Poštovane kolege narodni poslanici, javio sam se da u skladu sa odredbama Poslovnika reklamiram povrede Poslovnika, koje su učinjene juče za vreme popodnevnog zasedanja. Sticajem okolnosti, nisam bio tu. Bio sam u Despotovcu. Dole su lokalni izbori, pa sam bio na promociji našeg predsedničkog kandidata. To je jedna priča, a druga je - čekao sam ovaj stenogram da bude gotov, da bih video tačno šta u njemu piše. Javio sam se da reklamiram povredu Poslovnika i to članova 38, 97. i 102. Naime, juče su ovde izrečene uvredljive reči za narodnog poslanika Dragana Todorovića i za poslaničku grupu Socijalističke partije Srbije. Predsednica Narodne skupštine nije dala pravo ovlašćenom predstavniku Socijalističke partije Srbije, gospodinu Jovanu Todoroviću, da odgovori, jer je ovlašćen za ovu tačku dnevnog reda i za sve ono što se zbiva povodom ove tačke dnevnog reda, a nije pirmenila ni mere opomene prema poslaniku koji se uvredljivo izrazio i o kolegi Todoroviću i o poslaničkoj grupi Socijalističke partije Srbije. Naime, juče smo čuli niz kleveta, neistina, laži i to od strane poslanika koji su mimo zakona i mimo Poslovnika formirani kao poslanička grupa. Mi smo ih isključili iz partije. Oni su ovde konstatovani kao nova poslanička grupa. Mi smo ih isključili zbog tih manira laži, kleveta, falsifikata, insinuacija. Videlo se pre neki dan šta je suština njihovog formiranja - biti nova članica DOS-a, biti u Skupštini kada je potreban kvorum, glasati, kada je to potrebno za neki zakon. Sva reforma te poslaničke grupe sastoji se u tome da se podrži predlog Vlade i verovatno da se ne izglasa nepoverenje Vladi i da se ne održe novi parlamentarni izbori. Čuli smo juče jedno smešno objašnjenje, to je da je sudbina tih mandata vezana za odluku Ustavnog suda Republike Srbije. Nemojte, molim vas. Ovaj cenjeni dom nije dobio nikakav stav, ni odluku, ni zaključak, niti bilo šta od Ustavnog suda Republike Srbije. Ima mnogo zakona koji važe, pa se primenjuju. Kada Ustavni sud donese neku odluku, onda se ne primenjuju. Zakon o ekstraprofitu se primenjuje, bez obzira što su neke odredbe osporene ili se vodi postupak o osporavanju tog zakona. Zna se kome pripadaju mandati.
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Mandati pripadaju političkoj stranci. To je stav nadležnog odbora ove skupštine. Još jedna stvar. Što se tiče Vrhovnog suda i njihove navodne odluke, ne verujem da će ijedan sudija Vrhovnog suda svoj status sudije i ono što radi staviti u funkciju ljudi koji su falsifikovali dokumenta, da bi doneo odlukukoja njima odgovara. Hvala.
Vi ste dobili reč na osnovu reklamiranja povrede Poslovnika i iskoristili ste pravo na reč da faktički koristite pravo na repliku. To ste učinili. Ja vam nisam izrekla opomenu. Dakle, diskreciono ovlašćenje predsednika Skupštine je da odlučuje kome će da - pošto ste reklamirali član 37. i 102. na početku - omogućiti da učestvuje kao poslanička grupa u radu Skupštine. Ona učestvuje, to je član 37. Član 98. Prema tome, to je moje diskreciono ovlašćenje. Drugo, vi ste takođe prekršili Poslovnik i nisam vam izrekla meru po Poslovniku.
Nisam zadovoljan, tražim da se Administrativni odbor izjasni.
Zakazaćemo Administrativni odbor, kako bi se izjasnio u roku od 24 časa da li je izvršena povreda Poslovnika. Da li želi reč neko od predsednika, odnosno zamenika poslaničkih grupa? (Ne.) Nastavljamo rad prema prijavama za reč narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Bratoljub Janačković, poslanička grupa DOS-Reforma Srbije, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Milorad Mirčić, SRS.
Poštovano predsedništvo, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege i ja prilikom analize predloženih izmena Zakona o budžetskom sistemu, pripremajući se za nastup u parlamentu, imali smo mnoge dilema i mnoga pitanja koja smo hteli da postavimo ministru finansija, uvaženom gospodinu Đeliću, da nam pojasni i odgovori. Sa tog aspekta, prva koncepcija mog govora je bila u vidu ispoljenih dilema i postavljenih pitanja na koja sam hteo da tražim odgovore. Međutim, pažljivim slušanjem jučerašnjeg nastupa i dodatnih obrazloženja ministra finansija i jutrošnjim pažljivim čitanjem stenograma, shvatio sam da moram promeniti prirodu nastupa. Na najveći broj dilema i pitanja koja je poslaničkagrupa Nove demokratije imala, mi smo zapravo juče dobili kvalitetne, iscrpne i valjane odgovore. Neke od tih dielama i pitanja koja smo imali ticali su se sledećih problema: o radu i funkcionisanju uprave za javna plaćanja - dobili smo odgovore; konsolidaciji računa trezora i upravljanju raspoloživim sredstvima - i o tome smo dobili dodatne odgovore i kako će to biti rešeno u prelaznom periodu. Takođe, tamo gde smo imali najviše dilema, dobili smo objašnjenja pod kojim uslovima ko sve može da raspolaže državnim novcem.I na četvrtu dilemu koju smo imali, a ona se ticala kako će država finansirati svoj državni deficit, odgovoreno je - putem emitovanja hartije od vrednosti i kako te rizike smanjiti. Stoga, danas želim svoj govor da suredsredim na drugu stranu i da dam malu kratku istorijsku dimenziju: 1878. godine, odnosno 1881. godine Kraljevina Srbije pokazala je i svoju finansijsku suverenost i emitovala državne obveznice za pokriće državnog zajma i izgradnju srpske železnice. Te obveznice plasirala je na evropsko tržište hartija od vrednosti i time pokazala spremnost da stupi u red modernih finansijskih država Evrope. Njen ministar Čedomir Miljatović, jedan od prvih liberala u Srbiji, čiju baštinu Nova demokratija želi da baštini, sticao je prva iskustva sa tržišta državnog kapitala i hartija od vrednosti u Francuskoj. Po prvi put od tada, u jednom zakonu Republike Srbije uređuje se izdavanje i plasiranje državnih hartija od vrednosti, državnih obveznica. Za Novu demokratiju u ovom činu ima više od simbolike. Kada se čovek priseti ovih činjenica, ne ostaje mu u svesti samo saznanje o modernizaciji države na putu njenog osposobljavanja da bude servis obnove kapitalističkog društva Srbije, nego i osećaj gorčine od 130 izgubljenih godina, od jednog zakona do drugog; taj zakon, nadam se, danas donosimo. Postavlja se pitanje gde smo izgubili prethodnih 130 godina, na čemu je sve trošen finansijski suverenitet Srbije. Iz tih razloga, Nova demokratija pozdravlja donošenje ovog zakona. Na žalost, inapred pomenuta železnica koja je građena po tom osnovu, po osnovu emitovanja državnih obveznica, danas je u jadnom stanju. Poštovani poslanici, u predlozima naših amandmana mi podržavamo spremnost ministra Finansija i menadžera javnih finansija države Srbije da plasiraju tekuće viškove novca na domaćem i stranom tržištu kapitala i tržištu novca. Predložili smo da se u cilju smanjenja rizika predvidi njegovo plasiranje u najmanje tri banke ili tri vrste hartija od vrednosti. Hteli bismo da to Vlada radi na osnovu prethodno definisanog javnog spiska referentnih banaka ili hartija od vrednosti, neke vrste javne liste kvaliteta. Po nama, rizici se najbolje smanjuju principom bolje na tri mesta po sto, nego na jednom 300. Takođe nam se učinio pogodnim i model neke vrste javnog tendera, odnosno konkursa pod kojim se banke i vlasnici hartija od vrednosti mogu prijavljivati i dati uslove za plasiranje javnih prihoda. Drugi naš predlog odnosi se na zahtev da se Narodnoj skupštini dostavi nacrt budžeta, dakle, prvo čitanje budžeta da počne već u oktobru. Naime, članom 26. Zakona o budžetskom sistemu zahteva se od parlamenta, a time i od poslanika, da za sve rashode koje predlažu definišu i prihode, a pri tom samo Vlada uređuje visinu i strukturu deficita. Stoga je potrebno uspostaviti odnose partnerstva već u nacrtu, kako bi se autonomija Narodne skupštine u donošenju budžeta na vreme iskazala. Treća ideja i predlog je da se jednom godišnje Skupština obaveštava o plasmanima. Poštovani poslanici, uvaženi ministre, na početku svog govora pomenuo sam finansijski suverenitet Srbije. Na kraju govora želim da predložim zaključak i apel Vladi Srbije i njenom ministru finansija da obezbedi sve potrebne uslove da se prilikom transformacije Narodne banke Jugoslavije imovina, opreme, zgrada, informatička mreža Zavoda za obračun i plaćanje, prenesu u posed države Srbije, odnosno Upravi za javna plaćanja. To je imovina poreskih obveznika Srbije i oni treba njome da raspolažu. U te sisteme, po mojim saznanjima, država Srbija je uložila više od dve milijarde dolara. Narodna banka, kao centralna banka treba da se bavi nadzorom nad bankarskim poslovanjem i monetarnom politikom, a ne rentiranjem imovine, opreme i mreže. U nadi da će ovakav apel i zaključak podržati i parlament Srbije, najlepše se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, izvinjavam se, ministar se javio za reč, samo momenat. Reč ima ministar finansija Božidar Đelić, dobro, ministar je odustao, ministar ima pravo preko reda, čim zatraži dobije reč, ali evo, izvolite. Je l' nećete ni jedan? Izvolite.
Želeo bih samo da prokomentarišem ovo što je sada rečeno. Što se tiče rizika plasmana, naravno nas očekuje mnogo dublja rasprava o jednom specifičnom zakonu o javnom dugu na kome se uveliko radi, pa će se zakonski, na pravovaljan način urediti ta veoma važna materija. Pogledajte javne finansije bilo koje zemlje u Evropi. One imaju na kratki dah suficit, to je, ako se dobro sećam, samo u Danskoj i u Luksemburgu današnja situacija, a sve druge zemlje imaju deficite. Finansiranje tog deficita, posle sprovođenja nekog programa privatizacije koji će i kod nas jednog momenta biti određen, posle predviđenog smanjenja priliva donacija i najzad posle završetka, koje je neminovno u sledećih nekoliko godina, podrški budžetu kroz davanje tih izuzetno povoljnih zajmova Svetske banke za prilagođavanje, mi ćemo se kao svuda u Evropi, u svim zemljama u tranziciji sada, usmeriti na finansiranje budžetskog deficita kroz izdavanje hartija od vrednosti trezora naše zemlje. Zbog toga bi trebalo postepeno i sve preciznije urediti način na koji će se to uraditi, koji je način finansiranja tog deficita. Isto tako, viškovi; i sami ste to uvideli prilikom rebalansa budžeta da uopšte nisu veliki i da su veoma kratkotrajni. Bukvalno budžet Srbije na kraju dana ostane jednog dana sa 10 miliona dinara, drugog dana sa 20 miliona dinara, a naše javne finansije su u takvom stanju da nema nikakvih rezervi,tako da to pitanje rezervi plasmana danas i nije značajno u ovom momentu, u smislu iznosa sredstava. Moguće je da postane u nekoj perspektivi. Zbog toga, slažemo se sa vama i imate već u Zakonu o budžetskom sistemu na drugom mestu neke odredbe koje nalažu da se to radi, naravno imajući u vidu smanjenje tih rizika. Uradićemo shodno tom zakonu i nekim aktima koje će Vlada doneti i koji će biti publikovani. Tako da svi znaju na koji način se taj veoma mali limitirani deo iznosa kratkotrajnih suficita plasira. To će postati važnije u nekoj perspektivi. Druga stvar o kojoj ste pričali je ono što je bio SDK, pa valjda SPP i ne sećam se više kakav je bio naziv te organizacije, pa onda ZOP. Uistinu, posle pripajanja ZOP-a NBJ došli smo do situacije kada je pitanje iskazivanja samog bilansa centralne bankebilo poremećeno, za razliku od mnogih drugih zemalja, jer ne znam ni jedan drugi primer gde je jedna velika infrastruktura za sprovođenje platnog prometa zajedno sa bilansom neke centralne banke. U ovom momentu mora da se radi na tom razgraničenju. S jedne strane, moramo pomno da pazimo da centralna banka ima ona sredstva koja su joj nužna za njene funkcije. Tu se slažem sa vama, samo za njene funkcije. Znači, naše centralne banke, buduće centralne banke Srbije i očekujte je veoma brzo, početkom sledeće godine, imajući u vidu da onaj predlog zakona o NBJ nije prihvaćen. Čini mi se da je vaša poslanička grupa imala jedan brojprimedbi i amandmana na taj predloženi zakon. Moraćemo da pripremimo novi moderni zakon o narodnoj banci Srbije i tu ćemo ponovo pogledati i to pitanje njene funkcije i imovine, čime raspolaže. Isto tako, a to je spojeno sa ovom prvom tačkom, takođe i pitanje plasmana deviznih rezervi i svih poslova u ime države. Ponovo narodna banka Srbije, respektujući njenu autonomiju u sprovođenju monetarne politike koja se pokazala kao dobra, kada se uspostavi u Srbiji, treba da omogući veću transparentnost načina na koja se ta sredstva plasiraju i da se pojača nadzor na tom narodnom bankom. Ona je danas jedina u Evropi koja nema neku vrstu nadzora. Nema ni saveta, jer je Savezni ustavni sud, postupajući po primedbama same NBJ, odlučio da shodno Ustavu SRJ, gde u jednom članu, a ne sećam se kom, jedino guverner rukovodi NBJ i time je odlučio da taj savet ne može da nastavi da funkcioniše. Ruku na srce, on je bio veoma problematičan. U njemu su sedeli bankari i tako su neki bankariimali pristup informacijama o vođenju monetarne politike na uštrb nekih drugih. Tako da je sama koncepcijabila veoma sporna, ali moraćemo da se vratimo na tu ideju da postoji nadzorni organ, kao svuda u svetu, jer tu se veoma važne odluke donose. Znači, oko druge tačke, u ovo momentu razgraničenja, kada se ukida ZOP, veoma pomno ćemo braniti interese Repbulike Srbije.Nema nikakvog razloga da centralna banka, sutra Srbije, ima neku infrastrukturu koja nije nužna za sprovođenje onoga što su njene ključne dve funkcije, a to je vođenje monterano-kreditne politike i nadzor nad bankarskim uslugama. Moram da kažem, treća tačka, malo se to potenciralo, nije baš vezano za ovu temu, ali neću odoleti da napomenem, jer vi ste pričali o železnicama, mogu da kažem da će jedno od mojih omiljenih štiva, kada stignem, biti da pročitammalo više o parlamentarnim debatama u 19. i 20. veku, pre Drugog svetskog rata, u ovom domu. Veoma je interesantno, a ne znam koja je to godina 19. veka bila, kada je vođena jedna veoma žustra rasprava u parlamentu Srbije po pitanju da li treba da se uvede železnica u Srbiji. Veliko je bilo pitanje,mnogi su rekli da je to izuzetno opasno i za život i za stoku i šta će se desiti. Sa jednim glasom većine je odlučeno da se uvede železnica u Srbiji i to od Niša. Malo je to pouka, da ponekad, prilikom uvođenja novih koncepta, nekih novih ideja, tehnologija, ne treba da podležemo nekom konzervatizmu na momente. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem ministru. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a sledeći prijavljeni za reč je Golub Rajić, poslanička grupa SPS.
Ovaj predlog izmena i dopuna zakona ima svoje dobre strane, što se konačno Vlada dosetila da centralizuje kontrolu onog dela koji se odnosi na rashodnu stranu budžeta. To Vlada po ovom predlogu ima nemeru da uradi preko uprave za javna plaćanja. Drugo što je dobro u ovom predlogu, što Vlada izražava nameru ovde ili dobru volju da će u ovu upravu, novoformirani organ koji će biti u sklopu Vlade, preuzeti sve radnike iz Zavoda za obračun i plaćanje, neraspoređene, kako smo mi razumeli. Ili je to ministar zaboravio da navede kao socijalni program ili se podrazumeva, pošto se uzimaju objekti, uzima se oprema, uzima inventar. Sve se preuzima, samo niste napisali šta ćete sa onima koji sada rade u tom Zavodu za obračun i plaćanje i sutra formiranjem ove uprave, da li će biti višak ili ćete, kako ste ovde rekli sa govornice, preuzeti mlade, sposobne ljude, koji će plasirati budžetska sredstva na berzama. To bi trebalo ministre ne samo radi nas srpskih radikala, nego i radi javnosti, a pogotovo radi onih ljudi koji su zaposleni sada u ZOP-u, da ne prođu kao oni što su radili u Beobanci ili drugim bankama, koje ste preko noći ugasili i ljude pustili na ulice. Sledeća stvar,u ovom predlogu zakona jasno je istaknuta uloga jednog čoveka, pojedinca koji je na funkciji ministra; on je po ovom predlogu faktički svemoćan ili svemoguć. Zašto? Zato što će on da određuje ko će da bude na čelu uprave, a tajće pojedinac da se zove direktor i vršiće funkciju direktora, ministar će preko njegauticati na plasman budžetskih sredstava. Ono što je dobro, da se ponovo vratimo na kontrolu ovih rashoda budžeta, to je da je ministar sam ovde priznao da na završnom računu budžeta 2001. godine ni unutar Vlade, ministarstva ne mogu da se kontrolišu kada je u pitanju raspodela i potrošnja tih sredstava. Sada je vrlo interesantno kako će sami članovi Vlade, odnosno ministri podnositi račun i izveštaj za utrošena sredstva, a kamoli da se pomišlja kako će to raditi korisnici budžetskih sredstava koji nisu pod direktnom ingerencijom resornog ministarstva. Što se tiče ovlašćenja samogministra, ona su veoma široka i prva primedba nas srpskih radikala na zakon o budžetu bila je da pojedincu ne treba davati takva ovlašćenja i toliku mogućnost, i da to ipak Vlada kontroliše, odnosno da Skupština kontroliše utrošena sredstva ili preko izveštaja o završnom računu ili pokretanjem inicijative u samoj Skupštini. To je u zakonu o budžetu jasno definisano. Međutim, u ovoj dopuni ponovo se nameće rešenje sa kojima smo se susretali ranije. Ono što je interesantno, ministar nam je ispričao vrlo zanimljivu priču kao obrazloženje, a to je da će o zaključivanju ugovora o zajmu i emitovanju hartija od vrednosti radi finansiranja budžetskog deficita odlučivati Vlada, odnosno ministar. Hartije od vrednosti, a to su između ostalog akcije, obveznice i drugi vrednosni papiri, koji će se pretpostavljam, nuditi na berzama. Ako mislite ministre da će to moći da funkcioniše na unutrašnjoj berzi, sami ste svesni činjenice da od svih tih berzi funkcioniše jedino na ovaj ili onaj način beogradska berza. Ove ostale berze još nisu u funkciji. Ako mislite ministre da na svetskim, eksternim berzama učestvujete, ni jedna država se do sada u istoriji nije odlučila za takvu vrstu finansiranja budžetskog deficita. Zašto? Zato što, ministre vi možete to da potvrdite, a i sami ste se uverili i u Rusiji i u Poljskoj, tamo je bio sličan model finansiranja budžeskog deficita na ovaj ili sličan način, to je propalo, uvuklo je i Rusiju i Poljsku u još veće dubioze i još veći budžetski deficit se pojavljivao. Zašto da mi sada probamo ili da poslušamo u krajnjem slučaju vas, da probamo nešto što se pokazalo lošim i što ste na kraju krajeva svojim direktnim ili indirektnim učestvovanjem i vi sami proverili da je i te kako loše. Naravno, neću da budem toliko ličan i da kažem kakve ste posledice imali zbog toga, ali nemojte nam nuditi ono što se pokazalo kao loše.
