Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, evo, vi ste juče potrošili puno vremena ubeđujući nas da je ovo nekakav razvojni budžet. Neki kažu razvojni, neki kažu predizborni. Možda je jedno i drugo, ali ono što je potpuno sigurno, to je da je budžet loš. Loš je, pre svega, iz razloga što vi ni ovim budžetom ne ispravljate ogromnu nepravdu koju ste naneli penzionerima i ne vraćate ono što ste od njih protivustavno oteli. Ja sam juče, odnosno prekjuče to već čuo od predsednika Vlade Ane Brnabić, koja je u odgovoru na pitanja šefa poslaničke grupe SRS, zašto se bavimo vraćanjem nekretnina koje su oduzete pre 70 ili 80 godina, a ne vraćaju se penzije koje ste oduzeli penzionerima tokom prethodnih godina, ona je rekla da je to pitanje imovine. Pa su valjda stanovi imovina, a penzije nisu imovina i to je još jedno tumačenje poput onoga kako je zapravo stečeno pravo samo naziv penzioner, a da visina penzije nema nikakve veze sa bilo čime, što jednostavno nije tačno. Penzije su imovina i penzije su stečena imovina. To je nešto što je zarađeno i ne može se nikada prihvatiti vaš stav da penzioneri zavise od nečije dobre volje ili zavise od toga koliko novca ima u budžetu i onda sa tim moraju da se zadovolje. Dakle, kao što ulažete u hartije od vrednosti, tako su neki ljudi ili neko je ulagao u nekretnine, neki su uplaćivali doprinose, radili po 40, pojedinci i više od 40 godina, imaju radnog staža, da bi u starosti živeli pristojno. Ja sam vama prethodni put, kada smo vodili diskusiju povodom rebalansa budžeta, rekao da ste oteli penzionerima otprilike jednu čitavu penziju mesečnu svake godine. Međutim, ja moram da priznam da sam tu pogrešio i zapravo je stvar još mnogo gora, jer kada se uzmu konkretni podaci, onda se vidi da ste vi otimali mnogo, mnogo više još od toga. Evo, gospodine ministre, molio bih vas pažljivo da slušate, pa da ako možete demantujete bilo šta od konkretnih podataka koje ću izneti. Vi ste započeli sa tim umanjenjima protivustavnim zakonom koji ste doneli krajem 2014. godine i umanjenje je krenulo od 11. meseca 2014. godine. Ja sam sada napravio proračun, odnosno dobio sam ga iz Fonda za PIO, kako izgleda to umanjenje za penziju koja je iznosila 50.000. Dakle, ako je pre umanjenja penzija iznosila 50.000 dinara, nakon umanjenja je iznosila 44.200 dinara, što znači da je 5.800 mesečno umanjivano. I to je bilo od 11. meseca 2014. godine, zaključno sa 11. mesecom 2015. godine i ukupno je po tom osnovu oduzeto svakom penzioneru, govorim za neku penziju od 50.000, oduzeto je 75.405 dinara protivzakonito i protivustavno. Dalje, od 12. meseca 2015. godine za 1,25% su povećane penzije, tako da je ta umanjena penzija iznosila 44.668 dinara, povećana je čitavih 468 dinara, iako je ono što ste umanjili iznosilo 5.800. U tom periodu, dakle, od 12. meseca 2015. godine do 11. meseca 2016. godine ukupno ste obustavili i umanjili penzionerima 71.475 dinara. Od 12. meseca 2016. godine ponovo 1,5% povećanje, pa je umanjena penzija iznosila 45.338 dinara i vi ste tako od 12. meseca 2016. godine do 11. meseca 2017. godine manje isplatili 72.547,08 dinara. Dvanaestog meseca 2017. godine usklađujete i dodajete 5%. Tada umanjena penzija iznosi 47.605,72 dinara i to znači da je zaključno sa 30.9.2018. godine umanjeno 63.478,60 dinara. Ovo kada se sabere po godinama, gospodine ministre, znači da je ukupno umanjenje za penziju koja je pre vašeg protivustavnog zakona iznosila 50.000 dinara, ukupno umanjenje je 282.888,14 dinara. To je, gospodine Mali, za 47 meseci primene protivustavnog zakona o, kako ste vi to nazvali, privremenom načinu isplate. Tu se ne radi o privremenom načinu isplate, jer ne može se načinom isplate nazvati kad nekome dugujete 100 dinara, pa mu umesto 100 dinara isplatite 90, nego se to radi suštinski o otimanju onoga što su penzioneri stekli svojim radom tokom dužeg perioda. Vi ste prosečno za tih 47 meseci penzioneru, koji je imao penziju pre vašeg zakona 50.000 dinara, uzimali 6.018 dinara i 89 para. Kada se pretvori u evre, to je 51 evro i 44 evro centa mesečno. Dakle, mesečno ste protivustavno toliko uzimali od penzionera koji ima 50.000 dinara penziju. To sam uzeo kao neku srednju vrednost. Onima koji su imali manje penzije ste oteli, naravno, u apsolutnom iznosu nešto manje. Ovima koji imaju veće penzije, podrazumeva se, oteli ste još više, ali vidite da su ovo ogromna sredstva. Ova sredstva se odnose samo na taj jedan osnov. Dakle, samo na umanjenje, to koje je bilo direktno, a tu postoje još dva osnova po kojima ste opljačkali penzionere, a koje ovde nisam uračunao. Prvi osnov je zakonska zatezna kamata. Kada državi penzioneri duguju, bez obzira da li je struja, da li je voda, da li je porez, obračunava se zakonska zatezna kamate, i to je ono što je pravilo. Drugi osnov koji, takođe, ovde nije uračunat, a po kome ste takođe pljačkali penzionere, je činjenica da je izostalo ono što je bila obaveza u skladu sa zakonom koji je do tada postojao, a to je da se dva puta godišnje usklađuju penzije u skladu sa rastom BDP i u skladu sa inflacijom koja je bila u tom periodu. Da ste to radili, vi biste onda još mnogo, mnogo više novca morali penzionerima da isplatite i potpuno je jasno da vi od ovoga duga ne možete pobeći. Time što ćete vi ćutati, praviti se Toše i govoriti kako su penzioneri glasali, navodno, za vas na narednim izborima, pa tako odobrili naknadno to što ste uradili, ne znači ništa. Znate, i da je 99% penzionera to uradilo, 1% nije i vi ste u obavezi da sve, što su oni u skladu sa zakonom, morali dobiti kroz penzije, to njima isplatite. Ja bih molio samo, gospodine Arsiću, jednu pauzu da napravite, pošto ministar cenjeni telefonira i ja ne bih da mu smetam, a voleo bih zaista da čuje moju diskusiju i da mi odgovori. Bavio sam se konkretnim podacima i tražio bih od ministra podatak, a smatram da na to imam pravo, da on napravi obračun i da dostavi ovakav obračun svim narodnim poslanicima, ali da, za razliku od ovoga što sam ja uradio, uračuna i zakonsku zateznu kamatu za svaki mesec za onaj iznos koliko je manje isplaćivano penzija i da uračuna i to kolike bi bile penzije da nije došlo do obustavljanja… (Predsedavajući: Privedite kraju, kolega Šaroviću.) Završavam, još ovu rečenicu. …da niste izbegli da uvećavate penzije tako što ćete ih usklađivati sa rastom BDP i sa inflacijom.
Reč ima ministar Siniša Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, taman sam dobio šlagvort da se ponovo vratim na Dragana Đilasa i da vas podsetim kako su stajale javne finansije Republike Srbije od 2008. godine po do 2012. godine. Ja sam o tome juče pričao. Dakle, ne samo da je javni dug porastao sa 8,7 na 17,7 milijardi evra do kraja 2012. godine, nego nam je Dragan Đilas i bivša vlast ostavila i deficit za 2008, 2009, 2010, 2011. i 2012. godinu. Dakle, manjak u budžetu, rupu u budžetu, ne praznu kasu, nego u minusu. Kada saberete taj minus, taj minus iznosi 748,9 milijardi dinara. Po tadašnjim cenama, to je 7,6 milijardi evra po tadašnjem kursu. Sedam koma šest milijardi evra, a za to vreme Dragan Đilas je u svojim firmama prihodovao 619 miliona evra, dobit sebi isplatio 105 miliona evra. Tu je i odgovor, uvaženi poslaniče, na vaše pitanje gde su penzije. Tu su penzije otišle, na neodgovornu ekonomsku politiku koju je prethodna vlast sprovodila, na ogromno povećanje javnog duga, ogroman deficit, negativne stope rasta, a sa druge strane, enormno bogaćenje Dragana Đilasa i njegovih saradnika. Mi smo 2014. godine pokrenuli teške, odgovorne reforme fiskalne konsolidacije. Veliki, možda najveći deo tih reformi podneli su naši najstariji sugrađani. Još jedanput, veliko hvala za to, oni su razumeli u kom se stanju nalazi država, kakvu su nam državu ostavili i uz njihovu podršku mi smo danas došli do toga da, nakon samo četiri ili pet godina, imamo u potpunosti stabilne javne finansije i govorimo i o povećanju platu, govorimo i o povećanju penzija. Od prvog januara povećanje penzija po švajcarskoj formuli, potpuno u redu, od 5,4%, stabilne finansije, penzije na vreme, stabilan rast se predviđa, iz godine u godinu će one da rastu, kao i plate. Zajedno sa njima, kroz ovaj budžet, pravimo bolju Srbiju, Srbiju koja će za našu decu biti bolje i lepše mesto za život. To vam je odgovor, uvaženi poslaniče. Setite se, još jedanput, 2013. godine, svih tih dugova, obaveza i, kažem, 7,6 milijardi evra manjka koje smo morali da vratimo, a koje su nam Dragan Đilas i njegovi saradnici ostavili, ali uz veliku zahvalnost našim penzionerima mi smo isplatili i jednokratnu pomoć ove godine iz suficita, iz novca koji smo uštedeli. Dakle, ozbiljna ekonomska politika, ekonomska politika koja predstavlja stabilnu osnovu za dalji rast, razvoj naše ekonomije, naravno, i bolji životni standard, pogotovo naše dece za koju se svi borimo. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, pravo na repliku.
Gospodine ministre, verujte da ni penzionere, niti mene ne zanima Dragan Đilas. Ako vi mislite da ćete to što ste u zadnjih pet godina, od 2014. do 2019. godine, oteli ogroman novac penzionerima pravdati vlašću Dragana Đilasa do 2012. godine, grdno se varate. To što vi kažete – hvala, penzionerima, što su podneli najveći teret reformi, vi to okačite mačku o rep. Ja vam kažem, u ime mojih roditelja, koji su penzioneri, njih vaše hvala ne zanima. Vratite im novac koji su pošteno zaradili i ostvarili svoje penzije. Verujem da je to mišljenje koje deli 99% penzionera u Srbiji. Šta oni imaju od vaše demagogije i od vašeg hvala? Dakle, dajte da vidimo, gospodine ministre, koliko ste novca uštedeli svake godine na račun toga što ste penzionerima isplaćivali manje. Za onaj podatak koji sam čuo, mislim da ste to vi rekli, da je to negde oko 210 miliona evra godišnje, ne znam da li sam u pravu, ne tvrdim, ovo ne tvrdim. Za sve prethodne podatke koje sam pročitao tvrdim da su tačni u jednu jedinu paru. Dakle, vi na to nemate pravo. Ko je to vas ovlastio da vi odredite da će penzioneri snositi trošak reformi? Što niste vi u Vladi snosili taj trošak, što niste tu kresali, nego za nešto ima, za nešto nema? Zašto niste kojekakve nevladine organizacije, koje ništa dobro za Srbiju nisu uradile, zašto njih niste prvo skinuli sa budžeta Srbije, pa uštedeli na taj način? Ne, za njih morate da date, morate za razne druge bespotrebne troškove. Prema tome, manite se demagogije, gospodine ministre. Od vas sam tražio konkretne podatke i tražio da vratite novac koji ste oteli penzionerima. Ko je pomenuo hvala? Šta znači njima vaše hvala? Malopre sam vam pročitao, penzioneru koji je imao 50 hiljada dinara penziju oteli ste mu 282.880 dinara i 14 para. To je konkretan podatak. Izađite sa drugima, ako ovaj nije tačan, a ja tvrdim da je tačan. (Predsedavajući: Privedite kraju.) Vi kažete hvala. Kakvo hvala, vratite pare. Ovo je bez zakonski, završavam, bez zakonske zatezne kamate i bez usklađivanja na koje ste obavezni u skladu sa Ustavom Republike Srbije.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Kad god neko kaže da traži da se nešto vezano za penzije vrati na nivo pre uvođenja mera konsolidacije iz 2014. godine, da ljudi razumeju šta je taj rekao - taj traži da im se penzije smanje. Dakle, ovaj što je rekao da traži da se nešto vrati na nivo penzije iz 2014, dame i gospodo, građani Srbije, vi koji penziju primate, taj traži da vam se penzije smanje. Koliko? Koliko traži da vam se penzije smanje? U proseku sa svim povećanjima koje smo napravili, sve penzije, ali sve penzije, za sve kategorije penzionera danas, odnosno po stupanju na snagu mera koje ćemo da izglasamo, a odnose se na naredno povećanje od januara meseca od planiranih 5,4%, gospodine ministre, sve penzije u Srbiji biće veće između 13,7 i 19,5% u odnosu na to stanje iz 2014. Kad neko kaže - hoćemo da se vrati na ono stanje, on hoće da vam smanji penziju za između 13,7 i 19,4%, na nivou penzije od 50.000 ako neko, grubo, 19% ima više nego tada, on na godišnjem nivou koliko dobije dve do dve i po penzije više nego tada. Pa taj od 50.000 koliko dobije na nivou od godinu dana - preko 100.000 više nego tada. E, ovi što predlažu ovako mudro i pametno da se vrati, oni bi da vam izbiju iz džepa 100.000 i nešto dinara na nivou od godinu dana. Kad kažu demagogija i kad pričaju o vraćanju, nema nikakvih problema da se mi bavimo tim kategorijama malo dublje na nivou njihovih ličnih saradnika i tu je u pravu gospodin ministar što pominje Dragana Đilasa. Gde držite na vlasti Dragana Đilasa? Jel na Starom Gradu? Jel demagogija da ste tamo napravili zajedno sa njim dva miliona duga preko grbače tih građana? Hajde to da se vrati, hajde tu demagogiju da vidimo, dva miliona evra da se vrati građanima koji žive tamo. Koliko ste miliona uzeli iz džepa tih građana na lažne projekte pomoći u kući? Hajde to da vratimo, tu demagogiju da rešimo pa ćemo da pričamo dalje. Koliko ste desetina miliona dinara uzeli iz džepa tih građana zajedno sa Đilasom ruku pod ruku na Starom Gradu plaćajući njegove pljačkaše i huligane da mu budu lično obezbeđenje onom Bastaću i onom Miljušu dok pale knjige. (Predsedavajući: Privodite kraju.) Hajde i to da se lepo vrati i tu demagogiju da rešimo pa ćemo da se bavimo svim drugim. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Konačno, da li postoji računica - kakva bi bila penzija da mi nismo zemlju lečili, da mi nismo ekonomiju spašavali, da smo ostavili da sve propadne onako lepo kako ste umeli da zamislite na Starom Gradu, a što je na nivou i Beograda, ali i cele Srbije radio bivši režim. Zna se, sve bi penzije bile nula, jedna velika nula. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Ako neko smatra u ovoj zemlji da je to bolje od 13-19% većih penzija od ponovo značajno bar 10% većih plata u zemlji, ako neko smatra da su 500 hiljada izgubljenih radnih mesta i penzije nula bolje od toga da se prave autoputevi, fabrike, kliničko-bolnički centri, ja mislim da je taj na najbolji mogući način onako ličnim primerom objasnio šta je prava demagogija i šta je politička perspektiva, jednako dobra i sjajna kao što je tog Đilasa i tog Bastaća, a pitajte ih koliko im je lepo danas ispod cenzusa.
Pravo na repliku narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine ministre, nema bolje potvrde od toga da sam ja u pravu i da su svi podaci koje sam saopštio tačni od toga što vi izbegavate da odgovorite i izbegavate da se javite, već umesto vas odgovara osoba koja o ovome očigledno ne zna ništa i pokušava da objasni kako je… (Predsedavajući: Kolega Šaroviću, povedite računa kako se izražavate.) Hvala vam gospodine Arsiću. (Predsedavajući: Uvažavajte svoje kolege.) Veoma ću paziti na svoje izražavanje i zato ću sada govoriti još jedanput samo o konkretnim podacima. Dakle, gospodine Arsiću i gospodine Mali, umanjenjem penzija od 2014. godine u jedanaestom mesecu penzija koja je bila 50 hiljada dinara umanjena je na 44.200. Da li je to istina? I vi sada objašnjavate i tvrdite da su time zapravo penzioneri privilegovani i da je tako što ste im smanjili penzije njihova penzija zapravo povećana. Odgovorite vi sada, gospodine Siniša Mali, da li su, kako vi tvrdite, penzioneri snosili najveći teret reformi? Ako su snosili teret, znači isplatili ste im manje ili su penzioneri, kako tvrde ovi koji podržavaju vašu Vladu, zapravo privilegovani pa imaju od 13 do 19% veće penzije? Kako je to dalje izgledalo po godinama? Godine 2014. oduzeli ste im na penziju od 50 hiljada 75 hiljada 405 dinara i 46 para, 2016. godine – 71 hiljadu 475 dinara, 2017. godine – 72 hiljade 547 dinara osam para, 2018. godine, zaključno sa 30.9. – 63 hiljade 478 dinara 60 para. Ukupno od 1.11.2014. godine do 30.9.2018. godine na penzije od 50 hiljada dinara manje ste isplatili 282 hiljade 888 dinara i 14 para. To je za 47 meseci. Prosečno ste manje isplaćivali 6.018 dinara i onda date penzionerima pet hiljada jednokratnu pomoć i očekujete aplauz, očekujete hvalospeve od penzionera. Mnogo ste im dali. Vratite vi njima tri hiljade evra skoro koje ste oteli i … (Predsedavajući: Privedite kraju.) Ponavljam, ove bezakonske zatezne kamate i bez usaglašavanja, odnosno povećanja penzija dva puta godišnje u skladu sa rastom BDP… (Predsedavajući: Zahvaljujem.) … i u skladu sa inflacijom. Dakle, iznos je mnogo veći. Ovo je samo po jednom osnovu. Recite, gospodine ministre, da nisam u pravu. Iznesite drugi proračun. Evo, ja vas izazivam. Dajte na papiru za penziju od 20... [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem kolega Šaroviću. Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, ne meri se po visini glasa ili dreke i vike ko je u pravu a ko nije. Ono što je meni važno, i ponoviću, postaviću i ja vama pitanje pa mi vi odgovorite – kako biste vi drugačije? Vi kao da zaboravljate situaciju u kojoj je Srbija bila 2012. – 2013. godine. Nemoguće je zaboravljate i profite Dragana Đilasa i ogromne dugove i ogromne obaveze i ogromne minuse koje su nam ostavili. Kako to možete da zaboravite? To nisu bile jednostavne odluke, to nisu bile lake odluke. To su bile prevashodno odgovorne odluke koje su bile usmerene i jesu usmerene ka boljoj budućnosti naše zemlje i nije predsedniku Vučiću, niti bilo kome ovde od nas bilo ni lako, ni jednostavno, ali je hrabro bilo, odgovorno bilo, očekivalo se od nas takve mere da donesemo. Nismo nikome ništa oduzeli kada ništa nije ni bilo. Šta da platite? Iz čega da platite kada nema, opljačkano, ruinirano, minus? (Narodni poslanik dobacuje.) Znam ja da se to on zna, ali mu treba vreme za ove replike pa da malo se promoviše. Ono što je meni važno za naše najstarije sugrađane – sa povećanjem penzija od 5,4% od 1. januara svi penzioneri, svi u Republici Srbiji od 2014. godine do danas imaće povećanje penzija u rasponu od 13,7% do 19,4%. Dakle, 13,7% do 19,4% će biti veće penzije nego što su bile 2014. godine. To je iz realnih izvora, iz onoga što smo zaradili, redovne, po planu koji smo definisali i rašće te penzije iz godine u godinu, iz meseca u mesec jer nam ekonomija, jer nam država sve bolje stoji. To je odgovorna politika. Nije to ni populizam pa kao sad vratite nešto. Dajte vi odgovor – odakle da vratimo? Dajte odgovor na pitanje – a odakle da se plati to 2013. – 2014. godine? Nismo hteli još veće dugove, nismo hteli tu spiralu porasta javnog duga da nastavljamo. Hteli smo odgovorno da se ponašamo da našoj deci ostavimo bolju i sigurniju budućnost, stabilne javne finansije, finansije kao u apoteci. Najstariji sugrađani naši su to razumeli jer oni razumeju šta je država. Razumeju zbog svojih unuka i zbog svoje dece. Još jedno veliko hvala njima na razumevanju i na podršci koju su dali nama za reforme koje smo sproveli. Te reforme su iza nas danas. Govorim o boljem sutra, o boljoj budućnosti, o povećanju i plata i penzija, minimalne cene rada, podizanju standarda, izgradnji novih autoputeva, bolnica, škola, vrtića. Za to smo se svi zajedno sa njima borili i na kraju narod, građani Srbije će dati sud o radu svakog od nas. Hvala puno.
Pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Orlić.
