. Я прошу вас, немає підстав для репліки. Петре Миколайовичу, не називалася фракція, чого я буду давати репліку? Нічого не говорилося, це політичне звинувачення було висловлене, але нічого не називалося. Я не можу. Оголошується до розгляду звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України по перевірці фактів незаконної торгівлі зброєю, військовим майном та їх незаконної передачі в інші країни. Я прошу вас, не було., з яких підстав? З процедури запишіться, 3 хвилини, будь ласка. 3 хвилини з процедури розгляду питання першого. Микола Носенко, будь ласка, фракція комуністів.
Прошу передати слово Петру Миколайовичу Симоненко.
Петро Симоненко, будь ласка.
Шановні колеги! Шановні виборці! Ви звернули увагу на одну особливість? Виступаючий перед цим жодного слова не висловив на захист ОУН-УПА, тому що нічого захищати. Вся ця злочинна діяльність цієї організації підтверджена Нюрнбергським процесом. Немає в Україні жодного села чи населеного пункту, який би звільнили, так звані, вояки ОУН-УПА від фашистів. Вони були їхніми посібниками і тому в умовах, коли сьогодні нинішня влада під керівництвом Ющенка сприяє посиленню і практично відродженню неофашизму ми звертаємося до інших держав. Але я нагадую, у 1918 році продали Україну німцям, у 1919 році в Одесі французам продали, у 1941 році знову німцям продали, а у 1991 році транснаціональним корпораціям , які сьогодні і хазяйнують в Україні. Це і є.
Володимир Боронніков, фракція „Регіони України”, будь ласка.
Уважаемые коллеги, все кто присутствует в зале, все, кто слышит утреннюю разминку из зала Верховной Рады. Уважаемые коллеги, мы находимся в стане ситуации скорых выборов. И в этом плане обратите внимание на розжиг антинастроений против всех, кто не согласен с нынешней политикой правительства и тех, кто, той стороны, которая как бы призывает за честные выборы. Не зря говорят, что все кругом честные, а я один жулик. Поэтому, если мы говорим за честные выборы, за порядочный разговор, то Партия регионов призывает быть самими такими, а не оскорблять других в этом зале. Спасибо.
Сергій Ратушняк, будь ласка.
Шановні колеги, дивує одне питання: держава – це апарат насилля, люба влада є, в більшій чи меншій ступіні, злочинна, ми вже простили всім, хто нас гнобив на протязі тисячі віків. Не навчилися тільки прощати один одному: Схід Заходу, Південь Півночі. Не буде так України, шановні. Прошу залишок часу передати Олегу Тягнибоку. Дякую.
Що, що?
Дякую. Олег Тягнибок голова Всеукраїнського об’єднання „Свобода”. Так от, панове комуністи, може ви перестанете оббріхувати ОУН-УПА. Запам’ятайте раз і назавжди: Нюрнберг не засудив ні одного українця, ні одної української організації, в тому числі ОУН-УПА. А проти вас, які вчинили геноцид української нації в ХХ столітті, знищили більше 20 мільйонів українців, давним-давно треба зробити суд над комунізмом – „Нюрнберг-2” і заборонити вас. І перестаньте ображати українців-патріотів!
Оголошується до розгляду питання: звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України по перевірці фактів незаконної торгівлі зброєю, військовим майном, та їх незаконної передачі в інші країни. Ви знаєте, що ми відповідно до рішення Верховної Ради України у п’ятницю заслуховуємо звіти по двох, двох комісій. Одночас голова комісії звернувся із проханням перенести доповідь в Верховній Раді України на пізніший термін. Але оскільки це є рішення Верховної Ради України, нам з цього приводу треба приймати рішення Верховної Ради України. Тобто вносити зміну у постанову, яка була прийнята. З цього приводу, Валентине Григоровичу? Будь ласка, мікрофон. Голова Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та організації роботи Верховної Ради.
Я дякую, Володимире Михайловичу. Дійсно, сьогодні у відповідності із постановою Верховної Ради України повинен бути заслуханий звіт зазначеної комісії. До речі, шановні колеги, ця комісія працює уже на протязі майже 10 років, тобто на протязі трьох скликань. А безпосередньо комісія під керівництвом, під головуванням народного депутата Сінченка створена була 11 липня 2002 року востаннє, тобто в третій раз. Тому, на думку Регламентного комітету, Володимире Михайловичу і шановні колеги, Верховна Рада України повинна сьогодні прийняти відповідне рішення щодо припинення діяльності цієї комісії, так як ніяких матеріалів про її діяльність Верховна Рада до цього часу не отримала. Дякую.
Що? Голові комісії? Будь ласка. Сінченко, мікрофон увімкніть.
Шановні народні депутати, немає проблеми прозвітувати, немає проблеми. Але. Прозвітувати потрібно якісно, з урахуванням того, що звітна доповідь повинна була бути узгоджена усіма членами комісії. А вони представлені усіма фракціями. І тому, оскільки у нас дуже великий матеріал, і оскільки у нас поки що немає узгодженої думки стосовно самого матеріалу, мало того, я розумію, що деякі політики і керівники фракцій, мабуть, не бажали б заслуховувати і бажали б скоріше закрити цю комісію, тому моє прохання перенести на одну неділю наш звіт і можна не турбуватись за судьбу цієї комісії. Я думаю, що комісія буде.
Будь ласка, три хвилини з мотивів. Запишіться. І зараз будемо визначатись голосуванням. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Павло Сулковський, „Регіони України”, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, я також очолюю комісію, яка була створена буквально пару неділь назад і, дійсно, коли в комісії короткий термін часу, то навіть члени комісії не були переконані в тому, що настільки будуть поступати багато матеріалів. Тому, дійсно, виникають у комісії проблеми з коротким терміном і я підтримую попередніх виступаючих, що, дійсно, треба дати можливість комісії, як уже напрацювала багато питань. І, якщо вона вже завершить через короткий термін, тому треба підтримати прохання комісії і дати їй можливість допрацювати, щоб, дійсно, в повному обсязі практично могла та комісія прозвітувати. Дякую за увагу.
Петро Цибенко, будь ласка.
Прошу передати слово Симоненку Петру Миколайовичу.
Петро Симоненко, мікрофон.
Симоненко, фракція комуністів. Шановні радіослухачі, це за ініціативою фракції комуністів 10, практично, років тому була створена комісія Верховної Ради, щоб розслідувати найстрашніші злочини влади України, яка торгувала незаконно зброєю і цією зброєю в гарячих точках планети вбивали людей, дітей, жінок в таке інше. Більше 30 мільярдів доларів, ось та сума, на яку продали зброю з України. І цих грошей немає в бюджеті. Ми ініціювали, рекомендували Сінченко. Але після того, коли він зрадив фракцію комуністів і, коли я неодноразово звертався до нього, що: „Будь ініціатором. Будь ласка, розгляньте і внесіть на розгляд Верховної Ради висновки цієї комісії”. Він вкотре нероба. Тому я сьогодні заявляю, он просто трус! И я требую, чтобы как бывший работник КГБ все-таки набрался смелости.
Сергій Ратушняка, будь ласка. Зараз буде репліка, дайте закінчити виступити, ради Бога.
Шановні депутати, я вважаю, що треба розслідувати будь-які злочини, тим більше загальнонаціонального масштабу. Питання в тому, що треба торгувати не заводами і землею, а якраз зброєю і хлібом. Це перше. Але я, користуючись нагодою, хотів зробити запит до Генеральної прокуратури і Міністерства внутрішніх справ. Вчора в державу Україну прибув злочинець, який 5 років торгує секретними матеріалами про нашу державу. Він 5 років паплюжить і дискредитує державу Україну перед всім світом. Цей урод біофізичний, розумієте, політичний і аморальний, значить, має прізвище Мельниченко. Я вважаю, що він має бути заарештований і допитаний по системним злочинам проти держави України сином, якої я є. Дякую.
Я просив би, шановних колег, по-перше, дотримуватися в межах парламентських правил і норм, і процедур. Бо зараз винуватять знову, що я замовив вам цей виступ. Я просив би, уже хоч мене тут врахуйте, ситуацію. Так, обмінялися думками. Репліка Сінченко.
Ну, я не могу отвечать на демагогию, которую абсолютно безосновательно говорит лидер уважаемой мною партии Петро Симоненко. Это человек, который использует закрытую информацию для оглашения ее на митингах. Так ответственный политик не может действовать, так может действовать только человек ради сенсации, ради того, чтобы потом за свои слова не ответить. А я хотел бы сказать, что я оружием не торговал. Информация та, которая у нас есть, касается интересов Украины, а не конкретных лиц, и поэтому выступить в интересах Украины наша комиссия она выступит однозначно и она назовет все конкретные имена. И никакой информации мы утаивать не будем. Спасибо вам за внимание.
Шановні колеги, є рішення Верховної Ради України про те, що. це рішення з’явилося не сьогодні, про те, що сьогодні ми будемо слухати звіт комісії, яку очолює Сергій Сінченко. Це Тимчасова слідча комісія з перевірки фактів незаконної торгівлі зброєю, військовим майном та їх незаконної передачі в інші країни. Для того, щоб прийняти інше рішення на пропозицію голови комісії нам треба поставити це питання на голосування. Тому я зараз ставлю на голосування, щоб депутати визначилися, щоб ви визначились, Верховна Рада про перенесення звіту комісії по перевірці фактів незаконної торгівлі зброєю, військовим майном та їх незаконної передачі в інші країни на наступний пленарний тиждень. Прошу визначитися голосуванням. Прошу визначатися. [[11:43:02]] За-108 Рішення не прийнято. Так, будь ласка, Сергій Григорович, ваша доповідь. Ми домовлялися, що для доповіді ми відводимо по 5 хвилин. Вас влаштує це? Влаштує, Сергій Григорович? Будь ласка.
Шановні народні депутати! Ще раз повторюю, інформую, що, виконуючи рішення Верховної Ради України, слідча комісія на даний час проводить завершально-аналітичне дослідження великої кількості документальних матеріалів, обсяг яких складає 20 томів та таємних документів біля 2100 аркушів, що мають важливе значення для забезпечення національної безпеки держави. З урахуванням цього, комісія буде готова до повноцінної узагальнюючої доповіді, згідно до Постанови Верховної Ради України від 17 листопада 2005 року в період з 16 по 23 грудня 2005 року. З цього приводу я звернувся до Голови Верховної Ради України литвина Володимира Михайловича і отримав згоду на зняття з розгляду питання звіту комісії сьогодні другого грудня і перенесення його на наступний пленарний тиждень. Причина – остаточний варіант звіту та виступу голови слідчої комісії потрібно вивчити та узгодити з усіма членами комісії. При цьому треба мати на увазі, що деяка інформація має розглядатися у закритому режимі з причин наявності у ній таємної інформації. Втім виявляється, що у Верховній Раді є два голови, і команда другого має вищий рівень легітимності. Тому питання за цим наполяганням цього все ж таки включено в порядок денний. А щоб його остаточно зірвати, планується ще й використати момент або взагалі звернути її діяльність, бо голова слідчої комісії тепер в іншій фракції. Хотів би нагадати, що комісію вже закривали у 2000 році, не давали офіційної можливості доповісти в 98-му році, втім тематика та актуальність питань не тільки не втратила чинності, а на фоні виникаючих час від часу міжнародних скандалів за участю громадян України – розпродажу зброї та особливо майна Збройних Сил України навпаки загострилася і потребує постійного моніторингу не тільки на рівні слідчої комісії з обмеженими правами, а на рівні постійно діючої комісії Верховної Ради, як вона у нас є, з питань приватизації. Тому прошу ще раз, виходячи з того, що у складі слідчої комісії представлені усі фракції та групи, надати можливість комісії прозвітувати у період з 16 до 23 грудня 2005 року. Прошу вашого рішення по цьому питанню.
Шановні колеги, шановний Сергій Григорович, одну хвилиночку, я б на вашому місці, от я чесно скажу, не спекулював би відношенням того, що у нас є два голови Верховної Ради. Ви підійшли до мене вчора на ходу, показали мені папірець, що треба перенести, я вам сказав: якщо це питання не забито в постанову Верховної Ради, то я не маю заперечень. Але треба буде погодити, оскільки рішення приймає погоджувальна рада України. Ви зараз отак спокійно спекулюєте на цьому і говорите, що хтось мені дав команду і я її виконав. Я виходив з того, що 17 листопада цього року Верховна Рада України прийняла постанову. Чому ви тоді не піднялися і не заперечили проти цього, а зараз намагаєтеся якісь тут політичні моменти шукати? Я цього просто не розумію по-людськи. Постанова є. Якщо постанову. давайте знімемо її. Чи ви мені пропонуєте так, що Верховна Рада приймає постанову, і я своїм одноосібним рішенням відміняю постанову Верховної Ради України? Навіщо ви це говорите просто?
Та ми не можемо домовитися. Я вам ще раз кажу українською мовою, я вам сказав, що якщо це не передбачено постановою і є такі застереження, то давайте. Але ж постанову прийнято Верховною Радою України. Це що, „междусобойчик”, що ми з вами домовляємося? Да, я – Володимир Михайлович. Будь ласка.
В інтересах цього залу, в інтересах того, що комісія працює вже дуже давно, дуже багато матеріалів є, і їх треба якісно подати у Верховну Раду, я ще раз звертаюся до вас з таким проханням: я відкидаю всі якісь політичні натяки, бо вони. їх немає. Просто заступник дав команду включити в порядок денний неготовий матеріал.
Я зараз прошу, шановні колеги, підняти проект постанови і подати цей проект постанови. Ще раз хочу сказати, підняти проект постанови, підняти рішення Погоджувальної ради України, яке відбулося у понеділок, об 11 годині, де чітко був зафіксований цей момент. Ну, навіщо це говорити? Я просив би вас, щоб ви залишили всі свої політичні розборки за межами. А тут ми діяли відповідно до того, як це передбачено Регламентом. Будь ласка, Ярослав Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, „Регіони України”. Шановний Володимир Михайлович! Я – член цієї комісії, з того скликання, третього скликання. Я хочу підтвердити, що колега Сінченко, безумовно, правий: дуже багато напрацювань, і можу заявити про те, що отой скандал з „кольчугами”, який розгорявся, він, в основному, і ви пам’ятаєте, ви нас тоді делегували в Посольство Сполучених Штатів Америки. Ми, фактично, члени комісії тоді попали на звичайнісінький допит. І я вважаю, що ми повели себе достойно і гідно згідно тих інструкцій, які ви нам тоді в той час давали. Комісія, дійсно, накопичила величезний обсяг матеріалу. І можна було б уже, наприклад, і підводити підсумки під діяльність оцієї комісії, а документи передати іншій комісії, яка буде сформована в послідуючому. Тому я думаю, що було б цілком резонно, раз голова комісії просить дати йому час, давайте перенесемо підсумки на через тиждень чи, ну, через два перед Новим роком.
Ну, які вже можуть бути мотиви, якщо немає питання?! Голова комісії відмовляється доповідати – ну що можна обговорювати, Петро Миколайович?! Ну, запишіться, ще три хвилини, будь ласка. Анастасієв, будь ласка, фракція комуністів.
Прошу слово передать товарищу Симоненко.
Симоненко Петро Миколайович. Ну, будь ласка, Симоненка мікрофон ввімкніть.
Симоненко, фракция коммунистов. Уважаемые радиослушатели, фракция коммунистов занимает принципиальную позицию и требует, чтобы этот отчет состоялся, чтобы мы знали всю правду о том, на чем зарабатывают. А зарабатывают, как говорят в народе: кому - война, а кому – мать родная. А после этого в Артемовске, в центре города, для того чтобы скрывать свои преступления, взрывают склады и летают ракеты по городу Артемовску. После этого - второй раз события по Мелитополем: взрываются склады и уничтожаются следы преступлений. Так как и по другим масса фактов, которые должны быть вскрыты и показаны. Так как мы должны сегодня разобраться, в конце концов, и положить конец контрабанде оружием, которая идет через территорию Украины, везется с соседний территории, везется через территорию Украины и продается в другие регионы. Владимир Михайлович, это вопрос действительно авторитета государства Украина. И если вот таким образом скрываются преступления людей в форме, то мы не знаем, что у нас сегодня: государство или хунта!
Валентин Зубов, будь ласка.
Валентин Зубов, фракція Блоку Юлії Тимошенко, політична Партія „Всеукраїнське об’єднання „Батьківщина””. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги народні Ми всі добре розуміємо, що депутати! Предметом діяльності комісії є надзвичайно серйозна проблема. Я хотів би, щоб ми зараз залишили осторонь наші емоції і все ж таки, виходячи з виключно серйозного значення роботи і висновків цієї комісії, надали можливість голові комісії прозвітуватися через тиждень. Я думаю, буде це нормально, бо проблема торгівлі зброєю дійсно є предметом серйозного і досконалого вивчення. Володимире Михайловичу, я прошу і вас, прошу всіх народних депутатів проголосувати позитивно і надати можливість звітувати цій комісії. Дякую.