Za reč se javio ministar finansija, gospodin Božidar Đelić.
Želeo bih da odgovorim na nekoliko dosta važnih pitanja, koja su ovde postavljena. Prvo, što se tiče zaposlenih u ZOP-u, a to je naglašeno u više navrata, imaju više mogućnosti: prvo, objavljena je analiza, jedan broj izvršilaca je veoma blizu penzije i oni su ostvarili uslove za odlazak u penziju ili će veoma brzo biti u tom položaju - to je prva destinacija; druga je, kao što sami znate, ako rangiramo ciljeve, najvažnije je da od 1. januara uredno proradi platni promet u poslovnim bankama, što je sve osim jednog lakog prelaska, kao što su pokazali svi primeri u bivšim republikama SFRJ. To nas očekuje i možemo predvideti da će prvih nekoliko meseci iduće godine biti izuzetno mukotrpno, jer bilo kakva promena, a naročito ovako sistemska je veoma teška. Narodna banka Jugoslavije, kao što nas informiše, već dve godine,a naročito ove godine radi na tom prelasku. Testiranje softvera u bankama ide, više banaka je to predložilo, dobijamo uverenje da su stvari spremne i verujem da, ukoliko su oni spremni, da sada naravno ne odlože po ne znam koji put taj prelazak. Što se tiče državnih funkcija, jedan broj izvršilaca iz ZOP-a, naročito onih koji su vršili prethodnu kontrolu, ući će u poresku upravu i vršiti jedan moderniji način kontrole, ne kontrolu u vidu predstavljanja šaltera, mase papira i lupanja pečata. Da pojednostavim, poreske prijave će svako preduzeće morati za svaku isplatu zarada da dostavi poreskojupravi i to je veoma važno da bude jasno svima, a naročito privrednicima i svima koji isplaćuju plate. To što više nema prethodne kontrole, to naravno ne značida neće biti kontrole, jer u protivnom imaćemo rasulo u našim javnim finansijama i zbog toga videćete i ove nedelje i u nedeljama koje dolaze tim povodom će biti sprovedena jedna veoma intenzivna komunikacija, tako da svi znaju da su dobili poreske identifikacione brojeve i isto tako šta moraju da urade. To će biti isti obrasci, koji umesto da dolaze na šalter ZOP-a, oni će to davati poreskoj lokalnoj područnoj jedinici poreske uprave. Ti ljudi koji su to radili, znači vraćam se na vaše pitanje, oni će raditi tu analizu i postojaće ljudi koji će raditi u analizi tih dokumenata, jer oni danas to najbolje znaju u našoj državi. Ali, želim da vam dam jedan primer, koji je veoma poučan;mnogi su rekli da je prethodna kontrola ZOP-a rešila problem fiskalne kontrole nečega što je kičma naših javnih finansija, ako mislimo o tome da se na taj način po odbitku isplaćuju socijalni doprinosi i porez na zarade. To je najveći deo naših javnih finansija, ako pogledate u zbiru. Sada iskustvo, a naročito od 1. oktobra kada je ustanovljen jedan centar za velike poreske obveznike u Beogradu, kroz jednu malo pomniju analizu svega toga pokazalo je da je kontrola ZOP-a u mnogim slučajevima bila po agregatu, da li masa korespondira, znači masa neto isplaćenih zarada, pa onda koliko je poreza i koliko doprinosa i u slučaju da stvari tu korespondiraju onda bi ti privrednici imali mogućnost da isplate. Međutim, ulazimo u nešto što je malo više ta istinska poreska kontrola, a to je kakvi su ti nivoi plata koje se isplaćuju i uočili smo na nekim primerima, naravno shodno ovom zakonu koji stupa možda na snagu 1. januara, tajni deo onoga što se dešava sve dok se ne ustanovi poreska utaja; mogu da vam kažem neka poznata imena, uočeno je da su plate rukovodećih ljudi bile neverovatno niske, oko proseka Republike. Tu je jasno da će sada pomnija ne prethodna, ali naknadna kontrola isplata tih zarada dovesti do mnogo preciznije fiskalne kontrole i očekujem na taj način da će se bez povećavanja nameta poboljšati naplata za doprinose, a znamo koliki je deficit u penzionom sistemu. Druga stvar, koja je veoma važna, bilo je suludo da se ono što je bila prethodna kontrola i ogroman protok informacija, koje su ti izvršioci imali, na moje ogromno iznenađenje nikada nije dostavljalo na organizovani način samoj Republičkoj upravi javnih prihoda, tako da su finansijski policajci, koji bi išli u naknadnu kontrolu nekih preduzeća, dolazili bez informacija, bez ikakve komunikacije koja bi bila organizovana sa ZOP-om i to je druga stvar koja se ovde ustanovljava. Ti ljudi, umesto da lupaju pečate na agregatima, sada će sedeti gde je oduvek trebalo da sede tj. u poreskoj upravi, da vrše mnogo precizniju kontrolu i dostavljaće informacije njihovim kolegama, koje će ići posle eventualno na neku terensku konstrolu. Tako će kancelarijska i terenska kontrola će biti mnogo bolje spojene i time će kvalitet biti poboljšan. To ne znači samo da će se više poreza i doprinosa naplatiti. To znači da kada budu dolazili ljudi iz poreske uprave u preduzeća, to je novi odnos, da će oni dolaziti sa nekim informacijama, sa kojima će moći da uporede faktičku situaciju na terenu; a ne, dajte knjige. Sledeća stvar, što se tiče ljudi koji ulaze u ovu upravu za javna plaćanja, naša procena je da je to oko 850 izvršilaca. Imamo uz to jedan broj ljudi koji prelaze u banke, da bi mogli da sprovedu taj platni promet u bankama, jer naše banke nemaju dovoljno izvršilaca za to. Zadnja stvar, imate trezore, znači trezore Narodne banke Jugoslavije, a sutra Srbije, za isporuku gotovine. Znači, na teritoriji naše zemlje, a uz to ima i nekih manjih organizacija, centralni registar, centar za bonitet, neke manje institucije koje će izrasti iz ZOP-a. To je to i mogu da kažem da u agregatu ne mogu da garantujem da će svaki izvršilac ZOP-a dobiti posao, ali ogromna većina njih je zbrinuta, tako da nema nikakvog povoda za zabrinutost. Govorimo o nekoliko stotina ljudi. U ovom momentu sve se ovo završava. Znamo i komuniciraćemo do kraja godine sa svakim izvršiocem i svako će znati, u slučaju da izglasate ovaj zakon, ko radi, gde, u kojoj kancelariji, ko je nadređen šef, sa kojom opremom radi, tako da ove pripremne radnje naravno teku cele godine. Mi smo došli pred vas da se izglasa zakon, pa da počnemo naravno da radimo. Jedna stvar i tu bih zaključio, pošto ste postavili pitanje plasmana. Što se tiče plasmana, to će biti minimalne sume, jer jednostavno nikakve viškove budžet Srbije sada nema. To je nekoliko destina miliona dinara. Ono što je veoma važno i što ste postavili kao pitanje, to je finansiranje deficita i tu se ne bih prvo složio sa jednom stvari, a to je da ne postoji plasman tih obveznica na nekim drugim berzama. Naravno da postoji i ako pogledate primera radi finansiranje nekih većih zemalja, veliki procenat njihovih hartija od vrednosti za finansiranje deficita kupuju inostrane institucije. Međutim, to nije naša intencija. Za nas finansiranje toga treba da dođe i postoji veliko interesovanje danas od strane naših banaka, od strane nekih preduzeća i od strane jednog dela stanovništva da kupe takve obveznice. Ne treba blokirati moguću kupovinu tih obveznica, ali isto tako ako vi asocirate na ono što se desilo u Rusiji i posle ću završiti time da ću vašoj poslaničkoj grupi poslati jednu razglednicu iz Moskve, kada u januaru pođem tamo, za potpisivanje jednog veoma pozitivnog ugovora koji imamo između srpske i ruske poreske uprave, jer Rusi su uočili da neki naši građani kažu da su naši poreski obveznici, a nama ti građani kažu da su ruski poreski obveznici, tako da pošto stalno govorite da ne mogu da idem u Rusiju, pa ću vam se javiti odatle. Znači, u principu neće biti špekulacije na tim papirima, jer jednostavno mi nismo dostigli stepen kovertibilnosti koji će omogućiti da nesmetano mnoge međunarodne institucije kupuju i prodaju takve obveznice. Nema rizika da se na nekom tržištu kapitala negde u svetu odjedanput obveznice srpskog trezora obezvrede i da to bude neki problem za našu ekonomiju. Toga jednostavno neće biti. Ciljno tržište za nas je naravno domaće tržište. Postoji veliko interesovanje i u pogledu vođenja monetarne politike. Mnogo je bolje na taj način nego kod Narodne banke Jugoslavije, jer je onda kreditni multiplikator mnogo manji. Na taj način tu ima mnogo manje efekata na inflaciju i na monetarne agregate. Zbog toga je to svuda priznato kao uređeni način finansiranja budžetskog deficita.
Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, na dnevnom redu Skupštine Republike Srbije je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je Vlada predložila da bude donet po hitnom postupku kako bi se izbegle štetne posledice koje bi mogle nastati ukoliko se ne osnuje uprava za javna plaćanja i otpočne da radi od 1. januara 2003. godine, a koja treba da obavlja poslove vezane za konsolidovane račune trezora Republike, kao i račune trezora lokalnih vlasti, organizacija obaveznog socijalnog osiguranja i svih direktnih i indirektnih korisnika sredstava budžeta. Zakon o budžetskom sistemu je ova skupština donela februara 2000. godine. Njime se, kroz osnivanje trezora Republike i lokalnih vlasti, uređuje izvršenje budžeta, zaduživanje, izdavanje garancija, upravljanje dugom, vođenje konsolidovanog računa trezora i po prvi put, shodno tom zakonu, usvojen je do 15. decembra, po budžetskom kalendaru, budžet za 2003. godinu; istina, na jedvite jade, uz veliku trgovinu i dokaz našem građanstvu i javnosti da ova vlada nema podršku većine u Parlamentu, već da je postala manjinska i da je pitanje dana kada će doći do prevremenih parlamentarnih izbora. Što pre dođe do toga, to će biti bolje po građane Srbije. Izmenama i dopunama ovog zakona osniva se uprava za javna plaćanja kao organ Republičkog ministarstva finansija i ekonomije, a vodiće evidenciju i obavljati poslove u okviru konsolidovanog računa trezora za korisnike budžetskih sredstava i organizacija obaveznog socijalnog osiguranja. Dobro je što ovde, ne kao kod drugih ministarstava gde osnivate nove agencije, od dela NBJ, tj. od Zavoda za obračun i plaćanja osnivate upravu za javna plaćanja, a stupanjem na snagu novog Zakona o platnom prometu, obavljanje poslova platnog prometa u zemlji će se obavljati na novi način, preko banaka. Samim tim, ZOP prestaje da postoji. Ovaj zakon je epilog nastale situacije. Ima samo 12 članova i ne može se puno govoriti, ni podneti puno amandmana, ali može se ukazati na neka bolja i preciznija rešenja. Na primer, u članu 2. se uređuje konsolidovani račun trezora, gde se propisuje ko je nadležan za otvaranje konsolidovanog računatrezora Republike i organa lokalnih vlasti i da se to vodi kod NBJ. Prikladnije je reći "sredstva plasirati", nego "investirati", a to svakako treba biti usklađeno sa članom 53. ovog zakona, ali isto tako i po odluci Vlade za nivo Republike i po odluci Vlade ili izvršnog odbora, znači lokalne samouprave, za nivo lokalnih vlasti. Takođe, član 6. reguliše zaduživanje Republike radi finansiranja budžetskog deficita; Republika za te svrhe može da zaključuje ugovor o zajmu ili da emituje hartije od vrednosti, ao tome odlučuje Vlada. To je nesporno kada su u pitanju domaći zajmovi, ali kada su u pitanju inostrani zajmovi, o tome bi trebalo da odlučuje Narodna skupština. Pre neki dan smo bili u prilici da vidimo koliki je budžetski deficit za ovu, a i za 2003. godinu, i kako se planira da se oni pokriju, pogotovo koliko se za to planira iz inostranih krediti. Član 8. ovog zakona uvodi novo poglavlje koje u celosti uređuje upravu za javna plaćanja: organizaciju, način rukovođenja, nadležnosti, ovlašćenja ministra i dr, da ne nabrajam sve, ali bi novi član 73a u stavu 2. trebalo promeniti i da se "način obrazovanja, broj, struktura, mreža i delokrug organizacionih jedinica uređuju aktom Vlade, na predlog nadležnog ministra", jer je to bolje rešenja nego kako je u zakonu predloženo. Takođe u ovom članu, ali gde se reguliše izvršavanje naloga za plaćanje, zbog dosadašnjih praktičnih problema, treba regulisati da zahtev podnosioca mora biti pismeni, kao i obrazloženje uprave za javna plaćanja kada ne izvrši nalog za plaćanje koji nije u skladu sa propisima, i to u roku od tri dana od dana podnošenja. Ovde još jedno pitanje, gospodine ministre, zaslužuje odgovor: šta se dešava sa Nacionalnom štedionicom, bankom otvorenom pri ZOP-u? Da li će uprava za javna plaćanja deponovati sredstva u Nacionalnoj štedionici ili u nekim drugim bankama, kako, na koji način i pod kojim uslovima? Šta će biti presudno za poveravanje i deponovanje sredstava bankama i na nivou Republike, kao i na nivou organa lokalnih vlasti? Ne otvara li se ovde ponovo mogućnost i prostor nadležnima za zloupotrebe, nenamensko i nesavesno poslovanje? Na kraju, donošenje i ovog zakona će ovoj vladi produžiti vek, ali svakako ne zadugo. Pitanje je dana do kada će to trajati.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SRS i velika većina srpske javnosti odavno ništa ne veruju, zapravo od samog početka, od dolaska u Vladu Srbije ministra Božidara Đelića. Samom činjenicom da je on pre nekoliko dana, uz pomoć određenih privatnih lica, izglasao nakaradni projekat budžeta za 2003. godinu, još više ga diskredituje u očima onih poslanika koji su možda imali nameru da mu poveruju u ono što priča. Zato, bez obzira na količinu izgovorenih reči, koliko puta ministar da se javi i posle svakog poslanika izađe za govornicu, ova izmena Zakona o budžetskom sistemu, zakona koji ste izglasali početkom ove godine, uz ogromne primedbe poslanika SRS, otvaraju neka veoma važna pitanja iza kojih se kriju opasne varijante kojima može da manipuliše i sam ministar i celokupna Vlada. Zbog toga ćuda ukažem na neophodnost da se u postojećem Zakonu o budžetskom sistemu promene još neki članovi osim ovih koji su obuhvaćeni, a na čije primedbe smo juče odgovorili kroz izlaganje, najvećim delom, zamenika predsednika naše stranke, gospodina Tomislava Nikolića, koji je detaljno o njima govorio. Međutim, mi smo vas upozoravali, gospodine ministre, još na početku godine, kada je usvajan Zakon o budžetskom sistemu, da je neophodno da se prihvate, od par desetina koliko smo ih imali, neki amandmani srpskih radikala, da ne bi došlo do otvaranja tih pitanja zloupotrebe i da to ne bi stvorilo sumnju, ne samo kod nas predstavnika u najvišem zakonodavnom organu, nego kod celokupne srpske javnosti. Upravo jedno od tih pitanja se i danas pominje ovde, a govori se o članu 8. postojećeg Zakona, odnosno sada članu 2. stavu 8. u kome se govori o investiranju na domaćem ili inostranom finansijskom tržištu novca ili kapitala, na način iz člana 53. stav 7. postojećeg Zakona. Amandman koji smo predložili početkom ove godine, kada je usvajan Zakon o budžetskom sistemu, jasno govori o tome da zakon mora da bude koncizan i precizan i da mora da sadrži samo neophodne odredbe, koje su vezane za prihodnu i rashodnu stranu, za projekciju budžeta za narednu godinu, a da lokalni organ vlasti, bez obzira na to što vi malopre kažete da su u pitanju minimalna sredstva, nikako nije banka i da ne može da plasira budžetska sredstva, koja su namenski određena za finansiranje potreba Republike i jedinica lokalne samouprave. Vaša DOS-ovska vlast mnogo toga što je u direktnoj suprotnosti sa srpskim nacionalnim interesima i sa interesima naših banaka, finansijskih institucija, kako god hoćete, promoviše. Jedan od takvih projekata, koji se na sva usta i na sva zvona promoviše od strane onih koji su osvedočeni neprijatelji srpskog naroda, jeste tzv. kako ste vi to pompezno nazvali regionalno povezivanje u Podunavlju. Govori se pre svega o tome, a najvažnija stvar se odnosi na plasiranje tih sredstava u inostranstvu, to je za vas inostranstvo, u Osiječkoj banci. Zapadnobački okrug, kroz sprovođenje procesa gasifikacije najbolje o tome svedoči, ono što znaju i poslanik SRS i naši predstavnici koji žive na toj teritoriji, tu je zasvrhu izabrao izvođača radova, možete misliti, iz Osijeka. Sredstva koja se planirajuza nešto takovažno za građane Zapadnobačkog okruga plasiraju se u Osiječkoj banci, a ne u nekoj domaćoj; i što je najgore od svega, promovisanje tog povezivanja u Podunavskoj regiji uopšte ne obuhvata grad Smederevo. A šta onda mi da mislimo dalje, kroz usvajanje vašeg nakaradnog ustavnog projekta koji planirate, aliverujem da nećete biti u stanju da ga usvojite u sledećoj godini, kroz dalje razbijanje i regionalizaciju Srbije - kakvu štetu će tek to onda još izazvati po građane Srbije i razne okruge u našoj zemlji. S druge strane, ministre, rekli ste juče da je ovo nešto veoma važno, da vam je čast da predložite sistemski zakon, jer su rashodi u budžetu, a Zakon o budžetu za 2003. godinu je rađen po važećem Zakonu o budžetskom sistemu, transparentni i za poslanike i za celokupnu javnost. Danima smo vam ovde dokazivali, a to je na najbolji način uradio predsednik naše stranke, prof. dr Vojislav Šešelj, da uopšte nisu transparentni ti javni rashodi u ogromnom budžetu za 2003. godinu, iz prostog razloga što vi imate 7,5 milijardi planiranih sredstava za nekakve specijalne ugovore, 1,5 milijardu za putne troškove itd. a mi uopšte ne znamo kako će ta sredstva biti utrošena. Malopre ste rekli da vi možete da odete u Rusku Federaciju; naravno, kada imate ministarski imunitet, a o onome što ste vi radili sa pozicije saradnika Anatolija Čubajsa ne bih ovom prilikom. Ali, što se tiče te transparentnosti, moramo pre svega da vas upozorimo na činjenicu da ćemo mi javnosti da ukazujemo stalno na sve ono što vi radite. I, da biste vi bili jedna odgovorna vlast, što nikako niste, a pokazali ste mnogo puta do sada, trebalo bi da prihvatite sugestije srpskih radikala. Pre svega niste prihvatili naš amandman, u kome smo tražili kod stvaranja ovog Zakona o budžetskom sistemu da Narodna skupština, osim što može po Poslovniku da traži jednom godišnje izveštaj o radu Vlade, treba da kontroliše vas direktno i vaše saradnike u pogleduizvršenja budžeta najmanje dva puta godišnje, jer odavno vam ni mi, ni građani Srbije, ništa ne verujemo.
