Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України! Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:00:38]] Зареєструвалося у сесійній залі 391 народний депутат. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги! Сьогодні день народження народного депутата України Козловського Анатолія Михайловича. Давайте привітаємо нашого колегу і побажаємо йому успіхів. [[О п л е с к и]] Шановні народні депутати! Вчора на засіданні Погоджувальної ради ми визначили розклад пленарних засідань Верховної Ради України на 14-17 березня. У зв’язку з необхідністю невідкладного врегулювання ряду назрілих питань Погоджувальна рада визнала за необхідне запропонувати Верховній Раді України перед Днем уряду, як виключення, розглянути законопроекти стосовно вдосконалення виборчого законодавства, фінансування виборів щодо телебачення, радіомовлення та чорнобильських проблем. Ці пропозиції роздані вам, і ви ознайомилися з відповідними документами. Я ставлю на голосування, прошу уваги. Хто за те, щоб зараз здійснити відступ від Регламенту і розглянути запропоновані законопроекти перед Днем уряду? Прошу проголосувати. [[10:02:17]] За-289 Рішення прийнято. Шановні колеги! Оскільки дуже відповідальні у нас документи ми маємо розглянути, я просив би уваги. Тепер нам потрібно ці питання включити до порядку денного. Я буду ставити кожен документ окремо. Так, прошу вашої уваги! Я про включення до порядку денного ставлю питання.
Я в порядку реєстрації, шановні колеги, буду ставити ці питання. Прошу уваги! Є у нас два проекти законів щодо внесення змін до законодавства про вибори. Першим буде ставитись на голосування, як раніше зареєстрований проект, 9185 – проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо оскарження неточностей у списках виборців]] про включення до порядку денного. Прошу голосувати. Про включення до порядку денного. [[10:03:41]] За-227 Питання включено до порядку денного. Прошу уваги! Тепер я ставлю на голосування про включення до порядку денного проекту Закону [[реєстраційний номер 9222]] про внесення змін до деяких законів України з врегулювання невідкладних питань вдосконалення виборчого законодавства. Про включення до порядку денного. Прошу голосувати. [[10:04:19]] За-276 За – 278, 276, вибачте, будь ласка. Шановні колеги, щоб нам виборчу тематику закінчити з включенням до порядку денного, може, я поставлю і щодо бюджету? Нема застережень?
Я ставлю на голосування про включення до порядку денного проекту Закону [[двох законів]] про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Реєстраційні номери 9208. І 9208-1. Прошу голосувати. Про включення до порядку денного. [[10:05:18]] За-354 Рішення прийнято. З якого приводу? Правденка мікрофон, будь ласка.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу, я прошу проголосувати включення до порядку денного теж стосовно бюджету 9208-2. Дякую.
Ну справа в тім, що ми не можемо, шановні колеги. Йдеться про фінанси і комітет не розглядав, з голосу зараз ми не можемо розглядати питання. Комітет, я просив, хай оперативно розгляне. На превеликий жаль, ми не зможемо розглянути. Так, шановні колеги, одну хвилиночку, ми домовились таким чином, що ми будемо приймати рішення після того, як доповідачі зроблять інформацію з приводу законопроектів щодо виборчого законодавства. Для того, щоб ми не розтягували їх надовго. Три хвилини для інформації. Ви знаєте про які проблеми йдеться, шляхом голосування будем визначатись. Немає застережень? Дякую. Так, Микола Комар, будь ласка, з приводу законопроекту 9185. підготуватися. Адам Іванович буде виступати другого приводу.
Шановний Голово! Шановні народні депутати! Шановні виборці! Протягом передвиборчої кампанії неодноразово було відмічено, що сам факт проведення голосування опинився під сумнівом. Спершу через неукомплектованість виборчих комісій, тепер, коли цю проблему нібито вже вирішено, постало болюче питання списків виборців. З усієї країни поступають скарги, які здебільшого є однотипними для усіх регіонів: невірні відомості щодо виборця, необґрунтоване включення або виключення зі списку. Згідно чинного законодавства, відповідна скарга може бути подана до дільничної виборчої комісії не пізніше як за 5 днів до дня виборів, до територіальної окружної виборчої комісії – не пізніше як за 3 дні до виборів. Позовна заява про уточнення списку виборців подається до адміністративного суду не пізніше як за 2 дні до дня голосування. Включення громадянина до списку виборців або виключення його із цього списку може бути здійснено не пізніше як за два дні до дня виборів. Якщо звернутися до досвіду минулих виборів, можна згадати тисячі людей, які так і не реалізували своє конституційне право – обирати собі владу. Ідентична ситуація назріває і сьогодні: якщо громадянин з тих чи інших причин не зможе заздалегідь ознайомитися із списком виборців і дізнається про неправильність у списку виборців лише у день голосування, він не матиме можливості оскаржити ці неправильності і реалізувати своє виборче право. Пропоную вам внести наступні зміни: позовну заяву про уточнення списку виборців може бути подано до адміністративного суду не пізніше як за три години до часу закінчення голосування. Суд вирішує адміністративні справи щодо уточнення списку виборців у дводенний строк після надходження позовної заяви, але не пізніше дня, що передує дню голосування. А якщо позовна заява надійшла в день голосування, невідкладно, але не пізніше ніж за півгодини до закінчення часу голосування. Скарга щодо уточнення списку виборців може бути подана також до дільничної та територіальної виборчої комісії не пізніше часу закінчення голосування. Така скарга має розглядатися комісією не пізніше дня, що передує дню виборів, а якщо скарга надійшла в день виборів, невідкладно, але не пізніше часу закінчення голосування. Учора після розгляду та схвалення законопроекту на засіданні профільного комітету та схвалення його членами Центральної виборчої комісії депутати висловили ряд зауважень, з якими, на думку авторів, можна погодитися, а саме: перше – збільшити час звернення з півгодини до трьох годин до закінчення голосування, і друге – для запобігання зловживанням робити відмітку в паспорті виборця, включеного до списку виборців додатково. Шановні колеги, просимо підтримати даний законопроект та надати тим самим можливість громадянам оскаржувати помилки в списках виборців до дня голосування включно, що забезпечить додаткові гарантії реалізації виборчого права. Дякую за увагу та сподіваюся на вашу підтримку.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Позиція комітету з цього приводу. Володимир. Чи ви від комітету доповідали? Віктор Слаута, будь ласка, виконувач обов’язків голови комітету. На трибуну, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, вчора на засіданні комітету цей законопроект, як і другий, який ми будемо розглядати, підтримано повністю.
Ні, іде зараз мова про законопроект 9185. Шановні народні депутати, ми домовилися таким чином: оскільки, з цього приводу законопроекту виникли розбіжності, то ми їх розвили. Прошу уваги. Я ставлю, поставлю на голосування зараз, прошу уваги, шановні колеги, схвалення проекту Закону з уточненням, з обов’язковою відміткою у паспорті про те, що людина проголосувала. Ми домовились, прийняли відповідне рішення. Я ставлю, прошу уваги, на голосування. Ну, це рішення Верховної Ради, погоджувальної ради було, що ми не будемо обговорювати. Про схвалення, про прийняття за основу і в цілому, як Закон, проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оскарження неточностей у списках виборців. Реєстраційний номер 9185 з уточненням, що має бути відмітка. Прошу голосувати. Голосування іде, голосуйте, будь ласка. [[10:11:49]] За-217 Рішення не прийнято. Будь ласка, запишіться для. Одну хвилиночку, одну хвилинку. Ну, зараз завалять той Закон. Ну, що ви? Шановні народні депутати, я хочу ще раз. Ну, можна попросити заспокоїтись вас? Що ми домовились на погоджувальній раді, одну хвилиночку зараз будемо обговорювати, що ми домовились на Погоджувальній раді про те, що є два законопроекти. Що буде зроблено щодо них доповідь і буде поставлено на голосування. Я діяв відповідно до пропозиції погоджувальної ради. Зараз є потреба повернутися до розгляду цього питання. Давайте повернемося. Так, будь ласка, висвітліть прізвища народних депутатів, що записалися. Давайте обговоримо. Ті, що записалися, немає застережень? Одну хвилиночку, я прошу вас. Юрій Кармазін. Давайте 15 хвилин на обговорення. Юрій Кармазін. Підготуватися Івану Зайцю. Шановні народні депутати, одну хвилиночку. Юрій Богданович. Одну хвилинку. Юрій Богданович звинувачує мене в тому, що я не виконую домовленостей погоджувальної ради, проводжу обговорення. Але ви ж наполягаєте. Давайте зараз не будемо обговорювати. Зараз, одну хвилиночку. Час пішов, Юрій Кармазін, будь ласка. Увімкніть мікрофон.
Юрій Кармазін, блок Партія захисників Вітчизни, „Блок Юрія Кармазіна”. Шановні народні депутати, я не можу зрозуміти, як можуть якісь кулуарні домовленості, навіть на президії, сьогодні скасовувати Регламент, скасовувати Конституцію, скасовувати обов’язковість розгляду законопроектів. Я б хотів би, щоб ми під час цих законопроектів, розгляду цих законопроектів, які зараз поставили, розглянули ті питання, які виникають. Коли по Луганську зняли кандидата від нашого блоку Олену Бережну на посаду міського голови, то судом сьогодні її поновили на посаді кандидатом. Але, коли вона буде проводити виборчу комісію? Коли потім взяли і апеляційну скаргу зробили. Значить треба вносити зміни, де надавати ЦВК очевидно право переносити вибори до міських голів. Це очевидно. Коли зараз пропонується зразу, без обговорення прийняти закон 9185 щодо оскарження неточності у списках. Я хочу вам сказати, що цих неточностей дійсно безліч. Вчора, перебуваючи в білій Церкві, мені показували такі неточності і люди скаржаться, що, але, якщо ми це зробимо безпосередньо в день голосування, то давайте подумаємо, чи не буде застосована інша технологія, коли 5-10 чоловік пишуть заяви, роблять толкотнечу і тим самим зривають повністю вибори. Хіба це не неможливо? Це можливо. Нажаль можливо. Тому, говорячи про те, що в день голосування це такі речі треба не робити або, якщо і робити, то абсолютно-абсолютно обережно, визначивши, коли це і які це виняткові випадки можуть бути. До, в переддень голосування – будь ласка, в день голосування цих рішень уже не можна приймати, бо 5-10 чоловік прийде, напишуть ці заяви, зроблять толкотнечу і потім будуть вкидатися тут і бюлетені і так далі. Я розкажу, я розкажу для «Регіонів» спеціально, я хотів би, щоб ви знали, що в Маріуполі 371 тисяча виборців, 351 тисяча виборців була на президентських виборах. За Януковича проголосувала 371. Тобто більше, ніж їх взагалі було. Розумієте? Тому, шановні друзі, я хотів би, щоби зараз не було ніяких фальсифікацій нікуди. Ви знаєте, що ми проти любих фальсифікацій, тому давайте подивимося, що ми пишемо. Треба записати в цій статті 32-ій закону „Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад, сільських, селищних голів” і аналогічно в статті про вибори до Верховної Ради України, що скарга до дільничної або територіальної виборчої комісії, до дільничної подається тільки за добу до початку виборів, а до територіальної може бути подана і в день виборів. Ось це, якщо ми напишемо, тоді буде нормально, тоді не буде тої, того, що планується, щоб зірвати як один із елементів зірвання виборів. Я саме про це вас прошу, проявіть мудрість, шановні народні.
Іван Олександрович Заєць, будь ласка, фракція Української Народної Партії.
Шановні народні депутати, Іван Заєць, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Я нагадаю вам, як ми приймали Закон „Про вибори народних депутатів” і я тут тероризував зал до 10-тої години вечора. І пропонував вам тоді проголосувати, щоб надати можливість через суд включати виборців до списку. Тоді ні Партія регіонів, ні КПУ не проголосували, тепер сьогодні, люди добрі, зрозумійте, як треба завжди далеко дивитися, прогнозувати, коли ми приймаємо ті чи інші рішення. Ми категорично проти того, щоб надавати можливість сьогодні окружним комісіям чи дільничним комісіям включати до виборчого списку людей, бо ми пам’ятаємо досвід минулорічних виборів, де у Донецькій області окружні комісії за день включали по 5 тисяч виборців до списків. Порушення будь-якого законодавства у порушення будь-яких процедур, це були суцільні фальсифікації, і це встановлено, і це є факт. Тому ми не хочемо, щоб далі наше законодавство сприяло сьогодні саме порушенню закону, саме тому, щоб виборці могли здійснити справжнє волевиявлення. Тому я звертаюся до всіх народних депутатів хто сьогодні думає про вибори, а вибори сьогодні покажуть обличчя нашої держави, чи ми справді йдемо шляхом демократії, чи ми повертаємося назад до тоталітарного режиму: не голосувати за варіант, в якому є дозвіл окружним комісіям і дільничним комісіям включати виборців до списку виборів, бо це суцільні абсолютно будуть фальшування. І де виникла проблема із списками виборців, давайте говорити відверто, що тут головну скрипку грали саме органи місцевого самоврядування. І знову ж таки, там де ці великі партії. Пане, не заважайте, пане Тарасе, майте стрим. Якщо ви хочете, щоб я розказав, то я вам розкажу, саме органи місцевого самоврядування створювали групи і вони повинні були скласти список. Що ви тут сьогодні говорите, що якісь комп’ютери винні, що якісь переклади імен не такі і так далі, що це державна влада винна. Давайте відверто говорити, там де партії крупні сьогодні контролюють владу, зокрема, є „Регіони”, там вони не справилися органи місцевого самоврядування із списками. А ви читайте закон, тоді будете знати, що ви сьогодні викрикуєте. Тому не зривайте вибори, не робіть ситуацію для фальшування. Ми можемо проголосувати лише за однієї умови, що надавати судам, ну ні в якому разі окружним і виборчим дільницям. Це принципова позиція Українського Народного блоку Костенка і Плюща, бо ми не хочемо фальшувань, ми хочемо, щоб вибори відбулися відповідно до волевиявлення і відповідно до закону. Ви хочете створити правову базу сьогодні для фальшування.
Дякую, Іване Олександровичу. Василь Надрага, Народна партія. Підготуватися Юрію Соломатіну.
Василь Надрага, «Народний блок Литвина». Уважаемые коллеги. О чем идет речь? Речь идет о том, что сегодня под разговоры возможных или невозможных фальсификаций мы по факту нашим законодательством будем лишать людей возможности голосовать. Отсюда возникает вопрос: что плохого в том, что если кто-то, где-то начудил, потому что списки составляют не сами избиратели, а составляет кто-то, представители местной власти, должна работать участковая комиссия, но не сами избиратели составляют списки? И отсюда возникает вопрос, почему человек, который прописан и по месту жительства лишается права голосования? Этого нельзя допустить. Мы должны дать право человеку по месту жительства там, где он прописан, подчеркиваю, ни в каких иных случаях, а только там, где он прописан, чтобы он проголосовал. Для этого должен быть механизм, что если кто-то, нарабатывая умышленно – не умышленно, в данном случае, не суть важно, но не внес человека, а мы знаем массу примеров, когда это десятки, сотни и тысяча людей не вносятся в списки, что эти люди должны иметь право пойти проголосовать. И поэтому, когда мы даем право по суду, я думаю, что это абсолютная истина. Если мы говорим об окружных участковых комиссиях, давайте введем норму, чтобы они сделали отметку в паспорте о том, что этот человек уже сегодня проголосовал. И это тоже будет подтверждением того, что не будет у человека соблазна ходить по разным участковым комиссиям. Ну почему мы с вами всегда в этом зале слышим различные точки зрения от одних и тех же политических сил, в зависимости о того, находятся они либо у власти, либо в оппозиции. Мой предшествующий выступающий здесь сейчас рассказывал о том, как он предлагал, а теперь он отказывается. Так неужели он предлагал только потому, что был в оппозиции, а сегодня он «партия власти». Но, давайте же будем последовательны. Мы говорим не о том, кто в оппозиции и у власти, мы говорим о том, чтобы 47 миллионов человек, все кто имеет право голоса иметь, избирать и быть избранным этим правом 26 марта воспользовались. Поэтому данный законопроект Народный блок Литвина, наши депутаты поддерживали и будем поддерживать. Потому что, если мы говорим о том, что народ имеет право выбирать себе власть, то мы никто не имеет права это право у народа забрать. Спасибо.
Юрій Петрович Соломатін фракція комуністів, підготуватися Матвієнкову.
Шановні колеги! Я хотів би декілька слів сказати щодо проблеми поновлення складу дільничних виборчих комісій. На попередніх виборах Президента України виникла проблема застосування адмінресурсу при створенні таких комісій. За ради того, щоб усунути цей ганебний ресурс було передбачено законодавством формування складу комісій виключно за поданням політичних сил. Але завжди кожна палиця має два кінці. І замість п’ятьох, сімох чи десятьох політичних сил, які мають вагу у нашому суспільстві і які мають розвинені політичні структури, ми маємо зареєстровані в Центрвиборчкомі 43 політичних партій і блоків, в тому числі блоки імені самого себе. До чого це призвело? Це призвело до того, що ці підсадні качки – 43 мінус 10, за моєю думкою, 33, замість того, щоб виконувати завдання своїх новітніх господарів, тобто помаранчевих або синьо-білих, малинових, або інших різнокольорових сил зараз подали бог зна кого до цих дільничних виборчих комісій. А ці люди навіть гадки не мали, що вони були подані до цих комісій і зараз масово пишуть заяви і виходять зі складу цих комісій. Ось до чого призводить ось ця ганебна буржуазна демократія, так звана багатопартійність. І на сьогодні вже виникають такі пропозиції для того, щоб не зірвати вибори, заради того, щоб голосування і підрахунок голосів відбулися, треба поповнити склад виборчих комісій. А заради цього, вдумайтеся, надати повноваження, вносити такі кандидатури до складу виборчих комісій, міським головам, місцевим головам, навіть окремим членам комісій виборчих – це знову повернення того адмінресурсу, про який ми так багато і голосно говорили і котрий намагалися усунути. Не можна цього робити! Я закликаю провідних політичних гравців, а до цих я відношу таких, які мають рейтинг за різними опитуваннями більше двох відсотків. Візьміть на себе відповідальність за поповнення складу комісій і це буде правильно, і це буде добре і це буде, і це буде відповідально перед нашим народом. Інші всі пропозиції, які будуть обговорюватися і внесені до розгляду у Верховній Раді України, спрямовані на те, щоб поновити ганебний адмінресурс,. свій, на Галичині свій, на Донеччині він буде свій і у кожному регіоні цей адміністративний ресурс буде намагатися зробити ту чорну справу, про яку ми багато говорили на виборах Президента 2004 року. Політичні партії, до бою! Візьміть на себе відповідальність! Дякую.
Сергій Матвієнков, фракція Соціалістичної партії України.
Матвеенков, 55-й округ, Мариуполь. Уважаемые коллеги, то, что принятий нами законопроект в отношении проведения выборов в той системе и по той методологии, которая есть, «полное марабу», как говорят, сегодня наверное это уже поняли все. Как следствие, что мы имеем? Полная неразбериха в списках, выпадают целые улицы, выпадают целые кварталы, и сегодня с этим вопросом необходимо разобраться. Второй момент. Полная бездеятельность в комиссиях. То, что предыдущие выступающие говорили – это только частичное отражение ситуации. Тот механизм формирования комиссий по представительству партий привел к тому, что сегодня профессионалы, будем говорить, те люди, которые занимались и работали в комиссиях, они все остались, практически, «за бортом». А нам необходимо обеспечить нормальное проведение выборов. Поэтому, если мы на такие комиссии сегодня возложим право вносить изменения в день голосования в списки, мы получим такой «калавардак», который полностью приведет к срыву выборов и абсолютно ничего не даст. Это я заявляю с полной ответственностью. Потому что половина членов комиссии до сегодняшнего дня четко сами не поняли, какова их обязанность и чем они должны заниматься в день выборов. Это первый момент. Второй момент. Никто не имеет права лишить гражданина права голоса. Тут я согласен на сто процентов. Конституция это определила. Это право закреплено Конституцией и когда мы делали эти вещи, которые были связаны с лежащими людьми, которые не могли прийти на участки. В любом варианте, мы поступали неконституционно. И поэтому я за то, чтобы человек имел право получить право голоса. Но, это можно сделать путем решения суда, не решением комиссии. Тут та часть закона, которая говорит в отношении того, что за три часа до окончания выборов голосующий человек, не попавший в списки, имеет право обратиться в суд и решением суда восстановить свое право на голосование, я думаю, эта часть должна быть воплощена в жизнь. Поэтому я считаю, был бы правильный вариант, предложенный законопроект отклонить. Завтра к утру подготовить следующий законопроект, который бы состоял из одной части, чтобы тем людям, которые по объективным или субъективным причинам не попали в списки дать право восстановить свое право на голосование через решение суда. Все остальные вещи от лукавого. Все остальное приведет к полному хаосу на избирательных участках. Все остальное приведет к тому, что мы на избирательном участке при 15-минутному минимальном голосовании в день выборов устроим такой калавардак. Представьте картину, что еще придет часть людей, которая будет восстанавливать там собственные права, мы просто приведем к срыву выборов. Спасибо.
Шановні народні депутати, ми обмінялися думками з приводу законопроекту 9185. Прошу уваги. Але нам потрібно, щоб його знову розглядати, повернутись до розгляду цього законопроекту. Шановні колеги, я прошу, ви сядьте на місця, бо потім ви знову будете звинувачувати, що не так зрозуміли. Я прошу вас, шановні народні депутати, вслухайтесь у пропозицію. Я ставлю на голосування пропозицію про повернення до розгляду законопроекту, реєстраційний № 9185 про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оскарження неточностей у списках виборців”. Прошу голосувати. [[10:30:00]] За-211 Рішення не прийнято. 3 хвилини запишіться, будь ласка. Так, Комар, фракція „Регіони”.
Шановні колеги! Шановні колеги! В обговоренні, яке відбулося зараз, обговорювалося одразу два закони. Я доповідав один закон, який дасть змогу громадянам оскаржувати помилки в списках виборців включно до дня голосування. Це забезпечить додаткові гарантії. Я тільки про цей законопроект доповідав. Тому я сподіваюсь на те, що цей закон депутати підтримають. Дякую.
Юрій Соломатін, будь ласка.
Шановні колеги, можливо, ще не всі до кінця зорієнтувалися в проблематиці законопроектів, які внесені на наш розгляд. Я дуже прошу вас всіх, давайте ми заспокоїмося. Це перше. І друге. Відповідно від власних уявлень і уподобань політичних нормально проведемо голосування, в тому числі і голосування з повернення того законопроекту, який не набрав необхідної кількості голосів для внесення в порядок денний. Я вас дуже прошу, давайте ми все зробимо заради того, щоб ті проблеми, які виникли у виборчому законодавстві, вони були розглянуті, вони були внесені на розгляд до сесійної зали і були нормально проголосовані. Люди нас зрозуміють і прийдуть, вони будуть заохочені відповідально голосувати. В іншому випадку ми поставимо для них дуже багато суперечностей. Дякую.