Будь ласка, Мельничук Михайло Васильович.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Я хотів би заслухати, безумовно, звіт, бо цікаво буде все-таки, що сталося зі зброєю в Україні, де ділися „кольчуги”, про це говорять і колеги. Але я собі не уявляю, як можна отримати достовірну інформацію, якщо голова комісії і члени комісії не готові доповідати Верховній Раді. Ми вже скільки хвилин затратили часу, щоб розглядати інші питання. Тому фракція Соціалістичної партії наполягає на тому, щоби і парламент, і народ України отримав достовірну інформацію від голови Слідчої комісії Верховної Ради. А для цього ми пропонуємо, якщо потрібно для справи і для правди, перенести заслуховування звіту комісії, тому що практично ми не отримаємо сьогодні інформації тієї, яка потрібна, щоб ми могли дати.
Я дякую. Шановні колеги! Ми обміняли тут думками. Я хочу прочитати для всіх вас і особливо для Сінченка Сергія Григоровича , який тут каже про два центра. Постанова Верховної Ради України від 17.11.205 року „Про заходи щодо впорядкування діяльності тимчасовий спеціальних і тимчасових слідчих комісій Верховної Ради України. На третій сторінці записано: заслухати звіти 2-ого, 16-ого, 23-ого. Першою стоїть 2-ого числа тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України по перевірці фактів незаконної торгівлі зброєю і військовим майном та їх незаконної передачі в інші країни утвореної постановою Верховної Ради від 11 липня 2002 року, голова Комісії народний депутат України Сінченко. І другий пункт іде: тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради з питань фінансово-економічного обґрунтування джерел і механізмів відновлення заощаджень громадян, те, що сьогодні стоїть. От як у вас після того повертається, Сергій Григорович, язик говорити таке? Чи ви не читаєте постанови Верховної Ради України? Ви вчора взяли піднесли о цей листочок на ходу і сказали: „Ну, якщо не виходить, так давайте приймемо рішення.” Я за те, щоб прийняти це обґрунтоване рішення, але не можна звинувачувати всіх і вся. Я ставлю на голосування пропозицію про перенесення на 16 грудня розгляду питання, на 16 грудня про розгляд звіту тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України по перевірці фактів незаконної торгівлі зброєю, військовим майном та їх незаконної передачі в інші країни. Прошу голосувати. [[11:55:19]] За-303 Рішення прийнято. Шановні колеги, оголошується до розгляду Звіт Тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України з питань фінансово-економічного обґрунтування джерел і механізму відновлення заощаджень громадян України. Доповідач голова тимчасової спеціальної комісії Фоменко Катерина Олександрівна, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, шановні радіослухачі. Звіт Тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України з питань обґрунтування джерел і механізму відновлення заощаджень громадян України розданий вам 30 листопада, він є досить великим за об’ємом та складом. Тому враховуючи п’ятихвилинний термін часу для доповіді фрагментарно. Комісія працювала в двох напрямках. Перший напрямок: пошук зовнішніх джерел за межами держави і пошук внутрішніх джерел за рахунок державного бюджету та інших джерел. Що напрацьовано на першому напрямку? На підставі вивчення величезної кількості документів Ощадбанку СРСР та його розпаду комісія дійшла висновку, що на сьогодні є всі підстави для повернення до переговорів з Російською Федерацією щодо зобов’язань колишнього Ощадбанку СРСР перед вкладниками України. Ці висновки підтримані Комітетом Верховної Ради з питань закордонних справ, Міністерством закордонних справ. Цих висновків спеціальна комісія змогла дістатися тільки завдяки знайденій з неофіційних джерел Угоді про загальні основи взаємовідносин та взаєморозрахунків Ощадбанку СРСР із ощадбанками республік та держав від 30 жовтня 1991 року. Згідно з цією угодою всі 83 мільярда рублів, переданих ощадбанкам, розташованих на території України з 1922 року по 1991 роки, переоформлювалися у міжбанківський кредит, наданий Україні Російською Федерацією. Більш того, кредит Україна, за цей кредит Україна щорічно повинна була отримувати відсотки. 5 лютого 2004 року Верховна Рада України за поданням спеціальної комісії прийняла постанову 3289 про створення спільної з Федеральними зборами Російської Федерації міжпарламентської депутатської групи. До складу комісії з нашого боку були запрошені фахівці Кабміну, Нацбанку. До речі, це були ті фахівці, які безпосередньо брали участь у підготовці документів розподілу Ощадбанку СРСР. Це заступник голови Національного банку Сергій Яременко, це начальник Управління економічного співробітництва МЗС Сергій Вікторович Круглик. Ця ж робоча група внесла та напрацювала матеріали в якості можливих джерел компенсації заощаджень громадян України, вартість майна України, розташованого за кордоном і колишньої СРСР. Їх вартість – це мільйони доларів. Доля України офіційно визнано 16,37. Це друге можливе джерело повернення заощаджень громадян України. Та, на жаль, за цей час прийняття постанови змінилося три уряди, тричі змінився склад представників Національного банку, тричі змінився склад уряду. І знову уряд уже тепер новий нам запропонував нових представників. Саме через те робота робочої групи стримується. Розшукана угода від 30 жовтня 1991 року передана мною особисто на особистій зустрічі Президенту України для використання урядом. Президент взяв питання під особистий контроль. Є сподівання, що нарешті зможе працювати у постійному режимі парламентсько-урядова робоча група. Що стосується внутрішніх джерел. Ще 9 квітня 2003 року спеціальною комісією напрацьований законопроект щодо податку на нерухоме майно 3359. Він розглянутий тільки однією комісією з питань транспорту та будівництва. І з квітня 2003 року знаходиться на розгляді в Комітеті з питань фінансів та банківської діяльності. Саме цей податок, адже заощадження громадян України, вони використовувались як інвестиційні ресурси для будівництва об’єктів промисловості і так далі, і так далі, могли би бути використані для повернення заощаджень. Розробляючи цей законопроект, спеціальна комісія провела переговори з представниками парламентів Литви, Латвії, Естонії Киргизії. Цей податок вже введений у всіх країнах, шановні народні депутати. В усіх країнах пострадянського простору крім України та Узбекистану. Давайте нарешті виявимо політичну волю, приймемо цей законопроект і 100 % від надходження цього податку повинні бути спрямовані на повернення заощаджень громадян України. Спеціальній комісії було запропоновано законопроект 4475, який визначив близько 15 додаткових джерел, виключаючи Загальний фонд Державного бюджету на повернення заощаджень. На сьогодні буде розглянутий, в найближчий час буде розглянутий законопроект, який підтриманий Головою Національного банку, який підтриманий Асоціацією банків України, який підтримано Асоціацією ошуканих вкладників України. Шановні народні депутати, я як голова спеціальної комісії буду звертатися вас підтримати цей законопроект. Але він нарешті дасть можливість нам з вами дати відповідь людям, коли вони отримають свої заощадження. Із 18 законопроектів, які розглядались у Верховній Раді 8 не набрало голосів при голосуванні, 3 зняті з розгляду, 2 відкликано народними депутатами, на один накладено вето Президента, 4 зовсім не розглянуті. Постановою Верховної Ради від 3 лютого „Про парламентські слухання про державну політику в галузі повернення заощаджень громадян України” ми вимагали від Кабміну надати свій проект, але ми його не отримали і на сьогодні. До речі, на всі законопроекти, які подавалися народними депутатами, жоден з них не був підтриманий Кабінетом Міністрів.
Так. Катерина Олександрівна. Питання мабуть будуть. Давайте запишемося на запитання. Три хвилини, будь ласка. Давайте 5, якщо треба, давайте 5. Питання важливе. Будь ласка. Запишіться, будь ласка, на запитання. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Корсаков, будь ласка, „Регіони України”.
Пеклушенко Валентин.
Да. Будь ласка, Олександр Пеклушенко, мікрофон.
Фракция «Регионы Украины», Пеклушенко, Запорожская область. Владимир Михайлович, столь серьезный вопрос, он 5 минут , наверное, не достаточно. Потому, что мы, мажоритарщики, бывая в округах, 90 процентов избирателей к нам приходят и спрашивают: «Что будет с нашими сбережениями?». Екатерина, вы сегодня можете попасть в Книгу рекордов Гинесса с такой скороговоркой по такому серьезному вопросу. Мне бы хотелось, чтобы вы ответили на главный вопрос и сказали всей стране, что больше чем правительство Януковича никто не закладывал в бюджет по возврату сбережений. Именно правительство Януковича заложило миллиард деньгами и 6 миллиардов услугами, из которых нынешняя власть использовала всего лишь 1/10. И, что заложено по этому серьезнейшему вопросу на 2006 год? От нас ждут избиратели, как будут возвращены их деньги. Это долг власти.
Спасибо за вопрос. Действительно, из 131 миллиарда средств, проиндексированных средств задолженности нашего государства передпладчиками Сбербанка СССР на сегодня возвращено всего-на-всего 2 миллиарда 540. И, действительно, правительство Януковича было единственным, которое, знаете, вот ту практику, порочную практику, когда ежегодно закладывалось, ну, в последние, во всяком случае, годы, по 500 миллионов, заложило еще дополнительно 6 миллиардов гривен, которые должны были за четной схемой по долгам НАК «Нафтогаза» Украины быть зачтены по долгам 7 миллиардным. Кстати, долгам вкладчиков Сбербанка СССР по жилищно-коммунальным услугам. К огромному сожалению, правительство Юлии Тимошенко, сегодняшняя правительство, не смогло реализовать этой нормы закона и с 6 миллиардом на сегодня, порядка на 800 миллионов, проведено только этих зачетов. По информации, которую я затребовала в Министерстве финансов до конца года из 6 миллиардом максимально может быть реализовано, где-то полтора миллиарда. Более того, так получилось, что предыдущим правительством сумма. закон о внесении изменений в закон о Госбюджете на 2005 год именьшила сумму с 6 миллиардов до 3 миллиардов и на сегодня она вот составляет 3 миллиарда, реализовано будет в лучшем случае на полтора миллиарда. Безусловно, это не лучший способ реализации вопроса по возвращению вкладов населению. Но нужно использовать все рычаги в зачетной схеме, неденежная форма возвращения через лечение, через оказание услуг в здраоохранении, образовании, но безусловно лучшим и самым приемлемым наверное методом возвращения это безусловно должна быть денежная выплата. Что касается бюджета 2006 года, предстоящего года, сегодняшним правительством увеличено сумма на 100 миллионов с 500 за прошлые 3 года ежегодно закладываемая заложена на 100 миллионов больше. К огромному сожалению, только миллиард заложено продолжить зачетной схемой по жилищно-коммунальным услугам, то есть сумма уменьшена практически к уровню, утвержденному на 5-ый год в 5 раз.
Марія Маркуш, будь ласка.
Марія Маркуш, фракція комуністів. Шановний головуючий! Шановний доповідачу! Повернення вкладів громадянам України є надзвичайно важливою проблемою, яку сьогодні держава ніяк не може вирішити, хоча в період, коли було забрано вклади у громадян з 1999 року вона брала на себе зобов’язання колишньої держави, коли ці вклади, ці кошти накопичувалися. Я хотіла би ще сказати, що Петром Миколайовичем Симоненком був запропонований раціональний і реальний законопроект, який. в якому було запропоновано механізм , і цей механізм був такий, що його можна було виконати для повернення грошей вкладникам. На сьогоднішній день держава обрікає вкладників прожити, я не знаю до якого періоду, щоб було можна повернути їм вклади. У мене на окрузі живе громадянин Михалчич, якому виповнилося 105 років – 105! Не кожний доживає до такого поважного віку. Я десь разів 4 або 5 зверталася з зверненням про те, щоб йому повернули вклад на суму.
Будь ласка.
А в чому питання, будь ласка? На жаль, в окремому випадку не можна повертати будь-які вклади. Окремі випадки неможливі, тому що на сьогодні закладаються тільки по 50 грн. з кожного рахунку, а також 150 грн. по поховання. Тому я з вами абсолютно погоджуюся, що в першу чергу ми повинні були б віддати ці вклади, хто на сьогодні найбільше потерпає у нас в державі. До речі, я хочу вас повідомити, що спеціальна тимчасова комісія провела переговори з Конституційним Судом щодо тієї норми, яка була запропонована ним – реалізації статті сьомої Закону про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України 96-го року, коли Конституційний Суд заборонив ділити вкладникам за віком та будь-якими іншими ознаками. В законопроекті, який запропоновано тимчасовою комісією на сьогодні, визначається, що в першу чергу повинні отримати ті, кому 80, 75 і так далі, і так далі. А Конституційний Суд попередньо дав своє погодження на те, щоб така стаття працювала. Конституційний Суд погоджується на сьогодні дати нові роз’яснення. І я думаю, якщо ми з вами виявимо політичну волю і проголосуємо законопроект 8050, в якому зазначена і ця норма, то і ваш вкладник, шановна моя колега, зможе отримати в першу чергу свої заощадження.
Так, час вичерпаний, сідайте, будь ласка, Катерина Олександрівна. Шановні колеги, може, ми обговоримо коротко його? Будь ласка, якраз 15 хвилин, давайте проведемо обговорення. Терен Віктор. Підготуватися Михайлу Мельничуку.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги, ми щойно прослухали звіт, і у звіті, до речі, дуже чітко сказано, і я хотів би це відзначити, як позитив, що обсяг коштів, які спрямовуються на компенсацію заощаджень, не може бути нижчим від обсягу коштів, одержаних від продажу підприємств, запланованих до повторної приватизації. Я би хотів сказати, що це – дуже правильний підхід, я сьогодні вже про це говорив і ще раз хочу підкреслити, що Юлія Тимошенко категорично наполягала на тому, аби кошти від приватизації „Криворіжсталі” були спрямовані на повернення заощаджень. І це треба, справді, робити негайно, доки кошти від повторної приватизації так само повторно не опинилися по кишенях Пінчука чи кого іншого. Але ще йдеться не лише про „Криворіжсталь”. От, будь ласка, Нікопольський завод феросплавів проданий за 400 мільйонів гривень. Міністерство промислової політики оцінює вартість заводу порядку 700 мільйонів доларів. Значить, продали 400 мільйонів гривень, оцінюється в 700 мільйонів доларів Міністерством промислової політики, і я хочу підкреслити, що коли це буде виставлено на аукціон, то, звичайно, кошти будуть безмежно більшими. Отже резерв дуже конкретний, ці кошти можна і треба спрямувати на повернення заощаджень. Стосовно Нікопольського заводу феросплавів, у серпні було рішення суду про передачу акцій заводу державі. Всупереч рішенню суду акції не передані донині. Тобто і сьогодні йде прибуток від роботи цього заводу власникам акцій. Ви прекрасно знаєте, хто є володарем цих акцій. І це щомісяця порядку 50 мільйонів доларів. Будь ласка, знову ж таки кошти на те.можна спрямувати на повернення заощаджень. І прибуток – 50 мільйонів доларів щомісяця. Прибуток 50 мільйонів доларів щомісяця незаконно, всупереч рішення суду. І це при всьому тому, що на сьогодні люди отримують у рік на повернення заощаджень 50 гривень, так, як це було рік назад, два роки назад і так далі. Я хочу сказати, що навіть ці нещасні 50 гривень, вони вже не є 50-ма гривнями, як планувалося раніше, тому що їх вже з’їла інфляція. І я би хотів підкреслити, що коли ми говоримо про джерела від приватизації, і це абсолютно справедливо, бо люди самі зводили ці підприємства, то необхідно також про вести індексацію вкладів. Це прив’язано, ця індексація може бути, скажімо, до долара щоб не було так, як ще молоді жінки із Рівненщини, нещодавно я отримав листа: в 1992 році жінка, ця сім’я, родина продали коня, поклали на ощадкнижку – і вони сьогодні мають на ощадній крижці одну гривню 17 копійок. Це треба вирішувати, якщо ми себе поважаємо. Дякую.
Михайло Мельничук, будь ласка, фракція СПУ.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановні колеги, доповідь голови комісії – були наведені дуже цікаві факти. І все-таки, чи знайде парламент сьогодні механізм повернення заощаджень українцям? Ми знаємо, що ці кошти були вивезені з держави, ми знаємо, як це робилося, ми знаємо виконавців. Правда, сьогодні голова комісії не доповідав, хто ж винен, що за декілька тижнів з України вивозилися коштовності. І ми сьогодні говоримо людям, що таких коштів, якщо ми говоримо про 112 чи 116 мільярдів заощаджень, що немає звідки повертати. То виникає питання: де ділися ці кошти? Але відповіді ми сьогодні не отримали. Треба приймати рішучі міри. І соціалісти з цього приводу неодноразово вносили пропозиції. Пропозиції залишалися лише пропозиціями. Кінець кінцем, ми дійшли до істини: або ми будемо заощадження повертати, або будемо говорити тільки з трибуни парламенту і по телебаченню, і говорити нашим виборцям, що от, „голосуйте, там, за нас – ми будемо повертати вам заощадження”. Соціалісти пропонують все-таки, якщо ми плануємо на наступний рік продаж певних об’єктів, приватизувати їх чи по інших лініях, давайте 30 – 40 відсотків зафіксуємо, що отримані кошти давати на повернення заощаджень. Власники заощаджень чекають цього, але якщо ми будемо давати 50 гривень і виділяти ще й на поховання, то я думаю, що нам достатньо цієї суми, яка сьогодні є, щоб поховати всю Україну. І, вибачте, будь ласка, це не вирішення питання. Слідуюче. Ви знаєте, що не тільки фракція соціалістів, інші фракції пропонують, щоби у бюджету 2006 року ми зафіксували чи це 2, чи 3, чи 4 мільярда, але ці кошти повинні повернутися власнику заощаджень, а не говорити йому, що ми йому даємо для того, щоб він комунальні послуги мав як оплатити або інше. А якщо він має інші, будемо говорити, наміри робити своєю працю. То чому ми, власне, мішаємо це робити тому, хто працював і має ці заощадження? Тепер я би хотів сказати своїм колегам. „Не суди, да не будешь судим”. Давайте ми у парламенті не будемо казати, кого розстріляти, кого арештувати, шановні друзі. Парламент для того, щоб приймати закони, а не судити. Для цього у нас є Генеральна прокуратура, соціалісти за те, щоби в України поверталися всі українці, які звідси виїхали, 7 мільйонів.