Za reč se javio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Jovan Todorović.
Poštovana gospođo Mićić, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u februaru mesecu ove godine usvojili smo Zakon o budžetskom sistemu. U decembru mesecu iste godine, dakle danas, raspravljamo o izmenama i dopunama tog zakona i time potvrđujemo ono što smo kao socijalisti i poslanici u ovoj skupštini predlagali ministru u februaru, a nije prihvaćeno, da je trebalo to tada prihvatiti. Dobro je da se ministar i ovoga puta poslužio nekim amandmanima SPS-a i u skladu sa tim predložio odgovarajuće izmene, ali nije dobro što nije pristupio celovitijim izmenama ovog zakona, jer je objektivna realnost i to nalagala. Odredbe koje se danas predlažu kao izmene i dopune i za SPS su logične i realne, ali su nekako napisane rogobatno i takvim jezikom da se bez čitanja više puta teško mogu precizno razumeti. Ovo naročito kad je reč o konsolidovanom računu trezora i kad je reč o mogućnosti da se višak sredstava u trezoru Republike ili u trezoru lokalne samouprave može, kako se to ovde kaže, investirati na domaćem ili na inostranom tržištu kapitala, odnosno novca. Mi smo i tada mislili, ali ovde ministar dolazi do jednog saznanja, da je ono zbog čega su npr. podnošene prijave, prekrjašne, pa čak i krivične, zbog nekih odgovornih lica u pojedinim ministarstvima ili u fondovima, dakle plasiranje viška sredstava u tim institucijama, da je to logično i sada on to pokušava da uredi ovim zakonom. U najmanju ruku, postavlja se pitanje opravdanosti onih prekršaja ili prijava koje su podnete protiv odgovornih lica. Drugo, i ovde se insistira na nekakvom inokosnom pravu odgovornih lica u organu uprave, nadležnom za finansije, da plasira, odnosno investira sredstva. Doduše, kaže se da ministar, odnosno lice koje on ovlasti, može novčana sredstva na konsolidovanom računu trezora Republike, osim sopstvenih prihoda iz stava 4. i tačke 2. ovog člana, kao i za koje je po posebnom zakonu, odnosno međunarodnom ugovoru, utvrđena namena koja ograničava upotrebu tih sredstava, investirati na domaćem ili inostranom tržištu novca ili kapitala, na način iz člana 53. stav 7. ovog zakona. Ovde se stvarno postavlja pitanje, koje je gospodin Tomislav Nikolić juče postavio - kako se član 7, odnosno stav 7. člana 53. ovog zakona može odnositi na zajmove, jer je tamo rečeno da se poštuje nekakvo načelo finansijske sigurnosti ili izbegavanje finansijskog rizika, ali se ne odnosi na davanje, odnosno investiranje sredstava na tržištu, nego na zaključivanje ugovora o zajmovima. Mislim da ćete, gospodine ministre, imati problem u primeni ovog stava iz člana 8. u delu koji se odnosi na konsolidovani trezor. I još nešto, zašto ministar ili lice koje on ovlasti, a ne po odluci Vlade? Zašto bi sada ministar preuzimao na sebe i obavezu, a ako hoćete i odgovornost u ovom delu, a objektivno je potrebno da o eventualnom višku sredstava, iako i sam misli da će se to retko dešavati, ipak odlučuje Vlada, i time eliminiše sve moguće primedbe na eventualne špekulacije u tim poslovima; ovo posebno kad je reč o lokalnim organima. Tu je rečeno da će lokalni organ uprave nadležan za finansije, zaključiti ugovor sa ministrom o investiranju novčanih sredstava na konsolidovanom računu trezora lokalne vlasti. Ali, prethodno je rečeno da, takođe, lokalni organ uprave, nadležan za finansije, odnosno lice koje on ovlasti, može investirati novčana sredstva. Za mene je sporan i pojam investiranja, gospodine ministre. Pod rečju "investiranje" podrazumevam da se mogu nekakva finansijska sredstva uložiti ili investirati, ali ona podrazumevaju znatno duži rok povraćaja onome ko je investirao. Ovde, očigledno, nije reč o dugoročnim plasmanima, jer je sasvim sigurno da nećemo imati takvu priliku da možemo dugoročno investirati. Prema tome, nisam baš razumeo vašu tvrdokornost u neprihvatanju izmene ovog dela, koji predlaže da se reč "investirati", zameni rečju "plasirati". Mislim da je to primereno situaciji koja nam se zaista realno može desiti u našem finansijskom životu. U članu 6. rečeno je da Republika može da zaključuje ugovor o zajmu ili da emituje hartije od vrednosti radi finansiranja budžetskog deficita. To je stav 1. Dakle, nije sporno da ćemo mi za duži vremenski rok imati budžetski deficit. To je potpuno jasno. Mi smo i u prošlom i u pretprošlom budžetu imali deficit. To je jedna tužna činjenica sa kojom ćemo se dugo suočavati u finansijskom životu ove zemlje, a pogotovo dok budemo radili ovako kako sada radimo. Ali, jeste sporno. Vidite, imali smo do sada rešenje da ministar odlučuje o zajmovima i o emitovanju hartija od vrednosti. Sada se predlaže da o tome odlučuje Vlada. To je nešto između onoga što su socijalisti predlagali u februaru mesecu i onoga što smo do sada imali. Da smo mi rekli - zašto bi ministar sam odlučivao o zajmovima i o izdavanju hartija od vrednosti, iz kojih ćemo finansirati budžetski deficit? Zašto to ne bi radila Vlada, kao organ, koji je odgovoran ovom parlamentu za ukupno funkcionisanje države, pa i u oblasti finansija? Ministar je samo delimično prihvatio tu primedbu i sada kaže - o tome će odlučivati Vlada. Mi to podržavamo. Ali, pitamo se, da li je u redu da Vlada odlučuje i o domaćim i o inostranim zajmovima. Predložili smo da ne bude Vlada nadležna za inostrane zajmove, nego ovaj parlament, jer pitanje državnog duga prema inostranstvu, sasvim sam siguran, prevazilazi čak i ustavne nadležnosti Republičke vlade. Bilo bi najlogičnije da ovaj parlament o tome svestrano razgovara, razmatra to, pa ako parlamentarna većina odluči da se ova zemlja zadužuje kod međunarodnih finansijskih organizacija ili na bilo koji drugi način, onda ćemo ići u taj način finansiranja budžetskog deficita. Dakle, nije dovoljna samo činjenica da mi na ovaj ili onaj način usvojimo budžet, u kome postoje stavke da objektivno imamo deficit i kako se sada taj deficit finansira, nego moramo od slučaja do slučaja da svaku situaciju razmotrimo, kao što smo imali primere razmatranja Zakona o davanju kontragarancija za zaduženja EPS-a, železnice itd. Zašto bi sada priču o nekoliko milijardi evra ili dolara prepustili samo Vladi? Mislim da to ni Vladi ne odgovara. Treći momenat, koji se ovde ispoljava, jeste momenat sa kojim smo potpuno saglasni. Odnosi se na to da se jedan broj stručnih radnika ZOP-a preseli u novoorganizovanu upravu za javna plaćanja. Nije dobro što nismo u obrazloženju Predloga ovog zakona imali potpuno definisanu informaciju o tome šta će biti sa drugim radnicima u ZOP-u, koliko će njih preći u poresku upravu, koliko će njih preći u finansijsku policiju ili u neke druge državne organe i time rešiti svoj radno-socijalni status. Posebno je pitanje da li smo došli potpuno do toga i da li smo kao država spremni da platni promet prenesemo iz ZOP-a u poslovne banke? Sam ministar govori o tome na način da imamo puno rezervi prema tome kako ćemo konsolidovani trezor lokalnih samouprava preneti u poslovne banke i koje su to poslovne banke osposobljene da do kraja proprate finansije lokalnih samouprava.
Da li želite da koristite narednih 10 minuta?
Iskoristiću još samo nekoliko minuta.
Završavate prvi deo?
Nastaviću, dakle, ovaj drugi deo, pošto znam da danas treba da završimo ovaj rad. Da li smo, gospodine ministre, spremni da toliko rizikujemo i da račun republičkog trezora i račun trezora lokalnih samouprava prenesemo u poslovne banke? Po kojim kriterijumima ćemo birati poslovne banke preko kojih ćemo vršiti platni promet? Potpuno sam ubeđen da je preuranjeno već od 1. januara 2003. godine sa platnim prometom preći u poslovne banke. Potpuno sam ubeđen da, čak i u uslovima u kojima imamo dobre poslovne banke, možemo imati bolji način prenosa finansijskih sredstava, nego što smo to imali do sada, kada je ZOP u pitanju. Iz iskustva znam, a uveravam vas da je ZOP organizacija koja je najbrže na svetu prenosila finansijska sredstva sa računa jednog korisnika na drugi. To je trajalo samo nekoliko minuta. Iz iskustva znamo da u svetu sve poslovne banke, čak i kada mogu da prenesu ta sredstva, po pravilu ih zadržavaju najmanje 48 sati na svom računu. To je račun bankara. On uopšte nije sporan. Ali, jeste sporan sa stanovišta onih čije pare treba preneti i time izmiriti neke obaveze, nabaviti robu itd. To je za mene sporno, gospodine ministre, pogotovo što imamo takav bankarski sistem za koji nikako ne možemo reći da je konsolidovan. Mada,podsećam vas, gospodo, u memorandumu o budžetu za 2003. godinu ministar je rekao jednu rečenicu koja je po meni bila nezgrapna, ali jeste odražavala suštinu, a to je da je konsolidacija bankarskog sistema započela gašenjem četiri najveće banke u Srbiji. Da li možemo na taj način razgovarati o bankarskom sistemu, da ga konsolidujemo tako što ugasimo najveće banke, a onda platni promet u 2003. godini hoćemo da prenesemo u neke druge banke, za koje uopšte ne znamo kako objektivno stoje? Ili, koje su to poslovne banke? Molim vas, čuo sam pre neki dan na televiziji, a pretpostavljam da je informacija tačna, da je "Delta banka" preuzela jedan broj radnika iz ZOP-a Voždovac, iz nekih drugih opština itd. i pitam - da li će u "Delta banci" biti platni promet za budžete tih opština iz kojih je preuzela i radnike, pretpostavljam i imovinu? Ministar kaže da nisu preuzeli imovinu, ali i sama činjenica da su preuzeli radnike ZOP-a koji će raditi u upravi za javna plaćanja, moralno obavezuje toga čije su pare, da platni promet poveri upravo toj banci. Zato mislim da se o ovim amandmanima, koji su podnošeni u tom pravcu, mora javno razgovarati, putem tendera ili prikupljanjem ponuda. Naravno, mogli bismo o ovoj temi da pričamo i nadugačko i naširoko. Pretpostavljam da će gospodin Đelić reagovati i na ovo o čemu sam govorio. Oko jedne stvari ćemo se, sasvim sigurno, složiti. Rasprava o budžetu i o svim zakonima koji su u vezi sa budžetom je uvek interesantna, možda i najinteresantnija. Konačno, zemlja iz koje nam je došao ministar, dakle Francuska, valjda je prva zemlja koja je uvela tu priču o budžetu. Kolikoznam, budžet na francuskom znači torba, i to kožna. Doduše, ne znam da li ženska ili muška, ali Francuzi su prvi na svetu koji su, čak 1806. godine, u svoje finansijsko zakonodavstvo uveli nešto o čemu danas gospodin ministar Đelić kroz izmene i dopune ovog zakona nama govori. Prema tome, zaključujem; da, mi ćemo slaviti skoro 200 godina za dve ili tri godine od tog momenta, kada se prvi put o ovome na ovaj način govorilo, mada naš ministar voli da kaže da su svi zakoni koje on predlaže po prvi put u istoriji i tako dalje, a nisu po prvi put u istoriji; jednostavno, mi ponekad prepisujemo ili preuzimamo zakonodavstva drugih zemalja, a ministar ima problem što razmišlja na francuskom, priča na srpskom, pa imam utisak da je i on učestvovao u formulisanju nekih odredbi u ovom zakonu i zbog toga je nama malo teže da razumemo te odredbe pisane takvim jezikom i takvim dugim nepreciznim rečenicama. Verujem da ćemo doći do nekih izmena u ovom zakonu, naravno kada ministar bude shvatio potpunu realnost jugoslovenskih, odnosno pre svega srpskih finansija. I na samom kraju, bilo bi logično da, ako već ovu čitavu priču pričamo u jednom kontekstu koji bi trebalo da bude jako stručan i praktičan, da smo danas imali na dnevnom redu i raspravu o predlogu zakona o Narodnoj banci Srbije. Imamo povelju koju ćemo svakako usvojiti vrlo brzo, na žalost nećemo imati kao poslanici pravo da dajemo amandmane na tu povelju, ali je potpuno jasno da ćemo u budućem vremenu, u nekakvoj državi sa Srbijom i Crnom Gorom, imati i Narodnu banku Srbije. Postavlja pitanje zašto nismo išli u susret tom događaju, zašto nismo verifikovali tu realnost koja i dan-danas postoji u odnosima Srbije i Crne Gore. Činjenica je, da je tamo valuta evro, ovde dinar, činjenica je da zapravo Narodna banka Jugoslavije i funkcioniše kao Narodna banka Srbije. Zašto se nismo onda kao Vlada i ministar za finansije opredelili za varijantu i za rešenje da već od 1. januara 2003. godine imamo Narodnu banku Srbije, u kojoj bi bili konsolidovani računi trezora Republike Srbijei konsolidovani računi trezora lokalnih zajednica i lokalnih samouprava. Mislim da smo to imali, da bi u budućnosti izbegli mnoge probleme koji će nam se praktično desiti u sprovođenju i Zakona o budžetskom sistemu i budžeta i ovih izmena i dopuna.
Za reč se javio ministar finansija i ekonomije, gospodin Božidar Đelić.
Kratko da odgovorim na neka veoma informisana pitanja, mogu da kažem. Prvo, ne dolazim iz Francuske, nego iz Beograda, rođen sam u porodilištu "Dragiša Mišović", NATO ga je bombardovao, tako da je ovo moja zemlja. Druga stvar, istina je da Francuzi imaju jedan od najboljih trezora i da su i oni kao mnogi drugi pomogli u formiranju ovakve prakse; u pravu ste da postoji rizik da sa prelaskom platnog prometa u poslovne banke, ono što je bila jedna hibridna institucija, koja je istovremeno vršila kao državne funkcije,kao što vidimo i na prihodnoj i na rashodnoj strani javnih finansija, i koja je vršila ono što treba i danas da ostane u poreskojupravi, sa jedne strane, ali naročito ovde u ovoj upravi za javna plaćanja - to je platni promet unutar države. To jeste radio ZOP, ali isto tako i platni promet za privredu. Naravno, postoje duboki razlozi zbog čega Savezna skupština početkom ove ili krajem prošle godine, ne znam tačno datum, ne sećam se da li je bio decembar 2001. godine ili januar 2002. godine, mislim da je ovaj drugi datum, većinom izglasala zakon o platnom prometu koji je presekao tu dilemu o kojoj ste pričali. Jedina smo zemlja koja ima taj bivši SDK, to jest ZOP danas i jedan od problema koji postoji to je da, sa jedne strane ako imate tu hibridnu instituciju, imate i mogućnost velike kontrole sa strane države, ne samo u smislu mogućnosti da imamo javne finansije koje su uređene transparetno, nego i direktnog uvida u svakoj sekundi u tome šta ko kome plaća, na koji način i gde se nalazi račun. Ne kažem da je to uvek bilo zloupotrebljeno, ali da budemo realni, bilo je zloupotrebljeno u jednom momentu od proizvoljnih blokada i mogućeg izražavanja političke moći države nad prirodnim subjektima kroz jednu takvu instituciju. Zbog toga, u vidu deljenja nesmetanog funkcionisanja ekonomije i državnih funkcija to je presečeno tim zakonom koji je izglasala većina u Saveznoj skupštini početkom ove godine. Doneta je odluka da i Srbija, kao i sve druge bivše republike SFRJ, premesti platni promet iz tog ZOP-a, ZAP-a, već kako se zvao u raznim republikama posle raspada SFRJ, u poslovne banke. Rizik postoji da poslovne banke zadržavaju novac u tom platnom prometu ; to je do sada bilo dobro, ako hoćete, jer je to bila kao hibridna i državna institucija, ona nije držala novac na računima i on se brzo sprovodio. Međutim, tu je već sada pitanje konkurencije između banaka i samih interesa privrednih subjekata da veoma obazrivo prate šta se dešava sa njihovim nalozima i platnim prometom u bankama. Znači, tu su uspostavljeni čisti komercijalni uslovi i konkurencija koja mora da dovede do toga da se ne pređe sa jednog dobrog sistema na jedan mnogo lošiji. Zadnju stvar koju bih hteo da kažem od onoga što ste pričali, jeste da se ne razmišlja se o nekim plasmanima na dugi rok, ali već u samom Zakonu o budžetskom sistemu imate druge članove koji ograničavaju način, ako može da se plasira. Vidimo i tu u ovim članovima da ne dolazi u obzir da se to plasira u neke deonice, u nešto dugoročno. Naravno, ovde se govori o veoma krtkoročnim plasmanima koje mogu lokalna samouprava i država Srbija da plasiraju. Najzad, kao što sam već napomenuo dva puta, pa neću više od četiri puta, ovo će biti treći i zadnji put, da je ovo jedna materija koja tek treba da se razvija kod nas. Ona vredi, čini mi se, i nešto više od jedne glave u Zakonu o budžetskom sistemu, neka to, što se tiče duga, garancija, plasmana, ovo što ostane u Zakonu o budžetskom sistemu, bude osnova za jedan drugi zakon koji će biti specifičan za to, koji će veoma precizno urediti tu materiju. Očekujte da on bude spreman u isto vreme ili ne tako kasno posle donošenja onoga, to je ono što smo napomenuli, naravno nužnog novog zakona o Narodnoj banci Srbije, tu se ne slažem sa vama, jer po njemui ovim izmenama i dopunamapredviđeno je da taj sistem konsolidovanog računa trezora bude kod Narodne banke Jugoslavije, a sutra Srbije, i kroz Ustavnu povelju i to će se samo preseliti na Narodnu banku Srbije, kao naslednicu Narodne banke Jugoslavije. Na taj način, taj sistem će omogućiti da platni promet unutar države ne podleže provizijama bankama, pa čak ni provizijama koje će Narodna banka Jugoslavije, i već je tarifnik objavljen, naplaćivati u platnom prometu između banaka i između tog računa, konsolidovanog računa trezora Srbije i drugih banaka. Nadam se da sam odgovorio na neka od vaših pitanja; eto toliko, hvala.