Ima dame i gospodo narodni poslanici, sada izvesnu obavezu i pred vama i pred građanima Srbije, pošto sam optužen da ne znam ništa o situaciji na opštini Stari grad, da dokažem da to nije tako. Ja situaciju na toj opštini jako dobro pratio. Znate, to su izrekli ovi što se zalažu da se sada smanjuju penzije ljudima značajno, da se vrate na situaciju od pre pet godina, verovatno uz neku kalkulaciju da će opet da se ponovi rizik da sve te penzije budu nula. Ovi što sada drže Đilase, Bastaće i Miljuše na Starom gradu, oni su rekli, da ne znam kako izgleda situacija tamo. Evo šta znam. Znam da je dojučerašnji funkcioner te gradske opštine, inače kum predsednika opštine Marka Bastaća, čovek prezimenom Lešnjak, javno govorio o tome kako funkcionišu ti što otimaju, pošto su neko otimanje pominjali na opštini Stari grad. Lično taj Bastać koga ovi što bi da smanjuju penzije, tamo drže na vlasti kaže – reketira privrednike, lično on uzima novac od nelegalne gradnje. A ovaj Lešnjak, njegov dojučerašnji najbliži saradnik, a kum, da li je i dalje ili nije, ne znam, on o tome svedoči. Znate šta kaže, kako to funkcioniše. Kaže Bastać i ovi što ga drže na vlasti tamo uzimaju bele koverte od ovih što nelegalno grade. Jednom se dogodi da taj Lešnjik koji tvrdi da je lično bio zadužen da uzima te koverte i da ih nosi na ruke Bastaću i ostatku opštinske vlasti nije doneo jednu kovertu. Onda mu je Bastać stavio kesu na glavu, prethodno ga vezavši za stolicu, mučio ga je celu noć, valjda devet sati je to trajalo, tuko ga tamo nekom vijačom, dakle, zverski se izživljavao nad njim i tražio gde su pare, odnosno gde je njegov deo. Kada pričamo o otimanju i kada pričamo o opštini Stari grad, ja mislim da je ovo jedan primer koji je dovoljno snažan, dovoljno jak da može lako da ga zapamti svako u ovoj zemlji i da se uopšte ne mučite nekakvim dilemama da li neko zna ili ne zna kakva je situacija tamo. Ko ovo jednom čuje, budite uvereni vi što hoćete da penzije smanjujete narodu, taj će to da zapamti vo vjeki vjekova. Ako nešto držite na vlasti, na Starom gradu, vi držite to na vlasti. Dakle, one koji knjige pale, onog Miljuša, on vam je i dalje tamo član veća, jel tako, onog Đilasovog Bastaća koji stavlja ljudima kese na glavu i muči ih, one koji su urnisali „Milan Gale Muškatirović“ centar za dva miliona evra, ko zna koliko desetina miliona iz opštinskog budžeta potrošili na svoje ljude, ali kažu i neke odbornike koje plaćaju na taj način, dakle, to je pljačka i to je otimanje, ako o tim kategorijama pričamo. Vi ste gospodine ministre oko jedne stvari u potpunosti u pravu. Narod sve dobro ceni, sve dobro meri i narod zna da mu zaista jeste bolje kada, rekli ste 13,7 do 19,4% veće penzije ima, i svakako je bolje kada mu značajno rastu plate i svakako bolje kada u stotinama hiljada ima novih radnih mesta. Kriminalci i oni koji ih drže na vlasti, tome da pariraju ne mogu, kada se suoče sa istinom, sa svedočenjima svojih najbližih saradnika, svojih kumova, kada se suoče sa svojim kesama i reketima, njihov jedini odgovor je, nećemo na poligraf nikada i nikome. To je možda dobar pokazatelj koliko su sigurni u onim stvarima koje rade, koliko je istina na njihovoj strani, iako je za to, pošto je neko pominjao aplauz, očekuju aplauz. Verujem da će dobiti i aplauz i ovacije na izborima za neki mesec, od danas neće morati dugo da čekaju na to.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine ministre, pre svega mislim da nije u redu da se na taj način obraćate narodnim poslanicima. Ja vas nisam uvredio ničim. Vi znate da sam to mogao da uradim da sam želeo, ali sam smatrao da ova rasprava treba da krene od argumenata i da tih argumenata treba se držimo. Izneo sam dva puta konkretne podatke, pročitao iznose ne u dinar, nego u paru koliko ste manje isplatili penzionerima, i to je suština. Vi na to odgovarate kako, i pitate mene kako je moglo drugačije? Moglo je na mnogo načina gospodine ministre. Vi nemate pravo da otimate penzionerima. To je suština. Da li smo vas ikada napali zbog toga što ste smanjili plate u javnom sektoru? To je nešto što je nepopularno, ali nije protivustavno, nije protivzakonito. I svako kome ste umanjili platu je mogao da kaže želim ili ne želim za tu platu ubuduće da radim, ali penzija, penzija koju je neko stekao, ostvario u određenom iznosu, u zavisnosti od toga koliko je godina radio, koliko je godina odvajao za taj penzijski staž. Vi u to ne smete da dirate. Ne možete nekome zavlačiti ruku u džep. Zamislite da odredite da ko ima veliku ušteđevinu, odnosno da razrežete svakome 10% ušteđevine. Pa u čemu je razlika? I penzije su nešto zašta garantuje država. Državu ili imate ili je nemate. Opet ste izbegli, gospodine Siniša Mali, možda zbog tog telefona kojim se neprestano bavite, da odgovorite koliko je tačno miliona evra uštedela država time što ste isplaćivali manje penzije? Da li je tačno, to je podatak koji ste pominjali, da je to otprilike 210 miliona evra godišnje? I da vidimo koji je iznos po godinama, da vidimo koji je iznos ukupno za sve četiri godine. Da vidimo da li vi imate bilo kakvu analizu, a ja tvrdim da je nemate, niste imali ni pre nego što ste smanjili penzije. Vi nikakvu analizu niste radili, da vidimo kako se to odrazilo na privredu Srbije. Veoma dobro znate da penzioneri nisu u mogućnosti da uštede… (Predsedavajući: Privodite kraju kolega Šaroviću.) Evo gospodine Arsiću, Vladimir Orlić je govorio tri minuta i 40 sekundi, a mene već nakon dva minuta i 40 sekundi prekidate. (Predsedavajući: U istoj sekundi ste opomenuti.) Dobro, dakle imam još minut. Hvala vam. (Predsedavajući: Nemate.) Dakle, ja vas molim gospodine ministre, da umesto te prazne političke priče, demagogije i parola, da izađete sa konkretnim podatkom – koliko ste umanjili onima koji su imali penzije 20.000 dinara, koliko onima koji su imali 30.000, pa tako redom. To je podatak, ako smete da ga iznesete.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Maja Gojković. Izvolite.
Ja sam tražila povredu Poslovnika. Reč ću, pretpostavljam, u toku današnjeg dana dobiti, nakon pokušaja prethodnog poslanika da nas ubedi u nešto što niko ne može pri zdravom razumu da razume, pa da onda i mi koji imamo da kažemo nešto o budžetu, kažemo. Ja bih vas molila da se strogo pridržavate člana 104. U jednom trenutku replike moraju da se od strane predsedavajućeg privedu kraju. Ovo je potpuno postalo besmisleno, jer mi slušamo jednu te istu opservaciju o budžetu za, ne znam koju godinu, očigledno ne za 2020. godinu, od prethodnog poslanika. Drugo, ne razumem zašto ne primenjujete pravilo da replike traju dve minute. Kako može bilo koji poslanik da govori zahvaljujući vašem vođenju sednice tri munute 70 sekundi, ovaj govori dve minute 40 sekundi, onda mi nemamo pravila nikakva. Molim vas da počnete da primenjujete Poslovnik, da prozivate govornike po listi, da ko šta ima da kaže u smislu odredbi člana 104. ili se uvredljivo izrazi ili ga neko ne razume. Ako ga neko ne razume, ne može sada tri dana da nas ubeđuje da bi mi trebali da ga razumemo. To će građani Srbije na narednim izborima da urade. Ili shvataju šta poslanik iz redova SRS ili ga niko ne razume, ili ga razumeju u nekom malom procentu koji će dobiti na izborima, ne možemo mi ovde da se bavimo analizom kako bi njihova politička partija uradila, ako bi jednog dana građani Srbije odlučili isključivo da glasaju za njih, pa imali većinu u ovom parlamentu. Molim vas, član 104. da glasamo o povredi Poslovnika nakon vašeg objašnjenja.
Poštovana gospođo Gojković, u svrhu demokratske rasprave tolerisao sam malo više narodne poslanike kada su iznosili svoje replike, a vodiću računa da se u sledećim replikama to privede onom vremenu koje je predviđeno Poslovnikom. Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović. (Maja Gojković: Niste me pitali.) Ja sam razumeo, koleginice Gojković, da ste vi tražili da se Narodna skupština izjasni.
Da. Vaše objašnjenje nije zadovoljavajuće. Niste mi odgovorili na pitanje kako je moguće da Nemanja Šarović govori svaki put preko tri minute? Pravilo je dve minute, zar ne?
Pokušao sam da kažem da je to bilo u svrhu demokratske rasprave…
Ja se izvinjavam što moram da uđem u polemiku sa vama, nije mi to namera. Ja znam koliko je teško voditi sednice, pogotovo ako imate fleksibilan odnos u odnosu na pravila Poslovnika. Ali, kad saberemo, ja ću danas da saberem i u popodnevnom delu ću vam reći koliko puta ste vi po tri minuta govorili. Takva pravila nemamo. Niste mi odgovorili na to kako je moguće da vi nekome dajete po tri minuta da odgovori na repliku od dve minute? Onda dajte svakom od nas, pa da vidimo dokle ćemo doći. Iz tog razloga ćemo glasati za povredu Poslovnika, a ne zato što nisam zadovoljna jednim delom vašeg izlaganja.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Arsiću, ovo je nezabeleženo da na ovakav način vi komunicirate sa poslanikom u klupi. Ja sam se javio da ukažem na povredu člana 107, koji govori o tome da svaki govornik treba da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Nikoga ja nisam uvredio time, ponavljam, što sam izneo konkretne podatke koliko je oteto svakom penzioneru koji je imao penziju 50 hiljada dinara. Pozvao sam ministra da iznese podatke i za one koji su imali 20, 30, 40, 60, 100 hiljada dinara, da se vidi i za njih. Vi ste prećutali kada je prethodni govornik rekao da jednu diskusiju nije mogao razumeti niko ko je pri zdravom razumu. Zamislite vi da diskusiju narodnog poslanika nije mogao razumeti niko ko je pri zdravom razumu! Da li je to uvredljivo? I ako ćemo da poštujemo neka pravila, hajde da ona važe za sve. Nemojte da bude jedno za predstavnike vladajuće koalicije, a da bude potpuno drugo za one u opoziciji. Ja sam ovde sve vreme pričao o budžetu, pričao o finansijama. Postavljam pitanje ministru zašto u ovom budžetu nisu predviđena sredstva da se obeštete penzioneri za ono što im je oteto prethodne četiri godine i to je najvažnije pitanje ovoga budžeta i svakog narednog, dok im taj novac i ta sredstva ne budu vraćena. Ja nisam pričao ovde o ljudima koji ne sede u Skupštini, o stvarima koje nikakve veze sa ovom diskusijom nemaju. Držim se sve vreme budžeta i onoga što je za građane Republike Srbije, koje predstavljam, po mom mišljenju, najvažnije u ovom trenutku. I za tu politiku koju sprovodimo… (Predsedavajući: Zahvaljujem, kolega Šaroviću.) Evo, završavam. Dozvolite barem dva minuta, toliko imam pravo. Nemojte me prekidati pre isteka dva minuta. (Predsedavajući: Prošlo je dva minuta.) Sada jeste, kad ste me prekinuli.
Kolega Šaroviću, već su me upozoravali poslanici da vam produžavam vreme koje je predviđeno za replike, sada ne želim to isto da radim za povredu Poslovnika. Smatram da nije prekršen član 107. Poslovnika i da se ovde poslanici uglavnom obraćaju jedni drugima sa uvažavanjem. To što neko vas ne razume, može da bude i vaš problem, ali nije niko rekao, ni jedan poslanik, kao što ste se vi izrazili za kolegu Orlića kada ste mu rekli da on ništa ne zna. (Nemanja Šarović: To je moja politička ocena, šta je tu sporno?) I ovo je isto onda politička ocena. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? Samo da ili ne, molim vas.
Gospodine Arsiću, malo pre je gospođa Gojković mnogo duže odgovarala, kako sad meni samo - da ili ne? Ona je minut odgovarala. Naravno da ja želim.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Maja Gojković. Izvolite.
Ne želim da govorim više o povredi Poslovnika. Hvala.
Da li želite po Zakonu o budžetu? (Maja Gojković: Ako sam na redu, da.) Da, izvolite.
Zahvaljujem, izgleda da sam na redu i da će mi to biti omogućeno ovog puta da se obratim i ministru finansija i Vladi Republike Srbije sa nekoliko rečenica, možda iznenađujuće, ne samo u pozitivnom smislu reči. Prvo, želim da kažem, zbog prethodnog toka sednice, da je ocena sveukupna javnosti Srbije da je ovo razvojni budžet, na prvom mestu. Drugo, ovo nije predizborni budžet, jer svaki budžet od 2012. godine do sada pokazuje jedan pozitivan uzlazni trend koji da li je dobar ili nije dobar mogu da ocene samo građani Srbije na izborima ili u nekom međuperiodu. Inače bi ispalo da je svaki budžet koji se usvaja u ovoj Skupštini od 2012. godine do danas predizborni budžet, samo zato što ima pozitivne pokazatelje u odnosu na standard građana. Da ne bude zabune, neko ko je slušao prethodnu raspravu jedno sat vremena, mislio bi da je budžet za 2020. godinu nešto što predstavlja jednu kataklizmu za građane Srbije, zato što se izgubila činjenica da je ovim budžetom predviđeno uvećanje penzija i da je ovim budžetom predviđeno povećanje plata u javnom sektoru. To je nešto što je dobro i što pokazuje da je Republika Srbija ne samo politički stabilna, nego i veoma ekonomski stabilna država i da posle dužeg vremena, vremena od 2012. godine, kada je SNS zajedno sa svojim koalicionim partnerima, bila prinuđena nakon pretnje po, hajde, mogu da kažem, da bi me razumeli obični građani ove države, apsolutnog ekonomskog debakla ove države da reformama i u penzionom i drugim sistemima napravi pomak gore. Da li je nešto protivustavno ili ustavno, ne možemo mi ovde da ocenjujemo i da ustajemo zato što je popularno da se to kaže, pa da kažemo da jedna odluka nije protivustavna. Znači, odluka Ustavnog suda samo može da bude relevantna da li je smanjenje penzija u skladu sa Ustavom Republike Srbije ili nije. U Evropi su ostale države koje su bile u ovakvoj situaciji, donele odluku da je ova mera ustavna. Čini mi se da se Ustavni sud oglasio u Srbiji i povodom ovog slučaja i na nama nije da iskrivljujemo istinu. Ove sve mere koje su u prethodnom periodu morale da budu sprovedene, gde su penzije bile u jednoj meri smanjene, dobile su pozitivnu ocenu od građana Srbije i to u velikoj meri u uzlaznoj liniji, jer svaki put… Vi slušate muziku, eto tako su zvučale i ove prethodne rasprave, kao šala, komika i kao muzika, a mi razgovaramo o najvažnijem zakonu za građane… (Poslanici Srpske radikalne stranke dobacuju: Ua!) Hvala vam za ua. …za građane Republike Srbije, a to je svakako budžet, gde se vidi… (Poslanici Srpske radikalne stranke dobacuju) Samo mogu da kažem da uz bezvezne i besmislene diskusije, imamo i primitivna dobacivanja, ništa drugo. To je moje pravo da ja kažem u ime građana koji su glasali za opciju koju ja predstavljam. Znači, gde građani mogu da vide u kom smeru je koja količina iznosa novca predviđena da se potroši. Zato je predviđena rasprava o budžetu Republike Srbije i hvala Bogu ove godine prvi put i produžena na duplo veće vreme. Žao mi je da oni koji su tražili na nekim neformalnim mestima da vodimo jednu dužu raspravu o budžetu, nisu ovde i time su pokazali, to su ove prazne klupe prekoputa nas, time su pokazali da u stvari nisu zainteresovani za diskusiju o životu građana Srbije u 2020. godini, nego su više zainteresovani za jutarnje seanse i doručke sa različitim faktorima van ove naše države. Mislim da duguju građanima Srbije koji su u jednom momentu, greškom verovatno, glasali za njih ili time što su možda nečim povređeni u našem viđenju politike i našem viđenju vođenja Srbije. Ali oni su se ogrešili o njih, jer ne čujemo danas šta druga opozicija, osim SRS, ima da kaže o ovom budžetu, ako uopšte ima, jer budžet je zaista razvojni i odličan. Želim samo da prokomentarišem, proces restitucije je bio komentarisan od strane nekoliko poslanika u prethodnim danima i danas. Da, evo, ja ću da branim stavove države i obavezu države. Nekretnine fizičkih lica su otete od 1945. godine i dalje, pa u periodu kada se vršila nacionalizacija. Oni su to pošteno zaradili, to su pošteni ljudi koji su za svoj novac kupovali stanove, kupovali kuće, pa i otvarali fabrike. Taj komunistički način zamajavanja građana ove države da mi sada treba nešto da vratimo nekome ko to nije zaslužio, pa ja se ježim na to. Mislila sam da smo sa jednostranim načinom razmišljanja i sa komunizmom završili uvođenjem višestranačkog sistema u našu državu. Šta to znači, da ne treba? Na neki način, eto, to se zalomilo na našu generaciju i na našu Vladu, da vratimo ono što je za vreme Tita bilo oteto od običnih ljudi, građana iste ove države, naših prethodnika, običnih trgovaca, običnih zanatlija, pa i fabrikanata, što da ne? Kako da ne vratimo stanove za koje je nekome palo na pamet da treba da uđe taj i taj komunista u njihovu vilu ovde u Beogradu ili da otimaju stanove u Tanurdžićevoj palati u Novom Sadu ili širom Srbije? Znači, to se zalomilo na našim generacijama da mi vraćamo nešto što je pogrešnom politikom, komunističkom, diktatorskom politikom bilo prinudno oteto od građana ove države. Mi to moramo da vratimo, svidelo nam se ili ne. To se vraća u svim bivšim komunističkim državama širom Evrope. Da završimo sa tim, ta anomalija mora da se ispravi. Žao mi je što mi moramo da je ispravljamo, pa ćemo deo novca usmeriti ka tome. Taj proces je već pri kraju, koliko ja znam, a neće moći u neke druge svrhe. Ali, hvala bogu, ovim budžetom je dovoljno predviđeno za izgradnju infrastrukture, za izgradnju puteva, modernizaciju pruga, izgradnju bolnica, škola itd. Drago mi je, a mislim da niko nije o tome govorio, verovatno zato što je samo ministar Siniša Mali sa ministrom Đorđevićem prisutan na svim sednicama, ja želim da ih pohvalim. Jeste ovo nadležnost ministra Siniše Malog, ali ako ćemo u pojedinostima da govorimo o budžetu, ne samo o amandmanima, mislim da bi trebalo ovde da sede i ostali ministri. Možemo sa njima da polemišemo, a ne da Sinišu Malog maltretiramo za svaku stavku ovde u budžetu. On je to prihvatio, ali Vlada Republike Srbije je nama predložila ovaj budžet. Siniša Mali je odličan ministar, Siniša Mali je bio odličan student, to govorim mišljenja profesora Ekonomskog fakulteta koji su mu predavali, a nikad vam to nisam privatno ni rekla da imaju izvrsno mišljenje o vama i vi to pokazujete da niste dobri samo u teoriji, nego dobro radite i ovaj posao, imate svake naše pohvale za to. Ovi koji vas napadaju, napadaju vas samo politički, zato što ste lojalni predsedniku Aleksandru Vučiću i zato što dobro radite posao. Da ste neki ministar koga ne interesuju finansije, nego je tu došao samo da bi se slikao ministar, niko vas ne bi ni spomenuo. Meni je neki put žao kada me ne napadaju, jer odmah mislim da ne radim dobro i da sam im po volji, ovima koji napadaju. Tako da, nemojte da se nervirate za to, stručna javnost i građani Srbije će reći šta misle o vama i o Vladi Srbije i šta misle o Aleksandru Vučiću, koji svakako je zadovoljan vašim radom i misli da ste vi jedan ozbiljan čovek i ozbiljan ministar. Ministre Đorđeviću, hvala vama, nemamo ništa da kažemo za vaš deo budžeta koji je zaista izuzetan i za socijalna davanja se uvek izborite za još više sredstava, ali imamo da kažemo za ministre koji nemaju vremena za Narodnu skupštinu Republike Srbije. Ministar kulture nije došao ovde da kaže da zaista naporima Ane Brnabić imamo blago povećanje budžeta za kulturu. Za kulturu nikada dosta, ali kultura u Evropi uvek mora da se bori za ono malo još vazduha, ali postoje u investicionom delu znatna sredstva i imamo ovde povećanje budžeta i za ulaganje u filmsku industriju, za izgradnju novih pozorišta, novih muzeja. Nećemo da zaboravimo da smo ove godine otvorili Muzej savremene umetnosti ovde u Beogradu, posle desetina godina trunjenja u korovu tog muzeja od strane onih koji sada svi su nešto protiv ove Vlade Republike Srbije, valjda zato što im ne daju pojedinačno apanažu, ali ne mogu da se izdignu iz toga da kažu – da, imamo Muzej savremene umetnosti, da, imamo Narodni muzej, da, grad Novi Sad je evropska prestonica kulture, da, otvorili smo i pozorišta širom Srbije, a ne samo u Beogradu, to treba pohvaliti. Treba ministar da dođe da razgovaramo malo o tome da li je moglo još više i šta on misli o svemu tome, nego imamo jednog ministra koji ne dolazi ovde i to je odnos prema nama koji se zalažemo za dobar budžet koji je on dobio. Posebno moram da kažem, da