Так. Андрій Шкіль, будь ласка, фракція Блоку Юлії Тимошенко.
Дякую. Я хочу наголосити, що ми вже, розумієте, два раза висловили своє ставлення до цього законопроекту, Верховна Рада не підтримала. Тому я вважаю, що треба продовжити нашу роботу далі і піти, як кажуть, за порядком денним. Тому що, коли ми зараз твердимо про те, що таким чином опікуємося про те, щоб вибори відбулися чесно і без фальсифікацій, то за цими опікуваннями приховано бажання, власне, вмотивувати таку можливість, щоб дещо впливати на процеси виборів. Тому я б дуже уважно ставився і закликав би всіх, в тому числі радіо- і телеглядачів, ставитися до тих, хто закликає не допустити фальсифікацій виборів. Тому що є стара така, знаєте, приказка: як, яким чином втекти зі вкраденим гаманцем, - треба кричати: „Тримай злодія!” А самому спокійно відходити з базару з гаманцем в кишені. Так само і ті, хто зараз намагається через цей закон захистити так зване волевиявлення виборців, намагаються забезпечити собі можливість тихенько зробивши свою справу піти з політичного базару. Дякую.
Так, Василь Надрага, будь ласка.
Василий Надрага, «Народный блок Литвина». Уважаемые коллеги, я еще раз хочу повторить главную тэзу. Какие бы крупные и сильные, и умные не были политики, никто из них не имеет права лишить человека права голоса в день выборов. Исходя из этой логики депутаты Народного блока Литвина голосовали и призывают всех остальных остановиться. И давайте не забудем, что мы не имеем права лишать наших граждан возможности голосовать. Ведь выборы – это есть первичное политическое право, первичная демократия, о которой так много пекутся в этом зале, когда начинаются разговоры в целом и вообще. А по итогам голосований нынешних или тех, что прошли, я считаю, что неплохо бы в средствах массовой информации дать выкладку какие фракции и как голосовали. Тогда будет понятно, кто печется, а кто просто рассуждает о демократии, делая абсолютно противоположные вещи. Спасибо.
Шановні колеги, знову ж таки, давайте зараз заспокоїмось і домовимось. І приймемо ті рішення, щодо яких ми погоджували позиції. А може таким чином поступити, шановні колеги, і уточнення внести до проекту закону і передбачити, що людина може взяти участь в голосуванні за рішенням окружної комісії або суду. Виключити дільничні комісії з обов’язковою відміткою у паспорті. Такий компромісний варіант влаштовує чи ні? Тому прошу уваги. Я ставлю на голосування пропозицію внести уточнення, що право мають окружні комісії і суди з обов’язковою відміткою у паспорті. Прошу голосувати. [[10:35:30]] За-218 Рішення не прийнято. Одну хвилиночку. Шановні колеги, ну зараз ми приймемо нормальне рішення. Прошу заспокоїтись. Давайте зробимо таким чином. Прошу уваги. Як це було в Законі „Про вибори Президента України” виключно тільки рішення судів з відміткою у паспорті. Отакі уточнення. З урахуванням цього я ставлю на голосування про прийняття у першому читанні і в цілому як закон проект Закону [[реєстраційний номер 9185]] про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо оскарження неточностей у списках виборців]]. Виключно за рішенням суду і з відміткою у паспорті про голосування. Прошу голосувати. Ну, ЦВК підтримує, шановні колеги, давайте проголосуємо. [[10:36:29]] За-251 Закон прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законів України з регулювання невідкладних питань, вдосконалення виборчого законодавства, реєстраційний номер 9222. Шановні колеги! Цей проект погоджено, тому Адам Іванович Мартинюк, як керівник робочої групи зробить інформацію щодо яких статей пропонується внести відповідне уточнення. Прошу важно слухати і зразу будемо голосувати, як ви і погоджували.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Як вже говорив Володимир Михайлович, ми зараз з вами маємо розглянути проект, реєстраційний номер 922, про внесення змін до деяких законів України, що стосується уточнення тих чи інших положень виборчого законодавства. Робоча група, участь в якій брали представники профільного комітету, представники майже всіх політичних сил, які представлені Регламенті, узгодила цей законопроект, і я, дозвольте, доповім основні позиції, які пропонується сьогодні нам підтримати. Перше, найголовніше. Доукомплектування дільничних виборчих комісій. Зараз у законі було, що окружна виборча комісія доукомплектовує. Ми вставили слово „зобов’язана доукомплектувати”, тобто не лише доукомплектовує, а поставили, як обов’язок доукомплектувати ті дільничні виборчі комісії, де не вистачає необхідної кількості для організації виборів. Єдине, я просив би, шановні колеги, звернути увагу і забрати, що такі пропозиції можуть давати громадські організації, сільські, селищні, міські голови та інші суб’єкти. Це треба забрати. Тільки політичні партії, члени комісій і так далі. Друга позиція, яка врахована, яку пропонується підтримати. Це дати можливість, дозволити окружним виборчим комісіям включати до списків дільниць тих членів дільничних виборчих комісій, які на цих дільницях працюють, щоб вони мали право проголосувати не за місцем проживання, бо це може бути далеко і відірватись неможливо, а щоб вони мали право проголосувати на тій дільниці, де вони працюють, як члени дільничних виборчих комісій з одночасним виключенням їх із списків за місцем проживання. Третє положення. У нас у Законі є статті, які говорять про випадки, коли дільнична виборча комісія може визнати вибори недійсними на тій чи іншій дільниці. Ми тут добавили слово „лише у таких випадках”, тобто інші ніякі випадки, крім трьох, які перераховані в законі, ми не допускаємо, а лише ті, які перераховані у цьому законі. І логічно добавлення до цієї пропозиції про те, що такі виборчі бюлетені в даному разі, якщо на дільниці вибори визнані недійсними, не враховується при підрахунку результатів голосування. І ще одна пропозиція, досить цікава, яку ми включили в прикінцеві положення, полягає в дорученні Центральній виборчій комісії із залученням державних засобів масової інформації, передусім електронних, провести навчання через телебачення, навчання виборчих комісій, як вони мають діяти в день і в період підготовки до виборів і, найголовніше, постійні звертання до наших виборців з проханням піти на виборчі дільниці і ознайомитися із списками, уточини списки виборців. Ось такі зміни пропонується внести у Закон „Про вибори народних депутатів” і у Закон „Про вибори до місцевих органів влади”. Дякую.
Шановні народні депутати! Відповідно до рішення Погоджувальної ради я ставлю на голосування пропозицію про прийняття за основу і в цілому як Закон проект Закону [[реєстраційний номер 9222]] про внесення змін до деяких законів України з врегулювання невідкладних питань вдосконалення виборчого законодавства. Прошу голосувати. [[10:41:16]] За-344 Закон прийнято. Я просив би Секретаріат оформити відповідні закони. Він прийнятий як закон. Оформити відповідні закони, щоб сьогодні направити на розгляд Президентові України. З яких мотивів? Будь ласка, Шуфрич мікрофон. Потім Олена Бонадренко.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні колеги, вчора на Погоджувальній раді обговорювалося питання можливості голосування або включення до якогось із 2 законопроектів законопроекту 9216, який уточнює принцип підрахунку голосів при підведенні підсумків голосування. Враховуючи те, що цей законопроект не був робочою групою включений в жоден із законів, ми просимо поставити його на голосування, він вчора пройшов розгляд в профільному комітеті і щоб ми його сьогодні проголосували саме так, як проголосували попередні закони. Верховна Рада України має право визначитися. Тим паче, що комітет вчора це питання розглядав і на погоджувальній раді ми це питання піднімали. Володимире Михайловичу, прошу 9216 поставити на голосування.
Шановні колеги, ви його порушили це питання, Нестор Іванович, але Верховна Рада прийняла. погоджувальна рада прийняла рішення щодо 2 проектів законів і була пропозиція - якщо комітет врахує, то хай включить у ті законопроекти, які погоджений варіант є і на розгляд. Вона цього не зробила. На превеликий жаль, ми не можемо зараз розглядати всі законопроекти. Таке рішення погоджувальної ради. Я вам його доповів. Олена Бондаренко, будь ласка.
Шановні колеги, стосовно статті 64 зокрема, де вилучено „державні та комунальні поліграфічні підприємства”. Я хочу наголосити, що наша фракція категорично проти такої зміни, оскільки ми втрачаємо, якщо будуть виготовляти бюлетені і ще й приватні поліграфічні підприємства, ми можемо втратити контроль на тим, як виготовляються ці бюлетені і в якій кількості. А з цим ми стикалися уже на виборах в першому і другому турах 2004 року.
Шановні колеги, є така норма, але, погодьтеся, по-перше. по-перше, погодьтеся з тим, що є досить чимало районів, де немає ні державної, ні комунальної друкарні. Таких районів. На превеликий жаль, дуже багато. Це один момент. Другий момент. Ви розумієте, що державні районні друкарні за рівнем технічного оснащення і захисту друкованої продукції на 50 років відстають від сучасних засобів друкування цієї продукції. І третє, найголовніше: Центральна виборча комісія зобов’язує ті друкарні, які будуть друкувати ці бюлетені, обов’язково врахувати усі ступені захисту для друкування цих бюлетенів. Тобто це життя таку вимогу поставило нам.
Шановні колеги, оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" [[щодо збільшення видатків загального фонду державного бюджету на проведення виборів]]. Але я, шановні колеги, просив би вашої підтримки в тому, щоб ми прийняли виключно зміни до бюджету, передбачивши фінансування виборів, не намагалися під це підтягнути інші статті. Одне рішення прийняти – а потім далі розберемося. З урахуванням цього, я просив би. Від комітету хто буде доповідати? Тоді, шановні колеги, давайте таким чином поступимо: закон 9208 він першим ставиться на голосування. Там треба нам вилучити, щоб не підтягувати, статтю два, доповнити пунктом 41 такого змісту: „Закон України „Про телебачення і радіомовлення” в редакції закону України 12 січня 2006 року”. Я думаю, що це не має відношення до виборів, тому давайте ми це знімемо зараз і проголосуємо власне те, що стосується фінансування виборів. Немає заперечень? Одну хвилиночку, Супрун Людмила Павлівна є, виконувач обов’язків голови комітету. Людмила Павлівна, будь ласка.
Шановні колеги, прошу хвилиночку уваги. Законопроект за номером 9208 передбачає вирішення двох складних питань: перше пов’язано з забезпеченням поінформованості наших виборців про місце розташування дільниць, час проведення виборів. І саме тому ми повинні передати додаткові гроші до Центральної виборчої комісії. Друге питання стосується обов’язкової оплати, яку сьогодні передбачає бюджет для членів виборчих комісій. Ми опрацювали цей законопроект разом з Центральною виборчою комісією і вважаємо, що 700 тисяч, майже, членів виборчих комісій, які будуть протягом трьох днів працювати на виборчих дільницях, повинні отримати відповідну матеріальну винагороду. Саме тому, ми пропонуємо цим законопроектом збільшити в 9 разів обсяг оплати праці довівши його до 150 гривень за три дні. Я прошу цей законопроект підтримати.
Так, Асадчев, будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановна Людмила Павлівна, шановні друзі, я пропоную все-таки, щоб ми проголосували тільки питання пов’язані з виборами, тому що це і так збільшення дефіциту на 137 мільйонів, якщо ми там ще будемо якісь питання вирішувати, які там в законопроекті, то збільшення дефіциту, майже, на 500 мільйонів. У нас і так уже дефіцит більше 3% валового продукту. І ми можемо наражатися на те, що буде накладено вето Президента. Я пропоную: давайте тільки те, що стосується виборів і оплати дільничних комісій, я думаю, що зал це підтримає. Дякую.
Шановний Валерію Михайловичу, у нас тут передбачені тільки питання, що стосуються виборів і ще одне, я хотіла б для стенограми відмітити, що підсумкові показники у статті 1 та додатках мають бути відкориговані з урахуванням того, що Президент України вже підписав Закон про внесення змін до Закону про державний бюджет на 2006 рік, який пов’язаний з субвенціями бюджету Дніпропетровської області та бюджету міста Кривий Ріг, в сумі 199,4 мільйона гривень. Тому в цьому законопроекті, я це відмічаю для стенограми, ми тоді відкоригуємо у разі його прийняття відповідні показники.
Шановні народні депутати. Сідайте, Людмила Павлівно, дякую вам. Тобто ми зараз ставимо на голосування Закон, передбачивши в ньому виключно.А? Будь ласка, від Уряду – Матвійчук.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Я хотів би вас попросити, щоб ви дійсно проголосували лише питання, які пов’язані з виборами. Я хотів би попросити Людмилу Павлівну погодитися з тим, щоб був розглянутий зараз і проголосований закон 9208, який і передбачає лише ці видатки. Він складається із трьох пунктів таких. І я прошу якраз цей законопроект проголосувати. Дякую.
Шановні народні депутати, прошу уваги. Ставиться на голосування проект закону, реєстраційний номер 9208, про внесення змін до Закон України "Про Державний бюджет України на 2006 рік” із вилученням статті другої. Виключно мова йде про фінансування виборчої кампанії. Всі інші питання зняті. Ставлю на голосування для схвалення в цілому як закон. [[10:50:01]] За-384 Дякую. „За” – 384. Закон прийнято. Я просив би підготувати його для підпису, щоб ми сьогодні скерували цей документ до Президента України на розгляд. Шановні колеги, я ставлю на голосування про включення до порядку денного. Прошу уваги. Проекту закону, реєстраційний номер 9160, про внесення змін до Закон України "Про телебачення та радіомовлення” щодо частки іноземного капіталу у статутних фондах телерадіоорганізацій та удосконалення системи державного управління. Про включення до порядку денного. Прошу голосувати. [[10:50:57]] За-193 Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. „Регіони України” - 51, комуністів – 54, БЮТ – 1, Народна партія – 31, „Наша Україна” – 0, СПУ – 12, Народний блок - 22, СДПУ(о) – 15, Українська Народна Партія і Народний Рух України – 0, промисловці і підприємці – 2, „Відродження” – 1, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 4. Шановні колеги, прошу заспокоїтись. Хто за те, щоб повернутися до розгляду проекту закону, повернутись до розгляду питання про включення до порядку денного проекту закону 9160, повернутися до включення? [[10:51:57]] За-217 Рішення не прийнято. Я прошу, давайте проведемо консультації, потім, якщо буде політична воля, треба буде повернутися до розгляду цього документу. Так, шановні депутати, ми розглядали з вами Проект Закону про Національну програму мінімізації наслідків Чорнобильської катастрофи на 2002-2005 роки та на період до 2010 року в другому читанні. У нас просто в силу технічних обставин не вистачило голосів, щоб прийняти це рішення. Я просив би, шановні колеги, щоб ви проголосували, оскільки сьогодні закрита Чорнобильська атомна станція, але немає документу, який би свідчив, що вони можуть виводити її з експлуатації. Нам треба прийняти відповідне рішення. Тому, шановні колеги, я ставлю на голосування про повернення до розгляду проекту закону, реєстраційний номер 2085. Прошу голосувати. Прошу голосувати. [[10:53:15]] За-294 Ми до розгляду повернулися. Шановні колеги, ми всі поправки розглядали, тому я ставлю на голосування про прийняття, ми вже поправки всі голосували, про прийняття в другому читанні і в цілому як закон проект закону, реєстраційний номер 2085. Прошу голосувати. [[10:53:45]] За-338 Закон прийнято. Дякую. Шановні колеги! Нам також і через ті ж обставини потрібно повернутися до розгляду Проект Закону про Загальнодержавну програму ведення сільськогосподарського виробництва на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2005-2015 роки [[друге читання]]. Реєстраційний номер 7133. Я ставлю на голосування про повернення до розгляду Проекту Закону, реєстраційний номер 7133. Прошу голосувати. [[10:54:31]] За-274 Ми повернулися до розгляду. Тепер я ставлю на голосування пропозицію комітету, про прийняття в другому читанні і в цілому як закон Проект Закону про Загальнодержавну програму ведення сільськогосподарського виробництва на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2005-2015 роки. Реєстраційний номер 7133, для прийняття в цілому, як закон. Прошу голосувати. 7133, я сказав. [[10:55:15]] За-302 Закон прийнято. Шановні колеги! Ми тепер переходимо до обговорення наступних питань, передбачених розкладом до Дня уряду. У нас є два питання з цього приводу. Про стан епідемії туберкульозу в Україні та шляхи її подолання. І друге питання про підсумки проведення відпочинку і оздоровлення дітей влітку 2005 року та про заходи Кабінету Міністрів України щодо організації відпочинку і оздоровлення дітей влітку 2006 року. У нас, шановні колеги, час відведений до 14-тої години на ці питання. Щодо першого питання, про стан епідемії туберкульозу в Україні та шляхи її подолання. Присутній заступник міністра охорони здоров’я, Валерій Петрович Івасюк. Співдоповідачем буде виступати перший заступник голови Комітету з питань охорони здоров’я, материнства та дитинства, Лобода Михайло Васильович. Для доповіді надається до 15 хвилин. Достатньо, Валерію Петровичу? Для відповідей на запитання письмові і усні до 20 хвилин. Від комітету буде виступати Михайло Васильович Лобода до 10 хвилин. Пропонується, щоб з інформацією виступив голова Рахункової палати до 5 хвилин і потім провести дискусію, таким чином, шановні колеги, щоб ми до перерви завершили розгляд цього питання. Нема застережень? Будь ласка, Валерію Петровичу.