Po Poslovniku, je li? Narodni poslanik, Tomislav Nikolić, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo zbog javnosti i u interesu istine upozoravam na povredu člana 100. stav 1. Poslovnika o tome da ovde mora da se poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Zakon o prelasku platnog prometa u banke nije donet prošle ili ove godine kako je rekao ministar, on je na insistiranje bankarskih lobija donet još krajem 1997. godine ili početkom 1998. godine, nisam siguran, nećete mi zameriti. Njegova primena je odlagana nekoliko puta zakonima u Saveznoj skupštini, nemojte da mrdate prstom, a za to vreme ste bili u raznim svetskim zemljama. Dakle, njegova primena je samo odlagana nekoliko puta pošto ti isti lobiji nisu bili spremni da prihvate promet, platni promet, nisu imali čak ni ekspoziture u opštinama, posebno ne u malim opštinama gde se to nije ni isplatilo. A ni tadašnji SDK, pa SPP, pa ZOP, nije bio dovoljno oslabljen i srozan da mu se oduzme ta funkcija koju je mogao izvanredno da radi, koji može i sada izvanredno da radi, vi to nećete da kažete, ima najbolji kompjuterski sistem u zemlji i protok informacija u sekundi.To samo radi istine. Platni promet u banke prelazi od 1. januara, prelazi na insistiranje samo dve banke, Komercijalne i Delta banke, možda će i ostale biti osposobljene da deo, mrvice tog prometa preuzmu, ali vi ste ovo sve, ne vi, vaši prethodnici koji su bili socijalisti, uradili su to, ali to se radilo o pojedincima koji su uzimali novac u džep, oni su to uradili na insistiranje samo dve banke, a vi ste to sada prihvatili i preuzeli. Sistem platnog prometa koji smo imali, kamo sreće kada bi u Zapadnoj Evropi tako funkcionisao, da onog časa kada imate sredstava njima raspolažete. Ovo je kolega Todorović dobro rekao, sada će to biti i po dva-tri dana zadržavanje novca. Pitaću vas šta će da rade privredni subjekti kada banka nije likvidna, kada banka nema sredstava. Još jedna stvar koja je u ovom zakonu, ne znam kako mislite to da sprovedete, ne slažem se sa prethodnikom da je trebalo formirati narodnu banku Srbije dok smo još u Jugoslaviji. Sve dok postoji zrno Jugoslavije ne treba da se ponašamo kao neko kome do Jugoslavije nije stalo. Interesuje me i tu jugoslovensku imovinu koja je pripisana Narodnoj banci, taj naš platni promet, kako to mislite ovim zakonom jednostrano da otmete od Jugoslavije, iako vas čeka ustavna povelja koju su pisali ovi polupismeni i po kojoj će tek doći do razgraničenja i deobe.
Ovo je faktički bila jedna zloupotreba Poslovnika i korišćenja prava na repliku, a koju ćemo ubuduće kažnjavati. Reč ima narodni poslanik Marko Ćulibrk. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Stoji da je narodni posalnik dužan da govori istinu. Nađite mi taj član, pa se javite, nađite mi gde piše da govori. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Član 100. i 101.) Član 100. da poštuju dostojanstvo, a vi niste poštovali dostojanstvo tako što ste .... (Tomislav Nikolić, sa mesta: Samo se istinom ....) A vi kada ne govorite istinu.... (Tomislav Nikolić, sa mesta: Nije vaše da procenite da li sam govorio.....) Daje mi pravo Poslovnik Narodne skupštine, daje mi pravo Poslovnik Narodne skupštine. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Samo Administrativni odbor može da proceni.) Narodni poslanik Marko Ćulibrk nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a posle nje narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, još koliko juče je skupštinska većina usvojila Zakon o budžetskom sistemu, koji smo mi, srpski radikali, tada okarakterisali kao zakon koji više liči na udžbenik ekonomije nego na jedan zakon, jer nema one osnovne osobine jednog zakona, da je jasan, precizan i da sadrži samo ono što je neophodno. Upravo zbog toga me čudi da već danas tražite izmenu i dopunu ovog zakona. Jedan od razloga je, vidim iz zakona, osnivanje uprave za javna plaćanja, jer Zakon za obračun i plaćanje prestaje da postoji danom početka primena ovog zakona. Ministarstvo finansija inače treba da preuzme i ovu javnu upravu, opremu, predmete i arhivu sadašnje službe za obračun i plaćanje i kako se u zakonu jasno kaže, zaposlene, ali u skladu sa organizacijom i sistematizacijom Ministarstva, a to znači ograničen broj. Onda treba jasno reći da će mnogi od njih u današnjem ZOP-u ostati bez posla. Pored toga, ministar je ovde u svom ekspozeu rekao da će ova služba za javna plaćanja funkcoinisati na teritoriji buduće zajednice Srbije i Crne Gore. Pa, postavljam mu pitanje, kako će to ona da funkcioniše kada je uloga NBJ u ustavnom zakonu, odnosno u zakonu o sprovođenju ustavne povelje osnovni kamen spoticanja; kada u samom predlogu ustavne povelje ne postoji jedinstveno monetarno i finansijsko tržište u toj budućoj surogat državi? Pored toga, ministar je imao jedno neprijatno iskustvo prilikom rebalansa budžeta za 2002. godinu. Zakon je pao u Skupštini. Primetila sam da se ministar neprijatno češkao po glavi, da je prebledeo, jer je znao šta ga čeka ukoliko Skupština post festum ne verifikuje raspolaganje novcem u toku ove godine. Upravo zbog toga se pitam ministre, kako je moguće da nam ponovo predlažete u ovom zakonu ono što piše u članu 8, a to je da na sebe preuzimate toliku odgovornost i ovlašćenja, da možete novčana sredstva na konsolidovanom računu trezora Republike da plasirate na inostranom i domaćem finansijskom tržištu novca i kapitala. To podrazumeva da morate da imate nekog brokera. Kako ćete da ga izaberete, to ne znamo. Dešava se da berza "pukne", kako se to u žargonu kaže, šta će biti ako ostanemo bez tih narodnih para i ko će da odgovara zbog toga? Jednim svojim amandmanom sam predložila ovde neku simboličnu prekršajnu kaznu, računajući na to da ćete vi da izbegnete odgovornost, da ćete ta svoja ovlašćenja preneti na neko drugo lice, jer vam zakon daje tu mogućnost. Vidim da mi je Zakonodavni odbor odbacio amandman kao nepotpun, a što apsolutno ne može i nije u nadležnosti Zakonodavnog odbora. Ovde očigledno sve može. Na vašu sreću, rebalans budžeta je usvojen nekakvom poslaničkom većinom, kakvom-takvom. Gospođa predsednik Skupštine je zloupotrebila svoju funciju, pa je ponovo stavila na glasanje Predlog zakona o rebalansu budžeta za 2002. godinu. Šta će se desiti, gospodine ministre, a ozbiljno sam zabrinuta za vas, jer bih više volela da ostatak života provedete na Azurnoj obali nego u Zabeli. Zbog toga bih vam dobronamerno predložila da ovaj zakon povučete iz procedure, da ovaj član 8. izbrišete i da ga onda eventualno ponovo vratite Skupštini na razmatranje. Htela bih da mi odgovorite na jedno praktično pitanje, ko će biti pravni sledbenik sadašnjeg ZOP-a i da li ste u mogućnosti u ovom momentu da date odgovor, obzirom da ima sporova fizičkih i pravnih lica sa ZOP-om, pa se pitamo, ukoliko ta jedna stranka dobije spor, od koga će moći da naplati eventualnu štetu.
Reč ima narodni posalnik Dragan Todorović, a posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić.
Izvinjavam se, koliko je vremena ostalo poslaničkoj grupi, da ne bih prekoračio vreme.
Poslanička grupa SPS-a raspolaže sa 32 minuta.
Hvala lepo. Dame i gospodo, znam da se žurite, međutim moraćete imati malo strpljenja, s obzirom da sam prošli put imao celih 60-tak sekundi zahvaljujući restriktivnim odredbama Poslovnika koji ste sami doneli. Dakle, prošli put sam govorio punih 60 sekunidi, a sada će to biti malo duže. Već drugi dan smo ovde, zahvaljujući vrlo edukativnom pristupu ekspertske grupe iz okvira Vlade Republike Srbije, normalno pod vlašću DOS-a. Po ko zna koji put raspravljamo o zakonima koje smo pre nekoliko meseci usvajali i pokušavali da dođemo do dobrih rešenja, pokušavali da ukažemo na ono što je negativno u tim zakonima. Međutim, partijske direktive DOS-a su bile takve da niste bili voljni da poslušate ono što se predlagalo, što od strane opozicije, a što od strane onih koji se prikazuju kao opozicija. Elem, februara ove godine smo usvojili set zakona iz oblasti ekonomije, Zakon o budžetskom sistemu konkretno, koji danas nakon 10 meseci doživljava svoje izmene. Zašto? Verovatno zbog toga što se ekseprti iz G17 plus, nevladine organizacije koja vlada u Srbiji, nisu na vreme setili da je Zakon o budžetskom sistemu trebalo da, u okviru i obliku u kome je donošen februara ove godine, obuhvati i odredbe koje će se ticati boljeg kontrolisanja načina raspolaganja sredstvima koja će se naći na konsolidovanim računima trezora. Sada nakon 10 godina, u toku tog eksperimenta in vivo koji se sprovodi nad Srbijom od strane ko zna koga ko je u ovoj zemlji ostavio neke svoje eksponente da nam donose dobro, a o tome koliko su nam doneli dobro, svi vrlo dobro znamo i reći ću malo kasnije nekoliko primera, poštodanas ne žurimo nigde. Dakle, taj koji sprovodi eksperiment nije se setio na vreme da treba da se povede računa o ZOP-u, o načinu na koji će biti kontrolisano raspolaganje sredstvima konsolidovanih računa trezora pre deset meseci. Zbog toga, po drugi put evo nas u Skupštini dva dana, a ranije ne znam koliko smo raspravljali o tome, pokušavamo da raščivijamo kakve su to tajne i kakvi su to načini za što bolje raspolaganje ovim sredstvima. Smislili eksperti iz Vlade, G17 plus ili od negde drugde. Šta ste rekli? Ne razbiram? Onda kada se budete upristojili da ne dobacujete iz klupa, imate ovu govornicu i imate vreme koje je na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi, izvolite za govornicu, pa recite ono što imate. Ako ne smete da kažete to je vaš problem. Amandmane koje je Socijalistička partija Srbije u okviru opozicije u ovom parlamentu podnosila, iskoristili ste da biste nakon 10 meseci prekrajali neke iz seta zakona o pravosuđu, pa ste ih prikazivali kao predlog Vlade; podsetiću vas da ste se i u tom slučaju, kao i sada, vi, dakle DOS, pojavljivali kao predlagač zakona i vi se nakon deset meseci pojavljujete kao predlagač izmena i dopuna istih zakona koje ste doneli. Šta je to? Da li su ti zakoni bili dobri ili sami na ovaj način priznajete da niste u stanju da napravite dobar zakon? Onda makar malo manje budite osioni i malo više imajte razumevanja za ono što vam opozicija dobronamerno preporučuje. Ne znam kako će se odvijati situacija na drugim poljima, ali u vezi Predloga zakona o izmenama i dopunama budžetskoga sistema, poslovi koji se stavljaju pod ingerenciju trezora, koje obavljaju za direktne i indirektne korisnike sredstava budžeta Republike preko konsolidovanog računa koji otvara ministar, odnosno lokalni organ uprave, javlja se jedna interesantna situacija. Naime, ovim zakonom se kroz osnivanje trezora Republike, odnosno lokalne vlasti pored ostalog uređuje i izvršenje budžeta, zaduživanje, davanje garancija, upravljanje dugom, budžetsko računovodstvo i izveštavanje. Ono što je najinteresantnije, to je da smo pre osam ili deset meseci u raspravi o Predlogu zakona o budžetskom sistemu isticali jednu negativnu crtu, a to je davanje prevelikih ovlašćenja ministru finansija i onom licu koje on ovlasti da raspolaže sredstvima, kao i na nivou lokalnih samouprava, lokalnim organima nadležnim za vođenje finansija. Kako je navedeno u Predlogu zakona o budžetskom sistemu, i mi smo to komentarisali, dakle u članu 5. pomenutog zakona rekli smo da je stavom 5. dato mnogo ovlašćenja i Vladi i nadležnom izvršnom organu lokalne vlasti, koji mogu u toku godine raspolagati sredstsvima do isteka tekuće godine, pogotovo što naplata niti može, niti jeste ograničena iznosom iskazanim u budžetu. U tom smislu kaže se da ministar, odnosno lice koje on ovlasti može novčana sredstva na konsolidovanom računu trezora Republike, osim sopstvenih prihoda iz stava 4. tačka 2. ovog člana, kao i za koje je u posebnom zakonu, odnosno u međunarodnom ugovoru utvrđena namena koja ograničava upotrebu tih sredstava, investirati na domaćem finansijskom tržištu novca, a to isto pravo ima i lokalni organ uprave nadležan za finansije, odnosno lice koje on ovlasti. Po drugi put pitamo da li je ovo adekvatno rešenje i da li jedno lice, bilo da se radi o članu Vlade, što je ministar ili lice koje on ovlasti, treba da ima tako široka ovlašćenja i da li se na ovaj način mogu pojaviti izvesne zloupotrebe na koje, podsetiću vas, ova država nije nimalo imuna. Zbog toga, dakle zbog stvaranja sistemskih rešenja koja mogu preduprediti eventualne neprijatnosti vezane za zloupotrebu ovlašćenja iz ovog zakona, stav Socijalističke partije Srbije jeste da treba naći takve načine koji će kontrolisati rad lica ovlašćenih za raspolaganje sredstvima sa konsolidovanog računa trezora, kako bismo u svakom trenutku imali uvid u raspolaganje tim sredstvima i praktično na način koji je poznat svuda u svetu, a to je - sve pred oči javnosti. Možda treba predvideti da se ove odluke verifikuju u lokalnim predstavničkim organima ili u predstavničkom organu Republike Srbije, dakle u skupštinama. Ne sporimo pravo koje imaju ministri ili lica ovlašćena da raspolažu sredstvima sa konsolidovanog računa trezora da predlože način investiranja tih sredstava, međutim zaista je u cilju predupređenja eventualnih zloupotreba bitno i korisno da uvid u raspolaganje tim sredstvima može da ima i predstavnički organ ili Skupština. Takođe, to je jedan od načina da se spreči samovolja izvršne vlasti, koja je očigledno u ovoj zemlji prevelika, koja ne može da doprinese razvoju demokratije i koja u sistemu podele vlasti jasno govori da ovde u Srbiji od dolaska DOS-a na vlast izvršna vlast predstavlja subjekt koji radi sve, samo što ne odlučuje o tome da li će da padne kiša. U svom daljem izlaganju osvrnuo bih se na povraćaj više ili pogrešno uplaćenih ili naplaćenih budžetskih prihoda. Dakle, ako je od obveznika naplaćeno više tekućih prihoda, odnosno ako je osnov za naplatu bio pogrešan, trebalo bi izvršiti povraćaj u skladu sa zakonom kojim je uređena naplata javnih prihoda. Povraćaj ovih srestava vrši se na teret uplatnog računa tekućeg prihoda; međutim, postavlja se pitanje ili problem, šta ako nema dovoljno sredstava da bi se izvršio povraćaj i u pitanju je tekući prihod koji u celini pripada budžetu Republike ili budžetu lokalne vlasti, odnosno koji se deli između saveznog budžeta i budžeta Republike ili između budžeta Republike i budžeta lokalne vlasti. Novoformirana uprava za javna plaćanja obavezna je da na uplatni račun javnog prihoda, sa kog treba izvršiti povraćaj, prenese iznos sredstava obvezniku, srazmerno propisanom korisnikovom učešću u raspodeli tog tekućeg prihoda. U Predlogu zakona dakle nije definisano u kom roku je nosilac platnog prometa dužan da prenese iznos sredstava koja će se vratiti obvezniku. U slučaju da ste od poreskih obveznika odrali malo više nego što je po zakonu dozvoljeno, nije definisano Predlogom ovog zakona u kom roku morate da vratite ono što ste uzeli nezakonito od ljudi, što oni imaju pravo da poseduju. Pošto je vrlo zauzet, ministar u zadnje vreme slabo sluša šta se priča sa ove govornice i to je dokazao i juče kada je punih 10-15 minuta kolega koji više nije poslanik sa ove govornice govorio o sasvim drugom zakonu, Zakonu o učešću lokalnih samouprava u porezu na promet, opština i gradova. Ajde što gospođa Nataša Mićić,koja je tada bila ne mestu predsedavajuće ove skupštine, možda je bila malo više umorna, možda je imala neke druge probleme, nije obratila pažnju na to šta priča govornik, kao što to revnosno čini kada su u pitanju poslanici Socijalističke partije Srbije ili poslanici opozicije. Ali i gospodin ministar dakle nije primetio da govornik 10 punih minuta priča o zakonu o kome je rasprava završena, pa je eto još jednom dokazao da je ovde vrlo često u svojstvu promotera svojih programa, da li svojih pitanje je, a ne u svojstvu onoga koji bi trebalo da vodi računa na koji se način troše narodne pare. Takođe, ministar nas je malopre upozorio kako je u dalekom 19. veku, nakon vrlo žestoke rasprave u parlamentu, sa jednim glasom više doneta odluka o tome da se u Srbiju uvede železnica. Podsetio bih ministra da je uvođenje železnice u Srbiju bilo predviđeno Berlinskim ugovorom iz 1878. godine i da se o tome srpska skupština pitala baš isto onoliko koliko se sada pitamo o rasturanju savezne države ili o nekim drugim bitnim pitanjima koja se rešavaju apsolutno mimo naše volje i mimo volje ovog naroda. (Predsedavajuća: Molim narodnog poslanika da se vrati na temu dnevnog reda, s obzirom da i u svom nastupu iskazuje izvanrednu percepciju za tuđe greške, da ih ne primenjuje u sopstvenom nastupu. Dakle, tema dnevnog reda - Zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Izvolite, sa 30 sekundi duže vremena na raspolaganju vaše poslaničke grupe). Zahvaljujem na korektnosti. Dakle, sledeći set problema oko ovog predloga izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu, o kojima bih želeo nešto više da kažem. Pored odredaba koje su se odnosile na investiranje sredstava, koja se eventualno mogu pojaviti kao višak na konsolidovanim računima trezora, moramo da obratimo malo više pažnje na koji način se ovim zakonom ovlašćuju subjekti za zaduživanje tih konsolidovanih računa trezora u domaćim ili stranim finansijskim organizacijama. Naime, po vokaciji sam pravnik, nisam ekonomista, ali zaista je vrlo bitno da pogledamo kako je u sistemu podele vlasti određena ta mogućnost da neko u ime Vlade ili u ime naroda zadužuje taj isti narod od koga se sredstva izdvajaju da bi