ne bi ispalo samo da kritikujem jednog ministra, ministar životne sredine bi morao da dođe ovde da razgovaramo. Ne govorim o partiji kojoj on pripada, nego govorim lično o njemu, jer ne dolazi ni na sednice Odbora za zaštitu životne sredine, a onda se mi poslanici borimo za uvećanje stavki u budžetu za 2020. godinu. Želim da se zahvalim ministru posebno što je usvojio predloge i Privredne komore Srbije za ove stavke koje imamo u delu budžeta koji se odnosi na zaštitu životne sredine, jer ovde postoji znatno uvećanje. Prvo, ako se ne varam, vi ćete me ispraviti, da je opredeljeno 7,9 milijardi dinara za životnu sredinu, naravno, to je pohvalno, da su smanjena sredstva za administrativno funkcionisanje Ministarstva za 8,04%, možda zato nije došao ministar, ali imamo znatan rast sredstava za Zeleni fond, to je 4,3 milijarde, što je povećanje od ukupno 45,36%. Zašto govorim da su povećana sredstva u delu koji se odnosi na zaštitu životne sredine? Pa zato što je danas moderno, uz sve ostale napade na Vladu Republike Srbije, da svaki dan imamo kataklizmu u odnosu na diskusiju o životnoj sredini u Srbiji. Imamo ministra koji svaki dan dođe da kaže da je strašno u Srbiji, a imamo i predsednika države koji je prinuđen da on umesto ministra i drugi koji se bave zaštitom životne sredine odgovara na lažne vesti da je Beograd najzagađeniji grad, recimo, u Evropi. Beograd najzagađeniji grad? Pa to bi bila jedna vest da je industrijalizacija takvog stepena u Beogradu da mi sad treba samo da vidimo kako da smanjimo stepen zagađenja. Neistina jedna. Moram da ponovim i reči predsednika i ono što sam ja komentarisala svaki dan kad sam videla te lažne vesti, bilo je zagađenja, naravno, ali nenormalan porast klimatskih promena, odnosno temperature od skoro 30 stepeni koji smo imali tih dana, bez ijednog dana kiše mesecima i mesecima bez vetra. Pa normalno da posle sedam dana kada se malo smanjila temperatura i kada smo imali vetar da se smanjio i taj stepen zagađenosti. Zato treba primetiti da su ovde stavke znatno povećane i da je to izuzetno dobar trend da država brine o životnoj sredini. Ali postoji ono – ali, koje devojci sreću kvari, ne mačkama, kako je rekao moj prethodnik, nego devojkama ili ženama, a to je da mi jesmo država koja je ratifikovala Pariski sporazum, jedna od prvih u svetu, ali nama fale u ovom mandatu predlozi zakona koji prosto implementiraju taj Pariski sporazum u svakodnevni život građana. Mi nemamo zakon o klimatskim promenama, po mojim informacijama on je završen u nacrtu pre nekoliko godina, mi nemamo zakon o klimatskim promenama ovde pred poslanicima da ga usvojimo. Mi nemamo novi zakon ili izmene Zakona o životnoj sredini. Četiri godine ovde nemamo, normativa o kojima treba da razgovaramo da bi napravili korak napred. Nije dovoljno da se pojavljujemo na međunarodnim konferencijama širom sveta da bi se pojavili i da bi govorili nešto što ne odražava pravo stanje kod nas, a to je da mi nemamo zakone koji prate Pariski sporazum i ne pravimo korak dalje. Zašto? Ne mogu da odgovorim. Ne mogu sa valjda sa ministrom finansija da pričam i o životnoj sredini, i ako verujem da kao obični građanin je zainteresovan za to. Da vam kažem, ovo uvećanje, je uvećanje zahvaljujući radu Privredne komore Srbije, lično predsednika PKS, gospodina Čadeža. Moram da pohvalim Odbor za zaštitu životne sredine, koji je reagovao na svaki zajednički predlog Čadeža u saradnji sa mnom. Znači, svih 12 članova prisutnih, ne ovih koji bojkotuju i sebe i rad parlamenta, je uvek bio za te predloge, i uspeli smo zajednički sa ministrom finansija da se izborimo za ovo uvećanje zaštite životne sredine, da bi životna sredina bila očuvana, da bi se smanjilo zagađenje da ne bi dolazilo do ugrožavanja zdravlja ljudi, neophodno je da sve veći deo naplaćenih eko taksi opredelimo za životnu sredinu. Danas je to 12 milijardi, oko 38%, dogovorili smo se da u sledećoj godini bude to znatno veći deo novca. Ono od čega takođe, beže nadležni to je da se konačno reši i problem reciklaže, dugogodišnjih dugova koje imamo prema toj industriji, mi imamo kašnjenje u isplati podsticaja, po 12 meseci u odnosu na prošle godine. Oni imaju nepredvidivo poslovanje, ne znaju se ni kad ni koliko će da im bude isplaćeno. Prerada otpada se finansira isključivo iz komercijalnih kredita, koji se naravno, uzimaju od banaka, i oni su sada u situaciji da to više ne mogu da vrate. Znači, 2018. godine dug je 1,1 milijarda dinara, i ja sam ubeđena da će im to bar biti isplaćeno, ali retroaktivno. Znači, ne primenjuje se postojeći Zakon o zaštiti životne sredine i svi su izgleda više zainteresovani za rešavanje ovog problema nego nedostajućeg ministra i ja moram da ga kritikujem, bez obzira što podržavam rad Vlade Srbije. Jedan ministar ne znači da, ako je ministar u toj Vladi da ne može da bude kritikovan. Kasno raspisivanje konkursa za tekuću godinu je takođe, izuzetno veliki problem. Zašto stalno ističem problem reciklažne industrije? Nije to isplata duga tamo nekome, kao što se sada govori ono, uzeli su komunisti, pa, šta, što mi tim ljudima da isplaćujemo, nekada, zašto su oni, ne znam ni ja, bili kapitalisti. Čuj, zašto su oni bili kapitalisti? Reciklažna industrija, posebna industrija, moramo da je imamo, kako ćemo drugačije da se izborimo sa ovolikim zagađenjem i sa smećem, ako i njih ugasimo, stvorićemo socijalne slučajeve. Tu rade, naravno i visoko profilisani kadrovi, ljudi sa fakultetima, takvi su zakoni, oni moraju da imaju inženjere koji se bave ovim poslovima, ali šest hiljada ljudi najmanje u tom sistemu, u tom krugu radi, koji sakupljaju sekundarne sirovine. Ako oni ne dobijaju podsticaj od države kako će oni da isplaćaju nadoknade tim ljudima koji… Znači, zatvoriće se reciklažna postrojenja, a prestanak zbrinjavanja otpada to je kontaminacija životne sredine sa oko 100 miliona kilograma godišnjeg opasnog otpada koji završava u životnoj sredini, i to je gubitak oko ukupno 10 hiljada održivih radnih mesta. Moramo ozbiljno da se bavimo životnom sredinom, ako niko drugi, onda će poslanici preuzeti tu ulogu. Želim još jednom, htela sam da upoznam sa ovim problemom sve poslanike, ne samo poslanike koji učestvuju u radu Odbora za zaštitu životne sredine. Još jednom da se zahvalim ministru Siniši Malom, koji je pokazao razumevanje za ovaj problem, da se zahvalim takođe i predsedniku Privredne komore Srbije, gospodinu Čadežu, ali kažem, članovima Odbora za zaštitu životne sredine i zajedničkim trudom što smo dobili ovako dobar budžet i u ovoj oblasti, ali sve ukupno za 2020. godinu. Volela bih zaista da barem kada budemo razgovarali o amandmanima, o posebnim stavkama budu prisutni i drugi članovi Vlade Srbije da razgovaraju sa nama o amandmanima koji su podneti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Kolega Šaroviću, po kom osnovu? (Nemanja Šarović: Replika.) Nemate pravo na repliku. Izvolite, po Poslovniku.
Gospodine Arsiću, ja sam se javio za repliku u skladu sa članom 104. Vi to niste dozvolili, i ja vam sad ukazujem da ste povredili Poslovnik upravo u članu 104. koji kaže da ukoliko neki poslanik pogrešno protumači tuđe izlaganje kao što je prethodni govornik potpuno pogrešno i mogu reći slobodno i zlonamerno protumačio moje izlaganje u delu u kome sam ja pomenuo restituciju. Dakle, ako vi tvrdite da se restitucija obavlja zbog toga što se vraća nešto što je oduzeto, a zarađeno na pošten način, da li to znači da penzije nisu zarađene na pošten način, pa to što je oteto od penzija ne sme da se vraća. Dakle, imamo pravo. Očigledno, a u i pomenula je u krajnjoj liniji, prethodni govornik je direktno pomenula i moje ime i moju poslaničku grupu, i potpuno je očigledno da se to pogrešno protumačeno izlaganje odnosi na mene. Da li vi želite Narodnu skupštinu u kojoj će biti razmene mišljenja, to vi treba da razmislite i razmislite na šta bi ličila Narodna skupština Republike Srbije da ovde nema nas poslanika iz SRS? Da li bi to bila atmosfera u kojoj želite da raspravljate o budžetu sami sa sobom? Ako hvalite dva ministra koja su došla, a kudite dva koja nisu, a šta je sa ostalima? Kako vi zamišljate parlament?
Kolega Šaroviću, članom 104. koji reguliše pitanje povrede Poslovnika kaže se – uvredljivi izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, ništa od svega toga se nije desilo, nije ni prezime, spominjana je samo poslanička grupa SRS, ako se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe ili ovlašćeni predstavnik. Tako da ni u jednom delu nisam prekršio odredbe Poslovnika, tako što vam nisam dao repliku. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika?
Da, želim da se izjasni Narodna skupština.
Zahvaljujem. Po Poslovniku narodni poslanik, Maja Gojković. Izvolite.
Član 107. stav 1. govornik je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, a dostojanstvo Narodne skupštine se povređuje svaki put kada neki poslanik ne izgovara istinu. Znači, ja sam odlično razumela poslanika Šarovića, savršeno, ali on ne poštuje ovaj parlament niti poštuje mene kao poslanika, on stalno tvrdi da ga ja nisam dobro razumela. Ja sam ga odlično razumela. On traži da se građanima Srbije ne vrati ono što im je oteto za vreme komunističkog režima Josipa Broza Tita i Komunističke partije. On smatra da je to sve zaređeno na neki špekulativan način i da tim građanima ne treba vratiti baš ništa i to poredi sa situacijom kada je njihov koalicioni partner sa Starog grada, uništavao ekonomiju ove države. Je li tako? Vi ste zajedno, oni su zajedno koalicija, ako se ne varam. Ja nisam na opštini Stari grad, pa ne znam kakva je to situacija, ali sam neprijatno iznenađena da SRS u koaliciji sa DS i onima koji su otimali konstantno mogućnost penzionerima i građanima Srbije da im bude bolje. Ja sam savršeno razumela poslanika Šarovića, da se on zalaže da se vrati staro vreme, da ponovo Dragan Đilas dođe na vlast i da pred svake izbore povećava, bez ikakve osnove ekonomske, budžetske, penzionerima penzije, da bi oni glasali za Dragana Đilasa. E, to je nekako išlo do 2012. godine, onda su građani Srbije rekli – ne, nikad više. To je razlog zašto oni ovde ne dolaze na sednicu na kojoj se raspravlja o budžetu. Nemaju šta da kažu. Slažem se sa vama, uvaženi poslaniče. (Predsedavajući: Privodite kraju.) Ovde mora biti dijaloga, ali ne tako što ćemo samo mi ćutati, a oni će govoriti, nego kada oni govore da možemo da im uzvratimo argumentima, a oni su otišli odavde, zato što ne žele da čuju koliko su krivi za ono ekonomske stanje do 2012. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovana gospođo Gojković, iz tih razloga, ja gospodinu Šaroviću, koje ste vi nabrojali, nisam prepoznao osnov za repliku, pa smatram da nisam prekršio navedeni član Poslovnika. Da li želite da se Narodna skupština u Danu za glasanje izjasni? (Ne.) Po poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Arsiću, javljam se da ukažem na povredu člana 103. Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji kaže da narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine i to je upravo uradila prethodno gospođa Gojković, ali stav 4. tog člana kaže da ona može to da učini u trajanju, odnosno da može govoriti najduže dva minuta. Upravo je ona prethodno vas opominjala iz klupe da vi morate voditi sednice u skladu sa Poslovnikom, a ona je govorila dva minuta i 40 sekundi. Na stranu što u tom periodu od tih dva minuta i 40 sekundi, uopšte nije govorila o povredi Poslovnika, kao što je bila dužna da obrazloži na koji način je povređen Poslovnik, već je iznosila svoje političke stavove, pa optužuje mene da podržavam one koji su ekonomski uništavali Srbiju. Da li sam ja podržao Borisa Tadića ili je to učinila Maja Gojković? Da li sam ja bio na listi i u koaliciji sa Mlađanom Dinkićem ili je to bila Maja Gojković? Nemojte misliti da smo svi ovde izgubili pamćenje. Veoma dobro pamtimo i znamo ko je gde bio u prethodnom periodu i kada pričate o koalicionim partnerima koji su prethodnih ne znam koliko godina uništavali Srbiju, vi pričate o vašim koalicionim partnerima, o SPS, o SPO, o Jedinstvenoj Srbiji, o Kariću, o Rasimu Ljajiću, o Ugljaninu i mnogim drugim koji su i dan danas sa vama u koaliciji. Ako pričate o koalicijama, pa vi ste u koaliciji bili i sa Ramušom Haradinajem, i sa Hašimom Tačijem, sad želite i priželjkujete koaliciju sa Kurtijem a svog koalicionog partnera opominjete da pravi koaliciju protiv Srbije, onda ćete i vi praviti. Odlučite se jednom šta želite, ali budite makar jednom principijelni i dosledni.
Zahvaljujem. Kolega Šaroviću, član 103. stav 4. nisam prekršio, zato što sam na vreme upozorio koleginicu da privodi kraju svoje izlaganje, što je ona i učinila, ako njoj zamerate za iznošenje političkih ocena u njenoj diskusiji i njenom izlaganju za povredu poslovnika, onda vas molim da i vi to ne radite isto, a upravo ste uradili. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje o povredi Poslovnika?
Gospodine Arsiću, smatram da Narodna skupština u Danu za glasanje treba da se izjasni.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, po Poslovniku.
Uvaženi predsedavajući, ukazujem na povredu člana 27. Poslovnika, imajući u vidu da ste, u smislu primene Poslovnika, propustili da sankcionišete prethodnog govornika iz dva razloga. Prvi razlog je već naveden, jer je prekoračio vreme koje mu je Poslovnikom dozvoljeno da reaguje po Poslovniku, dakle govorio je više od dva minuta, a drugi razlog je čista zloupotreba Poslovnika ili zloupotreba procesnog ovlašćenja iz Poslovnika, imajući u vidu da umesto na povredu Poslovnika, prethodni govornik je ukazivao na sasvim nešto drugo, što apsolutno nema nikakve veze sa povredom Poslovnika, pozivajući se na političke stranke, među kojima je i SPS i na taj način, umesto na povredu, izvršio ono što je i želeo, što je bio njegov cilj, a to je da replicira odnosno vama i celoj koaliciji ukazuje nešto što podrazumeva prikupljanje političkih poena. Imajući u vidu da smo se dogovorili, da ste čuli od predsednice Skupštine da moramo imati nultu toleranciju na ovakvu vrstu zloupotreba, kada je u pitanju povreda Poslovnika, ja vas molim da ubuduće na vreme reagujete, tako što ćete dosledno primenjivati Poslovnik na sve narodne poslanike, a to znači i na narodne poslanike iz opozicije, koja je prisutna u ovoj sali. Hvala.
Zahvaljujem. Međutim, da vas obavestim da nisam mogao da se koristim odredbom Poslovnika člana 103. stav 8, tj. da oduzmem vreme od poslaničke grupe, koje je zloupotrebio kolega Šarović, za iznošenje svojih političkih ocena. Ostao mi je samo još jedan način, a to je bilo da mu izreknem opomenu, ali vi znate da je kolega Šarović malo nestašan i da će posle te opomene potrajati dugo u reklamiranju Poslovnika. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne.) Hvala. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Gospodine predsedavajući, u pravu ste sve, ali osim člana 103. i 108. i 109. predviđaju određene mere koje mogu da se primenjuju u situacijama poput ovih koje imamo danas. Dobro, slažem se i ja, potpuno je jasno svima nama da ovde neki reaguju, pre svega, isključivo, na novčane kazne, zato što ih, pre svega, zanima novac i to smo u slučaju Nemanje Šarovića već utvrdili, ali nema veze. Znači, prošli put kada je bio kažnjen sa 10%, pa je zbog toga, vi ste to dobro primetili, jedno sat vremena insistirao da se ta kazna smanji i radio sve što može i što ne može da zamisli, samo da mu se nekako spase, čini mi se, 7.000 dinara. To smo se dobro prisetili, kako je umeo lepo da se pretvara da je Vranjanac, pa da kao živi tamo, da putuje na sednice Narodne skupštine. Samo to je bilo malo više od 7.000 dinara, u njegovom džepu. Mislim da se to malo nekim milionima merilo, tom prilikom. Ali, na temu koalicija, nema potrebe da se bilo ko, bilo šta, zavarava, da može nekoga da prevari, da ga slaže, sa prizivanjem pogrešnih uspomena. Dakle, nije uopšte tema ko je sa kim bio u koaliciji pre godinu, dve, pet, koliko god hoćete, znači sećamo se mi da ste bili, kao što ste danas na Starom gradu i pre sa Đilasom, i sećamo se mi da su tu bile lepe apanaže upravnim i nadzornim odborima od strane Dragana Đilasa, obezbeđene za vaše predstavnike i sve je to odlično. Sve je to super. Međutim, pitanje šta se dešava danas, danas sa Đilasom na Starom gradu? Sarađujete, najdirektnije moguće i sa njim i sa njegovim Miljušem, znači onim što pali knjige. Ja sam čuo Vojislav Šešelj je ovde rekao – ako je nešto asocijacija na fašizam, to je onda paljenje knjiga. Vojislav Šešelj meni u oči, a pred građanima Srbije reče – ko je to radio, taj mora da se kazni. Ja mu kažem – pa to je taj Miljuš radio i vaš Vojislav Šešelj kaže – ako se utvrdi nesporno onda mora da snosi konsekvence. Da li je utvrđeno nesporno, da li je Đilas priznao, da li je Đilas priznao da su to radili njihovi ljudi? E, sada, ako nećete da stojite iza svojih reči, iza onog stava koji je ovde izrekao Vojislav Šešelj, pa da primenite političke konsekvence na te ljude ja mogu samo da zaključim, gospodine Arsiću, da ste vi bili u pravu kada ste rekli da je novac izgleda glavni motiv. Nije važno šta se kaže, nije važan stav, nije važna politička vrednost, nego nekome sedam hiljada, nekome koga Bastać plaća malo više, malo više. Poslednja rečenica, gospodine predsedavajući. Pošto se ovde mnogo pričalo o otimanju, o tome da nešto treba da se vrati, hajde, pošto tako lepo sarađujete sa Draganom Đilasom, tako se dobro razumete i zajednički radite na Starom gradu, apelujte na čoveka, 619 miliona evra koje je nabacio na račune svojih firmi, dok je bio gradonačelnik, dok je bio ministar, dok je bio na javnim funkcijama, da on to vrati narodu. Znate što vam to kažem? Jedan jedini milion evra, nije evidentiran da Dragan Đilas imao pre nego što je bio na tim funkcijama. Ja mogu samo da zaključim, te stotine miliona evra on ima zahvaljujući tim funkcijama, zahvaljujući narodnim parama. Pa, ako pričamo o vraćanju, apelujte, zamolite ga lepo, možda hoće da vas posluša jer ste mu dobri saradnici, da vrati te pare narodu.
Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio navedene odredbe Poslovnika. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? Ne. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Povreda Poslovnika.
Gospodine Arsiću, ja ukazujem na to da je povređeno dostojanstvo Narodne skupštine, o čemu govori član 107. koji kaže da je govornik dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Dostojanstvo Narodne skupštine podrazumeva da budemo iskreni i da stvari koje su opšte poznate ne pokušavamo da predstavimo onakvima kakve nisu. Vi govorite o koalicionim partnerima, a upravo ste vi, gospodo, u koaliciji sa Sulejmanom Ugljaninom, za koga je Marko Đurić upravo rekao, evo citiraću da ne pogrešim: da je Ugljanin primer beščašća i nemorala, zbog toga što je išao da se sastane sa Aljbinom Kurtijem. E, sad ja vas pitam kako je moguće da ste vi u koaliciji u Prijepolju, u Priboju i u Tutinu sa Sulejmanom Ugljaninom, za koga kažete da je primer beščašća i nemorala? Da li to znači da vi nećete ići da se sastanete sa Aljbinom Kurtijem i da li to znači da ste vi odustali od ideje da predstavnici srpske liste učestvuju u Vladi sa Aljbinom Kurtijem? Sada, budimo principijalni do kraja, iznesite svoj politički stav, kakav god da je. Ali, ne može Kurti biti dobar kada je u koaliciji sa vama, a nije dobar kada je u koaliciji sa Suljom Ugljaninom. Ne može Sulja Ugljanin biti dobar kada je u koaliciji sa vama, a nije dobar kada je sa Kurtijem. Ne može biti dobar SPS, kada je u koaliciji sa vama, a ne valja kada je u koaliciji sa DS, Mlađanom Dinkićem i drugima sa kojima je bio u koaliciji. Zašto predstavnici SPS ne budu pošteni, pa kada ih kritikuju njihovi koalicioni partneri, da su opljačkali Srbiju do 2012. godine, javite se onda, a ne kada to pomenemo mi i pitamo zašto ne reagujete? Budite hrabri, budite iskreni.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Milorad Mirčić.