Дякую. Михайло Васильовичу, ви тут питали, що не сказали, хто винен. Валіть на мене за те, що знецінені заощадження. На мене давайте, вже все навалили, давайте на мене і це. Будь ласка, Василь Надрага. Що я винен у тому, що заощадження не повернулися. Ні, ви не говорили, я говорю, просто давайте все, я буду один терпіти вже все, давайте. Як ви не говорили, я кажу, просто давайте. щоб хтось один був відповідальним.
Василий Надрага, Народный Блок Литвина. Уважаемые коллеги! Мы сегодня с вами слушали отчет постоянной комиссии, и это нормально. Я хотел бы сказать, как человек имеющий отношение, потому что приглашался не единожды и на «круглые столы», и на всевозможные консультации со специалистами, что есть механизмы, с помощью которых можно вернуть населению неполученные и утраченные сбережения бывшего Сбербанка Советского Союза. И мы здесь с вами за четыре года созыва слышали массу предложений и вариаций, но я я хотел бы остановиться на законопроекте 8059, автором которого являются члены комиссии во главе с председателем, которая здесь уже отчитывалась. И Катерина Александровна просто в силу дефицита времени не смогла остановиться на данном законопроекте. Поэтому с вашего позволения несколько тезисов. Законопроект предусматривает, что каждый год 1,5 процента внутреннего валового продукта будет направляться на погашение задолженности по Сбербанку. Законопроект предусматривает, что постоянно это сумма будет вносится в ежегодный государственный долг. Тем самым государство признает обязательность своих обязательств на конкретный год на эту тему. Следующее, данный законопроект предусматривает, что за 13 лет, подчеркиваю, не за 50, не за 100, не за 200, а за 13 лет государство в состоянии отдать все долги населению. Более того, данный законопроект предусматривает еще и механизм, согласно которого население сможет с небольшими издержками, но все-таки получить эти задолженности и раньше. И это нормально, нормально потому что я знаю мнения, подчеркиваю еще раз, принимал участие в круглых столах и дискуссиях, что и исполнительная власть и законодательная признали, что механизмы, заложенные в законопроекте Фоменко Екатерины Александровны, они реальны и их нужно только и того, что формализовать в нашем зале. Поэтому я обращаюсь к залу, дорогие мои, законопроект 8059, наработанный комиссией и представляемый в авторах, в том числе и руководителем этой комиссии, мы должны рассмотреть как можно быстрее. Потому что это есть нормальный механизм с экономическими реалиями, дающий возможность отдать населению те долги, за которые, абсолютно правы все выступающие, стыдно встречаться людьми, когда они задают вопрос: что власть хочет сделать по тем долгам, которые сама же сделала на наших деньгах? Поэтому еще раз подчеркиваю: есть законодательный механизм, законопроект 8059 получил поддержку всех, включая и Кабинет Министров и Минфин, которые признали, что он реален по экономическим возможностям, а значит можно смело делать вывод, что законопроект Фоменко Екатерины Александровны есть реальным для того, чтобы решить в целом эту проблему. Спасибо. Удачи вам.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Підготуватися Володимиру Черняку.
Шановні колеги, Юрій Соломатін, фракція комуністів. На жаль, у нашому житті часто-густо відбувається, коли людина говорить одне, думає друге, а робить третє. Саме до таких людей, на мою думку, може належати Президент України Ющенко Віктор Андрійович. Ось переді мною газета „Урядовий кур’єр” від 16 листопада 2004 року. Якими будуть перші укази Віктора Ющенка у разі його обрання Президентом України? Читаю. „Про невідкладні заходи із забезпечення повернення втрачених знецінених заощаджень громадян”. А далі урочиста промова. Вже в 2005 році відповідні виплати істотно збільшаться. Указ передбачає залучення до бюджету додаткових коштів, недотриманих від приватизації стратегічних об’єктів у 2004 році, та спрямування цих коштів на компенсацію втрачених заощаджень. Йдеться зокрема про такі підприємства, як „Криворіжсталь”. Де воно, пане Ющенко? Документом також передбачено, що у 2005 році на ці цілі підуть позаплановані надходження до бюджету, а також 50 відсотків від загального обсягу коштів, отриманих від приватизації. Скажіть мені, шановні урядовці, де в проекті Держбюджету на 2006 рік воно є? Крім того, згідно з указом держава зробить те, що вона до тепер відмовлялася зробити – визнає втрачені заощадження громадян державним боргом, яким обов’язково має бути, який обов’язково має бути повернений людям. Ось так ми і живемо. Коли йдемо на вибори – гучні промови, багатомовні обіцянки, а коли приходимо – піклуємося лише про тих, які навколо, в оточенні дірвалися до державного жовто-блакитного корита і сьорбають за всіх своїх помаранчевих сил. Шановні, не стидно вам перед народом України так робити? І мені здається, що ні, бо у вас немає ні стида, ні совісті. Дякую.
Володимир Черняк, будь ласка.
Володимир Черняк, фракція Української народної партії. Шановні колеги, питання про відновленні і повернення заощаджень громадянам України, втрачених ними, уже багато років жує Верховна Рада. І нарешті є підстави сказати, що комісія, яка працювала вже певний час, дала нам певний продукт. Можливо це одна з небагатьох комісій, яка пропонує щось реальне. Ну, складне, скажімо так, непросте рішення, але все-таки я хочу віддати належне Тимчасовій спеціальній комісії Верховної Ради України з питань фінансового, економічного обґрунтування джерел і механізму відновлення заощаджень громадян України. Все-таки вже щось випало в твердий осадок. Звичайно, потрібно подбати про це, щоб ці механізми і ці способи повернення заощаджень були адекватними, реальними і ефективними. Я думаю, я вважаю, що концептуально можна погодитися з тим, що пропонує нам комісія. Всі ті напрацювання, всі ті наробки, які були зроблені за останні 10 років як мінімум, вона конденсувала в законопроекті і пропонує Верховній Раді законопроект. Які основні проблемні питання законопроекту і взагалі цієї проблеми повернення заощаджень? Основна проблема – це зарахування цього боргу держави перед громадянами на внутрішній борг України. З приводу цього виконавча влада чинить шалений спротив і я її розумію. Тому що взяти таку суму величезну на внутрішній борг – це, дійсно, можна підірвати економіку України. Але іншого реального шляху вирішення проблеми не існує, крім того, щоб все-таки наважитися піти на цей дуже важкий крок, якщо ми дійсно хочемо повернути заощадження. Якщо ні, то давайте скажемо, що ні, давайте не будемо лукавити. А якщо ми хочемо повернути, то іншого шляху не існує – держава визнає цей борг як внутрішній борг і думає над тим, які повинні бути механізми його повернення. Друге питання: скільки із ВВП кожен рік відраховувати? Пропонується півтора відсотки. Я думаю, що це та цифра.
Одна хвилина, Пеклушенко, будь ласка, з місця мікрофон.
Фракция «Регионы Украины», Пеклушенко. При всей важности вопроса – кто виноват по поводу пропажи этих денег, я думаю, что сегодня наших избирателей больше волнует, когда они получат свои кровные? Поэтому я думаю, что в подходах, в механизмах нам надо закладывать систему. Суть системы, на взгляд нашей фракции, лежит в следующем: государство, Верховный Совет, правительство должны взять на себя обязательство и сказать народу и стране: максимум за пять лет будут возвращены все деньги, и речь идет не только о сбережениях, речь идет о всевозможных авантюрах, в которые попали наши избиратели, - трасты, облигации. Люди должны знать и иметь гарантию от государства, что эти деньги будут максимум за пять лет возвращены. Нужно закладывать определенную сумму или процент в бюджете. Должна быть государственная программа. У Партии регионов, у фракции такая программа есть, и мы ее будет реализовывать.
Так, шановні колеги, обговорення звіту комісії завершено. Я абсолютно солідарний з усіма, хто підтверджував, що це чи одна з не найголовніших проблем, яка існує в нашій державі і її треба розв’язувати. І до розв’язання ми з вами наближуємося, наближуємося, наближуємося нібито з прийняттям тих чи інших законодавчих актів, а фактично віддаляємося, віддаляємося і віддаляємося. Ви чули тут виступ Президента Назарбаєва, який сказав що в Казахстані практично цієї проблеми вже не існує. Ви знаєте про досвід сусідів наших ближчих і Білорусі, і Росії, особливо Білорусі, де вони знайшли можливість повернути ці борги. Якщо ми будемо так повертати, то там підрахунки є – 100 і 200 років і так далі. Все-таки ми будемо з вами десь розглядати про „Криворіжсталь” і, я вважаю, там є дуже справедливі пропозиції, всі 20 мільярдів віддати людям, бо „Криворіжсталь” створювали не англійці, не індуси, створювали не ті, хто буде метал продавати, а створювали люди, кошти яких лежать у Збербанку і за рахунок цих коштів створювалось. От із 132, якщо 20 повернемо, то ми наблизимося до виконання цієї програми. А на черзі, ви знаєте, ще досить лакомі кусочки: і „Укртелеком”, і так далі, і тому подібне. Я переконаний, лакомі кусочки, що через 5 років ми 132 мільярди можемо віддати. Бо, якщо будемо те, що продаємо знову пускати туди, куди воно буде, то це буде не на користь людям, а зрозуміло. Тобто, шановні колеги, є тут пропозиції комісії. Я поставлю на голосування, прошу підготуватися, постанову, проект постанови, який вносить комісією – це 8503 про те, щоб взяти звіт комісії до відома і доручити, щоб внесли відповідні законодавчі ініціативи з приводу врегулювання цієї проблеми до 10 лютого 2006 року. Прошу голосувати. [[12:28:11]] За-274 Дякую. Постанова прийнята. Я, шановні колеги, звертаюсь і до інших керівників комісії, прохання, дійсно, таким чином підходити, щоб підготовлений солідний документ так, як це зараз ми бачимо, звіт комісії і пропозиції. Проект постанови з приводу того що далі робити тій чи іншій комісії, бо на наступну п’ятницю ми знову будемо з вами слухати. Послухайте, будь ласка, перед тим, як перейти до наступних питань, оголошення. Відповідно до статті 13 Закону України про статус народного депутата та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради, інформую про вихід народного депутата Калетніка Григорія Миколайовича зі складу депутатської фракції Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] та його входження до складу депутатської фракції Партії регіонів України. Ще одне оголошення. Відповідно до статті 13 Закону про статус та статті 4.2.2 Регламенту інформую про входження народного депутата України Насалика Ігоря Степановича до складу депутатської фракції Блоку Юлії Тимошенко. Слухається питання „Проекти Законів про адвокатуру”. У нас тут є три законопроекти: 7051, 7051-1, 7051-2. Маркуш, Соболєв, Оніщук. Ну про що ви проінформуєте? Ну будь ласка, Василь Васильович. Одна хвилина, Василь Васильович.
Адам Іванович, дозвольте я три хвилини, тому що.
Вибачте тоді. Будь ласка, сідайте. Ми підемо по порядку. Будь ласка, Маркуш.
Ну йдіть по порядку.
Будь ласка, Маркуш. Підготуватися Соболєву. Я не можу, ну мене звинувачують. Будь ласка, Марія Маркуш, прошу доповідайте свій проект.
Марія Маркуш, фракція комуністів. Шановні колеги! Шановний головуючий! Сьогодні нарешті ми дійшли до того, що розглядаємо законопроект про адвокатуру. Актуальність прийняття нової редакції закону України про адвокатуру зумовлено необхідністю вирішення широкого кола теоретичних і практичних проблем організації і функціонування адвокатури України на основі здобутків міжнародного досвіду у цій сфері з врахуванням положень Конституції та інших змін національного законодавства після прийняття в 1992 році Конституції України. Адвокатура як правозахисний інститут має чине місце, відведене їй у другому розділі Конституції, де йде мова про права, свободи і обов’язки громадянина як інституту, який забезпечує право на захист. Правозахисну функцію адвокатури закріплено також у статті 59-й Конституції України, а тому законодавство щодо адвокатури потребувало приведення його у відповідність до вимог чинної Конституції. Вимоги прийняття нової редакції Закону України „Про адвокатуру” зумовлені ще й такими факторами: вступом у 1996 році України у Раду Європи, у зв’язку з чим нею прийнято ряд зобов’язань, в тому числі, створення серед них професійної асоціації адвокатів. Це зобов’язання не виконано до сьогодні, що відмічено у документі Парламентської асамблеї Ради Європи за номером 10676 від 5 жовтня 2005 року в резолюції номер 1466 про виконання обов’язків та зобов’язань Україною. Пройшла мала судова реформа, а адвокатура як щонайважливіший правозахисний інститут забуто, і статус адвоката у кримінальному та цивільному процесах не посилюється, а послаблюється. У 2000 році професії адвоката нанесено безпрецедентного удару Конституційним Судом України по рішенню якого до захисту допущено будь-яких фахівців у галузі права, котрі, на відміну від адвокатів, не зв’язані правилами етики, щодо яких немає механізму контролю за якістю надання допомоги і притягнення їх до відповідальності. Запланований вступ в СОТ теж вимагає врегулювання теж вимагає врегулювання меж і підстав допуску іноземних адвокатів до діяльності в Україні. Однак, не на тих, принизливих для України умовах, як це пропонувалося. Законопроектом змінено структури концепції підходу до адвокатури щодо основ організації, то це – професійний правозахисний інститут загальнодержавного рівня. Щодо статусу, то це – всеукраїнська організація з визначеною Конституцією України єдиною назвою „адвокатура України”. Прийняття законопроекту вирішить важливі проблеми організаційно-правового забезпечення діяльності всієї адвокатури України, зміцнить її авторитет як професійної організації із спеціальними конституційними повноваженнями та невід’ємною складовою частиною правової системи дозволить приєднатися Україні до Гаазької конвенції про міжнародний доступ до правосуддя 1980 року. Хто не стикався зараз із правоохоронною системою, той не розуміє, наскільки зараз потрібно посилити позиції адвокатури, тому що на сьогоднішній день – це безправна сторона в процесі. В законопроекті дано визначення ряду понять, в тому числі адвокатури України, адвокату, визначення завдань і засади діяльності адвокатури, порядок і.
Чи є запитання? Немає? Дякую. Сідайте, будь ласка. Сергій Соболєв, прошу. Підготуватися Миколі Оніщуку.
Шановні колеги, ваші увазі пропонується Закон „Про адвокатуру”. Я хотів би зупинитися протягом трьох хвилин на ключових положеннях, які відрізняють цей закон від нині діючого Закону „Про адвокатуру” і які є ключові моменти, як, на наш погляд, регулюють таку діяльність, як діяльність адвокатури. Перш за все, законопроект, який я маю повноваження представляти від народних депутатів Мусіяки, Стретовича, це є законопроект, який безпосередньо і чітко визначає понятійний апарат. Цілий ряд статей спеціально присвячені тому, щоб була чітка визначеність термінів, що полегшує потім визначення стосовно інших законодавчих актів, кодексів, які дають можливість розкрити ці поняття. По-друге, чітко визначено саме місце адвокатури і визначення, що таке власне є адвокатура в системі правовій держави, що дає можливість, крім того, і визначити ключові параметри діяльності адвокатів. Чітко визначені умови набуття та припинення статусу адвоката, бо, на наш погляд, це є досить важливим. І наприклад, є така ще додаткова вимога, якої не існує сьогодні в законодавстві, як бездоганна репутація, яка розшифровується у відповідній статті закону. Чітко визначається право на зайняття адвокатською діяльністю, яка надається виключно адвокатам, і таким чином ми вирішуємо цілий ряд питань, які стосувалися неналежної правової допомоги, яка надавалася без відповідальності за цю неналежну правову допомогу. Визначено порядок реєстру і обліку адвокатів. За нашою пропозицією в законопроекті створюється єдиний реєстр адвокатів, який є відкритим і розміщується в інтернеті для загального доступу, щоб не було ніякого маніпулювання із такою важливою справою. Чітко визначаються види правової допомоги, вони перелічуються у статті 24 запропонованого вам законопроекту, визначено порядок надання безоплатної правової допомоги, бо, ви знаєте, це питання на сьогоднішній день регулюється постановами Кабінету Міністрів і, на жаль, не завжди відповідають потребам, коли людина не може отримати правову допомогу, і та мізерна оплата, яка пропонувалася фактично або неналежним чином далі виконувалася ця правова допомога, або адвокати відмовлялися надавати таку правову допомогу. Розширюються гарантії і права адвокатів, чітко визначаються професійні обов’язки адвокатів, і, крім того, є визначення такого поняття, як адвокатська таємниця, що буде захищати права клієнта. І останнє, на чому я хотів би зупинитися. В даному законопроекті визначено відповідальність адвоката в разі надання неналежної допомоги, яке врегульоване через страхування адвокатської діяльності в разі, якщо така допомога, наприклад, не задовольняє клієнта.