se punio budžet i ko ima mogućnost da u ime naroda to radi. Ovde je predviđeno da to može i ministar. Naš predlog je da to ne bude ni samo ministar, ni samo Vlada, već da o zaduživanju i kod domaćih i kod inostranih finansijskih organizacija mora da bude konsultovana Skupština i moraju da budu konsultovani predstavnički organi, kao jedini koji mogu da donose odluke takve težine. Dakle, i ovde je reč o još jednom primeru preimućstva izvršne vlasti u odnosu na zakonodavnu. Ovde je reč o omogućavanju samovolje izvršne vlasti i o korišćenju veoma širokih ovlašćenja izvršne vlasti, ko zna zbog čega. Primera radi, naveo bih zadnju sednicu Skupštine opštine Pirot. Ministre, vi ste u subotu bili u Pirotu. U ponedeljak je održana sednica Skupštine opštine Pirot na kojoj je izvršen rebalans budžeta od 26 miliona dinara, od kojih je čak 40% dato na raspolaganje Izvršnom odboru. Dakle, punih 10 miliona. Taj izvršni odbor će raspolagati sredstvima tako što će verovatno pokriti neke finansijske marifetluke Fonda za gradsko građevinsko zemljište, zbog koga je pala i pirotska vlada i zbog koga je bivši direktor Fonda za gradsko građevinsko zemljište podneo ostavku, pa čak i otkaz na radno mesto u Fondu za gradsko građevinsko zemljište. To je samo jedan od primera na koji se način mogu dešavati zloupotrebe u raspolaganju sredstvima iz konsolidovanog trezora, koje bi mogle da se dese ukoliko ne sprečimo na jedan zakonom uređen način ono što može da se desi. Nisam pomenuo da je u zadnjih nekoliko meseci taj isti Fond za gradsko građevinsko zemljište u nekoliko navrata uzimao kredite od "Delta banke", po kojim osnovama itd, samo na osnovu donete odluke Izvršnog odbora, što se i ovde može desiti. Zbog svega toga bi trebalo pribeći rešenjima koja onemogućavaju izvršnoj vlasti da na jedan samovoljni, osioni način zadužuje budžete i da unapred troši narodne pare, koje će biti odvajane od ovog naroda u trenutku kada privreda ne radi, u trenutku kada imamo velike poteškoće i u trenutku kada našiljudi jedva sastavljaju kraj sa krajem. Dozvolite mi da kažem nekoliko reči koje se odnose na Odluku koja je doneta i objavljena u "Službenom listu SRJ" broj 29/2002 godine, Odluku o načinu i uslovima vođenja računa za uplatu javnih prihoda i rasporedu sredstava sa tih računa. Dakle, Narodna banka vrši raspored i prenos uplaćenih javnih prihoda, odnosno sredstava sa uplatnih računa javnih prihoda, na račune korisnika javnih prihoda i vrši povraćaj više ili pogrešno uplaćenih javnih prihoda na teret uplatnih računa na koje su ti isti prihodi uplaćeni i nalog za povraćaj javnih prihoda, dakle, NBJ ispostavlja na osnovu rešenja. NBJ je obaveštavala nadležne organe o uplatama i rasporedu javnih prihoda, odnosno dostavljala ili propisane izveštaje i o uplati i o rasporedu, i to nadležnim organima i organizacijama, da ne nabrajam dalje, da ne trošim dragoceno vreme. Međutim, ono što je u svemu ovome bitno, to je da se Zakonom o izmeni i dopuni budžeta, tačnije članom 73v propisuje to isto. Dakle, predviđeno je da ova odluka važi od 1.01.2003. godine. Ovaj Zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu takođe počinje da važi od 1.01. 2003. godine. Zašto se onda jednim republičkim zakonom derogira ono što još nije ni stupilo na snagu? Vi kao finansijski ekspert iz grupe G17 plus, morali biste malo više da koordinirate svoj rad. Morali biste da imate malo više međusobne koordinacije kako se ne bi dešavalo da i ovaj cenjeni dom opterećujete razmatranjem nekih spornih odredaba koje već treba da stupe na snagu, a ne da nas bukvalno zamarate stvarima da moramo da razmatramo neke predloge zakona o izmenama budžetskog sistema i stvari koje su već predviđene u nekim odlukama drugih državnih organa. Međutim, to je druga problematika. To je problematika koja je vezana za formiranje nove političke partije, od nevladine organizacije koja je dve godine na vlasti. Dozvolite mi da pri kraju svog izlaganja kažem nekoliko reči o tome na koji način je prelazak platnog prometa kod poslovnih banaka rezultirao u drugim zemljama. Oko toga moram da istaknem primer Republike Srpske. U Republici Srpskoj, nakon uvođenja platnog prometa u poslovne banke, došlo je do smanjenja budžetskih prihoda za skoro polovinu. Naravno, tu se ne radi samo o rizicima koji su vezani za likvidnost poslovnih banaka kod kojih se prebacuju konsolidovani računi trezora koji se trebaju prebaciti kod njih. Dakle, hipotetički, može doći do situacije da se poslovna banka nađe u nelikvidnom stanju, da se kod prenosa ili kod zahteva za isplatu nekih većih sredstava onemogući isplata tog većeg iznosa sredstava zbog nemogućnosti banke da servisira svoje obaveze. Zaista je, po skromnom mišljenju nas iz SPS, dobro da se još malo sačeka sa prenošenjem platnog prometa u poslovne banke, da bi se predupredile situacije koje zaista mogu da nastanu tim aktom. Međutim, ako je ekspertski tim iz ekspertske vlade koja na ekspertski način doprinosi do ekspertskog razvoja privrede u našoj zemlji, do poboljšanja životnog standarda svih nas, zasnovan na ekspertskim uzorcima iz ekspertskih primera okolnih ekspertskih zemalja, pomenuo bih i eskspertski primer Republike Bugarske, gde od eksperata više ljudi ne mogu da dišu, pa su bili skloni tome da dozovu i bivšeg cara, šta li im je bio, da se vrati i da im bude neekspertski predsednik vlade, kako bi jedva mogli da dođu do vazduha od ekspertskih rešenja prethodnih ekspertskih vlada. Takođe, primer ekspertskih rešenja u Ruskoj Federaciji kazuje o tome da je zbog takvog načina raspolaganja ili ekspertskog uvođenja ekspertskih rešenja, u raspolaganje sredstvima naroda, u krajnjoj liniji došlo do stope mortaliteta i do smanjenja životnog veka građana Rusije, ne zbog toga što su previše pili votku, već zbog toga što nemaju hleba, što nemaju posla, što nemaju izvesnosti, što nemaju nikakvu sigurnost, koju je Vlada, dakle ekspertska vlada koja je bila kod njih morala da uspostavi, i morala, kao dugoročni kreator politike, da sprovodi i da planira, kako se ne bi desilo to što se desilo, a desio se apsolutni kolaps privrede i desilo se ono što će vrlo verovatno i nama u bliskoj budućnosti da se desi. Ne daj Bože da se desi, ali kako idu ekonomski pokazatelji, tako će uskoro biti. Da svedem priču na lokalni nivo, konkretno, u Pirotu koji je do pre 10 godina, ili do pre nekoliko godina, bio jak industrijski centar, danas malo malo, pa neko štrajkuje, da li je "1. maj", da li je "Piroteks", da li je "Dragoš", da li je "Galanteks", koji je kao preduzeće u oblasti kožne prerade veoma dobro radio i u vreme sankcija. Sada, u ovim uslovima blagostanja, štrajkovi su ono što karakteriše funkcionisanje privrede, ne samo u Pirotu, već i u Srbiji, i jedino preduzeće koje u Pirotu danas radi i koje omogućava normalan život građana Pirota jeste "Tigar". To je samo nekih 10% od ukupnih privrednih subjekata u jednoj maloj sredini, kakva je Pirot, i ono što može da se desi jeste upravo to što mi želimo da sprečimo, mi socijalisti iz SPS-a, želimo da sprečimo i predupredimo, a to je da se dođe do konačnih rešenja, koja bi mogla da znače podsticaj razvoja privrede. Prošle nedelje smo ovde usvojili rebalans budžeta, usvojili budžet za 2003. godinu, koji je gospodin premijer Đinđić nazvao socijalnim budžetom. Nema veće socijale za bilo koje društvo od omogućavanja samih Takođe, ministar nas je malopre upozorio kako je u dalekom 19 veku, nakon vrlo žestoke rasprave u parlamentu, sa jednim glasom više doneta odluka o tome da se u Srbiju uvede železnica. Podsetio bih ministra da je uvođenje železnice u Srbiju bilo predviđeno Berlinskim ugovorom iz 1878. godine i da se o tome srpska Skupština pitala baš isto onoliko koliko se sada pitamo o rasturanju savezne države ili o nekim drugim bitnim pitanjima koja se rešavaju apsolutno mimo naše volje i mimo volje ovog naroda. (Predsedavajuća: Molim narodnog poslanika da se vrati na temu dnevnog reda, s obzirom da i u svom nastupu iskazuje izvanrednu percepciju za tuđe greške, da ih ne primenjuje u sopstvenom nastupu. Dakle, tema dnevnog reda - Zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Izvolite, sa 30 sekundi duže vremena na raspolaganju vaše poslaničke grupe). Zahvaljujem na korektnosti. Dakle, sledeći set problema oko ovog Predloga izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu, o kojima bih želeo nešto više da kažem. Pored odredaba koje su se odnosile na investiranje sredstava, koja se eventualno mogu pojaviti kao višak na konsolidovanim računima trezora, moramo da obratimo malo više pažnje na koji način se ovim zakonom ovlašćuju subjekti za zaduživanje tih konsolidovanih računa trezora u domaćim ili stranim finansijskim organizacijama. Naime,ja sam po vokaciji pravnik, nisam ekonomista, ali zaista je vrlo bitno da pogledamo kako je u sistemu podele vlasti određena ta mogućnost da neko u ime Vlade ili u ime naroda zadužuje taj isti narod od koga se sredstva izdvajaju da bi se punio budžet i ko ima mogućnost da u ime naroda to radi. Ovde je predviđeno da to može i ministar. Naš predlog je da to ne bude ni samo ministar, ni samo Vlada, već da o zaduživanju i kod domaćih i kod inostranih finansijskih organizacija mora da bude konsultovana Skupština i moraju da budu konsultovani predstavnički organi, kao jedini koji mogu da donose odluke takve težine. Dakle, i ovde je reč o još jednom primeru preimućstva izvršne vlasti u odnosu na zakonodavnu. Ovde je reč o omogućavanju samovolje izvršne vlasti i o korišćenju veoma širokih ovlašćenja izvršne vlasti, ko zna zbog čega. Primera radi, naveo bih zadnju sednicu Skupštine opštine Pirot. Ministre, vi ste u subotu bili u Pirotu. U ponedeljak je održana sednica Skupštine opštine Pirot na kojoj je izvršen rebalans budžeta od 26 miliona dinara, od kojih je čak 40% dato na raspolaganje Izvršnom odboru. Dakle, punih 10 miliona. Taj izvršni odbor će raspolagati sredstvima tako što će verovatno pokriti neke finansijske marifetluke Fonda za gradsko građevinsko zemljište, zbog koga je pala i pirotska vlada i zbog koga je bivši direktor Fonda za gradsko građevinsko zemljište podneo ostavku, pa čak i otkaz na radnom mestu u Fondu za gradsko građevinsko zemljište. Dakle, to je samo jedan od primera na koji se način mogu dešavati zloupotrebe u raspolaganju sredstvima iz konsolidovanog trezora, koje bi mogle da se dese ukoliko ne sprečimo na jedan zakonom uređen način ono što može da se desi. Nisam pomenuo da je u zadnjih nekoliko meseci taj isti Fond za gradsko građevinsko zemljište u nekoliko navrata uzimao kredite od "Delta banke", po kojim osnovama itd., samo na osnovu donete Odluke Izvršnog odbora, što se i ovde može desiti. Zbog svega toga bi trebalo pribeći rešenjima koja onemogućavaju izvršnoj vlasti da na jedan samovoljni, osioni način zadužuje budžete i da unapred troši narodne pare koje će biti odvajane od ovog naroda u trenutku kada privreda ne radi, u trenutku kada imamo velike poteškoće i u trenutku kada našiljudi jedva sastavljaju kraj sa krajem. Dozvolite mi da kažem nekoliko reči koje se odnose na Odluku koja je doneta i objavljena u "Službenom listu SRJ" broj 29/2002 godine, Odluku o načinu i uslovima vođenja računa za uplatu javnih prihoda i rasporedu sredstava sa tih računa. Dakle, Narodna banka vrši raspored i prenos uplaćenih javnih prihoda odnosno sredstava sa uplatnih računa javnih prihoda na račune korisnika javnih prihoda i vrši povraćaj više ili pogrešno uplaćenih javnih prihoda dajući nalog za povraćaj javnih prihoda, na osnovu rešenja. NBJ je obaveštavala nadležne organe o uplatama i rasporedu javnih prihoda, odnosno dostavljala im propisane izveštaje i o uplati i o rasporedu, i to nadležnim organima i organizacijama, da ne nabrajam dalje, da ne trošim dragoceno vreme. Međutim, ono što je u svemu ovome bitno, to je da se Predlogom zakona o izmeni i dopuni Zakona o budžetskom sistemu, tačnije članom 73v propisuje to isto. Dakle, predviđeno je da ova odluka po kojoj sve radi NBJ, važi od 1. januara 2003. godine. Ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu koji iste poslove daje upravi javnih prihoda, takođe počinje da važi od 1. januara 2003. godine. Zašto se onda jednim republičkim zakonom derogira ono što još nije ni stupilo na snagu? Vi kao finansijski ekspert iz grupe G17 plus morali biste malo više da koordinirate svoj rad. Morali biste da imate malo više međusobne koordinacije, kako se ne bi dešavalo da i ovaj cenjeni dom opterećujete razmatranjem nekih spornih odredaba koje već treba da stupe na snagu, a ne da nas bukvalno zamarate stvarima da moramo da razmatramo neke predloge zakona o izmenama budžetskog sistema i stvari koje su već predviđene u nekim odlukama drugih državnih organa. Međutim, to je druga problematika. To je problematika koja je vezana za formiranje nove političke partije od nevladine organizacije koja je dve godine na vlasti. Dozvolite mi da pri kraju svog izlaganja kažem nekoliko reči o tome čimeje prelazak platnog prometa kod poslovnih banaka rezultirao u drugim zemljama. Oko toga moram da istaknem primer Republike Srpske. U Republici Srpskoj, nakon uvođenja platnog prometa u poslovne banke, došlo je do smanjenja budžetskih prihoda za skoro polovinu. Naravno, tu se ne radi samo o rizicima koji su vezani za likvidnost poslovnih banaka kod kojih se prebacuju konsolidovani računi trezora kojetreba prebaciti kod njih. Dakle, hipotetički, može doći do situacije da se poslovna banka nađe u nelikvidnom stanju, da se kod prenosa ili kod zahteva za isplatu nekih većih sredstava onemogući isplata tog većeg iznosa sredstava zbog nemogućnosti banke da servisira svoje obaveze. Zaista je, po skromnom mišljenju nas iz SPS, dobro da se još malo sačeka sa prenošenjem platnog prometa u poslovne banke, da bi se predupredile situacije koje zaista mogu da nastanu tim aktom. Međutim, ako je ekspertski tim iz ekspertske vlade koja na ekspertski način doprinosi ekspertskom razvoju privrede u našoj zemlji, do poboljšanja životnog standarda svih nas, zasnovan na ekspertskim uzorcima iz ekspertskih primera okolnih ekspertskih zemalja, pomenuo bih i eskspertski primer Republike Bugarske, gde od eksperata više ljudi ne mogu da dišu, pa su bili skloni tome da dozovu i bivšeg cara, šta li im je bio, da se vrati i da im bude neekspertski predsednik vlade, kako bi jedva mogli da dođu do vazduha od ekspertskih rešenja prethodnih ekspertskih vlada. Takođe, primer ekspertskih rešenja u Ruskoj Federaciji kazuje o tome da je zbog takvog načina raspolaganja ili ekspertskog uvođenja ekspertskih rešenja u raspolaganje sredstvima naroda, u krajnjoj liniji, došlo do stope mortaliteta i do smanjenja životnog veka građana Rusije, ne zbog toga što su previše pili votku, već zbog toga što nemaju hleba, što nemaju posla, što nemaju izvesnosti, što nemaju nikakvu sigurnost, koju je Vlada, dakle ekspertska vlada koja je bila kod njih, morala da uspostavi; i morala je, kao dugoročni kreator politike, da sprovodi i da planira mere kako se ne bi desilo to što se desilo, a desio se apsolutni kolaps privrede i desilo se ono što će vrlo verovatno i nama u bliskoj budućnosti da se desi. Ne daj bože da se desi, ali kako idu ekonomski pokazatelji, tako će uskoro biti. Da svedem priču na lokalni nivo; konkretno, u Pirotu, koji je do pre 10 ili do pre nekoliko godina bio jak industrijski centar, danas malo-malo pa neko štrajkuje, da li je "1. maj", da li je "Piroteks", da li je "Dragoš", da li je "Galanteks", koji je kao preduzeće u oblasti kožne prerade veoma dobro radio i u vreme sankcija. Sada, u ovim uslovima blagostanja, štrajkovi su ono što karakteriše funkcionisanje privrede, ne samo u Pirotu, već i u Srbiji, i jedino preduzeće koje u Pirotu danas radi i koje omogućava normalan život građana Pirota jeste "Tigar". To je samo nekih 10% od ukupnih privrednih subjekata u jednoj maloj sredini kakva je Pirot i ono što može da se desi jeste upravo to što mi želimo da sprečimo, mi socijalisti iz SPS-a, da sprečimo i predupredimo; a takođe želimo da se dođe do konačnih rešenja koja bi mogla da znače podsticaj razvoja privrede. Prošle nedelje smo ovde usvojili rebalans budžeta, usvojili budžet za 2003. godinu, koji je gospodin premijer Đinđić nazvao socijalnim budžetom. Nema veće socijale za bilo koje društvo od omogućavanja samih građana da zarade za svoj život, da mogu da se brinu o svojim porodicama, da mogu da rade i da zarade, a ne da se nalaze na državnim jaslama. I na samom kraju, pitanje koje su, gospodine ministre, mnogi građani koji su se javljali meni kao narodnom poslaniku postavljali, vezano je najpre (dozvolite mi malu digresiju) za uvođenje registar kasa u selima u kojima se nalaze prodavnice, koje dnevno nemaju obrt, nemaju pazar ni po 500 dinara. Jedna registar kasa za ta sela, koja su naseljena sa nekih 50-tak do 100 stanovnika, košta oko 1.000 evra. Da li će to značiti da ćete se vi, kao ministar,založiti za ukidanje tih prodavnica, za ostavljanje tih ljudi bez osnovnih životnih potrepština i mogućnosti dati ljudi dođu do tih osnovnih životnih namirnica, samo zbog toga što ste doneli zakon koji je neprimeren uslovima u kojima mi živimo u Srbiji danas i samo zbog toga što je takav zakon donet voljom većine. Takođe, moram da vas podsetim i na pitanja koja stalno postavljaju oni koji su zbog dobre politike, koju vodi ova vlada, ostali bez posla i prešli na Zavod za tržište rada.