Глибокошановний пане Голово, глибокошановні народні депутати, розгляд Верховною Радою України проблеми епідемії туберкульозу в Україні в рамках Дня уряду напередодні виборів є закономірним і абсолютно виправданим рішенням. Оскільки туберкульоз – це, напевно, один з найбільш об’єктивних маркерів соціально-економічного стану країни та якості життя громадян. Уряд є готовий саме до політичних висновків Верховної Ради. Одначе, дозволю собі зазначити таке. Перше. Епідемія туберкульозу є надзвичайно інерційною системою у своїй реакції на навіть правильну і вчасну протидію епідемічним проявам. Тобто, регресія епідемії туберкульозу в Україні буде відстрочена у часі на п’ять, шість років віднині. Друге. По сукупності якісних та кількісних ознак, епідемія туберкульозу в Україні була оголошена ще у 1995 році. Саме тоді захворювання на всі форми туберкульозу становило 84,1 осіб на 100 тисяч, а смертність досягла 25,6 на 100 тисяч населення, було виявлено 39 тисяч хворих. Збитки від туберкульозу у 2004 році становили 2,4 мільярди гривень. Такого епідемічного рівня, розповсюдження туберкульозу в Україні, досягнуто за попередні 1995 року десять років. Підтвердженням цього факту є те, що із загальної кількості померлих 57 відсотків - це хворі на хронічний туберкульоз, який виявлений в них майже 20 років тому назад. Третє. Визначальними біосоціальними чинниками, провокаторами епідемії туберкульозу в Україні є і залишаються різке зниження клітинно-гуморального імунітету критичної кількості населення України у наслідок різкого погіршення якості життя. Майже миттєва руйнація системи диспансерного контролю за туберкульозом, яка була дуже ефективною і існувала за радянських часів. Вкрай запізніла реакція суспільства і держави на перші ознаки туберкульозу, епідемії його, абсолютна незкоординованість національних заходів з такими, що здійснюються в країнах-сусідах, які утворюють єдиний епідемічний простір, і некомплементарність наших стандартів сучасним доктринам боротьби з туберкульозом в світі. До речі стосовно ЄЕП, який нами розшифровується Єдиний епідемічний простір, в центрі якого знаходиться Україна, як перехрестя міграцій. Найбільшими вогнищами туберкульозу є країни безпосередні сусіди України. В Європі середній показник захворюваності та смертності від туберкульозу на 100 тисяч населення відповідно становить 30,8 осіб. У Молдові в цей самий час це 139, у Румунії – 149, у Російській Федерації 112. Відповідно смертність в цих країнах так само найвища в Європі і становить в середньому 20 осіб на 100 тисяч населення. На сьогодні захворюваність на туберкульоз в Україні становить 84,1 на 100 тисяч, а смертність - 23,1 на 100 тисяч населення. В сенсі територіальної близькості до вищезгаданих країн абсолютно не випадковим є те, що найвища смертність та захворюваність в Україні зафіксована саме в південно-східних регіонах країни. Звертаю особливу увагу Верховної Ради України на те, що про реальну загрозу епідемії туберкульозу, її перші ознаки та термінові заходи на зупинення епідемічного розвитку було завчасно поставлено до відома Президента України Леоніда Кравчука у зверненні Першого з’їзду фтизіатрів України 14 вересня 1993 року. Таким чином, без урахування вище наведених чинників, будь-яка кваліфікація політики сучасної української держави в сфері подолання епідемії туберкульозу буде однобічною і упередженою. Шановні народні депутати, інтегральними характеристиками епідемії туберкульозу в Україні є: Перше. Жорстка взаємозалежність швидкості розповсюдження туберкульозу від епідемії ВІЛ СНІДу та наркоманії. Це взаємо обтяження є класичним. Друге. Високий рівень первинної [[30 відсотків]] і вторинної [[75 відсотків]], хіміорезистентних форм туберкульозу. Третє. Дуже небезпечні тенденції розповсюдження туберкульозу на раніше благополучні території України. Зокрема, приріст захворюваності у 2005 році в порівнянні з 2004 у відсотках становить: у Львівській області – плюс одинадцять, у Кіровоградській - плюс п’ятнадцять, у Рівненській – плюс чотирнадцять, у Хмельницькій – тринадцять, у Черкаській – плюс шістнадцять відсотків. Ще більш тривожною є тенденція різкого збільшення захворюваності дітей віком до 14-ти років на активний туберкульоз. І, знову ж таки, в раніше спокійних регіонах. Відсоток приросту цього показника на 100000 населення у 2005 в порівнянні з 2004 становив: у Республіці Крим – плюс сорок відсотків, у Рівненські – плюс сорок сім, у Одеській – тридцять чотири, у Сумській – плюс двадцять один відсоток. Особливої уваги потребує факт зростання захворюваності серед медиків. Так, у 1990 році в Україні захворіло тридцять, а вже в 2003 році – 800 медиків у рік. Все вищевикладене потребує відповіді на запитання про причини таких тенденцій. І тут дуже принагідним є висновок Рахункової палати України про використання коштів державного бюджету на Національну програму боротьби з туберкульозом в 2002-2004 роках. Звертаю вашу увагу на деякі, але, нам мій погляд, дуже показові частини цього документу. Цитую: „В порушення вимог статті 49 Конституції і статті 26 Закону України „Про курорти” за рішенням міжвідомчої комісії з питань удосконалення діяльності санаторно-курортних закладів, яку очолював колишній віце-прем’єр Табачник в умовах епідемії туберкульозу з існуючої мережі закладів охорони здоров’я МОЗ відчужено майно протитуберкульозного санаторію „Передгірний” та припинена діяльність санаторію „Гірське сонце”, а майно передано з державної власності в приватну”. Наступне. Міністерство та Академія наук медичних в умовах епідемії туберкульозу не видають накази щодо впровадження в практику закладів охорони здоров’я результатів наукових робіт, що нанесло збитку 2,5 мільйона гривень. Наступне. Виділені із державного бюджету кошти на забезпечення виконання Національної програми використовувались Міністерством охорони здоров’я в 2002-2004 роках із значними порушеннями чинного законодавства та неефективно у сумі 374 мільйона гривень. Шановні народні депутати, якщо період 2002-2004 року, проаналізований Рахунковою палатою, накласти на період за останні десять років найбільшого спалаху епідемії СНІД, з цього випливає висновок про те, що саме цей період був критичним для розвитку епідемії туберкульозу, який спричинив її не контрольованість. Вище я зазначив, що свого часу було миттєво зруйновано найкращу в світі цілісну і жорстку систему управління з заходами контролю і упорядження епідемії туберкульозу в Україні. Внаслідок цього, ресурси Міністерства охорони здоров’я як основного відповідача перед суспільством за якість протидії епідемії туберкульозу зведено до критичного мінімуму. Всі 37 туберкульозних лікарень та всі 120 туберкульозних диспансерів, а це все, що залишилося в країні не є в підпорядкуванні і в управлінні Міністерства охорони здоров’я. Все це є власністю місцевих представницьких органів. З 94 існуючих туберкульозних санаторіїв з центрального бюджету фінансується тільки 24. Саме на місцевій владі лежить відповідальність за ліквідацію в період 1990-2004 року диспансерів на 34 відсотки, санаторіїв – на 30, фтизіатрів – на 13 відсотків. Причина такого, як правила, одна: вартість та продаж землі, на якій розташовані туберкульозні заклади, а це найкращі рекреаційно-природні зони. Попри деструкцію закладів медичної допомоги і профілактики туберкульозу, що продовжується в Україні, міністерство задіяло такі матеріальні, організаційні ресурси: 1. Станом на січень 2005 року закуплено і розподілено по регіонах України протитуберкульозних препаратів на суму 37, 33,7, вибачаюсь, мільйони гривень. Що дозволило забезпечити усіх хворих на туберкульоз препаратами першого і другого ряду. 2. Протягом поточного року збільшено фінансування на утримання протитуберкульозних санаторіїв до 45 мільйонів гривень, що на 12 відсотків більше ніж у 2003 році. 3. Залишається на високому рівні майже 100 відсотків проведення профілактичного щеплення вакциною БЦЖ у пологових будинках. Перша та друга ревакцинація БЦЖ, майже 100 відсотків. І у дітей до 7 років – 94 відсотки. Це досягнуто завдяки централізованій закупівлі вакцини та розподілу по Україні. 4. Проводиться щорічна туберкулінодіагностика дітей від 1 до 14 років в усіх лікувальних закладах і охоплюється 95 відсотків дітей цим методом. 5. Зберігається високий рівень проведення профілактичних флюорографічних обстежень і відсоток цього є майже 54 відсотки охоплюється дорослого населення. Шановні народні депутати! Запустити механізм зворотнього розвитку та ліквідації біосоціальних наслідків епідемії туберкульозу, на наш погляд, реально можливо. В усякому разі, передумови створені: Концепція Державної програми контролю за туберкульозом на 2007-2011 роки проходить процедуру схвалення Кабміном. Проект відповідної програми надійде до парламенту вчасно. Характеризуючи концепцію, зупинюсь лише на двох положеннях: 1. Стосується найбільш контраверсійної методології подолання епідемії так званої доцпрограми. Цитую концепцію. „Процес створення нової якісної системи протидії і лікування туберкульозу має спиратися на диспансерний принцип надання протитуберкульозної допомоги населенню. Що ж стосується ДОЦ-стратегії, то вона повинна мати місце, але як короткострокова і, я би сказав, ургентна, тобто як швидка допомога. Точечно, там, де існують вогнища. Друге суттєве нововведення має створити систему підготовки студентів-медиків і перекваліфікації лікарів усіх спеціальностях з базових знань про діагностику, лікування та профілактику туберкульозу незалежно від обраного фаху. Однак, діюча система фінансового і адміністративного управління, до речі, на туберкульоз в цьому році виділено майже 37 мільйонів гривень. Так от, діюча система, коли функціонує безліч паралельних виборчих систем охорони здоров’я, повністю дезорганізує національну медицину. Головним праворозпорядником коштів державного бюджету на сьогодні окрім Міністерства охорони здоров’я є ще тринадцять міністерств та відомств, які використовують 37 відсотків консолідованого бюджету на охорону здоров’я. І це становить 1,3 млрд. грн. Президент України Ющенко абсолютно однозначно визначився стосовно існуючої системи управління охороною здоров’я. Цитую: „Цьому треба покласти край. В Україні має бути один і єдиний центр управління галуззю охорони здоров’я”. У будь-якій державі в часи, коли існує реальна загроза національній безпеці, у будь-якій сфері життя застосовується надзвичайний спеціальний режим прийняття рішень та організації управління. На наш погляд, було б доцільно на період гострої епідемії соціальнонебезпечних захворювань поновити жорстку вертикаль управління сферою охорони здоров’я та виконавчої дисципліни. Говорячи про існуючу фінансово-методичну базу подолання епідемії туберкульозу в Україні я не можу обійти з великою вдячністю вчасну, багатоскладову та суттєву фінансово-організаційну допомогу Україні з боку Організації Об’єднаних націй, її агенції та неурядових організацій. Без цього б не сталося якісних змін в національній політиці в царині подолання туберкульозу. І на останок. Абсолютно очевидно, що туберкульоз, СНІД, наркоманія і інші соціально небезпечні хвороби здолати самотужки і осібно від оточуючого світу нездатна жодна країна. Тому, доцільною буде ініціатива МОЗ і Міністерства закордонних справ підготувати проекти постійно діючих комісій між Президентом України та президентами Росії, Молдови і Румунії. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати, доповідь завершено. Запитання. Будь ласка, запишіться. Будемо чередувати – 20 хвилин є на запитання від безпосередньо народних депутатів і ті, які поступили письмово. Будь ласка, запишіться. Катерина Самойлик, будь ласка.
Щиро дякую. Катерина Самойлик, фракція Комуністичної партії України. Звичайно ви лекцію нам про історію питання дуже добру прочитали, але й хотілось, щоб ви більш докладно сказали не що робить Організація Об’єднаних націй, щоб ви нам не цитували Президента України, а назвали цілком конкретні заходи, які ми повинні обов’язково прийняти, щоб і епідемію подолати, хоч ви і розказуєте, що жодна країна світу цього не може зробити. І тому, скажіть мені, будь ласка, чи не вважаєте ви, що якраз туберкульоз це супутник оцієї нищити, яка сьогодні є у нашій державі, оцього стану медицини, де тільки все робиться за гроші. Чи не вважаєте, що це основна проблема чому у нас у державі епідемія туберкульозу?
Спасибі велике за запитання. От мені підказують, що у Радянському Союзі не було. Було двічі після війни у 1947 році, але радянська система подолала дуже швидко і не допустила розповсюдити туберкульоз по всій країні. І саме тому ми говоримо, що сьогодні треба відновити принцип диспансеризації, що є дуже важливо. Повернутися до радянської системи організації охорони здоров’я в цій частині. Стосовно того, що робиться. Скільки б грошей не виділялося на боротьбу з туберкульозом, неможливо ефективно застосувати, якщо не буде системи управління цими коштами. І те, що на сьогодні було, з доповіді ви бачили, що всі санаторії, туберкульозні диспансери ліквідовувалися ким у Криму, Одеській області? Місцевою владою, яка формувалася, між іншим, 5 років тому назад. Продавали, тому що вартість землі. Для того, щоби цього не було, ми звертаємося до Верховної Ради з пропозицією змінити законодавство в охороні здоров’я для поновлення системи вертикального управління. Спасибі.
Будь ласка, а тепер письмове запитання.
Я про це сказав, це соціальна проблема.
Валерію Петровичу, письмове запитання у вас там є.
Спасибі. Так само від фракції комуністів надійшло письмове запитання стосовно двох санаторіїв, які я називав. Я у своїй доповіді про це відповів. Єдине, що я хочу сказати, що жодного санаторію, який був у відомстві Міністерства охорони здоров’я, не ліквідовано.
Сергій Шевчук, Блок Тимошенко.
Дякую. Сергій Шевчук, Блок Юлії Тимошенко. Шановний Валерію Петровичу! На відміну від колеги, яка вас спробувала критикувати, я, навпаки, хочу подякувати вам за надзвичайно професійний, змістовний і вірний по суті виступ, і доповідь, в якому ми побачили нові підходи Міністерства охорони здоров’я. Але питання у мене наступне. Ви чудово знаєте, як і ми розуміємо, що проблема боротьби з туберкульозом далеко не медична, а соціальна проблема. Скажіть, будь ласка, чого ми сьогодні в цьому питанні, яке розглядалося на Раді національної безпеки і оборони, виступаєте ви, шановний Валерію Петровичу, а не віце-прем’єр-міністр з гуманітарних питань, оскільки йому по посаді належить очолювати Національну координаційну раду, який, на жаль, ухиляється від прямих обов’язків віце-прем’єра по гуманітарних питаннях, оскільки ця проблема носить міжвідомчий, міжгалузевий характер? Спасибі.
Спасибі велике за це запитання. Стосовно того, що туберкульоз – це не є медична проблема в чистому вигляді, а це є, як я сказав у своїй доповіді, маркер на якість життя і на якість функціонування держави, що це є інтегральна проблема, яка виникає у зв’язку з погіршенням загального здоров’я тільки на останньому етапі розвитку інфікування, бо до цього провокують соціальний стан людини і суспільства, ви абсолютно праві. Через те і ліквідація, і подолання наслідків туберкульозу в білому халаті зробити тільки не можливо. Це – проблема і Міністерства сільського господарства, і Міністерства освіти, і Міністерства оборони, і Міністерства внутрішніх справ, бо там джерело розповсюдження туберкульозу в закладах позбавлення волі. І, звичайно, на мій погляд, це настільки інтегральна проблема, що вона має представлятися рівнем більшим і вищим, ніж рівень тільки Міністерства охорони здоров’я. Спасибі.
Письмове, будь ласка.
Да, спасибі. Отже, від фракції Юлії Володимирівни Тимошенко стосовно перспективи національних координаційних рад і, зокрема, що стосується Координаційної ради по туберкульозу. У цьому питанні є проблема. Проблема полягає в тому, що координаційні ради, як якраз інструмент міжвідомчої координації та загальнонаціонального управління заходами боротьби в даному випадку з туберкульозом, це – органи, які за правовим статусом не приймають чи не повинні приймати рішення рівня Кабінету Міністрів – перше. Тобто це – зібрання людей, які просто збираються і про щось говорять. Це – перше. Друге. Разом з тим, до координаційних рад останнім часом ну зокрема в травні минулого року були введені особи з іноземним паспортом, а, згідно положення про Координаційну раду, цей орган приймає обов’язкові для держави рішення. То постає питання як в Координаційній раді може бути особа з іноземним паспортом і приймати рішення, обов’язкові для нашої держави. Тому зараз переглядається нормативно-правова база координаційних рад без ревізії в принципі ставлення, що такі органи потрібні. Інша справа, що координаційна рада окрім координації треба щоб ще й управляла. Тому позиція Міністерства охорони здоров’я в цьому питанні має бути координаційний орган, одначе його статус має бути не принизливим для нашої держави.
Олександр Бандурка.
Олександр Бандурка, «Народний блок Володимира Литвина». Шановний доповідач, туберкульоз – соціальна проблема, але ви свою доповідь заполітизували посилками на нових класиків та досягнення уряду. Можна погодитися про необхідність укладення угоди міждержавної. Ви президентів назвали кількох країн, але чомусь не назвали нашої найближчої сусідки Білорусії. Чи не тому, що у них рівень захворюваності на туберкульоз втричі менший, чим в Україні? Дякую.
Да, спасибі. Ну ви самі відповіли на своє запитання. Справді, Білорусія не входить в перелік країн, де захворюваність туберкульозом перейшла на рівень епідемії. Там якраз благополучна ситуація. І ми говоримо про те, що укладати чи створювати такі постійно діючі комісії треба з епідемічними, небезпечними вогнищами довкола України, а це об’єктивно Росія, це Румунія і це Молдова. Стосовно того, що ви говорите про цитування. На жаль, через обмаль часу я не зацитував ще одне що зробив Президент України. Він ввів міністра охорони здоров’я до складу РНБО. Віднині, на наш погляд, будь-яке рішення на РНБО чого б воно не стосувалося – енергетики чи сільського господарства, чи запуску ракет, чи будь-якого питання - буде розглядатися в контексті через призму доцільності або шкідливості для охорони здоров’я. Спасибі. Стосовно запитання від фракції „Регіонів”. Тут є запитання щодо програми допомоги від Світового банку. Ну, по-перше, велика подяка фракції „Регіонів” за таке запитання, бо воно є надзвичайно болючим і зараз в уряді це головна біль, по великому рахунку. На жаль, укладання угоди попереднім міністром закордонних справ Грищуком, я вибачаюсь, чи Грищенком, забув уже, Грищенком, да, в 1993 році Світовим банком було таке укладання цієї угоди, що Україна – от я вам скажу таку схему: Світовий банк дає майже сто мільйонів доларів і каже: „Я тобі позичаю гроші, ти будеш обслуговувати ці гроші, я тобі не дозволю їх використовувати вчасно, ти будеш платити штрафи, а ще - ти ці гроші в принципі не побачиш, я буду купувати, я буду визначати, за які ціни, у кого і так далі, а ти мені тільки віддаси, та ще й з великим відсотком обслуговування кредиту”. Тому Міністерство охорони здоров’я на сьогоднішній день вважає, що потрібно переглянути умови кредитування, умови обслуговування кредиту і – головне – умови використання цих кредитів. Якщо Світовий банк на це не погодиться, ми запропонуємо Світовому банку переорієнтувати гроші, що залишилися, на нову угоду, яку для України абсолютно необхідно зробити, мається на увазі, цю стратегію: побудувати завод по переробці крові і перетворити, даруйте на слові, рівень самогоноваріння виготовлення наших продуктів крові на світові стандарти, коли буде завод по переробці крові робити всю номенклатуру, необхідну для нашої охорони здоров’я, з крові і її продуктів.
Будь ласка, Борис Беспалий.
Борис Беспалий, Блок Віктора Ющенка „Наша Україна”. Ну, кілька років тому було таке враження, що реально боротися з туберкульозом – бореться тільки Верховна Рада, яка приймала Закон про протитуберкульозні заходи. Сьогодні приємно було почути, і ми так бачимо, що це є і пріоритетом Президента, розглядалося на Раді національної безпеки, що подали грунтовані матеріали Кабінет Міністрів і профільний комітет, хороший виступ. І я хотів би вам подякувати за конкретні і професійні відповіді, що буває, на жаль, не завжди. І в програмі є всебічні заходи. Тому, я, як депутат, до якого часто звертаються виборці, хотів звернути на дві такі конкретні проблеми. Мене особливо цікавить: перспективи забезпечення путівками у пост-туберкульозний період в санаторії, в протитуберкульозні заходи, особливо про, для бідних дітей і пенсіонерів, в тому числі інвалідів? Дякую.
Спасибі велике за запитання. Я можу сказати, що за концепцію і нову національну програму, що Верховною Радою передбачається прийняти в липні уже цього року та за існуючим бюджетом, а особливо за наступним бюджетом стовідсотково дітей усіх, не тільки з соціально, соціальнонеоблаштованих сімей, буде забезпечено путівками до закладів реабілітації. До санаторіїв і протитуберкульозних курортів, це передбачено і це виконується. Наступне запитання від депутатської фракції „Відродження”, стосується питання, про яке я вже говорив в своїй доповіді, одначе воно надзвичайно є небезпечним. Це, так звані, хіміорезестентні, тобто такі форми туберкульозу, що не піддаються лікуванню класичними схемами і класичними препаратами. Що сталося? Біда полягає в тому, що, коли руйнувалася о та система, про яку я говорив, ліки виділялися небагато і давалися не потрібні терапевтичні дози, а ділилися доза н одну людину, скажімо, половинилося, чи тільки треть давалася. І виховувалися, так звані резистентні форми збудників туберкульозу, виховували цю резистентність неправильною терапією. І на сьогодні ми маємо ситуацію, коли в найбільш функціонуючих джерелах, чи вогнищах туберкульозу такий збудник, який не піддається лікуванню класичними антибіотиками і протитуберкульозними препаратами. Що робити? Необхідно терміново запровадити і це вже робиться спеціальне лабораторне обстеження не стільки хворого, скільки збудника на те меню препаратів до яких цей збудник є витривалим для того, щоб не призначати і ще більше не виховувати резистентність. Це і є спеціально в концепції, в національній програмі таке положення.
Будь ласка, письмове.
Я тільки що на письмове відповів.
Письмове, вибачте. Нощенко Микола.
Нощенко Микола, „Народний блок Литвина”. Судячи із запитання, щоб боротися із туберкульозом – хворобою, на мій погляд, бідності і хворобою голоду і холоду – боротися розпочинають керівники, коли стають президентами. А чому не борються, коли вони прем’єрами. І треба перераховувати всіх прем’єрів, які, на превеликий жаль, сьогодні очолюють політичні блоки. Як вони думають боротися з туберкульозом? Запитання наступного. Скажіть, будь ласка, який відсоток хворих на туберкульоз у закритих закладах? І щоб ви детально розказали про закриті заклади. Виліковуються, довиліковуються? Як вони виходять у суспільство? І наступне. Ставиться питання щодо виділення туберкульозних лікарень в окремі медичні заклади з окремим фінансування. Яка ваша думка щодо цієї проблеми? Дякую.
Спасибі велике за запитання. Справді СІЗО чи місця позбавлення волі в принципі – це майже, я би сказав, найбільш функціонуюча ланка епідемічного процесу в Україні. З одного боку, і це звичайно погано, але, з іншого, - це організовані колективи. Тому при правильній організації протитуберкульозних заходів, оскільки ці колективи організовані, дуже легко вирішити цю проблему. Бо це люди, які не розповсюджують туберкульоз поза межі місця позбавлення волі. Хоча всередині настільки контагіозні стосунки, що утримати туберкульоз в якійсь одній групі чи команді місця позбавлення волі майже неможливо. Стосовно того, які заходи будуть здійснюватися в місцях позбавлення волі і здійснюються уже. Передовсім це, от якраз, коли ми говоримо про ДОЦ-стратегію, - оце і є яскравий приклад того, що режим швидкої допомоги, як лікарня швидкої допомоги, як карета швидкої допомоги. Оця ДОЦ-стратегія має застосуватися в цьому функціонуючому епідемічному вогнищі, що і буде робитися. І ми переорієнтовуємо оці гроші по ДОЦ-стратегії якраз на місця позбавлення волі, щоб ліквідувати ці епідемічні, епідемічні джерела чи епідемічні вогнища. Якщо можна, повторіть, будь ласка. Я вибачаюся. Друге питання я не почув.
Так, Микола Петрович, давайте домовимось так, що ми по одному питанню задаємо. Але ми по одному питанню, а ви аж два задали. Будь ласка, письмове.
Отже, письмове запитання від Комітету Верховної Ради з питань охорони здоров’я. цих питань комітет задав багато і ми надіслали спеціально на комітет свої відповіді, це вийшла майже ціла книжечка. Але серед усіх запитань найбільш такі, з акцентом, запитання знову ж таки по програмі ДОЦ-стратегії, адаптованої дотстратегії і стосовно захворюваності лікарів. По ДОЦ-стратегії я вже пояснив, якщо комітет буде незадоволений, то перепитають, а от стосовно лікарів. Нажаль, наші лікарі є абсолютно незахищеними від таких висококонтегіозних захворювань як туберкульоз передовсім. І не тільки тому, що немає засобів дезинфекції вчасної і повної, не тільки тому, що контакт відбувається здебільшого в режимі швидкої допомоги, а не планових оглядів, про що ми говорили, а ще й тому, що лікарі бідні. Тому що епідемічно нестійкою до туберкульозу людина є, коли вона недоїдає, коли в неї постійні нервові стреси, а у лікарів, які біля туберкульозних пацієнтів ходять, стрес є постійно. І зняти цей стрес, коли отримуєш малу зарплату, неможливо. Тому є звернення до Верховної Ради України, воно готове для того, щоби вже наступного бюджету підвищити зарплату фтизіатрам і медикам, які є в групі ризику контакту з такими хворобами як СНІД, як туберкульоз до такої межі, щоб зняти найбільш епідемічно значимий чинник захворювання на туберкульоз, як стрес, невпевненість в своїй зарплаті, невпевненість в майбутньому житті своєму як лікаря і виконання своїх обов’язків.
Будь ласка, Ігор Шурма.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]], „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. Ви знаєте, міністр охорони здоров’я, якого відправив у відставку Президент Ющенко, виходив на трибуну і починав доповідати медичні теми з того, що якби не Ющенко, не було б сімейної медицини, не було б уваги до кардіології. Сьогодні це продовжується, з трибуни лунає Президент Ющенко і тема туберкульозу. Мене цікавить більш приземлене запитання. Перше. Чим пояснюється те, що захворюваність на туберкульоз в Білорусії в три рази менша ніж у нас. Це перше. І мені цікаво, коли ми говоримо про соціальний захист, чи можете ви в мікрофон назвати цифру, заробітну плату лікаря фтизіатра у стаціонарі і дільничного. І скажіть, будь ласка, що сьогодні зроблено міністерством для того, щоб в інтернатуру випускники медичних факультетів йшли на фтизіатрію. Дякую.
Спасибі велике. Хороші запитання всі. Перше, стосовно Президента. Якраз я в своєму виступі говорив про те, що Верховна Рада запустила механізм оптимізації боротьби з туберкульозом, бо якщо би не відповідний бюджет держави, який ви прийняли, то навряд чи можна було б вправно з туберкульозом боротися. Перше. Друге. Стосовно Білорусії. Два чинники в Білорусії стримують епідемію туберкульозу: майже відсутність міграційних процесів – це перше. І друге, те, що в Білорусії досі збереглася якраз радянська система диспансеризації. Стосовно заробітної плати. На жаль, якщо відкинути там, що на півтори ставки працюють, там якісь преміальні, ще щось, ще щось. На жаль, в чистому вигляді лікар отримує 300 гривень, стосовно, як кажуть: „Дешева рибка – погана юшка”. Але лікарі працюють дуже добре, але оцей стрес, що стільки грошей платять їм за цю роботу. І останнє запитання ваше, стосовно інтернатури. В концепції, коли я говорив, нової стратегії боротьби з туберкульозом, ми заклали, ви абсолютно правильно сказали, незалежно від професійної орієнтації і обраної професії, починаючи від першого курсу медінституту і закінчуючи інтернатурою, обов’язково вони будуть проходити базовий курс по діагностиці, лікуванню і профілактики туберкульозу, як це було, між іншим, колись. Не випадково на сьогоднішній день лікарі не вміють ставити діагноз класичної чахотки у дитини, тому що ліквідували свого часу педіатричні факультети. І вони ставлять діагноз який, гангренозна ангіна, замість того, щоб ставити правильний діагноз, саме через ті причини, про які ви говорите.