Ukazujem na član 103. stav 1. gde narodni poslanik ima neprikosnoveno pravo da ukaže na greške predsedavajućeg, odnosno predsednika. Mi ovde prisustvujemo, gotovo može sa sigurnošću da se kaže, performansu. Vi, gospodine predsedavajući, selektivno reagujete. Ovde se iznose takve neistine, koje se vežu za SRS, a onda ta neistina ide u krajnost, da se čovek prosto pita da li je ovo parlament Srbije ili neke druge države. Ovde se preko institucije povrede Poslovnika, pokreće vraćanje imovine. Da li ste vi svesni jedne činjenice, čemu to vodi to vaše zalaganje, da su komunisti posle Drugog svetskog rata, oduzeli na zakoniti ili ne zakoniti način da to sve treba vratiti? Pa, kako ćete, pametnjakovići, da reagujete kada folksdojčeri i njihovi potomci iskažu zahteve da im se vrati imovina? Po istom osnovu. Jel tako? Oni donose uverenje da su državljani Austrije, da nemaju nikakve veze
Kolega Mirčiću, samo mi recite, kakve to veze ima sa članom 103?
Da, da. Ukazao vam je Nemanja Šarović na sve ovo. Vi želite sa ovim replikama, odnosno reklamacijom povredom Poslovnika da mu uskratite i to elementarno pravo, da ukaže na vašu selektivnost kada je u pitanju ova rasprava koja se vodi. Samo da završim ovo. To je veoma opasna igra koju vi igrate, po istom principu, po istom osnovu, moraćete potomcima folksdojčera da vraćate imovinu, najviše se nalazi na teritoriji Vojvodine, pa ćete onda da se pitate odakle takva ideja. Samo vi klimajte glavom.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Ne vidim kakve to veze ima sa članom 103. pogotovo ako se ima u vidu da je Zakon o restituciji donet mnogo pre nego što je SNS došla na vlast. Da li želite, kolega Mirčiću, da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje?
Da, želim da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Povreda Poslovnika.
I član 112. gospodine Arsiću, ja verujem da je to konstruktivan predlog u ovom trenutku, vi znate šta to znači. Što se tiče, pa moram da kažem i pomalo ideoloških raspravo ovde, ja, naravno, neću da ih otvaram i neću da ih vodim, ali ima veze sa ovim koalicijama o kojima smo pričali. Aljbina Kurtija kao poželjnog partnera, koliko ja znam, pominjali su samo Dragan Đilas i ovi njegovi. Borko Stefanović, tada još lider levice Srbije, nije se kolektivno kod Đilasa prebacio, u nekoliko navrata pričao je da je Aljbin Kurti divan čovek, da treba sa njim da se sarađuje, jel tako? Đilasovi predstavnici na KiM, kako sebe zovu – savez za Kosovo, Rada Trajković i onaj Rašić, beše, koji je snimio predizborni spot na Albanskom jeziku i priča – ja Kosovar, mi Kosovari i mi stanovnici najmlađe države na svetu. Svi su se oni zalagali i zalažu se za saradnju sa tim ljudima. Dakle, da sumiramo, da je neko od nas, mi kažemo, taj Kurti zagovara veliku Albaniju i mi smatramo da je to neprihvatljivo, nego ti vaši koalicioni partneri, vaš Đilas, Bastać, Miljuš, Borko Stefanović i ostali, oni se zalažu za saradnju sa Aljbinom Kurtijem, ne kažem na Starom gradu, nisu izgleda njega još tamo doveli, ali da budemo do kraja otvoreni, ne zanima vas u ovoj raspravi ni Kurti, ni Rada Trajković, ni ništa pet, ovde rasprava ima veze sa budžetom o parama. Dakle, gospodine Arsiću, vi nećete da izreknete opomenu, dakle nećemo da uđemo u zonu najosetljivijeg pitanja za gospodina Šarovića i ostale, a to je novac. Ali, kad već pričamo o budžetu i kad pričamo o novcu, ja koristim priliku da još jednom ponovim moj korektan predlog vama. Razgovarajte sa svojim koalicionim partnerima iz Đilasove stranke. Zamolite i Bastaća i Miljuša, što pali knjige i ove što kese na glavu navlače ljudima, da prenesu Draganu Đilasu, 619 miliona evra koje je prebacio na račune svojih firmi dok je bio gradonačelnik, ministar u Srbiji, pošto ih je stekao za vreme dok se starao o narodnom novcu i narodnom interesu, ja to čitam da je stekao na račun naroda, nek lepo vrati tom narodu, jer jedan jedini milion nije imao dok nije došao na te funkcije, pa ćemo da pričamo o tome šta sve lepo može da se finansira, a da ima veze sa narodnim interesima. Ja mislim da je to odličan predlog, ono što čoveku ne pripada, a uzeo je od naroda, kao što je Đilas od naroda uzimao, nek vrati. Mislim da je to dovoljno dobar predlog da budete zadovoljni i vi, iako vam ta koalicija na Starom gradu neće potrajati dugo, do marta najdalje. Hvala.
Kolega Orliću, da li želite da se Skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Vladimir Orlić: Ne.) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Po Poslovniku.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Ukazujem na povredu člana 27. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, imajući u vidu da ne mogu da prihvatim takav stepen tolerancije koji imate prema narodnom poslaniku Šaroviću. Takav stepen tolerancije do sada nije viđen u Skupštini Republike Srbije, da tolerišete bukvalno svaku vrstu povrede Poslovnika koji je počinio, a da nijednom nije sankcionisan, čak i za zloupotrebu Poslovnika, koju je danas učinio najmanje četiri, pet puta. Ukoliko želimo da ovu sednicu privedemo redu i da nastavimo u onom duhu u kome to jedino može da se radi, a to je da raspravljamo o najvažnijoj tački, sigurno najvažnijoj za građane Republike Srbije, a to je Zakon o budžetu, onda da govorimo isključivo o tome, a ni u kom slučaju da dozvoljavate da se kroz Poslovnik govori o koalicijama, o savezima, o nekakvim protivpravnim delovanjima itd, itd. Socijalistička partija Srbije prvo neće tolerisati ni u kom slučaju zloupotrebu Poslovnika na njenu štetu, da se etiketira kroz povredu Poslovnika na jedan ružan način. Mi smo svesni bilo gde gde smo u koaliciji da radimo u interesu građana, isključivo u interesu građana. Bilo ko ko se ogrešio o zakon treba da odgovara i mi sa tim nemamo problem, ali vas molim da u svakom slučaju povrede Poslovnika odreagujete i mislim da je uvaženi kolega Orlić s pravom ukazao na mogućnost primene člana 112. Poslovnika, ukoliko ne možemo da nastavimo u onom smislu u kome to treba da se radi, da se odredi pauza, pa ćemo posle toga nastaviti valjda na način koji Poslovnik predviđa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, želim da iskoristim priliku samo da vam se obratim, s obzirom da mi je stiglo još jedno pismo od Dragana Đilasa u kojem je rekao sledeće. Citiraću. Kaže da je Siniša Mali kukavički smanjio budžetsku podršku Univerzitetu u Beogradu u budžetu za 2020. godinu za 525 miliona dinara, da je zloupotrebio položaj ministra i da se na ovaj način osvetio Univerzitetu. Gospodine Đilas, bezočna laž, samo jedna u nizu vaših laži i vaših obmana. Treba da vas je sramota ne samo zbog neznanja i zbog toga što obmanjujete građane Srbije, već zbog toga što lažete. Ja se nikada neću spustiti u vaše blato, ja se nikad neću spustiti na vaše grane. Vi ovde polazite od sebe verovatno biste vi ovako reagovali i kukavički bi se neko osvetili ni za šta. Ja to ne radim. Ja ću da nastavim da se borim protiv takvih kao što ste vi i da građanima Srbije radom i angažovanjem pokažem o dokažem svoje znanje. Da vam pokažem zašto i kako lažete. Dakle, rekli ste da je budžet za Univerzitet u Beogradu smanjen sa 19,2 na 18,7 milijardi dinara i da smo mi to kao Vlada smanjili kroz budžet i budžetsku podršku. Pogledajte, gospodine Đilas, još jedanput taj budžet. Dakle, prihodi Univerziteta u Beogradu se sastoje iz dva dela - podrška iz budžeta i sopstveni prihodi univerziteta. Podrška iz budžeta za 2019. godinu - 10,4 milijarde, podrška iz budžeta za 2020. godinu - 11,3 milijarde. To je 804 miliona dinara više za sledeću godinu u odnosu na ovu godinu. Sopstveni prihodi se, gospodine Đilas, Univerziteta smanjuju, a vi valjda znate i treba da pitate rukovodstvo Univerziteta, njih znate bolje nego ja, zbog čega im se smanjuju sopstveni prihodi, pa im se ukupan budžet zbog toga smanjuje. Vlada Republike Srbije u budžetu je povećala podršku beogradskom Univerzitetu za 804 miliona dinara. Ceo budžet za prosvetu je veći. Dakle, 2020. godine budžet za prosvetu, za obrazovanje, za nauku 226,7 milijardi dinara. Ove godine je bio 211,7. Dakle, 15 milijardi dinara više za prosvetu i obrazovanje. Fond za inovacionu delatnost, samo da dam nekoliko primera, ove godine milijardu i 100 miliona, a sledeće godine milijardu i 260 miliona. Centar za promociju nauke sa 101 na 108 miliona dinara. Fond za nauku, dupliran budžet, sa 500 miliona dinara na milijardu dinara. Gospodine Đilas, ja ću uvek podržati mlade, naše obrazovanje, našu prosvetu. Mi ćemo u nacionalnom investicionom planu obezbediti 500 miliona evra za stanove za naše mlade. Već obezbeđujemo podsticaj zapošljavanja, radimo na tome da nezaposlenost među mladima pada iz meseca u mesec. Borimo se za njihovu bolju budućnost. Vi ste kukavica i vi ste veliki lažov i treba da vas je stid da se bavite ovakvim neistinama i ovakvim lažima, ali to vama služi. Tako ste opljačkali i građane Srbije za 619 miliona evra. Tako vaši prvi saradnici stavljaju svojim venčanim kumovima kese na glavu, dave ih i guše zbog para koje su ukrali i nelegalne gradnje u kojoj su učestvovali na Starom gradu. Vi se time ponosite i neka vam je. Ja ću da se borim i nastaviti da se borim, to sam rekao, protiv takvih kao što ste vi, protiv takve politike i nikad neću da padnem u vaše blato i da spadnem na vaš nivo, jer ste vi u vašem saopštenju pošli od sebe. Ovako biste vi uradili. Ne, mi radimo drugačije. Veća je podrška nauci i obrazovanju, jer to Srbija i to naša deca zaslužuju. Hvala puno.
Gospodine Šaroviću, po kom osnovu se javljate? (Nemanja Šarović: Povreda Poslovnika.) Izvolite, gospodine Šaroviću.
Gospodine Arsiću, povređen je… Prvo bih vas molio da uspostavite red u sali. Vaši poslanici su nešto nervozni izgleda. Evo, izađoše ovi što dobacuju. Hvala. Dakle, član 107. kaže da je govornik na sednici dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Ministri su u Narodnoj skupštini da bi uvažavali narodne poslanike kao predstavnike građana i da bi odgovarali na njihova pitanja. Sa kim razmenjuju ličnu korespodenciju, nas ne zanima. Dakle, ja mogu i da vam čestitam, gospodine Mali, što ste skresali na ovakav način u lice Draganu Đilasu to što ste imali, ali je problem što on nije tu. Idite vi lepo u ministarstvo, pa držite konferenciju za štampu. Ovo je Narodna skupština i ja vas molim da odgovarate na pitanja koja vam postavljaju… [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Šaroviću, gospodin ministar je odgovarao na pitanja koja su se ticala Beogradskog univerziteta i dotacija iz budžeta Republike Srbije ka Beogradskom univerzitetu u smislu razvoja, nauke i da ne nabrajam dalje. Sada, ako se vi javljate u svojstvu advokata Dragana Đilasa, to ne mogu ovde da tolerišem i pored toga što možda imate kod sebe njegovo punomoćje, tako da vas molim da ne zloupotrebljavate povredu Poslovnika da biste branili sa poslaničkog mesta Dragana Đilasa. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni?
Gospodine Arsiću, u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine, zahtevam da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, predloženi budžet za 2020. godinu nije samo razvojni, već je i socijalno odgovoran što je garant daljem privrednom i ekonomskom razvoju naše zemlje. Imajući u vidu nasleđeno stanje u državi od prethodne vlasti, tu pre svega mislim na žuto preduzeće, posebno u zdravstvu, nasledili smo ekonomiju koja je bila pred samim bankrotstvom, zaduživanje krajnje nepovoljnim kreditima, kao i totalni haos u svim oblastima. Trebalo je srediti stanje u finansijama, doći do pozitivne nule u svim oblastima, a onda krenuti napred. Od zemlje koja je bila na korak od bankrotstva, stigli smo do najuspešnije, najpoželjnije i najrazvijenije države na Balkanu. Zahvaljujući teškim reformama provedenim od 2014. godine kada je predsednik Vlade bio sadašnji predsednik države, gospodin Aleksandar Vučić, koji je imao viziju, koji je imao hrabrost i koji nije krio od građana kakva je situacija u državnoj kasi, govorio je otvoreno, iskreno i dobio je ogromnu podršku građana da se sprovedu teške mere fiskalne konsolidacije, teške mere, vrlo nepopularne, kako bismo uspeli da izvučemo Srbiju iz ambisa i da svim našim građanima obezbedimo sigurnu budućnost. Penzije, a i plate, čija je isplata bila ugrožena sada su redovne i rastu. Pretpostavljam da mnogi ljudi koji su moja generacija i stariji, pamte period kada, recimo, primite isplatu zarade a onda čekate po dva-tri meseca, neki i duže, da biste dobili novu isplatu zarade, pa onda užurbano zovu telefonima po Beogradu ali para nema. Hvala Bogu, pa to sada pripada prošlosti. Beležimo kontinuirani ekonomski rast. Podignut je kreditni rejting Srbije i imamo bolji životni standard građana. Inflacija je najniža u poslednjih 50 godina. Srbija ima najstabilniji kurs dinara svih vremena i povećane devizne rezerve. Prepolovljena je nezaposlenost, Srbija je sada lider u stranim ulaganjima, otvoreno je veliki broj novih fabrika širom Srbije gde je zaposlen ogroman broj građana Srbije, a ne pamtim, recimo, da je i jedan predsednik toliko puta podsetio moj rodni grad Niš. Investicije su otvorene i u najmanje razvijenim opštinama. U Srbiji su posle 50 godina počeli da se grade autoputevi i u poslednje četiri godine izgrađeno je preko 300km autoputeva. Što se tiče zdravstva, citiraću gospodina Aleksandra Vučića, ovo je iz njegovog ekspozea iz 2016. godine kada je rekao, citiram: „Zdravlje je na prvom mestu, novi plan za zdravstvenu zaštitu za vas i vašu porodicu. Naše zdravstvo pratile su brojne reforme, nerealizovani projekti, neiskorišćeni krediti i donacije, što je sve zajedno doprinelo da do 2014. godine srpsko zdravstvo bude smatrano najgorim u Evropi, sa najlošijim ocenama kvaliteta. Izazov je bio u proteklom periodu zaustaviti propadanje zdravstva u Srbiji. Ne samo da smo to postigli, već smo stvorili bazu za razvoj i napredak uslova lečenja kod nas. Stvorili smo uslove da naše zdravstvo bude brže, efikasnije i kvalitetnije“, kraj citata. To je zaista tako. Srbija izdvaja velika sredstva za zdravstvo zato što želimo da naš zdravstveni sistem bude efikasan, lako i brzo dostupan svim građanima Srbije. Lečenje uz korišćenje najmodernijih procedura je naš strateški cilj. U tom pravcu pored izgradnje i rekonstrukcije postojećih zdravstvenih objekata, nabavke nove medicinske opreme i aparata, Vlada i Ministarstvo zdravlja intenzivno sprovode i politiku kadrovskog osnaživanja zdravstvenog sistema zapošljavanjem mladih medicinskih radnika i odobravanjem stručnog usavršavanja, odnosno specijalizacija. Napraviću kratku komparaciju pošto radim 32 godine u zdravstvu kakva je plata nekada bila, a kakva je sada. Tako npr. u zdravstvenom sistemu Srbije 2009. i 2010. godine plata medicinske sestre na Klinici je bila 29.137 dinara, a sestre na intenzivnoj nezi je bila 30.159 dinara. U 2019. godini plata je povećana u rasponu do 15%, od 8% do 15%, tako da će sada plata iznositi 50.000 dinara. Plata lekara opšte medicine, bez specijalizacije, 2009. i 2010. iznosila je 50.117 dinara, a 2019. godine 69.884 dinara. Specijalisti, lekari specijalisti su pre 10 godina imali platu 62.000 dinara, a u 2019. godini 87.776 dinara. Tako da se intenzivno radi i na finansijskom osnaživanju zdravstvenih radnika. Po rezultatima, naš zdravstveni sistem sada je ispred 14 zemalja EU, pod istim uslovima. Izuzetno je važno da naši građani imaju dobre uslove za lečenje, da vide da je država odgovorna prema njima i da vodi računa o njima, ali da naš zdravstveni sistem i naši zdravstveni radnici rade u najboljim mogućim uslovima. Što se tiče brojki, konkretno vezano za budžet Ministarstva zdravlja, o tome su detaljno govorile moje kolege i dr Laketić i dr Barišić. Ja ću sada samo zbog javnosti ponoviti – ukupan budžet Ministarstva zdravlja za 2020. godinu veći je za 73,38% u odnosu na budžet Ministarstva zdravlja u 2019. godini posle rebalansa. Od ukupnog povećanja, Ministarstvo zdravlja, bez fondova i biomedicine, povećan je za 76,43%. Trebalo bi mi jedno dva sata sada da obrazlažem za šta je sve predviđen novac u budžetu Ministarstva zdravlja, ali o tome ćemo u raspravi u pojedinostima. Srpska napredna stranka i ja zajedno sa mojim kolegama podržaćemo Predlog budžeta za 2020. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mihailo Jokić.