Narodni poslaniče, sada ste se već neprimereno udaljili od teme punih pet minuta i 30 sekundi, ni reči o temi dnevnog reda, koja glasi - izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu. Ja bih vas molila da iskoristite vreme vaše poslaničke grupe govorom o temi ove tačke dnevnog reda.
Dobro, imam još pet minuta, tako da nije strašno. Dakle, zbog svih ovih navedenih razloga, poslanička grupa SPS neće podržati predloženu izmenu i dopunu Zakona o budžetskom sistemu, ukoliko ne budete imali više razumevanja za probleme na koje smo vam tokom ove rasprave ukazali ikoje je,na jedan vrlo edukativan način, izneo gospodin Jovan Todorović, član SPS-a, u najboljoj nameri, da bismo popravili ovaj zakon o budžetskom sistemu. No, bilo kako bilo, ovde se, u ovoj skupštini, većina obezbeđuje na različite načine, pa možda i putem nekih diplomatskih viza, koje pojedinci nose gore, na peti sprat, ali o tom-potom. SPS će, da kažem na kraju, biti protiv ovog zakona, ukoliko se ne usvoje predložene izmene i dopune zakona u onom obliku u kome smo ih mi predložili. I na kraju, ljudi koji su na Zavodu za tržište rada, već pet meseci ne primaju prinadležnosti, a vi ste ih oterali na Zavod za tržište rada. Pitaju vas - kada će prinadležnosti biti isplaćene? Hvala lepo.
Ima reč narodni poslanik Veroljub Arsić i to je poslednji prijavljeni govornik u raspravi u načelu. Vreme na raspolaganju poslaničkoj grupi SRS je osam minuta.
Dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, kad vas kritikuju poslanici SRS, nemojte da mislite da je to zato što vas mrzimo. Samo želimo da svojim zakonima, koje predlažete, ostavite što manje mesta za zloupotrebe. Tako je i u ovom slučaju, gospodine ministre. Mogu da vam kažem da lično cenim vaš rad kad je u pitanju budžetski sistem, pogotovu što hoćete da uredite zakonomjavnu potrošnju i kako se budžetska sredstva troše. Međutim, ono što mi pada u oči to jeda, i ako uređujete, uređujete više za druge, manje za sebe i sebi ostavljate manevarski prostor za određene zloupotrebe, za koje ne morate nikome da polažete račune. Zato je SRS i podnela amandman da odgovorno lice koje se ne pridržava ovog zakona bude kažnjeno u prekršajnom postupku. Što se samog zakona tiče, u članu 2. stav 8. vi ste, gospodine ministre, dali sebi za pravo da investirate na tržištu novca i van zemlje. Prvo, principijelno smo protiv toga, jer, zašto biste vi bili privilegovani budžetski korisnik i zašto to ne mogu da budu i organi lokalne samouprave? Znači, niko ili svi. To je principijelno. Pravno gledano, gospodine ministre, postavlja se pitanje - koga ćete vi to da finansirate kroz te ivesticije, hoćete li da finansirate strane privredne subjekte, koji treba da otkupe našu privredu u procesu privatizacije? Dakle, da našim novcem finansiramo kupovinu naših firmi, a vlasnik treba da bude stranac. Isto tako, gospodine ministre, u samom ovom zakonu postavlja se pitanje - zašto ste toliki rok dali da sredstva koja su budžetska, a nalaze se u bankama, odnosno poslovnim bankama, po viđenju, treba da budu prebačena na račun trezora do 1. jula 2003. godine. Računajući da vam platni promet u poslovnim bankama počinje od 1. januara 2003. godine, sam taj dug zakonski rok nije baš jasan i uvek ostavlja mesta za osnovane sumnje; uvek. Sada se postavlja pitanje zašto ste za fiskalne kase, gde je posao mnogo obimniji, gde sigurno naša elektronska industrija neće moći da pokrije sve korisnike tih kasa, ostavili rok samo od godinu dana. Isto tako, gospodine ministre, postavlja se pitanje zašto ste za oročena sredstva, koja su iz budžeta Republike Srbije u poslovnim bankama, dali rok za vraćanje 31.12.2003. godine? Pošto smo već imali rebalans budžeta Republike Srbije, odakle oročena sredstva kod poslovnih banaka? To znači, gospodine ministre, da ste se vi ponašali prilično raskalašno, kada ste sredstva iz budžeta davali poslovnim bankama. Još ste i oročavali. Sada se postavlja pitanje, koje su to privilegovane banke koje već više od godinu dana raspolažu parama Republike Srbije? Da nisu to, gospodine ministre, iste one banke koje finansiraju potrošačkim kreditima nabavku robe hravatskog i slovenačkog porekla? Već više puta, za ovom govornicom, rečeno je da banke treba da kreditiraju domaću proizvodnju. Sve vreme to izbegavate da kažete i svoju poresku politiku vodite uvek u nekoj zavijenoj formi, da vas obični građani ne bi mogli razumeti. Isto tako, gospodine ministre, nedavno smo izglasali izmene i dopune Zakona o porezu na promet. Prema izveštajima koje imamo sa terena i prema nekakvom tumačenju nekakvih savetnika, glasnika itd, odredbe tog zakona se ne poštuju. Ta tumačenja, svi republički organi zaduženi za kontrolisanje poreza na promet, prihvataju kao tumačenja ministarstva. Sada imate slučaj da se još uvek plaća porez na softver, a trenutno je legalizacija softvera i trajaće do 31.12. ove godine. Pod koju stavku ste zaveli softver? Da li pod publikacije? U samom članu zakona piše - softver. Znači, ne možete da navedete da je to publikacija posebnog interesa. Ministre, vidim da se ljutite zbog ovoga, ali vas sada prozivam da izađete za ovu govornicu i javno kažete i javno tumačite svim vašim republičkim organima da li su izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet oslobođeni hardver i softver. Ništa više.
Reč ima gospodin Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije u Vladi Republike Srbije.
Nema mržnje, nema ljutnje. Odgovor na vaše pitanje: kao što je predviđeno (a to je, setite se, urađeno prihvatajući jedan amandman, koji je predložila Socijaldemokratska partija, bar tako mislim, ne znam tačno koja partija) da bi to bilo urađeno na pravi način, Ministarstvo za nauku je pripremilo jedan podzakonski akt, koji bi trebalo da to bliže uredi. Oni su to uradili. Dali smo naše mišljenje na taj podzakonski akt i on treba da bude publikovan ovih dana. Odgovor na ovo vaše pitanje je - da; ali treba da postoji bliže uređenje te materije, da sada ne bi sve postalo hardver i softver i zbog toga što je taj amandman proširio materiju, pričalo se i o jednoj informatičkoj opremi. Mislilo se na štampače. Ne bi trebalo da se desi da bilo koja stolica ili bilo šta u ovoj zemlji postane informatička oprema i bude oslobođeno poreza na promet. Zbog toga što je intervenisano na taj način kroz amandman, Ministarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj mora da pripremi taj podzakonski akt koji će biti gotov ovih dana. Stalo nam je da sve bude uređeno za Novu godinu. Biće na sednici Vlade sutra ili sledeće nedelje.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) U tom slučaju, zaključujem načelni pretres. Pre prelaska na pretres Predloga zakona u pojedinostima, obaveštavam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, odbacio kao nepotpune: amandman na član 2. koji su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović, Ljubomir Mucić, mr Radojko Petrić i prof. dr Bora Stanimirović; zatim, amandman na član 53, koji je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković; na kraju, amandman kojim se posle člana 74. dodaje novi član 74a, koji je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, ovi amandmani ne mogu biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Reč je tražio zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, narodni poslanik Tomislav Nikolić. Povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče sam u raspravi u načelu govorio o ova dva amandmana, za koja sada gospođa Čomić kaže da ne mogu da budu predmet rasprave. To bi bio neki moj načelni stav u pogledu tumačenja Poslovnika, ali vas upozoravam, gospođo Čomić, da je princip već prekršen i da su na ovaj način već i prihvatani amandmani na pojedine predloge zakona, pa čak i jedan amandman Demokratske stranke Srbije na Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Na to sam vas upozoravao blagovremeno. Amandmanom je prihvaćena izmena člana Poslovnika, koja uopšte nije bila predviđena Predlogom za izmenu i dopunu Poslovnika. Kada se jednom ustanovi princip da narodni poslanik amandmanom može da menja i ono što nije menjano predlogom za izmene i dopune, taj princip mora da se poštuje do kraja. Ne mogu naši amandmani da budu odbačeni samo zato što su ih podneli poslanici Srpske radikalne stranke, a da budu prihvaćeni amandmani sa zakonski istim okvirom samo zato što ih je podnela Demokratska stranka Srbije, u to vreme pripadnik skupštinske većine. U jednoj raspravi povodom zapisnika sa prethodne sednice Narodne skupštine upozorio sam da ste izmenili Poslovnik i u članu koji nije bio predviđen za izmenu, ali ste ga izmenili prihvatajući amandman narodnih poslanika Demokratske stranke Srbije. Podneo ga je Dragan Jočić. Zato vas upozoravm, ne možete da odbacite ove naše amandmane. Danas će o njima da se raspravlja i da se glasa. Pretpostavljam da će ih skupštinska većina odbiti, pošto ih nije prihvatio ni predstavnik Vlade. Ali, da bismo znali da se nalazimo u Narodnoj skupštini, da svi imamo ista prava i iste obaveze, da se ne čita potpisnik, već ono što u tekstu piše, nemojte da primenjujete dvostruke aršine. Ova Narodna skupština će raditi po istim principima, bez obzira na to da li je predlagač onaj ko pripada Vladi Srbije, vladajućoj većini u parlamentu ili pripada opoziciji. Jer, imamo ista prava. Primenjuju se isti propisi, pa i ovaj propis na osnovu koga donosimo zakone. Uopšte ne prihvatam vašu konstataciju da naši amandmani mogu da budu odbačeni ako su isti takvi vaši amandmani, koji pripadate većini ili ste pripadali, svojevremeno bili prihvatani. To su najgori amandmani, to su oni koji su pokvarili ovaj poslovnik do te mere da se mi više uopšte ne osećamo ravnopravnim u sali Narodne skupštine. Zbog toga tražim da se o ovoj povredi Poslovnika izjasni Administrativni odbor, a od vas tražim da bez obzira na stav Zakonodavnog odbora (on ima pravo i da odbije, a ne znam ko mu je dao to pravo).
Tri minuta.
Završavam. On može samo da konstatuje da li je amandman pravno moguć ili nije. On ne može da kaže da amandman nije potpun. On ne može da ceni celishodnost amandmana. Zbog toga nas ne obavezuje mišljenje Zakonodavnog odbora. Mi smo podneli amandman u roku. Službe skupštinske su ga propustile kroz proceduru. O njemu su se izjašnjavali odbori. Red je da se o njima izjasni i Narodna skupština.
Narodni poslanik se nije, praktično, pozvao na povredu Poslovnika, već na nepravilnu primenu člana 142. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine od strane Zakonodavnog odbora. Pri tome, obrazlažući svoju primedbu presedanima, kojima mogu da budem sklona kao narodni poslanik, a koji se odnose uglavnom na anglosaksonski pravosudni sistem, češće na američki, gde se na osnovu presedana pravi pravna praksa, ako je do presedana uopšte došlo. Sednica Zakonodavnog odbora je održana, Odbor je doneo odluku i na osnovu primene člana 142. stav 5. amandmani neće biti predmet rasprave na sednici ove skupštine, a sednica Administrativnog odbora će biti zakazana u Poslovnikom određenom roku. Povreda Poslovnika, po novom osnovu? Izvolite. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, povreda Poslovnika.
Vi ste se pozvali na jedan član Poslovnika. Na taj član se poziva i Zakonodavni odbor i tvrdi da amandman nije potpun. Amandman je potpun, ima osnov po kome se podnosi. Odnosi se na zakon koji se menja, ima obrazloženje, podnet je u roku. To su uslovi koji se postavljaju da bi amandman bio potpun. Vi ne možete sa obrazloženjem da amandman nije potpun da odbacite amandman koji je potpun. Da ste rekli - amandman se ne prihvata zato što se odnosi na izmenu člana zakona koji nije menjan predlogom zakona, o tome bismo mogli da raspravljamo po drugom osnovu, ali to nije utvrdio ni Zakonodavni odbor. On je samo rekao da amandman nije potpun. Amandman je potpun, da nije potpun, ne bi ga propustile skupštinske službe. Kada se već pozivate na precendent, tamo zaista presedan stvara pravo gde pravo nije regulisano, ali ovde kod nas je sve regulisano zakonom. Nama je izvor prava napisani zakon. Nama je Poslovnik izvor prava. Ako je prekršen jednom i to ste odobrili, ne možete idući put da kažete da je prekršen, pa da nećete da odobrite, onda ostaje sumnja, a nas gledaju građani Srbije, ostaje sumnja da ste odbacili amandman samo zato što su ga podneli narodni poslanici SRS. To i jeste istina. Vi se time i rukovodite, ali vas pozivam da pred očiglednim činjenicama promenite svoje stavove. U stanju sam da vam za pet minuta donesem dokumentaciju o tome kada ste sve prihvatili amandmane koji su na ovaj način bili nepotpuni. Pa ako ste ih već prihvatali, sada i ne očekujem da ih prihvatite, ali moraju da uđu u proceduru. Onda, neka skupštinska većina odluči hoćeli biti prihvaćeni ili ne, tim pre što amandmani popravljaju predlog zakona, regulišu materiju koju je ostavio predlagač zakona neregulisanom i koja će da pravi teškoće u primeni zakona. Na primer, član 53. na koji se poziva zakon u skoro svakom članu uopšte ne reguliše materiju oko koje se zakonodavac poziva na taj član. I da ima malo mudrosti kod predstavnika Vlade, prihvatio bi amandmane ili bi on podneo amandmane na svoj predlog zakona i mogao bi posle toga da se diči da ima jedan tekst zakona koji iduće godine neće morati da menja. Ovako, garantujem vam, moraćete ponovo da menjate Zakon o budžetskom sistemu, pa makar zbog člana 53.
Konstatujem da je narodni poslanik Tomislav Nikolić samo proširio obrazloženje i svoju argumentaciju za povredu Poslovnika, a moje obrazloženje i objašnjenje ostaje isto kao i u prethodnom slučaju, s tim što je narodni poslanik u pravu, da, mi imamo pravni osnov na osnovu kojeg donosimo odluke i taj pravni osnov je iskorišćen za odbacivanje amandmana kao nepotpunih. Prelazimo na član 2. na koji je amandman podneo Aleksandar Vučić. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana nije tu. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Pošto je predlagač zakona promenio ceo član 8. Zakona o budžetskom sistemu, valja ukazati na razlike između prethodnog člana i onog koji se sada predlaže, a odnosi se na ovlašćenja ministra finansija. Ministar finansija sada članom 2. dobija ovlašćenje da investira novčana sredstva koja se nalaze na konsolidovanom računu trezora Republike na domaćem ili na inostranom finansijskom tržištu novca ili kapitala. Novčana sredstva, koja se nalaze na konsolidovanom računu do sada je mogao da investira na domaćem tržištu i to naravno likvidne rezerve. A, ako se dalje tumači član 8. i kada pogledate stav koji kaže da lokalni organ uprave nadležan za finansije može zaključiti ugovor sa ministrom o investiranju novčanih sredstava na konsolidovanom računu trezora lokalne vlasti, to znači da lokalni organ vlasti može sa ministrom da zaključi ugovor da ministar na inostranom finansijskom tržištu novca i kapitala plasira i novčana sredstva lokalnih samouprava. Dakle, nije samo sa konsolidovanog računa trezora Republike, nego i sa konsolidovanog računa trezora lokalnih vlasti, kako se to ovde naziva u ovom zakonu. To otvara pandorinu kutiju. Najpre je, moram da kažem, besmisleno u jednoj od najsiromašnijih zemalja u Evropi koja ima, kako vi rekoste, najskromniji budžet, čija je svaka stavka budžeta već predviđena za neko socijalno davanje, budžeta koji sa preko četrdeset i nešto posto finansira socijalne obaveze, besmisleno je predvideti da će biti sredstava za investiranje. Besmisleno je. Na ozbiljnim tržištima ga neće biti. Ako budete imali milion evra za investiranje, pa ko ste to vi, gde da se pojavite, na kojoj berzi, sa milion evra i da vas neko respektuje kao partnera. Sramota je za jednu državu da se sa tim iznosom, a neće biti ni milion evra, biće 500.000 evra, da se pojavljuje uopšte na berzi. Druga stvar, a koja brokerska kuća će to da radi? A, čime će da nam garantuje da nam ne ode taj budžet, da se ne desi za jedan dan da ga investirate, da berza pukne, a znate kako Amerikanci zaljuljaju i tokijsku berzu, i moskovsku berzu kada im to treba, propadnu ljudi za noć, propadaju države za noć, dalje u ropstvo uvlače države, a nećete da prihvatite dva člana, dva amandmana SRS, a jedan od njih utvrđuje i odgovornost minitra za investirani novac. Nećete da prihvatite odgovornost ministra za novac koji se investira. Ostaje isključivo odgovornost ministra za zaduživanje, investiranje nije zaduživanje, to su dva potpuno različita tela, to su antipodi, znači ministar odgovara kada se zadužuje Republika, a kada Republika investira, onda ministar neće da odgovara, jer ministar hoće da špekuliše na berzi; svoje pare, tetkine pare, nečije pare, investirajte u berzu, špekulišite, nemojte sa državnim novcem. Hoću da prihvatim na domaćem tržištu novca i kapitala da investirate koliko god hoćete. Vi ste član Vlade, a Vlada snosi odgovornost za ono što vi radite. Valjda ćete se smilovati jednom u mandatu barem ovde da nam podnesete izveštaj šta ste uradili, ako nećete jednom godišnje, na šta vas obavezuje Ustav i Poslovnik, ali da vi narodske pare i ne samo pare Republike, nego i pare svih lokalnih vlasti, investirate po svom nahođenju, ne podnoseći izveštaj nikome, ne odgovarajući čak ni prekršajno za to što činite, mislim da to u ovoj našoj Srbiji još nijedan čovek svojim dosadašnjim životom i radom nije zaslužio, a posebno niste vi ministre, vi niste minitar finansija, vi ste ministar za poreze. Vi ste ministar za ubiranje poreza, za šišanje, vi ste jedan berberin ministar. (Predsedavajuća: Pet minuta.) Naravno, to treba razumeti i to govorim u prenesenom značenju, a vi možete da se krivite koliko god hoćete. Dobro, videćemo ko je koga ošišao kada sudovi budu presuđivali. Za razliku od vas DOS-manlija, kod nas sudovi rešavaju, ne rešavaju revolucionarni sudovi i ne rešava želja i volja. Tako da ono što ste meni oteli, čekam prvo da vidim šta će sud o tome da kaže. Na svu sreću, postoje sudovi u Srbiji. (Predsedavajuća: Šest minuta.) Ti si mi oteo, ti si mađarski privrednik i nemam sa tobom o čemu da razgovaram. Meni da dođe neko ko ovde u Srbiji .... (Predsedavajuća: Potrošeno je vreme za raspravu o amandmanu.) ... plaća poreze da me pita, hoću. A ti što si 15 godina plaćao poreze Mađarskoj, ti o tome nemoj da pričaš. Ministre, razmislite vi malo bolje o ovom amandmanu. Mislim da nemate taj kapacitet. Kada kažem kapacitet, mislim na sve vrste kapaciteta da toliku odgovornost preuzemete na sebe.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni poslanik poslaničke grupe SPS.