Дякую. Сідайте, будь ласка.
Спасибі велике.
Від профільного комітету, перший заступник голови комітету Михайло Васильович Лобода, будь ласка, 10 хвилин. Підготуватися Симоненко Валентину.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати та члени уряду України, шановні співвітчизники. Проблема туберкульозу в Україні з часу набуття його поширення, масштаби епідемії навіть не втратила своєї актуальності. Навпаки, процес фактично вийшов з-під контролю влади, в умовах політичної нестабільності, коли щорічно або й частіше змінювалися уряди на найвищому рівні виконавчої влади, практично, були відсутні особи, відповідальні за координацію проти туберкульозної роботи на державному рівні. Відсутність у вищих ешелонах виконавчої влади чіткої стратегії подолання епідемії туберкульозу, розуміння соціальної суті цього захворювання, нерішучість і непослідовність у здійсненні відповідних заходів є головними причинами погіршення ситуації в Україні. У всякому разі, помітних, адекватних і, головне, професійних дій на зупинення епідемії не вжито. Склад міжвідомчої комісії по боротьбі з туберкульозом мінявся з калейдоскопічною швидкістю це утворення працювало мляво і не справляло ніякого реального впливу на ситуацію. Для прикладу можна взяти впровадження в практику рекомендований Всесвітньою організацією охорони здоров’я методики боротьби з туберкульозом відомої як ДОЦ-стратегія. Майже 10 років ведуться дискусії навколо її впровадження в Україні не зважаючи на те, що в тих районах, де її було застосовано, до речі, в місті Києві і Донецькій області, досягнуто помітних змін на покращення епідемічної ситуації з туберкульозом. За результатами парламентських слухань, що відбулися в травні 2003 року урядом було рекомендовано протягом 2004 року поширити досвід зазначених територій на всю Україну, але цього не зроблено й досі. Нікого не варто переконувати, яким надзвичайно важливим фактором боротьби з туберкульозом залишається вакцинна профілактика цієї інфекції. Ще в 1998 році за рахунок кредиту урядом України було закуплено необхідне для виробництва вакцини обладнання на суму понад 18 мільйонів німецьких марок, проте до цього часу це обладнання валяється на складах і вже морально застаріло, а виробництво вкрайнеобхідної вакцини для профілактики туберкульозу не налагоджено. Не зайвим буде при цьому нагадати нашим економістам і фінансистам і з уряду, що лише на погашення відсотків по згаданим кредитам і з державного бюджету України витрачено понад 29 мільйонів євро, скільки б новітнього обладнання можна було б закупити за ці кошти. Уже багато разів залишається гострою проблема туберкульозу пенітерціарної системи, де показник захворюваності майже в 50 разів перевищує середній по Україні. Місця позбавлення волі перетворилися на вкрайнебезпечний осередок і на думку експертів нині стали небезпечною основною рушійною силою епідемічного процесу туберкульозу. За їх оцінками в установах Держдепартаменту з питань виконання покарань кількість інфікованих складає 10 відсотків від загальної кількості утримуваних. А темп щорічного зростання числа інфікованих і хворих на туберкульоз становить близько 25 відсотків. У той же час, керівництво департаменту фактично приховує реальний стан справ, чим вводить в оману керівників держави, місцеві органи виконавчої влади та громадськість щодо поширення хвороби в підвідомчих установах і здійснюваних заходах. Уряд не може знайти прийнятого рішення всупереч двох відомств: Держдепартаменту і МВС щодо порядку утримування та лікування хворих на активні форми туберкульозу, щодо яких обрано затримання, як запобіжний захід. Дуже довго розробляються Кабінетом Міністрів України нормативні правові акти щодо забезпечення подальшого медичного нагляду за хворими на туберкульоз, яких звільнено з установ виконань покарань і які дуже активно поширюють туберкульоз серед населення. Оцінюючи нинішню ситуацію з туберкульозом можна сказати, що за час епідемії в Україні жоден уряд не показав своєї спроможності впливати на ситуацію. Про це свідчать і порівняльні дані основних параметрів захворюваності та смертності від туберкульозу, які з кожним роком стають все гіршими. За останні десять років, коли захворюваність набула масштабів епідемії, вона зросла майже вдвічі і складає понад 80 випадків на 100000 населення. До речі, скажу, що на початку епідемії цей показник складав 50 випадків. На обліку в протитуберкульозних закладах перебувають більше, ніж півмільйона осіб. Щороку їх кількість зростає майже на 40000. Кількість хворих, які помирають від туберкульозу, зросла на 11000 осіб на рік. У деяких областях, в основному в Південно-Східному регіоні, захворюваність і смертність від туберкульозу перевищують середні показники по Україні в півтора-два рази. Цей статистичний феномен, до речі причин поширення туберкульозу на вказаних територіях, до цього часу не має переконливо наукового обґрунтування, а значить відсутні і реальні механізми практичної протидії. Швидкими темпами продовжує зростати кількість хворих, у яких туберкульоз діагностується на пізніх стадіях. У важких і занедбаних формах все більше виявляється збудників хвороби резистентних декількох протитуберкульозних засобів. З’явилася вкрай небезпечна тенденція суттєвого зростання питомої ваги осіб молодого, працездатного віку та дітей серед інфікованих туберкульозом. Наведені факти свідчать про низький рівень ранньої діагностики та лікування хворих на початкових стадіях туберкульозу, коли хвороба найкраще піддається специфічному лікуванню. На фоні реальної загрози для національної безпеки держави створюється зростаючими масштабами епідемії туберкульозу викликає подив бездіяльність центральних і місцевих органів виконавчої влади, їх пасивність у реалізації загальновідомих і спеціальних заходів, спрямованих на боротьбу з туберкульозом. Незважаючи на стрімке зростання захворюваності на туберкульоз, протягом 1990-2004 років в Україні майже на третину скорочено мережу протитуберкульозних диспансерів, лікарень, санаторіїв і кількість ліжок у них. Ліквідовано 61 протитуберкульозний диспансер на десять тисяч ліжок. 86 протитуберкульозних санаторіїв на 17 тисяч ліжок. Низька заробітна плата, регулярне скорочення посад, відсутність належних механізмів стимулювання праці та соціального захисту медичних працівників протитуберкульозних закладів призвели до суттєвого дефіциту кадрів у фтизіатричній службі, що нині складає близько 40 відсотків, а серед працюючих більше половини особи пенсійного віку. Професійна захворюваність працівників фтизіатричної служби на туберкульоз за вказаний період зросла більше ніж у 20 разів. Перевірками, які здійснені протягом останніх п’яти років Рахунковою палатою України щоразу виявляються одні і ті ж самі типові порушення у використанні коштів Державного бюджету, виділених на реалізацію Державної програми боротьби з туберкульозом. Значні суми коштів витрачалися за цільовим призначенням, а більшість, не за цільовим призначенням, а більшість і неефективно. Я думаю, про це більш конкретно проінформує Валентин Костянтинович Симоненко. Не видно реальної допомоги сьогодні великої кількості, близько 150 громадських організацій, благодійних фондів, які задекларували свою діяльність у сфері боротьби з туберкульозом і ведуть сьогодні відверту боротьбу за провідну роль у розподілі гуманітарної допомоги та коштів в благодійний фонд. Комітетом з питань охорони здоров’я, материнства та дитинства внесено на розгляд Верховної Ради України проект відповідної постанови, який рекомендовано уряду України та іншим центральним органам виконавчої влади, здійснити низку заходів, що повинні сприяти зупиненню епідемії та покращенню загальної ситуації щодо туберкульозу. Просимо підтримати внесений комітетом проект постанови Верховної Ради України. Дякую за увагу.
Дякую, Михайло Васильович. Сідайте, будь ласка. До слова запрошується голова Рахункової палати України Валентин Костянтинович Симоненко. Будь ласка, 5 хвилин.
Уважаемый Адам Иванович! Уважаемые народные депутаты и члены правительства! Извините, но я напомню, что еще в далеком 1995 году Всемирной организацией охраны здоровья была зарегистрирована эпидемия туберкулеза в Украине. Экстраординарный факт, который как бы остался незамеченный ни правительством, ни Министерством здравоохранения, а эпидемия туберкулеза в Украине прогрессировала и принимала масштабы угрожающие национальной безопасности страны. И только спустя 6 лет было разработано и принято Национальной программой борьбы с заболеванием туберкулеза в 2002-2005 годы. В прошлом году по рекомендации Верховного Совета Счетной палатой был проведен аудит эффективности выполнения национальной программы, задания которых определялись одним из первоочередных. Вот некоторые итоги выполнения этой программы: - Исполнение национальной программы Министерством здравоохранения свелось лишь к закупкам противотуберкулезных препаратов, диагностических средств и вакцины. Из намеченных мероприятий за 4 года выполнено лишь одно. На 11 году эпидемии в стране нет постоянного общегосударственного реестра для осуществления эпидемиологического анализа, не создан он и в 2005 году. Министерством здравоохранения не разработаны и утверждены нормы количества коек для обеспечения стационарного лечения больных в противотуберкулезных заведениях, в санаторных учреждениях. Количество коек для представления стационарной помощи больным туберкулезом с каждым годом уменьшается, в среднем по 350 коек в год. В том числе и в 2005 году. За 10 лет эпидемии в Украине из 119 туберкулезных санаториев свою деятельность прекратило 27. При этом количество койкомест сократилось более чем на 6 тысяч. Все это происходит на фоне стремительного роста заболеваемости. По количеству больных туберкулезом и их смертности в 2005 году эпидемпорог превышен в 3 раза. На контроле в лечебно-профилактических заведениях сегодня находится около 800 тысяч человек, каждый пятый с заразной активной формой туберкулеза. Вот вам и выполнение первоочередных государственных задач. При этом на Программу было затрачено свыше 700 миллионов гривен, 71 процент из которых были затрачены с нарушением действующего законодательства и неэффективно. Миллионы бюджетных гривен, средства, затраченные на научно-исследовательские работы не влияют на качество лечебное больных. Причина банальная. Ни Министерство здравоохранения, ни Академия медицинских наук не издают указы по их внедрению, но бюджетные деньги употребляют. Кабинет Министров Украины, Министерство финансов, Министерство экономики не обеспечили создание, производство отечественных противотуберкулезных вакцин. Полученное по кредитным соглашениям еще в 98-ом году оборудование для этих целей, физически и морально стареет. А производство не работает. Механизм возврата бюджетных средств в немалой сумме, - 29,4 млн. евро используется на обеспечение этого кредитного соглашения, отсутствует. Таковы печальные итоги проведения аудита по повышению Национальной Программы в борьбе с заболеванием туберкулеза в 2002-2005 году. Результаты проведенного аудита Счетной палаты направлено, перечисляю: двум премьер-министрам, это в прошлом году, двум министрам здравоохранения, двум секретарям Совета национальной безопасности и обороны Украины, одному генеральному прокурору. Анализируя полученные ответы, к сожалению, приходиться констатировать, что все со всем соглашаются, но меры конкретные никто не принимает. Не было адекватных мер реагирования, а проблему, практически, заговорили. Попытка сделать ее дежурным предприятием правительством, на наш взгляд, есть и сегодня. Читайте аналитические и справочные материалы о состоянии эпидемии туберкулеза в Украине и пути их преодоления, которые вам роздало правительство. Первый пункт. Рассматривать борьбу с туберкулезом в Украине как приоритетные первоочередные задания. Раз. Второй пункт. Предлагают разработать программу борьбы с туберкулезом, которая и не выполнена до сегодняшнего дня. И, последнее. 10 лет не дали результаты положительные. Это закономерно, когда правительство.
Дайте можливість завершити.
и это закономерно, когда правительство и его центральные органы управления выступают не как организаторы, ответственные за ликвидацию эпидемии, а как всего как регистраторы, увеличение либо уменьшение заболеваний или снижение. эффективности здравоохранения. У меня все. Спасибо.
Дякую, Валентине Костянтиновичу. Так, обговорювати будемо? Будемо. Я думаю, що проблема зрозуміла, що вона надто серйозна. Може проголосуємо постанову? Тоді від фракцій, будь ласка. На обговорення відведемо 30 хвилин. І давайте одразу домовимося, що ми його проведемо, не перериваючи, а потім оголосимо перерву. Будь ласка, представники фракцій, а потім, якщо буде час, і народні депутати, які не від фракцій уповноважені виступити. Олег Зарубінський, Народна партія. Підготуватися Катушевій Заремі. 3 хвилини регламент.
Дякую, Адаме Івановичу. Олег Зарубінський, „Народний блок Литвина”. Шановний головуючий! Шановні колеги народні депутати, представники засобів масової інформації! Стрімкий ріс захворюваності та смертності українського населення від туберкульозу переконують, епідемія поширюється, набуваючи вкрай небезпечних, не завжди виліковних резистентних форм. Серед найголовніших причин розгулу цього небезпечного захворювання, як свідчать висновки Рахункової палати України тільки що оголошені, є неефективне використання коштів Державного бюджету України, виділених Міністерству охорони здоров’я на виконання національної програми боротьби із захворюванням на туберкульоз у 2002-2005 роках. На порозі створення нової аналогічної програми ситуація один до одного нагадує славнозвісну приказку, пригадуєте, про собаку, котра собі гавкає, коли караван іде. То ж Народний Блок Литвина, зважаючи на гостроту зазначеної проблеми, звертається до уряду, а також звертається до Генеральної прокуратури України з питанням: „Куди ділися державні кошти виділені на такі вкрай важливі суспільно-значущі цілі?” Нас цікавить і інше питання: „Чому Міністерство охорони здоров’я, святим обов’язком якого є забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та виконання державних програм розвитку охорони здоров’я у 2002-2005 роках, підкреслюю, 2005 роках включно, не виконало ці обов’язки?” Винні мають бути покарані. Тому ми вимагаємо. Перше. Негайного виконання прийнятої урядом у червні 2005 року Постанови про створення в Україні Координаційної ради з контролю над туберкульозом як форми громадського контролю за системою протитуберкульозних заходів і, найперше, за проходженням і використанням коштів. Друге. Терміново реформувати систему управління боротьби з туберкульозом зі створенням відповідного підрозділу в штаті Міністерства охорони здоров’я України. Третє. Рекомендувати Уряду України у ході розробки національної програми контролю за туберкульозом на 2007-2011 роки залучити зацікавлені громадські організації та забезпечити публічне обговорення цього. Четверте. З огляду на особливо шкідливі умови роботи лікарів-фтизіатрів на даному етапі, поки що тільки на даному етапі доручити Кабінету Міністрів України підготувати та внести до Верховної Ради України законопроект про надання статусу державних службовців цій категорії медиків або розробку іншої системи заохочувальних заходів задля стимулювання зацікавленості медиків у подоланні цього страшного лиха. Дякую за увагу.
Зарема Катушева, фракція комуністів. За нею буде виступати Микола Нощенко.
Уважаемые присутствующие, я бы хотела, прежде всего, обратить внимание на ложу Кабинета Министров. Посмотрите, сегодня в парламенте обсуждается актуальнейшая тема – проблема всего нашего украинского народа, у нас эпидемия. Но в это время Кабмин занимается предвыборными своими делами, им не до своего народа, как всегда! То, что произошло на территории бывшего Советского Союза, иначе как социально-экономическим потрясением не назовешь: резкое обнищание населения, падение уровня жизни, постоянные стрессы, ликвидация социальных гарантий со стороны государства, развал здравоохранения, миграционные процессы, безработица и, как следствие – резкое снижение иммунитета у широких слоев населения явились первоисточником возникновения эпидемии туберкулеза. Специалисты-фтизиатры Украины особенно подчеркивают роль социально-экономических факторов возникновения эпидемии туберкулеза, считая его зеркалом политического, социально-экономического положения и культурного уровня населения страны. Вообще сам термин болезни для туберкулёза был. возник в 19 веке как болезни нищеты, голода и социальных потрясений. Совокупность жизненных условий: жилища, питания, условий труда и другие социальные факторы способны оказывать сопротивляемость организму. Ко многим неблагоприятным заболеваниям, в том числе и туберкулёзу сами ученые, медики, историки давно заметили, что все абсолютно социальные потрясения сопровождаются ростом как сердечно-сосудистых заболеваний, в первую очередь, также и заболеваний инфекционных, в частности туберкулеза. И именно это уносит миллионы наших людей. Другими причинами роста заболеваний бесспорно можно считать и разрушение всей фтизиатрической службы на Украине, необоснованные сокращения числа противотуберкулезных диспансеров и санаториев, их коечного фонда, уменьшение числа врачей-фтизиатров, прогрессирование эпидемии туберкулеза и СПИДа, недостаточная медицинская помощь и для социально уязвимых групп населения, снижение иммунитета населения в результате постоянных стрессов и ухудшения социально-экономической ситуации в стране. О роли социальных факторов свидетельствуют такие данные. Приведу хотя бы по Крыму. В Крыму очень высокий, вы знаете, удельный вес безработицы и это привело к тому, что в трудоспособного населения больных.
Дякую. Микола Нощенко, „Народний блок Литвина”. За ним буде виступати Заєць Іван.
Микола Нощенко, „Народний блок Литвина”, 160 виборчий округ, Сумщина. Шановний головуючий! Шановні колеги! Шановні телерадіослухачі! Ну можна зробити висновок, що на сьогоднішній день Кабінет Міністрів, Міністерство охорони здоров’я не спромоглися створити чіткої системи боротьби з туберкульозом. Як приклад, можна сказати, що до цього часу відсутній реєстр хворих, і тому державна статистика, на мій погляд, не дає нам переконатися, що це достовірні відомості. Стара національна програма як була формально складена, так і формально виконана. Вона суттєво не вплинула на стан справ. Наприклад, у мене в окрузі – відомості найсвіжіші, - на лікування цієї хвороби бюджетне фінансування виділяється в п’яти відсотках до потреби, обладнання флюорографічне, наприклад, 70 років від встановлення. Якщо брати забезпечення вартості одного ліжко-дня: по харчуванню – в межах 10 гривень, фактичні видатки складають лише дві гривні. Ну, ми вже говорили про те, що туберкульоз – це хвороба бідності, туберкульоз – це хвороба, коли відсутнє тепло і достатня їжа. Що ж потрібно зробити. Ну, перш за все, в авральному порядку складена уже концепція, проект Державної цільової програми, їй треба надати статус загальнодержавної. Друге: провести реструктуризування системи управління боротьби з туберкульозом, зокрема, я підтримую пропозиції, які подав народний депутат з цієї трибуни Зарубінський, але добавити, що назріла потреба створити спеціальну контрольну комісії Верховної Ради України з проблем туберкульозу. Друга пропозиція: надати Інституту фтизіатрії і пульмонології імені Яновського статус національного наукового центру і створити на його базі всеукраїнський центр контролю за туберкульозом, а також вирішити питання його фінансування та забезпечення кадрами. Наступне. На регіональному рівні, районному рівні необхідно туберкульозні відділення районних лікарень виділити або повернути їм статус юридичної особи з окремим фінансуванням, що дасть можливість залучити спонсорські кошти. Ми знаємо, що туберкульозні хворі, як правило, одинаки, до них не приходять рідні, родичі і не приносять їм їжу та ліки. І третє ми вносимо пропозицію Кабінету Міністрів: прийняти рішення за результатами доповіді зробленої головою рахункової палати і винних у розбазарюванні нецільовому використанні бюджетних коштів обов’язково притягнути.
Так, Іван Заєць. Десь бачив я його. А, є, вибачте. Підготуватися Комару.
Іван Заєць. Український Народний Блок Костенко і Плюща. Шановні народні депутати, нарешті ми почули кваліфіковану доповідь від Міністерства охорони здоров’я. Заступник міністра не став збиватися на манівці, він не зосередив нашу увагу тільки на проблемах медичного характеру, а він привернув нашу увагу до цілого комплексу проблем, які викликали епідемію туберкульозу. Нашу увагу було привернуто до того, що епідемія туберкульозу пов’язана із таким фактором, як міграція. Тому ми повинні дуже добре сьогодні попрацювати над тим, щоб, врешті решт, контроль за кордоном, зокрема зі сходу, був повишений. Же треба розуміти, що ми знаходимося на шляху міграц., великих міграцій. І те. Що іде до нас зі сходи, а це люди іншої культури, це люди, які несуть за собою наркотики, це люди, які несуть за собою зброю і багато інших речей. Тому давайте думати про те, щоб все-таки кордон у нас був контрольований і щоб ця неконтрольована міграція була припинена. Як бачите: тут була намальована чітка картина про зв’язок наркоманії і туберкульозу. Адже, наркотики, вони знижують імунітет людини. І тому людина, яка сьогодні вживає наркотики знову ж таки вона і має велику реальність, що захворіє туберкульозом. Ми знаємо, що Рада національної безпеки і оборони розглядала питання захворювань туберкульозом, але мені видається, що вже настав час, щоб Рада національної безпеки і оборони розглянула питання саме про незаконний обіг наркотиків. Це лихо, яке сьогодні знищує нашу молодь. Це лихо, яке сьогодні породжує інші захворювання. Бо саме на тлі загального зниження здоров’я якраз і виникають такі хвороби, як туберкульоз. Ще одна проблема, до якої я хотів би привернути вашу увагу, - це місця позбавлення волі. Там знову ж таки не створені всі умови для того, щоб людина не хворіла туберкульозом. Навпаки, там дуже часто люди якраз захворюють. Я думаю, що, можливо, нам треба переглянути і Кримінальний кодекс у бік послаблення відповідальності за незначні злочини, особливо для дітей. Бо ми таким чином наражаємо їх на знову ж таки туберкульоз, знову ж таки на великі втрати здоров’я. І ще один фактор – це фактор соціальний. Тут уже говорилося, але ми маємо усвідомити. Що без створення робочих місць, без ліквідації безробіття не можна сьогодні вирішити якраз медичної проблеми. Тому Український Народний Блок Костенка і Плюща підтримує реалізацію національної програми, підтримує прийняття стратегічних рішень і вирішення цієї проблеми. Дякую.
Микола Комар, „Регіони України”. Підготуватися Поровському.