Prvo bih želeo, a nije ministar tu, da čestitam ministru što je poštovao kalendar i što ćemo mi doneti ovaj budžet pre 1. decembra. Druga stvar koju želim da kažem da je prvo planiran prihod i da je on odredio rashod, jer su do 2012. godine išli obrnuto. Rashod, pa onda prihod. Za ovaj prihod kaže se da je konzervativan. Ja ne volim tu reč, ja bih pre rekao da je kredibilan i da je racionalan i da nije razvojni i da je veći za 1,7%. Pošto se projektovani prihod po rebalansu, od prihoda koji će biti ostvaren na osnovu ostvarenja za devet meseci, razlikuje za 1,9 milijardi u korist prihoda po realizaciji za devet meseci, ovaj procenat 1,7 biće manji. To je najmanji dokaz da on nije izborni jer je do koske realan i objektivan i sigurno će se i više od 100% ostvariti. Šta bih želeo da ukažem? Planiran je deficit od 0,5 državni i 0,3 republički. Ja lično se zalažem da ne postoji razlika između državnog i republičkog. To mora sve da bude republički, da se sve to vrati u okviru budžeta. Druga stvar, smanjenjem doprinosa, povećanjem neoporezovanog dela mi smo privredu oslobodili za 13 milijardi. Ministre, saslušajte me, samo da vam kažem jednu vrlo bitnu stvar. Kao što je bitan plani bitna projekcija prihoda, mnogo je važno izvršenje budžeta, odgovornost i kontrola, a zato je najodgovornije Ministarstvo za finansije. Kad smo sad tu kod ministarstava, treba reći da je sedam ministarstava je dobilo manje novca nego u 2019. godini. Tako je Vlada dobila manje 4,7% od sredstava iz 2019. godine. Vaše Ministarstvo, Ministarstvo finansija 11,2% manje. Koleginica je govorila, ja neću da govorim o Ministarstvu zdravlja koje je dobilo više, samo bih zbog javnosti rekao da su sredstva za lečenje u inostranstvu, to niste rekli, povećana za 42, 45 miliona i da ukupno iznose 528,8 miliona. Tako da nema potrebe da se neko leči u inostranstvu preko sms poruka, da se osnivaju fondacije, da se ta problematika politizuje. Država je sposobna i spremna i odvojila dovoljno sredstava da svi oni koji ne mogu da se leče u Srbiji, da se mogu lečiti u inostranstvu. Ja bih se samo dotakao Ministarstva prosvete i rekao da je Ministarstvo prosvete dobilo 15,2 milijarde, da od toga 53,3% ide na lične dohotke. Poštujem ja sve što se radi u Ministarstvu prosvete vezano za kompjutere, digitalizaciju. Ne može ministarstvo funkcionisati bez profesora, bez učitelja, bez čoveka. Sve je u njemu. On mora biti zadovoljan. To je aktuelni ministar shvatio i zbog toga se gro tih sredstava usmerava na povećanje plata. Kakav je budžet? To se sve vidi iz ove tabele, koja glasi – Osnove makroekonomskih pretpostavki. Ovde ima više ovih vrsta, ali bih ja samo citirao, odnosno naveo dve, tri. Prvo, lična potrošnja. Lična potrošnja će biti povećana kao jedan sabirak u BDP, a to je rezultat povećanja penzija i plata. Zašto će se povećati BDP? Zato što će sav taj novac koji dobiju penzioneri i koji dobiju činovnici vratiti ponovo u budžet. I ovde je to konstatovano lepo, da će u 2019. godini, bilo je 2,4, sada će biti 2,7. Drugi sabirak u BDP je državna potrošnja. Tu je prošle godine bilo 0,7%. Tu je cilj da bude što manja. Ove godine će biti 0,3%. Ono što mene posebno interesuje, to je deflator BDP. Šta je to? To je količnik nominalnog i realnog BDP. To je količnik aktuelne i stare cene i on će biti 3,4%. Ono najvažnije, na tekućem računu Republike ili države biće minus 5,3 BDP. Ali, što je najvažnije, direktne investicije će iznositi 6,3%. Znači, poklopićemo taj minus i bićemo pozitivni, jer su ovo dve stvari koje se sabiraju. Druga stvar o kojoj želim da govorim ukratko, više deskriptivno, jeste porez. Porezi, ministre, iznose 1.231 milijarda ili 86,61%. Šta mi moramo da uradimo? Uradili smo puno toga, ali može još više. Ukupan iznos poreza mora biti veći, ali porez po jedinici mora biti manji. Sada se postavlja pitanje – kako? Tako što ćemo povećati obim. Znači, obim broj onih koji plaćaju porez mora biti veći, jer postoje ljudi, postoje subjekti koji i dalje ne plaćaju porez. To mora da bude stalni zadatak poreske uprave, poreske inspekcije, koja radi dobro, ali koja mora da radi bolje. Znači, moramo zainteresovati i oni koji plaćaju porez i oni koji ne plaćaju porez, da se otkriju oni koji ne plaćaju porez. Ali, kada se poveća obim, mi smo dužni, odnosno bilo bi dobro da se onda pojedinačni porez smanji. Uzmimo porez na imovinu. Stalno se priča o tome i svake godine se povećava. Pa, povećava se 2%. Pazite, 2%, za nekoga je mnogo, zavisi kolika je glavnica. Zašto taj porez, ako se sada u svim gradovima vodi akcija da se povećava broj onih koji plaćaju porez na imovinu, 50% tih sredstava usmeri na smanjenje poreza na imovinu? To će stimulativno delovati da broj onih koji plaćaju porez bude veći. Sledeća tema, meni omiljena, jesu devizne rezerve. Moram da pohvalim NBS, koja je u poslednje vreme kupila devet tona zlata. Zlatne rezerve svake zemlje, pa i Rusije, moraju biti u zlatu. Zlato je najsigurnije. Rusi su imali u dolarima, sada su dolar izbacili, pa su uzeli evro. Najbolje je ići na zlato. Mi trenutno imamo 30,4 tone zlata. To je 10% od naših ukupnih deviznih rezervi. To je u novcu 1,3 milijarde evra. Jedan kilogram zlata trenutno vredi 43.408,67 evra. Ja se zalažem da se vodi takva politika, to predlažem, ministre, da se devizne rezerve u što većem procentu iskazuju u zlatu. To rade Rusija, Kina, Indija, to rade sve zemlje. Mislim da Rusija ima 2.112 tona zlata, a dolar mora da siđe sa tržišne scene, jer je to politički instrument Amerike. Vi ste videli sada da su Rusi Venecueli dolar u kontejnerima transportovali. Znači, u kontejnerima su im to dali. Druga mnogo važna tema, ministre, jeste konverzija zajma. Vi ste prošle godine uradili mnogo dobar posao. Ja nisam imao prilike da diskutujem, nekako teško dolazim do mogućnosti da pričam. Vi ste, a vi me ispravite ako nije tako, pet zajmova koji su bili iskazani u dolarima pretvorili u evre. Svaka čast. To treba nastaviti, znači, ići na evro, jer jednog momenta će Nemci evro pretvoriti evro 1 i umanjiti u vrednost za 50%. S druge strane, ovi su do 2012. godine uzimali kredite sa visokim kamatama. Te kredite treba isplatiti po nekoj ubrzanoj proceduri. Kako? Ako može iz tekućih sredstava, a ako ne može, predlažem da se uzmu novi krediti koji su sada povoljniji, gde je kamatna stopa mnogo manja, pa tim novim kreditom vratiti stari kredit, jer kažem, ovi do 2012. godine uzimali su kredite sa 7, 8, 10 i 12%. Druga stvar koju ste uradili dobro u 2019. godini, da vas pohvalim, vi ste za sedam milijardi, ispravite me ako grešim, otplatili evro obveznice, odnosno kupili. Znači, vi ste time rasteretili. Te obveznice dospevaju, imaju vreme dospeća 2020. i 2021. godine. Da li je tako? Znači, samim tim vi ste olakšali, smanjili rashode u ovoj 2020. godini. To je vrlo mudar i vrlo dobar potez. Da ne oduzimam vreme, pošto ima još mojih kolega koji žele da diskutuju, a i ja sam često bio u prilici da nemam vremena, samo da kažem jednu stvar. Ministre, ja se zalažem i tvrdim da mi moramo težiti, ne možemo, nismo mogli, da sve iskazujemo, znači, naše privređivanje, u bruto nacionalnom dohotku. Znam da vi razumete. Mene je razočarao predsednik Fiskalnog saveta, kome ja nisam mogao to da objasnim, da je BDP kategorija koju su nametnule multinacionalne kompanije i da taj BDP ne iskazuje pravo stanje u zemljama gde je plasiran direktno inostrani kapital, znači, na bruto nacionalni dohodak. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tatjana Macura.
Zahvaljujem. Poštovane kolege, građani Srbije, poštovani ministre finansija, drago mi je što smo posle tri godine došli u situaciju da raspravljamo o budžetu za narednu godinu tako što smo ovu raspravu učinili u najvećoj mogućoj meri, u okolnostima koje su zadate, dostojanstvenijom nego što je to bio slučaj ranije. U poslednje dve godine imali smo situaciju da smo bili pretrpani amandmanima na Zakon o budžetu za narednu kalendarsku godinu i s tim u vezi smo dolazili u situaciju da raspravama o najvažnijem zakonu u jednoj kalendarskoj godini padne u senku nečega što nije trebalo da se dogodi. Ove godine to, na našu veliku sreću i zadovoljstvo, nije slučaj. Dobili smo duplo vreme za raspravu. I, ako ste primetili, poslanički klub SMS nije čak tražio ni dopune dnevnog reda, smatrajući ovu raspravu u tom smislu jedinstvenom i nismo hteli da joj narušimo integritet. Moje kolege su u načelnoj raspravi na konferenciji za medije govorili o Predlogu budžeta u načelu i mi se, nažalost, ne možemo složiti sa ministrom finansija da je ovaj zakon i predloženi budžet za 2020. godinu razvojni. Mi, nažalost, mislimo da je činjenica takva da je ovaj budžet za narednu kalendarsku godinu u stvari predizborni. Ovo se može pogledati i iz toga što je došlo do značajnog povećanja plata u javnom sektoru. Ja neću da koristim podatke koje pojedine kolege iz opozicije često izgovaraju javnosti, ne vodeći računa o tome da li su ti podaci tačni ili ne, dakle, u javnom sektoru radi nešto manje od 60 hiljada građana koji su zaposleni na privremenim i povremenim poslovima. Ono što smo u poslednje vreme mogli da čujemo u javnosti, to je da, ja moram iskoristiti taj izraz, dakle, da se moje kolege iz opozicije često frljaju sa ovim podacima i onda iznose u javnosti podatak da na privremenim i povremenim poslovima radi 250 hiljada građana i u tom kontekstu onda govore o, uslovno rečeno, uzurpaciji budžeta i finansijskih sredstava koja su određena u budžetu, za to da se sa tim građanima manipuliše. Manipulacija u javnom sektoru je daleko dublja nego što je odnos prema građanima koji u javnom sektoru rade na privremenim i povremenim poslovima, a kojih prema zvaničnim podacima nezavisnog tela Fiskalnog saveta i savetodavnog tela Vlade Republike Srbije, dakle, radi tek 60 hiljada građana. Zašto je ovo dubinski problem, a ne tako laički predstavljen, kako ponekad kolege to znaju da, i oni u cilju propagande, iskoriste na sebi svojstven način? Zato što ovo povećanje dolazi već drugi put. Prvo povećanje imali smo kada smo raspravljali ovde o rebalansu budžeta za ovu kalendarsku godinu. Tada smo imali jedno povećanje budžeta od nešto malo manje od 10%. Sada se ponovo suočavamo sa gotovo identičnim iznosom, odnosno plate onim ljudima koji su zaposleni u javnom sektoru su praktično povećane za negde petinu u odnosu na to kako su ranije izgledale. Ovo povećanje se u suštini dogodilo na uštrb čitave privrede i na uštrb svih ljudi koji se vode kao zaposleni u Republici Srbiji. Među njima nema samo onih koji su zaposleni u javnom sektoru, ima ih jako mnogo koji rade i funkcionišu u privatnom sektoru i oni, nažalost, ne mogu da osete benefite koji proizilaze iz ovako uređenog i ovako planiranog budžeta za narednu kalendarsku godinu. O tome su više govorile moje kolege. Ja ću vas samo podsetiti da Stranka moderne Srbije jako vodi računa o tome da se i privatni sektor konačno izjednači, ako ne i stavi u prioritetniji položaj sa javnim sektorom, odnosno da se izvrši jedno sveobuhvatno smanjenje poreza i doprinosa koje bi praktično rasteretilo privredu Republike Srbije, što bi, naravno, proizvelo kao jednu nužnu reakciju i povećanje plata, ne samo u javnom sektoru, već bi se to dogodilo i u privatnom sektoru. Ljudi bi se oslobodili, mogli bi da troše više i ono što u stvari mi nadomešćujemo kroz ove, odnosno na čemu insistiramo kroz visoke poreze i doprinose, mogli bismo na isti način i u tome da uživamo, ako bismo ljudima dozvolili da oni troše više, pa taj porez nadomestili kroz porez na dodatnu vrednost. Meni je žao što ovde sedi samo ministar finansija i to je u suštini jedna velika sramota. Dakle, nakon ovih pohvala koje sam imala na početku, u smislu da imamo dovoljno vremena da raspravljamo o budžetu i da ovo vreme koristimo pametno i argumentovano, kako bi se građani upoznali na koji način Vlada Republike Srbije raspolaže njihovim novcem, strašno je i sramotno je da danas niko osim ministra finansija ovde ne sedi. Malo pre je sedeo samo ministar za rad. Ja se iskreno nadam da će se on vratiti, pošto jedan deo moje rasprave se odnosi i na njegov resor. Još jednom ponavljam - nadam se da će se ostali ministri pojaviti i u raspravi o pojedinostima. Upravo ovaj deo rasprave tiče se rada Ministarstva za rad. Ja ću vas podsetiti da smo nedavno usvojenim rebalansom budžeta odredili osam milijardi povećanje za ovo ministarstvo. Nekako sam se obradovala kada sam videla taj rebalans budžeta, da će to biti usmereno na finansijsku podršku porodici sa decom. Na sve je to i ličilo nakon što sam pročitala obrazloženje u tom rebalansu. Međutim, ono što se dogodilo je u stvari samo ispravka ranije napravljene greške, a to je da je zakon imao određene žene koje su koristile porodiljsko odsustvo na koje se odnosi prethodna verzija zakona i samim tim je ispravljena ta greška u planiranju budžeta za 2019. godinu. Povećanje koje se ove godine vidi od 1,9 milijardi, nažalost, govori o tome da uopšte nisu planirane suštinske izmene u Zakonu o finansijskoj podršci porodici sa decom i ja kao narodna poslanica ispred Stranke moderne Srbije i neko ko je pokrenuo inicijativu "Mame su zakon", jako često u javnosti govorim o tome da ministar finansija i ministar Đorđević moraju da odgovore na pitanja majki u Srbiji - kada se planiraju suštinske izmene Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom? Podsetiću vas da sam negde grubom računicom izračunala da je potrebno oko 20 milijardi dinara da bi se svakoj majci obezbedila nadoknada najmanje u visini republičkog minimalca. Ovaj iznos, nažalost, vidimo, na primer, da država plaća u vidu kazni i penala po pitanju sudskih troškova koje država ima prema građanima Srbije, dakle, da mi možemo da napravimo seče na raznim nekim nivoima, u raznim nekim oblastima i mogli bismo da obezbedimo da nam mame žive dostojanstvenije nego što su do sada imale priliku da žive. Međutim, u ovom budžetu za 2020. godinu mi o tome ne možemo ništa da vidimo. U javnosti smo u dva navrata imali prilike da slušamo o tome kako će se značajna sredstva izdvojiti. Nedavno smo čuli izjavu predsednice Skupštine, gospođe Maje Gojković, da će se izdvojiti oko 200 miliona podrške porodicama sa decom. Moje slutnje idu u tom pravcu da će ovo biti određeno za podršku projektima koje vodi ministarka bez portfelja, gospođa Slavica Đukić Dejanović. Ja bih volela da mi ministar finansija, ukoliko je u mogućnosti i upoznat sa ovim detaljem, a trebao bi da bude upoznat, kao predlagač budžeta za narednu godinu, da mi odgovori na šta će biti uslovno rečeno potrošen ovaj novac? Da li će se taj novac trošiti na projekte u lokalnoj samoupravi, među kojima smo i u prošloj i u pretprošloj godini imali prilike da vidimo da postoje neki projekti koji, nažalost, ne opravdavaju svrhu. Jedan od takvih projekata jeste osmišljena predstava u Somboru koja, nažalost, ne znam na koji način može da doprinese podršci roditeljstvu u toj lokalnoj samoupravi, odnosno u gradu Somboru. Imali smo situaciju da Slavica Đukić Dejanović, kao ministarka bez portfelja, zadužena za demografiju i populacionu politiku, govori o podrškama koje se tiču podrške u smislu kućnog rada i pomoći mladim roditeljima, da banalizujem, čak do nivoa da im se pegla veša. Dakle, podrška mladim porodicama u Srbiji ne treba da bude tako banalizovana. Ljudi su dovoljno sposobni da sami odrede svoje prioritete. Ukoliko ova država ima sredstava, a mi mislimo da ima, samo da su pogrešno prioriteti određeni, treba dopustiti mladim bračnim parovima i onima koji su se odlučili da rađaju decu ovde u Srbiji, da sami odrede za šta žele da potroše novac koji bi im eventualno bio opredeljen. Takođe smo od ministarke Slavice Đukić Dejanović, koja nažalost nije uopšte pozvana da govori o ovom pitanju na način na koji joj se uporno to nameće u javnosti… Dakle, na ova pitanja mora da odgovara ministar Đorđević i ministar Siniša Mali, ona je nedavno govorila o tome da će podrška za prvo dete iznositi negde oko 300 hiljada do 350 hiljada dinara. Iz ovog Predloga budžeta to ne mogu da vidim. Nisam sigurna da bi 1,9 milijardi povećanje, koje je planirano u okviru Ministarstva za rad i socijalna pitanja, mogla da pokrije ove najave o kojima je bilo u javnosti reči. Takođe, s obzirom da je ovaj zakona na snazi već punih 17 meseci, a da sam ja na ovaj problem ukazivala više od dve godine, postavlja se pitanje – na koji način ćemo mi, kao država, odgovoriti na to što su pojedine majke u Srbiji, već sada, strahovito oštećene primenom ovog lošeg zakona i da li je u planu da Skupština Republike Srbije u dogledno vreme usvoji nešto što bismo mogli da nazovemo leks specijalisom u smislu da se obeštete one porodilje koje su pretrpele loše efekte zbog primene ovako lošeg zakona? Neću da se ponavljam, pošto znam da su neke kolege pre mene o tome govorile. Dakle, na isti način bi trebalo odgovoriti na obeštećenje penzionera koji su trpeli posledice loše primene Zakona o privremenom umanjenju penzija koje je trajalo pune četiri godine. Kako ministar za rad nije danas u sali, tako očigledno nisu ni ostali ministri i želela bih zaista da ih pitam danas ili bar da mi neko odgovori, ako može da odgovori na to pitanje, a tiče se konkretno podrške osobama sa invaliditetom. U Srbiji je jako problematično to pitanje pristupačnosti različitih javnih ustanova, počevši od škola, fakulteta, domova zdravlja, banja, različitih drugih lečilišta. Dakle, čak ni one javne ustanove koje su primarno namenjene u svrhu lečenja nisu pristupačne osobama sa invaliditetom i to je jedno od velikih i gorućih pitanja. Takođe, jedna zamerka Vlade Republike Srbije što se na ova pitanja i na mnoga druga pitanja, na ova konkretno ne odgovara multiresorno, već se prosto radi na tome da samo jedan ministar odgovara na postavljena pitanja, a ovo konkretno pitanje pristupačnosti tiče se i ministarke Zorane Mihajlović, odnosno Ministarstva za građevinarstvo i saobraćaj, tiče se ministra trgovine, tiče se ministra za rad, tiče se ministra finansija, itd. Dakle, ovi pitanjem konačno Vlada Republike Srbije bi trebala da sedne za isti sto za kojim verujem da sede svakodnevno i da se pozabave rešenjem problema pristupačnosti javnih ustanova u Srbiji. Među njima ističem posebno problem banja. Moja koleginica Ljupka Mihajlovska o ovome je govorila i isticala koliki je to problem. Dakle, ona kao osoba sa invaliditetom, sa zdravstvenim problemima koje ima ne može da pristupi banji koja je namenjena lečenju problema sa kojim se ona susrela. To nije problem samo njen, kao narodne poslanice, ona ima samo mogućnost da se glasnije, nego drugi građani koji se sa ovim problemom decenijama unazad susreću, u odnosu na ostale obrati javnosti. Potrebno je uskladiti aktuelne pravilnike i zakonska rešenja i konačno početi sa njihovom primenom. U tom smislu je potrebno i obezbediti određena sredstva i pomoći javnim ustanovama da obezbede pristupačnost svojim objekata. Takođe, ministar zdravlja danas nije ovde. Juče smo čuli njegovu najavu i snažno je pozdravljamo, koja kaže da će Republički fond za zdravstveno osiguranje odvojiti sredstva za lečenje određenih pacijenata. U našoj državi posebno je istakao, obolele od multiple skleroze i obolele od određenih vrsta kancera. Pitanjem obolelih, pacijenata kojima je dijagnostikovana multiple skleroza ja sam se ovde u nekoliko navrata bavila i zaista bih sad želela da mu postavim neka pitanja. Evo, molim vas, ministre finansija, da mu ih prenesete. Dakle, pitanje je – koji tačno su najnoviji lekovi planirani naredne godine da će biti dostupni na teret Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje? Za lečenje ovih pacijenata ima registrovanih 14 lekova, od čega samo četiri leka su dostupna pacijentima obolelim od multiple skleroze. Dakle, zanima nas koji su to tačno, za koliko pacijenata će ti najnoviji lekovi visoke efikasnosti biti dostupni, koliko će se ukupno obolelih od multiple skleroze lečiti u Srbiji na teret RFZO-a, itd? Nažalost, ministar nije ovde. Samo na kratko ja ću se osvrnuti i na poslednju aferu koja potresa javnost, neću dugo. Dakle, ne želim da učestvujem u linčovanju koje se danas dešava u javnom prostoru, ali svakako osuđujem ono što se dogodilo i ono što je Beogradski univerzitet utvrdio. Meni, poštovani ministre, zaista nije jasno, s obzirom da mi iz Stranke moderne Srbije znamo odlično kakvim znanjem vi raspolažete i da ste sigurno jedan od najpripremljenijih ministara u Vladi Republike Srbije i prosto se pitamo šta vam je, u stvari, sve ovo trebalo. Mi se iskreno nadamo da ćete i vi u skladu sa tim podneti ostavku iz moralnih razloga. Ovo akademsko pitanje je pitanje koje traje već decenijama. Najbolje je opisano u filmu „Falsifikator“ režisera Gorana Markovića. Nažalost, ovim pitanjem moramo već jednom da se pozabavimo. Ono što mene plaši je što će se na ovome, nažalost, stati i što nećemo doći u situaciju da preispitamo sve slučajeve akademske nečestitosti koje izjedaju društvo u nazad nekoliko decenija. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Macura. Reč ima narodni poslanik Radovan Jančić. Ne, izvinite molim vas, reč ima najpre pre predstavnik predlagača, ministar finansija Siniša Mali. Oprostite, kolega Jančiću.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, da se osvrnem na par informacija i komentara koje smo imali priliku da čujemo. Redom ću ono što ste navodili. Pitanje je oko prirode budžeta. Ovaj budžet za 2020. godinu je apsolutno razvojni budžet, budžet koji gleda u budućnost nakon četiri ili pet godina fiskalne konsolidacije. Cilj ovog budžeta je da ubrzamo stope rasta naše privrede. U trećem kvartalu ove godine 4,7% je rast naše privrede. Očekujem u poslednjem kvartalu 5,2% do 5,5%. Ne sećam se da smo imali tako zdrave stope rasta deset godina unazad. To je dobro, to govori da se naša privreda oporavlja, da ide u dobrom smeru, da su mere fiskalne konsolidacije bile uspešne. Sada sa tim merama koje su iza nas okrećemo novi list, hoćemo da kroz povećanje plata i penzija, kroz podizanje životnog standarda građana Srbije ubrzamo privredni rast zajedno sa investicijama u infrastrukturu i putnu i železničku. Tu hoću da, s obzirom na temu koju ste pokrenuli, da vam napomenem da ćemo u narednom nekoliko dana, nedelju ili dve dana, kao što je predsednik Vučić i obećao, izaći sa predlogom nacionalnog investicionog plana za naredne četiri ili pet godina. Dve stotine miliona evra je predviđeno da se utroši dodatno na ono što ide u budžetu za pronatalnu politiku za podršku našim mladima, podršku mladim bračnim parovima, podršku upravo onome o čemu ste vi pričali, a to je program da imamo što veći broj dece, što veći broj beba. Informacija koju ja imam, da ne budem negativan prema zemljama u okruženju, ali koliko sam razumeo i Slavicu Đukić Dejanović, od svih zemalja u okruženje koje imaju pad nataliteta mi jedini imamo porast – 615 beba ove godine više nego prošle. Mislim da je to dobar rezultat, i dalje nedovoljan, ali mislim da to pokazuje da smo na pravom putu kada je pronatalna politika Vlade Republike Srbije u pitanju. U okviru prava korisnika iz oblasti zaštite porodica i dece mi smo u 2002. godini planirali 65 milijardi dinara. To je za 1,9 milijardi dinara više nego 2019. godine. Imam ovde i cifru za 2008. godinu – 26 milijardi dinara je bilo izdvojeno za pronatalnu politiku, a 2020. godine, malopre rekoh, 65 milijardi. Velika je to razlika. To nije razlika od 10%, 20%. To je razlika od skoro tri puta koja jasno pokazuje koliko nam je pronatalna politika važna i kada već imate rezultat da polako, ali sigurno raste broj beba, raste broj dece u našoj zemlji, onda pretpostavljam da postoji nešto dobro što smo uradili. Dakle, 2017. godine za ova prava korisnika bilo je izdvojeno 52 milijarde dinara, 2018. godine 53,6 milijarde, 2019. godine već 63 milijarde. Kako smo polako završili taj period fiskalne konsolidacije otvaramo prostor i za plate i za penzije i za veće ulaganje u pronatalnu politiku. Sledeće godine, rekao sam, još više na 65 milijardi i to je politika od koje nećemo odustati. Imam podatke ovde, verovatno su ti podaci i vama poznati, po novom zakonu naknadom zarade i ostalim naknadama obuhvaćeno je u junu mesecu ove godine, to je poslednji podatak koji imam, 44.926 porodilja, a u junu 2018. godine po starom zakonu, poslednji podatak, 42.653 porodilje. Dakle, imamo veći broj žena koje su uspele i po novom zakonu koje su stekle mogućnost ostvarivanja prava nakon rođenja deteta. Ovde imam i spisak, verovatno to i znate, i žene koje nisu u radnom odnosu, koje samostalno obavljaju delatnost, vlasnice poljoprivrednog gazdinstva, radno angažovane po osnovu privremenih i povremenih poslova itd. Dakle, imamo veći obuhvat i imamo više novca. Kao rezultat na svu sreću, daj Bože da još više imamo i više beba. Pri tom smo uvećali izdvajanja za roditeljski dodatak – za prvo dete 100 hiljada dinara. Možda bih ovo morao da ponavljam svaki dan, jer je ovo veoma važno. Možda najveći broj roditelja ili roditelji koji planiraju to da budu, odnosno ljudi koji planiraju da budu roditelji to i ne znaju – jednokratno se isplaćuje 100 hiljada dinara za prvo dete. Za drugo dete 240 hiljada dinara koje se isplaćuju u 24 jednake mesečne rate. Za treće dete čak milion i 440 hiljada dinara iz budžeta se izdvaja i isplaćuje u 120 jednakih mesečnih rata. Za četvrto dete dva miliona i 160 hiljada dinara. To je novi zakon. To su nova prava. To su nove mogućnosti. Kažem, daj Bože da imamo još više beba kao što ih ove godine imamo više, odnosno prošle godine. Konačno, da završim svoje izlaganje sa brojem zaposlenih, to je bio jedan od vaših komentara. Imam ovde precizne podatke, od 2012. godine, broj zaposlenih u našoj zemlji je bio 2.228.343 zaposlena. Onda, polako taj broj raste, 2019. godine je 2.898.108 zaposlenih. Dakle, kada pogledate za 600 i nešto, skoro 700 hiljada ljudi novozaposlenih u proteklom periodu. Stopa zaposlenosti raste sa 35,5% od 2012. godine, na 49% 2019. godine. Još su nam bolje projekcije za 2020. godinu. Očekujemo još veći broj zaposlenih. Naravno, obrnuto i stopa nezaposlenosti se smanjuje, i to je dobro. To govori o tome da postoji veći broj prilika za zapošljavanje, veći broj fabrika, da nije samo da muško ili žensko, majka ili otac u porodici imaju posao, nego i drugo, ili dete jedno ili drugo, što je dobro. Prosečna zarada nam raste, u decembru će biti preko 500 evra. Obećanje koje smo dali ispunićemo. Rašće i prosečna zarada iz meseca u mesec. Od 1. januara imamo i povećanje minimalne cene rada i to za 3.000 dinara u apsolutnom iznosu, što je najveće povećanje ikada. Tako da, po pitanju životnog standarda i povećanje broja zaposlenih mislim da smo na dobrom putu. Na kraju, u budžetu za 2020. godinu i smanjujemo opterećenja na zarade, upravo kako bismo podstakli novo zapošljavanje i podstakli konkurenciju u našoj zemlji, načinili na kraju krajeva, Srbiju konkurentnijom i atraktivnijom. Nadam se, da ćete od ostalih ministar dobiti odgovore koje ste postavili, mislim da sam odgovorio na sve ono što sam znao i što je u mojoj nadležnosti. Hvala puno.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Koleginice Macura, želite repliku? Izvolite.