Gospođo Čomić, gospodine ministre, dame i gospodo narodni posalnici, poslanička grupa SPS podržaće amandman gospodina Vučića zato što je logičan i smislen. Ovde se otvara jedno pitanje, kako se uopšte može desiti da imamo višak finansijskih sredstava na konsolidovanom računu trezora Republike i da ta sredstva možemo plasirati i u inostranstvu. Dakle, kako uopšte možemo kao trezor, kao republičke finansije doći u tu situaciju. Vidim jedan jedini način, a to je da nam se odobri zajam za finansiranje budžetskog deficita, da zajam potiče iz inostranstva, a da se ta sredstva za neko vreme i dalje nalaze u inostranstvu, pa da se eventualno može odlučiti da se ta sredstva plasiraju u inostranstvu. To je jedina mogućnost da dođe do investiranja na stranom tržištu. Onda se postavlja pitanje, zašto smo mi zapravo uzimali zajam, da li ga je trebalo uzimati ako smo već u prilici da ga investiramo na inostrano tržište. Zato je smisleno da se ovaj amandman prihvati i da se takve moguće situacije izbegnu. Dakle, to je u najboljoj nameri. Drugo, u vezi sa ovim članom, poslanička grupa SPS podnela je amandman koji je Zakonodavni odbor odbio kao nepotpun. Ne znam šta je tu nepotpuno, gospođo Čomić, a pitam i ljude koji su u Zakonodavnom odboru radili na tom pitanju, pošto nema obrazloženja. Mi smo rekli, ako postoji višak novčanih srestava u republičkom trezoru, da o njegovom plasmanu odlučuje Vlada, a ne ministar. Ako postoji višak novčanih sredstava u trezoru lokalne samouprave ili autonomne pokrajine, da o plasmanu tog viška sredstava ne odlučuje ni jedan pojedinac. Dakle, ne ovlašćeno lice u nadležnom organu za finansije lokalne samouprave nego izvršni organ te lokalne samouprave. Ne znam šta je tu nepotpuno. Treće, tim amandmanom predložili smo da se pojam investirati zameni pojmom plasirati. Da li ima išta potpunije nego što je tekst amandmana koji smo podeni u ime poslaničke grupe SPS. Zato predlažem gospodinu ministru da bude do kraja otvoren za ovakvu vrstu predloga i za popravku zakona i da prihvati, bez obzira na stav Zakonodavnog dobora, amandman gospodina Vučića i SRS i amandman koji je na ovu temu podnela poslaničak grupa SPS.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Bratoljub Janačković. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, vrlo kratko, s obzirom da smo se prilikom rasprave u načelu uglavnom sporazumili sa predlagačem i ministrom, objasnio sam sadržaj i suštinu mojih amandmna. Došao sam do saznanja da je u ovom prelaznom periodu preuranjeno za takvu vrstu intervencije u zakonu. Uz pun respekt i poverenje prema predlagaču, ovaj i sledeći amandman povlačim.
Konstatujem da je podnosilac povukao amandman, čime prestaje da bude predmet rasprave u pojedinostima. Predlog da se posle člana 4. doda novi član podneo je narodni poslanik Bratoljub Janačković, sa ispravkom. To je amandman koji je za govornicom, uz amandman na član 2, povukao iz procedure i time i ovaj amandman prestaje da bude predmet rasprave u pojedinostima. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović, Ljubomir Mucić, mr Radojko Petrić i prof. dr Bora Stanimirović. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Dame i gospodo narodni posalnici, u ime poslaničke grupe SPS četiri poslanika su podnela amandman na član 6, tako što su predložili da se u članu 6. stav 2. postojeći tekst zameni i da ovaj tekst treba da glasi: "O zaključivanju ugovora o zajmu i emitovanju hartija od vrednosti radi finanisranja budžetskog deficita odlučuje Vlada kada je reč o domaćim zajmovima, odnosno kreditima, a Narodna skupština kada je reč o inostranim zajmovima". Povodom ovog amandmana smo vodili raspravu kada smo u februaru mesecu ove godine usvajali zakon o budžetskom sistemu. Tada smo izneli sve argumente za i protiv ovog rešenja. Mislim da je bilo opravdano u tom trenutku predvideti da za zaduživanje kod domaćih finansijskih organizacija ili zaduživanja putem izdavanja hartija od vrednosti i obveznica može i odluke da donosi Vlada Republike Srbije, a o zaduživanju kod inostranih finansijskih organizacija i dobijanja inostranih kredita treba da odlučuje ova skupština. Tom prilikom takođe smo rekli da ova skupština ne može samo biti mesto na kome će se davati garancija i kontragarancija za ono što je već neko uzeo i obezbedio sredstva, već Narodna skupština mora odlučivati o zaduživanju Republike Srbije u inostranstvu. Takođe mislim da su ove izmene i dopune zakona, koje se pre svega odnose na uvođenje službe za javna plaćanja, i politički malo diskutabilne, imajući u vidu da je već u prethodnom članu obrazloženo da je besmisleno investiranje iz sredstava poreskih obveznika, a već u ovom članu 6. se predviđa i reguliše način pokrića budžetskog deficita. Mislim da ove dve stvari oko investiranja i viška sredstava u opštinskim budžetima, budžetima lokalne samouprave i republičkom budžetudiskredituje ovo pitanje koje se odnosi na pokriće budžetskog deficita. Mislim da je sa te strane zaista nepotrebno u ova dva člana koja se isključuju, vršiti izmene i dopune i da ovom prilikom treba prihvatiti amandman koji su podneli poslanici ispred SPS-a. Hvala vam.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Pošto su ovaj amandman prihvatili Odbor za finansije i predstavnik Vlade, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Radojko Petrić, Joca Arsić i Miloš Nešović. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Gospođo Čomić, poštovani poslanici, gospodine ministre, u ime Socijalističke partije Srbije zajedno sa poslanicima Jocom Arsićem i Milošem Nešovićem podneo sam amandman na član 8. Predloga ovog zakona. Amandman se sastoji iz dva dela i odnosi se na nove članove 73a i 73đ. U članu 73a Vlada je predložila da mrežu, broj i strukturu organizacionih jedinica utvrđuje ministar na predlog direktora uprave za javna plaćanja. Amandmanom se predlaže da to bude u nadležnosti Vlade, a ne ministra. Normalno je da ministar pribavi mišljenje direktora uprave za javna plaćanja i da sačini predlog, ali odluku o mreži organizacionih jedinica treba da donosi Vlada. Ovo ima smisla i zbog ujednačavanja kriterijuma prilikom utvrđivanja mreže organizacionih jedinica za druge poslove. Kao primer navodim određivanje sedišta filijala i ekspozitura poreske uprave. Moraju se uvažavati isti kriterijumi: broj stanovnika opštine, broj korisnika usluga, ekonomska snaga područja, površina, geografski položaj područja, kao i normalne kadrovske i prostorne mogućnosti te sredine. Vlada je ta koja može da obezbedi primenu istih kriterijuma, a ne pojedine institucije od slučaja do slučaja i koje ne poznaju dovoljno ukupnu situaciju na terenu. Drugi deo amandmana odnosi se na član 73đ. U predlogu Vlade u ovom članu kaže se da je uprava za javna plaćanja, u slučaju odbijanja izvršenja naloga za plaćanje zbog neusklađenosti sa propisom, dužna da na zahtev podnosioca naloga pismeno obrazloži razlog za odbijanje. Amandmanom se predlaže dopuna u smislu da je podnosilac naloga dužan podneti pismeni zahtev ako želi da mu se da obrazloženje u pismenoj formi. Iako ovo može na prvi pogled da izgleda beznačajno, u praksi može da stvara komplikacije. Naime, službenik na šalteru kada vraća nalog daje usmeno obrazloženje zbog čega nalog ne može da bude realizovan. Česta je praksa da naloge donose kuriri i druga nestručna lica. Zbog toga je nelogično propisivati obavezu da uprava za javna plaćanja mora pisati obrazloženje i na zahtev tih nestručnih lica. Zato je potrebno izvršiti dopunu ovog člana. Uprava za javna plaćanja treba da piše obrazloženje zbog čega je odbila izvršenje naloga kada joj se podnosilac obratio u pismenoj formi. Time će biti obezbeđeno da zahtev traže stručni predstavnici podnosioca naloga. Sa prihvatanjem amandmana obezbeđuje se odgovornije obavljanje poslova i obezbeđuje se ravnopravan tretman zaposlenih i kod korisnika budžeta i kod radnika zaposlenih u upravi za plaćanje.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Pošto su ovaj amandman prihvatili Odbor za finansije i predstavnik Vlade, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Pre obrazlaganja ovog amandmana da vas samo upoznam, gospođo Čomić, da je amandman koji je povukao narodni poslanik Bratoljub Janačković, a kojim je predvideo da se posle člana 4. doda član 4a kojim će biti menjan član 14. Predloga zakona, koji Vlada nije predlagala ovim predlogom zakona, uvršćen u skupštinsku proceduru i čak je narodni poslnaik izašao da ga obrazlaže za govornicom i tek za ovom govornicom ga je povukao. Jedan isti Zakonodavni odbor razmatrao je amandmane narodnih poslanika Janačkovića, Veljkovića i Gordane Pop-Lazić. Trebalo je da sva tri amandmana imaju istu sudbinu, da budu odbačeni kao nepotpuni ili da se puste u proceduru. Amandman gospodina Janačkovića, koji pripada vladajućoj većini u ovoj skupštini, uvršćen je u proceduru, a amandman narodnih poslanika Srpske radikalne stranke nije uvršćen u proceduru i toliko o vašem shvatanju demokratije i parlamentarizma u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Sada amandman na član 10. Mislim da bi ministar, samo da ga nije sramota što mu se ovako nešto omaklo i provuklo, oberučke prihvatio ovaj amandman ili učestvuje u nečemu u čemu će učestvovati čak i sve lokalne samouprave, a što će da se odigra od dana stupanja na snagu ovog zakona do 31. decembra 2002. godine. Najpre stav 1. po kome je predviđeno da sredstva koja su deponovana kao depoziti po viđenju kod poslovnih banaka ostanu kod poslovnih banaka do 1. jula 2003. godine. Zašto? Razumem obrazloženje da bi se stvorio haos ako bismo rekli - stupanjem na snagu povlače se sredstva, polanirala je Delta banka šta će sa tim sredstvima. Razumem, ali mi smo dali rok 31. januar 2003. godine. Eto, mesec dana je sasvim dovoljno da neko ko ima sredstva plasirana po viđenju dalje plasirana ta sredstva vrati i da lokalne samouprave prebace sredstva na konsolidovani račun trezora lokalnih vlasti. Obrazloženje, racionalno, za tih šest meseci ne postoji, osim da se čini usluga bankama, ali ako smo rekli gospodine ministre da je svrha donošenja ovih izmena i dopuna baš ta, da taj zdrav novac kojim raspolažu budžeti ne bude više sredstvo kojim će da se koriste poslovne banke, uzmite i ta sredstva u roku od mesec dana. Zašto da ostanu još šest meseci kod njih kada su već deponovana po viđenju? Stavovi 6. i 7. su besmisleni. Šesti je besmislen, ne može da stoji u zakonu. Zakon koji će da stupi na snagu 25. ili 26. decembra kaže - ona sredstva koja ste oročili u 2003. godini. U budućnosti se ne koristi prošlo vreme. Da ste rekli - sredstva koja biste oročili 2003. godine, to bih razumeo. Da ste rekli - sredstva koja ste oročili 2002. godine i to razumem; ali da kažete- sredstva koja ste oročili 2003. godine, to ne razumem zato što nismo u 2003. godini i niko u 2003. godini nije oročio sredstva. Na koga se sada ovo odnosi? Ko su ti direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava koji su u 2003. godini oročili sredstva? Dajte nam ovde malo podataka da vidimo ko to špekuliše i manipuliše. Kakvi su to ugovori sklapani 2002. godine o oročavanju u 2003. godini, o oročavanju budžeta unapred, koji nisu ni izglasani. Stav 7.Za stav 7. zaista nam dugujete obrazloženje kome se ovo čini. Znam, ministre, da je vama mnogo lepše da razgovarate sa drugim osobama, nego da slušate narodnog poslanika, ali vas upozoravam da izričem optužbe sa ove govornice i da bi bilo najmoralnije od vas da odgovorite ...
Pet minuta.
Ja bih da koristim i kao predstavnik poslaničke grupe. Da odgovorite na te optužbe i da odagnate jednu sumnju. Naime, ako zakon stupi na snagu 26. decembra, gospodine ministre finansija, a vi ste sada prvi put u istoriji ove zemlje i lice koje ubira prihode i lice koje o trošenju prihoda odlučuje, ta funkcija u jednom čoveku do sada nije bila zastupljena, nego se uvek gledalo da o prihodima brine neko drugi, a o trošenju sredstava neko drugi, da ne bi došli vi u iskušenje, gospodine ministre. Interesuje me, ako zakon stupi 26. decembra na snagu, zašto ste predvideli da do 31. decembra može da se izigra zakon, zašto ste predvideli da sve lokalne samouprave mogu, u vakumu od 26. do 31, da sklope ugovore o oročavanju svojih sredstava sa poslovnim bankama i da se, praktično, ne formiraju konsolidovani računi trezora lokalnih vlasti sve do 31. decembra 2003. godine. To je odredba člana 7. Predloga zakona. Da li i vas vode bankarski lobiji ili su se vaši predstavnici u lokalnim samoupravama upleli u nešto što je nečasno i dali obećanja, a preuzeli obaveze povodom tih obećanja? Potenciram to da se radi o jednoj banci koja je privilegovana i drugoj koja je bila privilegovana i u onom režimu i u sadašnjem. Sada je možda malo manje privilegovana, ali ova prva - "Delta banka", preuzela vas je kao što je držala i socijaliste pod svojom kontrolom. Preuzela vam je sve budžete i radi sa tim budžetima šta ona hoće. Naravno, ni "Cepter banku" neću da zaboravim, zato što vam je to omiljeni poslovni čovek u Srbiji, koji dinar poreza nikada nije platio, a prodao je robe za nekoliko milijardi evra u Srbiji. Ministre, jednom sam vas već sa ove govornice, a to znači ne neozbiljno, obavestio o tome da dok vi niste bili u Srbiji taj koji ima dva-tri imena, jedno mu je bilo srpsko, jedno mu je izmišljeno - Cepter, prodao je robe u Srbiji za nekoliko milijardi evra i nije platio ni dinar poreza. (Glas iz sale: Vi ste bili na vlasti.) Šta vi znate ko je bio na vlasti. Umete li još nešto da progovorite u životu osim da smo bili na vlasti.
Narodni poslaniče, molim vas da se vratite na temu amandmana koji ste podneli na Predlog izmena i dopuna Zakona.
Ako već opominjete ove iz sale, recite kom ste to narodnom poslaniku uputili opomenu, jer oni će da nastave i dalje da galame, a ne znaju koga ste lično od njih opomenuli.
Narodni poslaniče, pošto se sa pravom računate u vrsne poznavaoce i skupštinske procedure i Poslovnika, vrlo dobro znate da ste sa najmanje tri postupka u toku ove sednice, između 13,10 i sada, insistirali na tome da su se stekli uslovi da vam se izrekne i mera oduzimanja reči, s obzirom da imate dve opomene. Dakle, upozorenje za temu kojom se bavite odnosi se na vas kao govornika. Imate 30 sekundi za raspravu o ovom amandmanu.
Gospođo Čomić, mislio sam da ste me upoznali za ove dve godine. Nikada se pretnji nisam plašio i nikada nećete moći da obuzdate moj govor za skupštinskom govornicom.
Narodni poslaniče, ovo nije pretnja, ovo je obaveštenje. Kada budete čuli pretnju, videćete razliku. Ovo je obaveštenje na osnovu člana 84. stav 2.
Kada sam bio nedovoljno odrastao, otac mi je rekao - sine, kad god ti neko daje savet koji nisi tražio, znaj da ti preti. Tako taj vaš savet koji od vas nisam tražio shvatam isključivo kao pretnju. Nemojte da mi pretite, govorio sam veoma ozbiljno o veoma ozbiljnoj temi. Čitao sam pažljivo Predlog zakona i izneo sam vam ovde sve asocijacije na koje me je naveo ovaj predlog zakona. Nemojte da me terate da sad prozivam poimenice ljude u ovoj sali koji znaju o čemu govorim i koji su u sve ovo umešani, a predstavljaju pojedine lokalne vlasti. Ni bekstva iz jedne stranke u drugu neće ih spasiti kad ponovo budemo na vlasti.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Pošto su ovaj amandman prihvatili Odbor za finansije i predstavnik Vlade, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, gospodin Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije, želi završnu reč? Reč ima ministar Božidar Đelić.