Дякую. Вам хоче Черняк запитання поставити. Будь ласка, мікрофон Черняка.
Дякую, Адаме Івановичу. Шановний Сергію Владиславовичу! На мій погляд, законопроект про адвокатуру вкрай необхідний. Цю сферу діяльності необхідно законодавчо врегулювати. Я думаю, що це один із актуалітетів законодавчої роботи Верховної Ради, він лягає у контекст судової реформи, і я буду голосувати за це і наша фракція також. Але виникає питання: „Чому три законопроекти?” Чи не розтягнемо ми голоси? І за який голосувати один, покласти в основу, вони альтернативні чи ні? Що ви пропонуєте у зв’язку з цим? Чи можливо один потрібен законопроект? Дякую.
Без сумніву, потрібен один законопроект для того, щоб комітет міг доопрацьовувати цей законопроект згідно з нормами регламенту. Я хотів би відзначити, що на сьогоднішній день ключові протиріччя, які існують в законопроектах – це наступні: перш за все, обов’язковість, або необов’язковість членства в об’єднаннях адвокатів. Законопроект, який я представляю від колег народних депутатів це законопроект, який передбачає необов’язковість, без примусу членство в колегії адвокатів. Тобто це є ваш почесний обов’язок, але ні в якому разі не примус і стимулювання визначається виключно тільки тими можливостями, які ви отримуєте, набувши статус адвоката, не просто а в колегії адвокатів, або відповідних організаційних утвореннях. Другий принциповий момент, на мій погляд, це визначення, які стосуються захисту діяльності адвоката. Ну, не секрет, як використовуються, наприклад, окремі статті, в тому числі і Кримінального кодексу, коли адвокати відстороняються від ведення процесу. І ми багато знаємо таких прикладів, в зв’язку з тим, що, наприклад, стосовно адвоката відкривається кримінальна справа, яка потім закривається. Але таким чином припиняється діяльність адвоката в цій системі координат. Наступний принциповий момент, на наш погляд, який відрізняє, це в цьому законопроекті ви побачите повний перелік всіх законодавчих актів, які треба привести у відповідність до нашого законопроекту. Щоб потім не було: доручити Кабміну, доручити комітету розробити ті, чи інші законодавчі акти. Які не будуть розроблятися роками і буде пряме протиріччя, є, наприклад, Кодексів, безпосередньо, нормативних актів, які регулюють оподаткування систему, надання правової допомоги. Тут ви все це знайдете в одному єдиному законодавчому акті, де ми пропонуємо прямо вносити ці пропозиції. Ну, я ще можу навести за браком часу, ще цілий ряд моментів, які відрізняють. Тому, без сумніву, я агітую за свій законопроект.
Дякую, Сергій Анатолійович, але ви ніби автор в двох законопроектах, о цей краще зрозуміло. Так, будь ласка, Оніщук Микола Васильович, прошу.
Шановні, шановний головуючий, шановні народні депутати, шановні адвокати України, шановні громадяни. Дійсно, сьогодні Верховна Рада України слухає одне із основоположних питань суспільного і громадянського розвитку України, адже йдеться про основний громадянський інститут, яким повинна стати адвокатура, і який по суті повинен стримувати те, що ми називаємо публічну владу від намагання порушити конституційні та інші права громадян та їх свободи. Як ви вже чули, в парламент України поступило три законопроекти. Я маю честь доповісти законопроект, автором якого є я і народний депутат Сергій Слабенко. Декілька слів щодо особливостей цього законопроекту, особливо на фоні того, що як ніколи зараз є важливим, синхронізувати ті заходи, які ми робимо по реформуванню судової влади, правоохоронної системи. З тим, щоб поруч із ними знаходилася потужна українська адвокатура як самоврядна незалежна громадянська організація, професійна організація. Ви знаєте, що нинішня адвокатура України по суті такою ще не є. Оскільки, по-перше, є роз’єднаною. Існують декілька цехів юридичної професії, які надають правову допомогу поза межами інституту адвокатури. А сама адвокатура у силу відсутності закону, грунтовного закону є роз’єднаною, поділена на певні такі депутатські адвокатські груп, які, на жаль, не можуть консолідовано діяти як громадянські інституту. У чому особливість нашого законопроекту? Їх дві. Перша особливість полягає у тому, що ми не передбачаємо такої професійної асоціації юристів, адвокатів, яка б грунтувалася на інституті обов’язково членства. І відповідно законопроект не передбачає наявність обов’язкових внесків адвокатів до такої професійної асоціації. Законопроект говорить про те і визначає органи адвокатського самоврядування. Зокрема з’їзд адвокатів. з’їзди адвокатів в регіонах, яким належить вся повнота влади та відповідні регулятивні функції, що стосуються діяльності адвокатури. І друга особливість законопроекту, вона полягає в тому, що достатньо повно і більш розвинутими є гарантії адвокатів на заняття ними професійною діяльністю, гарантію, щоби бути дійсно незалежними від можливих впливів адміністративної системи, виконавчої влади та інших суб’єктів в процесі. Дорогі друзі, я б цим би з врахуванням часу завершив. Дякую за підтримку в майбутньому.
Дякую. Будемо сподіватись. Будь ласка, Василь Васильович Онопенко. Три хвилини ваших. Агітуйте.
Дякую, Адаме Івановичу. Я хотів зекономити час і розказати про ситуацію, яка склалася з законами про адвокатуру. Справа в тім, що ми сьогодні слухаємо питання, яке комітет не виносив на розгляд Верховної Ради. Але, якщо вже ми торкнулися, і слава Богу, що так сталося. Проте історія цього питання тягнеться з 2004 року. Справа в тім, що саме тоді було внесено 3 законопроекти, які розглядалися в комітеті. Потім нам вдалося об’єднати всі 3 законопроекти і винести на Верховну Раду один законопроект. Нажаль, 24 вересня 2004 року Верховна Рада не підтримала один узгоджений законопроект. Після цього саме Маркуш, Демьохін, Кармазін внесли в лютому місяці цього року один законопроект. Ми його направили в різні інстанції, навіть в Раду Європи на експертизу і намагалися, щоби розглянути на сесії Верховної Ради. Але в березні Асоціація правників України і Спілка адвокатів України звернулися до нас з листом до Верховної Ради, до комітету, щоб ми не розглядали ці законопроекти, оскільки вони в червні і в листопаді місяці мають провести свій з’їзд і чітко визначитися концептуально. Там є. великі протиріччя. І ось, дійшли до того, що по-суті в цьому процесі, що 19 вересня появився ще один законопроект, а саме Головатого, Соболєва, Стретовича і Мусіяки. Ми винесли на розгляд комітету. 1 грудня Микола Васильович Оніщук, він має це право, вніс ще один свій законопроект. Як в такій ситуації бути Комітету з питань правової політики? Ми створили комісію по доопрацюванню. І, я думаю, що саме на цьому шляху треба шукати вихід з цього складного положення. Я думаю, те, що ви сьогодні обговорили - це вже не погано. Я вважаю, що і ми так домовилися, на 6 грудня, на 11 годину ми запрошуємо на комітет всіх авторів: Міністерство юстиції, Верховний Суд і обговоримо лише одну проблему – Інститут адвокатури в Україні, щоб вийти на єдиний, якийсь узгоджений законопроект. Можливо, це буде авторський законопроект Маркуш, можливо, інший. Але, я думаю, що ми приймемо таке консолідоване рішення. Наступним кроком, на четвер, на наступний четвер, це буде 8 числа, ми виносимо підтриманий комітетом законопроект і приймаємо за основу. Всі ніші будуть, звичайно, як альтернативні. Дякую за увагу.
Дякую. Є запитання? Запишіться, будь ласка. Запишіться 3 хвилини на запитання. Так, будь ласка, Марія Маркуш.
Марія Маркуш, фракція комуністів. Шановний Василю Васильовичу, ви знаєте, що цей законопроект, який стоїть на першому місці, де ми із Демьохіним і Кармазіним подали його в порядку законодавчої ініціативи в лютому місяці. Просто я в комітеті, а ж до цього часу і чомусь не зрозуміло, з яких причин порушення Регламенту до цього часу він не був розглянутий, хоча він визначений Президентом як пріоритетний до розгляду, оскільки, дійсно, не виконуються зобов’язання України щодо Ради Європи про створення Професійної організації адвокатури.
Дякую, Марія Андріївна. Я тільки що сказав, що, про об’єктивні причини, чому ми не розглянули. 7 законопроектів, взагалі, було! Ви ж знаєте про це. Сьогодні, і ви це підтвердите, ви відмовляєтесь від певних принципових положень на користь, які є в інших законопроектах. Тому, звичайно, погано, що цей процес затягнувся, але, з іншої сторони, слава Богу, що так сталося, ми вийдем на один якісний проект закону, який в кінці кінців буде прийнятий як можливо й навіть в цьому році як закон.
Ярослав Сухий, будь ласка.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, фракція Партії регіонів, „Регіони України”. Василь Васильович, скажіть, будь ласка, на фоні недорозвинутості громадянського суспільства, що ми зараз з вами маємо, на фоні декларативності стосовно правової захищеності людини в тім числі перед свавіллям держави та інституціями необхідність цих законопроектів і нових підходів ну не викликає ніякого сумніву ні в кого в цьому залі. Необхідність вдосконалення системи правового захисту людей, на мою думку, особливо стало очевидно після того прокурорського-поліцейського, податківського свавілля, яке боляче вдарило по перших паростках демократизації після помаранчевого „заколоту”. Скажіть, будь ласка, яким чином виписана можливість отримання юридичної допомоги людям без високих грошових доходів? Якщо така норма виписана, то в якому законі? Ми саме за цей закон будемо голосувати за основу.
Дякую. Але права громадян можуть захищатися в судах, коли є спір. Коли немає спору, то розглядаються в іншому порядку. Наприклад, закону про нотаріат. І там ми виписали такі певні пільги в законі про нотаріат, він йде на друге читання. Коли виникає спір і допомога адвокатури, то в комітеті розглядаються зараз проект закону про безоплатну допомогу зі сторони адвокатів. Саме там. Але треба розуміти, що адвокати – такі ж самі люди, які хочуть отримати заробітну плату. Інша справа, що це потрібно перекласти на плечі держави і саме в цьому напрямку ми працюємо над удосконаленням оцього законопроекту. Сьогодні , я хочу сказати, що сьогодні не може бути голосування по цих законопроектах. Комітет не розглядав їх по суті і не виносив – я ще раз повторюю – на розгляд сесії. Ми це зробимо на наступному тижні.
Будь ласка, Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановний Василь Васильович! Я, чесно кажучи, не розумію для чого блокувати зараз прийняття закону, просто не розумію. Тим більше. Що те, що сьогодні є піднесення адвокатури в Законі про адвокатуру до громадських організацій чітко суперечить статті один Закону України про об’єднання громадян, згідно з яким ці об’єднання формуються не за професійними ознаками, а виходячи з єдності інтересів людей. Таким чином, все це сьогодні задовольняє вас, я так розумію, і тоді і ставиться так питання, щоб не приймати зараз один закон, один проект за основу, і потім на його базі доопрацьовувати, уже нарощувати його м’ясом. Це – перше питання. І друге питання. Метою діяльності адвокатів є здійснення юридичної допомоги чи отримання прибутку? І як ви відноситесь до оподаткування, яке зараз існує? Чи можна далі це продовжувати, Василь Васильовичу? Це дуже важливе питання. Це важливіше, ніж вибивати десь гроші з чогось.
Юрію Анатолійовичу, я відношуся з великою повагою до вас, але якщо ви не розумієте чогось, то це ваші проблеми. Наступні питання, які ви поставили, то я прошу, прийдіть у вівторок на засідання Комітету з питань правової політики, де ми будемо професійно розбиратися у всіх цих питаннях, які ви поставили, саме на Комітеті з питань правової політики.
Дякую. Сідайте. Василь Васильович. Шановні колеги, не збуджуйтесь, я зараз вас помирю. Формально Василь Васильович, вірніше, не формально, а логічно, він правий. Але формально він неправий, бо розглядав чи не розглядав комітет, пройшло досить багато часу, є відповідна норма Регламенту, яка говорить: якщо в укладений термін комітет не розглянув той чи інший законопроект, він має повне право розглядатися на засіданні Верховної Ради, хоча він пояснює причини, логіку своїх дій. І також вони праві. Я думаю, ми поступимо правильно зараз, якщо ми обговоримо цих три законопроекти, приймемо один з них за основу і дамо можливість комітету з урахуванням того, що говорив Василь Васильович, готувати його до другого читання. А в другому читанні внесуть всі ті пропозиції, які їм треба. 15 хвилин на обговорення. Будь ласка, Михайло Мельничук. Володимир Черняк підготуватися. Михайло Мельничук. Мельничук, вас запрошують до виступу.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України Олександра Мороза, Чернівецька область. Шановний Адам Іванович, шановні колеги! Фракція Соціалістичної партії буде підтримувати законопроект 7051 нашої колеги Маркуш. Ми з цього приводу дискутувала на фракції, і вважаємо, що ми могли б підтримати і два інші законопроекти, але поскільки думка народних депутатів в тому, щоб ми прийняли один законопроект за основу і потім доопрацювали, щоб це був єдиний закон про адвокатуру, ми погоджуємося з такою логікою підходу. Але я хотів би звернути, що після прийняття за основу до другого читання, безумовно, треба звернути увагу нашої колеги на те, що є, безумовно, висновки науково-експертного управління, які треба врахувати до другого читання. Особливо, це стосується другої статті – визначення завдань адвокатури. Їх необхідно, на наш погляд, формулювати у повній відповідності з положенням статті 59 Конституції України. А слідуюче питання - це пов’язане із статтям 3.6. 46-61, де утворення, утворення всеукраїнської палати адвокатів як органу єдиного управління адвокатури з обов’язковим членством у ньому. Поскільки це можна вирішити дуже, будемо говорити, дуже швидко, щоб це не суперечило статті 36 Конституції України, то ми могли б зробити так, щоб передбачити добровільне об’єднання всеукраїнської палати адвокатів, щоб це було добровільне об’єднання адвокатів. Таким чином, ми могли б і не порушувати Конституцію при прийнятті цього законопроекту як закону, і таким чином, погодились би з висновками Науково-експертного управління Верховної Ради України. Фракція соціалістів буде підтримувати, ще раз повторюю, даний законопроект. І пропоную, шановні колеги, вам в першому читанні прийняти цей законопроект, 7051. Дякую.
Шановні колеги, я приношу вибачення. Так жваво ми обговорювали питання, що я пішов не за тим списком. У мене був ще на моніторі список тих, хто записався на запитання, і я почав по них, а не тих, хто на трибуні. Але в цьому списку, хто з трибуни, є Черняк. Тому я даю слово йому. Був там Садовий, соціалісти, будемо вважати, виступили. Підготуватися Шевчуку Сергію.
Володимир Черняк, фракція Української Народної Партії. Шановні народні депутати, законопроект, який обговорюємо ми сьогодні, стукає вже давно в двері Верховної Ради. Закон „про адвокатуру” вкрай необхідний, це є один із основних елементів судової системи і один із основних інструментів захисту прав громадян, які зазнали утисків. І тому ми зобов’язані пришвидшити прийняття цього законопроекту. Взагалі, я скажу відверто, що мене здивувала позиція Комітету з питань правової політики, чому він допустив таке зволікання з розглядом законопроекту. Я розумію, що обставити були певні і все інше, але все-таки думаю, що, ну, не можна цього виправдати, коли такий законопроект, на таку актуальну тему так довго лежить в комітеті, і він не дає руху і не виносить його в сесійній зал. Тепер стосовно законопроектів. Ми стоїмо перед дилемою: або сьогодні прийняти за основу один із трьох законопроектів і врахувати в процесі підготовки до другого читання положення інших законопроектів, яких немає, або підготувати комітетом спільно з авторами один законопроект і вийти з ним в сесійний зал. Ось дилема, перед якою ми зараз стоїмо. Я все-таки, при всій привабливості другого моменту, другого варіанту, все-таки схиляюся до першого, тому що він пришвидшує процес. Хоча це воля зала: як вирішити. Хотів би звернути, за браком часу увагу на одну деталь, дуже важливо, щоб кваліфіковану юридичну допомогу отримували люди, в яких мало грошей. І це повинно бути відбито в законі. Тому що адвокатура – це також монополізм. І вони можуть підняти ціни і повинні захистити наших громадян і забезпечити їм отримання кваліфікованої допомоги юридичної за невисокими фінами. І мене приваблює в зв’язку із цим законопроект 7051-1, де іде мова про кошти, які б забезпечували отримання такої допомоги і невисокі кошти. Тому в процесі підготовки чи одного законопроекту, чи при прийнятті одного із них за основу, я прошу врахувати цей момент, щоб питання про кошти за юридичну допомогу було вирішено в законі. Дякую за увагу.