Шановні колеги, сьогоднішній День уряду присвячено надзвичайно важливій проблемі нашого суспільства – проблемі, яка зачіпає не лише здоров’я та життя наших громадян, а й благополуччя держави та усього людства, яка несе загрозу для національної безпеки України. З 1995 року в Україні туберкульоз визнано епідемією. Із цього приводу всі органи виконавчої, законодавчої і судової гілки влади повинні працювати в системі SOS. Але що ми маємо на сьогодні? Хочу нагадати усім присутнім, що згідно пунктів вісім та дев’ять положення Верховної Ради про День уряду доповідачем з тематики Дня уряду виступає Прем’єр-міністр України або визначений ним член Кабінету Міністрів. Але ми бачимо, що ті, хто повинен був представляти уряд, відсутні. Я нічого не маю проти заступника міністра і дуже дякую йому за виступ. Але сьогодні тут мав звітувати, повторюю, Прем’єр або віце-прем’єр з гуманітарних питань. Напевно проблема не видається їм настільки важливою, щоб особисто прийти до народних депутатів. Жаль. Тому що якраз до них народні депутати мають декілька запитань. Шановні колеги, сьогоднішнє питання Дня уряду є дуже важливим для безпеки наших громадян. Ситуація з боротьбою з туберкульозом катастрофічна. Це питання має не лише медичні аспекти, на розвиток епідемії впливає і соціально-економічна ситуація в країні. За неї повинен відповідати Президент, який обіцяв, ідучи на вибори, створити робочі місця, кращі умови життя, безоплатну медичну допомогу, обіцяв подолати безпритульність і бідність у державі, але все це залишилося лише гаслом. Я пропоную припинити обговорення і поки у Верховну Раду не прийде Президент України, який так дбає за маленького українця, не прийде виконуючий обов’язки Прем’єр-міністра України і сам не виступить з програмою дій по подоланню епідемії туберкульозу в Україні, з конкретними відповідальними за напрямки, з пропозицією створення головного органу з координації заходів по реалізації єдиної політики у сфері протидії цій страшній епідемії, доти не приступати до обговорення цього питання. Шановні колеги, наприкінці хочу нагадати всім вам, що епідемія туберкульозу була в нашій державі двічі протягом минулого століття, в 36-37 та в 46-47 роках, і обидва рази її було успішно подолано за кілька років. І тоді не займалися пустою балаканиною, а робили конкретні справи. Я закликаю уряд згадати минулий досвід та приступити до роботи. Дякую за увагу.
Микола Поровський, „Відродження”. Наступний Шевчук Сергій. Немає Поровського? Будь ласка, Сергій Шевчук, фракція БЮТ. Підготуватись, ми домовились, що працюємо до завершення питання, потім перерву оголосимо. Поки що працюємо до завершення розгляду цього питання, потім буде перерва. Наступний Черновецький.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, відомо, що здоров’я не лише відсутність захворювання, але і повне фізичне, духовне і соціальне благополуччя. Оскільки туберкульоз є соціально детерміноване захворювання, на нашу думку саме соціальне благополуччя є тим фундаментом, який може вирішити цю проблему. Туберкульоз поширюється не лише серед неімущих, ув’язнених контингентів, а і всіх громадян України. Відомий факт, коли наша славетна землячка Леся Україна сама хворіла на туберкульоз. Але сьогодні ми мусимо визнати, що, власне, Україна, як держава страждає від сухот. Без надії сподіваюсь, - писала Леся. Без надії – помираю, кажуть сьогодні хворі. Вперше РНБО розглянула відверто і чесно стан епідемії туберкульозу і визначила, перед якої прірвою сьогодні зупинилось здоров’я нації. Але констатація факту – це лише напівміра, щоб говорити про шляхи подолання епідемії в першу чергу треба зробити аналіз того стану, чому так сталося. Чому Академія медичних наук і досі не виробила зрозумілу медиками ефективну програму діагностики і лікування. Чому тендерні закупівлі протитуберкульозних препаратів колишнім керівництвом МОЗ здійснювались за цінами, я прошу уваги, що в декілька разів більші цін на аналогічні препарати на європейському континенті? Хто давав дозвіл на приватизацію близько 90 протитуберкульозних санаторіїв і хто сьогодні є власником цих закладів, в тому числі і серед народних депутатів? І головне – чому лише медики знову і знову відповідають за поширення епідемії? Бо і досі Національна координаційна рада по боротьбі з туберкульозом не функціонує в належному режимі в Кабінеті Міністрів. А рішення про це – це дрібне управлінське рішення, потрібно взяти фахівців, долучити громадськість і координувати, здійснювати системні заходи по боротьбі з епідемією в нашій державі. Відомо, що який великий відсоток хворих медиків, які допомагають контингенту хворих туберкульозом, медики хворіють самі, хто ж буде лікувати цих пацієнтів-медиків. Їхня праця – це безкорисливе служіння хворим, бо держава визначила оплату їх праці в разів двадцять менше ніж чиновникам облдержадміністрацій. Позиція Блоку Юлії Тимошенко в цьому питанні зрозуміла, соціальне благополуччя – це запорука успіху. І те, що колись закидали про бюджет проїдання, насправді в уряду Тимошенко, це був бюджет здоров’я. Ми вимагаємо виділення коштів на охорону здоров’я не нижче 6 відсотків валового внутрішнього продукту і заробітну плату медиків по формулі: стільки тисяч гривень на рік працюючому лікарю, стільки років самому лікарю. Чим більше соціальних проблем ми будемо ставити.
Леонід Черновецький, „Наша Україна”. Наступна Усаченко по квоті, „Реформа і порядок”.
Уважаемый председательствующий, уважаемые народные депутаты и те, кто нас слушает. Это «Наша Украина», Леонид Черновецкий. Я хочу сказать много о том, что происходит на самом деле у нас с такими заболеваниями, как туберкулез и СПИД, и гепатит «С» и т.д. Все это, мы пожинаем плоды того преступного режима, который был на протяжении многих лет в Украине. Когда средства из министерства здравоохранения, которое должно заниматься этими вопросами, просто раскрадывались на закупку разных дорогостоящих предметов, которые, в принципе, использовались потом для лечения тех, кто на самом деле мог бы немножко подождать. Что мы имеем сегодня? Страшную проблему. Главным образом, говоря о туберкулезе, я хочу сказать о полном неуважении со стороны местных органов власти, в том числе, Киевской государственной администрации, к тем, кто сегодня имеет эту проблему в Киеве. Ко мне недавно обращалась семья, где сначала был один больной туберкулезом, они живут впятером в одной комнате в коммунальной квартире. Я пишу в администрацию, «караул»: «Караул! Дайте же им возможность расселиться». Сначала пишет эта семья, у них один больной с открытой формой туберкулеза, потом уже два больных, я думаю, что сегодня они все уже больны туберкулезом. Я полагаю, что конечно с учетом той информации, которую дает Министерство здравоохранения, говорить об этом надо мне не три минуты, потому что из всех, кто выступал, я больше всех знаю об этом, поскольку полторы тысячи человек проходят через мои центры и из них, наверное, одна треть больна на разные ужасные формы заболевания. Никто совершенно ими не занимается. У меня есть факты, когда из больниц просто людей не имеющих возможности платить выкидывают как собак в лес, вывозя на носилках. Вызывать скорую помощь по этим поводам совершенно бесполезно. Местные Киевские дома, больницы для туберкулезников наполовину пустуют, караул! Слушайте, раньше в Пуще Водице, я помню, у нас были единичные случаи туберкулезных заболеваний, их лечили. Полное безобразие. Я подал законопроект о том, чтобы ликвидировать, кстати, льготы и привилегии всем гилкам влады. Отдали б мы уже все эти санатории туберкулезникам и всем остальным больным - нет, держимся за них всей властной громадой как черт за грешную душу. И хоть что-то бы сделали хорошее для тех, кто требует от нас поваги. Спасибо вам за внимание.
Лариса Усаченко за квотою фракції „Реформи і порядок” підготуватися Ігорю Шурмі.
Лариса Усаченко, фракція Віктора Ющенка „Наша Україна”. Шановний Адаме Івановичу! Шановні члени уряду! Шановні народні депутати! Туберкульоз – це захворювання, яке становить небезпеку для держави та всього суспільства. Основні причини погіршення епідемічної ситуації з туберкульозу - зростання числа соціального дезадаптованих груп населення, біженців, мігрантів, осіб, які перебувають в установах кримінально-виконавчої влади, осіб без постійного проживання, людей, хворих на хронічні соматичні захворювання алкоголізм та наркоманію. Туберкульоз спричинює високу тимчасову та стійку втрату працездатності, вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих. Але забезпечити їх у потрібному обсязі дуже важко в зв’язку з високою втратою лабораторного діагностичного обладнання та необхідних препаратів. Сьогодні надзвичайно важливою є незалежно проінформованість населення про дану соціально-небезпечну хворобу через засоби масової інформації, а також пропаганда здорового способу життя, профілактика туберкульозу шляхом залучення до цієї діяльності недержавних громадських об’єднань. Туберкульоз в Україні призводить до найбільшої кількості смертельних випадків від інфекційної патології і зафіксовано порушеннями усіх форм туберкульозу. З кожним роком рівень захворюваності, як дорослих, так і дітей, постійно зростає. Саме тому і надалі повинна функціонувати система централізованої закупівлі протитуберкульозних препаратів за кошти державного бюджету та подальшого їх розподілу по областях України. Ще одним кроком на шляху боротьби з туберкульозом повинно стати поліпшення матеріальної бази протитуберкульозних закладів, закупівля в рамках лабораторного обладнання, офісної та комп’ютерної техніки. Слід здійснити підготовку кадрів для впровадження сучасних методів діагностики лікування цієї хвороби. Необхідна також єдина чітка система обліку та звітності, яка б відповідала міжнародним стандартам і дозволила б організувати ранню діагностику лікування, моніторинг та профілактику туберкульозу на європейському рівні. Дякую за увагу.
Ігор Шурма, будь ласка, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Підготуватися Соломатіну.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]], „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. Взагалі на день уряду прийнято звертатися до урядовців, але я не знаю, як до вас звертатися. Відповідно до Конституції вас відправили у відставку, ви виконуючі обов’язки і дехто звільнений, а вас рахують, як робочими. То я звернуся до вас, ви не ображайтеся, так, як звертався до вас Президент у Запоріжжі. Шановні панове лакеї, скільки ви будете дурити людей про якусь реформу в охороні здоров’я і про своє добре відношення до медицини. До тих пір, поки Президент України не попросить пробачення за свій вислів на Майдані Незалежності за те, що в кабінеті лікаря народжується корупція – це все від лукавого. Я знаю як, пане Івасюк, вам допомогти. Візьміть Президента, візьміть двох симпатичних жіночок з Євросоюзу Северінсен і Вольвенд і заведіть їх в протитуберкульозний диспансер. І там запитаєте, скільки отримує лікар, санітарка і медична сестра - це ті люди, які вишукують, як долати туберкульоз. Ви тоді побачите, наскільки ми приблизилися і наскільки ми близько знаходимося від Європейського Союзу. Сьогодні перед тим, як говорити про туберкульоз, потрібно було сказати, що ми робимо для того, щоб лікаря, той, хто кожен день з туберкульозом спілкується, хоча б якось захистити законом. Ось це є Указ, це відповідь народному депутату Президента Ющенка. З 27 грудня він дав доручення виконуючому обов’язки Єханурову вирішити питання про включення професії лікар-фтизіатр, лікар-фтизіатр дитячий, до списку № 2 виробництв і робіт, професій, посад з шкідливими і важкими умовами праці. Дав доручення Прем’єр-міністру, нехай буде, нічого не робите. Сьогодні міністр соціальної політики просить, поможіть зреалізувати. Першого березня, відповідають, був Кабінет Міністрів, ми вирішимо питання. Якщо ви три місяці не здатні вирішити це питання, не обманюйте, не брешіть людям про те, що ви беретеся за реорганізацію охорони здоров’я. Вам коштів мало? Я вам підкажу ще взяти. Тут в залі був піднятий закон, продали „Криворіжсталь”. Ми пропонували закон, де один мільярд гривень віддати охороні здоров’я, віддати на проблему туберкульозу, дати на проблему онкології, дати на проблему кардіології. Поки не розкрадуть ці гроші, туберкульоз побачить гулькін ніс. І на сьогоднішній день, поки ви не зміните відношення до лікарів, до медичних сестер, не зробите їм в два рази більшу заробітну плату, відповідні умови праці, після завершення навчання у медичних закладах, ніхто не піде. Пішли, якби ваші жінки показали приклад. Але.
Юрій Соломатін і тут уже від фракції Микола Садовий, підготуватися.
Юрій Соломатін, фракцій комуністів. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, теорема номер один – туберкульоз - це хвороба бідних. Теорема номер два, але це не означає, що нею не можуть заразитися багаті. Але багатий може вилікуватися, тому що має гроші на ліки та на реабілітацію, а бідному лишається одне – смерть. З 1991 року умови життя людей не поліпшуються, а невблаганно погіршується. Завдяки президентам та їх урядам шалено дорожчають продукти, продовжує зростати безробіття, купівля м’яса стала для багатьох наших громадян нездійсненою мрією. Про яку боротьбу з епідемією ми можемо говорити? Адже понад 60 відсотків хворих на туберкульоз в Україні належать до соціально-незахищених та малозабезпечених верст населення. Якщо соціально-економічні умови в Україні не зміняться, курс на подальшу капіталістичну реставрацію продовжуватиметься, то захворюваність на туберкульоз може збільшитися в двічі, а смертність зросте у два-три рази. Подальша ситуація напряму залежить від розвитку української економіки та добробуту нашого народу. Верховна Рада України, розуміючи складність ситуації, що склалася в державі з туберкульозом, створила Тимчасову спеціальну комісію з цього питання, яка неодноразово збиралася і на своїх засіданнях розглядала разом з зацікавленими органами виконавчої, судової влади, медиками та громадськістю шляхи подолання епідемії. Народні депутати подавали свої пропозиції Президенту, Прем’єру, віце-прем’єру з гуманітарних питань, до РНБО, але позитивних зрушень, на жаль, не відбулося. Все зупиняється на декларативних заявах влади, побажаннях та подяках за співпрацю. Хоча хворих, увага! На туберкульоз в Україні більше в 10 разів ніж на ВІЛ СНІД. Увага громадськості на офіційної медицини зосереджена виключно на останньому – чому? Я как член цієї комісії, хочу повідомити народних депутатів, що комісія звернулася до Рахункової палати України з проханням перевірити використання бюджетних коштів. Звіт цей ми заслухати. Основним результатом цієї перевірки стало те, що Мінохорони здоров’я не забезпечило реалізацію Національної програми боротьби з туберкульозом. Є незадовільним рівень контролю з боку Сектору охорони здоров’я Управління гуманітарної політики Кабінету Міністрів України керівник пан Шлапак, Шпак як за виконанням старої національної програми, так і заходом та якістю розробки Загальної цільової програми щодо контролю за туберкульозом на 2017-2011 роки. Великою проблемою є і кадрова відповідність працівників МОЗ, які у більшості випадків немає
Микола Садовий, фракція соціалістів. Ну, і просить дуже голуб миру – Юрій Кармазін.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Ми щойно прослухали доповідь заступника міністра і ті цифри, ті висновки, які він подав депутатам і всім радіослухачам України, вони, безумовно, жахливі. Особливо жахливо те, що починаючи з 1995 року, коли у країні було оголошено епідемію на туберкульоз, ця форма захворювання не спадає, а прогресує. З року в рік прогресує. Коли я подивився на ті таблиці, які подані, то особливо, знову ж таки, турбує проблема захворювання туберкульозом у дітей. Коли було таке, щоб у школі були діти, хворі на туберкульоз? Коли таке було, щоб студенти хворіли на туберкульоз? Такого уже давно не було, років 50-70 такого не було. Зараз ми це, на превеликий жаль, маємо. І маємо в прогресуючій формі. Мене турбує, безумовно, і Кіровоградська область, де є ріст на туберкульоз за останні роки на 15 відсотків. Що таке 15 відсотків. Якщо така, такі темпи збережуться, то десь через 5,6,7 років все населення Кіровоградської області може хворіти на туберкульоз, якщо ніяких кардинальних заходів не буде вжито. В області показники захворювання вищі за середньоукраїнські. Це, безумовно, хвилює, надзвичайно хвилює. Домінує і прогресує захворюваність у місті Кіровограді, де місцеві депутати займаються фальшуванням як виборів, вони вже привикли до цього, починаючи з 2002 року, так і продовжують фальшувати і цифри, і особливо, так назву по-народному, дерибанять той бюджет міський по кишенях, який і так є не таким уже великим. Турбує також і те, що використання коштів Державного бюджету, якщо глянути на ті цифри, є певне збільшення в абсолютних цифрах. А якщо порівняти темпи росту використання цих коштів і темпи росту на ціни, то безумовно, ми маємо не збільшення коштів на ліквідацію цього захворювання , а навпаки зменшення цих коштів. Тому, що стосується якості життя у держави, то зроблено такий висновок і цей висновок правильно зроблений. Наслідок якості життя держави – це якраз і маємо отакі хвороби про, які ми маємо говорити. Нам потрібно приймати відповідну постанову і досить жорстку з цього питання.
Так, Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, Блок, „Виборчий блок Юрія Кармазіна”. Шановні народні депутати, у депутатських запитах, в яких я неодноразово звертав увагу на висновки небайдужих ентузіастів-фахівців фтизіатричної служби про те, що запровадження Мінохорони здоров’я з 1 січня 2006 року програма ДОЦ-стратегія є абсолютно неефективною. Привінтивна ДОЦ розроблялася у Всесвітній організації з охорони здоров’я для слаборозвинутих країн Африки і Азії, де недоступна належна охорона здоров’я і відсутня протитуберкульозна служба. Саме там вона опробовувалась. Впровадження цієї стратегії в Росії, Казахстані, в країнах Прибалтики, в декількох країнах Африки стало для них негативним досвідом. З 2000 до 2003 захворювання зросло в Уганді майже на 40 відсотків, Бахрейні - на 180, Люксембурзі – на 23, в Норвегії - на 43, Таїланді - на 62 відсотки, Кенії - на 43 відсотки. Ви, що, шановні, хочете, щоб таке було в Україні!? Я цього не хочу! Для того, щоб цього не було, то треба робити зовсім, зовсім інше. Сьогоднішня епідеміологічна ситуація і її прогноз загрожують національній безпеці України. Вам же нагадували, що з 1993 року ми є в ситуації епідемії. Для нас вигідніше для держави щорічно в Держбюджеті визначати захищеними статтями всі видатки витрат на реалізацію загальнодержавних програм по боротьбі з захворюванням на туберкульоз і подолання його епідемії, фінансування захищеними статтями місцевих програм боротьби з туберкульозом, ніж стати державою-ізгоєм. Подивимося, що робиться в місцях позбавлення волі, де є фактично розсадник туберкульозу? Ми садимо туди здорових людей і випускаємо їх хворими на туберкульоз. Куди вони виходять? Вони виходять сюди у суспільство. Там 220 тисяч наших громадян. Що ми робимо? Ми що, держава, спеціально штампуємо людей, які хворі? Шановні! Окремо я хотів би сказати про те. що Крим, Одещина, буквально, стогнуть від ліквідації, розбазарювання і зміни цільового призначення спеціалізованих фтизіатричних лікувальних закладів. Я робив сотні звернень щодо цього. Я вважаю, що така ситуація є не чим іншім, як геноцидом при наявності в Україні епідемії туберкульозу і повторенням геноциду голодомору. Тому я пропоную терміново діяти, прийняти політичне рішення про пріоритетне фінансування захищеними статтями загальнодержавних програм боротьби з туберкульозу. Терміново самому Президенту, я прошу, Вікторе Андрійовичу, почуйте хоч зараз те, що вам говорять, скасувати наказ Мінздрава від 15 листопада 2005 року 610, як такий, що суперечить державним і національним інтересам, прийнятий у порушення Конституції і чинного законодавства України. Ми ще можемо спасти державу ми ще можемо спасти її генофонд. Давайте всі піднімемося на боротьбу з туберкульозом. Я звертаюся до Президента, я звертаюся до Мінздрава: давайте не будемо гіршими, ніж Кенія.
Обговорення питання завершено. Оржаховський, будь ласка, хвилина з мотивів голосування і будемо визначатися.
Анатолій Оржаховський, фракція Комуністичної партії України, Херсонщина. Жаль, що мені не вдалося виступити, бо я, як представник від Херсонщини, мав багато чого сказати, тому що показники по смертності, захворюваності у даній південні області найбільші по Україні. Тому я вважаю, саме головне сьогодні, що ми повинні зробити – це південні області, мабуть, визнати зоною надзвичайної епідемічної ситуації. Друге. Я хочу сказати, що причинами, які привели до сьогоднішнього стану, є декілька. Перше те, що в свій час ми відмовилися від системного господарювання на виробництві та медичного безкоштовного обслуговування і соціального захисту. Те, що у нас сталося, це також через відмову від колективності господарювання та приходу до приватної власності. Ось і тепер і маємо, ось тепер і пожинаємо. Повернемо безкоштовно.
Будемо підбивати підсумок Дня Уряду. Дійсно, тут колеги, які виступали, звертали увагу на відношення Уряду до Дня Уряду. І, мабуть, враховуючи ситуацію, можна згадати історію далеченьку і на Кабміні повісити табличку „Кабмін закрит. Усі ушли на вибори”. Правда, ми їх також відправили декуди, так що тут взаємопов’язано. Абсолютно справедливо наголошували про те, що це – біда, соціальне лихо для нашого суспільства і що, на превеликий жаль, в цивілізованій державі, знаходячись у центрі Європи, ми маємо таке лихо, що за останні 14 років ми вдвічі зросли за чисельністю захворюваних на цю небезпечну хворобу. Я нагадаю ще одну цифру. В 91-му році на 100 тис. населення смертність становила 8,7, у 2005 році смертність від туберкульозу на 100 тис. населення становила вже 25,6. 8,7 – 25,6. Щорічно до півсотні нових захворювань. Щорічно до півсотні. Неважко порахувати, через скільки років у нас буде майже, вибачте, поголовна захворюваність на цю хворобу. І в той час ми нічого кращого не придумаємо, як закриваємо і знищуємо ті заклади, які у нас уже були. Бо за останній період закритий 61 туберкульозний диспансер і 86 протитуберкульозних санаторії, тобто смертність від хвороби росте, захворюваність катастрофічними темпами зростає, а ми єдиний засіб застосовуємо – скорочуємо те, що повинно було б слугувати лікуванню цих закладів. Тому, я думаю, ми маємо абсолютно всі підстави прийняти, як закликали колеги, жорстку постанову з тим, щоб дійсно зобов’язати вже швидше всього той Кабінету Міністрів, який сформує новообрана Верховна Рада, для ліквідації цього ганебного явища. Бо Юрій Анатолійович приводив тут цифри інших держав, тут в даному випадку треба дійсно рівнятися не на ці держави. Я ставлю на голосування про прийняття за основу. треба записатись. Про прийняття за основу Постанови „Про інформаціюКабінету Міністрів України про епідемію туберкульозу в Україні та заходи щодо її подолання”. Реєстраційний номер 9202, внесений членами комітету Лобода, Шурма, Сятиня, Бехтєєва та інші. Прошу голосувати. [[12:33:08]] За-213 По фракціях. „Регіони України” – 34, комуністів – 51, Блоку Тимошенко – 30, Народної партії – 17, «Наша Україна» - 5, соціалісти – 19, Народний блок – 22, Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] – 3, Української народної – 0, Народного Руху України – 6, Партія промисловців і підприємців – 8, „Відродження” – 9, «Реформи і порядок» – 1, позафракційні – 8. Будь ласка, Анатолій Мороз. Там є їхній проект постанови. Зараз ми визначимося. Одна хвилина.
Анатолій Мороз, 83 виборчий округ, Запорізька область, фракція Блоку Володимира Литвина. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, я просив би поставити на голосування Постанову 9202-1, внесену мною, Сміяненком і Чичкановим. Справа в тому, що ця постанова відображає, враховує аналітичні матеріали та пропозиції Кабінету Міністрів України про стан епідемії туберкульозу в Україні, також враховує пропозиції Рахункової палати, фахівців Академії медичних наук, Академії аграрних наук, громадських організацій. Тому я дуже прошу, це більш конкретна, чітка постанова, давайте поставимо на голосування. І прошу всіх колег-депутатів підтримати цю постанову.
Шановні колеги, я поставлю на голосування і цю постанову. Але я просив би не протиставляти постанов. Я хочу захистити попередню постанову. Там також більш, ніж потрібно, конкретики, може. Так що давайте не будемо. Я ставлю на голосування: про прийняття за основу проекту постанови за номером 9202-1, автори: Мороз, Сміяненко та інші. Прошу визначатися. [[12:35:16]] За-141 Отже, ми пройшли з вами, як то кажуть, рейтинг. Я ставлю на голосування: про прийняття Постанови „Про інформацію Кабінету Міністрів України про епідемію туберкульозу в України та заходи щодо її подолання”, - реєстраційний номер 9202, внесений членами комітету. Прошу голосувати. [[12:35:50]] За-243 Дякую. Постанову прийнято. По фракціях, прошу. 48 - «Регіони”, 55 - комуністів, Блок Тимошенко – 26, Народна Партія – 27, „Наша Україна” – 1, соціалісти – 25, „Народний блок Литвина” – 22, соціал-демократи [[об’єднаної]] – 12, Українська Народна і Народний Рух – нулі, Партія промисловців і підприємців – 10, „Відродження” – 11, „Реформи і порядок” – 0, „Позафракційні” – 6. Дякую. Шановні колеги, давайте ми оголосимо перерву до 13-ої години. О 13-ій годині продовжимо наше засідання, День уряду щодо наступного порядку денного.
Шановні колеги, продовжуємо ранкове засідання. Зараз ми маємо розглянути ще одне питання порядку денного Дня уряду, а саме: про підсумки проведення відпочинку і оздоровлення дітей улітку 2005 року та про заходи Кабінету Міністрів України щодо організації відпочинку і оздоровлення дітей улітку 2006 року. Пропонується такий регламент. Для інформації – 15 хвилин, до 30 хвилин – на письмові і усні запитання, для обговорення 15 хвилин – комітет, від комітету, і 20 хвилин від фракцій. З тим, щоб сьогодні до оголошення перерви закінчити це питання. Я запрошую до слова міністра у справах сім’ї, молоді та спорту Павленка Юрія Олексійовича. Підготуватися. А, будуть запитання, потім від комітету підготуватися.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати України. Як відомо пріоритетним напрямком державної політики в Україні визначено соціально-гуманітарний розвиток суспільства та створення умов для всебічного гармонійного розвитку людини. Те, що турбота про нове покоління, його здоров’я стало в Україні одним із найважливіших напрямків діяльності держави свідчать ряд останніх прийнятих рішень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів. Оздоровлення та відпочинок дітей в літній період – одна із можливостей реально покращити здоров’я дітей. Улітку 2005 року усі причетні до питань дитинства центральні, місцеві органи виконавчої влади провели цілеспрямовану роботу щодо поліпшення організації оздоровлення та відпочинку дітей. Однак, реальний стан засвідчує, що необхідні кардинальні зміни загальної системи оздоровлення в Україні. Шановні народні депутати, особливістю літньої оздоровчої кампанії 2005 року була орієнтація на якість оздоровлення дітей, підвищення рівня надання оздоровчих послуг. Тривалість оздоровчої зміни було збільшено до 18 днів в порівнянні з 2004, де було 14 днів, посилено контроль за організацією оздоровлення. Першочергова увага була приділена збереженню життя і здоров’я дітей, але за рік неможливо було кардинально змінити системи оздоровлення і відпочинку в Україні, хоча і були певні позитивні зрушення в цьому питанні, які не вирішувались протягом тривалого часу. Зокрема це повернення дитячого центру „Молода гвардія” в державну власність та віднесення його до сфери управління Мінсім’ямолодьспорту, схвалення Кабінетом Міністрів України проекту Закону України „Про оздоровлення та відпочинок дітей”, який сьогодні знаходиться на розгляді у Верховній Раді України, затвердження нового порядку виїзду організованих груп дітей за кордон на оздоровлення та відпочинок. За період літньої оздоровчої кампанії 2005 року в Україні організованими формами відпочинку та оздоровлення було охоплено більше 3 мільйонів дітей, що становить майже 50% від загальної кількості дітей шкільного віку. Із загальної кількості дітей в дитячих оздоровчих закладах влітку оздоровилося та відпочило 2 мільйони 150 тисяч дітей, в санаторно-курортних закладах 596 тисяч дітей, 15 тисяч дітей оздоровлено за кордоном. За даними державної статистики впродовж літа діяло 18 тисяч 400 оздоровчих закладів, із яких близько 16 тисяч таборів із денним перебуванням, що, звичайно, не можна назвати оздоровленням, а скоріше організацією змістовного дозвілля з метою попередження дитячої бездоглядності, хоча і цей вид оздоровлення дітей повинен мати місце, бо він виконує важливу функцію по забезпеченню дітей організованим дозвіллям, доглядом та харчуванням. В той же час ми розуміємо різницю між оздоровленням дітей в позаміських оздоровчих закладах і в пришкільних таборах. Якісна організація оздоровлення і відпочинку дітей потребує відповідного фінансування. Загальні обсяги фінансування, оздоровлення та відпочинку дітей влітку 2005 року із бюджетів різних рівнів склали 286 мільйонів 700 тисяч гривень, що на сто мільйонів було більше у порівнянні з 2004 роком. Міністерством у справах сім’ї, молоді та спорту додатково виділені були кошти на оздоровлення дітей, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації в Мелітопольському районі Запорізької області. Загальний обсяг державних коштів на оздоровлення дітей пільгових категорій вже в 2006 році збільшено на 43,6 відсотка. Оздоровчі послуги за бюджетні кошти першочергово надавалися дітям соціально вразливих категорій. Прошу звернути увагу, що більша частина дітей була оздоровлена на базі загальноосвітніх шкіл, в закладах з денним перебуванням, але на сьогоднішній день ми не можемо відмовитися від організації таборів на базі навчальних закладів, закладів позашкільної освіти та санаторіїв. Ця проблема потребує ще детального опрацювання. Шановні народні депутати України! Підсумовуючи здобутки та прорахунки літньої оздоровчої кампанії 2005 року хотів би зупинитися не стільки на статистиці оздоровлення дітей влітку 2005 року, а саме на проблемах організації оздоровлення дітей в Україні та шляхах вирішення цих проблем. Впродовж 2005 року уряд предметно займався цим питанням, за цей час ми розібралися в системі організації оздоровлення та відпочинку, і зрозуміли, що в тому вигляді в якому вона існує зараз це важко назвати системою. Сьогодні потрібно нове бачення проблеми і нові підходи до оздоровлення та відпочинку дітей і в центрі цього процесу повинна бути дитина. Аналіз звернень громадян до міністерства з приводу оздоровлення дітей засвідчив, що більшість дітей потребують саме санаторно-курортного лікування, а не оздоровлення. За рік стан здоров’я дітей не змінився на краще, медичні огляди дітей засвідчують, що біля 95 відсотків з них мають відхилення у стані здоров’я, тому актуальним є поєднання оздоровлення з лікуванням. А мережа дитячих санаторно-курортних закладів дещо скоротилася і скорочується мережа дитячих оздоровчих закладів. У порівнянні з 1995 роком кількість працюючих дитячих санаторіїв скоротилася на 26 закладів, а дитячих оздоровчих закладів з 1995 року на 56-ть. Із-за недостатнього фінансування не працював 41 дитячий оздоровчий заклад. В Харківській області 19-ть дитячих оздоровчих закладів, у Запорізькій та Кіровоградській областях, 12-ть у Житомирській. Відновлення за останні три роки роботи 46-и оздоровчих закладів, що тривалий час не використовувалися за призначенням, вирішувало проблему лише в межах окремих регіонів, а не в межах, загалом, країни. З метою контролю, за перебігом оздоровлення дітей, створенням належних умов перебування та утримання дітей в дитячих оздоровчих закладах, представниками Міністерства сім’я, молодь, спорту, Федерації профспілок, Міністерство охорони здоров’я, Міністерство освіти і науки, спільно з відповідними структурними підрозділами на місцях, проведені моніторингові перевірки організації оздоровлення дітей в усіх регіонах України. Особлива увага була приділена Автономній Республіці Крим, Запорізькій, Львівській, Чернівецькій, Херсонській, Одеській областям. Результати перевірок розглядалися на постійних оперативних нарадах, які очолювали заступники керівників органів в місцевій владі і вживалися негайні заходи по усуненню недоліків. Зокрема, ці перевірки показали і ті недоліки, які були знайдені під час перевірок. Зокрема, що деякі керівники дитячих оздоровчих закладів недостатньо приділяли увагу охороні життя та здоров’я дітей. Повністю не були укомплектовані кваліфікованими кадрами, мали місце факти скорочення штатного розкладу, виховна робота в закладах була організована на низькому рівні. Саме така ситуація склалася, зокрема, в санаторіях „Сакраполь” міста Саки та у дитячому оздоровчому закладі „Айвазовський”, придніпровської залізниці, „Лукомор’я”, Автономна Республіка Крим, „Зелена діброва”, Полтавської області. З метою попередження експлуатації непідготовлених до роботи оздоровчих закладів Державною санітарною епідеміологічною службою винесено 615 постанов про тимчасове призупинення експлуатації дитячих оздоровчих закладів, усунуто від роботи 1454 особи, зафіксовано відкриття 8 непідготовлених дитячих оздоровчих закладів. За невідповідність санітарним нормам питної води призупинялася робота в 94 дитячих оздоровчих закладах. За результатами перевірок 1225 об’єктів були прийняті відповідні рішення щодо покарань керівників, зокрема в Закарпатській, Чернівецькій, Житомирській, Вінницькій, Тернопільській та Миколаївській областях. В цій ситуації, в першу чергу, ми звертали увагу на неякісну підготовку до оздоровчої кампанії 2005 року органів виконавчої влади на місцях. Працівниками Держспоживстандарту України проводилися перевірки організації харчування в дитячих оздоровчих закладах, різного роду порушення були виявлені в 70 відсотках перевірених закладів. Основними з них були недовкладення сировини в страви, відпуск порції меншої ваги, порушення технології приготування їжі, низька якість продукції. Влітку 2005 року оперативними діями нам вдалося уникнути масових захворювань на кишкові інфекції, хоча поодинокі випадки і були зафіксовані, зокрема, в „Айвазовській” міста Феодосія, в дитячому оздоровчому закладі „Надія” Луганської області, в санаторії „Ювілейний” міста Євпаторія. Шановні народні депутати! Проаналізувавши організацію оздоровлення та відпочинку дітей влітку 2005 року, я хочу зупинитися також на найважливіших питаннях організації оздоровлення і відпочинку дітей в майбутньому. Міністерством разом з Інститутом проблем сім’ї та молоді розроблена нова концепція оздоровлення та відпочинку дітей, молоді та сімей з дітьми. В основі цієї концепції нові підходи оздоровчої діяльності, створення умов для оздоровлення і відпочинку дітей, молоді, різних категорій сімей. Створення нових типів закладів для оздоровлення та відпочинку, а також формування здорового способу життя через розвиток позитивних особистих якостей. Концепція стане основою для розробки нової комплексної державної програми оздоровлення та відпочинку дітей, молоді та сімей з дітьми в Україні. Проблеми в сфері оздоровлення та відпочинку необхідно вирішувати з точки зору і позиції системного підходу єдності мети, змісту та форм оздоровлення. Давайте спробуємо. За цифрами близько 3 млн. дітей побачити конкретну дитину. Звертаю увагу на те, що за державні кошти , в першу чергу, , були оздоровлені діти пільгових категорій. Але, на жаль, як і в усі попередні роки, жодна із категорій не була оздоровлена стовідсотково. Розуміючи сьогодні важливість розвитку сімейних форм виховання та підтримку багатодітних сімей, ми визначаємо, як питання оздоровлення влітку 2006 року пріоритет саме для таких категорій так, щоб вони могли оздоровлюватися разом з батьками. В зв’язку з цим, виникає потреба в оздоровчих закладах нового типу, наприклад, для сімейного відпочинку, відпочинку дітей з вадами та інше. Міністерством запропонована система обліку дітей пільгових категорій, які мають право на оздоровлення та відпочинок в першочерговому порядку. Створення єдиної електронної інформаційної системи даних щодо дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, буде використано і для забезпечення дітей оздоровленням. Наявність такої бази надасть змогу формувати державне замовлення на оздоровлення та відпочинок дітей, виходячи із реальних можливостей оздоровчої бази. Щодо дитячих оздоровчих закладів. Оздоровлення та відпочинок дітей здійснюється на базі дитячих оздоровчих закладів, мережа яких створена ще за радянських часів, зазнала ряд соціально-економічних перетворень і потребує реформування та приведення у відповідність до сучасних умов та реальних потреб. Крім того, потребує удосконалення система кадрового забезпечення процесу оздоровлення і відпочинку, соціальний захист працівників оздоровчих закладів, унормування у відповідності з законодавством їх праці. У новій концепції оздоровлення та відпочинку дітей, молоді та сімей з дітьми це питання одне з головних. В Україні на сьогодні є 1010 стаціонарних дитячих оздоровчих закладів із яких 182 заклади тривалий час не функціонують. Із числа працюючих закладів державною формою власності – 134, комунальної – 177, 475 закладів - приватних осіб, 15 – власність інших держав. Фактично, майже 60 відсотків – це заклади приватної форми власності. З метою збереження мережі дитячих оздоровчих закладів ще в 2004 році Кабінет Міністрів затвердив перелік дитячих закладів державної комунальної форми власності, а також заборонив їх перепрофілізацію. Але на практиці ми бачимо зростання стрімке приватних дитячих оздоровчих закладів. Добре це чи погано? Якщо говорити про якість та різноманітність оздоровчих послуг, стан матеріально-технічної бази закладу, то в приватних закладах ці показники значно вищі. З огляду на те, що не ведеться тривалий час будівництво оздоровчих закладів для дітей, дуже важливим є збереження діючих та відновлення роботи дитячих оздоровчих баз, що тривалий час не працюють. Не повністю сьогодні використовується можливості МДЦ „Артек” для забезпечення оздоровлення саме українських дітей. На сьогодні „Артек” оздоровлює майже 70 відсотків дітей.
Завершуйте, будь ласка.
Багато треба ще сьогодні зробити для забезпечення ефективної роботи дитячого центру „Молода гвардія”, який практично декілька тижнів тому назад тільки був переданий в управління Мінсім’я, молодь, спорту. Наявна оздоровча база позаміських та санаторно-курортних закладів при повній завантаженості ліжко-місць в літній період може забезпечити оздоровчими послугами лише 30 відсотків дітей шкільного віку. І тут треба поставити крапку щодо можливостей щорічного збільшення на десять відсотків кількості оздоровлених дітей як це записано в державній програмі на період до 2008 року. Навіть не зважаючи на те, що діти соціально уразливих категорій можуть оздоровитися за державні кошти один раз на рік наявна база існуючих закладів не спроможна сьогодні задовольнити потреб дітей в оздоровленні. Тривалий час державні кошти виділялися виключно на закупівлю путівок і зовсім були відсутні капітальні вкладення у розвиток мережі дитячих оздоровчих закладів та відтворення матеріально-технічної бази. І починати, я переконаний, треба саме з цього питання. Щодо оздоровчого процесу. То, повертаючись до питання якості оздоровлення та відпочинку дітей, слід зауважити, що дослідження сучасних педагогів показали, що діти не в повній мірі задоволені змістом та відпочинком. Стосовно самих дитячих оздоровчих закладів хочу сказати, що необхідно повністю переглянути підходи до їх діяльності відповідно до сучасних умов. А від так постає питання перегляду функцій та концепцій діяльності дитячих закладів оздоровчих, модернізації оздоровчого виховного процесу. Змістовним компетентом оздоровлення має стати один із державних стандартів оздоровлення, проведення роботи по розробці змістовного компоненту оздоровчого процесу з урахуванням вимог сьогодення під силу сьогодні уряду, а також Академії педнаук. Щодо нормативно-правового забезпечення сфери оздоровлення та відпочинку. Створення сучасної вітчизняної системи оздоровлення та відпочинку потребує нормативно-правового врегулювання в цій сфері. Створення відповідного ринку послуг, фінансового забезпечення процесу, а також співпраці всіх гілок влади та громадськості в цьому питанні. На вирішення цих та багатьох питань сьогодні працює уряд спільно з місцевими органами влади, профспілками, громадськими організаціями, власниками оздоровчих закладів. Першим кроком до формування системи оздоровлення та відпочинку є прийняття Закону України „Про оздоровлення та відпочинок дітей”, який, я нагадаю, підтриманий Кабінетом Міністрів та надісланий на розгляд Верховної Ради України. Закон України дасть можливість чітко визначити понятійний апарат, розмежувати поняття оздоровлення і відпочинку дітей, заклади оздоровлення і заклади відпочинку, встановити тривалість оздоровчої зміни 21 день, а не 18, і ми плануємо в наступному році збільшити і так зміну і термін оздоровлення до 21 дня. Визначити основні принципи державної політики в галузі оздоровлення. Регулювати трудові відносини в системі оздоровлення. Надати державні гарантії щодо збереження власності державних та комунальних оздоровчих закладів для дітей. Я сподіваюся і звертаюсь до Верховної Ради розглянути цей закон, законопроект ще на цій сесії парламенту України. Завершуючи я хочу подякувати роботі з народними депутатами протягом всього оздоровчого процесу. Особливу подяку висловити діяльності Комітету Верховної Ради з питань фізичної культури, молодіжної політики, спорту і туризму за активну позицію щодо оздоровлення і зокрема в питаннях повернення до державної власності державного центру „Молода гвардія”, а також ще раз наголосити, що рік тому назад моя діяльність на посаді міністра починалася з цієї трибуни. І саме з питань оздоровлення, і ми, як обіцяли, ми дуже серйозно розібралися в системі, яка існує в оздоровленні. І ті пропозиції, які звучали в моєму виступі, я переконаний, що будуть звучати і у виступах народних депутатах, депутатів, і закладені в проекті постанови Верховної Ради дадуть змогу справді зробити якісну систему оздоровлення в Україні, а не певною профанацією, як вона була протягом останніх 14 років в Україні. Дякую за увагу. І готовий відповісти на ваші питання.
Так, дякую. Давайте будемо запитання, записуйтесь. Але ми їх скоротимо до 20 хвилин. Записуйтесь, будь ласка. А ви починайте відповідати на письмове, якщо є. 20 хвилин на запитання.
Депутатська фракція Комуністів України ставить питання щодо тенденції скорочення стаціонарних оздоровчих закладів, а також щодо того, які кроки планує здійснити уряд щодо врегулювання такої ситуації і надання підтримки підприємствам – власникам стаціонарних дитячих оздоровчих закладів, враховуючи необхідність утримання їх в належному стані в період міжсезоння. Я ще раз наголошу, я про це говорив у виступі, що зменшення кількості дитячих оздоровчих закладів, які працювали влітку 2004 року в порівнянні з 2005 роком відбулося в першу чергу за рахунок зменшення кількості закладів з денним перебуванням, але кількість оздоровлених дітей при цьому не зменшилось. Крім того, я нагадаю, що існує відповідна постанова Кабінету Міністрів, яка діє, „Про збереження мережі дитячих оздоровчих закладів і неможливість їх перепрофілювання”. Ще раз нагадаю, що на сьогоднішній день в Україні налічується 1010 стаціонарних дитячих оздоровчих закладів, із них не функціонують 182, але це вже тривалий час така ситуація відбувається. За останні 3 роки, ще раз нагадаю, 46 закладів було відновлено в своїй роботі. Щодо дитячих оздоровчих закладів, які перебувають на балансі підприємств, то я переконаний, що їм необхідна підтримка з боку держави, але більшість підприємств-власників вчасно фінансують дитячі оздоровчі заклади по залишковому принципу, використовують їх для застави погашення податкового боргу та продажу в разі банкротства і підприємства. На сьогодні тільки прибуткові підприємства можуть собі дозволити утримувати дитячі оздоровчі заклади. Звичайно, тут в першу чергу діють закони економіки, але ті пропозиції, які подані в Законі України, які пропонує уряд – це питання так само відображається. Дякую.
Будь ласка. Ярослав Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, „Регіони України”. Шановний Юрію Олексійовичу, мені здається, і ви це самі розумієте, ви дещо лукавите і лицемірите, коли кажете, що за рік не можна було кардинально змінити стан оздоровлення дітей. Ви його змінили, але в гіршу сторону. Тому ваше ставлення до того, що через непрофесійне, авантюрне втручання помаранчевих урядів в роботу фондів соціального страхування, фактично почався розвал системи оздоровлення дітей. Як ви реагуєте на те, що фондом недофінансовано оздоровлення дітей в Запорізький, Донецький, Луганський, Дніпропетровський областях, найбільш екологічно несприятливих, і особливо недофінансовано оздоровлення дітей працівників аграрно-промислового комплексу? Перше питання по фондах. Друге. Все-таки чим пояснити, що близько 60 дитячих оздоровчих закладів, які успішно працювали у 2004 році за уряду Януковича , у 2005 році закрилися? І третє питання впродовж того, що ви мали письмове. Так все-таки чи підтримує уряд надання податкових пільг тим підприємствам і установам, які добросовісно вкладають кошти.
Дякую за ваші питання. Я розумію, що цей розгляд питання ще відбувається у процесі виборчої кампанії, але я скажу так. За цей рік не відбулося погіршення ситуації з оздоровленням дітей., не відбулося. Кількість оздоровлених дітей є дещо вищою у порівнянні з 2004 роком. Крім того, основний наголос у питаннях оздоровлення ми робили якраз на перевірку якості надання послуг в оздоровчих закладах. Тому, я не буду переказувати цифри скільки оздоровчих закладів зупинялося, скільки було накладено відповідних адміністративних стягнень з керівників регіонів і відповідних закладів за неякісну підготовку до оздоровчого сезону. Я ще раз нагадаю, що підготовка у нас почалася до оздоровчого сезону фактично з середини лютого місяця. Тому всі рішення, практично всі рішення, з якими ми починали підготовку, вони були прийняті минулим урядом і за минулого Президента. Тому кардинально ми нічого змінити не могли протягом року з точки зору підготовки до оздоровчого сезону, тому що ми вступили одразу ж до виконання і до підготовки вже технічного процесу оздоровлення. Що стосується фондів? Оскільки я знаю, в даному випадку фонду, то, наскільки мені відомо, там тривали постійні перевірки щодо ефективності використання коштів даного фонду. У нас були неодноразові наради з фондом стосовно їхньої діяльності у питаннях оздоровлення дітей, бо, справді, ті перевірки, вони дещо зупинили і не давали повноцінної роботи Фонду. Вони проводилися з самого початку.
Юрій Олексійович, не вступайте в дискусію. Ви відповіли депутату.
Я розумію. Більше того, були різні.
Ясно. Будь ласка, письмове, письмове давайте.
висновки щодо них ефективності використання цих коштів, але, знаєте, ці фонди не є в компетенції нашого Міністерства, мені важко сьогодні відповідати за їхню діяльність. Дякую.
Письмове.
Депутатська фракція „Відродження”: наскільки доступний на сьогоднішній день відпочинок у „Артеку” для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також для дітей, віднесених до категорії? Скільки дітей оздоровилося в „Артеку”? Ще раз нагадаю, що „Артек” знаходиться в Державному управлінні справами. Ми наголошували і робили пріоритети, були відповідні рекомендації Верховної Ради з точки зору покращання оздоровлення дітей, в першу чергу українських дітей в „Артеку”. За 2005 рік в „Артеку” побувало майже 20 тис. дітей, з яких більше 10 тис. саме діти пільгових категорій. В першу чергу путівки в „Артек” надавалися соціально уразливим групам дітей. Це – діти-сиріти, діти, позбавлені батьківського піклування, вихованцям дитячих будинків, а також переможцям різноманітних конкурсів, де перемагали обдаровані і талановиті діти. Дякую.
Будь ласка, Михайло Родіонов.
Родіонов, фракція комуністів. Шановний Юрій Олексійович, по статистиці майже 14 тис. дітей-сиріт навчаються в професійно-технічних закладах освіти і вищих закладах освіти. В літній період вони залишаються в гуртожитках. В гуртожитках проводиться ремонт. А викладачі йдуть у відпустку. Ця категорія дітей залишається сама по собі. Питання: чи не вважаєте ви доцільним, щоб в Держаному бюджеті були цільові кошти, які безпосередньо спрямовувалися на навчальні заклади для оздоровлення от цієї категорії дітей конкретно, а їх 14 тисяч.
Я дякую вам за запитання. Є відповідні бюджетні кошти, які ідуть субвенціями через Міністерство освіти і науки на оздоровлення дітей, які навчаються в навчальних закладах, і що стосується 14 тисяч дітей-сиріт, які навчаються в ПТУ, то я не впевнений в тому, що всі вони не мали можливості оздоровитися протягом літнього сезону. Але я ще раз наголошую, проблема системи оздоровлення, яка існувала, не давала можливості 100-відсоткового оздоровлення жодної із категорій. Більше того, наявна база оздоровчих і санаторно-курортних закладів дає можливість за літній період лише 30 відсотків дітей шкільного віку, в даному випадку профтехучилищ, оздоровити. Всі інші відповідним чином оздоровлюються або в пришкільних таборах, або за рахунок батьків. Це справді є проблема, на якій ми наголошуємо. Тільки 30 відсотків. Навіть при виділенні більшої кількості грошей на оздоровлення дітей на купівлю путівок просто ніде їх оздоровлювати. Тому ми й на необхідності сьогодні серйозно говорити про збільшення капітальних вкладень, в розширення мережі санаторно-курортних та оздоровчих, саме оздоровчих закладів. Дякую.
Письмове, будь ласка.
Комітет з питань освіти і науки. „За інформацією Федерації профспілок України влітку 2005 року позаміські дитячі оздоровчі заклади мали проблеми у відносинах з податковими адміністраціями щодо сплати податку на землю, хоча в той же час були всі законодавчо встановлені податкові пільги для зазначених оздоровчих закладів. Чи виправдані дії Державної податкової адміністрації?” Справді, Державним бюджетом України, Законом України на 2005 рік були надані податкові пільги для дитячих оздоровчих закладів по сплаті податку на землю. І в законі сказано, що земельний податок не справляється на земельні ділянки дитячих санаторно-курортних, фізкультурно-спортивних та оздоровчих закладів. Тому питання щодо дій Державної податкової адміністрації повинно розглядатися відповідними органами в кожному конкретному випадку. Ми таку допомогу готові надати, якщо є конкретні факти щодо неправомірних дій Державної податкової адміністрації по відношенню до закладів оздоровлення дітей. Дякую.
Сушкевич, будь ласка. Ні? Устенко. Є, є Устенко. Будь ласка.
Передайте слово пану Удовенку.
Мікрофон Геннадія Удовенка, будь ласка.
Щиро дякую. Юрій Олексійович, ну, немає сумніву, що і міністерство, і уряд провели виключно велику роботу. І головне – що дійсно був системний підхід. Також радий з того, що ви активно працювали з головою Комітету з питань спорту, молоді і так далі. Але ж ви частково відповіли на моє запитання – „Молода гвардія”. Я хочу скористатися і подякувати цих мужніх людей за те, що вони боролися з українською бюрократією, незалежно якого вона кольору, за те, щоб повернути в державне лоно цей дуже важливий будинок відпочинку. І останнє. Як ви виховуєте в ідеологічному плані дітей, які перебувають на лікуванні, на літньому відпочинку? Дякую.
Я дякую за запитання, Геннадій Йосипович. Я коротко поінформую про ті дії, які сьогодні зроблені з дитячим центром „Молода гвардія”. Декілька тижнів тому було прийнято рішення про повернення його в державну власність, в Управління Міністерства сім’ї, молоді, спорту. Зараз там створена відповідна комісія, яка проводить інвентаризацію, а також відповідна група працює по захисту майнових прав „Молодої гвардії” в судах різного рівня. Крім того, сьогодні заплановані певні кошти уже в тому бюджеті, який є в Міністерстві сім’ї, молоді і спорту на те, щоб в цьому році „Молода гвардія” в повному обсязі могла почати працювати, а так само закладені певні кошти на ремонт, відновлення матеріально-технічної бази цього закладу. Я сподіваюсь, що в бюджеті 2007 року це знайде додаткове відображення, тому що справді дії там треба зробити серйозні. Що стосується системи оздоровлення, то я, власне, про це говорив, про необхідність створення такої якісної комплексної, змісту оздоровлення, самого змісту оздоровлення. Бо, на жаль, був зміст, який закладався в радянські часи, через піонерську організацію і було зрозуміло: що за чим іде. На сьогоднішній день той аналіз, який ми провели по всіх дитячих оздоровчих закладах показує, що є лише декілька обов’язкових речей – це зайшли в воду, вийшли з води, ввечері потанцювали і сніданок, обід, вечеря, зараз по розкладу. Все інше, фактично, має уже серйозно доопрацьовуватись. Тому ми сьогодні спільно із Міністерством освіти і науки, з Міністерством культури плануємо на наступний оздоровчій період сезон, вийти, справді, з рекомендацією, з якісною програмою змісту виховання і оздоровлення дітей в літній період. На жаль, вона була відсутня, хоча і декларувалася, і були певні нормативні плани. І до цього максимально залучити, зокрема, студентів, які мають відповідний курс в університетах і для яких це буде і дуже гарна практика, з іншої сторони. Така робота от сьогодні у нас спільна намічена. Дякую.
Письмове, будь ласка.
Письмове питання. Комітет з питань соціальної політики та праці. Чому Урядом третій рік поспіль не виконуються рекомендації постанов Верховної Ради стосовно розробки і затвердження державних соціальних стандартів на оздоровлення, відпочинок дітей? Ну, в першу чергу, я ще раз хочу наголосити на те, що поданий сьогодні відповідний законопроект про відпочинок і оздоровлення дітей. З іншої сторони, державні соціальні нормативи, вони є, і вони включають в себе, насамперед, норми матеріально-технічного забезпечення дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, обладнання для організацій виховного процесу та дозвілля, нормативи розміщення дітей для оздоровлення та відпочинку на території у будинку і приміщеннях дитячих закладів, норми забезпечення дітей повноцінним харчування, затрат оздоровлення відповідно до фізіологічних потреб і енерговитрат. Ці нормативні документи розроблені і затверджені. Але, я переконаний, потребують ще дуже серйозного доопрацювання. Міністерство сьогодні працює над показниками якості надання послуг з оздоровлення та відпочинку у дитячих закладах оздоровлення та змістовного компоненту оздоровчого процесу, про що я говорив у попередній відповіді. Дякую.
Будь ласка, Зарубінський Олег.
Дякую, Адаме Івановичу. Олег Зарубінський, „Народний блок Литвина”. Пане доповідачу, ніхто не подякував. Я хочу це зробити вам за чудові фотографії, які змістовно, дуже гарно супроводжували вашу доповідь, оживляли її і нагадали мені фразу відому: „Спасибо партии родной за наше счастливое детство”. Але питання у мене серйозне, і воно пов’язано з тим, що у кількох засобах масової інформації була подана достатньо тривожна інформація з приводу того, що 21 січня була прийнята таємна постанова Кабінету Міністрів України, в якій йшлося про передачу дитячого санаторного комплексу „Славутич” Конституційному Судові. Жодного спростування не було ані від однієї інстанції, установи, ані від іншої, в тому числі відмовлялися навіть коментувати цим засобам масової інформації. Чи у вас є відповідна інформація? Чи ви готові зараз офіційно спростувати і сказати, що такої постанови не було. Якщо вона була, то поясніть що це таке. Дякую.
Мені нічого не відомо про відповідну постанову.
Письмове, будь ласка.
Чи передбачає уряд. Комітет з питань екологічної політики, природокористування. Чи передбачає уряд в поточному році здійснювати заходи щодо збільшення обсягів та послуг спільного оздоровлення, відпочинку дітей з батьками. Щодо цього питання я хотів би подякувати за запитання і, маючи нагоду, звернутися до комітету, який пропонує проект постанови, де зокрема в постанові говориться про необхідність затвердження загальнодержавної програм оздоровлення та відпочинку дітей і, якщо можливо, внести такі технічні зміни, щоб вона звучала теж – про оздоровлення і відпочинок дітей, молоді та сімей з дітьми, з тим, щоб ми уже в самій програмі з самого початку закладали, що важливим пріоритетом є якраз питання оздоровлення дітей з батьками. Щоб ми це випускали навіть з самого початку, тим більше та концепція, яка сьогодні розроблена урядом, і буде пропонуватися і Верховній Раді, і відповідним комітетом буде відпрацьовувати, вона якраз передбачає додатковий наголос на оздоровленні саме сімей, сімейного оздоровлення, де діти і батьки. Дякую.
Прошу записок не давати, він уже не відповідатиме на н6их. Це перше. По-друге, так не робиться. Будь ласка, Шибко.
Я дякую, Адам Іванович. Шибко, соціалістична фракція. Юрій Олексійович, я хотів би почути від вас як ви співпрацюєте з Фондом державного майна щодо повернення тої власності до держави: таборів дитячих, оздоровчих центрів, які були свого часу поцуплені. Чи є у вас якась спільна програма, скільки знаходиться позовів у судах і як взагалі вирішується це питання саме через судову гілку влади для того, щоб повернути у власність держави ті табори, ну, які на сьогоднішній день в невизначенні ще знаходяться. Дякую.
Дякую за ваше запитання. Очевидно це було визначено одним із пріоритетів з самого початку уряду і відповідна програма і план дій був затверджений, так само був проведений моніторинг, де і які табори були незаконним чином втрачені для українських дітей, відповідним чином діє і Генеральна прокуратура України, яка так само має весь цей перелік закладів і дуже активно працює в цьому напрямку. Але у нас поки що є перший успішний приклад такої діяльності, це що стосується дитячого центру „Молода Гвардія”, щодо інших, то все триває в достатньо складній боротьбі, зокрема в судах. І скажімо, навіть, по тій же „Молодій Гвардії” питання в судовому порядку ще остаточно не визначено. Тому в даному випадку ми розраховуємо на те, що, все-таки ставлення в судах до цих питань буде з більшою увагою. На жаль, ви знаєте що часто у держави менше можливостей аргументувати суд, ніж у приватних власників, які спилили той чи інший дитячий оздоровчий заклад. Але цей пріоритет є і ми розуміємо, що та цифра, коли ми можемо оздоровити тільки 30 відсотків, а 182 сьогодні заклади дитячих оздоровчих не працює в повній мірі, звичайно не може нас задовольняти. І головне, що за цей рік не вкрадено і не змінило свою форму власності і напрямок на оздоровлення дітей жоден оздоровчий заклад в порівнянні з іншими роками, як це було дуже активно, особливо в 2004 році. Дякую.
Дякую, Юрій Олексійович, сідайте будь ласка. А держава тому менше впливає на суди, ніж інші, бо хто як дбає так і впливає, на жаль. Будь ласка, голова Комітету з питань молодіжної політики, фізичної культури, спорту і туризму Катерина Самойлик.
Шановні колеги! Верховна Рада нинішнього скликання започаткувала дуже важливу справу розглядати щорічно на днях уряду напередодні оздоровчого сезону питання організації дитячого оздоровлення та відпочинку. За підсумки розглядів приймалися відповідні постанови, розроблялися і рекомендації Кабміну місцевим органам виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. І дякуючи нашому постійному контролю, затверджена Державна програма організації відпочинку та оздоровлення дітей до 2008 року. Більш за те, нарешті, правда вже наприкінці скликання, виконано доручення Верховної Ради України і розроблений проект Закону „Про оздоровлення дітей”, який вже розглянутий комітетом. Через чотири роки, завдяки комітету, підтримці народних депутатів України, громадськості, вдалося здвинути з мертвої точки питання щодо майбутнього дитячого оздоровчого центру „Молода гвардія”. На сьогодні він нарешті переданий в управління молодіжного міністерства. Разом з тим, не вирішується питання щодо надання статусу національного дитячому центру „Артек”. Наші неодноразові звернення, як і відповідні постанови Верховної Ради України, Президент України і уряд просто ігнорують. Це непорядок, коли унікальний дитячий центр „Артек” знаходиться у віданні ДУСі, яка прирівняла унікальний у світі заклад до господарської одиниці. Сьогодні, як і кожного року, з жалем, незважаючи на більш-менш пристойні середньостатистичні дані, які не наведені у звіті уряду, доведеться констатувати наявність серйозних недоліків, прорахунків в організації дитячого оздоровлення. Мимоволі виникає питання: а чи всі ці негаразди лише від невміння ефективно організувати цю таку важливу для держави роботу? Мені здається, що іноді високопосадовці свідомо не бажають навести порядок у питанні оздоровлення. Чимало питань у організаторів оздоровлення і відпочинку дітей. Щодо процедури проведення тендерів із-за купівлі путівок. Це стосується, зокрема, термінів їх проведення, також гонитва за надмірним здешевленням дитячих путівок, суб’єктивний підхід місцевих керівників до визначення переможців тендерних перегонів. До речі, частина дитячих оздоровчих закладів, без будь-яких пояснень, просто не допускаються місцевими органами до участі в тендерах. Уряд та органи прокуратури не реагують на вимоги Верховної Ради України щодо збереження мережі дитячих оздоровчих закладів. Саме в цій залі народні депутати України наголошували на недопустимість їх закриття чи зміни профілю. Але, на превеликий жаль, поки що не вдалося виправити ситуацію. Стає зрозумілим, коли познайомилися з результатами перевірки Рахункової палати Верховної Ради України, як відбувається використання бюджетних коштів на ці цілі, що на практиці означає їх розподіл та використання. Так в 2005 році порівняно з 2004 роком загальна кількість дитячих оздоровчих закладів, таборів, які працювали влітку скоротилися більше ніж на тисячу одиниць. А загальна кількість оздоровлених в них дітей скоротилась на 33 тисячі чоловік. Наявна матеріальна база поза міських дитячих оздоровчих і санаторно-курортних закладів дає можливість оздоровити протягом літнього періоду лише 60 відсотків дітей віком від 7 до 16 років, це, дійсно, катастрофа. Бо у нас є практика, коли ми за літо практично оздоровлювали всіх дітей. В вкотре доводиться нагадувати уряду, чому не здійснюється належний контроль за державними органами щодо ефективного використання бюджетних коштів, які виділяються на проведення відпочинку і оздоровлення дітей? Хочу підкреслити, що організувати відпочинок і оздоровлення дітей шляхом укладення прямих угод з оздоровчими закладами, в тому числі на конкурсній основі, віддаючи перевагу місцевим закладам, і виходячи з пріоритету медичних, екологічних показників проводити оздоровлення і санаторне планування контингентів дітей, які потребують обов’язкового оздоровлення і санаторно-курортного лікування. Це вимога постанови Кабінету Міністрів України, яка була прийнята в 1997 році, і на жаль вона виконується незадовільно. Наведу лише такий приклад. Коли Мінсім’ямолодьспорт і підпорядковані Міносвіти заклади проводили закупівлю путівок через посередників по завищеним цінам, в тому числі і до санаторно-курортних закладів державної та комунальної власності, сам Кабінет Міністрів України, як видно з висновків Рахункової палати несвоєчасно провів затвердження використання коштів державного бюджету. Для Міносвіти це відбулося лише 13 червня, для Мінагрополітики - лише в липні місяці, коли вже в розпалі знаходиться оздоровча кампанія. Просто дивує непрофесійне ставлення урядовців до виконання основних завдань, визначених державною програмою відпочинку і оздоровлення дітей, до речі, яка також затверджена в Кабінеті Міністрів України ще в 2003 році. Досі відсутні затверджені державні стандарти та соціальні нормативи забезпечення дітей організованими формами відпочинку та оздоровлення. І ми, від дня уряду до дня уряду, постійно про це наголошуємо. Тому і маємо, що одне міністерство закуповує путівки у вітчизняний оздоровчий заклад за 35 гривень за один день харчування, а державний центр позашкільної освіти Міністерства освіти і науки розщедрився аж на 200 гривень на день [[40 доларів перебування дитини на день]], але це вже, правда, за кордоном, в Угорщині. Коментарі тут, як кажуть, зайві. Продовжується практика залучення до оздоровлення дітей приватних закладів, які не отримали ліцензій на надання послуг у сфері позашкільної освіти. Як же можна доручати життя і здоров’я дітей таким підприємствам, таким поздоровницям, які не мають ліцензії? Ще в 2003 році повинно було б запроваджено державне замовлення на організацію відпочинку та оздоровлення дітей пільгових категорій населення. А ми знаємо, скільки у нас дітей-сиріт, напівсиріт, інвалідів. На календарі 2006 рік, а „віз”, як мовиться, „і досі там”. Так виконуються рішення парламенту. Принцип: хочу - виконую, а хочу – ні. Не створено базу даних про мережу дитячих оздоровчих закладів. На сьогодні уряд лише зробив таку базу даних на державні і комунальні оздоровчі заклади. А де ж інші, враховуючи, що майже 60 відсотків оздоровчих місць знаходяться у закладах приватної форми власності. На паперах і у звітах з кожним роком у нас зростає кількість дітей, які проходять оздоровлення. Але у мене таке питання, кого ми намагаємось ввести в оману. Адже статистичні дані говорять про інше. У 2004-2005 роках не працювали майже 700 санаторно-курортних закладів, а це більше ніж 53 тисячі місць. З цього переліку понад 130 закладів ніби перебувало на капітальному ремонті, а 330 не працювало із-за відсутності коштів на експлуатацію. Ви знаєте, це дійсно такі страшенні цифри і треба виправляти цю ситуацію. А в звітах цифра іде справно, в першу чергу, за рахунок зростання кількості дитячих таборів з денним перебуванням при школах. Але де ж тут оздоровлення? Ми знаємо, що діти вранці прийшли до школи, погралися десь в іграх в пилюці, в жарюці, пообідали так дуже скромненько. Але про яке оздоровлення може бути йти мова? Враховуючи гірки досвід попередніх років, в цьому році відмовилися від централізації коштів, відпочинок і оздоровлення дітей. Будемо сподіватися, що термін їх проходження оздоровлення до безпосередньо і грошей до безпосередньо одержувача значно скоротиться. А щодо дієвості контролю за їх використанням, то тут дійсно нас мучають сумніви. Я приведу лише один приклад. Управління науки і освіти Київської головдержадміністрації в минулому році придбала 28 путівок в санаторій „Збруч”, Тернопільська область, для вихованців інтернату, для дітей сиріт, я підкреслюю, для сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування серед яких половина сиріт тубінфіковані. В той час в протитуберкульозному санаторії „Алушта” Міністерство освіти і науки придбало путівки для оздоровлення вихованців дитячих юнацьких спортивних шкіл, які не мали медичних показань для лікування в цьому закладі. Як це все розцінювати? Де ж тут державна відповідальність? Де совість врешті-решт при такому відношенні до самої незахищеної верстви нашого населення до дітей-сиріт. І я хотіла б, щоб ні в якому разі ці історії не повторялися, щоб не одержалося, що якщо ми направляємо гроші у відповідну область, то діти з Чорнобильської зони будуть оздоровлюватися в Чорнобильській зоні. А це може таке відбутися. Великі надії організатори оздоровлення і відпочинку дітей покладають на прийняття відповідного закону, проект якого зараз комітет уже розглянув і подає до розгляду на Верховну Раду України. Звичайно, Юрій Олексійович, ми не встигнемо його розглянути і ви самі це прекрасно знаєте. Але життя не закінчується і воно продовжується, і розглядати його потрібно. При розгляді виникло дуже багато запитань, в тому числі ми зовсім не ведемо там мови про відомчі., бази відпочинку, оздоровиці, там не ведеться мова про круглогодичні, кругло річні, озровниці, де б ми могли оздоровлювати дітей. Але все-таки комітет рекомендує Верховній Раді України розглянути його і прийняти в першому читанні, а попереду буде серйозна робота над удосконаленням цього законопроекту, а саме зміст його повинен відповідати тій концепції, про яку говорив Юрій Олексійович і, яка своєчасно була схвалена Кабінетом Міністрів України. Вона, на жаль, не витримана трішечки у законопроекті. То, я думаю, що спільно ми всі попрацюємо. Переконана, що якщо Верховна Рада не займеться цим законом, то він залишиться, дійсно, недолугим. А тому нам потрібно всім разом тут, в цій залі, прийняти рішення і прийняти базовий закон з питань оздоровлення наших дітей. Зрозуміло, що все, що я встигла сказати, як і те, про що будуть в своїх виступах говорити народні депутати України, це далеко не повний перелік проблем, які потребують вирішення щодо організації дитячого оздоровлення. На жаль, у зв’язку з виборами до Верховної Ради, формуванням її майбутніх структур, внесенням в цьому році певних змін до держбюджету щодо збільшення фінансування і реалізації багатьох закладів, пов’язаних з організацією оздоровлення та відпочинку дітей, неможливо. Тому члени нашого комітету переконані: щоб організувати цю роботу в цьому році і в подальшому на належному рівні, час відходити від проведення кампанії з оздоровлення дітей, а впроваджувати систему такої роботи. А задля цього варто в наступному скликанні розглянути не лише законопроект щодо оздоровлення дітей, а і доручити уряду розробити і внести вже в цьому році на затвердження Верховної Ради України загальнодержавну програму дитячого оздоровлення і відпочинку, причому на цілий рік. Це просто необхідно для нас всіх зробити. Я також думаю, що ми повинні все-таки всі разом подивитись на ті рішення, які ми приймаємо. Дуже багато з них просто ігнорується, бо нерозуміння якесь тієї чи іншої проблеми. Повинна бути відповідальність перш за все на вищому щаблі державної влади, і виконавчої, і законодавчої. Тому я пропоную підтримати проект Постанови Верховної Ради України щодо питання, яке ми сьогодні розглядаємо. Але, звичайно, якщо будуть якісь пропозиції, ми готові винести цю постанову і на четвер. Але те, що її треба прийняти обов’язково на цьому тижні, я думаю, що ні у кого не викликає сумнівів, тому що життя іде і діти потребують саме уваги і конкретних дій з боку і Верховної Ради України, і з боку уряду. Дякую за увагу.
Дякую. Життя іде, і діти народжуються, їх треба оздоровлювати. Це теза абсолютно правильна. Є дві пропозиції щодо того, як ми можемо поступити далі. Одна дуже лаконічна і зрозуміла, - проголосувати зараз постанову і на цьому завершити. Але я розумію, що ви на неї не хочете приставати. Тому друга. Давайте протягом тридцяти хвилин ми обговорюємо це питання і завершимо його прийняттям постанови. Нема заперечень? Представників від фракції, будь ласка, Надрага, підготуватись Полііту. 30 хвилин на обговорення.
Василий Надрага, «Народный блок Литвина». Уважаемые коллеги, мы сегодня слушаем вопрос, который традиционен. И вместе с тем он свидетельствует о том, что, к большому сожалению, очень часто летнее детское оздоровление приходит настолько неожиданно, как зима в нашей стране. Почему? Потому что выясняется, что при всех разговорах и всех очень важных и нужных вещах, которые делаются на эту тему, и то, что звучало сегодня с этой трибуны, возникает только вопрос. У меня в частности возник вопрос. Почему детское оздоровление мы сводим только к так называемой работе детских лагерей или раньше их называли пионерских лагерей. А почему мы абсолютно не обсуждаем тему санаторно-курортного оздоровления наших детей, ведь это есть круглогодичная тема. И, я думаю, что ни для кого не является большим секретом, что подростковый возраст один из самых слабых периодов жизни человека в нашей стране. Слабых, потому что и постчернобыльские последствия, и экологические, и тот уровень потребления наших граждан не дает возможности им полноценно нашим детям развиваться и физически крепнуть. Какие на эту тему есть вопросы? Могу привести пример. Существует в Украине единственная, единственный подростковый санаторий «Таврика», это город Евпатория, который специализируется на лечении органов дыхания, опорно-двигательной системы, проблем детской гинекологии и который при всех разговорах, что он уникален, при всех разговорах, что он является единственным, он стоит на гране закрытия. Почему? Потому что выясняется, что нашим горячо любимым государством Украиной этот санаторий для оздоровления детей бывает востребован только летом. В течение ж остальной части года, а это 9 месяцев из 12, он по факту существует только за счет коммерческой продажи путевок и то, как за частую это либо гражданам Казахстана или России. Почему? Потому что выясняется, что Украинский фонд социального страхования и Фонд чернобыльский не может финансировать приобретение путевок для наших детей, которые нуждаются в этом лечении. Я подчеркиваю – это дети 12 – 18 лет, это дети, у которых есть проблемы с органами дыхания, опорно-двигательной системы, детской гинекологии и соответственно требуют профильного и очень качественного лечения. Почему? Потому что выясняется, что в прошлом году, оказывается, не было у фондов денег, и они очень многие путевки даже отозвали назад, ибо нужно было, как было сказано, по-быстренькому закрывать вопросы выплаты единоразовых выплат в связи с рождением ребенка. То есть, получается так: мы у одних отобрали, а другим дали. Но вопрос упирается в то, у кого отобрали. Я подчеркиваю еще раз. Мы отобрали у подростков. Спросите у военных комиссариатах, спросите у медицинских комиссиях учебных заведениях сколько абсолютно здоровых подростков сегодня существует и живет в нашем государстве. И абсолютное большинство медиков вам скажет, что таких практически нет. И поэтому, когда мы говорим о том, что нужно делать.
Не рассчитали. Андрій Полііт, фракція комуністів. Підготуватися Садовому.
Андрей Полиит, фракция Компартии. Уважаемый Адам Иванович! Уважаемые народные депутаты, члены правительства! К сожалению, вынужден признать, что итоги кампании по оздоровлению и отдыху детей летом 2005 года оставляет желать лучшего. Как и в предыдущие годы, многие оздоровительные учреждения так и начали прием детей. Работа многих лагерей была приостановлена санитарной службой, неудовлетворительным было соблюдение норм противопожарной безопасности, детские лагеря не были укомплектованы кадрами и, как результат, на низком уровне была организована воспитательная работа. Во многих таких учреждениях грубо нарушались нормы питания детей. По данным Кабмина летом 2005 года работало более 18 тысяч оздоровительных учреждений, но ведь 87 процентов из них - это пришкольные лагеря. Отдых в таких заведениях называют не иначе, как асфальтный. Все мы понимаем, что по целому ряду причин ни о каком оздоровлении или хотя бы отдыхе здесь речи быть не может. Зачем нас кормить такой великолепной статистикой, кричать во всеуслышание об увеличении количества детей оздоровленных летом 2005 года, если это никак не уменьшает процент заболевания среди школьников? Год назад мы уже поднимали этот вопрос, но Кабмин никак на это не отреагировал. Надеюсь, это будет учтено при подготовке к оздоровительной кампании 2006 года. Хочу обратить внимание на тот факт, что, как правило, большинство детей оздоравливается в тех областях, где они и проживают. Всем известно, что во многих регионах Украины экологическая ситуация не благоприятствует оздоровлению детей. Если ребенок проживает, например, в моей родной Кировоградской области, где ужасная экология, то о каком оздоровлении или отдыхе может идти речь? И, естественно, что они должны направляться в экологически благоприятные регионы. Не менее остро стоит вопрос организации воспитательной работы в оздоровительных учреждениях. Отсутствие системного подхода к этой проблеме наряду с нехваткой квалифицированных кадров привело к практическому отсутствию воспитательного процесса, воспитательной составляющей летнего оздоровления. Во многом такие результаты являются последствием нежелания Кабмина привлекать к процессу летнего оздоровления и отдыха общественные организации. На сегодняшний день в Украине более ста молодежных организаций, которые могли бы внести существенный вклад в организацию детского оздоровления. Они готовы и хотят работать и имеют необходимый кадровый ресурс. Кроме того, представителей общественных организаций необходимо включить в комиссии, инспектирующие работу детских оздоровительных учреждений. Подводя итоги, хотелось бы порекомендовать Кабмину при подготовке к летней оздоровительной кампании 2006 года следующие подходы: увеличить количество детей, охваченных организованными формами оздоровления не за счет пришкольных лагерей, а за счет введения в эксплуатацию оздоровительных учреждений, которые по тем или иным причинам не работают. Оздоровление детей, проживающих в экологически неблагоприятных областях, проводить в областях с благоприятной экологической ситуацией. Сотрудничать с различными молодежными организациями с целью.
Микола Садовий, фракція соціалістів. Підготуватися Олександру Стояну.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Адаме Івановичу, шановні радіослухачі! Годину тому ми розглянули питання про стан захворюваності на туберкульоз. Питання про оздоровлення дітей є логічним продовженням попереднього. Де дитина ще набереться сил, здоров’я? На перевантажених навчальними планами уроках? Безумовно, ні. Ми 15 років тому мали розгалужену систему оздоровлення, якою було охоплено до 90 відсотків дітей дошкільного та шкільного віку. Студенти мали можливість оздоровитись у таборах різного типу санаторіях, в тому числі і за кордоном. Що маємо зараз? База зменшилася більше, ніж у 3 рази. Мережа піонерських таборів, таборів праці і відпочинку зведена до нуля, приміщення загарбані. Міські бюджети забули про дітей. А про сільські ради уже і говорити нема що. Всім добре відомо, що основа оздоровлення – це харчування, оздоровчі програми, це спосіб життя, це повітря, ліс, вода і безумовно рухливість. Але навіть якщо поглянути на спецсанаторії, то більше 150 таких. спецсанаторії закрито від дітей, так і скажем, які потребують особливого догляду. Нерідко чуєш оздоровчий обман, це стосується шкільних оздоровчих майданчиків, де діти у травні-червні не оздоровлюються, а знаходяться просто під наглядом вчителів. Хіба можна на асфальті оздоровитися? Це просто обман дітей і самих себе ради цифри. Між іншим, бацила обману і фальшування проникла і у стіни Верховної Ради, куди окремі особи підкидають фальшиві листи і видають їх у пресі за дійсність. Зокрема, можна привести і такі приклади. У місті Кіровограді, де у місті панує група, яка закріпилася ще з минулої влади і так і продовжує розвалювати і розкрадати все, що можна і не можна. А приклади такі. Міська станція юннатів. юних техніків, вибачте, яка розміщена у приміщенні типового дитячого садка. І от там місцеві олігархи захотіли забрати приміщення станції техніків, а дітей просто викинути на вулицю. Це. ні, це ті ж самі. Ті ж самі! Постало питання про закриття медпунктів та скорочення медпрацівників у навчальних закладах, і це знову та ж сама влада. Чигрин, Волканов, Хільченко, Андрєєва і так дальше. Тому на завершення. Фракція соціалістів пропонує зробити інвентаризацію оздоровлювальної бази, приміщень таборів праці і відпочинку, піонерських таборів, дитячих санаторіїв і доручити уряду звернутися у Фонд державного майна з метою повернення оздоровчої бази дітям. П’ятнадцять років у дітей забиралося, принаймні.
Олександр Стоян, „Регіони України”. Підготуватися.
Шановні народні депутати, шановні співвітчизники! Хочу привернути вашу увагу, що в 2005 році, коли до влади прийшов помаранчевий уряд, різко зменшилося оздоровлення дітей. Вперше значна частина дітей не отримала новорічних подарунків, вперше скасовано безкоштовні путівки для тих, хто потребує реабілітації після перенесених операцій. Скасовано десятивідсоткові путівки для трудящих. Чому так сталося? Хіба зменшилися поступлення в бюджет Фонду соціального страхування, з якого здійснюються виплати? Навпаки, цей бюджет в 2005 році збільшився. А сталося це завдяки грубому втручанню високих посадовців помаранчевої влади у використання коштів цього самоврядного фонду. У 2005 році уряд примусив виплатити один мільярд 400 мільйонів 890 тисяч гривень для надання одноразової допомоги при народженні дитини. Тобто 32 відсотки бюджету фонду страхування було витрачено на одноразову допомогу. Ніхто не заперечує, що треба допомагати матерям, але не тільки за кошти страхувальників. І розподіляти ці кошти повинно правління фонду, яке сформовано на.сторонній основі. Тобто фактично коштів на оздоровлення дітей не залишилося, тому не оздоровлені діти вчителів, лікарів, працівників культури, діти з села. Невипадково наш Комітет з питань соціальної політики та праці прийняв рішення: за грубе втручання в самоврядний фонд поставити питання про звільнення виконуючого обов’язки віце-прем’єр-міністра В’ячеслава Кириленка з займаної посади. Більше того, за такі дій треба притягати до кримінальної відповідальності. Але це не треба робити, залишилося цьому уряду 11 днів, хай він вже доживає. Які пропозиції ми вносимо для вирішення питань оздоровлення дітей. Перша пропозиція: внести зміни до Закону України „Про соціальне страхування”, усунувши від управління цими коштами представників органів влади. По-друге, протягом квітня-травня сформувати та затвердити державне замовлення на оздоровлення дітей з соціально вразливих категорій населення. Третє: на державному рівні встановити пільги у перевезенні дітей на відпочинок та оздоровлення залізничним або автомобільним транспортом. Наступне. Верховній Раді необхідно терміново розглянути внесений Кабінетом Міністрів України проект Закону про оздоровлення та відпочинок дітей. Наступне: необхідно внести зміни до статті 5 Закону про податок на додану вартість щодо звільнення від оподаткування операцій з поставок дитячих оздорочих путівок. Такий проект щодо звільнення цих путівок внесено нашим колегою, членом фракції партії „Регіонів” - Василем Харою. В цілому ми вважаємо, що, дійсно, питання оздоровлення дітей повинно бути державною програмою і державною політикою, а не тільки тим, що коли починається літо і починаємо думати про оздоровлення дітей. Ми вважаємо роботу Уряду в цьому напрямку, в цьому році незадовільною. Дякую.
Микола Поровський, не бачу. Усаченко Лариса, фракція „Наша Україна”, підготуватися Майко.
Лариса Усаченко, фракція Віктора Ющенко „Наша Україна”. Шановний Адаме Івановичу, шановні члени Уряду, шановні виборці, діти – майбутнє України, саме від рівня оздоровлення та відпочинку залежить їх подальший розвиток, здоровий ріст, належне життя. Особливого ставлення потребують діти соціально-вразливих категорій: сироти, позбавлені батьківського піклування, діти з багатодітних сімей, малозабезпечених сімей, діти-інваліди. Перед нами всіма стоїть ряд важливих завдань, виконання яких повинно бути обов’язковим для кожного з нас. Слід ліквідувати випадки припинення функціонування дитячих оздоровчих закладів із-за недостатнього фінансування. Забезпечити використання таких установ тільки за призначенням. Необхідно впроваджувати програми, які відповідатимуть європейським стандартам та мають на меті – поглибити знання, розкрити та розвинути таланти, вміння, навички кожної дитини, а саме, шляхом проведення конкурсів, олімпіад, змагань, творчих вечорів, забезпечити належний фізичний розвиток дітей. Наступним кроком повинно бути гідне матеріально-технічне забезпечення дитячих оздоровчих закладів, створення належних умов для безпечного перебування та проживання в них дітей. Це стосується і протипожежного захисту, відповідності умов санітарним нормам, забезпечення здорового повноцінного харчування, проведення виховної роботи на високому рівні. Сьогодні організація належної підготовки до літньої оздоровчої кампанії 2006 року повинна стати спільним завданням усіх органів виконавчої влади та місцевого самоврядування і має базуватися на злагодженій взаємодії та співпраці. Адже видатки Державного бюджету на 2006 рік на літню оздоровчу кампанію збільшено на 10 відсотків порівняно з минулим роком. Вони являються основою для успішного виконання нашого спільного основного завдання – виховання маленького громадянина України. Дякую за увагу.
Дякую. Віталій Майко, Партія промисловців і підприємців України. Підготуватися Кармазіну.
Партія промисловців і підприємців, блок „Наша Україна”, Майко Віталій. Юрій Олексійовичу, я вдячний вам за сьогоднішню доповідь. Хочу сказати, що ця доповідь показала, що міністерство піклується про дітей. І як би тут не хаяли те, що зроблено сьогодні, і як хтось то не каже тут в політичних цілях, тут так погано відпочивати. Хочу сказати, що наслідок цього року - це знищення в ті роки десятки років всього, що було зроблено для дітей. Сьогоднішній, вже казати, уряд – це він шукає вихід із положення з цього. Я можу привести такий приклад. От тут сидять і депутати з цієї місцевості. Я випадково попав у таку місцевість нашу, як Харли. Це навряд чи хто знає, що там сотні тисяч дітей відпочивали. Самі благодатні умови для відпочинку. Під час, у ті роки, років десять назад, відпочивали чотири місяці діти сім’ями. По можливостям по лікувальним відпочинку це немає рівного такого навєрно в усьому світі Союзі, може тільки в усій Україні. Сьогодні все знищено. Піонерський табір, в якому відпочивало 3 тисячі людей, сьогодні одна секта зняла його, яка 10 чи 15 чоловік користується цим лагерем. Та ще я попробував зайти туди, добре, що було посвідчення депутата, бо не запускають на цю територію. Тільки лінійка, де строїлась лінійка як піонерська ця дружина, 1 кілометр. Ви розумієте. Басейни, все було, все знищено. Я хотів и сказати одна. Почали ми зараз боротися за те, щоб цьому місцевості хотя би газ провели, щоб там люди могли жити, хтось. закріпився. Ви думаєте місцева влада згодна? І стара, і нова – ніхто. А нащо думати про це? Це ж діти. Тому мені здається, що це дуже важливий напрямок, щоб ми знайшли, восстановили те, що було. Я можу привести приклади про близькі до Києва місця, де побудовані піонерські лагеря, які можуть сперечатися з лагерем „Артек” по здібностям, по лікувальним можливостям, все поки. Треба шукати вихід з положення, як допомогти все поставити на ноги. Тут, Юрію Олексійовичу, у вас великі дуже можливості. І останнє. Я хочу тут підтримати Геннадія Удовенка, депутата, і хочу сказати, що все-таки в лагері повинна бути ідея, повинна бути обов’язково така виховальна робота, яка б виховувала в людей гордість за нашу.
Дякую, Віталій Іванович. Я думаю, ви мали на увазі піонерський табір, а не лагерь, в якому може бути зовсім інша ідея. Так, Кармазіна немає. Мороз Анатолій. Ні? Так, будь ласка, Анатолій Раханський, підготуватися Петрову.
Дякую, Адаме Івановичу. Анатолій Раханський, Євпаторійський виборчий округ, виборча партія „Відродження”. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, члени уряду, виборці, на протязі останніх років уряди України, комітети Верховної Ради України, вносять на розгляд Верховної Ради питання про організацію відпочинку і оздоровлення дітей чомусь тільки влітку, не звертаючи уваги на катастрофічний стан із здоров’я дітей України. Інвалідність дітей в державі молодіє, діти в Україні віком до 14 років дітей біля 9 мільйонів. Із них 200 тисяч повних інвалідів, біля 8 мільйонів страждають різними захворюваннями, тому їх потрібно лікувати цілорічно, а не тільки влітку. В той же час держава отримала велику спадщину від Радянського Союзу: спеціалізовані санаторно-курортні заклади для лікування дітей з одночасним навчанням. Але є сили в державі, які роблять все для того, щоб ці спеціалізовані лікувальні дитячі заклади не працювали в осінньо- і зимово-весняні періоди. Це перш за все. Хочу звернути увагу на Фонд соціального страхування, три місяці підряд проводить тендерну продажу путівок. А знаходяться також і інші сили, які хочуть продати, які хочуть передати ці санаторно-спеціалізовані заклади під пансіонати, або, вибачте, під борделі. Не дочекаєтесь, не дамо цього зробити! Приклад - всеукраїнська дитяча оздоровниця Євпаторія, де чудові 65 оздоровниць з сучасною лікувальною базою, досвідченими лікарями та педагогами працюють на повну потужність тільки влітку. Тобто, держава втрачає можливість пролікувати в Євпаторії тільки біля 100 тисяч дітей щорічно. Мої виборці із Євпаторії просили мене передати вам, шановні народні депутати, і політичним партіям, які агітують за себе і зовсім не цікавляться чому при такому катастрофічному стані і захворюванні дітей в державі діти не лікуються в осінньо-зимово-весняний період у спеціалізованих санаторіях. За агітаціями ми забуваємо, що здорові діти – це здорова держава. Звертаюся також до уряду „Укрзалізниця”, політична партія „Відродження” зробили все, щоб ліквідувати наслідки аварії в Алчевську. Безоплатне перевезення дітей з Алчевська на лікування в Крим, тільки в Євпаторії оздоровилося 4 тисячі дітей із Алчевська. Але, на жаль, уряд до цього часу не розрахувався, 5 мільйонів гривень із 13 санаторіями міста Євпаторії за лікування дітей із Алчевська, прохання - терміново розрахуватися. Необхідно зобов’язати Міністерство охорони терміново звернути увагу на існування єдиного в державі Українського науково-дослідного інституту дитячої.
Олег Петров, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, коли у нас виборча кампанія, хоча в нашому малому залі, ну так солодко слухати про оздоровлення дітей і все в нас дуже гаразд, і все нормально, і все ще краще буде. На мій погляд, не так у нас все гаразд, не так все краще буде. Я хочу нагадати, що профільний комітет вже не один рік займається питаннями і „Молодої гвардії”, і слава богу воно вирішено спільно, і „Артеком” питання, яке не вирішено, я звертаюсь до міністра і хочу, щоб він наполегливо виступав до Президента. Де ті всі погоджені документи, де Указ Президента обіцяний про передачу „Артека” до державної власності, до міністерства? Бо ДУС – це не є сьогодні в нас державне управління справами, це є комерційна структура і це є ще одне підтвердження тому, що сьогодні громадська організація „Сузір’я”, яка пять років сьогодні в Пущі Водиці, табір „Зоряний”, відвойовує у тій владі, у цій владі. Вже Президент втрутився, написав пану Тарасюку „прошу особисто ретельно розібратися та доповісти щодо можливих шляхів регулювання конфлікту”. Термін десять днів, третього лютого, який сьогодні день. Отак я хочу звернутися сьогодні до нашої влади, чи мабуть у них щось негаразд із строками, чи в пана Тарасюка така зайнятість, що він окремо доручення Президента не може виконати. Тому звертаюсь до пана Президента Віктора Андрійовича, якщо він зможе, той нехай він напряму зустрінеться з депутатами, з людьми, з батьками цих людей і т.і. Саме головне, хочу наголосити, у нас головні сироти в державі це дитячі центри, які починають напередодні оздоровчого сезону зводить копійки з копійками щось фарбувати, щось підтягувати підладнати, щоб прийняти дітей. Оце головна у нас проблема, і головне питання, що в нашому розкладі, шановні колеги, не знайшлося часу розглянути Закон про оздоровлення та відпочинку дітей, закон який є сьогодні правомірний і тоді не будемо жалкуватися, що податкова приїжджає, пожежники приїжджають, торби грузять, давайте ми це все сьогодні зрозуміємо, що воно є сьогодні в дитячих центрах. І тому я хочу підкреслити і внести в пропозицію, Адаме Івановичу, в розкладі у нас є час, давайте ми розглянемо, сьогодні є два законопроекти. Це до нас звертаються всі керівники дитячих оздоровчих центрів, і не буде тоді зловживань і на цьому тлі, і не будемо тоді ми за всіх дітей розповідати, що вони такі гарні, тому що сьогодні всі діти України рівні, всі діти України повинні оздоровитися, бо чорнобильський синдром він не вибирає хто міністр, чи хто батько – президент, чи батько – санітар в лікарні? Тому я хочу, щоб ми з вами, колеги, поставили крапку і закон прийняли. Дякую за увагу.
Дякую. Обговорення питання завершено всі хто бажав виступити таку можливість одержали. Я пропоную провести експеримент. Давайте проголосуємо за постанову. Я ставлю на голосування про прийняття Постанови Верховної Ради „Про підсумки організації відпочинку та оздоровлення дітей влітку 2005 року та про заходи Кабінету Міністрів України щодо організації відпочинку та оздоровлення дітей влітку 2006 року”. Я думаю всі фракції солідарні, що така постанова має право на життя. Давайте голосуємо. [[14:28:27]] За-173 Так, шановні колеги, експеримент не пройшов о 16 годині проголосуємо. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошується закритим початок роботи вечірнього засідання о 16 годині. Смачного.