Želeo bih samo da u ovoj konačnoj reči otklonim nekoliko nedoumica, ali i da posle kažem nekoliko reči o daljim koracima, ukoliko usvojite ovaj predlog zakona. Prvo, želim da se zahvalim mnogobrojnim poslanicima koji su oko ove podosta tehničke teme dali nekoliko interesantnih ideja. Veliki deo njih nije predmet ovih izmena i dopuna, ali sigurno će biti ugrađene u sledećim koracima, bilo da je to novi zakon o Narodnoj banci Srbije, bilo da je to budući predlog zakona o javnom dugu koji moramo pripremiti, bilo da je to dalji razvoj trezora na svim nivoima koji će, siguran sam, iziskivati i dodatnu zakonodavnu i podzakonsku aktivnost. Ovaj proces je nešto što smo mi u poslednjih godinu i po dana počeli da radimo. Ukoliko ovaj cenjeni dom usvoji ove izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, naravno, pred nama je mukotrpni rad same implementacije i uspostavljanja ove uprave i svih ovih načela koji su ovde određeni. Mnogobrojne pripremne radnje su gotove. Mogu da kažem da ćemo u tom slučaju uraditi u godinu dana ono za šta je trebalo jednoj Sloveniji šest godina, jednoj Hrvatskoj četiri godine. U ovom segmentu javnih finansija smo pokušali da ubrzamo tok događaja, naravno učeći najviše od njih, jer oni su krenuli iz tog korena, tog SDK, te organizacije javnih finansija. Znači, i dobra i loša iskustva smo pokušali da uklopimo u ovo. Zbog toga, mislim da ćemo kroz izglasavanje ovog zakona napraviti jedan značajan korak u daljem uspostavljanju reda i transparentnosti u javnim finansijama. Još jedna činjenica je, čini mi se, provejavala kroz mnogobrojne intervencije, a to je kako izmeriti rizik, kako upravljati rizikom. Rizik u finansijama postoji. On postoji zato što u svakom momentu možete plasirati ili ne plasirati data sredstva, možete uspostaviti jedan ugovor sa jednim pravnim licem ili ne. Zbog toga ovo što se sada dešava, možete sagledati ovoga puta na rashodnoj strani, to je pokušaj da mi što pre i na najbolji mogući način uspostavimo sistem koji će nam omogućiti da: pod jedan, premerimo rizik i zbog toga smo u Zakonu o budžetu imali prvi put jedan broj tih elemenata; pod dva, ovo je element onoga o čemu mi ovde danas govorimo. To je mnogo bolji sistem da se upravlja tim rizikom i da se sa što manjim rizikom plasiraju neka sredstva, koja će biti izuzetno oskudna u godinama koje dolaze, naravno na dobrobit onih koji su i izvor tih sredstava, a to su naši poreski obveznici. Jednostavno, na momente se ovde činilo kao da odjedanput postoji neki ogroman rizik zbog toga što treba plasirati neka sredstva i mnogobrojni su dobro prepoznali da će ona u početku biti izuzetno mala. To ne znači da rizik nije postojao pre, ali se bežalo od njega i sistemski se rizik stvarao. On se stvarao tako što su se stvarale neke obaveze. Ako bih mogao da dam samo jedan primer, od najružnijih stvari u finansijama u domenu zaduživanja i stvaranja obaveze koje sam video, to je kada smo uočili da je jedan bivši guverner NBJ bukvalno na jednoj salveti na aerodromu u Nemačkoj potpisao jednu garanciju za koju on nije bio zakonski ovlašćen da potpiše, čime je kao garanciju založio neka sredstva NBJ jednoj stranoj državi. Ta strana država danas kaže - imate ovlašćeno lice, nije naš problem u tome što ta osoba nije poštovala zakon. Ona je bila ovlašćena za pregovore. Otkuda smo mi znali da ta osoba nema pravo da sprovede tu garanciju. Na taj način, i na lokalnom nivou, u to sam uveren, imamo na sijaset primera gde kroz garancije vršimo kroz preuzimanje nekih obaveza, kroz mnogo toga što su mnogi uradili, a da o tome ni lokalna skupština, ni ova skupština nisu bile obaveštene. Mi smo zatekli situaciju gde rizik ne samo da se nije prepoznavao, merio i njime se upravljalo, nego se on sistemski dodatno kreirao. Zbog toga, u budžetskom sistemu ćete primetiti da moraju ostati neke odredbe, koje su podosta tvrde, u smislu velikog ograničavanja, naročito za lokalne samouprave, za njihovo zaduživanje, a to je da one ne mogu da se zadužuju za bilo šta drugo, nego za neke kapitalne investicije. To je bilo pitanje u diskusiji. Naravno, što se tiče inostranih zajmova, i to mora biti praksa koja se mora održati po svaku cenu ovde, to je da za bilo koji kredit, za bilo koju inostranu garanciju, tu postoji neko zakonodavstvo, ali ne mora biti nikakve rupe u svemu tome. Sve mora doći pred ovaj dom, jer na taj način se angažuju sredstava budućih budžeta i neke garancije. Zbog toga, jedan broj tih garancija i kontragarancija će se naći pred ovim domom u nedeljama i mesecima koji dolaze. Sada ne bih da preduhitrim tu debatu, ne zbog toga da bi se kreirao rizik, naprotiv, da bi ova skupština, u ime naroda, izglasala ili ne, ono što će biti angažovanje nekih sredstava budžeta, znači sredstava koja će doći iz džepova naših poreskih obveznika u godinama koje dolaze. Samim tim, mislim da kroz uspostavljanje uprave za javna plaćanja mi ubrzano uspostavljamo red i pribiližavamo se tržišnoj ekonomiji, s tim što i dalje priznajemo državnu funkciju gde ona postoji. To će biti efikasan način evidentiranja i sutra uspostavljanja raznih funkcija trezora na lokalnom i na nacionalnom nivou. Time ćemo uštedeti i imati transparentnost u javnim finansijama. Što se tiče zaduženja, plasiranja sredstava, na ovaj način imamo uređeniji sistem, i naravno, o svemu tome ćemo imati mnogo više prilika da pričamo kad se dođe do zakona o javnom dugu. Zbog toga apelujem da glasate za ove izmene i dopune ovog budžetskog sistema. Zadnja stvar koju bih hteo da kažem, a zbog toga što su me mnogobrojni poslanici, pa i neke poslaničke grupe, pitale - a šta je sa završnim računom za 2000. godinu? Naročito poslaničke grupe DOS-a, DSS-a, da li treba glasati za taj završni račun, da li je to na neki način "pokrivanje" onoga što se desilo i što je predočeno u izveštaju? Želim da kažem da treba prihvatiti i glasati za ovaj završni račun, jer on ni u kom slučaju ne vrši aboliciju onoga što je, eventualno, postupak koji je lansiran od strane tužilaštva, od strane sudstva. Na taj način ćete prihvatiti i ovaj izveštaj, koji je ovde predočen, a o kome smo iscrpno govorili u proteklim danima. Zbog toga vam predlažem da glasate i za završni račun za 2000. godinu. Hvala puno na pažnji i sigurno da će jedna od sledećih tačaka biti, ukoliko ovaj cenjeni dom usvoji ustavnu povelju i prateći ustavni zakon sledeće nedelje, jedna od veoma brzih stvari, koju ćemo pripremiti za vas, to je, verovali ili ne, rebalans budžeta za 2003. godinu, jer tu ćemo morati da prikažemo na drugačiji način sve prihode iz izvora poreskih obveznika u budžetu Srbije, a rashode za organe državne zajednice na istom mestu. Vidimo se najsigurnije u januaru. Hvala puno na pažnji i na ovim diskusijama.
Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će danas, u danu za glasanje, odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini, čime smo završili 6. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IMENOVANjU PREDSEDNIKA I ČLANOVA ODBORA ZA OBNOVU I RAZVOJ SREMSKIH KARLOVACA Primili ste Predlog odluke koji je podneo narodni poslanik Ivan Andrić. Primili ste izveštaj Odbora za kulturu i informisanje, sa amandmanom. Podsećam vas da, prema članu 156. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe da, ako već nisu, podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Shodno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predlagač, Ivan Andrić, želi reč? Ima reč narodni poslanik Ivan Andrić.
Poštovana gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, Narodna skupština Republike Srbije je 1991. godine donela Zakon o obnovi kulturno-istorijskog nasleđa Sremskih Karlovaca. Ovim zakonom se predviđa da se osnuje odbor za obnovu i izgradnju Sremskih Karlovaca, i mi, kao Narodna skupština, dužni smo da imenujemo članove tog odbora. Biću jako kratak, vi ste dobili predlog danas. Na Odboru za kulturu i informisanje uložen je jedan amandman, tako da je sada Predlog promenjen, vi ga imate pred sobom. Samo bih hteo da vas zamolim da mi danas ipak, na svaki mogući način, donesemo odluku o formiranju ovog odbora, pošto je ovaj predlog do sada povučen četiri puta iz procedure i time je blokiran rad Odbora za obnovu i izgradnju Sremskih Karlovaca. Imajući u vidu to da je u nadležnosti ovog odbora i raspolaganje sredstvima, stiglo je nekoliko pisama, molbi iz samih Sremskih Karlovaca, da se njima omogući da nastave da rade normalno i da prosto, ta sredstva predviđena budžetom, iskoriste. Hvala.
Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, osnovni tekst zakona zaista je donet 1991. godine, ali je zakon posle toga imao izmene i dopune 1993. i 1994. godine. I, sve je u redu što se tiče ovog zakona, ideja i ono što sve nas građane Srbije vezuje za Sremske Karlovce. Mislim da uopšte ne mora dodatno ili detaljno da se objašnjava i obrazlaže. Ovde postoje najmanje dva problema, koja je načinio predlagač odluke i doveo nas u nedoumicu. Mislim da odluka u ovakvom obliku ne može da bude usvojena, uz sve želje narodnih poslanika SRS da se budžetska stavka, predviđena za Sremske Karlovce, koristi u skladu sa zakonom, a naravno i ostali prihodi od raznih prava koja se stiču nad Sremskim Karlovcima, a to su bedževi, značke, korišćenje imena itd. Član 3. govori o mandatu članova odbora. Zakonom je predviđeno da mandat članova odbora traje četiri godine. Zakon o obnovi kulturno-istorijskog nasleđa i podsticanju razvoja Sremskih Karlovaca ne govori o članovima odbora po funkciji. Prvi put sam sada, u ovoj predloženoj odluci, u članu 3. čuo da postoje neki članovi po funkciji, i to ne može ovako da ostane. Evo kako glasi član 3: "U slučaju da predsedniku i članovima odbora, izabranim po funkciji, prestane funkcija koju obavljaju, predsednik, odnosno član odbora postaje lice imenovano na tu funkciju" - na koju funkciju, gospodine Andriću? Koja funkcija povlači za sobom članstvo u Odboru za zaštitu Sremskih Karlovaca? U zakonu nijedna funkcija nije pomenuta, kao funkcija koja povlači za sobom automatsko članstvo u odboru. Da li je to, recimo, Đorđe Đukić? Šta ako izaberete novog predsednika Izvršnog veća, da li je on po funkciji član Odbora - nije. Svi članovi Odbora se biraju u Narodnoj skupštini i nijednom od njih funkcija nije osnov za članstvo. Ne može ovako da ostane. Drugo je današnji amandman. Pa nemojte da se igrate sa ljudima, ne poznajem ni onoga ko je bio predviđen, ni onoga ko je umesto njega predviđen. Ali, u javnosti su cirkulisala imena. Mi smo danas dobili samo izmenu i dopunu jednog člana Odbora, je li taj čovek povređen time što se govorilo da će on biti član Odbora za Sremske Karlovce, a sada više nije? Ima li obrazloženja zašto je promenjen? Ima li saglasnosti ovih ljudi da hoće da budu članovi Odbora? Put u pakao pokriven je dobrim namerama. Jedna dobra odluka mora dobro da se pripremi. Ova odluka nije dobro pripremljena. Ova odluka je nezakonita. Stav 3. je nezakonit. Niko nema privilegiju da bude član tog odbora zato što vrši neku državnu ili bilo koju drugu funkciju. Zbog toga, ova odluka mora da se spremi za sledeću sednicu Narodne skupštine.
Reč ima narodni poslanik Stevan Ž. Gudurić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Narodni socijalisti.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da treba naći načina da se ovo završi, da Sremski Karlovci ne budu taoci politike, zato što nije razumljivo zašto ovo već odavno nije bilo završeno. Ukazao bih na jednu veću tehničku grešku od te koja je izrečena sa ove skupštinske govornice, a nije nikako isticanje velikog srpstva. Teško da bi Hrvatski sabor svog kardinala stavio na osmo mesto na nekom spisku, stavljajući ispred njega, uz uvažavanje, profesore, sekretare nekih odbora itd. Sremska eparhija ima sedište u Sremskim Karlovcima i episkop sremski u svemu ovome nije samo tehničko pitanje. Treba da bude u ovom spisku stavljen posle predsednika odbora na prvo mesto ili ne treba da ga stavimo uopšte. Mislim da treba naći načina da Sremski Karlovci, nekakvim ujdurmama, sa bilo koje strane, ne budu zakinuti za nešto što im pripada po zakonu.
Da li još neko od predsednika ili predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Obaveštavam vas da se, saglasno članu 89. stav 4, niko od narodnih poslanika nije prijavio za raspravu u načelu. Jedinstveni je pretres, dakle, nema prijavljenih. Da li želi reč neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Odbor za kulturu i informisanje podneo je amandman na razdeo 2, redni broj 13 Predloga odluke, sa kojim se saglasio podnosilac predloga odluke, narodni poslanik Ivan Andrić, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga odluke. Pošto smo završili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, da li predlagač, narodni poslanik Ivan Andrić, želi da da završnu reč, po Poslovniku? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke u celini. Ovim smo iscrpili rasprave u načelu i pojedinostima o svim usvojenim tačkama dnevnog reda. Predsednica Narodne skupštine gospođa Nataša Mićić današnji dan je odredila kao dan za glasanje i danas u 15,00 časova će biti glasanje o dnevnom redu koji smo imali. Na kraju, obaveštenje o potvrđivanju mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnih poslanika, radi popune upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicama Ani Tasić i Dragici Radulović, izabranim sa izborne liste Stranka srpskog jedinstva - Borislav Pelević. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potrvrđivanje mandata narodnim poslanicama Ani Tasić i Dragici Radulović i čestitam narodnim poslanicama na izboru. Hvala vam.
Molim vas da nastavimo rad i molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za odlučivanje, tačnije u sali su prisutna 172 narodna poslanika. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZAVRŠNOM RAČUNU BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE ZA 2000. GODINU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, stavljam na glasanje Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2000. godinu u načelu. Za 169, protiv četiri, uzdržan jedan, nije glasalo 12, od ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Pošto o ovom zakonu nije bilo podnetih amandmana, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije u 2000. godini u celini. Za 173, protiv pet, uzdržanih nema, nije glasalo 14, od ukupno 192 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2000. godinu u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O ZAVRŠNOM RAČUNU BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE ZA 2001. GODINU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije u 2001. godinu u načelu. Za 112, protiv 73, uzdržan jedan, nije glasalo 10, od ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2001. godinu u načelu. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2001. godinu u celini. Za 112, protiv 73, uzdržan jedan, nije glasalo sedam, od ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2001. godinu u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O OBIMU SREDSTAVA I UČEŠĆU OPŠTINA I GRADOVA U POOREZU NA ZARADE I POREZU NA PROMET U 2003. GODINI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakokna o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2003. godini u načelu. Za 159, protiv osam, uzdržana dva, nije glasalo 26, od ukupno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. tačka B. podtačke 29, 68, 73, 74, 82, 83. i 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Radojko Petrić, Nebojša Jović, Hranislav Perić, Jovan Todorović i Joca Arsić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 35, protiv 122, uzdržanih nema, nisu glasala 44, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slavoljub Matić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 44, protiv 112, uzdržana dva, nije glasao 41, od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Članovi 2. i 3. Međusobno povezane amandmane na član 2. tačka A. podtačke 1, 2, 3. i 4. i tačka B. podtačke 50, 94. i 124. i na član 3. tačka A. podtačke 1, 2, 3. i 4. i tačka B. podtačke 58, 114. i 148. podneli su zajedno narodni poslanici Bojan Kostreš i Novica Đurašković. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ove amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući. Stavljam na glasanje ove amandmane. Za 22, protiv 135, uzdržanih nema, nisu glasala 42, od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Međusobno povezane amandmane, sa ispravkom, na član 2. tačka B. podtačka 52. i na član 3. tačka B. podtačka 61. podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ove amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući. Stavljam na glasanje ove amandmane. Za pet, protiv 154, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Međusobno povezane amandmane na član 2. tačka B. podtačka 128. i na član 3. tačka B. podtačka 153. podneo je narodni poslanik Miomir Tadić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ove amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući. Stavljam na glasanje ove amandmane. Za 13, protiv 146, uzdržanih nema, nije glasao 41, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Međusobno povezane amandmane, sa ispravkom, na član 2. tačka B. podtačka 135. i na član 3. tačka B. podtačka 160. zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Martić, Nataša Mićić, Bogoljub Zečević, Zoran Mićović, Milka Marinković, Branko Bešević, Predrag Mijailović, Zeldžo Hurić, Vukosav Tomašević, Slađan Mijailović, Zoran Ćirković, Vasilije Pavićević i Radojko Petrić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ove amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući. Stavljam na glasanje ove amandmane. Za 92, protiv 78, uzdržanih sedam, nije glasalo 21, od ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. tačka B. podtačke 10, 29, 46, 64, 86, 115, 129, 132, 134 i 158 amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 36, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 46, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. tačka B. podtačke 29, 40, 49, 83, 89, 99, 100, 112, 127, 129 i 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Radojko Petrić, Nebojša Jović, Hranislav Perić, Jovan Todorović, Joca Arsić i Ljubomir Mucić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 35, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 48, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6.amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đura Lazić, Ljubiša Maravić i Sreten Mitrović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 37, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 45, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade i porezu na promet u 2003. godini u celini. Za 159, protiv 10, uzdržan jedan, nije glasalo 29, od 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu u načelu. Za 162, protiv 23, uzdržanih nema, nije glasalo 15, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima narodni poslanik Bratoljub Janačković povukao amandman na član 2. i amandman kojim je predložio da se posle člana 4. doda novi član kojim se vrši izmena u članu 14. Zakona, kao i da je konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnog poslanika Čedomira Jovanovića na član 6, 9. i 11. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović, Ljubomir Mucić, mr Radojko Petrić i prof. dr Bora Stanimirović. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 34, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 44, od ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. su zajedno podneli narodni poslanici mr Radojko Petrić, Joca Arsić i Miloš Nešović. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 69, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 12, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za finansije i predstavnik Vlade nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 123, uzdržanih nema, nije glasalo 76, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu u celini. Za 158, protiv 35, uzdržanih nema, nije glasalo 7, od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IMENOVANjU PREDSEDNIKA I ČLANOVA ODBORA ZA OBNOVU I RAZVOJ SREMSKIH KARLOVACA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, podsećam vas da je sastavni deo Predloga odluke postao amandman Odbora za kulturu i informisanje na Razdeo 2. redni broj 13. Pristupamo glasanju o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o imenovanju predsednika i članova Odbora za obnovu i razvoj Sremskih Karlovaca, u celini. Za 164, protiv nijedan, uzdržanih nema, nisu glasala 33, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o imenovanju predsednika i članova Odbora za obnovu i razvoj Sremskih Karlovaca. Pošto smo obavili razmatranje svih tačaka dnevnog reda i odlučivanje o njima, zaključujem Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini i želim vam prijatan odmor. Doviđenja.