Так, Сергій Шевчук, за ним Калінчук. Шевчук, мікрофон, будь ласка.
Спасибі, Адаме Івановичу. Шановні колеги, ми зараз в складній ситуації. Три хороші законопроекти, всі достойні автори і явище конкуренції проектів, і ми можемо опинитися в такій ситуації, коли ні один не пройде і ми відкладемо знову це питання на пізніше. Разом з тим на запитання: який же законопроект рекомендує взяти за основу профільний комітет ми також не знаємо. Тому що профільний комітет не розглядав. Тому я хочу передати слово голові профільного комітету Василю Васильовичу Онопенко, щоб він прояснив ситуацію.
Адаме Івановичу, шановні колеги, Онопенко в даній ситуації правий і по формі, і по суті. Тому що інші альтернативні законопроекти, зокрема законопроект Головатого, поступив в комітет 19 вересня цього року. Чи міг комітет підготувати його, коли ми направили в Спілку адвокатів, в міністерство, суди, інші інстанції, громадські організації. Ми не могли, ми фізично не встигли. На кінець, ми вийшли на рішення, першого грудня, це вчора, поступає зареєстрований проект Закону про адвокатуру Миколи Васильовича Оніщука. Тут взагалі ми не могли зорієнтуватися. Мені особисто, я кажу, до вподоби проект закону Марії Андріївни Маркуш. Вона якщо, змінить. Але Микола Васильович каже, що у нього є кращі пропозиції. І він теж на це має право. Головатий Сергій каже, взагалі його там законопроект пройшов чуть лі не всі експертизи в Раді Європи. Тому я вас прошу. Дуже добре, що ми сьогодні поспілкувалися, обговорили. Але рішення не потрібно спішити приймати. Якщо ми хочемо прийняти [[я до свого колеги пана Черняка, професора Черняка, хочу звернутися]] недоносок, я вибачаюся за це слово, недоопрацьований законопроект, невідомо який, давайте будемо приймати з порушенням Регламенту. Ми і я особисто в комітеті працюємо професійно. І я хочу, щоб дійсно інститут адвокатури запрацював. Є дуже різні пропозиції з тої точки зору, що а чи буде у нас Міністерство адвокатури, и не буде, і хто буде керувати адвокатурою. Буде давати вказівки адвокату виступати по тій справі хто з цього міністерства чи не буде. Мова йде про адвокатську палату. Якби це просте таке питання було, ми б давно його вирішили. Тому я ще раз підкреслюю, що найкращий вихід – це сьогодні доручити комітету, ми у вівторок розглядаємо тільки це питання і приймаємо рішення, яке виносимо на розгляд у четвер. І в четвер ми приймемо дійсно виважений законопроект, не поспішаючи. Поспішиш – людей насмішиш. Сьогодні немає підстав для прийняття рішення. Дякую за увагу.
Шановні колеги, шановний Василю Васильовичу. Яке б ви рішення не винесли, автори законопроектів будуть наполягати на тому, щоб голосувалися їхні проекти. Ви просто зможете сказати думку комітету, але все одно ми по всіх трьох будуть ще два чи три, по всіх шести змушені будемо голосувати, так що це суті не змінює. будь ласка, Калінчук, я не бачу. Соломатін Юрій. І підготуватись Кармазіну.
Шановні колеги, проект закону „Про адвокатуру” має великий правозахисний сенс. Люди зараз наші входять в таку життєву ситуацію, коли вони вимушені мати постійну справу з судовою гілкою влади, а дотюкатися до судової гілки влади без адвоката, без належним чином опрацьованого подання не можливо, особливо на селі. Тому, якщо ми будуємо це буржуазне, капіталістичне суспільство з незалежною судовою гілкою влади, нам конче потрібно створити, на мою думку, і гілку адвокатську з тим, щоб адвокати не були розпорошені, щоб вони не були абсолютно незалежні, але щоб вони мали корпоративну честь і гідність з тим, щоб їх корпорація, навіть вона взяла на себе обов’язок певний забезпечити в законі отримання адвокатської допомоги знедоленим верствам населення по цінах, які будуть прийнятними для них або запропонувала, де брати гроші на забезпечення потреб в адвокатах саме таких людей. Тому закон конче потрібний і треба його розглядати і треба його приймати в першому читанні. Не всі погоджуються з тим, щоб у кожного адвоката було членство в такій адвокатській корпорації або гільдії. Питання, можливо, і складне, можливо і суперечливе, але його можна вирішити. І все ж таки, на мою думку, абсолютна частина адвокатів за своєю власною згодою, вона піде в таку гільдію, вона піде в таку корпорацію з тим, щоб мати не лише свою особисту, але й корпоративну честь і гідність перед народом України. Тому я підтримую законопроект 7051 Марії Антонівни Маркуш. І дуже просив би всіх, хто присутній в цьому залі, своїм голосуванням його підтримати. Дякую за увагу.
Ще один Юрій Анатолійович Кармазін. Будь ласка. І будемо голосувати.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Законопроект, який доповідала колега Маркуш зареєстрований 4 лютого 2005 року. А тепер відкрийте Регламент і подивіться, який законопроект є альтернативним, а там написано, той, який поступив в продовж двох тижнів. Та після внесення. І я прошу, щоб Регламентний комітет в такому випадку втрутився, тому що йде свідоме перекручення Регламенту. Зараз ставляться проекти, які не є альтернативними згідно з Регламентом. І то від цього все це і крутиться, ця несправедливість відбувається. Це перше. І друге. Чому? А, тому, що не хочуть, щоб було так як треба. А як треба? А треба прийняти законопроект, який доповідала колега Маркуш 7051. Чому? Тому, що мова йде про те, що, взагалі, не врегульовані підстави надання правової допомоги, які надаються безоплатно. Сьогодні слідчі. Сьогодні адвокати не знають як надавати підозрюваним, обвинувачуваним, підсуднім особам в кримінальному судочинстві за призначенням органів дізнання досудового слідства прокурору або суду безоплатну правову допомогу. Хто її буде оплачувати? Хто? І сьогодні всі кажуть: „Ага” Там є якісь колегії, ті колегії хай роблять, а чому? А ніші як несуть відповідальність в цьому, інші адвокати? Ось, тому і пропонується зробити Всеукраїнську палату адвокатів і встановити її органи. Але вищим органом буде те, що передбачено Конституцією – З’їзд адвокатів України, він передбачений, його повноваження, проектом статті 51 закону. Тут уже питання, як набувається членство в цій асоціації і так далі. І звісно, треба міняти підходи і не відносити адвокатуру до громадської організації, це суперечить Закону про об’єднання громадян, згідно яким, такі об’єднання формуються не за професійними ознаками, а виходячи з єдності інтересів громадян. А адвокати якраз діють для захисту і представництва конституційних прав. Це якраз та юридична швидка допомога, це правова допомога. І от тут якраз є велика різниця, коли ставиться питання про оподаткування. Що це таке? Надання послуг чи правова допомога? Якщо надання послуг, то це підприємницька діяльність, це зовсім інше оподаткування, за схемою оподаткування підприємницької діяльності. І от тут у цю різницю також встановлюється в цьому проекті. Тому, шановні народні депутати, я прошу вас підтримати законопроект перший, тим більше, що інші якраз не є альтернативними в тому сенсі, який передбачає Регламент і потім врахувати все, що буде не враховано і всі думки Науково-експертного управління, яке якраз і рекомендувало прийняти в першому читанні цей закон. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, обговорення питання завершено, давайте будемо визначатися. Першим голосується проект Постанови народного депутата Катеринчука про неприйнятність, про неприйнятність законопроекту 7051. ставлю на голосування проект постанови. [[13:10:01]] За-13 Не прийнятий проект постанови. Тепер будемо голосувати самі проекти законів так, як ми їх обговорювали в такому порядку. Ставиться на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту Закону про адвокатуру, реєстраційний номер 7051. Прошу голосувати. [[13:10:38]] За-142 Рішення не прийнято. По фракціях? Будь ласка: комуністів – 53, "Регіони України" – 38, Народної партії – 3, "Наша Україна" – 14, блоку Тимошенко – 0, соціалісти – 24, Української народної партії – 4, соціал-демократи – 0, Народний блок – 0, „Довіра народу” – 3, „Реформи і порядок”, „Єдина Україна”, Народний Рух України , Партія промисловців і підприємців – нулі, позафракційні – 3. Ставиться на голосування проект Закону про адвокатуру за номером 7051-1. [[13:11:34]] За-111 Не прийнято. Ставиться на голосування проект Закону про адвокатуру за номером 7051-2. [[13:12:00]] За-88 Не прийнято. Шановні колеги, тоді зараз ми поступимо так: давайте, по суті провели рейтингове голосування, найбільше з них набрав законопроект за номером 7051 - 142, 7051 – 111 і 7051-2 - 88. Я ще раз ставлю на голосування про прийняття за основу у першому читанні законопроекту на номером 7051. Прошу голосувати. [[13:12:50]] За-163 Є пропозиція винести всі ці три законопроекти на повторне перше читання. Прошу підтримати дружно, голосуємо, всі три законопроекти. [[13:13:14]] За-269 Василь Васильович, у вас є повна можливість попрацювати і винести нам.зараз. і винести нам узгоджений законопроект. Три хвилини, пропозиції якісь хочуть. Запишіться. Так, будь ласка, Комар.
Адам Іванович, у нас уже час працювати у „Різному”. То є пропозиція витримувати Регламент.
Ми не можемо переривати питання. От завершимо, і будемо витримувати. Будь ласка, Матвєєв Валентин.
Я прошу передати Петру Миколайовичу Симоненку слово.
Мікрофон Симоненка.
Симоненко, фракція комуністів. Я взяв слово з процедури, Адам Іванович. Вас прошу і Володимира Михайловича Литвина: коли до вас звертаються оголосити результати голосування фракції, я прошу, будь ласка, називайте „Народний блок Литвина”, бо дивна гра получається: там, де нулі стоять, там, де не голосується, ніхто з наших виборців не зрозуміє тоді, який це Народний блок у нас там голосує? Називайте тоді прізвище, як на табло і написано, щоб всі знали, хто як голосує. Дякую.
Юрій Кармазін, будь ласка.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановний Адам Іванович! Ви, безперечно, непогано знаєте Регламент, і саме через це я звертаюся до вас, щоб ви упорядкували оці проекті і так звані альтернативні, щоб не траплялося того, що вчора зареєстрований проект тільки з метою того, щоб блокувати інші проекти, так, як це сталося по закону про адвокатуру. Я вважаю такі дії неправомірними Секретаріату про включення, і засуджую їх, і прошу вас більше не допускати цього в роботі. І прошу також дати зараз доручення Комітету з питань Регламенту і депутатської етики розібратися, яким чином був зареєстрований проект, який не є альтернативним, в терміни, які з порушенням Регламенту. І давайте ми надалі цього не будемо робити. Адаме Івановичу, не робіть вигляд, що ви нічого не розумієте! Ви абсолютно все розумієте, ви розумна людина, не робіть вигляд, будь ласка!
Дякую за оцінку високу. Сергій Шевчук, будь ласка.
Дякую. Я також можу констатувати, що півгодини ми витратили даремно і не розглянули інші законопроекти. А я зараз хочу передати слово Тарану.
Мікрофон Тарана.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановний Адаме Івановичу, шановні друзі, я хочу сказати, що демократія, право в державі утверджується не лише на дотриманні свобод людини, зокрема, скажімо, свободи слова, преси, а демократія, передусім, грунтується на тому, як чітко працює судова система. І те, що ми сьогодні на повторне перше читання винесли всі три законопроекти, якраз показує серйозний підхід парламенту до цієї проблеми. І тому наша фракція підтримує таке рішення. А зараз, Адаме Івановичу, давайте, справді перейдемо до „Різного”, бо є дуже багато проблем, про які хочуть сказати шановні народні депутати. Дякую.
Скажуть. Микола Рудьковський, будь ласка. Немає. Так, шановні колеги, зараз будемо ми записуватися. Буквально дві секунди. З приводу оголошень: завжди скорочуємо, щоб було швидше, намагаєтесь повну назву – будемо читати повну, тут нічого немає в тому дивного. Але завжди головуючий скорочує назви бо кожному зрозуміло, який Народний Блок. Юрій Кармазін з приводу зауваження. Воно абсолютно справедливе. Тому я звертаюся до Секретаріату. Коли ви реєструєте законопроекти, ставте інші номери. Не тире один, два, три, якщо він з порушенням поданий до того основного, а зовсім інші номери. Бо ми не можемо позбавити автора права законодавчої ініціативи, але він уже буде розглядатися не як альтернатива, а буде розглядатися як ще один законопроект. У чому тут різниця: бо якщо він як альтернативний, то ми зобов’язані всі одразу розглядати; якщо він окремий, не альтернативний – тоді можна їх і поступово розглядати. І зрозуміло, якщо буде прийнято один Закон про адвокатуру, то вже інший не буде прийнято, як би він, під чим не реєструвався. Я прошу Секретаріат звернути на це увагу. Я не можу погодитись і представники фракції БЮТ, один сказав, що даремно витратили, а другий сказав, що не даремно, і я погоджуюсь з тим, хто сказав, що не даремно. Тому що ми обговорили проблему, ми вирішили її так, як відповідно до Регламенту. Наступного разу ми будемо з вами вже менше часу витрачати, напевно, на це. Сас, прошу не кричати, бо ви зірвете голос даремно. Він вам пригодиться ще. Будь ласка, запишіться для „Різного”. Так, будь ласка, висвітліть. Одна година. Будь ласка, Микола Носенко, фракція комуністів. Підготуватися Драчевському.
Микола Носенко, фракція Компартії України, Чернігівщина. «Резолюция собрания солидарности с Палестиной и народом Ближнего Востока. По инициативе Антивоенного Комитета Украины, 29 ноября 2005 года. Народ Палестины находится на первом рубеже борьбы всех народов Ближнего Востока за свободу и независимость. А решение палестинской проблемы является ключом к установлению мира и стабильности в этом регионе, созданию более справедливой, мирной системы общественных отношений, свободной от господства империализма и сионизма, как одного из его проявлений. Мы высоко ценим жизненный подвиг в этой борьбе первого Президента Палестины Ясера Арафата, ставшего знаменем палестинского народа. Именно благодаря непрекращающейся борьбе палестинского народа удалось сделать еще несколько шагов к утверждению своей подлинной независимости, созданию своей национальной власти, открытию собственного пограничного контроля и так далее. Но каждую победу справедливых требований Палестины и резолюций ООН израильские власти стремятся превратить в новую форму угнетения свободолюбивого народа Палестины. Это и создание стены апартеида, и превращение палестинцев в пленников на своей собственной земле и стремление под видом выполнения резолюции ООН навечно закрепить за собой значительную часть оккупированных территорий. Эти непоследовательные и лицемерные действия властей Израиля, прикрываемые США, способствуют лишь затягиванию многолетнего конфликта, ведут к новым неоправданным жертвам, которых можно избежать только на пути полного и безоговорочного выполнения всех резолюций ООН относительно создания государства Палестина со столицей в Иерусалиме. Мы, участники собрания, считаем, что главным условием решения палестинской проблемы в настоящие время является прекращение внешнего военного, политического, экономического и иного вмешательства на Ближнем Востоке, немедленное прекращение оккупации Ирака и угроз в адрес Сирии, предоставление народам этого региона права самим решать свою свободу за столом переговоров. От имени граждан Украины, выступающих в поддержку палестинского народа, мы требуем: вывести войска Израиля со всей оккупированной территории для воссоздания независимого Палестинского государства в границах 67 года, освободить всех политических заключенных палестинцев, немедленно прекратить войну и оккупацию Ирака, вывести все иностранные войска с его территории, не допустить расширения войны на Ближнем Востоке, прекратить международную компанию клеветы и угроз против Сирии, немедленно прекратить внеусобные преследования со стороны США. На этом же собрании принято решение о проведении митинга солидарности с народом Сирии – это антивоенный митинг.
Так, Віктор Драчевський, фракція. група Народного Блоку Литвина. З місця, будь ласка, мікрофон. Комар Микола наступний.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Я сьогодні не маю реальної можливості і члени комісії знайти, де мешкає екс-майор Мельниченко. Тому я хочу скористуватися цією нагодою і зачитати рішення комісії тимчасової, яка вчора провела своє засідання про те, що Мельниченко вдруге запрошується на тимчасову слідчу комісію для дачі свідчень по справі, що стосується організації касетного скандалу. І ця комісія, її позачергове засідання відбудеться 7 грудня о 12 годині за адресою – Садова, 3, кабінет 213. Дякую. А останній час прошу передати Олійнику.
Так. Дві хвилини – Олійник Борис, будь ласка.