Statistika je jedna jako zanimljiva nauka, s kojom može jako lepo da se manipuliše. Kada u javnosti čujete podatak da se rodilo 615 beba više, nego u prethodnoj kalendarskoj godini, to zaista zvuči impozantno, međutim, zaboravlja se onaj drugi podatak koji je čini mi se, mnogo teži i ozbiljniji za našu državu, a to je da se svake godine rađa 1.000 prvih beba manje. To ne znači da su se porodice koje su se odlučile za decu, da šire svoju porodicu odustale od tog zahteva, već su se one odlučile za to da svoju porodicu šire na nekom drugom mestu van Srbije. Mi imamo ozbiljan jedan problem, a to je veliki broj ljudi koji napušta ovu državu i širi svoje porodice na nekom drugom mestu na planeti, a ne u Srbiji. Dakle, manipulacije sa statističkim podacima, moguće je da vi i ne znate sve u vezi sa ovom temom, jer nije ovo samo pitanje Ministarstva za finansije, ali vrlo lako može da se izigra javnost iznošenjem samo pojedinačnih cifara i nekih statističkih podataka i zanemarivanje onih drugih. Zbog toga mi se čini da postoji problem sa sveobuhvatnim pristupom ovim temama. Ono što ste vi naveli u smislu da Ministarstvo za rad više brine u poslednjih nekoliko godina u odnosu na neke vlade u periodu 2018. godine i ranije, to jeste tačno, međutim, uvek može bolje. To je u stvari poenta ove čitave priče i ova država koja trpi posledice što nam veliki broj građana odlazi, treba da nađe što je moguće više načina i prostora da zadrži ljude da ostanu ovde. To što kažete da su neke žene prepoznate ovim zakonom, a da ranije nisu bile prepoznate, to je istina ministre, međutim, nisu prepoznate na onaj način na koji bi se suštinski odgovorilo problemima sa kojima se one susreću. U tom smislu to znači da jesu prepoznate žene koje rade na privremenim i povremenim poslovima, poljoprivredne osiguranice itd. međutim, problem je u tome što one i dalje primaju jako male iznose na svojim računima. Radi se o ženama koje primaju par stotina dinara, ili par hiljada dinara i zato je potrebno sve statističke podatke posmatrati kao celinu, a ne izdvojeno. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Macura. Reč ima predstavnika predlagača ministar finansija Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Recite mi jel ima 615 više beba, ili nema? Jel to manipulacija, laž ili prevara statistikom, kao što vi kažete ili ima 615 beba više? Mislim da tu nema mnogo laži ili prevare. Vi ste u vašem odgovoru pokrenuli jednu temu koja je za nas veoma važna, a to je mladi odlaze ili ne odlaze iz Srbije. To je problem sa kojim se nažalost suočavamo. Potpuno otvoreno prihvatamo da govorimo o tome. Svesni smo problema. Taj problem naravno nije nastao poslednjih godinu ili dve dana, traje već od devedesetih godina. Ono što mislim da je veoma važno za naše mlade da ostanu su dve ili tri stvari. Prvo, ovaj optimizam i potencijal i bolje sutra koje pokušavamo da stvorimo kroz razvoj infrastrukture, kroz povećanje plata, kroz povećanje penzija, kroz mogućnost novog zapošljavanja, kako bi naši mladi ostvarili srpski san, a ne san u Americi, u Australiji, Kanadi ili negde drugde. To je veoma važno iako su i dalje veoma visoke stope nezaposlenosti među mladima, one su duplo manje nego što su bile 2013. godine. Duplo manje. Sa druge strane, malopre sam rekao, izlazimo veoma brzo sa planom za narednih četiri do pet godina, dakle, u narednih par dana, nedelju do dve dana. Pripremamo ga užurbano, a to je nacionalni investicioni plan gde smo 500 miliona evra, ne dinara, evra izdvojili za podršku mladima, izgradnji stanova za mlade, dodatnim subvencijama za njihovo zapošljavanje, a već sada i to ćemo na sledećem zasedanju imati prilike da diskutujemo, poreski zakoni koji su usmereni ka još dodatnim podsticajima za zapošljavanje mladih u smislu oslobađanja ili otpisa velikog dela poreza i doprinosa na zarade, ukoliko se po prvi put neko zapošljava. Dakle, svesni smo problema i idemo ka tome, veoma je važno bilo da u proteklih par godina rešimo problem te konsolidacije, da imamo zdrave finansije, da imamo novca zdravog koji zarađujemo, da ne uzimamo skupe kredite, jer je to preduslov da ostavite bolje sutra vašoj deci. Sada, zajedno sa vama ovde na kraju da vidimo koji je to pravi balans ili ravnoteža u kom smeru rast naše privrede treba da ide, plate, penzije, smanjenje poreskih opterećenja, investicije u infrastrukturu. Dakle, to su sve elementi tog plan. Na kraju, taj plan se i oslikava u budžetu za 2020. godinu. Za mene je to jedna nova stranica u ekonomskoj politici naše zemlje i kažem i u ostalim elementima budžeta, kao što je prosveta i obrazovanje, kao što je socijalna politika, imate zdravstvo, na kraju imate povećanje budžeta, veći novac za ulaganje. Nadam se i složićete se možda, možda ne, na kraju krajeva, to je stvar individualne percepcije, da upravo više novca i daje mogućnost i za bolje uslove i u školama i u vrtićima i u domovima zdravlja, za bolji kvalitet usluga. Zato smo se borili za povećanje plata od 8-15% i za medicinske sestre i za doktore i za prosvetare i za medicinske sestre u socijalnim ustanovama, da svi mogu da budu zadovoljniji kako bi na neki način poboljšali i kvalitet svoje usluge prema građanima Republike Srbije, naravno bili zadovoljniji sami po sebi, a kroz pronatalnu politiku i tih dodatnih 200 miliona evra, mislim da ćemo uraditi pravu stvar i da veći broj beba i bolji dani tek dolaze. Hvala puno.
Zahvaljujem ministre. Reč ima narodni poslanik Radovan Jančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, pred nama je Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, zasnovan ne realnim izvorima, mogućnostima i potrebama naše zemlje i naših građana, koji označava završetak procesa konsolidacije javnih finansija, a kojim se, što je od posebne važnosti, utvrđuje početak razvoja naše zemlje. Ključna karakteristika budžetske politike za 2020. godinu je raspodela fiskalnog prostora, na povećanje životnog standarda, odnosno povećanje plata i penzija, podsticaj rasta kroz povećanje javnih investicija i poresko rasterećenje privrede. Predloženi budžet je razvojnog karaktera. Njime se podstiče realni rast privrede od 4%, što jeste ostvarljivo, imajući u vidu da u trećem kvartalu ove godine privredni rast iznosi 4,7% i da će na kraju godine biti iznad projektovanih 3,5. Budžetom su predviđene nikad veće javne investicije u iznosu od 198,9 milijardi dinara, koje pomeraju stopu napred, a tu su i olakšice kao podrška za privredu, što će svakako uticati na stvaranje bolje poslovne klime, dolazak novih investitora, na smanjenje stope nezaposlenosti, koja je danas već na istorijskom minimumu. Ekonomske reforme i rezultati koje je naša zemlja postigla u periodu od 2012. godine do danas, pod rukovodstvom predsednika Aleksandra Vučića, su više nego vidljivi građanima Srbije, izuzev samozvanih lidera u liku tajkuna Đilasa, Obradovića, Jeremića, Marinike, Trifunovića, koji umesto da budu korektivni faktor, izmišljaju afere, ruše sve pred sobom, čak ubistvom prete Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici, njegovim saradnicima, pa i svima onima koji sagledavaju stvarnost očima istine, koja govori da Srbija danas postaje pristojna i uređena zemlja u kojoj se od svog rada može normalno živeti. O zakonu, naravno, da ne govore ni reči. Interesuje ih samo kako da nasiljem i ulicom sruše Vučića i preuzmu državnu kasu kao plen za svoja lična bogaćenja, a tada ne bi prezali od mafijaškog načina delovanja poput Marka Bastaća, nažalost ne i jedinog iz njihovih redova. Nismo bili u prilici da čujemo mišljenje lidera za ponovnu pljačku Srbije, da li je dobro za građane što se Predlogom ovog budžeta označava početak realizacije novog nacionalnog investicionog plana, kojim se opredeljuju sredstva za projekat mađarsko-srpske železnice, izgradnju autoputa Surčin–Obrenovac, Preljina–Požega, Pojate–Preljina, Beograd–Sarajevo, Novi Beograd–Surčin, brzih saobraćajnica, Novi Pazar–Tutin, Ruma–Šabac–Loznica, obilaznice Ostružnica–Bubanj Potok, kao i za projekat rehabilitacije 5.000 kilometara regionalnih državnih i lokalnih puteva u sledeće tri godine. Naravno da ih nećemo ni čuti, briga njih za Srbiju i za njene puteve. To su u osnovi pokazali od 5. oktobra 2000. godine, pa sve do 2012. godine, kada su zemlju izbrisali sa mape Evrope. U Novom Kneževcu, iz kojeg ja dolazim, građani se raduju početku realizacije nacionalnog investicionog plana i veruju da će se u njemu naći mesto za izgradnju puta Novi Kneževac–Crna Bara, kao veza graničnog prelaza Đala na srpsko-mađarskoj granici sa Kikindom, čime se uspostavlja najkraća relacija na ruti Segedin–Kikinda–Zrenjanin. Radi se o delu ovog putnog pravca u dužini od 15,4 kilometra, koji je započet 2006. godine kada je izvedeno jedva 10% od ukupno projektovanih radova, baš kao i sve drugo što su radili do 2012. u Srbiji, a u Vojvodini do 2016. godine. Setimo se samo Koridora 10. Srbija je u prethodne četiri godine izgradila 320 kilometara autoputeva, po najvišim evropskim i svetskim standardima, a završetkom Koridora 10 vratili smo Srbiju na tranzitnu mapu Evrope, jer mi jesmo, najkraća ruta između istoka i zapada, a završetkom ovih radova obezbedili smo i značajno veća sredstva za nova ulaganja u putnu infrastrukturu. Po ideji predsednika Aleksandra Vučića 2013. godine, organizovana je Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima, koja rukovodi poslovima u obnovi objekata javne namene u javnoj svojini. Za ove namene u Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, opredeljen je iznos od 13 milijardi i 24 miliona, što je za 4% više nego 2019. godine, na čemu su posebno zahvalni roditelji učenika Osnovne škole „Jovan Jovanović Zmaj“ iz Novog Kneževca, jer će u ovu školu 2020. godine iz ovih sredstava biti uloženo 267 miliona dinara, s tim da je ove godine realizovano za obnovu u Banatskom Aranđelovu oko 55 miliona dinara. Novi Kneževac, sam to nikada ne bi mogao. Ne mogu, a da ne osporim tvrdnju da se za poljoprivredu ne izdvaja dovoljno, odnosno manje, kako kažu, od 5% od poreskih prihoda, a da se namerno ćuti o ulaganjima u poljoprivredu iz budžeta AP Vojvodine, budžeta lokalnih samouprava, direktnih investicija iz Abu Dabi kredita, za sisteme za navodnjavanje i odvodnjavanje IPARD programa, pa i sredstava iz Kabineta ministra bez portfelja, gospodina Krkobabića, kada je reč o zadrugama i zadrugarstvu. Uz sve to zaboravljaju se sredstva zakupa poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini, koji se raspodeljuju lokalnim samoupravama budžeta AP i Republike Srbije, koja se direktno po zakonu vraćaju u poljoprivredu. Odgovornost ove Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića prema poljoprivrednicima, uostalom kao i prema svim građanima Srbije, upravo se ogleda kroz pristup u Razdelu 24 za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo. Da se ova Vlada rukovodila činjenicom da je 2020. godina izborna godina i da je želeo da se bavi obećanjima i kupovinom glasova, uvećala bi podsticaje i subvencija za poljoprivredna gazdinstva čime ovaj budžet ne bismo mogli zvati apsolutno razvojnim, nego delimično izbornim. Na sreću, on to nije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Jančiću. Reč ima narodni poslanik Milovan Krivokapić.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre, koleginice i kolege, danas ću diskutovati ukratko o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, sa posebnim osvrtom na budžet Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja. Pripremajući se za diskusiju i analizirajući Predlog budžeta za 2020. godinu, a imajući u vidu da je strateški cilj predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Srbije smanjenje nezaposlenosti, posebnu pažnju sam usmerio upravo na budžet opredeljen na ovu nameru, kao i sredstva koja omogućavaju realizaciju posla u okviru dotičnog Ministarstva. Odmah na početku moram da naglasim da zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću i Vladi Republike Srbije, koji ozbiljno vode državu i ozbiljno razmišljaju o budućnosti naše zemlje, slobodno možemo reći da prvi put sada imamo pred nama Predlog budžeta čija je ključna karakteristika ravnomerna raspodela finansijskih sredstava u cilju povećanja životnog standarda, odnosno povećanje plata i penzija, podsticaju rasta BDP kroz povećanje javnih investicija i poresko rasterećenje rada. Predlog budžeta za 2020. godinu doprineće daljem podizanju standarda građana i privrednom rastu. Doprineće većim ulaganjima u infrastrukturu, boljim uslovima za lečenje, školovanje, investicijama u kulturi i sportu, većim izdvajanjima za socijalnu zaštitu, populacionu politiku i zaštitu životne sredine. Kako reče premijerka Brnabić, da je budžet napravljen tako da ne ugrožava stabilnost javnih finansija i tempo javnog duga, odnosno da budžet za narednu godinu nije izborni, već razvojni. Uvažavajući činjenicu da je u budžetu izdvojeno 295,4 milijarde dinara na plate i 571,2 milijarde dinara na penzije za naše najstarije sugrađane, zatim za kapitalne investicije u Predlogu budžeta je u tu svrhu planirano 198,9 milijardi, gde će najveći deo sredstava otići na saobraćajnu i železničku infrastrukturu, ali da će se povećavati plate i penzije, i kako reče naš ministar, Siniša Mali, zarađeni novac će se vraćati građanima. Srpska napredna stranka je obećala građanima bolji život u svakom pogledu, a što smo obećali to i ostvarujemo upravo kroz donošenje ovog budžeta za 2020. godinu. Suština politike SNS je da građani budu zadovoljni i da im život bude lakši i da konačno mogu da dišu punim plućima. Predlog budžeta za 2020. godinu je evidentno razvojni i predviđena su povećana sredstva u svim sektorima. Kod boračko-invalidske zaštite, sredstva su obezbeđena u većem iznosu od 700 miliona dinara, kao i 20 miliona dinara više za podršku udruženja u oblasti boračko-invalidske zaštite. U okviru aktivne politike zapošljavanja, predviđena su značajna sredstva za podršku prekvalifikacije radi realizacije programa prekvalifikacije nezaposlenih lica u Sektoru informaciono-komunikacionih tehnologija. Ovo jasno ukazuje da će budžet koji je predložen za Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja obezbediti bolje uslove korisnicima socijalne zaštite, kao i porast standarda zaposlenih u ustanovama socijalne zaštite. Sa ovakvim predlogom budžeta možemo samo da očekujemo da će Srbija nastaviti ubrzani razvoj i postizati još bolje rezultate. Konačno imamo zdrav budžet i stabilne finansije, tako da imamo prostora da država preduzima mere koje se odražavaju na ambijent u zemlji, što će između ostalog sprečiti odlazak mladih i obrazovanih ljudi, a motivisati one mlade koji su napustili Srbiju da se vrate. Imajući u vidu da je Predlog budžeta za 2020. godinu realan, izbalansiran i da predstavlja prekretnicu ekonomskoj zajednici naše države, SNS će glasati za njegovo usvajanje. Hvala lepo.