Дякую. Шановні колеги, позавчора ми гласно відзначили десятилітній ювілей з часу вступу нас до Європи. А сьогодні, аби не розбудити Європу, вже пошепки відсвяткуємо 10 річницю замість належних трьох років від початку виконання наших зобов’язань перед тією ж Європою. У зв’язку з цим в котре апелюю до Голови Верховної Ради, що всього добірного товариства з уклінним проханням прискорити прийняття Кримінально-процесуального кодексу, перевести пенітенціарну систему під крило Мін’юсту, уточнити статус прокуратури відповідно євростандартів. Я назвав лише кілька з пакету недовиконаного. Не кажу вже про справи Гонгадзе, Александрова. І коли хтось сподівається, що люди повірять, гей би В’ячеслав Чорновіл загинув у випадковій дорожній аварії, а Кирпа і колишній міністр МВС Кравченко самотужки, при чому не з першого разу, покінчили собою, то такі сподівальники глибоко і трагічно помиляються. Отож облишмо виставляти себе на посміховище світового співтовариства і давайте, нарешті, розкриємо замовників та виконавців вбивств Гонгадзе, Александрова, Чорновола, Кирпи, Кравченка та і не тільки названих і почнемо з локального, але не менш важливого. Я ще раз звертаюся до міністра МВС Юрія Віталійовича Луценка із закликом - зобов’язати підвладні йому структури притягти, нарешті, до відповідальності паліїв Полтавської дитячої бібліотеки імені Панаса Мирного. У людей викликає підозру той факт, що майже одразу після пожежі недогорілу бібліотеку прийшли реквізувати нові хазяї з автоматниками. Може цей часовий збіг і підказує, де ховаються палії. Дякую за увагу.
Микола Комар, будь ласка. За ним - Лєщинський.
Микола Комар, фракція „Регіони України”. Шановний головуючий, шановні колеги, шановні громадяни України. Фракція Партії регіонів, „Регіони України”, заявляє, що політика помаранчевої влади веде до обмеження прав місцевого самоврядування і деградації інституту місцевого самоврядування в цілому. Пряме свідчення цьому поданий урядом до Верховної Ради для розгляду в другому читанні проект закону „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який не сприяє вирішенню важливих проблем фінансового забезпечення діяльності місцевого самоврядування. Партія регіонів категорично не згодна з намірами уряду перерозподіляти бюджетні кошти на користь центру, що позбавляє місцеве самоврядування можливостей фінансувати свої видатки, включаючи виконання функцій, делегованих йому державою. Нашою принциповою позицією є підвищення ролі місцевих органів влади та покращення їх ресурсного забезпечення. Ми наполягаємо на тому, що частина місцевих бюджетів у зведеному бюджеті має збільшуватись. За час прем’єрства Віктора Януковича вперше за час існування незалежної України було зроблено спробу профінансувати видатки органів місцевого самоврядування у повному обсязі. Співвідношення державного і місцевих бюджетів у зведеному бюджеті України складало 57 до 43%, а в часи помаранчевого правління це співвідношення різко змінюється не на користь регіонів. Доля місцевих бюджетів зменшується майже до 30%. Нам близькі проблеми кожного міста, села і селища, де місцева влада сьогодні ламає голову як розподілити копійки, яких ледве вистачає на зарплату та енергоносії. Адже зараз місцеві бюджети відчувають дефіцит у коштах навіть за захищеними статтями видатків. У запропонованому урядом бюджеті на 2006 рік заплановані в основному надходження з регіонів в центр, а на місцеві органи влади скинули вирішення всіх проблем, включаючи різноманітні соціальні виплати. Партія регіонів підтримує справедливі вимоги представників місцевого самоврядування щодо використання забраних на місцях 5 мільярдів гривень для вирішення проблем громадян України безпосередньо в регіонах, а не для латання дір, що з’явилися в наслідок помилок центральної влади. Партія регіонів глибоко переконана, що децентралізація, посилення місцевого самоврядування, фінансового забезпечення всебічного розвитку регіонів – це основа демократії і запорука добробуту громадян нашої країни. Дякую за увагу.
Дякую. Лєщинський, я не бачу. Так, будь ласка, Полякова – немає. Рудьковський Микола прошу. Підготуватися Одайник, він передає слово Слабенку. Але Слабенко залишайте на моніторах, бо він там пізніше передасть своє слово.
Рудьковський, фракція соціалістів. Пану Драчевському, як член тієї самої комісії, хочу сказати, що потрібно на комісії голосувати також, щоб прийшли на цю слідчу комісію і Леонід Кучма, і Володимир Литвин і дали чітко покази, що вони говорили в кабінеті Леоніда Кучми, які злочини вони організовували і, які дії потім вони давали виконавцям вчиняти, щоб весь світ і вся Європа не жахалася від тих речей, які відбувалися в Україні і відбуваються зараз. Бо і сьогодні, коли Рада Європи говорить: „Немає Україні місця в Європі до тих пір, поки справа Гонгадзе не розслідувана, поки немає слухань в парламенті відкритих з цього питання”. Є рішення Ради Європи, це не відбувається. Чому? Бо не хоче керівництво Верховної Ради, щоб ці слухання відбулися, бо не хоче керівництво Верховної Ради, щоб приїхав майор Мельниченка, хай дає покази і Генеральній прокуратурі, і комісії, він повинен дати всі необхідні матеріали, щоб вкінці-кінців не лише виконавці-стрілочники, а й замовники були притягнуті до кримінальної відповідальності. Хай пройде розслідування, хай відбудеться суд і визначить міру кожному. І на цю тему не потрібно, пане Драчевський спекулювати. Повинні прийти всі і дати покази, а не ховатися за депутатські мандати чи президентську бувшу недоторканість. Слідуюче. Соціалісти у бюджеті ставили принципово питання – якщо не буде враховано принципова наша позиція, програма дітей війни не буде профінансована, якщо не буде виділено 14 мільярдів на село, зокрема на сільське господарство, а не просто на все село, то соціалісти не будуть підтримувати цей бюджет. чому? Бо якщо ми сьогодні в цьому році не підтримаємо сільське господарство, в слідуючому році будемо мати знову такий же голодомор, який ми пам’ятали минулої неділі. В цій ситуації я вважаю, що Верховній Раді потрібно консолідуватися при прийнятті бюджету, збалансувати його таким чином, щоб через 2-3 роки ми в кінці кінців мали б виконану Конституцію: безкоштовну освіту, безкоштовну медицину. Що нам мішає прийняти Закон про державну страхову медицину? Збільшити. це збільшує в 5 разів фінансування медицини і забезпечить безкоштовне лікування громадян. Звичайно, це збільшить 3 відсотки навантажень на. і збільшить податки. Але ми матимемо надію на здорову націю. І тому я переконаний, що рішення щодо бюджету повинно бути виваженим і в інтересах більшості громадян України. Дякую.
Сергій Слабенко замість Одайника. Хара передає слово. Підготуватися Корсакову.
Сергій Слабенко, фракція „Наша Україна”. Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Шановні громадяни України! Дозвольте вас ознайомити з заявою депутатської фракції Народний союз „Наша Україна” щодо захисту прав рядових акціонерів. Парламентська фракція „Наша Україна” закликає Верховну Раду підтримати урядовий проект, законопроект про акціонерне товариство. Світова практика засвідчує, що акціонерна власність – одна із найефективніших форм власності. Вона сприяє не тільки піднесенню виробництва, а й поліпшенню інвестиційного клімату. Сьогодні майже вже три четверті промислового капіталу України працюють саме у такій формі власності. У нашій країні діють близько 35 тис. різноманітних акціонерних товариств, із них майже 200 тис. відкритого типу. Проте чинний Закон України „Про господарські товариства” на сьогодні відстає від життя. В ньому всього одне положення стосується прав акціонерів та і те не настільки чіткі і ясні, зрозумілі громадянам України. Це призвело до численних конфліктів у сфері корпоративного управління, до порушення прав акціонерів та до прямих зловживань. Для багатьох рядових акціонерів дивіденди стали недосяжними або їх виплачують не грошима, а товарами. Фракція партії Народний Союз "Наша Україна" вимагає, щоб рядовим акціонерам, громадянам України своєчасно виплачувалися дивіденди. І не менше 15 відсотків від прибутку акціонерних товариств повинні постійно іти акціонерам, в тому числі тим, хто має тільки лише одну акцію. Висловлюємо впевненість, що під контролем уряду подібна практика стане обов’язковою і забезпечення прав акціонерів стане нормою в цій країні. Саме життя вимагає нового закону – закону про акціонерні товариства, який розроблений з Кабінетом Міністрів, доопрацьований Державною комісією з цінних паперів. Він усуває прогалини і нечіткості чинного законодавства, забезпечує захист прав усіх акціонерів, так і самих товариств та відповідно інтереси держави. Законопроект запроваджує принципи прозорості в діяльності акціонерних товариств та передбачає виплату дивідендів виключно грошима і в повному обсязі. Крім того, ухвалення законопроекту про акціонері товариства сприятиме покращанню інвестиційного іміджу України. Водночас разом з тим я хотів би звернути увагу і на те, що найбільша кількість скарг, які є сьогодні на місцях від виборців, це стосується прав акціонерного капіталу. Непоодинокими фактами стало перепродаж об’єктів цілісних майнових комплексів, виведення їх основних засобів із складу акціонерних товариств і передачу їх іншим товариствам. Так наприклад, на території Волинської області, на території виборчого округу номер 19 мені прийшлося стикнутися з двома фактами, коли майно відкритого акціонерного товариства Іваничівський цукровий завод перейшло у власність Прем’єр-міністр „Європа-цукор” так само, як і майно відкритого акціонерного товариства „Нотекс” стало володіти тепер нове спільне товариство. Оце ті остатки від тої діяльності попередньої влади, які ми сьогодні пожинаємо, коли і остатки народного майна пробували незаконним шляхом передавати в інші руки. Дякую.
Олексій Корсаков, будь ласка. Підготуватися Ігорю Рафаїловичу Юхновському.
Заява фракції Партії регіонів у Верховній Раді "Регіони України" з приводу ситуації, що склалася з постачанням газу в Україну. Шановний Головуючий, шановні колеги, шановні виборці! Фракція Партії „Регіони України” привертає увагу громадськості до загрозливого факту внаслідок повного провалу діяльності нинішньої влади, зокрема, у зовнішньополітичній сфері Україна опинилася на межі колапсу економіки. Яскравим проявом цього став переговорний процес з Росією та Туркменістаном щодо постачання газу, який ведеться з боку нашої влади вкрай непрофесійно. Недолугість зовнішньої політики нинішньої влади вже привернула увагу Європи. Нинішні держави у дипломатичній формі, фактично, поставили нам ультиматум про те, що відповідальність за енергетичні проблеми Європи, пов’язані з постачанням блакитного палива, ляжуть на Україну. Як кажуть експерти, коли Європа усвідомить роль України в створених для неї проблеми, нам доведеться робити не європейський, а африканський вибір. Партія регіонів наголошує, що у цій штучній війні найбільше постраждає народ України , нашої країни. До 1 грудня 2005 року уряд планував розробити і впровадити нові підвищені тарифи на природний газ і електроенергію для всіх категорій споживачів. Це означає, що саме маленький українець, якого так любить помаранчева влада, понесене найбільше втрат від обраної нинішніми чиновниками політиками заради національних інтересів. Ціна на газ для населення зросте майже вдвічі, житлово-комунальні тарифи – в 1,6 рази. Ще гіршими будуть наслідки для промисловості, особисто для металургійної та хімічної. З таких цін на газ вся українська економіка стане нерентабельною. Партія регіонів рішуче засуджує непрофесіоналізм помаранчевої влади, що завела у глухий кут україно-російські переговори з газового питання. Неприпустимо ініціювати гострі конфлікт з сусідньою державою, тим більше, з Російською Федерацією, яка стратегічним партнером України. Ми закликаємо нинішнє керівництво відмовитися від шантажу під час переговорів з Росією про ціни на газ і вивчити з цього питання переговорний досвід уряду, очолюваного Віктором Януковичем. Дякую.
Ігор Рафаїлович Юновський. Підготуватися Коржу. Він передає слово Сасу.
Юхновський, „Наша Україна”. Шановний Адаме Івановичу, шановні депутати! Існують три головні напрямки розвитку України – це перехід до суспільства знань, створення середнього класу і стійке енергозабезпечення держави. Я зупинюся на третьому питанні. Проблема стійкого енергозабезпечення України належить до найважливіших. Україна не матиме більше семи мільйонів тонн нафти на рік і не більше 20 мільярдів кубічних метрів газу. Між тим, нам потрібно майже у п’ять разів більше. Проблема з вуглецевими енергоносіями стоїть у цілому світі. Інтенсивність вирішення енергозамінників в Україні є абсолютно незадовільна. Я хочу нагадати, що деякі країни Європи займаються цим питанням дуже щільно. Зокрема, Австрійська Республіка майже повністю переходить на так званий біодизель. Україна має 30 мільйонів гектарів ріллі. Одна третина цієї площі може бути виділена для одержання біодизеля. Найкращим джерелом біодизеля є ріпакова олія. Має бути створена національна програма біодизеля, і це є одне з найбільш термінових питань, які мають стояти перед Україною. Другим важливим джерелом одержання бензинів є перетворення вугілля. Недавня міжнародна конференція, проведена в Луганську, підтвердила можливість одержання бензину з вугілля собівартістю 16 центрів за один літр. Наукові інститути Донбасу і Києва опрацювали стендові моделі процесу одержання бензину з вугілля. Ці роботи відкривають незвичайно перспективи перед вугільною галуззю усього Донбасу, і особливо Луганської області. Ми закликаємо уряд створити дві важливі державні проблеми. Комітет з питань науки і освіти проведе у січні розширене засідання, присвячене цій проблемі. Шановні депутати! Ще колись на початку 90-х років вибираючись чи то на Голову Верховної Ради, чи то на якусь іншу посаду я говорив про те, що Україна, яка не має своїх бензинів, не має свого пального, їздить тільки на автомобілях. Чого немає ні в одній країні світу. Я тоді говорив, що ми маємо користуватися значно ширше тими засобами пересування, які пов’язані з мускульною силою людини, зокрема, з велосипедними різноманітними переміщеннями і необхідністю будови для цього відповідних доріг. Це питання залишається надзвичайно актуальним сьогодні. Шановні друзі! Проблема енергозабезпечення у країні, власного енергозабезпечення є одна з найважливіших, які ми маємо перед собою. Дякую за увагу.
Будь ласка, Сергій Сас. Підготуватись Правденко. Передає слово Гурову.
Дякую, Адам Іванович. Народний депутат Сас, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановні колеги, шановний Адам Іванович! Незалежна країна, яка йде ринковим шляхом, повинна мати завершений ефективний механізм державної бюджетної політики. Ефективність бюджетної політики не обходиться без впливу на неї суттєвих змін, як і наслідком різного роду реформ. Не складає винятку і бюджетна реформа, яка, схоже, потерпіла поразку. Останнє підтвердження тому – смішні додаткові дотації місцевим бюджетам. При мінімальній сумі в півтора мільярда гривень, необхідної лише для виплат заробітної плати в сфері, в бюджетній сфері, за останній місяць уряд спромігся виділити в три рази менше. І підуть вони у вигляді субвенцій виключно на зарплату. Адже 82 відсотки видатків місцевих бюджетів в цьому році становить заробітна плата, тому вибору великого немає. Звичайно, збільшення видатків на підвищення зарплати в галузях економіки є нормальним економічним явищем. Адже її частка в структурі ВВП у країнах з розвиненою економікою сягає 70 відсотків і більше. Для прикладу, в Україні в поточному році цей показник очікується лише на рівні 27-ми відсотків. Якщо ми хочемо отримати каркас стабільності, та повинні розширити свій внутрішній ринок, тобто збільшити частку зарплати в структурі ВВП в 2-3 рази. Чим суттєво буде збільшено податкову базу. Саме до таких заходів вдавався Уряд Юлії Тимошенко. Політика її Уряду була продуманою, збалансованою і орієнтованою на довгострокові національні інтереси, а саме, зростання внутрішнього споживчого ринку. Через зростання соціальних виплат і підвищення рівня пропозицій на товарному ринку, як за рахунок власного виробництва так і за рахунок часткового імпорту товарів до підвищення рівня життя пересічного громадянина і збільшення виробництва. Проте в діях уряду сьогодні домінують інші тенденції, як правил, негативні. Найяскравішим прикладом слугує проект бюджету на 2006 рік, де незабезпеченим залишається один із головних напрямків бюджетної політики 2006 року – це поліпшення економічної структури місцевих бюджетів. Значні ресурси, які нібито спрямовуються до місцевих бюджетів мають здебільшого заліковий характер, але їх ніяк не можна віднести до обсягів прямого фінансування і збільшення ресурсу місцевих бюджетів, як це вдає Кабінет Міністрів. Та і включення субвенцій в баланс місцевих бюджетів – від лукавого. Розрахунки свідчать, що мінімальний трансфер місцевим бюджетам повинен бути на рівні розрахункового обсягу податку на доходи фізичних осіб – це дозволить забезпечити частку заробітної плати у видатках місцевих бюджетів на рівні 50%. При цьому середня заробітна плата в бюджетній сфері буде забезпечена на рівні 85% до середнього рівня зарплати по країні. Фракція Блоку Юлії Тимошенко вбачає в перспективі розвитку держави максимальний розвиток місцевого самоврядування. Монополія центра на абсолютну владу повинна відійти в минуле і замінитися принципом довірених відносин.
Так, будь ласка, Гуров, Вадим Гуров. Підготуватися Івану Бокому.
Вадим Гуров, Кривбас, Народна партія Литвина. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, хочу привернути вашу увагу до проблеми, що н вирішується у Кривбасі протягом десятиріч і в решті решт переросте в екологічну катастрофу, втому числі для всього півдня України – це необхідність утилізації 180 мільйонів кубічних метрів шахтних та кар’єрних вод, середня мінералізація яких складає 30 грам на літр, а буває, що досягає і 100 грам, як це на шахті „Батьківщина”. Ці води акумулюються на ставках накопичуваннях та хвостоховищах і щорічно скидаються у річки Саксаган і Інгулець, притоки Дніпра. При цьому відбувається підтоплення територій не тільки Кривбасу, а сільськогосподарських угідь Дніпропетровської, Херсонської та Миколаївської областей. Це вже не кажучи про інші негативні наслідки для екології та економіки. Усі існуючі рішення, що в безпечній утилізації цих вод є технічно складні, високозатратні та носять міжгалузевий, міжрегіональний характер. І зараз, на жаль, системно та на належному рівні цією проблемою не займається жоден орган державної виконавчої влади. Лише раз на рік Кабінетом Міністрів вимушено через загрозу прориву водосховищ дається дозвіл на скид вод у річки з усіма відповідними негативними наслідками. Далі робота завмирає до наступного року. Наша Народна партія, Блок Литвина категорично не згоден з таким станом речей. Ми наполягаємо на термінову вирішенні та активізації роботи з подолань зазначеної проблеми. Тим більше, що ряд фахівців мають відповідні пропозиції. Складність проблеми потребує, на наш погляд, створення міжвідомчої робочої комісії при Кабінеті Міністрів України для координації, я підкреслюю, для координації зусиль підприємств та керівних органів різних галузей народного господарства, науково-дослідних та проектних установ, обласних рад та адміністрацій. Держава повинна взяти на себе оцінку наслідку стану речей, що склалася з цими водами, і очолити роботу з. виходу із цього положення. У той же час фінансування реалізації практичних дій та втілення у життя напрацьованих проектів рішень повинні взяти на себе власники підприємств, що є забрудювачими довкілля, тим більше, що практично всі підприємства гірничо-металургійного комплексу Кривбасу приватизовані. А то виходить, що вони володіють тим, що дає великий прибуток, а щодо економічних проблем, ними же створених, то нехай вирішує держава. Це несправедливо і запропонована комісія повинна врахувати це та знайти прийнятне рішення. Дякую за увагу.
Іван Бокий. Підготуватися Михайлу Мельничуку.
Іван Бокий, фракція соціалістів. Я мав говорити на зовсім іншу тему, але, оскільки в цьому залі прозвучали деякі заяви у зв’язку з прибуттям в Україну майора Мельниченка, то я мушу деякі питання для наших слухачів прояснити. Перше і основне. Майор Мельниченко і Олександр Єльяшкевич прибули в Україну за власним бажанням і жодна політична сили цього приїзду не організовувала. Це перше. Друге. Вони самодостатні люди і вони не збираються брати участь у піар-акціях будь-якої політичної партії на виборах. Вони прибули х єдиною метою – дати показання Генеральній прокуратурі, дати показання слідчій комісії Верховної Ради і розповісти народові України про злодіяння режиму Кучми. Все. Не треба більше на цьому спекулювати. І те, що сьогодні тут депутат Драчевський говорив, що вже вдруге запрошують майора Мельниченка на засідання комісії з касетного скандалу, то це лукавство, бо таке рішення комісія прийняла тільки вчора. І коли вона могла перший раз запрошувати, Бог його знає. Тому, я думаю, і тут треба бути спокійними. Ні майор Мельниченко, ні Олександр Єльяшкевич ні від кого не ховаються. Вчора вони відвідували деякі державні органи, були, зокрема у Центральній виборчій комісії ввечері, оскільки або сьогодні або завтра буде вирішуватись питання про виконання рішення Європейського суду і Верховного суду про поновлення майора Мельниченка у списках соціалістичної партії на минулих парламентських виборах, от, і можливе входження його у парламент. Ми знаємо, що на Центральну виборчу комісію чиниться тиск у цій справі. Ми знаємо, що і у цьому залі є уже змова про те, щоб не допустити, скажімо, складання повноваження одним із членів нашої фракції і входження майора Мельниченка до нашого парламенту уже як народного депутата України, якщо Центральна виборча комісія, нарешті, виконає рішення судів. І це нам відомо, і відомо, хто організатори цього. І тут я повинен сказати одне. Шановні панове, знову ж таки, не лукавте, зрозуміло чого ви боїтеся. Багато людей, які присутні тут в цьому залі і взагалі із українського політикуму, бояться взагалі не викриттів, бо вони там. багато з них не є злочинцями. Але вони бояться одного, побачити себе у дзеркалі, побачити своє власне політичне і моральне плюгавство. Ось, чому вони бояться майора Мельниченка. І ще раз кажу, не треба спекуляції навколо того, що є. Майор Мельниченка і Олександр Єльяшкевич – чесні громадяни України, вони присягнули в цьому перед правосуддям і українським, і американським і.
Михайло Мельничук, наступний Слабенко, він передав своє слово Григорович.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Олександра Мороза, Чернівецька область. Шановні радіослухачі, телеглядачі! Шановний Адаме Івановичу і шановні колеги! Пройшла парламентська неділя робоча, фракція Соціалістичної партії України чітко довела українському народу, що ми відстоювали в парламенті і будемо відстоювати наші вимоги щодо бюджету 2006 року: достатнє фінансування аграрного сектору, місцевого самоврядування, фінансування Закону „Діти-війни”, охорона здоров’я освіти, повернення заощаджень громадянам України. З яким я серцем їду до виборців Чернівецької області, я розумію, що не вдалося вирішити багато питань і не ясно по газифікації, по виділенню коштів щодо закінчення будівництва шкіл і дитячих садків. Але парламентський тиждень пройшов. Щоб я хотів сказати вам, шановні радіослухачі. Чимало ми чуємо після повернення Мельниченка бруду щодо Олександра Мороза і Соціалістичної партії. Я би хотів сказати всьому українському народу, що цей бруд залишиться на тих, хто хотів би його від себе перекласти, будем говорити, на Олександр Мороза або на Соціалістичну партію України. В Олександра Мороза, Соцпартію народ України вірить, тому й довіряє, тому й Соціалістична партія представлена сьогодні в парламенті і я певен, що народ визначиться й на виборах 2006 року. Хто що б не говорив, повернення Мельниченка – це є його персональне рішення, він повернувся з Єльяшкевичем для того, щоб відкрити ще раз і дати свідчення українському народу що витворяла влада Кучми. Ми сьогодні, соціалісти, ініціюємо і повернення на Україну наших українців: Бакая, Боделана, Щербаня, Засухи, Лазаренка та інших хто втік з України. Повертайтесь, шановні українці! Повертайтесь! Ми сьогодні виступаємо за повернення в Україну 7 мільйонів українців, які виїхали шукати кращої долі. Сьогодні інша держава, давайте будемо її розбудовувати спільно з Президентом, з урядом, з парламентом, з народом України. Чого ми боїмося? Якщо ці люди повернулися і ми кажемо, що Мельниченко зрадник, то давайте.що ми скажемо про тих, хто вийшов на Майдан. Генерали, офіцери, Служба безпеки, МВС, податкова – вони теж зрадили? Вони теж зрадники? То чому ми не кажемо про цих людей? Немає зрадників України. Повернулись і ми готові відповідати за все, що коїться в Україні спільно з українським народом. І давайте думати про те, як нам розбудовувати Україну, а не як лити бруд один на одного. Мороз і партія соціалістична чисті перед українським народом! Дякую.
Лілія Григорович. Підготуватися Юрію Кармазіну.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка „Наша Україна”. Шановний головуючий! Шановна медична громадо всієї України, лікарі, медичні працівники молодшої, середньої ланки! Шановні громадяни України, яким я бажаю тільки бути потенційними пацієнтами, а тому мати і берегти своє здоров’я! 29 листопада під стінами Верховної Ради були медпрацівники всієї України. Я хочу висловити позицію фракції „Наша Україна”, яка не просто розуміє і знає проблеми медпрацівників, але може і буде їх вирішувати і пояснювати, чому саме так діється. Ми це робимо тому, що почалася виборча кампанія, і ми ще не знаємо, які ноу-хау та інновації придумають ті чи інші політичні сили, щоб привернути чи підгребти під себе той чи інший шмат електорального пирога. Але ж я хочу наголосити на тому, що сьогодні деякі народні депутати беруть на себе місію таких медичних гуру або батьків Авіцени у лапках, ведучи за собою медичну громадськість десь не у той бік. Так от, щоб цього не сталося, ще раз хочу роз’яснити і наголосити на позиції фракції "Наша Україна" стосовно становища медичної громади, їхнього соціального забезпечення і заробітних плат. Шановні друзі, те, що сталося або той стан, в якому перебуває медична громадськість, залежить від двох чинників: перший – це держава в особі і виконавчої, і законодавчої влади. В особі найвищої посадової особи Президент України Віктор Ющенко працює 10 місяців. І в його промові 24 серпня вперше за 14 років було наголошено і про статус медпрацівника, і про галузь взагалі. Ми чекали 14 років. Але законодавча влада поки що та сама, яка працювала з 2002 року, і саме в стінах цього парламенту не був проголосований закон про загальнообов’язкове державне медичне соціальне страхування. Медичний гуру намагався сказати, що це його закон, але хочу доповісти вам, що я в 98-му році в 2003 році подавала цей законопроект, потім його дехто перемалював, підписав, видав за свій. Тому автор законопроекту, який не раз подавався, сьогодні розмовляє з вами, шановна медична громадськість. Для того, щоб вирішити питання треба також проголосувати закон про статус медичних закладів, який так само не був проголосований у цьому залі. Це стосовно законодавчої гілки влади. Нам потрібне медичне лобі і в парламенті України, і на місцях, місцевому самоврядуванні. А стосовно медичної спільноти, то я прошу вас, друзі, будьте більш активні, гуртуйтесь не тільки в профспілки, але у лікарське самоврядування, бо саме тоді буде звучати справжній голос того, хто стоїть на сторожі охорони здоров’я України. Я прошу вас, не станьте заручниками політичних сил.
Юрій Кармазін, Степан Хмара наступний.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Я хочу звернути увагу на дві події, які відбуваються в Одеській області. Перше – це грубе, цинічне нехтування чинним законодавством України, яке виявилося в будівництві автозаправочної станції в місті Балта Одеської області, всупереч заборони уповноважених контролюючих органів, протесту прокуратури, ухвалу суду. І мешканці міста Балта, які мають активну громадську позицію, створили ініціативну групу, подають до суду, звертаються в усі установи, але в нас все поки що йде на користь тих, в кого є великі гроші. Майбутні АЗС будуються на території паркової зони, частина зелених насаджень знищена з метою розчищення будмайданчика. Вражає цинізм проектувальників, які запланували АЗС біля єдиного в місті Будинку культури - пам’ятки архітектури, яка охороняється державою і потребує спеціального догляду. Дивує і те, що прокуратура області не може вжити заходів для забезпечення вимог закону. Саме через це люди не вірять уже в те, що закон буде торжествувати. Навіть рішення суду, яке було винесено 31 серпня Балтським районним судом, розглянувши скаргу громадян на неправомірні дії. державної влади, і призупинив будівництво автозаправки, яке розпочато в кварталі, обмеженому вулицями Уварова та Ткаченка в місті Балта до вирішення справи судом по суті, не виконується і продовжується будівництво. І я звертаюся і хочу запитати, прошу моє звернення вважати депутатським запитом: коли Генеральна прокуратура, коли облдержадміністрація наведе порядки в Одеській області, і кола будівництво АЗС не буде псувати і в державі у нас і будинки культури, і дерева? Друге питання, на яке я хочу звернути увагу верховного головнокомандуючого Збройних Сил України Президента України Віктора Ющенка – це питання знищення Одеського інституту сухопутних військ. Неодноразово зверталися народні депутати з цієї трибуни, зверталися, рішення комітету приймали з питань безпеки і оборони до Президента про скасування ганебного рішення, яке прийняв уряд Юлії Тимошенко на підставі наклепницького звернення Міністерства оборони про скасування і винесення цього вузу. Це вуз, який має колосальну історію. Дай Боже, щоб час, який має бути витрачений на те, щоб досягнути рівня підготовки військових кадрів, гідних поваги іноземних держав, був мирним часом. А якщо не так? Ми знищимо цей вуз – і що будемо мати? Нічого не будемо мати. І через ті 60 гектарів землі на Великому Фонтані в центрі.
Степан Хмара. За ним буде виступати – Бондаренко передає слово Тарану [[Терену]].
Степан Хмара, Українська Народна Партія. Шановний головуючий, шановні наші громадяни! Багато чуємо еклектики щодо приватизації, зокрема стратегічних об’єктів. Чимало лунало обіцянок повернути народові награбоване у нього. Крім „Криворіжсталі”, нічого більше не повернено. А бандити замість тюрем готуються різними колонами вдертися до парламенту і через парламент захопити всю повноту виконавчої влади. Я хотів би привернути вашу увагу до прикладу такої грабіжницької так званої приватизації на прикладі одного з дуже стратегічних об’єктів, як Сєвєродонецьке об’єднання „Азот”. Підприємство, яке було прибутковим, і про це свідчить – тільки одну цифру назву: чистий прибуток у 2004 році становив 210,4 мільйона гривень, але розпочато було штучне банкрутство. І малого того, 25 жовтня минулого року колишній голова обласної адміністрації Луганської області пан Єфремов звертається з абсолютно необгрунтованим листом до Президента Кучми, щоб взагалі 60 відсотків виділити в так званому статутному фонді так званому іноземною інвестору. І в той же день Президент Кучма підписує резолюцію Чечетову: „Погоджуюсь. До виконання”. Чечетов на підставі злочинного розпорядження Президента Кучми видає незаконний наказ. До речі, давно проти них обох повинні бути тільки по цьому епізоду порушені кримінальні справи. Але цього не робиться. В свій час суди визнали двох інстанцій, в першій інстанції і апеляційної, незаконність цих актів і крім цього, Луганська прокуратура порушила кримінальну справу за незаконну цю, так звану приватизацію і звернулася з позовом до суду визнати недійсними статутні документи. На жаль, нічого не зроблено. Більше того, нещодавно, 23-го цього місяця Верховний суд скасовує попереднє рішення судів, що дуже дивно. Бо навіть представника міністерства промполітики не допустили на це засідання. Дивну позицію займає Фонд держмайна. Але такий депутат як Микола Рудьковський взагалі там витворяв чудеса, підтримуючи так званого інвестора, який насправді наш співвітчизник з Мукачево Олександр Ро.
Віктор Терен. Черняк передає слово Ступаку.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановні друзі! Сьогодні по телебаченню варіюється одна і та ж сама тема. Які виборчі блоки, хто в першій п’ятірці. І ми дізнаємося, наприклад, що захисник прав людини Ніна Карпачова в п’ятірці Партії регіонів. І тепер питання: чи захищає вона права всіх громадян України, чи захищає лише права Колєснікова та інших подібних, але ж, у принципі, вибори це справді. Дуже важливо. Адже, який буде наступний Парламент у величезній мірі такою і буде і Україна. Та все ж, та все ж, як сказано в святому писанні, не хлібом єдиним і не одними виборами живе Україна. І в епіцентрі всіх наших турбот має стояти людина, її життя. Яка в неї пенсія, зарплата, де їй полікуватися? І, як приклад, дуже добре, що сьогодні наш Парламент обговорював ті фінансові джерела, з яких людям можуть бути повернені їхні заощадження і тому Уряд має турбуватися не про вибори, а про людину. І тому ми критикуємо сьогодні Єханурова, який так само, як Янукович, коли роз’їжджав по Україні і агітував за себе, то сьогодні Єхануров, на час виборів, має піти у відпустку, якщо ми хочемо цих виборів справедливих. І тому Уряд має турбуватися, підкреслюю ще раз, за людину, а не за вибори. І тому, ми не прийняли цей бюджет, тому що ми не бачимо в цьому бюджеті реальної соціальної спрямованості. Про що ідеться, друзі? Ідеться конкретно, Уряд Юлії Тимошенко запропонував цілий ряд чітких програм покращення людського життя. Перше, це була аграрна програма, я в якій Юлія Тимошенко передбачала інвестиції в село, допомога селу. Так само нагадаю, що пропонувалося вирішити житлову проблему, адже це цинізм і несправедливість, коли люди донині живуть в хрущевках, а поряд порожні будинки, де квартири коштують мільйони доларів. І так само була програма розбудови доріг. Адже, подивіться, що робиться на автодорогах в Києві, в інших містах. І крім усього іншого – це транспортні коридори наші, це зв’язок між заходом і сходом, це наші транспортні джерела і фінансові, це величезні прибутки в бюджет. І тому сьогоднішні дії уряду, сьогоднішній бюджет – це наче залатування дірок. Але ж водночас Уряд не знає, що шити, що шити і як жити? А жити треба по реалізації вимог Майдану. Адже помаранчева команда, і передусім і Віктор Ющенко, і Юлія Тимошенко, мають працювати разом, як і всі ми, разом. І ми цілком переконані, що так воно і буде після виборів, бо цього хочуть люди, цього хоче Україна. І тому, наша фракція Блоку Тимошенко категорично наполягає, що в епіцентрі всіх турбот Уряду сьогодні має стояти саме людина, адже вибори приходять і проходять, а залишається людина, залишаються її проблеми, залишається Україна, яка будується не будуччині, не після виборів, а яка будується сьогодні. Дякую.