Zahvaljujem, kolega Krivokapiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite, kolega Bojaniću.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, koleginice i kolege, evo već treći dan diskutujemo o Predlogu zakona budžeta za 2020. godinu, o najvažnijem aktu u toku jedne godine koji donosi Skupština Republike Srbije. Na moju veliku žalost, sem što su se putem pisma obraćali ministru, kolege iz takozvanog Saveza za Srbiju nisu učestvovale u radu i to govori o njima samima, to govori da ih ne interesuje budućnost, da ih ne interesuje razvoj Srbije, no samo njihova lična promocija. Sami sebi kopaju jamu, ne učestvuju u radu, nema ih pred narodom, ne žele da na jedan krajnje korektan i kvalitetan Predlog budžeta daju primedbe, ako ih imaju. Ni u ovoj trodnevnoj raspravi mi nismo imali ozbiljnijih primedbi, sem isticanja da je to predizborni budžet, što nije istina. Ja bih ovo malo vremena što je ostalo u našoj poslaničkoj grupi naveo ukratko sve ono šta donosi ovaj budžet. Pre svega, to je pozitivna ocena Fiskalnog saveta u velikom delu Predloga budžeta, što nije bio slučaj do sada. Između ostalog se kaže: dobro planirani prihodi, dobro i konzervativno, za razliku od kolege profesora Jokića koji ne voli taj izraz, poreske politike i ispravno usmerene, rashodi planirani objektivno i poboljšana struktura, planiran realan rast BDP-a od 4%, deficit planiran 0,3%, odnosno 20,2 milijarde dinara, što je istorijski uspeh, ako znamo da je Predlog budžeta za 2014. godinu bio deficit 7% BDP-a, odnosno 2,2 milijarde evra. Pad javnog duga sa 51,9% na 50,3% BDP-a u sledećoj godini, a strategijom za 2021. i 2022. godinu taj pad se predviđa na 45-47% BDP-a. Budžet je razvojan. Jeste razvojan. A zašto to kažem? Zato što je za kapitalne investicije predviđeno i planirano 199 milijardi dinara ili 15% budžeta. Primedbe koje je isticao i Fiskalni savet, a i kolege koje su učestvovale u raspravi u toku ova tri dana odnosile su se pre svega na povećanje plata u javnom sektoru. Nisu u pravu, i to je više puta istakao i ministar, navodeći da su plate povećane u zadnje tri godine, kada je u pitanju javni sektor. Tako da ona priča da je to predizborno povećanje plata ne pije vodu. Zašto su povećane plate? Na kraju krajeva, plate u javnom sektoru su pre svega vrlo niske i treba motivisati te ljude koji rade da rade kvalitetno, da rade samopregorno i da znaju da će i oni imati benifite od svega ovoga što je učinila Vlada Republike Srbije u prethodnom periodu. Drugi razlog koji je? Pominjali smo malopre, koleginica je pominjala mlade, kako zaustaviti mlade. Pa jedan od razloga i načina da zaustavimo naše mlade stručnjake jeste da povećamo plate. Kada to mislim, mislim pre svega na zdravstvo, mislim i na obrazovanje i ako stimulišemo lekare, ako stimulišemo medicinske sestre, imaće primanja koja su blizu primanja u Evropskoj uniji, kada pogledate troškove koji ih čekaju tamo, a na kraju krajeva, određenim zakonima smo omogućili da ti isti ljudi imaju i privatnu praksu i nakon onog svog posla koji rade u državnim ustanovama. Kada kažem da nije predizborni budžet, opet ću se pozvati na ono što je i ministar više puta istakao, da je učešće plata u javnom sektoru samo 9,5% BDP-a, da je to ako je u pitanju Hrvatska 11,1%, ako je Slovenija 11,2%, a da je prosek na nivou cele Evropske unije 9,9%. To znači da radimo kvalitetno, da mislimo o budućnosti i da radimo za budućnost. Ono što su kolege lekari više puta istakli u svojim diskusijama, ja bih to voleo da istaknem jer kod mene otvara neke emocije, to je pitanje lečenja u inostranstvu, pre svega lečenja dece. Znači, ovde u ovom budžetu van onih sredstava koje obezbeđuje Republički fond za zdravstveno osiguranje obezbeđeno je još 500 miliona dinara za lečenje pre svega bolesti koje ne mogu uspešno da se leče u našoj državi. Drago mi je da sam i ja učestvovao u mnogo odlazaka u inostranstvo i da su se deca uspešno vratila. Na kraju, pomenuću moj grad Kraljevo, moram da ga pomenem. U ovom budžetu stoje, evo, reći ću samo tri stvari, to je nešto zašta sam ja isto emotivno vezan – urbana regeneracija, nastavak, prva zgrada je urađena i završava se, nastavak urbane regeneracije u Dositejevoj ulici, Moravski koridor i aerodrom Lađevci-Kraljevo. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Bojaniću. Koristim priliku da vas obavestim da poslanička grupa SNS više nema preostalog vremena za raspravu u načelu. Dajem reč narodnom poslaniku Oleni Papugi. Izvolite, koleginice.
Hvala, predsedavajući. Koristiću svoje pravo, po Zakonu o službenoj upotrebi jezika i pisma, po članu 11, govoriću na maternjem rusinskom jeziku, tako da ako hoćete možete staviti slušalice. Poštovani narodni poslanici, ministri, na samom početku želim da obratim pažnju na nekoliko stvari u vezi Predloga budžeta za 2020. godinu u kom Vojvodina, već devastirani region, po svemu tome ispada da će biti još bedniji. Liga socijaldemokrata Vojvodine godinama, nažalost, kada priprema govore o budžetu skoro ništa ne menja zato što se od donošenja Ustava Srbije do danas ništa nije promenilo. Ustav u članu 84. tačka 4) kaže da budžet AP Vojvodine mora da bude najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. Autonomna pokrajina Vojvodina će u 2020. godini iz republičkog budžeta dobiti 75 milijardi dinara, a od toga 47 milijardi transfernih sredstava za obrazovanje, zdravstvo i druge potrebe, a samo 32,5 milijardi dinara za druge potrebe gde se predviđaju investicije. Malo ostaje za finansiranje kapitalnih investicija. Pošto zakon o finansiranju AP Vojvodine do danas nije donet, o sredstvima koja se usmeravaju ka ovoj pokrajini u budžetu može samo da se nagađa. Ministar Siniša Mali je juče izjavio da Vojvodina dobija i više nego što joj po Ustavu pripada, odnosno da dobija i više od 8%. Tu su bile nabrojane nekakve carine, iako znamo da carine sa Horgoša, na primer, ne ostaju u Vojvodini, mada, dobro bi bilo možda. Do ovih 8% gde su, recimo, nabrojane i carine, ubrajaju se, po mom mišljenju, carinska uprava, odnosno plate za radnike carine, službenike, a to su opet transferna sredstva. Što se tiče projekta o izgradnji puta I-B reda, Novi Sad-Ruma, a to je Fruškogorski koridor, Predlogom budžeta je dato samo nagađanje da do većih ulaganja može da dođe u 2020. godini. To se vidi u nameri da od neimenovanih kineskih banaka će da se uzme kredit od 550 miliona evra, međutim, o tim evrima se priča samo u delu budžeta u kom se spominju planovi za zaduživanje. U tim evrima nema konkretnih rashoda iz kojih bi se ta sredstva finansirala. Ukoliko se planira da će u 2020. godini Fruškogorski koridor početi da se gradi onda na razdelu mora da se vidi budžetska pozicija koja odgovora rashodima koje ovi radovi predstavljaju, a toga nema u planovima rashoda za 2020. godinu. Što se tiče Fruškogorskog koridora, mislim da je on toliko realan da je njegova izgradnja u 2020. godini realna koliko i metro u Beogradu. Znači, mislim da od Fruškogorskog koridora neće biti ništa. Kažem, to je spisak želja i mogućnosti da će kredit da se uzme od Kineza i iz drugih fondova, ali ko je i kada seo sa Kinezima da razgovara o tom kreditu? Niko. Na primer, i mi u Skupštini nismo ratifikovali nikakav sporazum koji bi odobrio ove kredite koji bi već trebali da budu realizovani u 2020. godini. Neprestano se priča o putu Ruma-Loznica, to je najveća investicija u Vojvodini i to je jedan put. O tome da je to zaista jedini put govori i ova mapa, o kojoj je juče govorila i Nada Lazić. Goran Vesić ovih dana hvali budžet grada Beograda za 2020. godinu i kaže da će on biti najveći u istoriji grada i iznosiće 134 milijarde dinara. Pitam – da li je Beograd region kao Vojvodina i da li Beograđani čine jednu trećinu stanovništva Srbije kao Vojvođani? Nije tako. Budžet Beograda će biti 134 milijarde dinara, a budžet cele Vojvodine, jednog regiona samo 76 milijardi. Pitam Vladu, pitam ministra finansija da li je to regionalni razvoj Srbije koji propagira ova Vlada? Centralizacija kroz novi budžet za 2020. godinu se ne vidi samo kroz budžet Beograd, nego na primer i kroz budžet Novog Sada gde se centralizuje Novi Sad i ponovo najveća sredstva što se tiče ovog vojvođanskog budžeta idu u taj grad. Tako da opet pitam da li zaista svi građani Republike Srbije treba da se presele u Beograd ili u Novi Sad? Poljoprivrednici godinama zahtevaju, očekuju da će agrarni budžet iz republičke kase iznositi barem 5% od ukupnog budžeta. To je i zakonska obaveza koju država ne poštuje. U novom budžetu za 2020. godinu udeo poljoprivrede u ukupnom nacionalnom budžetu poljoprivrede će iznositi 3,54% što poljoprivrednici nisu očekivali. Subvencija u poljoprivredi ostaju iste 4.000 dinara po hektaru i 1.200 dinara po hektaru za dizel gorivo. Daću samo neke razlike u cenama. Cene u 2011. godini – nafta je koštala 95 dinara, kukuruz 24, pšenica 28, a subvencije po hektaru su iznosile 14.000 dinara. Cene u 2019. godini – nafta 165 dinara, kukuruz 16 dinara, pšenica 15 dinara, a subvencije 4.000 dinara. Sredstva za nacionalne savete nacionalnih manjina ostala su ista kao i u prošloj godini, sredstva koja su namenjena od Kancelarije za ljudska i manjinska prava, a to je 264 miliona dinara. Od budžetskog fonda će biti najmanje namenjeno 40 miliona dinara. Kad se to objedini ispostavlja se da je nacionalnim savetima namenjeno možda nešto manje sredstava, nego prošle godine, zato što je u 2019. godini to bilo 271 milion, a ove godine, kako sam ja izračunala, to će biti 268 miliona dinara. Nacionalni saveti su po novom Zakonu o nacionalnim savetima dobili nove obaveze koje moraju da ispoštuju i da te nove obaveze finansiraju, a sredstva su ostala ista. Tako da se pitam kako će to biti moguće da se izvede? Nabrojaću samo neke obaveze koje su dobijene i zaista ih treba, iz tih sredstava isfinansirati. To je recimo plaćanje, pisanje nastavnih programa, plaćanje prevođenje školskih evidencija. Zakonske obaveze i ovlašćenja nacionalnih saveta su sve veće i to zahteva ozbiljno stručno angažovanje više osoba koje bi bile zaposlene u nacionalnim savetima i brinule o svim oblastima, to su kultura, obrazovanje, informisanje i službena upotreba jezika. Zakonska ograničenja u smislu iznosa sredstava na godišnjem nivou, kao i ograničenje da samo 50% sredstava je može da se potroši na plate i druge materijalne troškove, onemogućavaju adekvatna angažovanja stručnih lica, pa se time smanjuje i obim aktivnosti u nacionalnim savetima. Drugim rečima, radi se onoliko koliko sredstva dozvoljavaju.
Zahvaljujem, koleginica Papuga. Reč ima predstavnik predlagača, ministar finansija Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, moram da se osvrnem na govor koji smo imali priliku da čujemo upravo za rad istine i istinitog informisanja građana Srbije. Uz veliku zahvalnost vašem izlaganju da se malo i našalim, možda i treba da menjate govor polako kada je u pitanju budžet Republike Srbije, rekli ste skoro svake godine imate isti govor, upravo zbog toga što se ulaganja u AP Vojvodinu iz godine u godinu povećavaju ne samo u apsolutnom iznosu nego i u relativnom iznosu u odnosu na budžet Vlade Republike Srbije. Pre nego što vam u detalje obrazložim ovaj budžet hoću samo da vam kažem oko grada Beograda, pomenuli ste grad Beograd, najveći deo prihoda su izvorni prihodi grada Beograda. Dakle, nije uporedivo, jednostavno koliko Beograd zarađuje od prodaje zemljišta, od dolaska investitora, od tih kranova i svega ostalog. Na kraju krajeva, kao što i Vojvodina profitira od velikog broja fabrika i svega, to je stvar grada Beograda. Dakle, nije ista i nije uporedivo, na kraju krajeva. Ono što je važno za mene je sledeće, iz budžeta Republike Srbije u 2019. godini podrška AP Vojvodini bila je 66,8 milijardi dinara, u 2020. godini 70,6 milijardi. Dakle, za četiri milijarde dinara više. Kada na to dodate i kada saberete sva ostala ulaganja kroz sve ostale institucije, ministarstva i tako dalje, ukupno ulaganje ove godine na teritoriji AP Vojvodine iz budžeta Republike Srbije su 91,1 milijardu dinara, a planirano za 2020. godinu 100,1 milijardu, dakle, za deset milijardi dinara više. Ne samo u apsolutnom iznosu više nego za 2019. godinu to je 8,6% od ukupnih prihoda budžeta za 2020. godinu je 8,8. Dakle i u apsolutnom i relativnom iznosu ulaganje i izdvajanje za AP Vojvodinu rastu. Sada koja su ova dodatna ulaganja koja ste vi delom pomenuli, pa čisto da razjasnim. Kada sam rekao Uprava carina, nisam mislio na carinske prihode, ali sam mislio na izgradnju graničnog prelaza Sot koji je iz budžeta Republike Srbije finansiran ove godine u iznosu od 79 miliona 500 hiljada dinara. Dakle, ostaje na teritoriji AP Vojvodine. Granični prelaz Vatin, 75,9 miliona dinara ove godine, 135,8 miliona dinara za 2020. godinu. Brza saobraćajnica Novi Sad – Ruma, 40 miliona dinara ove godine, 200 miliona dinara za 2020. godinu. Nastavak izgradnje i rekonstrukcije i unapređenje mađarsko-srpske železnice, 9,7 milijardi, ove godine 14,6 milijardi naredne godine. Pa, Beograd – Novi Sad – Subotica, ide kroz teritoriju AP Vojvodine, zar ne? Izvođenje dela radova na izgradnji auto-puta E75, to je ta petlja kod Subotice, Kelebije, petlja Subotica, milijardu i 400 miliona dinara ove godine, 500 miliona dinara naredne godine ćemo završiti i taj „Ipsilon“ krak, veoma brzo. Izgradnja postrojenja za pročišćenje vode za piće u Kikindi, faza dva, 60 miliona dinara za narednu godinu. Proširenje kapaciteta luke Sremska Mitrovica, 18 miliona dinara za sledeću godinu. Unapređenje uslova za prevođenje brodova u okviru brane na Tisi kod Novog Bečeja, 60 miliona dinara iz budžeta Republike Srbije za narednu godinu. Proširenje Luke Bogojevo, 62,4 miliona dinara za sledeću godinu. Rekonstrukcija i dogradnja graničnog prelaza Horgoš, železničke pruge Subotica – Segedin i tako dalje. Subvencije privatnim preduzećima na teritoriji AP Vojvodina od strane Ministarstva privrede 1,3 milijarde dinara ove godine, 1,68 milijardi dinara za 2020. godinu. Sad tako mogu oko Ministarstva kulture i informisanja, Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede itd. Evo, recimo, Republička Direkcija za vode, ove godine izgradnja sistema za navodnjavanje 362 miliona dinara, sledeće godine 509,3 miliona dinara. Zeleni fond, podsticaj za ponovnu upotrebu iskorišćenja otpada nula dinara - 2019., 850 miliona dinara – 2020. Onda saberete… Naravno, Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima, da ne zaboravim, još jedna milijarda dinara naredne godine. Naučno-tehnološki park u Novom Sadu, 200 miliona dinara ove godine, još 200 miliona dinara naredne godine. Izgradnja obrazovno-istraživačkog centra u Beloj Crkvi 61,2 miliona dinara za narednu godinu. Rekonstrukcija kliničkih centara Vojvodine, 302.614.000 dinara za narednu godinu, više od 204.000.000 ove godine. Dakle, to su ulaganja na teritoriji AP Vojvodina koja idu kroz budžet Republike Srbije sa 91,1 milijarde na 100,1 milijardu za 2020. godinu i to vam govori koliko je nama važno da se naravno i nastave i povećaju ta ulaganja i onda smo prešli taj nivo od 7% o kome vi govorite, mi smo na 8,6% ove godine, na 8,8% čak idemo naredne godine. Po pitanju poljoprivrede, tu ću da završim, jer to je bio vaš sledeći komentar, dakle, nama učešće budžeta za poljoprivredu raste iz godine u godinu u ukupnom budžetu. Mi smo ove godine zajedno sa IPARD2, o tome sam pričao juče, na 5% budžeta, sledeće godine smo na 5,2% budžeta. U ovom Zakonu za 2020, najveći deo novca, 45 namenjeno je za subvencije. Od tog novca za subvencije 900.000.000 dinara je više nego ove godine. Posebno bih istakao da će veće podsticaje u odnosu na ovu godinu dobiti organski proizvođači, njih 7.000, zatim stočari i vinari, proizvođači vina, a u pogledu investicija planirana su sredstva u iznosu od 3,5 milijardi dinara od kojih su 2,4 milijarde planirane kod Republičke Direkcije za vode i budžetskog fonda za vode upravo u sisteme za navodnjavanje, sređivanje kanalizacionog i to kanalnog sistema takođe, koji je u najvećoj meri upravo na teritoriji AP Vojvodina. Tako da mislim da ove cifre i ovi podaci potpuno pokazuju i potvrđuju koliko smo usmereni na AP Vojvodinu, koliko želimo da zajedno sa ostalim delom Srbije taj deo Srbije bude pokretač razvoja i osnova za dalju i bolju budućnost i ubrzani rast naše privrede. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Kolega Orliću, vi želite repliku na izlaganje koleginice Papuge? Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Sa jedne strane nisam mogao da odolim prilici, da se priključim višejezičnoj raspravi ovde, a i to je jedan od dobrih pokazatelja kako Srbija stoji po pitanju državnih politika, spram nacionalnih manjina i to ste takođe spomenuli u svojoj raspravi. Složićete se, ne jednom, ne retko, čuje se od strane naših prijatelja i partnera iz EU koji u Srbiju dolaze, sa kojima se srećemo bilo gde, da je Srbija zaista po pitanju tih politika jedan od svetlijih primera na nivou celog kontinenta i da imamo ta pitanja uređeno značajno bolje od mnogih evropskih zemalja, čak članica unije. Mislim da smo skoro na poslednjem sastanku Parlamentarnog odbora za stabilizaciju i pridruživanje, od strane naših kolega iz Evropskog parlamenta dobili ocenu da je za one napore koje smo u poslednje vreme kao država učinili po pitanju udžbenika i priređivanju istih na različitim jezicima nacionalnih manjina, napravili dobar posao, dakle to je nešto što oni smatraju kao jako vredan rezultat i toga ima dosta. To nisu jedini primeri. Ali, Srbija se drastično promenila u pozitivnom smeru, rekao bih, kada govorimo o svim ovim stvarima koje su tema danas. Ministre, samo da vam kažem 100 milijardi vredi sve ono što se orijentiše prema AP Vojvodina i mi znamo da tu postoje političke razlike u razumevanju ili spremnosti da prihvatimo šta hoćemo na taj način, a šta nećemo. Znamo da vaša stranka insistira na tome da neke stvari ne želi da prihvati, ali kada kažemo ide, za građane koji žive na teritoriji Vojvodine, ide za samu teritoriju, ako se tiče prelaza ili infrastrukture, to je zaista tako. Dakle, procenat 7 ili 8, ali put se zna gde ide. Dakle, 100 milijardi kada se sabere, sve, mislim da tu greške nema. Poljoprivreda, čuli ste, više nego ikada ranije, i ovih 100 milijardi za Vojvodinu, ja mislim da je to više nego ikada pre, dakle, bolje nego prethodna godina koja je do sada bila rekordna. Kada pogledate, i za poljoprivredu, bolje nego ranije, i za, ako hoćete, teritoriju Vojvodine po različitim osnovama, slagali se mi ili ne, šta ko hoće da prihvati, da se tu broji, opet više nego ikada ranije. Zbog toga kažem da je Srbija dosta drugačija. Srbija se promenila definitivno na bolje, a o tim našim razlikama i o tome da se Srbija menja, mislim da smo razgovarali i na onoj Posebnoj sednici koju smo imali ovde u Domu Narodne skupštine, koja je sazvana na formalni predlog vaše poslaničke grupe, upravo sa ciljem da raspravljamo o tim razlikama na primeru AP Vojvodine. Čini mi se da je ta sednica jedan od dobrih pokazatelja da se i parlamentarna praksa u Srbiji danas nalazi na nekim nivoima koje nikada nismo imali u prethodnim periodima. Ja sam iskoristio priliku da na to podsetim i neće gospođa Papuga zameriti, da na to podsetim, ne samo nas koji smo u ovoj sali, već i one koji su se tim pitanjima bavili često u proteklom periodu, a u ovoj sali ne sede. Sećate se sigurno više različitih nevladinih organizacija, često su se obraćale Narodnoj skupštini, sa različitim zamerkama, primedbama kako nisu zadovoljni parlamentarnom praksom, kako oni smatraju da bi nešto trebalo da se radi drugačije. Pre nekih dva ili tri meseca, mi kao država zaključimo nekoliko važnih stvari, parlament promeni svoju praksu na nekoliko načina i pitamo ih otvoreno, dobro, da li zaslužuje danas Narodna skupština od vas koji ste uvek imali samo reči kritike za nju, jedno bravo, jednu pohvalu i konstataciju, zaista baš sve ono što su različite nevladine organizacije stalno tražile, Srbija danas može da pokaže, Skupština ume da prikaže u svojoj svakodnevnoj praksi. Znate li šta je bio odgovor? Kažu, ne možemo još da kažemo da je to sve ispunjeno. Zašto? Šta je prepreka, jel nema više dupliranja različitih rasprava, kao što ste pričali? Nema. Jel nema više upotrebe hitnog postupka, kada god mi smatramo da je to potrebno, nego baš bukvalno samo isključivo onda kada to zahteva pitanje evropskih integracija. Da li je 95% zakona sada u redovnom postupku? Jel bilo podnošenja amandmana za koje se neko suštinski ne slaže da nešto kvalitetnije ne menjaju? Ništa, bukvalno sve što su tražili i CRTA i CESID i Transparentnost, sve Narodna skupština je pokazala da nije problem da usvoji. Oni kažu – ne možemo da vam odamo priznanje, jer nedostaje jedna stvar. Šta nedostaje? Tražili smo, kažu, da bude i zasebna rasprava o budžetu, tražili smo dvostruko vreme za raspravu tom prilikom. Vidite sada, ova sednica, ja mislim da je jako dobra prilika, najbolja moguća prilika da ja zamolim da se ovo pitanje prenese, da se ovaj poziv prenese, da se izjasni CRTA, CESID i Transparentnost, i svi ostali koji su govorili da Narodna skupština neke stvari treba da radi drugačije. Od vas gospodo, pošto upravo raspravljamo o budžetu kao zasebnoj tački dnevnog reda, što je vaš suštinski finalni zahtev, upravo u dvostrukom vremenu što je vaš suštinski finalni zahtev, sada očekujemo jedno javno priznanje. Da, Narodna skupština je uradila baš sve ono što smo govorili da bi trebalo da uradi, ako hoće najviše standarde. Da, Narodna skupština danas zadovoljava najviše standarde, koji su čak i bolji od onih koji se smatraju evropskim. To je pitanje za njih. Verujem da ovo gledaju i da će to neko da im prenese. Sa ovim je i poslednja stvar koju ste rekli da treba Skupština da uradi, urađena. Očekujemo CRTA, CESID i Transparentnost i ostale da kažu – svaka čast za Narodnu skupštinu.
Zahvaljujem gospodine Orliću. Pravo na repliku, narodni poslanik Olena Papuga. Izvolite.
Izražavam javno priznanje da Narodna skupština Republike Srbije poštuje Zakon o službenoj upotrebi jezika i pisma i mislim da smo tu vrlo dobar primer, da nam je to jedna od lokomotiva i primera sa kojima želimo da uđemo u EU i da pokažemo da poštujemo prava nacionalnih manjina, tako da sa moje strane, javno priznanje svima što mogu da koristim maternji jezik. To je Što se tiče odgovora ministra Siniše Malog želim da kažem, odnosno da pitam da li samo Beograd ima izvorne prihode? Da li misli da Vojvodina nema izvorne prihode? Rekli ste da je budžet Beograda toliko veliki 143 milijardi dinara zbog toga što Beograd ima izvorna sredstva? Šta je onda sa Vojvodinom? Vojvodina ih faktički nema ili šta je u pitanju ako ima takav budžet kakav je odredi Vlada Republike Srbije? Zbog toga se LSV bori za to da Vojvodina dobije svoja izvorna sredstva kao što vi kažete da ih ima i Beograd. Želim da kažem da sve to što ste nabrojali je puno manje od onoga što ima Beograd u tim svojim izvornim sredstvima. Sve to što ste nabrojali Sot-Horgoš i svi putevi koje ste nabrojali činjenica da je to dobro, da je to urađeno u Vojvodini, ali sve je to državni program. To nije nije program lokalnih samouprava, niti je to program nečega što su odredili građani Vojvodine. To je odredila Vlada da to treba da se radi u Vojvodini bez toga da je pitala vojvođansku administraciju o tome, šta misli o tome, ili je nije pitala. Ja mislim da je nije pitala, tako da sve to što ste pobrojali to je državna stvar. To je ono što vi strane vašeg ministarstva i Vlade određujete, tj. što ste odredili. Dakle, to bi bilo moje pitanje za ta izvorna sredstva. Da li samo Beograd ima izvorna sredstva ili ih ima i Vojvodina? Šta ste vi sada dali kao državni program oko granica, graničnih prelaza, luka, voda itd?
Zahvaljujem koleginica Papuga. Reč ima predstavnik predlagača ministar finansija Siniša Mali.
Hvala puno. Samo ukratko da odgovorim na ovo. Dakle, svi ovi projekti nisu projekti koji su nekome pali na pamet tek tako. Ti projekti jesu inicijativa vojvođanske Vlade i inicijativa lokalnih samouprava sa teritorije AP Vojvodina. Dobro je što imamo novca, dobro je što ćemo naredne godine imati deset milijardi dinara više, upravo za projekte koji su vaša inicijativa, odnosno inicijativa lokalnih samouprava i vojvođanske Vlade. To pokazuje koliko se ozbiljno bavimo time da taj severni deo naše zemlje napreduje. Po pitanju izvornih prihoda i vašeg komentara, sve lokalne samouprave, ako se ne varam, imam ih 45 ili 46 na teritoriji AP Vojvodine, imaju svoje izvorne prihode, kao i grad Beograd. Po zakonu su apsolutno lokalne samouprave iste. Po načinu koje prihode ubiru, a onda svaka lokalna samouprava gleda na koji način će da ubere što više. Tako da sa te strane ne vidim razliku između lokalnih samouprava na teritoriji AP Vojvodine i na teritoriji nekog drugog dela Srbije. Hvala puno.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Koleginice Papuga želite repliku. Izvolite.
Samo kratko. Želim da pitam ministra, zašto se ne donese zakon o finansiranju AP Vojvodine. Onda bi se znalo koje su potrebe Vojvodine, koliko se u Vojvodini troši, koliko je Vojvodini potrebno i mislim da je to glavni problem. Pitam vas, kada će se konačno doneti zakon o finansiranju AP Vojvodine?
Zahvaljujem koleginice. Reč ima predstavnik predlagača ministar finansija Siniša Mali.
Hvala puno. Uz veliko poštovanje prema vama, nije to baš pitanje samo za mene. Kada bih mogao kao pojedinac takve odluke da donesem bio bih, sada bolje da se ne izrazim. Generalno to je veoma važno pitanje, ali takođe i pitanje koje zahteva širi konsenzus i dužu raspravu i analizu, tako da na žalost u ovom trenutku ja odgovor na to pitanje ne mogu da vam dam. Ono što ja mogu, to sam i uradio u Predlogu budžeta za 2020. godinu, a to je da obezbedimo 10 milijardi dinara više novca nego 2019. godine za teritorije AP Vojvodine. Hvala puno.
Zahvaljujem ministre. Pošta na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč. Pre zaključivanja načelnog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Hadži Milorad Stošić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, budžet za 2019. godinu je planiran u skladu sa ekonomskom situacijom u zemlji i potrebama društva. Dobra strana ovog što je realno planiran i što nije planiran veliki deficit. Kao predstavnik PUPS veću pažnju ću pokloniti programskim načelima i aktivnostima kroz koje se sagledavaju sve strukture stanovništva, pre svega naši najstariji sugrađani. Srbija je potpisnica Madridskog dokumenta pod nazivom „Madridski međunarodni plan akcije o starenju“ koji je usvojen još 2002. godine, a u skladu sa ovim dokumentom Vlada Republike Srbije je od 2005. godine usvojila Nacionalnu strategiju o starenju sa ciljem stvaranja integralne i koordinirane politike koje će društvo privredu Republike Srbije, pre svega zdravstvenu. socijalnu zaštitu, tržište rada, obrazovanje i kulturu i sport uskladiti sa demografskim promenama, kako bi se stvorilo društvo za sva životna doba, koje posebno teži da zadovolji potrebe i oslobodi neiskorišćene potencijale starih ljudi. Starije osobe imaju veliko znanje nagomilano dugogodišnjim radom, veliko iskustvo, ali i mudrost, što je karakteristika starih osoba, zbog toga je neophodno da se oni uključuju u sve segmente društvenog života, jer i dalje mogu i hoću da pomognu društvenoj zajednici. Madridski dokument kao i strategija o starenju insistira da Vlada i Ministarstva budu nosioci aktivnosti u saradnji sa nevladinim, humanitarnim organizacijama i udruženjima građana. Savez penzionera Srbije, kao reprezentativni predstavnik penzionera Srbije sa oko 700.000 svojih članova, kao i Pokret trećeg doba Srbije, koji je, takođe, reprezentativni predstavnik svih ljudi trećeg doba, su nevladine i humanitarne organizacije i udruženja građana i kao takvi nosioci su svih aktivnosti starijih osoba u Republici Srbiji u delu socijalnih, zdravstvenih potreba, kulturno-zabavnih, sportsko-rekreativnih, edukativnih i drugih aktivni. Zbog toga Vlada, državni organi i sve strukture vlasti na svim nivoima treba da Savez penzionera Srbije i Pokret trećeg doba Srbije doživljavaju kao partnere u realizaciji svih programskih aktivnosti sa najstarijom populacijom stanovništva. Malo bih se osvrnuo na finansijski plan Republičkog fonda za PIO. Upravni odbor ovog fonda propisuje pravilnik o društvenom standardu korisnika penzija. Sredstva koja se opredeljuju ovim pravilnikom iznose 0,10% od doprinosa za PIO i na godišnjem nivou iznosi svega 465 miliona, što ne zadovoljava ni minimum potreba za poboljšanje društvenog standarda korisnika penzija. Godinama Savez penzionera Srbije i Pokret trećeg doba Srbije insistiraju na uvećanju procenta izdvajanja za ove potreba na bar 0,20%, čime bi se društveni standard primaoca penzija donekle poboljša. Sledeća tema o kojoj bi govorio, a to je, nama predstoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO, koje je Vlada usvojila i dostavila ga je Skupštini. To je dokument koji rešava pitanje za 1.700.000 sadašnjih penzionera, ali i svih budućih penzionera. Stav PUPS-a je da je penzija ekonomska kategorija i ona se mora isplaćivati redovno i da država bude garant isplate. S druge strane, moraju se naći novi načini pomoći penzionerima sa niskim penzijama kao vid socijalnih davanja, kao što je bio slučaj 2012. do 2014. godine, kada je za sve penzionere sa penzijom ispod 15.000 isplaćivana kvartalna pomoć, četiri puta u toku godine po 4.000 dinara. Takođe, smatramo da je predloženi švajcarski model usklađivanja penzija dobar kao prelazno rešenje, ali je daleko najpravedniji i najpravičniji model usklađivanja penzija, predlog PUPS-a 3P, odnosno, penzije prate plate. Kada govorimo o ovom modelu 3P, to znači da koliko procenta profesoru, doktoru, oficiru, državnom službeniku u radnom odnosu, toliko i za tu strukturu penzionera. Ako smo imali slučaj 2014. godine, kada je pretio bankrot finansija, Vlada je odlučila da umanji plate i penzije i tada su penzije umanjene u istom procentu kao i plate. Onda je pravično i pravedno da se isti model primenjuje i kod povećanja plata i penzija. Nešto bih govorio o ravnomernom regionalnom razvoju, kao bitnom elementu razvoja Srbije. Odluka predsednika države, Aleksandra Vučića, da se 2016. godine održi sednica Vlade u Nišu i da se da neka vrsta prioriteta jugoistočnom delu Srbije kao nerazvijenom delu Srbije, je bila prava odluka. Poveravanje tih poslova ministru Krkobabiću dalo je veoma dobre rezultate. Posle uspešne akcije, "500 zadruga u 500 sela", koja je za dve i po godine realizovana, ministar Krkobabić je najavio novu akciju preporoda 100 srpskih sela u pet južnih upravnih okruga. U periodu od tri godine 100 sela mogu da računaju na nove infrastrukturne projekte, na nove zadruge i multifunkcionalne objekte, kako bi svako selo imalo zdravstvenu, obrazovnu, kulturne sadržaje, koje bi mlade ljude opredelili da ostanu i da žive na selu. Ovaj projekat zahteva mnogo veća ulaganja od onog što je planirano za kabinet ministra Krkobabića. Na intervenciju PUPS-a, Vlada je svojim amandmanom uvećala ova sredstva za 50%, što je donekle poboljšalo tu poziciju, ali ne i dovoljno za suštinski ravnomerni regionalni razvoj. Napomenuo bih par bitnih podataka, a to je da od 4.709 sela u Srbiji nestaje svako četvrto. U 1.034 sela ima manje od 100 žitelja. Ako se sadašnji proces nastavi, za par decenija u četvrtini sela ostaće samo spomenici kao dokaz doskorašnjeg života. Kada ministar Krkobabić govori o selu, sa pravom ističe da je selu neophodna škola, ambulanta, pošta, dom kulture, zadruga, crkva, ali i sva infrastruktura koja podrazumeva dostojan život, a to su putevi, vodovod, kanalizacija, atarski putevi, pristup internetu i sve ono što bi mlade ljude zadržalo na selu. Zato je obaveza svih ministara i ministarstava da u delu svojih nadležnosti planiraju sredstva za te namene. Nedavno je na predlog ministra Krkobabića formiran Nacionalni tim za preporod sela Srbije, kao odgovor daljem propadanju sela. Ovaj tim okuplja mnogobrojne stručnjake i autoritete iz oblasti poljoprivrede, infrastrukture, zdravstvene zaštite, obrazovanja, kulture, sporta i ostalih društvenih oblasti života, kao i predstavnike koje određuje akademski odbor za selo Srpske akademije nauka i umetnosti. Posebno raduje što uz struku i nauku imamo punu podršku najbitnijih autoriteta ove zemlje, na čelu sa predsednikom Republike Srbije, Aleksandrom Vučićem, Srpsku akademiju nauka i umetnosti i poglavara svih verskih zajednica, ali i svih drugih subjekata u Srbiji. Strateški cilj formiranja Nacionalnog tima jeste smanjenje regionalne neravnomernosti, stvaranje sistemskih preduslova za ekonomsku održivost porodičnih gazdinstava, kreiranje zdravstvenog tržišnog ambijenta, poboljšanje, modernizacija infrastrukture i stvaranje svih socio-kulturnih i drugih preduslova za demografsko oživljavanje sela u Srbiji. Opšti zaključak je da u ovom delu ne postoji pozicija i opozicija. Svi smo uvereni da je ovo jedan od najboljih načina rada da bi se selo pomoglo i opstalo. U danu za glasanje PUPS će podržati budžet Republike Srbije za 2020. godinu i glasaće za. Moja molba prema svim ministarstvima i ministrima je da se ovaj državni projekat podrži i spasi srpsko selo. Ja verujem da ćemo na tome istrajati i da ćemo u narednom periodu učiniti sve da selo dobije onaj status koji zaslužuje. Zdravstvena zaštita kao segment koji se tiče velikim delom za najstariju populaciju - mislim da se ne daje dovoljno pažnje toj strukturi, a to bih upravo prezentovao jednim primerom grada Niša. Na osnovu člana 46. i člana 48. Zakona o zdravstvenoj zaštiti, Gradsko veće grada Niša je pokrenulo inicijativu za formiranje zavoda za gerontološko zbrinjavanje. Skupština grada Niša je usvojila taj zahtev i dala je predlog za osnivanje tog zavoda. Na osnovu Uredbe o planu mreža zdravstvenih ustanova u Nišu, osnovani su Zavod za zdravstvenu zaštitu studenata, Zavod za zdravstvenu zaštitu radnika, Zavod za hitnu medicinsku pomoć, Zavod za stomatologiju, Zavod za plućne bolesti, tuberkulozu, Zavod za kožne i venerične bolesti. Jedino nije osnovan zavod za gerontologiju i palijativno zbrinjavanje, a tiče se oko 65 hiljada penzionera koji žive u Nišu i oko 80 hiljada starih ljudi. Zato bih iskoristio priliku i prema Ministarstvu zdravlja i prema Ministarstvu finansija i državi uopšte, da se u nekom narednom kratkom periodu formira zavod za zdravstvenu zaštitu starih osoba u Nišu. Ako postoji mogućnost, da iskoristim priliku da govorim za neutrošeno vreme poslaničke grupe, ja bih imao još dosta toga da kažem.
Nemate mogućnost, kolega Stošiću, nažalost. To ste mogli tokom rasprave u načelu, odnosno prema redosledu prijavljenih narodnih poslanika. Sada, na kraju, ne.
Zahvaljujem se još jednom i hvala na tom objašnjenju.
Reč ima predsednik poslaničke grupe Pokret socijalista, Narodna seljačka stranka, Ujedinjena seljačka stranka, narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, moram priznati da je prilično lagodno razgovarati u načelnoj raspravi o budžetu, odnosno Predlogu budžeta za 2020. godinu. Na svako pitanje, konstataciju, predlog, dobili smo potpuno adekvatan i jasan odgovor. Čak mislim da će neke od sugestija biti uvažene, ali, o tom-potom, u načelnoj raspravi. Ovde je sad pitanje ličnih afiniteta, ličnih razmišljanja ili procena o kojima ima taman dovoljno vremena do ponedeljka, do rasprave u pojedinostima, da se napravi odgovarajuća procena, kada možemo neke stvari i korigovati kada je u pitanju budžet za 2020. godinu. Svi smo zaista konstatovali da je ovo razvojni budžet, ali ono što ja moram da kažem, da se ovog trenutka, za razliku od atmosfere u ovom domu, kada govorimo o razvojnom budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, u gradu Šapcu vodi žestoka bitka da se spreči donošenje izbornog, fiktivnog, a u suštini lopovskog budžeta, koji je ponudila odbornicima grada Šapca vladajuća klika u gradu Šapcu. Na pitanja našeg odbornika iz Pokreta socijalista Branka Tomića i svih odbornika SNS i svih onih koji su u opoziciji u gradu Šapcu, gde su završili novci dobijeni iz budžeta Republike Srbije cirka pet miliona za izgradnju garaže na trgu, gde su završili novci koji su prethodno povučeni iz EU za tu garažu, a dobijen je samo betonski plato, Zelenović i klika nemaju nikakav odgovor. Nemaju ni odgovor zašto građani Prnjavora od 600 miliona, predviđenih u tom budžetu, ni projektnu dokumentaciju za dobijanje zdrave pijaće vode nisu dobili i zašto se ta klika sveti mesnoj zajednici Majur, verovatno zato što je jedna od najvećih mesnih zajednica u kojoj vladaju ljudi koji su predloženi od strane SNS i Pokreta socijalista i vode tu mesnu zajednicu. Ja mislim da ćete vi, uvaženi ministre, morati da pošaljete budžetsku kontrolu u grad Šabac, jer mislim da će ovakav budžet biti izglasane, uz sve napore koje naši odbornici čine da to spreče i da taj budžet i u Šapcu bude razvojni, a ne lopovski. Verovatno tu posla ima i za državnog revizora, kao i na mnogim drugim mestima, ali o ovakvim stvarima se mora ozbiljno posvetiti pažnja u nekom budućem periodu. Ja nisam ekspert za ovu oblast i ono što ja moram da izrazim kao svoju nadu, iako to nominalne brojke ne govore, jeste da je u ovom budžetu, u planu budžeta predviđeno za narednu godinu mogućnost ili ostavljena rezerva da se plate sudija za prekršaje dovedu na potrebni nivo, odnosno usklade sa platama sudija ostalih sudova. U tom smislu smo, kako mi to pravnici kažemo, opreza radi podneli i amandman kojim bi se tako nešto zaista moglo i na jednostavni način verifikovati. Odgovor bi značio mnogo i nama i sudijama za prekršaje, ako ovog trenutka možete da nam kažete šta u stvari ovaj budžet predviđa oko svega toga? Ono što smatram, ministre, jeste da Republika Srbija je dovoljno stala na noge i ekonomski i vojno i kao uređena pravna država i da konačno treba sada da porazmisli o još nekim izvorima poreskih prihoda, a to je da konačno uz pomoć ekonomskih forenzičara, iliti budžetske inspekcije, poreske policije, finansijske policije, razjasnimo ima li i ako ima kolika je poreska utaja ostvarena nezakonitim radom prekograničnih televizija. Ono što smo mi poslanici grubo računali, mislimo da se preko te perionice para godišnje iz Srbije izvuče preko 700 miliona evra i ja ću samo podsetiti ovde da Republika Srbija nije preuzela obavezu da dozvoli emitovanje bilo čijeg programa, nego reemitovanje u skladu sa evropskim konvencijama. Razlika je drastična. To što neki pokušavaju da nas ubede da je reemitovanje samo tehnički pojam, jednostavno nije istina. Da bi nas ubedili da „N1“ televizija i još neke prekogranične televizije rade u skladu sa zakonima Republike Srbije, očekujemo da najsposobniji, najkvalitetniji ljudi iz Ministarstva finansija, odnosno oni koji rade u poreskoj upravi i poreskoj policiji obave svoj deo posla i kažu nam, jednostavno, da li smo mi u pravu ili nismo. A da nismo ubeđeni da smo u pravu, ne bi smo ovo stalno nametali kao odgovarajuću temu. Još nešto, gospodine ministre, pošto nas čeka jedan set zakonodavnih projekata vezanih za finansije, mislim da Ministarstvo finansija sa nama poslanicima zajedno treba da uradi još jednu stvar, a to je da se po hitnom postupku pripremi, kad kažem „hitni“ ne mislim na formalno hitni, nego jednoj ubrzanoj proceduri, zakonski tekst kojim će se zabraniti i sankcionisati bilo kakvo plaćanje komercijalnih reklama medijima koji nisu registrovani u Republici Srbiji i koji Republici Srbiji ne plaćaju porez. To mora biti najstrože sankcionisano, bilo da su u pitanju da su u pitanju budžetska sredstva ili bilo koja sredstva. Podsetiću, o tome se razgovaralo i na pregovorima, ovo jeste inicijativa Pokreta socijalista, mi ćemo na tome istrajavati, jer jednostavno ne možemo da dozvolimo da se novac građana Republike Srbije troši na reklamu u medijima na kojima Republika Srbija, navodno, nema pravo da vrši kontrolu. Mi smatramo da ima, preko REM-a i preko budućeg skupštinskog odbora, ali samo treba do kraja da razjasnimo ovu situaciju – jesu li oni stvarno prekogranična televizija ili ono što mi mislimo da su oni samo fiktivno prekogranična televizija koja jednu malu nekoordinaciju u radu ministarstava koristi već previše vremena. Dakle, nema ovde ničeg što je ograničavanje bilo koga u njegovim pravima, ovo je upravo želja da sva sredstva koja treba da se sliju, sliju se u budžet Republike Srbije. Kada ovo budemo kanalisali na odgovarajući način, tih 700, 800 miliona evra zasigurno možemo od toga pružiti građanima Republike Srbije mnogo kvalitetnih stvari ili umanjiti neke obaveze koje građani imaju, koje su sada uspostavljene i koje će postojati kada je u pitanju bilo koja vrsta poreza da bi se budžet Republike Srbije smatrao razvojnim, bio stabilan i funkcionisao besprekorno. U svakom slučaju, u Danu za glasanje podržaćemo ovaj budžet, jer ovo odražava jednu apsolutnu stabilnost Republike Srbije i besprekornu mirnoću za 2020. godinu i naredne godine. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Komlenski. Poštovani ministri, poštovani predstavnici ministarstava, dame i gospodo narodni poslanici, zaključujem načelni jedinstveni pretres o Predlogu zakona. Sa radom nastavljamo u ponedeljak, 25. novembra sa početkom u 10,00 časova, raspravom u pojedinostima. Zahvaljujem.