Володимир Ступак, будь ласка. Іванчо передав слово Жижку Сергію.
Володимир Ступак, фракція Української народної партії, Чернігівщина. Шановні депутати, шановні виборці. Цією заявою хочу привернути увагу суспільства, Президента України, Генеральної прокуратури до ситуації, яка склалася в системі прокуратури України. Згідно Конституції України крім інших функцій прокуратура має наглядати за додержанням законів. Натомість ми можемо констатувати про багато фактів бездіяльності органів прокуратури. Це виявляється не лише в тому, що до цього часу не розслідувані резонансні справи, а і в тому, що залишаються не розслідуваними сотні і тисячі звичайних рядових справ. Є випадки, коли органи прокуратури по два місяці не відповідають на звернення громадян. Українська народна партія заявляє, що органи Прокуратури часто стають кришою для кримінальних кланів та угрупувань. Між органами прокуратури різного рівня існує кругова порука. Хочу навести ряд фактів по Чернігівській області. Чернігівська райдержадміністрація подала в Прокуратуру 20 звернень щодо зловживань чи бездіяльність керівників цілого ряду сільгосппідприємств району, в тому числі. „Успіх” та. „Союз”. Прокуратура не реагує або дає відписки, прикриваючи тим самим злодіїв і хабарників. Обласна прокуратура прикриває корупційні діяння та зловживання ректора Чернігівського інституту економіки управління пана Борового. У той же час прокурор області Василевський вже готується на підвищення. Він може стати навіть заступником Генерального прокурора. Де розслідувані справи по зловживанню посадовими особами під час виборів Президента 2004 року та фальсифікації? Для прокуратури вже стало нормою не відповідати на звернення громадян, на звернення депутатів, а давати тільки відписки. Багато добрих зусиль виконавчої влади розбиваються об стіну прокуратури, яка і зараз в значній мірі залишається захисником корупціонерів, злодіїв, замість того, щоб бути захисником законності в державі. Фракція Української народної партії привертає увагу, українське суспільство, перш за все Президента нашої держави, нового Генерального прокурора щодо цієї важливої проблеми, а також вказує на необхідність серйозних кадрових змін в органах прокуратури.
Сергій Жижко. Підготуватись, Цибенко передав слово Анастасієву.
Сергій Жижко, фракція „Наша Україна”. Шановний головуючий, шановні телеглядачі і радіослухачі. Порівнюючи проект Державного бюджету на 2006 рік з Державними бюджетами двох попередніх років, я звернув увагу на фінансування Міжнародного дитячого центру „Артек”. На наступний рік по Артеку заплановано на оздоровлення і відпочинок дітей понад 30 мільйонів гривень. В 2004 і п’ятому роках відповідно планувалося 19 і майже 30 мільйонів. Крім цього у бюджет закладено на реконструкцію „Артеку” в наступному році 10 мільйонів, а в 2003, четвертому роках на це відводилося 26 і зо мільйонів. Відвідавши „Артек” цього літа, я дійсно бачив там нові будови і споруди, але, на мою думку, їх вартість навряд чи тягне на багатомільйонні витрачені суми. Так само не все зрозуміло і з коштами на оздоровлення, відпочинок дітей. Те, що виділяється з бюджету може означати, що або путівки до „Артеку” продаються частково, за пільговими цінами, або взагалі їх вартість бодай для частини дітей оплачується державою. То ж хотілося б знати, які категорії дітей відпочивають в „Артеку” на пільгових умовах. За радянських часів „Артек” належав до культових явищ, бо був одним із символів радянського способу життя, наочною демонстрацією щасливого дитинства в країні рад. У ті часи в „Артеку” відпочивали діти трьох категорій – піонерський актив, діти партгосноменклатури та іноземці. Причому, щодо останніх, Артек виконував ще і іншу таємну функцію, вивчення потенційних кадрів для КДБ. Думаю, що навряд чи СБУ продовжує практику своїх попередників, але цікаво інше, чи оплачують діти, що приїжджають до „Артеку” з-за кордону повну вартість путівки? І якою є частка дітей іноземних у загальній кількості відпочиваючих? Також цікаві мені такі питання, в який спосіб потрапляють до „Артеку” в наші часи українські діти. Чи є путівки вільному продажу? Чи існують чіткі критерії для продажу путівок на пільгових умовах? В наші дні „Артек” вже не виконує тих функцій, для яких він створювався. Тому особливо стурбованість викликає моральний бік справи. Чи має моральне право країна, в якій живе близько ста тисяч бездомних дітей, витрачати бюджетні кошти на утримання елітного дитячого табору? Чи не було б поряднішим частину з тих коштів передати на створення центрів реабілітації для безпритульних дітей? І останнє запитання. З радянських часів в „Артеку” існував досить специфічний штат постійних працівників. Чи існують вони і досі? Чи захищені українські діти „Артеку” від чужоземних впливів? Чи не є „Артек” носієм старорежимних традицій? Чи ведеться там виховна робота на державних українських патріотичних засадах? Чому б не перетворити „Артек” на постійно діючу базу поширення сучасних, освітніх та виховних технологій підготовки кадрів для таких дитячих організацій як „Пласт”. Прошу вважати мій виступ депутатським запитом до Міністра з питань молоді, культури і сім’ї. Дякую за увагу.
Валентин Анастасієв, фракція комуністів. Давидова наступна.
Анастасиев, фракция коммунистов. Уважаемый Адам Иванович! Уважаемые коллеги народные депутаты! Уважаемые жители столицы! Как стало известно тендерным комитетам Фонда социального страхования Украины, полностью снята Киевская городская курортная. лікарня профсоюзов Украины. С тендера на 2006 год по санаторно-курортному лечению жителів Києва. То есть, киевляне не попадут в это учреждение в 2006 году по путевкам Фонда социального страхования. Не обращая внимания на то, что 23.11 главный врач, Заслуженный врач Украины Ткачев уточнил, что Киевский городской бальнеологический, медицинское учреждение является санаторно-курортным учреждением, которое работает в режиме дневного стационара. Причиной исключения стал факт, что нет для проживания спальных помещений с номерами и отсутствие питания. Киевское городское курортно-медицинское учреждение является единственным учреждением подобного типа на Украине. Более того, уникальным, в котором за 21 год пролечилось более 200 тысяч пациентов. В нем используется более 100 видов и методов лечения. Учреждение признано лидером санаторно-курортных учреждений Украины, имеет лицензию высшую аккредитационную категорию Министерства охороны здоровья Украины, является лауреатом рейтингов, лидер санаторно-курортных учреждений Украины 2004 года, владелец «Золотого Меркурия» 2005 года, лучшее предприятие из 100 2005 года. И вот такое учреждение непотребно для Министерства труда и социальной политики, для Фонда социального страхования. Все действия руководителей прозрачны и отчетливо видны почему такие предпринимаются шаги и меры. Я обращаюсь к жителям Киева и заявляю, что в ущерб их здоровью пытаются лишить их лечения в уникальном лечебном учреждении, сделать безработными 200 с лишним работников учреждения, искусственно подготовить учреждение к банкротству. Просматриваются дальнейшие действия. Обращаюсь к министру труда и социальной политики, уважаемому Ивану Яковлевичу Саханю с просьбой не допустить несправедливости, нельзя обижать пожилых людей, всех жителей столицы, они этого не заслуживают. Необходимо немедленно включить учреждения в тендер. Прошу рассматривать мое заявление как депутатский запрос.
Будь ласка, Людмила Давидова.
Шановний головуючий! Шановні депутати! Сьогодні я хочу ще раз торкнутися проблеми, яка турбує мене як народного депутата від виборчого округу 181, це 6 сільських районів Харківської області. Та найголовніше це дуже болюча проблема для більшості сільських мешканців, це питання газифікації сільських населених пунктів. На жаль, сьогодні ми бачимо, що десятки, сотні сільських населених пунктів не газифіковано. Не газифіковані окремі вулиці в містах, районних центрах, селищах міського типу. Переважна більшість мешканців сіл – це пенсіонери, ветерани, інваліди та учасники Великої Вітчизняної війни і за свої мізерні пенсії вони мають купувати балони із скрапленим газом природним газом та вугілля не тільки для опалення помешкань, але й для повсякденних нужд – приготування їжі, ведення домашнього господарства. Які ці помешкання? Збудовані 50, 40, 60 років тому. Скільки вугілля треба, щоб зимою не замерзнути? Хіба у пенсіонера є зайві гроші? Хто допоможе цим людям, які весь свій вік віддано працювали, захищали нашу батьківщину, відбудовували її в повоєнні роки. Наша з вами справа, справа нашого уряду допомоги жителям сіл, а це і ті ж лікарі, які мають дбати про наше здоров’я, а не думати, як пережити зиму, це наші вчителі, які мають вчити наших дітей, а не думати, як пережити цю зиму. І вони в кінці кінців повинні відчути на собі турботу нашої держави. Неодноразово я зверталася до різних державних установ, до прем’єр-міністрів України, міністрів фінансів, керівництва НАК „Нафтогаз України„ з метою звернути увагу на стан справ щодо газифікації, допомогти людям хоч частково вирішити проблему та побачити у своїй оселі такий довгоочікуваний блакитний вогник природного газу. У відповідь мені повідомляють, що газифікація населених пунктів, вулиць, окремих будівель є прерогативою місцевих органів влади і згідно з діючим порядком здійснюється за рахунок котів бюджетів всіх рівнів, зацікавлених організацій та місцевих жителів. Це відповідь голови правління НАК „Нафтогаз України„ пана Івченка від 01.04.2005. З одного боку, це правильно. А з іншого? У місцевих бюджетів хронічно не вистачає коштів самотужки провести газифікацію сіл. Кошти місцевих жителів. Чиї це кошти? Це кошти пенсіонерів, які залишились у селах доживати відведені їм роки. Я отримую сотні листів від виборців, звернення на депутатських прийомах у виборчому окрузі, і головне питання: коли буде газ? Залишається сподіватися на те, що в поточному році Держбюджетом передбачено суттєве збільшення видатків соціальної спрямованості з Державного і місцевих бюджетів, але закінчується 2005 рік і дуже хотілося б отримати ті кошти, які закладені на цей рік на газифікацію саме сільських населених пунктів у повному обсязі, щоб люди знали, що зима для них буде теплою, щоб вони будуть мати хліб і вони доживуть до весни. Дякую за увагу.
Так, шановні колеги, час вичерпаний, але дуже просять. Давайте тоді по дві хвилин. Будь ласка, Тягнибок, за ним тоді Стрибко і Каденюк.
Дякую, Адам Іванович. Олег Тягнибок, голова Всеукраїнського об’єднання „Свобода”. Шановне товариство! Вже другий місяць. все місяць повідомлення з Франції нагадують зведення з фронту. Банди переселенців з північно-африканських і азійських країн планомірно перетворюють вулиці французьких міст у пекельний пейзаж. Щоночі об’єктами погромів стають десятки магазинів, приміщення органів влади, школи, дитсадки і навіть лікарні. Причини заворушень – це самовбивча міграційна політика Франції. Сьогодні і Європа почула перші постріли расово-етнічної війни. Підпал емігрантами автомобілів зафіксовано у Німеччині та Бельгії. Французькі події мають стати уроком для України, адже нині Україна рухається сумним французьким шляхом: відмінено графу „національність” у паспорті, ведеться масштабна компанія пропаганди космополітизму та толерантності до всього і вся. Фактично, в Кабінеті Міністрів захищають усіх, окрім українців. І одночасно з кожним роком наша держава стає дедалі привабливішим містом для незаконних мігрантів, переселенців, різноманітних біженців з африканських і азійських країн. Якщо ситуацію не змінити, в недалекому майбутньому нас чекають повстання расово-етнічних меншин за французьким сценарієм. Мене обурює, і Всеукраїнське об’єднання „Свобода” та заява, яку зробив нещодавно начальник управління Одеської обласної адміністрації з нелегальної міграції пан Супруновський, який запропонував легалізувати в Україні усіх нелегальних мігрантів. Сьогодні о 15-й годині його будуть пікетувати. Обурює так само ситуація навколо Хмельницького, де хотіли пересилити близько десяти тисяч китайців в Україну на Хмельниччину, щоб вони могли там працювати на ринку, який мав будуватися на території аеропорту. Тому вимагаємо негайного посилення охорони державного кордону, у стислі терміни прийняття антиеміграційного законодавства і Міністерству внутрішніх справ здійснити комплексну перевірку щодо незаконної видачі паспортів громадян України нелегальним мігрантам. Дякую.
Так, будь ласка, Станіслав Стребко, за ним - Леонід Каденюк.
Станіслав Стребко, 139-й округ, Одеська область, Народна Партія Литвина. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Сьогодні створюються передумови ліквідації системи забезпечення безпеки мореплавства в водах України. Створене підприємство „Дельта-лоцман” системи комплексного моніторингу надводної обстановки поєднала декілька напрямків забезпечення безпеки мореплавства в зоні відповідальності України. Зазначена національна система дозволила ефективно контролювати, при необхідності терміново вживати заходи щодо спасіння людей на морі та забезпечила необхідною інформацією Прикордонні Військово-Морські Сили України для забезпечення державної безпеки України. В інтересах держави необхідно продовжувати роботу у напрямку подальшого розвитку та інтеграції національної системи до світових аналогічних систем. У 1998 році за рішенням уряду на державне підприємство системи Мінтрансом було покладено низку функцій із забезпечення безпеки мореплавства. Згодом це підприємство стало одним із провідних систем забезпечення безпеки мореплавства в Україні. Це було визнано не тільки фахівцями в нашій державі, а й міжнародними експертами. Підприємство, що поповнює Державний бюджет щорічно до 50 мільйонів гривень, сьогодні складається система ліквідації і реорганізації цієї структури. Керівництво Мінтрансзв’язку може. непоправимі збитки державі, створити передумови для зниження рівня забезпечення безпеки мореплавства та привести у тому числі до екологічної катастрофи. Крім того, це підприємство за рішенням урядом повинно забезпечувати відтворення українського вікна із Європи.
Дякую. Леонід Каденюк, будь ласка.
.призупинення робіт по завершенню. Резолюція зборів учасників Громадського обговорення „Проблеми добудови Дністровської ГАЕС у складі трьох агрегатів”. Громада регіону, Новодністровська міська та сільські ради занепокоєні ситуацією можливого призупинення робіт по завершенню будівництва Дністровської ГАЕС. З доведеної до влади інформації з приводу результатів наукової експертизи оцінки матеріалів проекту „Завершення будівництва Дністровської ГАЕС” стало відомо, що поряд з позитивними заключеннями експертизи проектів офіційних інстанцій висловлені заперечення щодо доцільності завершення будівництва станції окремими громадськими екологічними організаціями, зокрема, „Зелений гай” та Національним екологічним центром України „Крона”. Введення в експлуатацію агрегатів дністровської станції є, беззаперечно, важливим фактором економічної стабільності та енергетичної незалежності держави. Про це неодноразово стверджували високопосадовці під час їх приїзду на будову. Дністровська станція є складовою ланкою запроектованого каскаду ГЕС і ГАЕС і процесу фунціонування діючих станцій. Тому також потребує введення в експлуатацію. Експлуатація ГАЕС позитивно позначиться на температурному режимі води ріки Дністер, у нижньому. , а також на процесі самоочищення води через її більш довготривале перебування у верхній і нижній водоймах ГАЕС. І з огляду на вище сказане учасники громадського обговорення проблеми добудови станції вважають за необхідне: перше, висловити підтримку державної політики, спрямов.
Дякую. Шановні колеги, всі, хто бажав виступити у різному, скористалися такою можливістю, будемо завершувати. Я хотів би лише звернути увагу, шкода, що пішли ті, хто звинувачували у різних смертних гріхах керівництво Верховної Ради. Ці звинувачення ще раз заявляю, абсолютно безпідставні, всі звіти, всі, хто хотів щось говорити і звітували. І нещодавно ми звіти відповідних комісій з приводу гучних справ слухали. Всі ці звинувачення, що хтось, щось не так робить, видно, свідчить лише про одне, що не все гаразд у тому домі, звідки лунає ці звинувачення. Інформую, що ми 5-9 грудня працюємо з вами в комітетах, фракціях і групах. Наступне засідання Верховної Ради розпочнеться о 10 годині 13 грудня Днем уряду, на ньому ми розглянемо два питання: про стан та перспективи охорони пам’яток культурної спадщини України і, друге, 5-та річниця закриття Чорнобильської атомної електростанції. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим.