Zahvaljujem predsedniče. Uvaženi predsedniče, kolege poslanici, ovo je jedan od sednica koju nazivamo našom sednicom, odnosno sednicom Skupštine u kojoj raspravljamo teme koje su u nadležnosti rada Skupštine Srbije i ono zbog čega nekim kolegama možda danas po prvi put se sreću sa ovakvom sednicom i ovakvom temom treba reći da su ovo institucije, kao što je Agencija za energetiku, kao što je Komisija za hartije od vrednosti i kao što je Regulatorno telo za elektronske medije su institucije koje su u nadležnosti i potpuno u nadležnosti rada Skupštine Srbije. Kada kažemo da postoji njihova nezavisnost onda postoji u smislu svoga rada da odgovaraju Skupštini Srbije, znači zakonodavnom telu u Srbiji, a ne izvršnoj vlasti i zbog toga kažemo da su nezavisni u svom radu. S druge strane, ono o čemu mi danas raspravljamo to su finansijski planovi na osnovu kojih oni funkcionišu i u stvari kao da donosimo budžet za te institucije koliko suštinski novca oni mogu da troše i koliko prihoduju. Država je poverila određene poslove u ovim institucijama. One imaju određene prihode iz različitih vrsta naknada, taksi i na osnovu tih prihoda oni moraju sebi da kreiraju određene rashode. Ukoliko dođe do viška u kasi od prihoda u odnosu na rashode taj višak se uplaćuje u budžet Republike Srbije, a ukoliko dolazi do manjka onda taj manjak mogu da nadomeste iz rezervi iz prethodnih godina ukoliko ima, ukoliko ne, onda se to nadomesti iz budžeta Republike Srbije. Naravno da, ukoliko dolazi određenih plaćanja iz budžeta Republike Srbije to znači da određeni organi koji upravljaju ovim institucijama nisu na adekvatan način upravljali, nisu prepoznali da su prihodi mnogo manji i treba zaista onda reagovati zajednički sa Ministarstvom finansija. Videćete da na primer novi poverenim poslovima, Komisijama za hartije od vrednosti su dobili nove prihode i time smo im suštinski dali mogućnost da se zaista nezavisno i na određeni način adekvatno finansiraju, prihoduju da imaju i određene rashode koji mogu da izdržavaju i rad samih institucija. Vrlo je važno reći zašto poverenje postoji u ove institucijama. Zato što ukoliko zaista na određeni način država poveri takvu vrstu poslova da radi u interesu svih građana Srbije, onda za to treba da odgovara Narodnoj skupštini i tu svoju odgovornost naravno kroz finansije planove i saglasnost koju Odbor za budžet, finansije i kontrolu trošenja javnih sredstava daje svake godine, u stvari pokazuje koliko se odgovorno ponašala. Danas na sednici imamo, znači, tri institucije. Govorimo o Agenciji za energetiku Republike Srbije, o REM-u i Komisiji za hartije od vrednosti i ove tri institucije jednostavno su pokazale da sa ovakvim načinom svoga rada mogu zaista da funkcionišu i u uslovima koji su vrlo teški kada govorimo o finansiranju uopšte institucija u vreme pandemije u 2020. godini. Jednostavno pokazuju da u saradnji sa Ministarstvo finansija ta njihova ekonomska stabilnost i finansijska stabilnost je osigurana. Moram zaista da pohvalim i Sekretarijat Skupštine Srbije i Ministarstvo finansija koje su u zajedničkoj saradnji obezbedili da i suštinski kada pogledate spisak korisnika javnih sredstava ove tri institucije pokazuju tu svoju finansijsku nezavisnost u smislu korišćenja javnih sredstava koje čak i nemaju račune u Upravi za trezor upravo zbog toga što oni imaju svoje prihode i na osnovu tih prihoda imaju svoje rashode. Kada govorimo o Agenciji za energetiku Republike Srbije poseban položaj, inače ovih institucija ide zavisno od zakona koji smo usvojili ovde u Skupštini Srbije koji su praktično osnivački akti ovih institucija. Tako je Agencija za energetiku institucija koja je osnovana novim Zakonom o energetici koji je usklađujući se sa trećim paketom direktiva EU kroz saradnju sa Energetskom zajednicom u decembru 2015. godine usvojen, a počeo je sa primenom od 1. januara 2016. godine. Ona je inače kao jedna od agencija koja je na osnovu Sporazuma sa Energetskom zajednicom koji je potpisan još 2005. godine osnovana kao regulatorno telo koja se bavi zaista temama vrlo važnim za uopšte energetsku politiku Republike Srbije, znači, sa cenama kada pričamo i o električnoj energiji i cenama gasa i cenama koje se odnose na naftu i naftne derivate. Ono što je važno reći to je da njeno finansiranje ide kroz nekoliko vidova naplate naknada, a to je pre svega sertifikacija ili licenciranje korisnika na tržištu energenata, zatim imamo regulacione cene. Znači, na predlog Agencije za energetiku Vlada usvaja, a na osnovu procena javnih preduzeća, cenu električne energije i tako je u svim državama i članicama EU, a tako je i u državama koje su članice Zapadnog Balkana, kako nas nazivaju zemlje EU. Znači, taj princip regulatora cena, u stvari, upravo pokazuje taj vid nezavisnosti i regulatori, inače, u regionu i u EU uvek razgovaraju o tim cenama kada je u pitanju električna energija. Srbija zaista ima, kada pogledate cenu električne energije, ekonomsku cenu, odnosno, što bi rekli, tržišna cena koja je sigurno duplo veća nego koja postoji sada u Srbiji, pokazuje, u stvari, da država zaista brine o svim svojim građanima, pogotovo o socijalnim kategorijama koje nisu ili jesu u mogućnosti da plaćaju ovu cenu električne energije i zbog toga zaista kroz cenu električne energije i cenu gasa možete videti da budžet Republike Srbije, u stvari, zaista drži ovu cenu na svom minimalnom nivou i time pomaže socijalne sve strukture u Republici Srbiji, time što na određeni način zaista na efikasan način projektuje te cene. Naravno, to rade stručnjaci koji rade u Agenciji, koja inače po svojoj sistematizaciji radnih mesta daje uslov da morate minimum pet do deset godina u ovoj oblasti da radite kao ekspert i, jednostavno, svi ljudi koji su zaposleni u ovoj agenciji se isključivo bave ovom temom sa svog stručnog aspekta. Što se tiče same politike, kad pričamo o političarima, u Agenciji, u ovim agencijama, i u REM-u i u Komisiji za hartije od vrednosti, nema politike zato što ove teme kojima se bave u svojim nadležnostima u stvari pokazuju stabilnost funkcionisanja jedne države, na kraju krajeva i poverenje države u institucije, ali i građana u same te institucije. Zato kažem da, kada pričamo o Agenciji za energetiku, na osnovu prihoda koje ima od licenci, od sertifikacionog nadzora određenih korisnika i učesnika na tržištu energenata, to je kao što je EPS, EMS, Srbijagas, Transgas, Transnafta, da bi se vršili sertifikovani nadzor, mora da se prijave Agenciji za energetiku, da dobiju određene sertifikate. Ukoliko ispunjavaju uslove, na osnovu toga uplaćuju određene naknade i takse za to i imaju određene licence i na osnovu tih prihoda Agencija za energetiku projektuje svoj finansijski plan. Ti prihodi za sledeću 2021. godinu iznose 220.245.434,00 dinara i ti ti prihodi su za 1% veći nego za 2020. godinu, a sam Finansijski plan Agencije je napravljen tako da je uzeto 58% realizacije iz ove godine i uzeta stabilna inflacija koju projektuje NBS. Kao što vidite, mi u Republici Srbiji zaista imamo stabilne javne finansije. Znači, one nisu u krizi kao kod mnogih država u regionu pa i u Evropskoj uniji, pa i u svetu zbog nadolazeće pandemije, i to je jako važno zato što ovi finansijski planovi nekada se zaista realizuju, do 90%, 95%, a nekada, kad ne možete da ih realizujete, kada su u pitanju ove institucije, videćemo da je to bila Komisija za hartije od vrednosti, onda se rade izmene i dopune plana zato što ako preuzimate određene nadležnosti iz nekih drugih zakona, onda jednostavno morate da menjate svoje planove da se, što bi narod rekao, prostrete onoliko koliko vam je dugačak jorgan. Prema tome, onoliko koliko prihodujete, toliko možete i da rashodujete i tako se ponašaju odgovorno državne institucije i, zahvaljujući tom ponašanju i toj psihologiji, mi smo 2014. godine ušli i kao SNS, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, u reformu javnih finansija, u sređivanje državnih para, rešavanje gorućih pitanja kada su u pitanju velika dugovanja i mi danas, u stvari, imamo rezultata tog rada. Mi danas emitujemo državne obveznice hartija od vrednosti, zarađujemo, jednostavno, na tom polju državnih obveznica tako što skupe kredite zamenjujemo jeftinim kreditima i time u stvari pravimo prihod za budžet iz koga smo u mogućnosti da finansiramo, kao što vidite, zdravstvo. S druge strane, kao što vidite, veliki deo infrastrukturnih projekata kojim želimo, u stvari, da guramo ekonomski rast, da bi zaustavili pad koji je zadesio sve države ne samo u regionu i Evropi, nego i u svetu. Kada govorimo o Agenciji za energetiku, treba reći da ovi prihodi u stvari predstavljaju 5% para kada su u pitanju licence, kada su u pitanju regulatorne naknade 88%, a kada su u pitanju ostali prihodi iz ranijih godina, zato što mnoga javna preduzeća nisu u mogućnosti možda da plate regulatorne naknade koje su u određenim obimima i onda to ima i određena dugovanja iz prethodnih godina i to iznosi 5,65% za sledeću godinu i onda imamo, na osnovu tog plana, u stvari projektovane rashode. Naravno, najveći deo se odnosi na plate. Njihovo povećanje plata ni u ovoj, ni u prošloj godini nije pratilo ono povećanje koje je pratilo sve državne institucije upravo zbog toga što smo juče imali prilike da čujemo da njihove plate su projektovane na osnovu i drugih institucija u skladu sa određenim platama koje su karakteristične za sudije Visokog sudstva ili Kasacionog suda ili na određeni način koje su zakonom definisane. Kada su doneseni takvi zakoni još pre deset godina, cilj je bio u stvari da se stručni ljudi zadrže da rade u ovim agencijama zato što, verujte mi, u javnim preduzećima ovakav profil inženjera imaju mnogo veća primanja. Zatim, energetska zajednica uvek želi da ima jako stručne ljude iz Srbije i te plate koje zaista su im uvek ponuđene kao stručnjacima su mnogo veće i zbog toga je Republika Srbija, i kada je krenula odavno sa projektovanjem ovih plata, želela da u ovoj Agenciji ima stručne ljude koji će imati dovoljno velike plate da ne pomisle uopšte da bi promenile drugi sektor, da bi otišli ili u javna preduzeća ili u međunarodne organizacije. S tim u vezi, plate su zaista na jednom zavidnom nivou kada govorimo o članovima Saveta. Nisu kao što su nekada bile 2012. godine. Znači, u mnogo su manjem obimu nego što su bile nekada, ali njihova povećanja nisu išla srazmerno povećanjima plata u državnom sektoru. Išle su svega oko 3%. Oni su se uvek usklađivali na osnovu prihoda i na osnovu standarda građana Srbije, da se nalaze u tim obimima koji jednostavno neće mnogo odskakati od drugih državnih organa. Rekla sam, znači, 78% rashoda su plate, 8,45% je zakup poslovnog prostora. Mi smo kao Odbor pokušali da pomognemo, s obzirom da smo zatekli situaciju da oni plaćaju zakup privatnom preduzeću, da zajedno sa Direkcijom za imovinu im pronađemo prostor koji bi plaćali državi. Jednostavno, u nekoliko navrata smo dobili odgovor da to nije moguće, da nema dovoljno prostora, zato što zaista ima veliki broj zahteva državnih institucija za tim. S druge strane, pokušali smo i preko grada Beograda da zamolimo da, ukoliko postoji određeni prostor u zakupu, se pronađe prostor i za ovu instituciju, ali zaista pismeno smo dobili odgovor da za sada ne postoji rešenje. Privredna komora takođe je trebala određeni prostor da iseli jedne, da useli druge, međutim do toga nije došlo. Nama je jako žao, jer smatramo da ovih 8,45% od ukupnog budžeta bi jako dobro bilo da ulazi u budžet ili grada ili Republike, ali naravno na njima je i dalje da se bore i da traže, ukoliko zaista postoje državni organi koji bi iznajmljivali ovaj prostor. Kao što vidimo, rashodi su napisani shodno prihodima i kao takvi oni u toku godine imaju svoju realizaciju. Mislim da do sada nikada nisu prekoračeni ti limiti. Uvek je realizacija bila iznad 90%, što pokazuje u stvari da je odgovorno uvek napravljen taj plan. Druga institucija kojoj danas treba da damo saglasnost na finansijski plan je Regulatorno telo za elektronske medije za 2021. godinu. U skladu sa Zakonom, član 34, o elektronskim medijima, mi smo imali u prošlom sazivu ako se sećate i izmene i dopune ovog zakona, upravo zbog mnogih situacija koje su se dešavale u ovoj oblasti. Regulatori vrše finansijski plan i donose na svojim organima koji se naziva Savet regulatora. Ukupni prihodi i rashodi se utvrđuju na osnovu naplate određenih naknada. Ima ih 647 pružalaca medijskih usluga koje su televizorski, radio i kablovski, kao i radio TV program. Kada pogledate u ovom njihovom izveštaju videćete da je na osnovu svih projekcija lepo dat plan kako je to izgledalo ranijih godina, znači, kako je to izgledalo 2019. godine, kako to izgleda 2020. godine i kakav je plan za 2021. godinu, kako su izgledali prihodi, kako su izgledali rashodi. Naravno, slučaj je takođe dobar bio za 2019. godinu koji je pokazao da su prihodi bili veći od rashoda u iznosu, da je višak postojao od 23.201.000. Taj višak je uplaćen u budžet Republike Srbije. Procena je da za 2020. godinu, takođe će biti ostvaren višak prihoda u iznosu od 25.531.000. To znači da će to takođe biti uplaćeno u budžet Republike Srbije, a da za projektovani i planirani za sledeću godinu za sada nemaju planirani višak, upravo zbog ovoga što je planirani prihod 313.453.000 i kao takav on jednostavno pokazuje u ovoj tabeli kada govore o učešću procenjenih prihoda za period za 2020. godinu da je naknada za televiziju 249.643.000, za radio 18.426.000, a za kablovsku televiziju 29.711.000. Zašto ovo govorim? Mi ovde treba da se zapitamo kada pričamo o mnogim temama o prihodima u budžet Republike Srbije, a i u budžet državnih institucija, mnoga pitanja koja nas muče u medijskom prostoru je to ako imate određene televizije koje su registrovane u Luksemburgu na osnovu određenih fondova koje su ih osnovali, kao što je N1 i Nova S, pitanje se postavlja, ako oni plaćaju kroz određene kablovske svoje operatere određene naknade, kolika bi bila uplata državi, odnosno Republici Srbiji da su oni registrovani, kao i svi ostali koji su registrovani u samoj Republici Srbiji? Sigurno da bi ta naknada bila veća, ali bi i način funkcionisanja medijskog prostora bio krajnje pravedniji u tržišnoj utakmici kada pričamo o svim televizijama, o svim radio stanicama. Nepravedno je da neko svoje prihode ostvaruje u inostranstvu, a da ovde svoje filijale na osnovu emitovanja ne vraća, kako da kažem, ovde gde ostvaruje svoju delatnost. Tu se stvara jedna potpuna neravnopravnost samih zaposlenih kada vi pogledate, koji rade npr. na televizijama kao što su N1 i Nova S, u odnosu na novinare koji rade u svim ostalim domaćim radio i televizijskim stanicama. Zašto ovo govorim? Zato što ste primetili da je to u stvari dobar način da određeni politički faktori, kao što sebe nazivaju oni koji predvode opoziciju, kao što su Đilas, Jeremić i ostali tzv. „politički lideri“, jednostavno plaćaju negde u inostranstvu na osnovu para koje smo zaradili od prethodnih godina koji su obavljali funkciju do 2012. godine, a čuli smo koje bogatstvo imaju u jučerašnjoj raspravi, plate negde u inostranstvu i ceo taj medijski prostor zauzmu kroz ove televizije i praktično taj novac koriste građani drugih država, a ne građani Republike Srbije. Zbog toga kažem da je za nas jako interesantno da kada REM uopšte podnosi izveštaje Odboru za kulturu i kažu, jednostavno, koliko novca plaća se Republici Srbiji od svih emitera, a koliko kroz kablovski sistem mnogo manje prihoduje Republika Srbija za sve one koji su registrovani van granica naše države. Prema tome, vidite da prostor za političku manipulaciju kroz medije je jako širok. Prema tome, kada vama dođu bilo koje međunarodne organizacije i spočitavaju o tome kako ne postoji sloboda medija, kako ne postoji demokratija u ovoj oblasti, jednostavno to nije tačno zato što je to tema na kojoj je najlakše kritikovati one koji vode državu na krajnje odgovoran način. To je model, očito, za sve vlade koje zaista na odgovoran način gledaju da vode krajnje odgovornu spoljnu i unutrašnju politiku i krajnje odgovorno svoju ekonomsku politiku države, kao što je to Vlada Republike Srbije na čelu sa Aleksandrom Vučićem. Kada dođu određeni eksperti iz ove oblasti, pa i iz EU, prvo kažemo – čekajte, zajedno smo pisali zakone gde je država izašla iz vlasništva kada su u pitanju mediji. Znači, danas vi imate samo dva državna servisa koja jednostavno se finansiraju iz budžeta. To su AP Vojvodina ima svoje i imate RTS. Znači, svi ostali, ako se sećate, lokalni mediji, lokalne stanice koje su imale, lokalne samouprave ih finansirale, danas toga više nema. Imate projektno finansiranje za određene projekte koje određene lokalne stanice imaju, imate određeni procenat, ali nismo imali u Šapcu primer da su određena javna preduzeća finansirale televiziju Šabac da bi reklamirali gradonačelnika koji je odlazio u međunarodne organizacije van granica Republike Srbije i kritikova svoju državu da ne postoji demokratija i ne postoji, jednostavno, ono što se zove sloboda medija. Samim tim je kršio sve moguće zakone kada su u pitanju finansije i to će inače sada budžetska inspekcija utvrditi kako su se trošile pare građana Šapca i kako su pokušali preko tzv. „slobode medija“, plaćali pojedince koji su sedeli u Beogradu od novinara i uopšte nisu radili u Šapcu niti su pratili medijske teme u Šapcu, ali su trošili budžet građana Šapca na neke virtuelne medijske projekte, koji su jednostavno služili u funkciji kampanje onih koji danas, koji posle toga nisu ni hteli da izađu na izbore, nego su jednostavno propagirale bojkot, jer nisu mogli čak da pređu taj cenzus od 3% na prethodnim izborima. Prema tome, vidite da je uopšte funkcionisanje ovakvih institucija jako važno, pokazuje veliku odgovornost pre svega prema svim građanima Srbije i prema svim političkim akterima u društvu i mislim da se ova institucija zaista trudi da svojim funkcionisanjem pokaže svima, ne samo u Republici Srbiji, svim akterima, nego i u Evropskoj komisiji i u Evropskom parlamentu i u onima koji se nalaze i na zapadu i na istoku, da zaista vode jednu odgovornu politiku kada je u pitanju uopšte deo koji se odnosi i na pružaoce medijskih usluga. Znači, njihov projektovan plan za sledeću godinu je, u smislu naknada, 313 miliona 452 hiljade 940 dinara prihoda. Na osnovu tih prihoda oni projektuju rashode. Naravno, najveći deo ide na zarade, negde oko 250 miliona, zato što imate zaposlene i zato što imate članove Saveta REM-a, koji se, naravno, biraju ovde u Skupštini Srbije, gde Odbor za kulturu vrši izbor i predlaganje plenumu kandidata REM-a, zatim, naknade od članarine Saveta. Naravno, ne samo Agencija za energetiku, već i REM su članovi međunarodnih organizacija i kao takve imaju obavezu da plaćaju određene članarine. Zatim, imaju ugovore o delu koji su projektovani na osnovu odluke Vlade Republike Srbije, kao i investicije koje imaju u ovoj oblasti. To su jednostavno troškovi koji pokazuju da na osnovu prihoda za sledeću godinu oni će imati na osnovna sredstva nekih tri miliona 840 hiljada, a sve ostalo su ovi rashodi o kojima sam govorila. Prema tome, finansiranje Regulatornog tela za elektronske medije pokazuje da ovako napravljen Finansijski plan zadovoljava sve finansijske standarde i jednostavno pokriva sve ove rashode. Treća institucija o kojoj danas govorimo je Komisija za hartije od vrednosti. Ona je jednostavno Finansijski plan za 2020. godinu morala da upodobi sa situacijom koja je snašla ne samo ovu instituciju, nego i sve ostale. Prvo, smanjeni prihodi koji su se pojavili u ovoj godini upravo su zbog toga što je svojim zalaganjem u 2019. godini imala manje prihode u iznosu od 19,14%. Ti manji prihodi u međuvremenu su se našli u raskoraku da su novi zakoni, koje smo mi usvojili u ovoj Skupštini, a to je Zakon o reviziji, Zakon o otvorenim fondovima i Zakon o alternativnim investicionim fondovima, su dali nove nadležnosti ovoj Komisiji. Davanjem novih nadležnosti jednostavno oni su stekli mogućnost da imaju i nove naknade. Međutim, u trenutku kada nemate dovoljan deo prihoda i kada trebate da tek počnete da radite neki nov posao i da imate jedan nov sistem prihoda, u tom trenutku vi imate jedan raskorak kada su u pitanju sami prihodi. Samim tim, racionalizacijom troškova su onda kao Komisija, koja odgovara Narodnoj Skupštini Republike Srbije, koja je inače po članu 260. Zakona o tržištu kapitala je dužna da Odboru za finansije preda izmene planova, na kraju krajeva i da funkcionišu i da bude donet i da raspravljamo ovde u plenumu, dolazimo do toga da jednostavno su u 2019. godini imali neto gubitak od 6,8 miliona dinara, ali imali su određenu vrstu rezerve. Iz te rezerve su pokrili, iz ranijih godina, pokrili su taj gubitak, izvršili eksternu reviziju i dobili mišljenje da je u skladu sa svim finansijskim standardima, a da za ovu godinu, u stvari, prihodi koji su bili mnogo veći sada su na nivou 118 miliona 895 hiljada, a da rashodi koji su u iznosu od 117 miliona 441 hiljada, u stvari taj višak od 1,454 miliona u stvari potiče što u ovoj godini kreće naplata upravo za kontrolu kvaliteta revizije i za sektor učesnika na tržištu kapitala imaju veću naplatu. Tako da novi prihod koji su ostvarili u 2020. godini, na osnovu novih zakonskih rešenja, je 10 miliona 87 hiljada. Samim tim, imaju rashode koji su svedeni na minimum, u smislu toga da najveći deo, takođe, ide za zarade, zatim materijalne troškove, kancelarijsko poslovanje. Ono što je važno reći je da ovaj višak prihoda koji će ostvariti, milion i 454 hiljade, u stvari će biti deo koji će ostaviti, naravno, opet za određenu vrstu rezerve ukoliko dođe do nekih problema kao što su imali u 2019. godini. Naravno, mi imamo danas na dnevnom redu i odluku o izmenama i dopunama Statuta ove Komisije. Zašto? Zato što smo rekli da imaju članom 31. Zakona o robnim rezervama, Zakona o otvorenim investicionim fondovima sa javnom ponudom, o alternativnim i Zakona o reviziji proširene su nadležnosti i to mora da bude definisano Statutom. Poslednji Statut je donesen 22. septembra 2011. godine, kao što vidite, pre devet godina. Znači da je zaista ova Komisija pokazala da se prilagodila na nove načine funkcionisanja tržišta kapitala, prepoznala koje su to mogućnosti da država jednostavno u ovoj oblasti napreduje. Očito je da napreduje čim vidite da je jednostavno brzo odreagovala u smislu kada imate manje prihode vi nalazite nove mogućnosti za nove prihode da biste projektovali na adekvatan način rashode, a da ne biste tražili pare iz budžeta Republike Srbije, kao što je bila teška situacija u 2015. i 2016. godini gde smo iz budžeta morali po 50 miliona da nadomestimo za funkcionisanje ovih institucija, a baš u trenutku kad su jednostavno sve institucije kuburile sa svojim budžetima, kad je ređena finansijska konsolidacija javnih finansija i kad je rađena ekonomska reforma. Znate, kada počnu da bivaju problemi onda se oni ogledaju kod svih institucija, a kada imate dobre prihode i kada imate dobre rezultate u javnim finansijama, onda očito je to karakteristika u svim institucijama. Prema tome, mi kao političari donosimo zaista važne odluke. Ovde u Skupštini Srbije donosimo važne zakone, pravimo ambijent da institucije mogu da funkcionišu na kvalitetan način, ali za to je potrebna politička volja. Očito da nije bilo Aleksandra Vučića i SNS 2012. godine, koji su preuzeli odgovornost i zajedno sa SPS krenuli u jedan potpuni politički preokret, u jednu racionalizaciju funkcionisanja javnih finansija i uopšte političkog života u Srbiji, danas ne bi mogli da govorimo o odgovornoj politici Republike Srbije prema našim građanima i u vreme ovakve pandemije gde sve države imaju velike probleme mi smo se pokazali krajnje odgovorni da ćemo najmanje plaćati cenu ove pandemije i u vreme kada smo projektovali Srbiju 2025, veliki investicioni bum sa svojim projektima i to ćemo videti u budžetu za sledeću godinu. Znači, ne bi toga bilo da zaista se nismo odgovorno ponašali kao država i kao političari prema svojim građanima Srbije. Zato dobijamo podršku svojih građana na izborima i mislim da će tako biti sigurno i u sledećim godinama koje dolaze, zato što razmišljamo o budućnosti Srbije, o budućnosti naše dece. Hvala.
Zahvaljujem. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedniče. Uvaženo predsedništvo, poštovana kolege, dragi građani Srbije, kao što je rekla koleginica Tomić, danas raspravljamo o izveštajima i finansijskim planovima jednog broja regulatornih tela. Pred nama su izveštaji Komisije za hartije od vrednosti za 2019. i Finansijski plan za 2021. godinu, Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije i Regulatornog tela za elektronske medije. Zarad građana je važno reći da je Srbija u svoj pravni sistem ugradila regulatorna tela kao nezavisne organe, kojima su pre svega poverene funkcije regulatora, i svojevrsnog kontrolora određenih procesa u društvu. Taj proces se može i mora nazvati decentralizacijom državnih funkcija i prenošenjem nekih funkcija na nezavisne organe. Svi navedeni regulatori, bez obzira na oblast kojom se bave, sve ih bira Narodna skupština i njoj su i odgovorni za svoj rad. Iz tog razloga izveštaj o njihovom o radu usvaja Skupština, koja takođe, daje saglasnost i na njihove finansijske planove. Probala sam da pojasnim građanima Srbije zašto su danas na dnevnom redu tačke koje jesu. Možda najvažniji regulator jeste Komisija za hartije od vrednosti, zato što je pre svega, regulator tržišta kapitala u Republici Srbiji. Važno je istaći da je Srbija osnovala Komisiju za hartije od vrednosti još 1990. godine, kada se nakon nekoliko decenija planske privrede i planskog razvoja Ustavom iz 1990. godine uvodi tržišna ekonomija i vraćaju institucije tržišta kapitala. Najpre bih pomenula, pre svega, ponovno aktiviranje u tom smislu, Beogradske berze i trgovanja akcijama. Osnovni zadatak ove Komisije je zakonito, pravično i transparentno funkcionisanje tržišta kapitala i zaštite investitora. Pored svoje regulatorne funkcije Komisija ima i nadzornu ulogu kada su u pitanju subjekti na tržištu kapitala, a to su berze, investiciona društva, depozitari, društvo za upravljanje, otvorenim i investicionim fondovima, kao i samim fondovima. Dakle, zakonodavni okvir koji reguliše rad ovog nezavisnog organa, usklađen je sa međunarodnim standardima, a kao član međunarodne organizacije Komisija za hartije od vrednosti sarađuje i sa ostalim članicama. Nadležnosti ove Komisije utvrđene su u više zakona, tako da njen rad apsolutno nije jednostavan. Podrazumeva veliku odgovornost u sektoru regulisanja tržišta kapitala, i što je najvažnije, obezbeđuje zaštitu investitora na tržištu hartija od vrednosti, sprečava monopolski položaj, što je jako važno, i eventualne koruptivne radnje. Osim osnovnih regulatornih i nadzornih funkcija na tržištu hartija od vrednosti, Komisija ima i svoju edukativnu ulogu, koja nije manje važna, i izdaje licence za sticanje zvanja portfolio menadžera, investicionog savetnika i brokera. Iz ovakvih ovlašćenja, nesporno proističe i odgovornost, i otuda pred nama i Izveštaj o radu za 2019. godinu, ali i finansijski plan Komisije za narednu 2021. godinu. To je povezana celina i zato i danas na ovaj način razmatramo. Kada je u pitanju drugi regulator o kome želim da govorim, to je Regulatorno telo za elektronske medije, koje je svoj prvobitni naziv po formiranju 2003. godine imalo Republička radiodifuzna agencija, i to je bilo u skladu sa Zakonom o radiodifuziji. Zbog toga što je REM neretko bio tema u periodu iza nas, naglasiću da je status REM-a danas regulisan Zakonom o elektronskim medijima donetim 2014. godine. Definisano je njime da je REM potpuno nezavistan organ koji vrši javna ovlašćenja u cilju sprovođenja medijske politike, odnosno utvrđene politike u oblasti pružanja medijskih usluga. U pitanju je nadležnost regulatornog tela za elektronske medije u oblasti unapređenja kvaliteta i raznovrsnosti medijskih usluga, a posebno bih podvukla ulogu REM u brizi za očuvanje i razvoj slobode mišljenja i izražavanja u medijima, što je najvažniji cilj koji REM treba da ostvaruje, jeste interes javnosti, odnosno društvo u oblasti elektronskih medija. Moja koleginica Tomić govorila je o tome da elektronski mediji koriste nacionalne ili lokalne frekvencije kao javni resurs i da imaju obavezu, pogotovo korisnici nacionalne frekvencije da kroz svoje programske šeme i sadržaje doprinose javnom interesu u svim oblastima. Koliko je anomalija u medijskom programu jednog dela elektronskih medija o tome bismo mogli da govorimo. U plenumu će se uskoro naći i izbor nedostajuća dva člana REM-a kojima je istekao mandat. Odbor za kulturu je završio svoj posao. Dakle, plenarna sednica će biti blizu. Mi smo na Odboru čuli i ono što je problem članova Saveta REM-a, pošto je kritika moguća jednosmerno, ali bi saradnja morala da bude apsolutna da bismo ispravili ono što u ovom trenutku eventualno ne valja. Kada govorimo o kritikama, onda ne govorim o onom malicioznom pristupu koji u poslednje vreme imamo, a to je da reagujemo u zavisnosti od toga ko nam se dopada ili nam se ne dopada, pa da onda kroz prizmu pojedinca ili nekoliko ljudi definišemo i samo regulatorno telo, kakav je REM. Neophodno nam je profesionalno novinarstvo i greh bi bio reći da ga nema, neophodno nam je racionalno izveštavanje, a ne pravljenje koje kakvih vesti samo da bi to bila vest. Žrtve pravljenja koje kakvih vesti često umemo da budemo svi mi koji se bavimo nekim javnim poslom i uslovno smo javne ličnosti, ali i svi oni koji su možda važniji od nas i to su građani Srbije koji su izloženi tome da to slušaju i žive. Bezbroj puta smo u ovoj sali i u prošlom mandatu čuli kritike i na temu preteranog tajminga rijaliti programa i možda neadekvatnog tajminga u kome se emituju i sigurna sam da ćemo i o tome razgovarati kada budemo razgovarali o budućim članovima REM-a. Razgovarali smo i o tome da programi umeju da budu i nekvalitetni i površni, a pre svega ozbiljno dezinformisani. Pri tom, negde možda zaboravljamo važnu činjenicu da REM nije nevažno, ali nije ni svemoćno. Moramo se i nadam se da će tako i biti, kao aktuelni saziv Skupštine Srbije eventualno pozabaviti i Zakonom o elektronskim medijima, koji bi trebalo unaprediti i možda ostaviti još malo prostora regulatornom telu da u tom smislu raguje. Nezadovoljni smo često izostankom pre svega ja lično, a verujem i dobar deo vas, nečega što se zove školski edukativni program, nečega što se zove program za našu decu, nečega na čemu smo imali sreće mi kao generacije da odrastemo, a današnja deca bojim se da ne. Ali sa druge strane, ne možemo spočitati REM-u kao grešku ili nedostatak činjenicu da toga nema. Moramo se kao društvo osvestiti i izvršiti sve ono što je do svakoga od nas, da eventualno vratimo jedno zadovoljstvo kakvo je bilo gledati Branka Kockicu. Ja i danas imam jedan divan osmeh kada se setim te sjajne edukativne emisije koju su deca imala mogućnost da prate, čini mi se u nekom terminu između osam i devet ujutru. Sigurna sam da i danas imamo i te kako mogućnosti da na taj način edukujemo našu decu. Sigurna sam da sve medijske kuće, sve televizijske kuće imaju prostora da se na ovaj način pozabave svojom programskom šemom, tačno onoliko koliko sam sigurna da REM ne može da utiče na istu. Može da skrene pažnju da je nešto neadekvatan sadržaj, ali zašto sam rekla da se moramo pozabaviti Zakonom o elektronskim medijima? Zato što bi morali da im ostavimo i prostor da eventualno, grubo će zvučati, ali kaznena politika ne bude samo na onom nivou - to niste smeli, dobro nećemo drugi put. I onda se ponašamo potpuno isto u nekom vremenskom periodu koji nije tako dug. Dakle, ako prekinemo praksu promocije loših, umesto pravih vrednosti, ja mislim da ćemo kao društvo iskoračiti ozbiljno i imati pozitivne efekte. Da li mi koji sedimo u ovoj sali, ima nas različitih generacija, imamo mogućnost da danas budemo izloženi i tim lošim vrednostima? Možda da. Izgradili smo sebe do nekog nivoa pa bi sada taj uticaj morao da bude manji. Ali, dugujemo našoj deci ipak nešto što nije navikavanje na loše vrednosti, što nisu važni idoli, što nisu nametnute društvene pojave koje u jednom trenutku, u sopstvenom neznanju, deca počinju da prihvataju kao idole. Ovo je osetljiva tema i ja znam da ću možda biti i kritikovana zbog ovoga, pre svega zato što ja o ovome govorim sa pozicije iz jednog ugla, a iz nekog drugog ugla je isplativost možda kudikamo važnija od ovog detalja kojim se ja bavim. Međutim, neću odustati. I dalje ću insistirati na tome da mi moramo da promovišemo uspešne, da mi moramo da budemo podrška porodici, da mi moramo da budemo podrška porodičnim vrednostima, ravnopravnosti, svakako, pravu na odgovor onih o kojima su iznete neistine, što je takođe jako važno. Ne možemo se više ponašati na način da o bilo kome može da kaže šta god ko hoće. I to je bez razlike, da li govorimo o predsedniku Republike ili nekom drugom, vokabular je praktično isti kao kada se svađaju dve zle komšinice. Taj javni diskurs koji se događa za Srbiju je prosto nedopustiv. Ovo možda i nije tema koja se uklapa u finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije, ali svakako kada o tome govorimo moramo da akcenat stavimo na ovaj momenat. Njihovo finansiranje se vrši u skladu sa njihovim finansijskim planom. Međutim, ako se ne varam, oni su jedan procenat neutrošenih sredstava vratili u budžet Republike Srbije. Dakle, ja u tom smislu nemam čak ni dilemu da bi možda trebalo razmišljati o načinu da se zakon promeni tako što ćemo imati i novčane kazne u odnosu na prekršioca zakona, tim pre ako imamo svest da se prema tome neko neće bahato odnositi, nego da će se to opet sve vratiti u budžet Republike Srbije. Nisam pristalica kazni po svaku cenu, bez obzira što važi za nas sa zapadnog Balkana da najveće kazne koje osetimo su one koje nas udare po džepu. Pristalica sam toga da o svemu razgovaramo. Čini mi se da smo u prazno razgovarali izvestan period iza nas. Možda treba probati još jednom. Uvek sam za dijalog, pa i za dijalog sa medijskim kućama, u smislu da moraju zaista da obrate pažnju na to kakvi su im sadržaji i programske šeme i uvek sam za to da nekim dogovorom dođemo do sredine, ali zaista najpre razmišljajući o tome šta je dobro za generacije koje dolaze posle nas i za decu koja odrastaju i u svom odrastanju moraju biti vaspitavana najpre u duhu sa našom tradicijom. Nemamo mi razloga da se odreknemo svoje srpske tradicije, štaviše, trebalo bi da se vratimo malo unazad i eventualno se setimo da smo neke zdrave generacije podigli na nekim zdravim, pa i programskim sadržajima. Možda je vreme da razmislimo i o tome, koliko god to delovalo retro, čini mi se da u ovom trenutku, osim ovih teških okolnosti u kojima se planeta nalazi, pre svega i zbog samog virusa, mi imamo i dodatni pritisak koji negativno utiče na svako biće, a naročito na našu decu, pa i naše frustracije koje uglavnom svi ponesemo, bez razlike da li ih nosimo sa posla, ulice, sami sa sobom ili iz same porodice, direktno i negativno utiču na naše potomstvo od koga nam zavisi sutra i od koga nam zavisi prekosutra. Možda smo mi sebi danas dovoljni, ali svojim praunucima dugujemo zdravo vreme. Socijalistička partija Srbije i poslanici će svakako glasati i podržati i Izveštaj i Finansijski plan, opet kažem, u nadi da ćemo uspeti da svojim činjenjem pomognemo da nam situacija na temu, pre svega elektronskih medija, bude malo bolja nego što je danas. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Paunović. Pre nego što pređemo na narednog ovlašćenog, dozvolite mi da pročitam obaveštenje vezano za današnji rad. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Naredni ovlašćeni je narodna poslanica Nataša Mihajlović Vacić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Koleginice i kolege narodni poslanici, mi danas treba da damo saglasnost na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije, i to za 2021. godinu. Ja mislim da je to izuzetno važno i dobro, zato što ćemo mi na taj način praktično da prekinemo režim privremenog finansiranja tako važnog tela kao što je REM. Regulator se ne finansira iz budžeta, već na osnovu finansijskog plana koji za svaku godinu donosi Savet REM-a, a prema zakonu REM je do 1. novembra tekuće godine dužan da finansijski plan dostavi Skupštini na saglasnost. U slučaju da se plan ne donese ili izostane saglasnost, primenjuje se finansijski plan iz prethodne godine. Zato mislim da je izuzetno važno da ove godine na vreme donosimo finansijski plan za rad i nesmetano funkcionisanje Regulatornog tela za elektronske medije. Ja ću samo podsetiti i sve kolege, ali i javnost, da je saglasnost na Finansijski plan za 2015. godinu dat na kraju te godine, a onda se kasnilo i sa planom za 2016. godinu, što je onda i nadalje uslovljavalo konstantno jednogodišnje kašnjenje u davanju saglasnosti na finansijski plan REM-a. Planiranje finansiranja tako važnog tela ne sme da trpi zbog kašnjenja ili zbog onoga što, bez obzira da li su objektivni razlozi za to kašnjenje u pitanju, jer kada se jednom uđe u taj sistem kašnjenja, kao što sam objasnila prethodno, onda tome nema kraja. Zato me raduje da smo današnjom raspravom o Finansijskom planu za funkcionisanje REM-a praktično prekinuli tu praksu privremenog finansiranja izuzetno važnog tela. Prema Zakonu o elektronskim medijima, REM ima izuzetno velika ovlašćenja. Narodna skupština, poslanici, naročito kolege iz Odbora za kulturu i informisanje, čiji sam i ja član, imamo obavezu da pratimo i sa dužnom pažnjom rad regulatora i sprovođenje zakona. I jedni i drugi, po svojim funkcijama, preuzeli smo odgovornost za taj posao. Članovi Saveta Regulatornog tela elektronskih medija su samostalni i jako je važno da još jednom podsetim na to. Dakle, samostalni su i nezavisni u svom radu. REM sprovodi javna ovlašćenja u cilju unapređenja kvaliteta i raznovrsnosti usluge elektronskih medija, doprinosi očuvanju, zaštiti i razvoju slobode mišljenja i izražavanja u cilju zaštite interesa javnosti. U svom radu REM ne zastupa stavove ili interese organa, odnosno organizacija koje su ih predložile, već svoju dužnost obavljaju samostalno, po sopstvenom znanju i savesti, u skladu sa zakonom i ovlašćenjima i podrazumeva se da ne smeju individualno da zastupaju partikularne interese. S druge strane, niko nema pravo da na bilo koji način utiče na rad članova Saveta niti su oni dužni da poštuju bilo čije instrukcije u vezi sa svojim radom, izuzev odluka nadležnog suda. Regulator se stara da se u svim programskim sadržajima poštuje dostojanstvo ličnosti i ljudska prava, a naročito se stara da se ne prikazuju ponižavajuća postupanja i scene nasilja i mučenja u medijima. To su samo neka od ovlašćenja Saveta REM-a iz Zakona o elektronskim medijima. Oni za svoj rad, dakle svi članovi REM-a, odgovaraju nama, Narodnoj skupštini. Ono na šta ovom prilikom želim da skrenem pažnju, jeste potreba da mi kao narodni poslanici Narodna skupština u buduće intenzivnije i još ozbiljnije analiziramo i kontrolišemo rad REM-a, kao što bi, uostalom, trebalo da činimo i u pogledu rada izvršne vlasti i svih ostalih nezavisnih organa i drugih tela koji za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini. Htela bih samo da iz finansijskog plana za rad REM-a izdvojim jednu zanimljivost, zapravo ono što je meni skrenulo pažnju. Od svog osnivanja 2003. godine, tadašnjim Zakonom o radiodifuziji, Vlada je bila u obavezi da u roku od 30 do 60 dana obezbedi prostorne, tehničke, finansijske i druge materijalne uslove za početak rada tadašnje Radiodifuzne agencije. Osim novčanih sredstava, nisu obezbeđeni tada drugi uslovi koji su bili određeni Zakonom o radiodifuziji. Od tada do danas RRA je postao Regulatorno telo za elektronske medije i od tada pa do danas zakupljuje poslovni prostor. Za 17 godina ovo telo, koje ima ogromne nadležnosti, kao što sam već navela, i izuzetno važnu ulogu u društvu, menjalo je radni prostor i sedište četiri puta. Proteklih godina ovo telo se više puta obraćalo Republičkoj direkciji za imovinu, kako bi se trajno rešilo to pitanje. Ono što je zapravo tu najvažnije jeste da bi se na taj način ostvarila poprilična ušteda, a novčana sredstva koja idu za zakup uplaćivala bi se u budžet, po osnovu razlike prihoda nad rashodima, odnosno onako kako to propisuje i Zakon o elektronskim medijima u članu 34. stav 8. Dakle, sve ovo sam navela zbog toga što mislim da je pred nama vrlo verovatno, možda ne pred ovim sazivom, ali sledećim svakako, izmena medijskih zakona koje treba uskladiti sa novom medijskom strategijom. Mislim da bi bilo krajnje vreme da se radni prostor reši trajno za ovo regulatorno telo ili bar da se nekim budućim izmenama i dopunama zakona promeni odredba po kojoj je Vlada dužna da obezbedi prostorije za to telo, da ne bismo došli u situaciju da ne sprovodimo zakone koje sami donosimo. Inače, ono što možda je javnosti zanimljivije nego nama, mi to već znamo, 105 sistematizovanih radinih mesta REM ima, od toga je popunjeno 81, i to najviše u Službi za nadzor i analizu programa – 48 izvršilaca. Kao što znamo, Savet ima devet članova koji se biraju iz reda uglednih stručnjaka iz oblasti koje su od značaja za poslove iz nadležnosti REM-a. Mislim i još jednom ću da ponovim da je izuzetno važno da ove godine donosimo na vreme finansijski plan za rad Regulatornog tela za elektronske medije, koja ima izuzetno bitnu funkciju u zaštiti i razvoju pluralizma u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Vacić. Pošto više nema prijavljenih predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa prelazimo na listu govornika. Reč ima dr Muamer Zukorlić. Izvolite. Izvinjavam se, reč ima ovlašćeni predstavnik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Sada kao ovlašćeni predstavnik SNS, prvo želim da kažem da će SNS podržati i glasati za davanje saglasnosti na ove finansijske planove ove tri važne institucije. U svom izlaganju kao ovlašćeni predlagač ispred Odbora sam u tom tehničkom smislu objasnila šta je to o čemu smo glasali, kada su u pitanju finansijski planovi, kako funkcionišu ove institucije, ali kada sada kao predstavnici SNS želimo da pričamo uopšte o ovim institucijama i finansijskim planovima, onda možete da vidite da svaka od ovih institucija zaista zavisi od politike koju vodi ne samo SNS, nego uopšte skupštinska većina i stranke koje podržavaju i Aleksandra Vučića i Vladu Republike Srbije. Zašto je to važno? Zato što očito je promena kvalitativna urađena od 2014. godine, kada smo mnogo toga promenili u Republici Srbiji u oblasti energetike, ako govorimo sa političkog aspekta, za važne strateške projekte koje je Vlada i Aleksandra Vučića kada je bio premijer, a i Vlada Ane Brnabić nastavila da vodi. To su važni strateški projekti po kojima smo mi u stvari ušli u najvažnije projekte kada je u pitanju i gasifikacija uopšte ovog regiona zapadnog Balkana i Evropske unije. Zato što, sećate se, učestvovali smo u projektu tzv. Južni tok i upravo zbog loših odnosa Evropske unije i Ruske Federacije Srbija je bila kolateralna šteta u tim projektima, zato što smo dali svu podršku takvim projektima koji nisu realizovani. Ali nije samo Srbija bila kolateralna šteta. Kolateralna šteta je bila i Bugarska i Mađarska i Austrija, koja je jednostavno odlaganjem takvih projekata došla do toga da međunarodni odnosi i pregovori između Evropske unije i Ruske Federacije su negde zapali u ćorsokak, kada je u pitanju ova energetska politika. Mi smo se kao mala država na Balkanu uvek nosili interesima svoje države i to je ono što je najvažnije. Kada govorimo i o energetskoj politici, mi se nosimo interesima svoje države, svojih građana Srbije, svog budžeta. Zašto ovo govorim? Zato što smo gledali da zaista uvek imamo dobre odnose i sa članicama državama Evropske unije i sa Evropskom unijom i sa međunarodnim organizacijama koje u ovoj oblasti sarađuju sa i Agencijom za energetiku, kao što je Energetska zajednica, jer ona sarađuje sa svim regulatorima i u regionu i u članicama Evropske unije. Zato i jesu napravili jedan forum na nivou parlamentaraca koji su nazvali Parlamentarni plenum Energetske zajednice, koji ima pola članova, osam predstavnica Evropskog parlamenta, osam članica zemalja zapadnog Balkana, na kojima smo mi učestvovali u svom radu, moje kolege poslanici, i zajednički prevazilazili mnoge probleme u ovoj oblasti koji su jako teški za članice zemalja zapadnog Balkana i regiona. Zašto? Zato što ono što se nameću kao određene direktive, otvaranje tržišta, veća konkurentnost kada su u pitanju uopšte proizvođači električne energije, proizvođači gasa koji se pojavljuju na tržištu, građani koji treba jednostavno da sklapaju ugovore i da pokrenu to tržište, a da nije isključivo to državna kompanija je jako težak posao, ne samo za Srbiju, već i za sve naše države u komšiluku i to je negde što je Evropska unija već odavno, odavno završila. Međutim, podizanje nivoa kvaliteta usluga kada je u pitanju pružanje usluga iz oblasti energetike i kada je u pitanju uopšte država članica Evropske unije je negde mnogo lakše kada su u pitanju razvijene države Evropske unije nego kada su u pitanju zemlje zapadnog Balkana. Srbija tu negde prednjači zato što mi zaista, energetski kada gledate, vodimo jednu odgovornu politiku. Naravno, mi imamo i to učešće u obnovljivim izvorima energije, jer Srbija samo sa svojim hidroelektranama, sa Đerdapom i ostalim hidroelektranama imamo učešće od 21,2% u obnovljivim izvorima energije, a negde smo sebi zacrtali nivo, u pregovorima sa Evropskom unijom, da ćemo imati 27%. Mi smo zaista na krajnje odgovoran način ušli u ovaj posao još 2014. godine, baš u teško vreme, kada smo sprovodili ekonomske reforme. Kao što vidite, nije bilo jednostavno sa političke strane nositi se i sa problemima u budžetu i isplaćivati plate i penzije i isplaćivati sva socijalna davanja, a s druge strane nemati prihode u smislu tih strateških projekata koji su važni i za ovaj region i za Evropsku uniju. Jednostavno kada ostanete negde na repu tih strateških projekata i ne sprovodite tu politiku zato što veliki, jednostavno nisu doneli određena adekvatna rešenja. Znači, velike države, kao što su članice EU i među njima prednjači Nemačka u pregovorima sa Ruskom Federacijom, mi onda jednostavno smo sačekali neka druga vremena kada, evo i dočekali, da neki projekti koje nazivaju „Turski tok“, mi ga zovemo „Balkanski tok“ zato što prolazi kroz Srbiju, znači, ulazi taj budući tok iz Bugarske u Srbiju, izlazi u Mađarsku i ide dalje prema Austriji i prema drugim državama pokazuje u stvari da treba biti krajnje odgovoran, smeran kada su u pitanju određena dešavanja u međunarodnoj politici i promene i sačekati priliku da jednostavno velike strateške projekte u budućnosti koja nas čekaju učestvujete u njima. Zašto je bitno učešće u njima? Zato što vi, recimo u pregovorima sa EU u budućnosti, imate mogućnosti da kroz njihove inicijative koje važe za sve države i članice EU i recimo, sada imaju posebne, imamo posebne i odnose s tzv. Višegradskom grupom, znači, četiri države koje takođe energetski imaju interese za određene svoje projekte, nove u budućnosti, Srbija bude uvek tu negde učesnik, jer u budućnosti ukoliko zaista bude realizovala ovakve projekte, pre svega će povećati svoju energetsku stabilnost i bezbednost, a na kraju imaće prihode veće u budžetu i imaće stabilne javne finansije. Pokazalo se da morate da budete dovoljno mudar političar, kao što je Aleksandar Vučić bio još te 2014. godine, da mnoge odluke koje smo donosili, koje su bile možda teške, pogotovo kad su odnosima sa EU i Rusijom, mi smo tu uvek negde između čekića i nakovnja, morate da budete krajnje odgovorni, prvo prema sebi, a onda i prema svojim parterima i uvek da kažete iskreno ono što mislite, da želite taj evropski put, da želite da sarađujete u toj oblasti, ali da nikada nećete da se odreknete svojih partnera, kao što je Ruska Federacija, koja je u datim trenucima svojim političkim odlukama zaista podržala Srbiju i sada kada su prošli ti teški trenuci jednostavno nećete se odreći nijedne države sa kojom ste imali dobre odnose, pa čak ni Ruske Federacije zato što su možda trenutno u lošim odnosima sa određenim članicama EU, čak i kada su u pitanju, recimo, energetski projekti oko kojih se vodi bitka. Prema tome, mi danas slušamo i o tom „Severnom toku 2“ za koje Nemačka kao vodeća ekonomska sila EU zainteresovana i mi slušamo o tome da kad-tad će ponovo sesti da razgovara i ta Nemačka i EU sa Rusijom oko takvih projekata. Da li je sada vreme ili će možda doći neko drugo vreme, kao što je došlo vreme za „Balkanski tok“, ali morate da budete mudri u takvim političkim okolnostima. Aleksandar Vučić je pokazao tu političku mudrost i kada je u pitanju energetska politika i kada je uopšte spoljna i unutrašnja politika Republike Srbije i pokazao da može se nosi sa svim izazovima koje jednostavno u promenama politike dolazi. Kada se nosite sa tako velikim izazovima onda pravite i velike rezultate, jer sve ono što vam je dato da radite sada negde u budućnosti će dati vaš rezultat, da li je to loše, daće loše rezultate, ako je to dobro negde će vam se zaista nagraditi kada je u pitanju vaš rad. Ono što građani Srbije prepoznaju, prepoznaju jednostavno kada donosite dobre odluke i koje su u njihovom interesu, ne samo da zato glasaju za vas, nego vam daju podršku da donosite teške odluke koje možda u datim trenucima ni ne znaju koliko će biti teški po sve nas, kao na primer što je u pitanju pandemija i kada govorimo o Kovidu-19 i kada govorimo o pandemiji, kad govorimo o svim budžetima i finansijskim planovima u ovoj godini zaista se pokazalo da neke okolnosti jednostavno i odluke koje donosite zahtevaju veliku hrabrost, veliku odgovornost, ali i da mnogo koštaju. To koštanje, kad pogledate velike razvijene države, recimo EU, danas iznose u ogromnim iznosima. Recimo, jedna Nemačka će se zadužiti 180 milijardi evra da bi pokrila svoje deficite u problemi sa pandemijom Kovid-19. Zašto ovo govorim? Zato što mnoge države će u ovoj godini imati zaista negativne rezultate, minus 12%, minus 8%, minus 6%. Srbija će izaći sa jedan procenat projektovanim padom i to znači da ćemo najmanje pasti kada su u pitanju uopšte privredne aktivnosti. Zahvaljujući tome što su mere koje je Vlada Republike Srbije na adekvatan način zaista u datom trenutku dala na sveobuhvatan način. Znači, pomogla privatni sektor da jednostavno ne padne. Samim tim državni sektor kada su u pitanju naši lekari, naši borci za naše živote i to je ono zbog čega što i u budućnosti ćemo ulagati pre svega u ljude koji jednostavno nam jako mnogo pomažu da ove probleme koji su zadesile sve države rešimo na najbolji mogući način, u smislu da najmanje štete zadesi Srbiju koliko je jednostavno ta šteta za sve ostale. Zato kada govorimo uopšte o radu ovih institucija, da li je u pitanju energetska politika, da li je u pitanju deo kada su u pitanju pružioci medijskih usluga, odnosno institucija Regulatornog tela za elektronske medije koja postoji upravo da bi regulisala odnose u ovoj oblasti, kao što je Komisija za hartija od vrednosti, u stvari pokazuju odgovornost državnih institucija ali i našu odgovornost prema ovim institucijama i političku našu odgovornost prema građanima Srbije. Zbog te odgovornosti mi danas možemo da kažemo da moramo da se nosimo sa svim izazovima koji nas okružuju ali koji će nas u budućnosti čekati. Prema tome, danas mi usvajamo finansijske planove ovih institucija koje predstavljaju njihov budžet i kao takav mi imamo nastavak u stvari ove teme od ponedeljka koja će važiti za sve budžetske korisnike. Danas pričamo o ove tri institucije koje su u nadležnosti rada Skupštine Srbije i ove skupštinske većine i zbog toga SNS će podržati ove finansijske planove. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto u sistemu više nema prijavljenih predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslanik doktor, Muamer Zukorlić. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani prisutni, svakako da je potrebno usvojiti predložene odluke i finansijske planove kako bi dotična tela mogla da nastave svoj normalan rad. Međutim, poslanici Stranke pravde i pomirenja će nastaviti da insistiraju na trećoj od tri uloge Narodne skupštine. Dakle, ovo telo je najviše predstavničko, najviše zakonodavno ali isto tako i najviše nadzorno telo. Molim vas, ovaj treći aspekt je jako zakržljao. Mi smo nekako, ne znam pod kojim okolnostima, ali pristali da vrlo malo budemo vrlo često i ne budemo u ulozi najvišeg nadzornog tela nad državnim organima, pogotovo kada su u pitanju tzv. samostalna i regulatorna tela. Da, ona su samostalna, odnosno nezavisna od svih drugih državnih organa ali ne i od Narodne skupštine. Narodna skupština je telo koje i postavlja, razrešava i kojoj odgovaraju i kojoj podnose i izveštaje. Zato njihov dodir sa Narodnom skupštinom ne može biti samo poput današnjeg dana kada je potrebno usvojiti određene odluke koje su od interesa ovih tela, već se mora voditi računa o njihovom radu. U tom slučaju ja želim skrenuti pažnju na dve stvari koje su od izuzetne pre svega životne važnosti. S obzirom da dolazim iz Novog Pazara, da sam često i na univerzitetu, u neposrednoj blizini svaki put vidim jednu improvizovanu fabriku peleta ili peletaru kako se to kaže iz koje izlazi dim koga je retko moguće videti bilo kada, a pogotovo u 21 veku. Ukoliko jedan automobil ostane parkiran u dvorištu univerziteta, a svetle je boje, sutradan on više nije svetle boje. Radi se dakle o tajkunima koji su u sprezi sa određenim strukturama lokalne ili možda neke druge vlasti i koji ne znam kako dobijaju dozvole za takve fabrike gde na štetu građana se zarađuje veliki novac. Nažalost, Novi Pazar je između ostalog i zbog te fabrike i njima sličnih, dakle, ponovo pre neki dan bio rekorder na crnoj listi, drugo mesto u svetu po zagađenosti. Dakle, tu moramo da sva tela, vezano za energetiku, aktivirati i, naravno, za ekologiju, ali pošto je ovo goruće pitanje, morao sam ga ovako ilustrovati kako bismo zaštitili građane od zloupotrebe raznih moćnika, a ovo sam samo naveo kao primer. Kada je u pitanju REM, naša iskustva, nažalost, nisu dobra što zbog neefikasnosti u rešavanju određenih pitanja koja im se delegiraju, posebno kada su u pitanju žalbe određenih medija ili grupa ili pojedinaca koji su žrtve nekih medija, opet govorim polazeći od iskustva na lokalnom nivou. Dakle, šta mi imamo od toga što će REM odlučiti nakon dve ili tri godine ili šta imamo od toga što će REM formirati neku komisiju, kao što je bio jedan slučaj iz Novog Pazara, a i opet REM odlučiti suprotno izveštaju te komisije? Dakle, imamo neku vrstu osionosti i neprofesionalnog odnosa od ovog tela. Istina, ovo su sve iskustva iz ranije saziva, ali ih ne možemo ignorisati. Dakle, moramo pojačati nadzor, moramo pojačati kontrolu kako bi ova tela bila ne samo forma određene ustavne i zakonske strukture, koja je neophodna, već kako bi zaista vršile funkciju onu koja je potrebna. Drugi problem sa kojim smo se suočavali po pitanju REM-a su, takođe, dvojni standardi. Očito politička i neka druga verovatno i koruptivna relacija u kojoj se različito postupa od jednog medija ili predmeta vezanog za jedan mediji ili za druge, a pogotovo kada je u pitanju odnos prema novinarima, što svakako nije samo tema vezana za REM, već i za neka druga tela. Ono što je nezaobilazna tema u svakoj tački jeste kovid i sve štete koje nam proizvodi. Iako se ne tiče neposredno dnevnog reda, ali moram preneti ono čime nas građani duže i postavljam pitanje zašto su verske zajednice izuzete, odnosno uposlenici verskih zajednica izuzeti iz pomoći koje je dala Vlada? Dakle, to su ljudi koji su uposlenici, koji su građani ove zemlji i zato vas molim da ovo pitanje delegirate, a mi ćemo nastaviti na tu temu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Branimir Jovanović ima reč. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Koleginice i kolege, ja ću govoriti o dnevnom redu o kome raspravljamo danas. Jedna od tačaka je i Finansijski plan REM-a. Logično je da raspravljamo o radu REM-a u plenumu, jer REM za svoj rad odgovara upravo Narodnoj skupštini Republike Srbije. U prethodnom periodu je rad REM-a, tačnije izbor članova Saveta REM-a bio i te kako tema koja je bila zastupljena u javnosti. Naročito je to bilo u periodu s početka ove godine i na kraju prošle godine. Dakle, to je bio jedan period pred parlamentarne, pokrajinske i lokalne izbore i mi smo i tada izabrali članove Saveta REM-a koji su nedostajali i na taj način smo omogućili da ovo telo radi nesmetano i da na najbolji mogući način obavlja svoju ulogu. To je posebno bilo važno, kao što sam već napomenuo, zbog izbora koji su se tada održavali. Inače, tema koja se odnosi na rad REM-a bila je neizbežna tema i tokom dijaloga između vlasti i opozicionih stranaka o izbornim uslovima. Bila je to tema i na fakultetu političkih nauka, a kasnije i u domu Narodne skupštine kada se govorilo o izbornim uslovima i tada su i evroparlamentarci posredovali u tim razgovorima i govorilo smo o temama koje se tiču rada REM-a. Nažalost, i tada, ali i godinama unazad, kada se govori o REM-u, kada se ocenjuje rad REM-a, uvek se govori sa jednog političkog aspekta, donose se zaključci iz jednog političkog ugla i to, nažalost, biva od strane opozicionih političkih partija i uvek moram da kažem da je REM nezavisno telo, da ono polaže račune Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali da je opasno vršiti takve pritiske na jedno ovakvo telo, jer na posredan način se vrši uticaj, odnosno sugeriše se u kom smeru ono treba da donosi određene odluke. Ne smemo da dozvolimo da se rad REM-a sagledava samo u političkom kontekstu. Ovo telo u svom radu oslanja se na devet zakona. Naravno, centralni zakon je Zakon o elektronskim medijima. Pored toga, REM je usmeren, između ostalog, i na Zakon o oglašavanju, Zakon o javnim medijskim servisima, Zakon o medijskim komunikacijama, Zakon o javnom informisanju i medijima. Jasno je da REM reguliše rad medija koji se odnosi na sve oblasti. Dakle ne samo na politiku, i na sport, i na obrazovanje i na kulturu, i na informisanje i na oglašavanje. Nije samo politika u pitanju, iako se to često stavlja u fokus. Zbog toga je nama iz SDPS važno da ovo telo nezavisno obavlja svoju ulogu, jer će ono jedino na taj način obavljati dobro svoj posao, a u interesu svih građana Srbije. Zbog javnosti, moram da podsetim da se REM ne bavi radom konkretno novinara, već pružaocima usluge elektronskih medija i da naglasim da je, između ostalog, njegov zadatak da taj rad bude na način primeren demokratskom društvu. Podsetiću da je Odbor za kulturu i informisanje nedavno razmatrao predlog novih članova REM-a i očekujem da ćemo uskoro u plenumu imati raspravu o novim članovima REM-a i da će to biti prilika da detaljnije govorimo o radu ovog tela. Zato je važno da sačuvamo nezavisnost ove institucije, da mi kao Skupština kontrolišemo rad REM-a, ali da insistiramo da ono radi u skladu sa Zakonom, a na nama je, kada predlozi dođu na dnevni red, da izaberemo najbolje kandidate koji će odgovorno raditi svoj posao u interesu svih građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik mr Đorđe Kosanić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski izveštaj, prvenstveno, Agencije za energetiku, a s druge strane Regulacionog tela za elektronske medije, ali kao i davanje saglasnosti na Finansijski izveštaj i Statut Komisije za hartije od vrednosti. Ja ću na samom početku reći da će svakako poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati pomenute odluke, a moje izlaganje biće fokusirano na odluke koje se tiču Komisije za hartije od vrednosti. Ništa novo neću reći ako kažem da, što se tiče hartija od vrednosti, u Srbiji, to je, da kažem, tradicionalno ne uređeno tržište i to je sa jedne strane kada gledamo. Sa druge strane kada gledamo, postoji veliki prostor za napredak ne samo u ovoj oblasti, nego u mnogim drugim oblastima, jer Srbija je pokazala veliki napredak. Srbija je stabilna i sigurna zemlja. Opet kažem, mnogo ima pokazatelja što se tiče toga, a u ovo vreme korona virusa, kada mnoge velike ekonomije su na kolenima, kada beleže velike privredne padove, Srbija je pokazala najbolji rezultat. Srbija je, po MMF-u, Aleksandra je rekla na minus 1, ali, Aleksandra, izvini, ja ću biti malo veći optimista, pa ću reći da ćemo možda biti između nula i minus 1 i ti se nećeš naljutiti na mene. Imamo fiskalnu i monetarnu stabilnost. Imaćemo jedini povećanje plata i penzija. Naša poljoprivreda ide napred. S druge strane, u ovom vremenu, kažem, kada se jedna Nemačka zadužuje, vidite kakvo je stanje, Srbija je apsolutni lider u dovođenju stranih investicija na Zapadnom Balkanu. Čak 60% ukupnih investicija koje dolaze u region, ide na Srbiju i mi ćemo na kraju godine biti na nekih dve i po milijardi direktnih stranih investicija. Nijedan investitor nije odustao od toga da dođe u Srbiju pored svih ovih problema koje je izazvao korona virus. Sada, rekao sam što se tiče privrednog rasta, ali ovde moram da napomenem da i što se tiče javnog duga, Srbija će na kraju godine biti na nekih 59%, ne vraćajući se u vreme kada je Srbija bila na nekih 80 i nešto procenata, reći ću samo da u ovom trenutku recimo jedna Italija ili jedna Francuska imaju javni dug preko 100%, a sa druge strane i zemlje regiona koje su čak članice EU imaju javni dug koji je veći od Srbije. Isto tako, ovde moram da napomenem, Srbija se uspešno vratila na dolarsko tržište hartija od vrednosti posle sedam godina pauze. Prestavili smo se međunarodnoj investicionoj javnosti kao stabilna i sigurna zemlja, zemlja koja u ovom trenutku ima sigurnost u svakom smislu i pokazali smo najmanji ekonomski pad što se tiče i ove korone u celom svetu, ali isto tako projektovani najveći ekonomski rast u narednoj godini. Ostvarena je tražnja od čak šest milijardi američkih dolara. Od preko 200 kredibilnih, da kažem prvenstveno, američkih i britanskih fondova ali i banaka a isto tako osiguravajućih kuća, što je pet puta više od ponuđene emisije. Sve ovo govori o velikom napretku Srbije, o poverenju koje investitori imaju u Srbiju, koliko krupnim koracima Srbija ide napred. Sa druge strane, kada govorimo o tržištu hartija od vrednosti, ono je, rekao sam malopre, tradicionalno neuređeno u Srbiji. Razlozi za to leže prvenstveno u tradiciji, u nepoverenju, ali sigurno i u neobaveštenosti naših ljudi. Tradicionalno, ovde moramo potpuno otvoreno reći, tradicionalno građani Srbije ulažu prvenstveno u nekretnine, sa druge strane u bankarstvo, ali isto tako u privatni biznis. Mi ne možemo sigurno da se poredimo sa razvijenim berzama, pre svega u Americi i u Aziji, ali sigurno možemo dodatno da radimo po ovom pitanju da ovo pitanje pokrenemo napred. Bez praćenja svetske prakse i liberalizacije, da kažem propisa kod nas u Srbiji, ali moram da kažem da je Vlada Republike Srbije u prethodnom vremenu napravila veliki iskorak u ovoj oblasti, nema napretka u ovoj oblasti, pre svega što je primarno tržište hartija od vrednosti plitko, a samim tim i sekundarno tržište ne može da ima neki veliki promet. To su objektivni uslovi koji vladaju u Srbiji. Siguran sam da u vremenu koje dolazi, prvenstveno to kažem za Komisiju za hartije od vrednosti treba puno učiniti da ovo tržište bude unapređeno i da krenemo, što se tiče ovog tržišta, još krupnijim koracima napred. Iz svega rečenog, samo ću još jednom reći da će PG Jedinstvena Srbija u Danu za glasanje podržati pomenute odluke. Hvala.
Hvala, kolega Kosaniću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. (Đorđe Milićević: Nemam karticu.) Nemate karticu? Preći ćemo na drugog govornika pa ćemo se vratiti na vas. Reč ima narodni poslanik Ilija Matejić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, pre svega dame, a zatim i gospodo narodni poslanici i najbitnije narode Republike Srbije, moram pre početka samo da kažem da dok sam studirao nedaleko odavde, na Pravnom fakultetu, na svega pet minuta hoda od Narodne skupštine, uvek kada sam prolazio ovim platoom ispred sam imao taj san da se jednog dana popnem uz stepenice Narodne skupštine kao narodni poslanik i ne mogu da verujem da mi se sa samo dvadeset i devet godina taj san ostvario. Najveća je čast koju sam do sada imao u životu da predstavljam narod i državu koju volim pred Narodnom skupštinom Republike Srbije. Voleo bih da se javljam sa malo lepšom temom danas, ali nažalost fokusiraću se samo na medije, odnosno Regulatorno telo za elektronske medije. Pošto sam advokat po zanimanju, javljam se danas da branim ljude. Voleo bih da branim sve ove mlade ljude koji su bili tema gnusnih napada od strane medija pre izbora, tokom izbora, a čak i posle istih. Naime, pre izbora su svi ovi mladi narodni poslanici, ne baš svi, bili napadani preko društvenih mreža a sada su se ti napadi nastavili i na televizijama sa nacionalnom frekvencijom, kao što su, gle čuda, što kaže gospodin Marko Atlagić, N1 i Nova S. Napadali su Luku Kebaru zbog smejanja, zbog njegove frizure, Anu Beloicu: Na prvoj sednici Skupštine su rekli kako ona ne zna gde je došla i ne zna ni kuda ide. Napadi su se nastavili. Čitam juče onaj gnusan tekst o Ivani Popović. Kažu: "Zašto je ona iznajmila stan u Beogradu? Kako će da pravi džem u Krupnju kada je na sednici u Beogradu?" Zamislite dokle idu ti nivoi napada. Sada, iako ću ja podržati ovu odluku o finansijskom planu REM, mene interesuje samo da li će REM malo istražiti te napade jer se oni i dalje nastavljaju? Tema njihovih napada su bili i drugi mladi poslanici, Ivana Nikolić, Janko Langura i to će se samo nastaviti. Gde su svi ti mediji da spomenu neku lepu priču o nama, da, recimo, ispričaju priču o Petru Vesoviću koji je doktor u Prokuplju? Radio je u urgentnom centru, a onda kada je došao da radi za svoju državu, tj. kada je dobio poziv, istog trenutka ga je prihvatio. Gde su svi ti mediji da ispričaju priču o njemu kako je to uradio i došao ovde da radi za manju platu nego koju je imao tamo, ali nastavlja i dalje da radi za svoj urgentni centar jer pomaže ljudima u ovoj teškoj situaciji? Gledam zbog čega nas sve "nišane", da se tako izrazim. Spomenuo bih i kolegu Jovanova, koji je malo stariji od nas, ali zamislite on se usudio na prethodnoj sednici Skupštine da spomene da je jednom kriminalcu bio ponuđen novac da ubije predsednika države. Sada je moje pitanje za sve te medije, da li mene možda kao mladog čoveka treba da bude sramota što ne želim da mi se država vrati u ono vreme kada su nam ubili premijera, jer znam kako je narod tada živeo? Da li treba da me je sramota što želim da ostanem ovde, da radim ovde, da ovde gradim svoju porodicu i svoju budućnost i što ne želim budućnost onakvu kakva nam je bila prošlost? Zašto nas napadaju? Da li što smo mladi, ne kompromitovani, što na sednici Skupštine ne dolazimo sa nekim skupocenim kolima za koje nemamo objašnjenja odakle nam? Šta im to smeta? Da su svi ti mediji stigli da malo bolje upoznaju sve ove mlade ljude, pa ne bi im se smejali, nego bi plakali što nisu u poslaničkim klupama imali još od devedesetih godina ovakve ljude koji vole svoju zemlju, koji su spremni da se bore za nju, koji misle na mir i na stabilnost, a ne na ratove i ružnu prošlost. Imam puno poznanika koji bi želeli da se bave politikom, ali neće. Neće jer znaju da će biti meta istih takvih napada od strane tih istih medija i samo žele da mogu slobodno da se prošetaju ulicom. Sada, moje pitanje za sve te medije, ako žele Srbiji bolju budućnost, kakvu poruku šalju svim tim ljudima? Šalju jednostavnu poruku - samo probajte da radite za svoju zemlju, mi ćemo vas napadati i smejaćemo vam se, provlačićemo vas kroz razno-razne emisije, a po potrebi nacrtaćemo vam i snajper uperen u glavu na naslovnog strani NIN-a. Crtaćemo razne karikature o vama gde vas upoređujemo sa Hitlerom ili Pinočeom, a ako slučajno imate i decu, nije problem, i decu ćemo da napadnemo. Gde je tu REM? Gde je REM da istraži sve te napade? Ti mediji ako žele Srbiji bolju budućnost, kakvu kažu da žele, zašto onda napadaju ljude koji tu budućnost treba da grade. Pazite, sve ovde nas treba neko da zameni jednog dana. Ovo nije klupa na kojoj piše moje ime - Ilija Matejić. Ja se prvi nudim da me zamene ako za svoju zemlju ne budem uradio ništa dobro za ovih godinu i po dana. Moja poruka tim medijima jeste da samo nastave da nas napadaju. Time pokazuju samo svoje pravo lice. Ne pokazuje ništa loše o nama, jer ne mogu da nađu ništa loše o nama, a mi nismo od šećera, nećemo se istopiti. Samo neka napadaju. Ono što sam naučio u borilačkoj sali, to je da sam posle svakog udarca, koliko god da je boleo, vratio se sve jači i jači. Uvek sam došao na sledeći trening, makar i sa masnicom na oku, a takav nisam samo ja, takve su i sve moje mlade kolege. To znam jer sam imao dovoljno vremena da ih upoznam. Zato samo napadajte slobodno, mi ćemo nastaviti da radimo jer su interesi naše države iznad naših interesa i nastavićemo da se borimo da pod našom prelepom zastavom stvorimo budućnost kakvu naš narod odavno zaslužuje. Živela Srbija.
Zahvaljujem kolega na vašem prvom govoru u Narodnoj skupštini. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća na uviđajnosti. Dame i gospodo narodni poslanici, kolega je završio govor sa borilačkim veštinama. Uvaženi kolega, znate kako, ovo što čini i radi današnja opozicija, kada već pominjete borilačke veštine, pošto su i meni igrom slučaja jednim delom poznate, to su vam kao kate sa zamišljenim protivnikom. Pozovete one medije koji vam odgovaraju i onda tamo imate nekakav performans, a one koji vam ne odgovaraju ili izbacite ili im pretite ili prosto pokušate da ne odgovorite na njihova pitanja, a pretite im samo zato što vam se ne sviđa način na koji informišu i ne sviđaju vam se pitanja koja postavljaju. To sam samo želeo. Nadam se da mi nećete zameriti, da napravim jednu digresiju. Dakle, mislim da je tema izuzetno važna i ja sam tokom jučerašnjeg dana koleginice Tomić izneo, žao mi je, iz opravdanih razloga znam da ste bili odsutni, izneo sam stav poslaničke grupe SPS kada je reč o radu odbora kojem vi predsedavate. Mi zaista smatramo da vi svoj posao obavljate odgovorno, ozbiljno i posvećeno i kao tokom jučerašnjeg dana i danas ću reći naravno da ćemo podržati zaključke Odbora za finansije i vrlo rado učestvujemo u radu vašeg Odbora, Odbora kojim predsedavate i vrlo rado učestvujemo u debatama koje su veoma kvalitetne i radujemo se debati koja će biti i u ponedeljak kada budemo raspravljali o budžetu za 2021. godinu. Danas imamo na dnevnom redu finansijske izveštaje, ali svakako da je današnja tema i prilika da razgovaramo o nekim aktuelnim dešavanjima u Srbiji koja se konkretno tiču rada nekih nezavisnih tela koja su deo današnjeg izveštaja, konkretno kada govorimo o REM-u, jer duži vremenski period u Srbiji imamo jednu hajku, jednu, rekao bih histeriju na REM koja je usmerene pre svega od jednog dela opozicije. To jako dobro razumem. Kada nemate politiku, kada nemate ideju, kada nemate program, onda imate samo jedan cilj, a to je da pokušate da se bavite uređivačkom politikom medija, da Srbiju vratite mnogo godina unazad. Ta istorija u Srbiji u svom najgorem obliku, kada se moglo čuti samo jedno mišljenje neće se vratiti i neće se ponoviti na njihovu veliku žalost i da pokušate ono što vam je uvek bio krajnji cilj i tokom razgovora na Fakultetu političkih nauka i tokom međustranačkog dijaloga, a potvrdu ovoga što ja govorim smo mogli čuti tokom jučerašnjeg postavlja pitanja jednog od kolega poslanika, koji je opet pominjao prelaznu vladu, dakle, šta je cilj - da bez izbora pokušate da dođete do vlasti i do privilegije, što svakako nije moguće jer demokratija se u Srbiji, dame i gospodo narodni poslanici, vi to jako dobro znate, ostvaruje samo na jedan način, a to je na izborima i kroz poverenje građana kao što se to desilo i na poslednjim parlamentarnim izborima. Ne interesuju njih izbori, ne interesuju njih izborni uslovi, nisu oni zbog toga učestvovali u dijalogu i na Fakultetu političkih nauka i u okviru međustranačkog dijaloga. Njih je interesovalo samo jedno, a to je da imaju svoje predstavnike u REM-u, interesovala ih je uređivačka politika RTS i interesovala ih uređivačka politika privatnih medija. Što se tiče REM-a mi imamo jasno definisane zakone. Poštujemo mi, kako to evropski parlamentarci kažu, njihovu dobru evropsku praksu, poštujemo mi evropsko zakonodavstvo, želimo mi da implementiramo sve ono što je pozitivno, ne činimo mi to zbog evropskog puta, već zbog Srbije i zbog naših građana, ali dozvolite, kada je reč o REM-u, imamo mi jasno definisane zakone, zakone koje smo usvojili ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije koji jasno definišu proceduru kako i na koji način se biraju članovi REM-a. Kada je reč konkretno o RTS, mi smo to rekli tokom međustranačkog dijaloga. Nije ova vladajuća koalicija postavila nijednog urednika RTS. Želite da promenite urednika RTS? Promenite ga. Mi nemamo apsolutno ništa protiv. Želite veće prisustvo u Javnom servisu? Mogli ste da učestvujete na parlamentarnim izborima pa i na ovaj način kroz rad parlamenta, jer parlament se direktno prenosi na Javnom servisu. Ako ste smatrali da imate poverenje građana i ako se bili ubeđeni u to trebali ste da učestvujete na parlamentarnim izborima i imate svoje predstavnike, učestvujete u radu parlamenta i prisutni ste na Javnom servisu. Nema vas u debati, niste prisutni u debatama, emisijama na RTS. To nije tačno. Prosto, analize ne govore u prilog takvoj konstataciji. Inače, moj lični stav, da se ja pitam, ja bih im tokom kampanje omogućio da što više budu prisutni na Javnom servisu jer onog trenutka kada smo napravili određene preporuke i određeni plan u dogovoru sa REM-om kada je reč o prisustvu tokom kampanje na Javnom servisu, onog trenutka kada je onaj deo opozicije koji je želeo da učestvuje na izborima bio prisutan na Javnom servisu, on nije dostigao ni onaj famozni cenzus koji smo spustili na 3%. Što više prisustva na Javnom servisu i što više građani budu u prilici da čuju njihove stavove, to je njihov rejting i njihova popularnost sve manja i manja. Ovako se postavlja pitanje danas nakon parlamentarnih izbora – koji je to vaš i kakav je to vaš legitimitet da vi danas budete prisutni i da insistirate da bude prisutni na Javnom servisu? Vi ste vanparlamentarna stranka. Mnogo je vanparlamentarnih stranaka. Znači li to da svaka vanparlamentarna stranka treba da bude na Javnom servisu? Dozvolite, i novinari znaju šta je vest, pa čim vas nema na Javnom servisu znači da niste vest, da ne postoji interesovanje u Srbiji za ono što činite i radite. Odakle uopšte danas potreba kada govorimo konkretno o komercijalnim medijima, kada govorimo o privatnim medijima da se bavite uopšte privatnim medijima? Podsetiću vas, dame i gospodo narodni poslanici, Strategija o privatizaciji medija je usvojena 2000. godine i u tom periodu su privatizovani gotovo svi mediji. Dakle, u tom periodu ste želeli kapitalizam. Dobili ste kapitalizam i odakle danas potreba da se bavite privatnim sektorom? Sa druge strane, i privatni mediji prate istraživanja i privatni mediji prate izbore i rezultate izbora. To što neko ima 50% podrške, što neko ne može da dođe čak ni do tih famoznih 3% podrške pa neće vam tu pomoći ni privatni mediji, ni Javni servis. Nije to problem medija i nije to pitanje za medije. To je pitanje za vašu politiku koju definitivno nemate. Imali smo kao jedan od zaključaka Radne grupe Vlade Republike Srbije koja je radila na unapređenju izbornih uslova da održimo javnu raspravu i javnu debatu na temu učešća i prisustva političkih stranaka koje učestvuju u izborima sa predstavnicima medija sa nacionalnom frekvencijom i tu debatu smo imali ovde u parlamentu. Organizator je bio Odbor za kulturu i informisanje. Naravno, jedan deo opozicije nije želeo da učestvuje u takvoj vrsti debate. Bili su predstavnici svih nacionalnih medija, bili su predstavnici REM-a i tada smo vrlo jasno definisali i pravilnik kada je reč o Javnom servisu i preporuke kada je reč o komercijalnim medijima, odnosno privatnim televizijama. Inače, naš stav, stav poslaničke grupe SPS je da mediji u Srbiji moraju da budu autonomni i slobodni u odlučivanju. Interes vlasništva je svakako primaran. Ne želimo ni na jedan način da se bavimo uređivačkom politikom medija. Godine 2009. smo bili deo vladajuće koalicije i tada smo kao deo vladajuće koalicije glasali protiv izmena i dopune Zakona o javnom informisanju, zajedno sa našim koalicionim partnerima iz JS, jer smo smatrali da je takav zakon pritisak na objektivno i profesionalno novinarstvo i nismo želeli da se vraćamo nekoliko koraka unazad, u period pre 2000. godine kada je SPS bila izložena na stub srama upravo zbog medija. Znate, teza - ako smo prisutni u medijima, medijska slika je dobra, a ako nas nema u medijima, medijska slika je loša je katastrofalna. Kažu pojedini predstavnici opozicije – nema nas u medijima, a konstantno kukaju upravo o medijima u medijima. Ponavljam – nemojte da potcenjujete medije, jer mediji jako dobro znaju šta je vest. Čim vas nema treba da se zapitate da li je ono što ste rekli na konferenciji za štampu uopšte vredno bilo kakve vesti u Srbiji, da li je to vest u Srbiji i da li je to nešto što se vrednuje kao vest u Srbiji? Nemojte na taj način da potcenjujete i da vređate novinarsku profesiju. Kada je reč konkretno o REM-u, dakle, kao što sam rekao, već duži vremenski period traje jedan hajka i histerija koja je usmerena ka REM-u. Rekao sam šta je razlog, ali mislim da u tome oni koji vode takvu vrstu hajke i histerije na REM zaboravljaju samo jednu stvar – šta je zapravo suštinska uloga nas poslanika, nas koji imamo legitimitet i poverenje građana i koji donosimo zakone? Da jačamo rad nezavisnih regulatornih tela, da osnažimo i jačamo rad nezavisnih regulatornih tela, a ne da nezavisna i regulatorna tela guramo u politički ring, da ih guramo u političko blato, da na taj način ostvarujemo svoje ciljeve. Naš posao, dakle, je da podržimo REM u onome što je najvažnije, da REM radi po zakonu, ne da tumačimo zakon onako kako svakome od nas u određenom trenutku odgovara i da tražimo i insistiramo konkretno od REM-a da REM krši te iste zakone i da tumači zakon onako kako mi želimo. Nije REM politički subjekt, ne učestvuje REM na parlamentarnim, lokalnim i pokrajinskim izborima, ne odlučuje REM ko će da pobedi ili da izgubi na parlamentarnim, lokalnim i pokrajinskim izborima, niti REM ima obavezu da prati izbore, ali je pratio izbore, jer smo takav zaključak napravili tokom međustranačkog dijaloga i tokom razgovora koji smo vodili na Fakultetu političkih nauka. Jer, REM je napravio jednu detalju analizu o prisutnosti političkih stranaka koje su učestvovale, ali vrlo zanimljivo. U toj analizi najveći procenat prisustva u informativnim emisijama, u dnevnicima, dakle govorim o televizijama koje su se bavile informativom i koje su pratile izbornu kampanju, najveći procenat i najveću zastupljenost imaju upravo one političke opcije koje nisu učestvovale na izborima. Dakle, oni koji su bojkotovali izbore imaju najveće prisustvo u medijima, što je nepojmljivo i što je nezamislivo. Vrlo je interesantno da, kada već govorimo o evropskim parlamentarcima, i tokom jučerašnjeg dana je postavljeno pitanje kako će neko da se obrati od opozicije EU, pa će EU nas da uvede u red, da nas natera da mi razgovaramo, da mi prihvatamo nekakve uslove, vrlo je interesantno da su ti evropski parlamentarci došli u REM onog trenutka kada smo mi završili međustranački dijalog i kada smo završili razgovore na Fakultetu političkih nauka. Tada su govorili, podsetiću vas da su tad rekli da postoje dve paralelne zemlje, dve paralelne institucije i da postoje paralelni mediji. Kako onda ne postoji sloboda medija, ako kažu i oni sami da postoje paralelni mediji? To su isti oni parlamentarci koji su izrazili zabrinutost za demokratiju i to su isti oni parlamentarci koji su bili zabrinuti za slobodu medija u Srbiji. Što se tiče demokratije, mi smo im poslali jasnu poruku – nema razloga vi da brinete, demokratija u Srbiji, rekao sam već, se ostvaruje na izborima i samo na izborima. Što se tiče slobode medija, znate, pomalo je licemerno da se evropski parlamentarci naprasno, odjednom bave slobodom medija. Zašto to kažem? Godine 2011. imali smo Izveštaj Verice Barać u kome je vrlo precizno, eksplicitno definisano i rečeno da postoji ozbiljna zabrinutost za slobodu medija u Srbiji. Niko od evropskih parlamentaraca tada nije pokazao interesovanje da se bavi slobodom medija u Srbiji. Ovo pitanje sam postavio Tanji Fajon. Gospođa Fajon je rekla – nisam tada bila nadležna za Srbiju. Ja sam je pitao – da li ste bili evropski parlamentarac? Ako ste bili evropski parlamentarac, a imate toliko interesovanje za Srbiju, onda ste bar mogli da postavite ovo kao pitanje. Vrhunac svega je kada govorimo o političkoj sceni Srbije, a ko se to danas bavi slobodom medija i ko postavlja pitanje slobode medija u Srbiji? Da li su to isti oni koji protivzakonito bili vlasnici tabloida, koji su preko svojih marketingških agencija ucenjivali medije, zarađivali na svakoj sekundi nacionalne televizije, odnosno televizija sa nacionalnom frekvencijom? Da li su to isti oni koji su slali policiju u novine kada objave bilo šta o njihovim brljotinama u periodu kada su vršili odgovorne funkcije i kada su bili na vlasti? Isti oni u čije vreme je moglo da se čuje samo jedno mišljenje, isti oni koji su uređivačku politiku RTS želeli da uređuju motornom testerom, fizički napadali novinare TV Pink. Isti oni koji su slali jasne poruke putem konferencije za štampu da će gasiti komercijalne televizije, privatne televizije i da će podnositi krivične prijave protiv urednika dnevnih listova samo zato što oni rade svoj posao i što objavljuju ono što je istina. Zar nije istina interes svih nas? Znate, kada govorimo o zastupljenosti u medijima, vrlo je interesantno, recimo spotove sa pozivom na bojkot izbora koji su emitovani tokom predizborne kampanje, ja sam ovaj podatak uzeo iz izveštaja REM-a, oko 400 puta emitovani su na kanalima dve televizije i platila ih je jedna produkcijska kuća u vlasništvu jedne novinarke, koja tvrdi da spotovi nemaju veze sa opozicijom i da ih je besplatno objavila na „jutjub“ kanalu te stranke, a reč je o stranci Slobode i pravde, moraće ipak da ih prijave u godišnjem izveštaju. Mi upravo insistiramo i na REM-u i na svim nadležnim organima i institucijama da se pozabave ovi pitanjem i da nam daju konkretan odgovor kako je to moguće i da li se to stvarno desilo. Recimo, u Ujedinjenom kraljevstvu, na šta se oni stalno pozivaju, na zakone pa čak i Ujedinjenog kraljevstva, prema zakonu Ujedinjenog kraljevstva recimo u debatnim emisijama tokom izborne kampanje, dame i gospodo poslanici, ne mogu da učestvuju oni koji nisu učesnici izbora. Mi smo se za to zalagali i zalagaćemo se i u nastavku dijaloga. Molim vas, ako želite da učestvujete na izborima, nemamo mi ništa protiv debatnih emisija, svaka politička stranka treba ravnomernu zastupljenost. Što više debatnih emisija, da vidimo konkretan program, da vidimo ljude koji su garant za realizaciju tog programa, jer to svakako hoće pomoći građanima Srbije da se opredele kome će ukazati poverenje. Ali, ukoliko ne želite da učestvujete na izborima i bojkotujete izbore, šta je onda suština, šta je onda razlog vašeg pojavljivanja? Dakle, još jednom na samom kraju, podržaćemo u danu za glasanje sve izveštaje i smatramo da i dalje treba da nastavimo kao poslanici da jačamo i osnažimo rad nezavisnih regulatornih tela, ali isto tako da vodimo i otvorene dijaloge i debatu, kada se za to ukaže potreba. Tokom jučerašnjeg dana sam rekao, vrlo često se dešava da stavovi vladajuće koalicije nisu potpuno identični sa stavovima nekih nezavisnih tela, ali nije to problem. Zato smo tu da razgovaramo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovani potpredsednici Skupštine, koleginice i kolege narodni poslanici, danas raspravljamo o nezavisnim regulatornim telima. Postojanje ovakvih institucija dokaz je demokratije u našoj državi. Jako je važno što imamo institucije koje ne kontroliše izvršna vlast, već ih kontroliše parlament, odnosno narodni predstavnici. Oni uređuju u ovom slučaju oblasti kao što je Agencija za energetiku, Regulatorno telo za elektronske medije ili REM i Komisija za hartije od vrednosti. Ono što je jako važno kod Agencije za energetiku, jeste da ona kontroliše cenu energenata, energije, i jako je važno kada se naša zemlja suočava sa izazovom pandemije virusa Kovid-19 da se vodi socijalno odgovorna politika u tom sektoru, pogotovo prema najugroženijim delovima našeg društva, prvenstveno mislim na penzionere, ali mislim i na privredne subjekte, kompanije itd. Takođe, ova agencija se bavi i licenciranjem energetskih subjekata. Kraj iz kog dolazim, Sandžak, sandžačke opštine u većini slučajeva u toplanama za zagrevanje koriste goriva kao što je ugalj, kao što je mazut, i onda imamo veliku zagađenost. Lider naše stranke, akademik Muamer Zukorlić je govorio o situaciji u Novom Pazaru. Moram da istaknem da se Novi Pazar nalazi na drugoj ili trećoj poziciji te neslavne liste kada je zagađenost u pitanju. Prvi je Peking koji ima 17,5 miliona stanovnika, drugi je Nju Delhi sa 26 miliona stanovnika, a treći je Novi Pazar sa 150 hiljada stanovnika. Znači, ako uzmemo u obzir broj stanovnika, broj automobila, industriju u Pekingu i Nju Delhiju i u Novom Pazaru, apsolutno je jasno šta je ovde uzrok. Onda ova Agencija za energetiku ima zaista puno posla. Suština rešavanja ovog problema jeste gasifikacija sandžačkih opština, taj krak ka Novom Pazaru i krak preko Užica, Zlatibora ka Prijepolju, korišćenje zelene energije, potencijala koji ima Pešterska visoravan, pogotovo sjenička i tutinska opština za izgradnju vetroparkova. Što se tiče REM-a, moram da istaknem da ovo nezavisno regulatorno telo mora da bude efikasnije u svom radu. Svakako da su oni potpuno nezavisni, ali ne možemo da dođemo u situaciju, kao što su i neke druge kolege govorile, da vi imate sijaset fantomskih medija koji rastu kao pečurke posle kiše, gde se na najbrutalniji način napadaju ljudi. I, šta vama znači što posle četiri ili pet godina vi iz suda iznesete presudu u kojoj se kaže da je taj tekst lažan? Vaša karijera poslovna, vaša porodica, vaš ugled trpi. Koga zanima posle četiri-pet godina šta ste vi dobili na tom sudu, jer je taj tekst, koji je naručen, koji je plaćen, izvršio svoju ulogu? Da se razumemo, apsolutna većina medija se trudi da radi profesionalno, ali postoje mediji koje vi ne možete u registru da nađete ko ih zastupa, ko je glavni i odgovorni urednik, ko je direktor, koji kapital stoji iza njih. Zato REM mora da bude zaista efikasniji u svom radu, da ne dolazimo do ovih situacija. Hoću da istaknem da vrlo često možemo da nađemo te tendenciozne, spinovane tekstove koji za cilj imaju ličnu degradaciju ljudi koji se bave javnim poslom, političkih neistomišljenika, ali nećete naći pozitivne priče kao što je postojanje jedne organizacija koja se zove „Hajrat“, humanitarne organizacije koja funkcioniše u okviru islamske zajednice u Srbiji, koja svakodnevno deli na hiljade obroka u sandžačkim opštinama: Novi Pazar, Tutin, Sjenica, Prijepolje, Priboj i Nova Varoš. Kada dođete u tu ustanovu, ako ste neko kome je pomoć potrebna, ne treba da donesete svoj isečak od ličnog dohotka, već ćete dobiti najosnovnije životne namirnice i neće vas niko pitati da li ste Bošnjak, da li ste Srbin, da li ste Rom, da li ste Crnogorac. E, to ne možemo da nađemo u medijima, a to je prava slika našeg društva i naše zemlje, hrabrih, odgovornih, čestitih i poštenih ljudi koji u ovoj državi žive. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Filipović. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, danas ću da se osvrnem na tačku dnevnog reda – Finansijski plan Agencije za energetiku za 2021. godinu. Ali, pre nego što se dotaknem samog finansijskog plana, želeo bih da kažem par rečenica o samoj Agenciji. Naime, Agencija za energetiku je osnovana Zakonom o energetici kao regulatorno telo sa određenim nadležnostima u sektorima oko električne energije, prirodnog gasa, nafte i naftnih derivata, kao i toplotne energije koja se proizvodu u toplanama. Takođe, treba reći da ova agencija je samostalni pravni subjekt i totalno je funkcionalno nezavisna od bilo kojih državnih organa, fizičkih ili privatnih lica ili bilo kojih energetskih subjekata, ali zato je kontrolna funkcija poverena upravo nama, tj. Narodnoj skupštini, gde se i donose ovakvi izveštaji, odnosno usvajaju ovakvi planovi i usvajaju izveštaji ovakvih agencija. Što se tiče poslova Agencije, jedan od poslova koje obavlja je regulacija cena, kao što je cena električne energije. Druga stvar je ste licenciranje energetskih subjekata koji se bave energetskim delatnostima, kao što je i nadzor nad tržištem energije. Takođe, u ovom finansijskom planu mogli smo da pročitamo da će se Agencija u 2021. godini baviti praćenjem, analizom, nadzorom, davanjem saglasnosti, ali i izradom godišnjeg izveštaja o stanju energetskog sektora Srbije, što je veoma bitno i što ćemo u nekom od narednih zasedanja i da govorimo o tome, kao i podrška Vladi i Ministarstvu u pripremi i analizi energetskih strateških dokumenata. To bi bilo nešto najjednostavnije što sam mogao da kažem o ovoj agenciji. Što se tiče samog finansijskog plana, moram da izrazim veliko zadovoljstvo jer sam naišao na jedan veoma kompletan, jedan od najkompletnijih planova finansijske prirode, a video sam ih mnoge. Svaka pohvala za ovakav pristup. Zašto kažem da je ovaj izveštaj najkompletniji? Možemo da pođemo od osnove za izradu ovog godišnjeg plana za 2021. godinu. Navodi se da su procenjeni prihodi i troškovi, tj. rashodi za 2020. godinu osnova za donošenje ovakvog plana. Projektovana inflacija za 2021. godinu takođe je jedna od stvari, kao i trenutna situacija, odnosno Kovid pandemija koja uslovljava to da podloga za izradu plana korišćenja ostvarenja ne mora da bude samo iz 2020, nego i iz 2019. godine, tako da je to ono što je osnova za izradu ovog plana. Što se tiče samog prihoda, ovde treba reći da ova agencija ne zavisi od budžeta Republike Srbije. Prihod je ukupan na nivou plana za 2020. godinu, tj. oko 220 miliona dinara i samostalni budžet, prihodi su od izdavanja licenci za obavljanje energetske delatnosti od 5,21% u ukupnom prihodu. Tu ste mogli lako da odredite, zato što imate registar licenci i projektovali ste sličan iznos kao za 2020. godinu, pošto licence važe oko 10 godina. Jedan od najbitnijih prihoda je prihod od regulisanih naknada od 88,6% ili 125 miliona dinara, koji se obračunavaju svim privrednim subjektima koji se bave prenosnim delatnostima, to su električna energija, kao i transportnim delatnostima, to je prirodni gas i nafta, u iznosu od 1% od vrednosti sredstava. Najveća sredstva su tu, uzimaju se od javnog preduzeća „Elektromreža Srbije“ oko 64,2% i javnog preduzeća „Srbija gasa“ od 25,48%. Napomenuo bih takođe jednu vrlo interesantnu stvar, da ste prihode koji imaju udeo od svega 0,16 ili 0,35% ukupnog prihoda detaljno objasnili, što je karakteristika za ovaj izveštaj i to je za svaku pohvalu. Što se tiče rashoda, to su uglavnom, kao i kod svih agencija, troškovi zarada 63,24%, troškovi zakupnina 8,42% i troškovi ostali 3,36%. Ali, sada bih se bacio na ono, i time završavam, zašto je ovaj izveštaj vrlo kompletan. Pogledaću osnovne parametre za troškove zarade, koji su povećani ovde. Vi tu objašnjavate da je povećanje zbog povećanja koeficijenta osnovne zarade od 3% ukalkulisavanje godine više za minuli rad, što prvi put vidim ovde i to je za pohvalu, kao i ukalkulisavanje masa ukupnih zarada za napredovanje u poslu od 1%, povećanje broja zaposlenih od 3, od troje saradnika, kao i važeće stope poreza i doprinosa u 2020. godini, tako da svaka stavka ovog budžeta, bilo da je u prihodnoj ili rashodnoj strani je ovako detaljno objašnjena, da li idemo u plus ili minus, i mi ćemo ovaj predlog, Poslanička grupa Jedinstvena Srbija, sa zadovoljstvom da prihvati. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Filipoviću. Narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić ima reč. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama su danas vrlo značajne odluke o finansijskom poslovanju nezavisnih institucija koje svaka sa svog aspekta obavljaju i te kako važne zadatke u našem društvu. Svaka sa svog aspekta predstavljaju kontrolni mehanizam, ali i pomoć i narodnim poslanicima i Vladi Republike Srbije da svoj posao rade što uspešnije, što brže i što bolje. Ja bih se osvrnula na Odluku o finansijskom planu REM-a, odnosno Agencije Regulatornog tela za nezavisne elektronske medije. Zašto? Zato što je medijski prostor i te kako značajan za svaku demokratsku zemlju, a Srbija krupnim koracima korača ka uređenoj demokratiji. Prema tome, i uređenje medijskog prostora u Republici Srbiji je i te kako važno. Takođe, moram da naglasim da je država izašla iz medijskog prostora svojim zakonom upravo onda kada je SNS preuzela odgovornost za vršenje vlasti. Moram da istaknem da se REM u najvećem procentu finansira od naknada koje plaćaju televizije, 84%, od radija te takse iznose 6% i od kablovskih operatera te naknade iznose 10%. Takođe, moram da naglasim da sav višak prihoda koje je ovo regulatorno telo ranije ostvarivalo, vraćalo se u budžet Republike Srbije i ta sredstva su se koristila za kulturu, za zdravstvo, za obrazovanje, za socijalnu zaštitu. Ukupan broj pružalaca medijskih usluga na teritoriji Republike Srbije je 647. Rekla sam već da je država izašla iz medija i da postoji projektno finansiranje, da se iz budžeta delom finansira Radio-televizija Srbije i Radio-televizija Vojvodine. Ono što želim da naglasim i što je i te kako važno za Agenciju za Regulatorno telo za elektronske medije je to što na teritoriji Republike Srbije lažno posluju televizije koje se lažno predstavljaju kao televizije, koje imaju prekogranične saradnje. Naime, radi se o televiziji N1, Nova S, koje su registrovane u Luksemburgu, ali svoj program ne reemituju iz Luksemburga nego iz svojih prostorija u Beogradu. Na taj način grubo krše sve međunarodne konvencije, a svrha tog kršenja je upravo njihova registracija tamo gde se nalazi rajski prostor za plaćanje doprinosa i poreza, jer N1 televizija, Nova S ne plaćaju porez na teritoriji Republike Srbije. Prema tome, oni isisavaju novac iz budžeta, isisavaju novac od naših građana, onemogućavaju dalji napredak Srbije kroz izgradnju puteva, bolnica, dečijih vrtića, ali zato sav taj novac koji isisavaju iz Republike Srbije oni stavljaju u svoje privatne džepove. Vlasnik ovih televizija je pljačkaš i tajkun Dragan Đilas, zajedno sa svojim pajtosom Šolakom, koji je bio prodavac piratskih kaseta u Kragujevcu, a danas je jedan od multimilionera, zajedno sa žutim tajkunom i pljačkašem Draganom Đilasom. Želim da naglasim da, sem toga što ne plaćaju porez u Republici Srbiji, oni i te kako predstavljaju izvor nelojalne konkurencije svim onim televizijama koje pošteno rade na teritoriji Republike Srbije i pošteno plaćaju porez našoj državi. Sem toga da su nelojalna konkurencija, oni posluju u sivoj zoni, a SNS je svojim dolaskom na vlast uporno ponavlja da siva zona upravo jeste vrlo pogodno tle za kriminal i korupciju. Dragan Đilas i njegov pajtos Šolak jesu i kriminalci, odnosno lovac na novac građana, s obzirom na to da i te kako zloupotrebljavaju prekogranične kanale. Ono što takođe želim da naglasim, a tiče se predizborne kampanje, to je da je u predizbornoj kampanji jedna privatna firma preko televizije N1 i Nova S emitovala spot s pozivom na bojkot 400 puta. Ukupno vreme emitovanja tog spota je oko tri sata, a za to je plaćeno svega 1,2 miliona dinara. Kada je Regulatorno telo za elektronske medije reagovalo, taj spot je skinut, ali je zato Dragan Đilas, odnosno njegov Savez za slobodu i pravdu, a ja bih rekla – savez za neslobodu i nepravdu, preuzeo potpuno besplatno i objavio na svom Jutjub kanalu. Moram da naglasim da je SNS za 28 spotova na N1 i Novoj S platila 3,9 miliona dinara. Znači, možete da zamislite koja je razlika u novcu između spotova koji su emitovani za Đilasa, s pozivom na bojkot, i spotova koje je emitovala SNS. Takođe, želim da naglasim još jednu stvar, ove žute tajkune i lopove, lovce na novac naroda i narodnih para, prilikom međustranačkog razgovora, nije stvari interesovao ni narod, ni birački spiskovi, ni predizborni uslovi, ni uslovi predizborne tišine, njih je jedino zanimao REM, jedino ih je zanimala RTS. Zanimao ih je REM kako bi svoje ljude postavljali i kako bi dalje nastavili sa ispumpavanjem novca građana Republike Srbije. Tome je došao kraj. Više niko ne može da se koristi sredstvima građana Srbije, zarad ličnog bogaćenja. Dragan Đilas, taj žuti tajkun upravo se obogatio i stekao 619 miliona evra, upravo u vreme vršenja vlasti uzimajući iz budžeta i uzimajući posebno je bio opsednut da uzima od onih najranjivijih i najslabijih, pa je zato porodiljama samo u gradu Beogradu ostao dužan 400 miliona dinara, a onim najugroženijim kojima je trebalo obezbediti novac i hranu ostao je dužan 120 miliona. Želim da naglasim da su tajkuni i pljačkaši Dragan Đilas i Šolak, vlasnici kablovskog operatera SBB koji takođe nelegalno posluje, ali ogromna hajka bila je dignuta upravo na televiziji N1, Nova S, hajka od Dragana Đilasa i Šolaka, kada je Telekom trebalo da se pojavi kao kupac kablovskog operatera. Zamislite nekoga, a to je SBB, kablovski operater Šolaka i Dragana Đilasa, koji ima 55% tržišta na teritoriji Republike Srbije i apsolutno zauzima potpuni monopol kada njemu pretnju predstavlja Telekom koji je u to vreme imao 15% kablovskog tržišta. Naravno, njima je pretnja svako onaj ko ugrožava njihov monopol i svako onaj ko bi mogao da se pojavi kao lojalna konkurencija. U tom svom nastojanju nisu uspeli, Telekom je postao vlasnik kablovskog operatera „Koperinikus“ i vrlo uspešno posluje. Kada je reč o odnosu prema medijima i novinarstvu uopšte, moram da istaknem da je žuti tajkun, Dragan Đilas spreman da odgovara na pitanja novinara samo ona koja njemu odgovaraju. Na sva druga pitanja, novinare, a uglavnom su to žene grubo vređa, omalovažava i zatvara im vrata. Takođe, morama da istaknem da je Dragan Đilas imao i pohod na RTS zajedno sa naravno, sa svojim pajtosima, Obradovićem, Jeremićem i drugih ih tog udruženja žutog tajkunskog preduzeća na RTS i to sa fantomkama i motornim testerama. Izgleda da Dragan Đilas, taj žuti lovac na novac naroda, živi u nekom davnom prošlom vremenu i ne zna da se Srbija zahvaljujući Aleksandru Vučiću u zadnjih 10 godina i te kako promenila, da je Srbija zemlja pristojnih i poštenih ljudi i da Srbija svakim danom ubrzano korača sve brže i brže ka napretku i razvoju. U prilog tome ide i nedavno proširenje rafinerije nafte u Pančevu koju je otvorio pogon duboke prerade, upravo je otvorio Aleksandar Vučić, koja će unaprediti našu naftnu industriju, ali takođe i omogućiti proizvodnju naftnog koksa koga smo do sada uvozili. Sve predložene odluke u danu za glasanje poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaćemo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice. Profesor, dr Jahja Fehratović ima reč. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Veoma važno pitanje, pitanje Agencije za energetiku i oblasti kojima se ona bavi, s obzirom da je energija jedan od ključnih resursa kojima raspolaže država i koji može mnogo pomoći u izgradnji i onih sredina koje su siromašnije, a na čijim terenima se nalaze izuzetno bogati resursi energetskih postrojenja. Ovde pre ostalog mislim da na opštinu kao što je Sjenica koja ima jedan od najboljih resursa, resurs uglja, rudnik ugla Štavalj sa prečnikom od preko 30 kvadratnih kilometara. Ono što je vrlo važno, što bi trebalo postaviti pitanje, ako za svaku tonu koja se izvuče iz tog rudnika treba biti renta minimum 5%, logično bi bilo da se za svaku od tih 5% jedna deo sredstava izdvoji i za razvoj lokalne zajednice, posebno one zajednice koja je ugrožena i koja se bori sa tako surovim uslovima života. Ne spominjem džabe Sjenicu. Juče smo govorili o veoma velikim malverzacijama, korupcijskim radnja bivših vlasti koje su zavile u crno ovu siromašnu opštinu u Sandžaku, koje su ostavile milionske dugove. To je utvrdila i DRI, a kako smo juče kazali sa preko 262 miliona nenamenskih sredstava koje su u nepovrat otišle, sredstava iz budžeta koje su trebale poslužiti za građane, za poboljšanje njihovih ukupnih uslova života. Međutim, ono što je trebalo i što treba raditi, jeste da se spreče sve ostale mogućnosti da oni koji su napravili ovakve kriminale, budu u bilo kakvoj poziciji da i dalje to rade i da nanose štetu građanima. Posebno ukoliko imamo činjenicu da je ova Vlada opredeljena za borbu protiv korupcije i kriminala, zato jako čudi ono što se juče dogodilo da smo iz Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave dobili jedan dokument koji pokušava na neki način da podrži one koji su napravili sve te koruptivne radnje i da jednostavno njima omoguće da i dalje piju krv građanima Sjenice. Znamo u stvari da je to deo onoga što smo govorili u prethodnom periodu, da su ostali reperi nekadašnje vlasti u sistemu i da oni zloupotrebljavaju svoje pozicije kako bi na svaki način napravili neka partnerstva sa onima sa kojima su i u prethodnom periodu zapravo uništavali određene prostore i određene lokalne sredine. Ovde ćemo konkretno reći da je reč najverovatnije o gospodinu koji je u prethodnom mandatu našao funkciju državnog sekretara u ovom ministarstvu, Ivanu Bošnjaku sa kojim smo jako dobro upoznati i koji je u stvari mnogo puta do sada SDA stranci Sulejmana Ugljanina omogućavao da zloupotrebljava Bošnjačko nacionalno veće, omogućavao da to predstavničko telo Bošnjaka se pretvori u centralu Stranke demokratske akcije ne poštujući izborne volje i kršeći ustavni i zakonski poredak Republike Srbije. Verovatno je i u ovom slučaju došlo do toga, jer kada su oni koji su obmnašali bivšu vlast to su SDA i SDP u Sjenici, pokušali napraviti neki performans i pokušali to legalizovati na neki način u ministarstvu, tadašnji ministar Ružić je odbio da primi takve ljude, a Ivan Bošnjak u desetom mesecu je primio i dao im je nekakvu nadu da će oni u stvari odneti pobedu. Pitanje je da li je to zbog toga da bi on jednostavno i dalje podržavao takvu vlast. Naravno, sadašnja ministarka, a nekadašnja koleginica Marija Obradović verovatno i nije imala vremena da se upozna sa svim detaljima ove situacije. Zbog toga je verovatno i došlo do toga da pred nju dođe taj papir koji je potpisala. Ili je ovde situacija drugačija ili jednostavno neko želi da tu korumpiranu vlast koja je ojadila i budžet građana Srbije i budžet posebno građana Sjenice, održi po svaku cenu. Neko želi da koketira sa Strankom demokratske akcije Sulejmana Ugljanina, želi da ih ostavi na vlasti i pored toga što su na svakakav mogući način uništili i uništavali u prethodnom periodu i Sjenicu, a samim tim i sve građane Sandžaka, samim tim i građane Republike Srbije. Zato je vrlo važno da znamo o čemu se radi, da li je ovde reč o tome da su recidivi neki bivših sistema ostali u ovom sistemu i na taj način hoće da se osvete građanima i da produže, da zaštite one sa kojima su verovatno učestvovali u manipulativnim stvarima prilikom raznih afera ili je, jednostavno, nekakav dogovor koji želi po svaku cenu da očuva u političkom životu Stranku demokratske akcije Sulejmana Ugljanina. Hvala.
Zahvaljujem, kolega. Narodni poslanik Vladimir Đukanović ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Prvo bih želelo da pohvalim mladog kolegu Iliju Matejića. Imao je odličan govor i drago mi je što SNS ima ovoliko mladih ljudi i što imaju želju da se bore protiv, zaista, zastrašujuće pošasti. To što vas vređaju ovi tzv. mediji i tzv. novinari, lažni novinari inače, to treba da vam služi kao orden. Svaki put kad vas napadne „Nova S“, „N1“, „Direktno.rs“ i slični, to vam je pohvala, ljudi, znajte da ste uradili dobru stvar. Recimo, meni odmah porastete u očima i svaka vam čast, samo napred. Elem, kada govorimo o ovim tzv. kontrolorima vlasti, uzgred, uvažene mlade kolege, i to moram da kažem, uvek imajte svoj stav. Znači, uvek imajte svoj stav i razmišljajte svojom glavom. To je ono što je najvažnije i gledajte da budete prepoznatljivi kada držite govor, da budete prepoznatljivi po nečemu vašem sopstvenom. Ne morate napamet nikada ništa da učite, jer to je nešto što je najgore, nego imajte svoj stav. Što se tiče tzv. kontrolora vlasti, a to je tzv. ta četvrta grana vlasti, ovde pričamo o njihovim tim izveštajima itd, ja lično da se pitam, ja sam veliki protivnik tih kontrolora vlasti, sve bih ih pogasio. To je potpuno jedna nepotrebna ta četvrta grana vlasti Uvedena je inače da bi se nevladin sektor zapošljavao i to je uvedeno 2000. godine kao jedna kategorija, navodno, kao demokratizacija, a onda kada postavite pitanje, izvinite, a ko kontroliše kontrolore vlasti, e onda nikada nemate odgovor. Znači, njima su date neverovatne ingerencije. Iz ministarstva su uzete ingerencije i ministarstva su pretvorene u ikebane, a tim raznim agencijama, besmislenim, su date strahovite nadležnosti i oni mogu da vam zagorčaju život, mogu da rade šta god hoće, a vi njima ne možete nikad ništa. Shodno tome, ovde imamo ovaj REM, žali bože što postoji, inače osnovan još pod drugim imenom još u vreme DS, imamo telo koje ne možete nikako da promenite, Zapravo, imate jedan besmislen član o mogućnosti smene nekoga u REM-u, koji vam kaže da prvo REM mora da vam podnese izveštaj da li je neko savesno radio svoj posao, a postoji jedina mogućnost da zamenite člana REM-a ako je nesavesno radio svoj posao. Hajde vi podvedite šta je to „nesavesno radio svoj posao“? Kad god biste nešto rekli nekom članu REM-a, on bi odmah skočio – evo, to je pritisak izvršne ili zakonodavne vlasti itd. i vi suštinski ne možete tog člana nikada da smenite. On kad tu bude izabran, on je tu, otprilike, zakucan za tu stolicu i oni mogu da rade, naravno, šta god hoće. Ja imam strahovite zamerke na REM. Mislim da je to telo koje je u mnogo čemu se ogrešilo u ovoj državi o, recimo, mnoge televizije koje ovde plaćaju porez. Mislim da je koleginica Milanka jako lepo pričala o tome. Mi ovde imamo bar dve televizije koje nisu televizije. To su prekogranični kanali koji nam kažu da se navodno emituju u Luksemburgu ili u Sloveniji, a da se ovde reemituju, pa me je uvek zanimalo da li građani Luksemburga uživaju dok gledaju Olju Bećković u direktnom prenosu u Luksemburgu, da bi mi ovde građani Srbije to gledali. Zašto to govorim? Zato što vi kad tužite te televizije, recimo, mogu da vas oklevetaju na najgori mogući način te televizije. Vi kada ih tužite ne možete u Srbiji da vodite postupak protiv njih, niti možete da se naplatite za naknadu ne materijalne štete. Zašto? Zato što njihovi advokatski timovi dođu i kažu – mi nismo registrovani u Srbiji. Sud, naravno, nema nadležnost da se bavi time i oni mogu da o vama kažu šta god požele i ne mogu nikada da snose nikakvu konsekvencu zato što ne možete da ih tužite i REM nikada na to nije reagovao. REM dopušta da takvi sisaju novac ovde građana Republike Srbije, da ga isisavaju, da imaju firme koje, navodno, kao stoje iza njih, a koje su večito u gubicima i namerno prikazuju gubitke kako bi isisavali novac iz Srbije i to konstantno tako traje. Da ne kažem kolika je to šteta za druge komercijalne televizije, koje ovde plaćaju reklamu. Za svaku reklamu koju emitujete na vašoj televiziji vi morate da platite porez Republici Srbiji. Oni ne plaćaju nikom ništa. Nikom ništa ne plate. To je kriminal šta oni rade, a REM ćuti na taj kriminal. Reč jedinu im nikada nisu rekli. Sada bi mi kao trebalo da podržimo Izveštaj REM-a? Ne, ja sam, lično, da se pogase sve te agencije i ta četvrta grana vlasti. Potpuno nepotrebno postoje. Nikada neću podržati… Juče je bila Agencija za borbu protiv korupcije. Pa, to je žali bože što postoji ta agencija. Osim što maltretira poslanike, ovde oni ništa živo ne rade. Veliki sam protivnik tih četvrtih grana vlasti. Ja sam za to da se vrati ministarstvima ingerencija, da ovo ipak bude neka država, a ne da nevladin sektor maltretira ovde svakoga. Ponavljam, sve te agencije služe isključivo da se zapošljava nevladin sektor, ni za šta drugo ne služe, da bi oni udomili sebe, da bi bili večito na nekim funkcijama i da država isplaćuje enormne plate tim ljudima koji apsolutno ništa ne rade, sem što se trude da kao pijavice ovde se prikače na budžet. Nažalost, imaju veliku podršku i EU, mnogih zapadnih zemalja i upravo su uvedeni da bi se preko njih kontrolisala država. Zašto ova gospoda o kojima je koleginica Milanka pričala, govorim o Đilasu, Šolaku i ovoj ekipi, zašto oni žele taj REM? Njih ništa drugo ne zanima sem tog REM-a. Pa, zato što bi preko REM-a mogli jako lepo da kontrolišu sve ostale medije i reklamni prostor. Pazite sada taj skandal. Recimo, imate kablovskog distributera u Srbiji, govorim o SBB-u, koji je vlasnik ove dve televizije i građani koji plaćaju pretplatu kablovskom distributeru ujedno plaćaju na taj način i te dve televizije. Da li ste vi svesni koji je to kriminal da kablovski distributer je vlasnik televizija i REM ne reaguje? Ćuti. Zašto to radite, gospodo? Koga se plašite? Da li se plašite da ćete tamo biti razapeti, na tim televizijama? Pa, ja uživam kada o meni nešto kažu. Ja sam srećan zato što znam da sam nešto ispravno za svoju zemlju uradio kad god me oni napadnu. Čast je da vas napadnu „N1“ i „Nova S “. To je odlikovanje. Umesto da se ponosite time što ste nešto korisno uradili za svoju zemlju, recimo sankcionisali te televizije, ne vi ćutite, plašite se, kalkulišete i mi bi kao trebalo da vaše izveštaje ovde podržavamo? Ja ću još nešto da kažem, a to je ovo što se dešava vezano za pandemiju korona virusa. Znate, ja nisam glasao za onaj Zakon o zaštiti od zaraznih bolesti. Mislim da je taj zakon u mnogo čemu i protivustavan i mislim da je taj zakon vrlo sporan u mnogo čemu, ali hajde da sada ne ulazimo u to. Ali, znate, jednom bi ovaj REM morao da reaguje. Ovakvo širenje panike preko medija prema građanima, to je jezivo. Ljudi moji, svaki put kada gledam ove konferencije Kriznog štaba ja se štipam posle, da li sam živ. Mi svaki dan u svim informativnim emisijama slušamo o korona virusu, bre! Preko glave nam je to više. Prekinite sa tim! Nema ništa gore. Ako ćemo čak i na imunitet ljudi, pa, strašno deluje kada im izazivate paniku i strah. Zašto to neko radi? Kao da ovde ne postoji nijedna druga tema. Kada govorimo o umrlima, iako je čak i gospodin Tiodorović nedavno rekao da je negde smrtnost od korone 0,90%. To je znači ispod 1%. Mi ovde svaki dan slušamo samo kako je neko umro od korone. Ne daj bože, ali, znate, ovde se i u svetu i svuda umire i od srčanog udara i od šloga i od nekih drugih bolesti, od karcinoma. Mi o tome ne možemo nigde ništa da čujemo. Mi ne možemo da čujemo da li se neko leči slučajno od karcinoma negde. Mi samo slušamo kako se umire od korone. Ja molim Vladu Srbije da ne prihvati mere Kriznog štaba i dosta više sa tim iživljavanjem prema ljudima. Zašto da se zatvaraju privrednici? Koji je smisao toga da zatvaramo privrednike? Izvinite, danas je objavljeno da će ta vakcina doći u Englesku za pet dana, za sedam dana. Polako te vakcine dolaze u Evropu. Zašto da se ovde bilo ko zatvara, tim pre što je ovoliko već prošlo od pandemije i koliko ljudi se već možda i zarazilo? Pa čekajte, jel pita neko da li će taj privrednik nekom platu da podeli? Kažu – pa, nije čitava privreda ugostiteljstvo. Ja i ne govorim samo o ugostiteljstvu, ali taj ugostitelj, on kupuje pivo od pivara, on kupuje sokove, koka-kolu, on kupuje od raznih drugih dobavljača, pa hoćete i njih da uništavamo onda? To je čitav jedan lanac ovde. Koji je smisao toga što se radi? Molim Vladu Srbije da raspusti Krizni štab, ovakav kakav jeste, i molim Vladu Srbije da ne prihvati mere koje su predložene, a to je da se vikendom sve živo zatvara i da se skraćuje radno vreme. Naprotiv, potrebno je da se unormali sve ovo u ovom društvu, da se vrati normalno radno vreme, a da se pooštre kontrole ko krši mere. Ne možete zbog lošeg Nikole da mrzite Svetog Nikolu, pa ako je neki loš onda hajmo sad sve da zatvaramo. Nego fino, onda mu naplatite kaznu, a ne svi živi da trpe zbog nekog lošeg. Izludeće ljudi više na ovakav način, a REM ne reaguje zato što se svaki dan širi panika. Ja molim da REM reaguje zato što se širi panika. Zaista apelujem na REM da to uradi. Shodno tome, ovaj izveštaj ćemo svakako podržati, ali zamolio bih REM da bude agilniji i da na primedbe građana, koje su sasvim opravdane, ponekad i reaguju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Za reč se javila koleginica Aleksandra Tomić kao ovlašćeni predlagač. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovane kolege poslanici, imali smo prilike da čujemo našeg kolegu Đukanovića. U mnogim stvarima i delovima njegovog izlaganja može da se nađe ono što je u stvari naš problem koji rešavamo iz prošlosti. Ta teorija o toj četvrtoj grani vlasti u Srbiji, kao sektoru nevladinih organizacija, je jedna izmišljena tema i koja je nametnuta i vladala je ovde do 2012. godine. Naš je zadatak upravo taj bio da svih ovih godina vratimo institucije u nadležnost kojim pripadaju zakonima ove države, da vratimo u nadležnost jednostavno svih građana Srbije, jer Narodna skupština ima nadležnost nad institucijama, a mi smo predstavnici građana. Prema tome, upravo u tome je suština našeg rada. Najteže ide kad pričamo o REM-u zato što je izbor na način članova Saveta REM-a vrlo kompleksan i ja potpuno razumem vaš gnev zbog čega vi vidite da su ove institucije, da se ponašaju kao određene nevladine organizacije i da na neki način su četvrta grana vlasti. Ne, to je tema koju je pokušao i Đilas i Jeremić i cela ta ekipa koja danas predstavljaju neku tobože alternativu u političkom životu Srbiju budućnosti, da nam prikažu zajedno sa evropskim parlamentarcima, koji su dolazili ovde, kako je to četvrta grana vlasti. Ne, to su institucije Republike Srbije koje su u nadležnosti rada Skupštine Srbije i koje zajedno sa Vladom Republike Srbije kreiraju politiku u određenim oblastima, da li je to energetika, da li su to hartije od vrednosti, da li je to pitanje korišćenja medijskog prostora. Za to postoji zakon, postoje obaveze koje pružaoci medijskih usluga mora da plaćaju kao naknadu REM-u, da iz tih određenih sredstava idemo u dalje investicije u te oblasti i država je ta koja vodi brigu o tome. Kada pričamo ko su kontrolori kontrolora u državi, pa Skupština Srbije ima tzv. "kontrolnu ulogu", znači kontroliše rad određenih institucija. Pored toga što ima i nadzornu i kontrolnu ulogu, kad pričamo u odnosu na Vladu Srbije, u odnosu na određena ministarstva, kroz naše odbore. Znači, mi smo u stvari 2012. godine vratili institucije onome kome zaista pripadaju i po Ustavu i po svim važećim zakonima u Republici Srbiji i to je naš cilj da tu borbu i dalje vodimo. Da li je ta borba laka ili teška, kao što vidite, za neke resore je lakša, za neke je teža. Ako biste vratili Agenciju za energetiku u nadležnost Ministarstva energetike, mom kolegi Đukanoviću, onda bi cena električne energije, treba u stvari ministar da da predlog Vladi, a ne nezavisno telo koje ima isključivo stručnu osnovu kako se jednostavno postavljaju ti ljudi i kako se zapošljavaju, Onda ministarstvo na osnovu odluka javnih preduzeća bi kreiralo direktno cenu električne energije. Onda bi došli jednostavno u sistem u koji bi izvršna vlast diktirala tu cenu prema potrebama koje bi onda donosile se na osnovu tržišnih principa. To jednostavno nije koncept koji vlada ne samo ovde, nego uopšte u regionu i uopšte u svetu. Zato postoje regulatori, zato postoji jedna Agencija za energetiku koja na osnovu određenih istraživanja iz ekonomske struke i energetske struke, na osnovu predloga javnih preduzeća donosi određene predloge Vladi koja će da usvoji ili neće usvojiti. Ne donosi ministar. Ministri se menjaju, a agencija ima svoje stručnjake koji donose određene odluke na osnovu analiza i ocena stručnih. Zašto kažem ovo, zašto govorim? Zato što vidite da na primer kad pričamo o energetici, to je nekako lakše bilo menjati u tom smislu ljude jer i tu je bio pokušaj, kako kažete, da se proglasi za nekom četvrtom granom vlasti, da određene međunarodne organizacije vode samo tu agenciju. Mi smo svojim radom nekako to ovde, kao Skupština Srbije, kao nadležni Odbor za privredu i energetiku i kao Odbor za finansije kroz svoje planove mnogo toga promenili, uradili i jednostavno vratili u nadležnost onom kome pripada. Verujte mi, ocene od strane energetske zajednice nisu baš blagonaklone kakve su bile onda dok su oni vodili tu politiku, dok je Vuk Jeremić sa svojom ekipom vodio i upravljao tom agencijom. Nije ni slučajno što su neki lobisti iz oblasti energetike, kada pričamo o Vuku Jeremiću, finansirali njegovu političku kampanju kad je bio, tobože, kandidat za predsednika Srbije, protivkandidat, jedan od deset protivkandidata Aleksandru Vučiću. Nije slučajno što je dobio osam miliona evra preko nevladine organizacije, od nekih lobista iz oblasti energetike. Vidite kako je to sve povezano. Zato kažem, jeste teško. Očito da REM ima dosta problema, ali ja mislim da Odbor za kulturu jednostavno vodi računa i o toj kadrovskoj strukturi, a naše je da zaista usvojimo finansijske planove, damo saglasnost njihovu. Jedino tako mi omogućavamo njima da zaista na adekvatan način funkcionišu, rade, jer ono što je budžet Republike Srbije za sve druge institucije, kada govorimo o direktnim budžetskim korisnicima od sledeće nedelje o kojima ćemo raspravljati za sledeću godinu, finansijski planovi za ove institucije kojima Skupština ima ulogu, jednostavno su finansijski planovi o kojima mi danas raspravljamo. Zbog toga mi njih podržavamo. Tako da se nadam da ćemo u budućnosti i dalje se boriti, kao što vi kažete, da nađemo mehanizme da jednostavno menjamo zakonska rešenja kojima u stvari vraćamo ono što su institucije Republike Srbije, a ne izmišljena neka četvrta grana vlasti gde je zaista bilo pokušaja. Vi ste potpuno u pravu da do 2012. godine neke nevladine organizacije naprave toliki proboj u okviru tih institucija i da se ponašaju kao neka četvrta grana vlasti. Ona u Srbiji ne postoji, postoji samo Ustav i postoje zakoni Republike Srbije i prema njima ćemo se odnositi onako kako se odnose predstavnici građana Srbije, a to su narodni poslanici. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Iskoristiću pravo na repliku, ova dva minuta. Ja bih zaista voleo, uvažena koleginice Tomić, da ovaj idealizam ovakav kako ste vi rekli da je to tako, ja se zalažem za to i meni je drago da se mi kao stranka pre svega zalažemo za to, bilo bi sjajno da je takav idealizam. Ja bih vas samo zamolio da probamo da zagrebemo po dubini ko su zaista ljudi u tim agencijama i videćete i sami da je to uglavnom mahom ako si član nevladinog sektora generalno možeš tamo da dođeš. I oni jesu, u teoriji i praksi to jeste četvrta grana vlasti koju niko ne kontroliše. Malopre ste spomenuli princip regulatora u elektroprivredi, što se tiče EPS-a, pa, ja i jesam da se to izbaci. Nekada ministarstvo kad ste imali i te kako je vodilo računa o socijalnim kategorijama, nije nam bio potreban regulator, pa su mogli da formiraju cenu i bez regulatora. Znate, ako nam je potreban regulator da bi nam formirao cenu, ne vidim svrhu takvog tog postojanja. Na kraju krajeva, jel se zalažemo za kapitalizam ili ne, pa kažemo ljudima o čemu se ovde radi. Srbija inače plaća, zahvaljujući gospodinu Aleksandru Vučiću i uopšte uspešnoj politici, plaćamo najjeftiniju cenu struje u Evropi, ali to nije zahvaljujući regulatoru, nego zato što postoji neka politika da se misli na građane i to je suština. Ja bih voleo i evo, hajde, da radimo zajedno na tome, pošto smo svi ovde parlamentarci, da radimo na tome zajedno da bude tako idealna slika kakvu ste nam predstavili. Sve bih dao na ovom svetu da je to tako, ali u praksi, sami ste svesni, da to nije baš tako. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić kao ovlašćeni predlagač.
Zahvaljujem se kolegi Đukanoviću što je pokrenuo ovakva pitanja i mislim da u budućnosti svi odbori koji su nadležni za rad ovih institucija treba zaista da uzmu aktivno učešće, pogotovo kada je u pitanju kadrovska politika. To ste jako dobro rekli. Mislim da na tome smo zajednički svi radili od 2012. godine do danas. Predstavnici nevladinih organizacija kao eksperti, da li mogu da rade u ovim institucijama, moraju da poseduju određena znanja za tako nešto i iskustvo. Znači, to je kada izlazite na konkurs koji oni raspisuju za zapošljavanje unutar tih institucija. Kada pričamo o sistemu regulatora, uopšte regulatora cena, kad pričamo o energetici, Agencija za energetiku je inače uvek bila član svih radnih grupa kad su u pitanju izmene i dopune Zakona, pogotovo kad je energetika u pitanju, i njihov zadatak i jeste da naprave jednu analizu, stručnu analizu kada ministarstvo i javna preduzeća daju predlog za povećanje cena. Njihovo je, u stvari, da daju obrazloženje, ne ono suvoparno obrazloženje koje kaže u preduzeću nama bi odgovaralo da se ovoliko poveća cena, već da nađu u strukturi cena sa stručnog aspekta za onoliko koliko može da poveća država tu cenu. Naravno, regulator nikad ne predlaže ono što Vlada neće da usvoji ili ono što ministarstvo neće da predloži. Znači, svi su na zajedničkom zadatku. Znači, ne postoji taj oportunizam, o kome vi govorite, kad govorimo o ovim institucijama i u odnosu na izvršne institucije kao što su ministarstva ili javna preduzeća. Oni su svi na zajedničkom zadatku. Isto kao što REM treba da bude na zajedničkom zadatku sa Ministarstvom kulture i informisanja kada je u pitanju medijski prostor. Isto kao što Komisija za hartije od vrednosti je na zajedničkom zadatku kad su u pitanju i državne obveznice hartijama od vrednosti zajedno sa Narodnom bankom je na svakom predlogu zakona. Šta hoću da vam kažem? Da nije bilo SNS i Aleksandra Vučić koji je jednostavno potpuno promenio način funkcionisanja ne samo političkog života, već i načina razmišljanja ljudi koji vode i institucije koje su u nadležnosti Narodne skupštine i one koje su u nadležnosti rada Vlade i ministarstava, jednostavno da nisu shvatili da smo mi svi na zajedničkom zadatku da Srbiji bude bolje, toga danas ne bi bilo, ne bi imali rezultate u ovim oblastima. Da li su oni dovoljno dobri kada je u pitanju REM? Sigurno da nisu. Sigurno da može bolje i sigurno da put do tog boljeg moramo zajednički da tražimo. Izvolite, predložite nadležnim odborima šta treba da rade da bi našli taj bolji put za bolju Srbiju u određenim oblastima, šta je to bolji put da bi dobili i bolji REM, kvalitativno u svom rad, kvantitativno, kadrovski i mislim da će nadležni odbori prihvatiti vaše predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Prema listi prijavljenih narodni poslanika reč ima Rajka Matović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, obzirom da smo na kraju godine pred nama se nalaze finansijski planovi agencija za narednu 2021. godinu. Regulatorno telo za elektronske medije je samostalna nezavisna regulatorna organizacija, ali je odgovorna Narodnoj skupštini. Jedan od osnovnih ciljeva regulatornih tela jeste i zaštita interesa javnosti. Zanima me da li je interes javnosti konstantno plasiranje neistina o predsedniku Republike Aleksandru Vučiću? Imali smo prilike da u prethodnom periodu vidimo kako pojedini mediji na najgori mogući način satanizuju i predsednika, ali i celu njegovu porodicu. Da li je interes javnosti da portal Nova S svakodnevno objavljuje karikature i slike predsednika sa nacrtanom metom. Oni otvoreno iznose pretnju predsedniku. Podsetiću vas da je predsednik države institucija i da ovo nije samo pretnja lično Aleksandru Vučiću nego i napad na institucije. Da li je normalno da Srđan Nogo izjavi da će i predsednik i njegova porodica imati tragičan kraj? Da li je normalno da novine „Danas“ objave sliku na naslovnoj strani predsednika sa uperenom puškom i nacrtanom metom na njemu, da se sin predsednika povezuje sa jednim od najozloglašenijih klanova na ovim prostorima sa fotomontažama? Ništa nije normalno što je pod dirigentskom palicom Dragana Đilasa, a svi ovi nabrojani mediji, i N1 i Nova S i list „Danas“ i mnogi drugi su upravo pod diktaturom ovog čoveka. Još jedno pitanje imam upućeno REM-u, a tiče se trgovinom reklamnog vremena, preko kog se Dragan Đilas obogatio za 619 miliona evra. Ovo se tiče svih građana Republike Srbije, jer kao što rekoh, jedan od osnovnih ciljeva REM-a jeste upravo zaštita interesa javnosti. S obzirom da dolazim iz Beograda, svi se vrlo dobro sećamo kakav je Dragan Đilas bio gradonačelnik i koliko je oštetio budžet grada Beograda. Sećamo se i mosta na Adi koji je koštao preko 400 miliona evra, sećamo se i podzemnih kontejnera, španskih tramvaja, kako je deci uzeo Pionirski park da bi pokrenuo prvi rijaliti u Srbiji. Onog rugla od Pazl grada se vrlo dobro svi sećamo. Sećamo se da kada smo preuzeli vlast u Beogradu da je dug i rupa u budžetu glavnog grada bila preko 1,2 milijarde evra i da se na kraju svake godine gradskim preduzećima davale subvencije jer su poslovali u gubitku. Mi ćemo kroz par dana imati sednicu u gradu Beogradu gde ćemo raspravljati o budžetu za narednu 2021. godinu i gde će sva ova javna preduzeća koja su se nekada dotirala iz gradskog budžeta imati danas pozitivno poslovanje. Da se vratim na temu, a to su izveštaji agencija i finansijski planovi za narednu godinu, da kažem da će SNS i Poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu glasati pozitivno i usvoji ove akte. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Bratimir Vasiljević ima reč.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo poslanici, poštovani građani Srbije, za trenutak bi se osvrnuo na regulatorne agencije koje se bave regulacijom i odnosima u oblasti informisanja, u oblasti elektroprivrede, tj. energetike. Moj prvi zahtev bi bio u tom pravcu da nadležni odbori daleko više posvete pažnju kada usvajaju određene predloge i određene izveštaje upravo ovih agencija da se ne bi dogodilo ono što se događa danas, da sredstva informisanja mogu da pišu šta im padne na pamet, da nema odgovornosti za izgovorenu reč i nema odgovornosti za ono što nigde u nijednim sredstvima informisanja ne bi smelo da se dešava, što se dešava u zemlji Srbiji, gde predsednik države služi kao meta za odstrel. Nije reč samo o Aleksandru Vučiću, već je reč o predsedniku države koji ima svoj integritet. Dakle, bez ikakvih posledica sredstva informisanja mogu da se takmiče koja će pogrdnije i koja će više pozivati na linč, na ubistvo, na vešanje i tome slično. Moj zahtev u ovom pravcu jeste da se tu nadležni odbori mnogo više pozabave time. Da ne pominjem emisije koje se daju i koliko su one štetne za populaciju, pre svega za mladu populaciju na teritoriji Srbije, ali sami odbori treba da traže rešenje i izlaz iz ovoga i da daju predloge da se menjaju određeni zakoni kako bi se uvelo u red informisanje kao što je danas. Kada je u pitanju Agencija za energetiku, više bi trebalo da se osvrnu, ne samo na davanje cena, nego i davanju saglasnosti i predloga cena za električnu energiju, treba dosta pažnje usmeriti prema građanima kako i na koji način im pomoći jer veliki broj stanovništva nije u situaciji da plaća električnu energiju. Tu verovatno ima nekih propusta i u određivanju cena. Kada su u pitanju tarife i kada je u pitanju tarifiranje toga. Posebno je izraženo u Nišu. Preko 5.000 porodica u 21. veku nema struju. To je vrlo ozbiljan problem i time bi trebala i Agencija da se bavi i te kako, da se traži izlaz kako tim ljudima da se omogući da imaju tekovinu 21. veka. Osvrnuo bih se malo i na borbu protiv korupcije i kriminala, pošto je to jedno od šest proklamovanih ciljeva koju su predsednik države i Vlada Republike Srbije promovisali, pa da vidimo šta je to šta rade oni, a šta je to što radimo mi. Interesantno je da u periodu do 2012. godine kada je Srbija posrtala i kada je privreda Srbije totalno razorena, praktično zgarište od privrede Srbije je ostalo u Srbiji, da su u tom intervalu i u tom vremenu mnogi ljudi postali enormno bogati. Nikako ne mogu da se složim, nikako ne mogu da razumem da takvi ljudi postoje, na žalost postoje i oni su najglasniji i oni se najviše čuju i oni se najviše busaju u prsa i oni traže kako prečicom da dođu do vlasti u Srbiji, bez obzira da li ih narod prihvata ili ih glasa ili ne glasa. To njih ne zanima. Zanima ih kako da se dokopaju kase i kako ponovo da se bogate na način kako su to radili i u prethodnom periodu. Simptomatično je da neko može u periodu kada je država Srbija potpuno u privrednom smislu potpuno propada, a mnogi su postali prebogati da ni u kapitalističkim zemljama skoro da nema takvih primera i takvog brzog, posebno tako brzog bogaćenja. Dakle, ima jedna maksima, kaže – kada država zaćuti o bogati se satra pa i fukara. Pa se to i ovde često puta događa. Šta je to što mi radimo? Dakle, od 2012. godine vidljivi su tragovi na svakom koraku da Srbija ide ispravnim putem i da Srbija svakog dana beleži rezultate što priznaju i svetske organizacije koje se bave tim poslovima. Ja ću da se osvrnem samo kako je to izgledalo u gradu Nišu. Do 2012. godine je važio za dolinu gladi, jer prosto, skoro 40.000 ljudi je bilo bez posla, ništa od privrede nije funkcionisalo u Nišu. Kako to danas izgleda? To su ipak neki ljudi koji se busaju u grudi i veliki žal imaju prema građanima Niša, kako su u neprilici danas u odnosu na ono što je bilo do 2012. godine. Situacija je sasvim obrnuta i sasvim drugačija. Sedam privrednih subjekata, sedam kompanija je otvoreno novih u Nišu. Niš danas sasvim drugačije izgleda. Na putu je i osma kompanija, koja će biti, ja se nadam do nove godine stavljena u funkciju. Ako tome dodamo da je u Nišu izgrađen jedan velelepni objekat kao što je Klinički centar, koji je možda najbolji na Balkanu, kako je urađen Tehnološki park i mnogo sadržaja. Da ne govorimo o prugama, putevima, bolnicama i ono što radi zemlja Srbija. Danas je Niš potpuno drugačiji i danas Niš liči, polako poprima obrise jednog velegrada. Ja se nadam da će to i tako i da bude i da će biti centar jugoistoka Srbije. To je ta suštinska i bitna razlika između nas i između njih. Dakle, to je ono što je vidljivo golom okom, onaj ko hoće da vidi može da vidi promene na svakom koraku, onaj ko neće on ih neće videti nikada. Na kraju. Živela Srbija. Toliko od mene.
Zahvaljujem. Aleksandra Tomić, kao ovlašćeni predlagač.
Uvažena predsedavajuća, poštovani poslanici, pa evo i zbog građana Srbije da kažem, možda sam propustila u svom obrazlaganju kada je u pitanju Agencija za energetiku. Ona je inače drugostepeni organa kada posmatrate prava građana, kada su u pitanju žalbe. Oni rešavaju pitanja žalbe i predstavke iz žalbi kada vi imate problem kao korisnik EDB i recimo imate problema što se tiče određenih priključenja. Prvi stepen žalbe, ukoliko se žalite onoj instituciji kojoj podnosite zahtev za dostavu priključaka , ukoliko ona ćuti ili jednostavno vas odbije, ako je u pitanju EDB onda imate pravo da se kao građanin, korisnik električne mreže i električne energije, da se žalite Agencije za energetiku i ona rešava ta pitanja obzirom da je drugostepeni organ u ovom postupku, rešava zajednički to pitanje. U stvari samim tim, ona zastupa na određeni način i štiti prava svakog korisnika EMS i svakog korisnika električne energije da reši svoje probleme. Znači, ova agencija ima i taj zadatak, da ne samo je jedan od regulatora cene i ne samo da učestvuje u sertifikaciji svih učesnika na tržištu energenata, već ima zadatak i da pomaže građanima Srbije u određenim postupcima kroz žalbe i predloge, odnosno predmete. Otvara se predmet, vodi se kao jedna vrsta upravnog postupak i taj postupak je da štiti građane Srbije u ostvarenju svojih prava. Tako da je to veoma važno da znamo ovde, pogotovo kada znamo da mi i kao narodni poslanici takođe primamo građane sa određenim problemima, da znamo gde možemo da ih uputimo kada imaju problem u određenoj oblasti. Za nas je to važno od informacije danas, a mislim da je važno i za građane Srbije, da čuju ovu informaciju da postoje institucije u koje mogu da podnesu žalbu u ovoj oblasti. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Tomić. Reč ima narodna poslanica Biljana Pantić Pilja. Izvolite.
Hvala vam. Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, ja ću se osvrnuti danas na tačku dnevnog reda koja se odnosi na predlog odluke o davanju saglasnosti na odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti. Ista se donosi zbog usaglašavanja sa donetim Zakonom o robnoj berzi. Ovaj zakon je donet u prethodnom skupštinskom sazivu koji je značajan pre svega za rad Produktne berze iz Novog sada koja postoji još od 1921. godine koja je bila jedina berza u SFRJ i čiji je značaj prepoznala i podržala Nemačka razvojna banka. Ovaj Zakon o robnoj berzi koji je donet u prethodnom skupštinskom mandatu je donet uz direktnu podršku predsednika Aleksandra Vučića, resornog ministarstva i pre svega takođe koleginice Aleksandre Tomić, kao predsednice resornog odbora. Ovo je jedan primer kako Vlada Republike Srbije radi na poboljšanju srpske privrede za razliku od prethodne vlasti, koja je radila apsolutno sve suprotno. Zato je i potrebno da što pre usvojimo predloženu odluku, kako bi Komisija za hartije od vrednosti uradila sve što je potrebno i donela određene saglasnosti da bi ovaj zakon mogao da se primenjuje. Za razliku od ovakvih ciljeva koji su osnovni u stvaranju, jačanju i snaženju Srbije, imali smo ranije vlasti koje su radile upravo suprotno i kojima je cilj bio samo da napune svoje džepove. Pošto sam spomenula Produktnu berzu iz Novog Sada, ostaću na teritoriji srpske severne pokrajine, pa ću napomenuti kakav je odnos prethodna vlast imala prema Razvojnoj banci Vojvodine, koja je bila privatna banka DS, gde su funkcioneri DS uzimali kredite bez ikakvih sredstava obezbeđenja. Znači, ulazili su u banku, uzimali novac i nisu ostavljali ni menicu, ni zalogu, ni hipoteku. Kada je 2013. godine ta Razvojna banka Vojvodine otišla u stečaj otkrile su prevarne radnje DS, pokrenuti su sudski postupci i onda se došlo do toga da Dragan Đilas, koji je prvo napunio svoje džepove parama građana Republike Srbije, uzme te pare, izvadi iz svog džepa i plati dugove svojih stranačkih kolega i tako otkupi njihove dugove. Takav je odnos imala bivša vlast prema privredi, prema bankarskom sektoru, bivša vlast na čelu sa Đilasom i Tadićem, za razliku od ove vlasti, od ove Vlade i od predsednika Aleksandra Vučića koji nastavljaju u kontinuitetu da rade na stvaranju uslova za pozitivnu privrednu klimu. Što se tiče REM-a, moje kolege su dosta govorile o tome. Ja nemam neko visoko mišljenje o REM-u. Nisam videla da su se oglašavali nešto kada se upadalo motornim testerama u RTS, kada se Aleksandru Vučiću i njegovoj deci svakodnevno na antisrpskim televizijama crtaju mete, kada se Narodna skupština naziva štalom. Evo, poslednji članak koji je danas izašao na antisrpskoj stranici jednih novina, „N1“ je u pitanju, u stvari televizije – Velika skupštinska štala, to je ova Narodna skupština, postala je razbojište u kome komični pajaci, to su narodni poslanici, predstavnici građana Srbije, opasne budaletine, narikače i nedovršene kreature brane svog tvorca od atentata. Na tako nešto REM ne reaguje. Ovim nezavisnim medijima, „N1“ i „Nova S“, antisrpskim medijima, nema tu trunke nezavisnosti i njih može opisati samo jedna rečenica – domaći izdajnik, strani plaćenik. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miloš Terzić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu, između ostalog, imamo i Predlog odluke o davanju saglasnosti za Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu. Kada govorimo o medijima u Srbiji, moramo da napomenemo one koji izbegavaju da plaćaju porez državi. Tu, pre svega, mislim na Dragana Đilas, Dragana Šolaka, Jugoslava Ćosića, koji su vlasnici Junajted grupe koja je vlasnik Junajted medije koja je registrovana u Luksemburgu i koja preko stranih televizijskih kanala „N1“ i „Nova S“ navodno reemituje program u Srbiji, iako ga, pri tom, ne emituje u Luksemburgu. Sa razlogom se, ja mislim, pitamo da li to predstavlja na jedan način direktan strani uticaj na politička dešavanja u Srbiji zarad zaštite biznisa Dragana Đilasa i Dragana Šolaka? Nesporno je da sa Đilasovih i sa Šolakovih medija se proizvodi politička kampanja, pre svega prema predsedniku i protiv predsednika Aleksandra Vučića i SNS, jer se te televizije predstavljaju u javnosti kao mediji, a u stvari su samo politički protivnici SNS. Konstantno se napada i SPC i Krizni štab i naši lekari, jer jedina njihova politika jeste – što gore za Srbiju, to bolje za njih. Posebno je ružno kada vidite Dragana Đilasa u jednom trenutku da poziva građane Srbije da krše mere Kriznog štaba, da ne slušaju savete svojih lekara, a onda nakon izvesnog vremena Dragan Đilas poziva državu da sprovede što restriktivnije mere i to pokazuje svo licemerstvo njihovog političkog delovanja i da im uopšte nisu važni interesi građana Republike Srbije i javno zdravlje građana Republike Srbije. SBB i antidržavni kanali „N1“ i „Nova S“ na najdirektniji mogući način štete budžetu građana Republike Srbije, ali isključivo štete onim nacionalnim televizijama i medijima koji su uredno registrovani u Republici Srbiji i koji uredno plaćaju porez ovoj zemlji. Stara strategija Dragana Đilasa, Dragana Šolaka ogleda se kroz proizvodnju političkih afera, lažnih političkih afera u tim medijima. Zamislite, poštovani građani Republike Srbije, koliko takva lažna politička afera npr. košta našu namensku industriju i Krušik novih ugovora, koliko takve lažne političke afere koštaju Telekom Republike Srbije. Hoću da podsetim građane da je Telekom sa jeden strane vlasništvo države Srbije, a sa druge strane vlasništvo kao akcionarsko društvo građana Republike Srbije. Dakle, svaka njihova lažna afera na najdirektniji mogući način šteti budžetu ove zemlje. Oni su jednostavno isfrustrirani zbog političkih i ekonomskih pobeda koje Srbija ostvaruje od 2012. do 2020. godine. Smeta im kada naša namenska industrija posluje dobro i kada ostvaruje profit. Smeta im kada Telekom posluje dobro. jednostavno, smeta im sve što ima veze sa uspehom ove zemlje. Nova strategija Dragana Đilasa i Dragana Šolaka ogleda se kroz pokušaj da se diskredituju svi članovi SNS, kako bi došlo do erozije poverenja građana u institucije u Republici Srbiji. Svi smo svesni toga da te institucije zavise od učešća i od poverenja građana. Njima smeta politička, ekonomska i infrastrukturna konsolidacija Srbije, a na izbore pri tom ne žele da izađu zato što su svesni da ih građani Srbije jednostavno neće. Pošto vidim da opet govore o izbornim uslovima i o nekakvom razdvajanju izbora, biće da im je Tanja Fajon opet napričala bajke kako može da utiče na to kako, kada i na koji način će Srbija da organizuje izbore za nacionalni parlament. Setite se kakav je uticaj Tanja Fajon imala na izborima u Šapcu, kada su se izbori ponavljali sve do trenutka dok, kako oni to misle, Tanja Fajon ne bude zadovoljna izbornim rezultatima, ali dobili su jasan odgovor od građana Republike Srbije. Dobili su odgovor da građani Republike Srbije u Šapcu podržavaju politiku koju sprovodi predsednik Aleksandar Vučić i SNS. I još hiljadu puta da su ponovili te izbore dobili bi isti takav odgovor. Dakle, smatram da je važno da se građanima Srbije predstavljate politikom, planom, programom, idejama, a ne Tanji Fajon i propalim političarima iz Slovenije. Ali, izgleda je to njihovo poimanje srpskog suverenizma, da se umesto građana Srbije pitaju propali političari koji dolaze iz Slovenije. Ne bi me iznenadilo da u narednom periodu pozovu u pomoć i Igora Šolteza, bivšeg evropskog parlamentarca, Kardeljevog unuka, da nam i Kardeljev unuk možda objasni kako, kada i na koji način će Srbija da organizuje izbore za nacionalni parlament. Hoću sa ovog mesta da poručim i njima i njihovim prijateljima u Sloveniji, da će se izbori u Srbiji održavati u skladu sa Ustavom Republike Srbije i u skladu sa zakonima Srbije i da će se uvek poštovati izborna volja građana Republike Srbije, a ne volja propalih političara iz Slovenije. Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Marinika Tepić, Borko Stefanović i ta lažna krugodvojkaška, drugosrbijanska elita skoncentrisana u beogradskom krugu dvojke, jednostavno ne razume potrebe srpskog naroda. Oni jednostavno ne shvataju borbu za naše vitalne državne i nacionalne interese na Kosovu i Metohiji, što smatram da je jedno od najvažnijih, svakako najvažnije pitanje srpske politike. Ako mi dozvolite, napravio bih jednu kratku uporednu analizu u odnosu na to kako su se oni ophodili prema tom pitanju između 2000. i 2012. godine, kada su upravljali ovom zemljom, a kako se SNS ophodi prema pitanju Kosova i Metohije od 2012. do 2020. godine na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. Od 2000. do 2004. godine potpuno su uništili srpsku ekonomiju. Od 2000. do 2012. godine su donosili katastrofalne političke odluke. Smatram da je važno da građane Srbije prisetimo na tako nešto. Kao posledicu toga imali smo 2004. godinu i snažan udar na srpsko duhovno, versko, kulturno, istorijsko i identitetsko nasleđe na Kosovu i Metohiji. Neodgovorni politički činioci bivšeg režima u Beogradu i u Srbiji su to nemo posmatrali upravo iz razloga što je Srbija bila i ekonomski i politički već tada potpuno uništena zemlja. Godine 2006. imali smo odvajanje Državne zajednice Srbije i Crne Gore, a oni su Srbima u Crnoj Gori i onima koji su hteli da žive i dalje u zajedničkoj državi pomogli tako što su platili jedno istraživanje javnog mnjenja. I dan-danas zbog svega toga srpski narod u Crnoj Gori oseća pravne posledice i nasilje koje se nad njim sprovodi. Godine 2008. imali smo jednostrano proglašenje nezavisnosti Kosova i Metohije od strane privremenih institucija u Prištini. Imali smo predsednika države Borisa Tadića koji je tada pobegao u Rumuniju i nije bio u Srbiji da podeli sudbinu sa svojim narodom u trenutku kada je tom narodu teško. Godine 2008. imali smo nekakav Nacionalni investicioni plan Dragana Đilasa, posle kojeg je pola miliona ljudi do 2012. godine u Srbiji ostalo bez posla. Godine 2010. imamo ono sumanuto pitanje Vuka Jeremića pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu, iako su bili svesni da većinu sudija sudskog veća tog suda čine upravo sudije koje dolaze iz zemalja koje su priznale nezavisnost Kosova i Metohije. Onda imamo dovođenje Euleks misije umesto UNMIK misije na Kosovu i Metohiju, imamo uspostavljanje granica između Srba i Srba na Jarinju i Brnjaku i imamo, ono što je najgore, izmeštanje težišta pregovora iz Ujedinjenih nacija na Evropsku uniju, čime su jasno pokušali da utabaju stazu kosovsko-metohijske nezavisnosti i zbog čega ih i dan-danas u prištinskoj političkoj štampi slave i zahvaljuju im se. Nakon 2012. godine mi imamo snažan politički zaokret što se tiče najvažnijeg pitanja srpske politike, a to je pitanje Kosova i Metohije, i imamo konkretne rezultate. Osamnaest država zemalja članica Ujedinjenih nacija, zahvaljujući veštim diplomatskim umećem predsednika Aleksandra Vučića i SNS, donelo je odluku o tome da povuku odluku o priznanju lažne države. Lažna država nije uspela da uđe u 11 međunarodnih institucija, uključujući one najvažnije – Interpol, Unesko i Svetsku carinsku organizaciju. Uspeli smo da dovedemo američku razvojnu korporaciju u Beograd i da na taj način ulažemo u našu infrastrukturu, što podrazumeva otvaranje novih radnih mesta. Uspeli smo da izdejstvujemo mini-šengen inicijativu, zbog koje će srpska ekonomija u narednom periodu da bude deset puta snažnija u odnosu na sve ekonomije u regionu. Uspeli smo ono što je najvažnije, a to je da zaštitimo i sačuvamo imovinu Srpske pravoslavne crkve na Kosovu i Metohiji, da više nikad niko ne pomisli da kaže da su Novo Brdo, Pećka patrijaršija, Bogorodica Ljeviška, Arhangeli i Dečani deo nečijeg tuđeg kulturnog nasleđa, već samo ono što jeste, a to je deo srpskog kulturnog, verskog, duhovnog i istorijskog nasleđa. Da Dragan Đilas nešto zna o politici prema Kosovu i Metohiji, pa on bi se u svojim medijima oglašavao na ozbiljan način po tom pitanju. I nikako da izvuku neku pouku iz svega toga, već 2019. godine istupaju sa deklaracijom o pomirenju između Srba i Albanaca i u deklaraciji stoji deo koji podrazumeva zajedničku istoriju Srba i Albanaca i zajedničko kulturno nasleđe. Mene ta deklaracija koju su oni doneli 2019. godine podseća i govori o potrebi da se uspostavi jača veza između tajkuna u Beogradu i terorista u Prištini, baš onakva veza kakva je postojala između 2000. i 2012. godine. Da o tome nešto znaju da kažu, oni bi nešto pametno i govorili na svojim medijima u odnosu na zaštitu vitalnih državnih i nacionalnih interesa Srbije na Kosovu i Metohiji. Ali ne, oni govore isključivo i samo o kriminalizaciji Aleksandra Vučića i njegove porodice i žele da formiraju pogodnu atmosferu da dođe do toga da neko uradi ono o čemu je Čaba Der govorio mađarskim istražnim organima i da neko od kriminalnih krugova u regionu fizički ukloni Vučića jer im je smetnja, jer im je smetnja da dovedu do obojene revolucije, da izazovu nasilje na ulicama Srbije i da na taj način dođu na vlast, jer izborima to ne mogu da urade jer ih narod neće, pa da rade sve ono što su radili između 2000. i 2012. godine, kada su čerupali državni budžet Republike Srbije i kada su samo za jednog političara tajkuna uspeli da ukradu više od 619 miliona evra novca građana Republike Srbije. Zamislite gde su svi ostali zbirno, kada je samo jedan političar tajkun uspeo da ukrade 619 miliona evra, gde su svi oni koji su učestvovali u pljačkaškim privatizacijama. Zato je važno da građani Srbije znaju sa kakvim antidržavnim elementima i lopovima mi imamo posla. Jasno je da Dragan Đilasa nikada nije razmišljao o važnim nacionalnim pitanjima, o Kosovu i Metohiji, već kako da svom bratu u vreme dok je bio gradonačelnik obezbedi više od 30 nekretnina na elitnim lokacijama u Beogradu, čija je vrednost više od 5,5 miliona evra. A to što su Albanci 2008. godine proglasili jednostrano, kao privremene institucije u Prištini, nezavisnost Kosova, to se njih nije ticalo, ni njega ni Borka Stefanovića, koji su 2007. godine išli u Američku ambasadu da mole da se ta odluka prolongira za 2008. godinu, kako bi Boris Tadić postao predsednik Republike Srbije. To jasno piše u depešama Vikiliksa. Da se na kraju samo vratim na suštinu današnjeg dnevnog reda. Smatram da je važno da se poštuje zakonski okvir i da sve televizije plaćaju REM-u naknadu za emitovanje, a ne da i dalje postoji mogućnost da Dragan Đilas, Šolak i Ćosić nelegalno upravljaju i simuliraju prekogranične kanale, iako program proizvode iz Srbije. Zamislite, poštovani građani Srbije, da se sve televizije registruju u Luksemburgu. Pa ko bi plaćao porez u ovoj zemlji? Suština je u tome da televizije N1 i Nova S predstavljaju jednu antidržavnu konstrukciju koju građani Srbije i čiju priču građani Srbije ne žele da progutaju, i to ne bez razloga, već zato što veruju u politiku SNS i predsednika Aleksandra Vučića. Zato što idemo ka tome da uspostavimo još bolju privrednu atmosferu, da osnažimo našu ekonomiju i da zaštitimo naše državne i vitalne nacionalne interese na Kosovu i Metohiji. Zato što veruju da zajedno možemo da podignemo lestvicu uspeha Srbije na najveći mogući nivo i da ostvarimo sve ono što smo zacrtali i što smo predvideli za njih kroz Investicioni plan „Srbija 2025“, a to je sveobuhvatni razvoj Srbije i da 2025. godine u Srbiji prosečna plata bude 900 evra, a prosečna penzija 440 evra i da građanima Srbije obezbedimo ono što oni zaista zaslužuju, a to je bolji životni standard. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega. Narodna poslanica Ivana Nikolić ima reč.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, na početku želim odmah da kažem nekoliko reči koje su teorijski u vezi sa 1. tačkom dnevnog reda, o čemu je više reči bilo juče, ali koje su uvek aktuelne, koje su važne. Važne su za institucije o kojima danas govorimo, ali pre svega za svakog građanina Republike Srbije. Važno je da se istakne da je borba protiv korupcije počela pobedom na izborima SNS 2012. godine. Setićemo se da je odmah nakon te pobede uhapšen jedan od najvećih tajkuna u Srbiji. Od 2012. godine do danas doneli smo niz zakona koji utiču na to da borba protiv korupcije bude efikasnija. Ne tako davno, mi smo ovde u prethodnom sazivu usvojili i Zakon o poreklu imovine, gde je omogućeno i oduzimanje 75% imovine koja nije prijavljena, koja je ilegalna ili za koju ne može da se utvrdi poreklo. On će uskoro da stupi na snagu, tako da primenjivaće se za sve važeće, i za tajkune i za političare i za novonastale bogataše. Svako će morati da objasni poreklo svoje imovine i niko neće moći da se sakrije iza članova svoje porodice ili iza prijatelja iz senke. U skladu sa tim, nadležnim institucijama, nadležnim tužilaštvima, nadležnim regulatornim telima, sada kada iz dana u dan imamo sve više elemenata, biće potrebne čitave radne grupe da sprovode procedure i da ispitaju situacije koje su svima već dobro poznate, da ispitaju i poreklo imovine, za početak Dragana Đilasa i za njegovog u javnosti novopoznatog brata Gojka, koji ima podugačku listu nepokretnosti i imovine. Važno je da svaki dan govorimo o tome. Pitamo se da li jedan prosečan građanin Republike Srbije uopšte može da zamisli koliko je novca u pitanju? Već danima i mesecima unazad govorimo o tome, ljudi znaju da se govori o iznosu od 619 miliona evra. To je ono za šta smo se sad vezali i govorimo što nam je sad prepoznatljivo, što je uočeno i samo čekamo da izađe sa konkretnim dokazima. Ali, kao što reče kolega koji je govorio pre mene, koliko još postoji prostora za koji još uvek nemamo pouzdane informacije, ali verujemo da će nadležne institucije raditi svoj posao pa će uskoro izaći i sa tim. Recimo, za 619 miliona evra mi trenutno imamo, radi poređenja, da bi građani Srbije znali, izgradnju brze saobraćajnice Ruma-Šabac-Loznica, deonica Ruma-Šamac, most preko Save u Šapcu. Deonica Šabac-Loznica dugačka je 80 km i vrednost te investicije je 467 miliona evra. Znači, 80 km, vrednost investicije je 467 miliona evra. Sa druge strane, o tome smo juče govorili, imamo Đilasov most na Adi, čija je procenjena vrednost bila 124,5 miliona evra. Kada saberemo vrednost radova na projektu izgradnje brze saobraćajnice Ruma-Šabac-Loznica i procenjenu vrednost ovog mosta, to je opet ispod tih 619 miliona. Zapravo, u realnosti se desilo nešto drugačije. Prilika je iskorišćena, te je Dragan Đilas za taj most, po svojim proračunima, definisao 500 miliona evra. Pošto danas na dnevnom redu imamo i akt koji se odnosi na rad REM-a, sada je važno da istaknemo da smo mi u prethodnom sazivu izmenili zakone, odnosno usvojili smo određene standarde kakve opozicija nije mogla ni da zamisli za sebe i rekli smo, ukratko, pored ostalih stvari, imali smo izborni prag sa 5% na 3%, imali smo formiranje skupštinskog odbora koji nadgleda sprovođenje izbora i izabrali smo tri plus dva, odnosno pet članova Saveta REM-a. Kada su tada predstavnici opozicije bili pozivani na javno slušanje, na dijalog, nisu se oglašavali. Prvo su govorili kako nije dobra situacija u državi, kakvi su predizborni uslovi, a onda, kada su bili pozvani da komentarišu o tome, da učestvuju u svemu tome, nigde nikoga nije bilo. Onda su vodili kampanju pod plaštom nekakvog bojkota. Otprilike, reč „bojkot“, kako su oni to predstavili, koja važi za njih, za većinu Srbije ne važi. Dolazimo do sledeće situacije. U izveštaju REM-a, u delu koji se odnosi na analizu prethodne izborne kampanje, na medijima kojim upravljaju Đilas, Šolak i njihovi saveznici imamo sledeće parametre i podatke. U predizbornoj kampanji, zaboga, veliki bojkot, imamo ovako: na televiziji N1 zastupljenost Saveza za Srbiju 20,5%, a kompletna lista „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ 5,5%. Dalje imamo dnevne informativne emisije, zastupljenost na N1 – Savez za Srbiju 28,3%, „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ 7%, četiri puta manje. Dalje imamo centralnu informativnu emisiju, oni 16,4%, „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ opet četiri puta manje, 4%. I tako oni koji ne izlaze na izbore, koji ne priznaju izborne procese, ne poštuju zakone u Srbiji, koji pozivaju na bojkot, imaju po četiri puta više vremena u tim medijima, oni koji jedva skupe 2% podrške u Srbiji, za razliku od Aleksandra Vučića, koga podržava preko dva miliona građana Srbije i liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, koja ima 60% podrške. Pored svega toga, ti mrzitelji Srbije i dalje govore kako je ovde progon, kako je diktatura, kako je ovde medijski mrak, da ovde ne postoji sloboda medija. Evo, jutros smo čuli od koleginice Aleksandre Tomić i danas od kolega kako je ponašanje onih medija koji nisu registrovani ovde i koji ne ispunjavaju nikakvu obavezu prema Republici Srbiji, a na tim medijima šta se plasira. Plasira se, naročito poslednjih dana, na tim medijima imamo zabrinjavajuće i najgore optužbe i uvrede i najmonstruoznije uvrede na račun predsednika Aleksandra Vučića i na račun njegove porodice, prošle nedelje smo imali bolesnu izjavu bivšeg poslanika Srđana Noga koji govori o tragičnom kraju predsednika Republike i o njegovoj porodici. Ovde više nije stvar o stranci, o programu jedne stranke, o SNS, ovo je jedno apsolutno antidržavno ponašanje. To dolazi od onih, pripadnika bivšeg režima, koji su doveli Srbiju na rub ekonomske katastrofe, pljačkali su državu i neodgovorno i nedomaćinski se ponašali prema budžetu, odnosno prema novcu građana Srbije. Niko od njih, zbog silne mržnje prema predsedniku Aleksandru Vučiću, neće da prizna da nam se infrastruktura poboljšala, da nam je nezaposlenost na istorijskom minimumu, da nam plate i penzije konstantno rastu. Šta god uradi SNS oni su protiv, ne vodeći računa, odnosno, uopšte ih nije briga koliko je to dobro za Srbiju. Mi ovde donosimo zakone i stvaramo ambijent da i nadležne institucije i regulatorna tela rade svoj posao najbolje što mogu, jer upravo jedan od prvih ciljeva u programu SNS jeste briga o svakom građaninu. To je ono čime se rukovodi predsednik Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije. Znači, vodimo brigu i računa o svakom građaninu Republike Srbije i o našim institucijama, a iz ovog doma naše je da ih štitimo i da ih zastupamo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Todorović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani građani Republike Srbije, pred nama je danas predlog odluka o davanju saglasnosti, i to jedan niz predloga odluka, a ja ću se usredsrediti na sedmu tačku dnevnog reda, koja se odnosi na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije, konkretno za 2021. godinu. U tom Finansijskom planu stoji jasno da je ukupno planirani prihod nešto više od 300 miliona dinara. Listajući i analizirajući ovaj finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije, došao sam ovde do jednog podatka, da su procenjeni prihodi naknade za televizijske programe za 2020. godinu negde oko 250 miliona dinara, da su za radio-programe predviđene negde oko 20 miliona a za kablovske programe 30 miliona dinara. I sad zamislite molim vas, a ovde pitam i građane Srbije, ovde pitam i REM i ostale nadležne institucije, koliki bi to novac REM imao kada bi svi u Srbiji imali obavezu da plaćaju naknade REM-u? Pri tome mislim na kablovskog operatera koji ima preko 900 hiljada korisnika, SBB i koji je u vlasništvu „Junajted medije“ koja je takođe opet u vlasništvu „Junajted grupe“ koja je registrovana u Luksemburgu i u vlasništvu Dragana Šolaka i Dragana Đilasa. Pa, nešto sumnjam da će i jedan i drugi Dragan da se odreknu svojih prihoda i da smanje svoj budžet kako bi u Srbiji možda platili porez ili platile određene naknade, ne samo REM-u već i ostalim regulatornim telima u Srbiji. Kada govorimo o tome, o prikazivanju onoga što se emituje na N1, Nova S i ostalim Šolakovim kanalima, a pod Đilasovom programskom šemom, videćete da nema apsolutno nikakvog materijala i programa koji se tiče stanovnika i građana Luksemburga, već isključivo političkog i informativnog programa koji se odnosi na društveno-politička dešavanja u Srbiji. Pa, ja pitam da li neko možda nekada video na N1 prošle godine kada su bili održavani izbori za poslanike Evropskog parlamenta, tačnije njih šest ako se dobro sećam, da li je neko negde video politički program njihov, marketing i tako dalje. Ne, nije, ali smo svi mi ovde prisustvovali i videli ono što su radili u prethodnih nekoliko meseci, a o čemu su moje kolege pre mene govorile, o tome koliko puta su se ponavljale reklame bojkota, mešajući se time, dakle, mi pričamo o prekograničnim kanalima, stranim televizijama, mešajući se u društveno-politički život naše zemlje i oni se pozivaju na Evropsku konvenciju o prekograničnoj televiziji, koja je, zamislite, ratifikovana u Skupštini 2009. godine, kao da je znao Đilas da će u jednom trenutku moći da se bavi ovim što se bavi, a mi pričamo ovde o ispumpavanju novca iz Srbije, mi pričamo ovde o utaji poreza, mi pričamo ovde o raznim malverzacijama, o nepoštovanju zakona, te ja pitam REM, a i ostale nadležne institucije u Srbiji – kako i na koji način te prekogranične televizije, koje bi po toj konvenciji trebalo da emituju program u Luksemburgu ili, kako kažu, možda u Sloveniji, a onda ga reemituju ovde u Srbiji u potpunosti ne menjajući sadržaj, gde bismo trebali da konstatujemo i tu činjenicu da bi taj program trebao valjda da bude prilagođen građanima Luksemburga, a ne građanima Srbije, kako i na koji način se dešava nešto sasvim suprotno, a to je da ne samo da proizvode svoj program ovde u Srbiji, već ga i emituju ovde, pri tom ne poštujući zakone u Srbiji? Konkretno, mislim na Zakon o oglašavanju i Zakon o elektronskim medijima, prvi je član 35. koji ne poštuju, a drugi je član 100. I, kada govorimo o tome da ne plaćaju nikakve naknade ne samo prema REM-u, već i prema RATEL-u, SOKOJ-u i ostalim agencijama koje se bave zaštitom autorskih prava u Srbiji, a o utaji poreza i tome da porez ne plaćaju Srbiji da i ne govorimo, porez za ono što rade ne plaćaju Srbiji, a kada znate da taj program ne emituju u Luksemburgu, sasvim sigurno taj porez ne plaćaju ni tamo i onda dolazimo do one čuvene mantre, da mediji u Srbiji nisu slobodni. Kao što je jedan moj kolega rekao jednom – mediji u Srbiji su toliko slobodni da ne moraju čak ni da se registruju ovde i tako ti neregistrovani mediji postaju polako neregistrovane političke partije i njihovi politički aktivisti, a pri tom mislim na novinare N1 i Nove S, sjajno obavljaju posao, mogu čak da zasene sve one iz bivšeg režima, ne rade ništa po pitanju, ako se već bave političkim informativnim programom, ne rade ništa o tome da informišu javnost Srbije, jer ja za Gojka Đilasa nisam čuo do pre nekoliko dana. Ja nisam ni znao da Dragan Đilas ima brata koji se zove Gojko Đilas, koji u svom posedu ima toliki broj nekretnina da je to frapantno. Ovde imam jedan tvit Dragana Đilasa od pre nekoliko dana, tačnije 27. novembra. Kaže – sada lažete o mom bratu i dolazite mu na vrata. (Aleksandar Martinović: Na koja vrata, pošto ih ima 35?) Tako je. To je pravo pitanje. Pre svega mislim da, pošto je to i navika Dragana Đilasa da laže, niko nije pokrenuo taj sizifovski posao, da traži Gojka Đilasa po 34, 35 nekretnina i da kuca od vrata do vrata da bi ga našao. O tome se nigde ne spominje ništa ni na N1, ni na Nova S, ni u Đilasovim štampanim i elektronskim medijima, nigde. Ali, da se formira jedna atmosfera haosa, atmosfera linča, da se govori o, neko već danas reče, atentatu na predsednika Vučića, pa tome prisustvujemo poslednjih nekoliko godina. Kada pogledate naslovnu stranu NIN-a i kada pogledate naslovnu stranu Danasa i kada pogledate ove karikaturiste kojima je sve smešno, a verovatno je samo njima smešno, gde su nacrtane mete po telu Aleksandra Vučića, pozivajući pri tome verovatno neke iz političkog podzemlja da pokrenu proces i pozivajući na likvidaciju predsednika Vučića, govori samo o tome da je moj kolega Milenko Jovanov u svom jednom obraćanju rekao nešto što bi trebalo ponavljati, da ne postoji politiko ubistvo bez političke pozadine. Dame i gospodo, vi danas imate i prisustvujete i svedoci ste svemu tome da imate jednu atmosferu koja se inače prezentuje na kanalima Nova S i N1, gde se poziva na ubistvo predsednika, vi imate onog ubicu Čabu Dera, koji je istražnim organima Mađarske rekao da su mu nudili naknadu, ponudu za to da izvrši atentat nad predsednikom. Ja ne znam šta još treba da se desi da bismo mi svi ovde konačno bili svesni da se na N1 i Nova S prikazuje ne samo antidržavni program, ne samo program koji se odnosi na to da sve što uradi predsednik Aleksandar Vučić to ne valja, jer ja nigde nisam video na tim kanalima da smo u poslednjih nekoliko godina uspeli da izgradimo 350 kilometara autoputa, nigde nisam video da se govori o tome da smo uspeli da smanjimo nezaposlenost na 7%, nigde nisam video da smo uspeli ono što su mnogi sanjali i što je možda zaista i za sve nas te 2014. godine bio samo san, da prosečnu platu podignemo na 500 evra, a danas ona premašuje i daleko je veća i da budemo sposobni da imamo dovoljno novca u budžetu da izgradimo i ove kovid bolnice i da budemo jedini u Evropi koji ćemo to uraditi i da sve to nije dovoljno da se neko zaista zapita kako je moguće da se na tim kanalima antidržavnim, gde se vodi perfidna, proračunata kampanja protiv države Srbije, pokrene postupak i da se vidi zašto se stvara takva atmosfera, jer kada pogledam tviter prepiske, ja mogu samo da vidim da se određeni ljudi već sada utrkuju i licitiraju sa koliko metaka u leđa će da završi predsednik Vučić. Ta licitacija traje, traje verovatno dok neko ne da najveću ponudu sa koliko metaka kako bi postao verovatno lider te opozicije. Samo da vam kažem, to se nikada neće desiti i ne samo to, narod Srbije ne veruje ni tom Draganu Đilasu, ni tom Draganu Šolaku, kojima je isključivo i samo jedino bitno da se obogate, da mogu da kupuju avione, kamione i da Olju Bećković, Ivana Ivanovića i Kesića šalju verovatno svakog vikenda u Luksemburg kako bi snimili neku emisiju. Ne veruju ni tome šta oni prezentuju, ni o čemu govore i u tom smislu, što se tog poverenja tiče, pazite sada, pre neki dan Junajted grupa se žalila EU zbog pritiska kojem je izložena u Srbiji. Ma nemojte! Kažu u tom pismu žalbe, koju su dostavili nadležnima za konkurenciju u EU, da se, optužujući naravno srpsku državu, za kampanju maltretiranja koja šteti medijskoj konkurenciji. Ma jelte? Oni pričaju o medijskoj konkurenciji, koji su u potpunosti uništili sve emitere u Srbiji time što rade na dampingu cene za sve reklame koje prikazuju na svojim televizijama, jer mi ovde govorimo o tome da oni spuštaju cene reklama kako bi bili konkurentniji, porez nigde ne plaćaju i novac se sliva u džepove i jednog i drugog Dragana i oni su tu zadovoljni? U nastavku tog pisma isto stoji jedan deo koji je meni bio jako simpatičan. Kaže - Junajted grupa pruža usluge Srbiji. Hvala vam! Nemojte više da pružate nikakve usluge Srbiji, ne treba! Ovakve usluge kakve vi pružate Srbiji ne trebaju. Ja ću za kraj ovako malo neiskusan, posebno u tom biznisu Šolaka i Đilasa, da ih posavetujem da se sastanu i sa onom Tanjom Fajon i da svi zajedno napišu jedno pismo žalbe Deda mrazu u duhu novogodišnjih praznika, jer mislim da samo još u Laponiji nisu čuli koliki su to lažovi u pitanju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Po ovom spisku koji ja imam ovde, sledeći narodni poslanik je Adam Šukalo. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Dačiću. Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, evo već dva dana ovde imamo priliku da raspravljamo o izveštajima različitih regulatora u oblasti finansija, Fiskalni savet u oblasti tržišta kapitala, u oblasti borbe i protiv korupcije ili sprečavanja korupcije u našim institucijama od strane javnih funkcionera, pa evo do danas do regulatora u oblasti energetike i oblasti medija. Imamo mi već ovde praksu dugo godina da analiziramo izveštaje svake godine ovih regulatora, da razmatramo kako na Odboru za finansije, tako i ovde u plenumu njihove planove za finansiranja svega onoga što je njihova delatnost. Međutim, postavlja se pitanje da li svi ti brojni regulatori postižu onaj osnovni cilj u smislu uređenja onih oblasti za koje su zaduženi? Ili se postavlja pitanje da li su oni sami po sebi cilj, s obzirom da od rezultata koji očekujemo od njih, ne od svih, ali evo, ja ću se bazirati, recimo, na REM ili na Agenciju za borbu protiv korupcije, da vidimo kakvi su to stvarni rezultati ili je rezultat ukupnog rada da mi razmotrimo određene izveštaje ovde i da ga usvojimo i da im obezbedimo budžet za to? To ne sme biti svrha i oni ne smeju svoje postojanje da svedu na to da dobiju podršku ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije u kojoj svakako imaju institucionalnu i svaku drugu podršku, od njih se očekuje rezultat, od njih se očekuje da postignu cilj. I u tom smislu, evo, ja ću se referisati samo u svom govoru na REM i evo pročitaću jednu od njihovih nadležnosti. To je nadležnost pod rednim brojem 17 i kaže da REM vrši istraživanje potreba korisnika medijskih usluga i štiti njihove interese. Ako pogledamo medijsku scenu Republike Srbije i nazovi medije koji su danas spominjali svi, to je pre svega N1 televizija, „Nova S“, različiti drugi portali koji kontaminiraju u kontinuitetu javnu scenu Republike Srbije, mi u svakom slučaju ne možemo reći da bilo ko u ovom slučaju brine o interesu korisnika medijskih usluga, već da je dozvoljeno da se tim sadržajima ta scena u kontinuitetu kontaminira. Ono što hoću da kažem i što je mnogo važno, šta je posledica svega toga i šta smo, ne otklanjajući ove uzroke, dobili? Dobili smo rijaliti politiku na ovim medijima, rijaliti politiku, rijaliti emisije, rijaliti pres-konferencije ispred institucija Republike Srbije u kojem to treba da bude sadržaj i reper kako određene institucije rade. Šta smo dobili još? Dobili smo i tu se postavlja odgovornost i REM-a, rijaliti protest, lažnu sliku kako javnost Republike Srbije reaguje na pandemijske mere u smislu sprečavanja širenja zaraze, pa smo imali ovde uživo prenos 24 sata i pripreme i samih protesta nasilnih, gde se na ovu instituciju pokušavalo ne samo fizički da nasrne, već se to i dogodilo i svi smo bili svedoci toga. Znamo da je jedna televizija po direktnom palicom Dragana Đilasa i njegovih drugih finansijskih kooperanata i oni koji preko njega sprovode tu, da kažem, politiku i te interese. Videli smo kako to izgleda. Videli smo na koji način bi oni upravljali Srbijom. Videli smo na koji način oni nekoliko dana posle izbora žele da preuzmu vlast. Imali su podršku u bojkotu na tim medijima, imali su podršku da ovde nasilnim putem pokušaju da urade neku priču koja podrazumeva da uđu ovde u Narodnu skupštinu Republike Srbije i da za to dobiju aplauz u takvoj kontaminiranoj sceni od svih onih koji su pratioci tih medijskih usluga, zbunjujući tako i sve druge koji pokušavaju možda da gledajući iz različitih uglova, saznaju šta je istina. Međutim, novinari, urednici koji su kreirali te vesti, kreirali su atmosferu linča u Srbiji, kreirali su atmosferu u kojoj treba brat na brata, Srbin na Srbina, građanin na građanina da udari ovde. Šta su završne scene bile tih priloga iza ponoći? Bile su scene reakcije policije, MUP kada se više nije moglo da ne reaguje. Nije bilo scena koje su poslali svuda u svet, oštetili tako Republiku Srbiju, pokušali da stvore jednu lažnu sliku kako rijaliti program lažnom slikom o tome šta predstavlja većina u Srbiji, šta predstavlja ono što je pravi glas naroda, šta je pravi "vox populi" i šta su građani Republike Srbije rekli na izborima. Prema tome, ono što je važno istaknuti u ovoj vrsti priče, kako smo došli do toga? Šta su uzroci toga, a tu je negde uloga REM, koja u kontinuitetu nije uradila svoj posao? Dragan Đilas je kreirao sav ovaj ambijent u Republici Srbiji. Kako? Dragan Đilas je "Veliki Brat" svih finansijskih pronevera u Republici Srbiji. Usput, on je i tog "Velikog Brata" doveo prvi u Srbiju da bi zaradio ekstra profit, da bi zaradio silne novce, a da bi kontaminirao medijsku scenu Republike Srbije. Sad se navodno buni protiv takvih sadržaja. Kako je to radio? Kreirao je zakonsku regulativu. Prvo, okupirao je sve medije, stavio u svoj džep REM, ne samo medijski prostor, već reklamni prostor je stavio takođe pod sebe. Stvorio je ekstra profit kroz ovaj promet od 619 miliona o kojem mi pričamo. Znači, mi ne izmišljamo. Mi pričamo o posledici koja se desila. Šta su uzroci? Uzroci su tadašnja vlast koja je kreirala takvu mogućnost i zakonodavnu i podzakonsku i pritisak koji su radili prema svim drugim institucijama. Danas šta on može da uradi? Danas može to da radi preko SBB, preko tog kablovskog operatera, preko ta dva kablovska kanala i na taj način pokušava da nastavi kontinuitet svega onog što je pre nego što je otišao sa vlasti radio i u javnim medijima. Zato je on nervozan i zato mu ovo nije dovoljno danas. Šta govoriti o svemu tome, možda najbolje potvrđuje i njegova pres konferencija koju je neki dan održao, na koju opet niko nije reagovao. Ja ću uzeti sada jedan dnevni list "Informer", koji je naveo nekoliko primera na koji evo i REM nije reagovao. Gospodin Đilas je na pres konferenciji pretio medijima, pretio novinarima, a u toj svojoj maniji tuženja, tužbi, krivičnih prijava, kleveta, svega ostalog, to ne možemo drugačije nazvati nego manijom, svakodnevno nekoga tuži, a to ću potvrditi ovom tezom. On se odlučio ovaj put da tuži, zamislite i novinare i voditelje centralnog dnevnika. U ovom slučaju, najavio je tužbu protiv gospođe Bojane Lilić Odavić, koja vodi Nacionalni dnevnik na Pink televiziji i niko nije reagovao. Onda je normalno kada Dragan Đilas to radi i dobija podršku još ovih medija i niko neće ništa reći, naravno, u tim medijima, a pokušavaće se ovde stvarati iz ove Narodne skupštine Republike Srbije lažna slika kako mi pričamo ne znam ni ja o čemu. Ko kontaminira javnu scenu? Ko napada novinare? Ko kaže da će tužiti one koji, zamislite, čitaju vesti, one koji su dobili da pročitaju u toj emisiji, voditelje Nacionalnog dnevnika? Da ne bih dalje pričao o tome, ja ću samo da navedem kako ja gledam na to šta su razlozi zbog čega je gospodin Đilas nervozan. Prvi je ovaj koji sam već naveo, a to je nervozan jer ne može više da uređuje informativni program u svim medijima kao što je to radio do 2012. godine ili u Beogradu tamo do oktobra 2013. godine. Sada može to samo na SBB da radi i to možemo da gledamo kako on to radi. Druga nervoza i osnovna nervoza upravo zbog svega ovoga što smo mogli ovih dana da vidimo, a to je šta je to njegova ukupna imovina i kako preko povezanih lica on nakon silaska sa vlasti pokušava da opere ta sredstva i novac kupujući različite nekretnine, kupujući različite firme i nervoza se pojačava. Zašto se pojačava nervoza kada spomenete njegovog brata Gojka, koji ima 29, 35 ili nije važno koliko nekretnina? Pa iz prostog razloga zato što evo zna da ono što znamo svi mi, a hvala Bogu, ovaj skupštinski saziv, odnosno u prošlom sazivu smo to usvojili, ali pod patronatom SNS ispunjavajući svoja predizborna obećanja, mi smo usvojili Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebno poreza. Zakon jeste stupio na snagu, ali njegova primena će krenuti, ako sam dobro sračunao, negde 6. ili 7. marta sledeće godine. Šta to znači? Pa, to znači da dolazi na dnevni red ne samo Dragan Đilas, već i sva druga povezana lica, i njegov brat i svačiji drugi brat, da posebno ne ističemo njegovog brata u ovoj vrsti priče, ali zašto ne i on, jer će se utvrđivati ta razlika koja je ovde limitirana na 150.000 evra. Kako ste vi prijavili određenu imovinu, a imali ste tolike i tolike prihode? Kako će opravdati u ovom slučaju tu razliku, kako će opravdati Dragan Đilas tu ulogu gde je bio gradonačelnik Beograda, ne znam kolika mu je bila plata, pretpostavljam da nije više od 1.500 evra mesečno, jer nisu plate visoke, kako može da opravda plus, naravno svi ovi preduslovi su stvorili da preko svojih fantomskih firmi i svih drugih u kojima je izvukao ekstra profit opravda ovaj broj nekretnina i kako će to opravdati njegovi članovi porodice i sva druga firma? Tu je nervoza. Zbog toga nervoza. Kada pričamo o regulatorima ovde onda, navešću primer koji smo juče imali, koji je Agencija za borbu protiv korupcije, možda u jednom malom delu objasnila, sve uzroke problema, ali i posledicu koju možemo da vidimo, mi možemo ovde razmatrati izveštaje regulatora, ali koja je njihova moć da urade nešto bez saradnje sa pravosuđem, bez efikasnog pravosuđa. Evo, ja ću samo jedan primer da pročitam. Juče smo imali raspravu o tome. Kaže - Upravni sud je u toku 2019. godine dostavio Odboru 37 odluka, 35 presuda i dva rešenja. Odbijeno je 29 tužbi, šest tužbi je uvaženo, jedan postupak od tužbi je rešenjem Upravnog suda obustavljen, zbog odustanka tužioca od tužbe, dok je jedna tužba rešenjem odbačena kao neuredna. Nema sudske prakse, nema tužilačke prakse gde se visoka korupcija, korupcija u belim rukavicama kažnjava i daje za primer svima drugima da to ne mogu raditi više. Prvi primer opet te sistemske korupcije i da nije odgovarao je upravo Dragan Đilas, koji sa ovakvim pravosuđem i sa ovakvim tužiocima, u kojima je ključna nadležnost i odgovornost da procesuira i sve ono što i regulator i kontrolori, sutra i Poreska uprava usmere u onom pravcu koji podrazumeva da je evidentno da je neko počinio krivično delo i da imate nesklad između prihoda i imovine. Prema tome ja očekujem lično da će ova vrsta kontaminacije na javnoj sceni, na medijskoj sceni, na ovim kablovskim operaterima, na njihovim kanalima, kako se primiče mart mesec sve biti žešće i žešće. Naravno da smo mi svesni te činjenice da nije ovde reč o nekretninama u Beogradu, imovini u Beogradu, finansijskim transakcijama koje su samo u okviru Srbije. Ja znam pouzdano da se to radilo i u regionu. Znam da je Dragan Đilas preko svojih firmi pelješio i ćerka firmu Telekoma Republike Srbije M:tl Republike Srpske. Sistemski je pelješio po istom obrascu kao što je radio ovde u Republici Srbiji i svi će se upitati, a on će se braniti i reći – pa ja nisam odgovarao. Zna mi osim ovoga što možemo da uradimo ovde danas u Narodnoj skupštini možemo uraditi? Šta mi osim toga da damo podršku MUP-a, ministru, da dostavi izveštaj o počinjenom krivičnom delu za evidentan sistemski privredni kriminal i korupciju možemo uraditi bez tužioca? U ovakvoj zakonskoj regulativi i sa ovakvim tužiocima koji nisu spremni da se uhvate u koštac sa tom pošasti danas, borbi protiv i kriminala i korupcije sistemske, ne možemo uraditi ništa. Mi smo nemoćni u tom smislu i odgovornost ne može biti na političkim partijama, na vlasti. Odgovornost u tom lancu koji se svodi na nekoliko stvari koje su ovde izuzetno važne, a to je lanac, u ovom slučaju agencija, Poreska uprava, policija, tužilaštvo, sve padne zato što tužilac donese odluku o nesprovođenju istrage ili blokira istragu na taj način što neće da je sprovodi u zakonom predviđenom roku, ne izvodi određene radnje, istražne, tužilačke u onom momentu kada je potrebno da se to uradi, već radi to upravo na taj način tako da one koji su počinioci određenih krivičnih dela dovede u tu poziciju da mogu dobiti oslobađajuće presude ili da donesu takve tužalačke odluke koje je moguće na bilo kom sudu lako oboriti. Imali smo praksu u vezi svega toga i upravo iz tog razloga jasno je zašto smo danas u ovoj poziciji, ali jasno je šta dolazi. Sve ovo mi možemo videti da u tim medijima koji kontaminiraju javnu scenu, ali šta ne možemo videti? Ne možemo videti recimo, s obzirom da imamo danas regulatora u oblasti energetike, da su Republika Srbija i Republika Srpska 13. novembra ove godine potpisale tako jedan važan sporazum u kojem će zajednički, ali primarno Srbija investirati preko 520 miliona u novo energetsko preduzeće hidro HES Gornja Drina. HES Gornja Drina treba da obuhvati izgradnju tri nove hidroelektrane Buk bijelu, hidroelektranu Foču i još jednu hidroelektranu koje su istorijski, da kažem, važna stvar ne samo na prostoru Republike Srbije, već i na prostoru Republike Srpske, s obzirom da Republika Srpska ima ta ovlašćenja da može takve stvari da potpiše i to upravo znači ovo što smo počeli malopre da govorimo. Oni će kontaminirati javnu i političku scenu u Republici Srbiji sve više i više, a mi ovde ćemo se i dalje boriti sa investicijama, borićemo se sa otvaranjem novih radnih mesta, sa načinom kako da povećamo prihode u budžetu i kako da budućnosti naše dece, sve dece u Srbiji obezbedimo i normalnu Srbiju, ali i Srbiju koja će se razvijati i u kojoj ovakvi pojedinci, pojedinci poput Dragana Đilasa nikada neće predstavljati budućnost. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč gospodin Ivan Ribać.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, prvo bih na početku želeo da iskoristim priliku da čestitam Filmskom centru Srbije na velikom uspehu. Naime, naš film „Dara iz Jasenovca“ koji se bavi zločinima nad Srbima u ozloglašenom logoru je nominovan za oskara za Zlatni globus i konačno će zločini nad Srbima dobiti svoju ekranizovanu formu, predstaviti se javnosti. Da se vratim na temu. Poštovane kolege, važno je istaći da je ova vlast demokratska vlast koja podržava rat svih nezavisnih regulatornih tela i ona shodno tome permanentno radi da se stalno stvaraju sve bolji i bolji uslovi kako bi oni mogli da obavljaju nesmetano svoje aktivnosti. Podržavamo, da istaknem, Komisiju za hartije od vrednosti da uradi sve kako bi se tržište hartija od vrednosti razvilo u skladu sa ekonomskim ciljevima naše države. Što se Agencije za energetiku tiče, napominjemo da je to jedan od najbitnijih strateških sektora, da je važno da radimo zajednički na tom polju energetske bezbednosti i nezavisnosti, da diversifikujemo snabdevanje energentima i da smo poslednjih pet godina investirali znatne svote novca u energetske potencijale, obnovljive izvore energije, skladišta gasa i kapacitete snabdevanja električnom energijom. Ovo na šta ću sad da se osvrnem, to se tiče REM-a i njihove, da tako kažem, jako slabe kaznene politike za izgovorene reči u javnom medijskom prostoru. Svedoci smo ovih dana da čim se otkriju neke nove pronevere građana, odnosno novca građana, neke zloupotrebe od stranke SSP, od Dragana Đilasa i njemu odanih poslušnika, odmah nastaje metež. Nastaje gungula i stvara se korpus koji čine raznorazni pojedini mediji, koji čine pripadnici mafije određenih centara moći u zemlji i inostranstvu. Ti napadi koje oni odmah počinju da usmeravaju ka državi liči na one srednjevekovne napade kada vojska odapinje hiljade i hiljade strela ne birajući koji će cilj da pogode, jer im je jedini cilj da spreče progres i napredak Srbije i srpskog naroda na svim poljima, u ekonomiji, u zdravstvu, u investicijama i u svemu ostalom. Iako se poštovani gospodin Dragan Đilas za vreme bivše vlasti, zajedno sa svojim poslušnicima, trudio da ne baš domaćinski vodi, ili da ne kažem grubu reč - uništi sve dok su bili na vlasti, on isto tako sad pokušava da uradi i dok se bori da opet dođe na vlast. Kao da mu je bilo malo onaj period koji je proveo. Za taj svoj cilj dolaska na vlasti se ne libi da koristi pojedine satelite, poput onoga gospodina izvesnog dr Radeta Panića, koji iznosi bezočne laži napadajući članove Kriznog štaba, napadajući predsednika države, napadajući i svoje kolege, između ostalog, koji se nadljudskim naporom trude da spasu svaki život naših građana. I to tako što govori da je zdravstveni sistem u kolapsu, da je u Srbiji katastrofalni scenario biblijskih razmera, i to na isti onaj način, istom onom demagogijom, istom onom režijom i glumom kako je njegov ideološki vođa, nakon što su mu ispred prozora uzviknuli „Dragane lopove“, rekao kolegi: „Uključi mobilni telefon da me snimaš“, počeo da plače i onda u celu tu priču uvukao čak i svoju decu, koju, uzgred budi rečeno, niko nikada od nas iz vladajuće koalicije nije pomenuo. Evo, sad ću pitati celokupnu javnost, zna li neko kako se zovu deca pomenutog gospodina? Naravno da ne znaju. Znaju li kako se zovu deca Aleksandra Vučića? Naravno da znate, jer ih svakodnevno na najbrutalniji način imenuju imenom i prezimenom izgovarajući najogavnije stvari koje su nejasne zdravom razumu. Poštovana, preplašena i nežna opozicijo, to vam ne pada na pamet da osudite. Jesu li deca Aleksandra Vučića ili naša ili bilo čija druga nešto manje vredna od naše? Sram vas bilo, dr Paniću, oholosti da u političke svrhe zloupotrebljavate pojedine nesrećne slučajeve koji se dese, koristeći ih kao političke pamflete, ne bi li pomogli vašim prijateljima da dođu na vlast. Sram vas bilo što omalovažavate viteški napor vaših kolega koji se bore svakodnevno za zdravlje ovih građana. Svi smo svesni toga da nije sjajno, da je velika borba, ali nigde nije sjajno, ni u najrazvijenijim zemljama sveta. Sve i da je taj haos kakav priželjkujete i kakav ste rekli da jeste i u Srbiji, pa, vi bi valjda rame uz rame sa vašim kolegama trebalo da stojite i da spašavate živote naših građana, a ne da plačuckate tu po televizijama sa antidržavnom kampanjom koja se kosi sa zdravim razumom, pozivajući stalno na iskrenu želju i brigu za narodom, a suštinska je želja i briga isključivo za dolazak na vlast, za nastavak vašeg bogaćenja. Dok sve vreme napadate ovu vlast, ni jednog trenutka niko da osudi od vas, ili bar da realno sagleda stvari i da osudi gospodina Đilasa, gospodina Šolaka i njima slične, da ih pitaju na koji su način, kako i koliko su stekli te ogromne svote novca? Raznim mahinacijama i kombinacijama, sa onim najskupljim i najneefikasnijim mostom na Adi, pa onda različitim bus-plus sistemima, pa različitim podzemnim kontejnerima. Da ne pričam o sekundama, minutima i satima kojima su redovno manipulisali u medijskom prostoru koji su kontrolisali. Što tada te dobronamerne srpske patriote Đilas i Šolak ne odvojiše bar jedan deo svoga bogatstva i ostaviše ovom narodu? Sigurno bi mogli da izgradimo još 50 bolnica i ne znam koliko nabavimo respiratora. Pa, i ovaj famozni Gojko, koji se u poslednje vreme često pominje, da je jednu hiljadu evra izdvajao svaki put kada kupi jedan stan, isto bi moglo da se kupi negde desetak i više respiratora da se spašava ovaj narod. Da ne kažem da zbog besomučne zloupotrebe javnog novca, što ima uzročno posledične veze sa ovim što sam prethodno naveo, ova vlast je zatekla 2014. godine katastrofalno stanje u svim elementima državnog sistema, pa tako i u zdravstvu. Ali, da nismo mudro vođenom državničkom politikom i pravilnom alokacijom resursa ulagali u svaki segment ne bi li ga digli iz propasti u ovoj državi, sigurno bi se sada, poštovani gospodine Paniću, ostvario taj apokaliptički scenario kome se toliko nadate. Sigurno se neće ostvariti, zato što smo mudro vođenom politikom uspeli da obnovimo više od 80 domova zdravlja i ambulanti, da izgradimo Klinički centar u Nišu, da počnemo renoviranje Kliničkog centra u Beogradu koji će biti gotovo 2021. godine i biće jedan od najmodernijih i najboljih u ovom delu Evrope. Počeli smo da gradimo i u rekordnom roku ćemo izgraditi dve nove kovid bolnice. Sve dok smo to radili, dok smo se grčevito borili, vi i vaši istomišljenici, ideolozi su po Bledu i ne znam gde još zidali hotele, golf klubove i stalno odande napadajući ovu vlast koja se grčevito borila za izlazak iz ove i iz svih drugih kriza. Tu stravu i užas koju taj doktor Panić i njemu slični stalno prizivaju i predstavljaju suznim okicama i željama za dobro svog narod su samo farsa, poštovana gospodo, jer oni su samo sebi bitni. Zato sam vas i na početku nazvao tzv. doktore, jer od lekarske etike nemate ama baš ništa, a ljudske još manje. Poslušnici stranke SSP-a i gospodina Đilasa, želeći da u ovako teškoj situaciji po naše društvo unesu što veći nemir, iznose permanentno takve neistine, da ne kažem laži, koje smo npr. videli u nedeljnom „Utisku nedelje“, čuvenoj emisiji, kada je izvesni gospodin Branko Čečen, direktor CINS-a, bez imalo srama rekao da Aleksandar Vučić otvara nepostojeće bolnice. Kako vas sve zajedno koji ste bili u studiju nije sramota da ga niste prekinuli u iznošenju tako groteskne laži, poštovana gospodo? Nismo mi to ni očekivali, pogotovo u jednoj emisiji koja često počinje stavom voditeljke – svi smo svesni da u ovoj zemlji ne valja ništa. Pa, ko je to svestan, poštovana gospođo Bećković? Vi? Jeste li vi vidovita Zorka? Što ne kažete MMF-u da li je svestan kada govori da imamo 1% najmanji pad BDP u Evropi? Što ne kažete onom našem narodu što šeta promenadom da je Beograd na vodi maketa ili o onim putevima, skoro 400 kilometara kojima se voze svakog dana, da su to imaginarni putevi, virtuelni iz neke igrice? Zašto ne kažete našim prijateljima iz inostranstva kad svako malo otvore po neku fabriku, da je ovo nebezbedno i nesigurno područje za plasman njihovog kapitala. Siguran sam da to nećete reći, ali ćete se i dalje služiti Gebelsovskim metodama propagande tvrdeći da hiljadu puta izrečena laž postaje istine, ne bi li na taj način ubedili građane Srbije da nisu bili u pravu kada su nam poklonili ogromno poverenje na izborima. Razumem da ste vi plaćeni za to da unižavate sopstvenu državu i sopstveni narod u svakom smislu i na svim poljima, ali ako osuđujete stalno nekoga ko nema slično ili isto mišljenje kao vi, budite barem elementarno pristojni da kada neko tako grotesnu laž izrekne u vašoj emisiji bar prekinete ako ne želite da ga osudite. A kada Dragana Đilasa neko nazove ne daj bože lopovom onda je to skandal, onda je to pozivanje na linč opozicije, onda je to autokratija ove vlasti i onda se automatski stavlja sedamnaest utisaka nedelje, predloga za utiske nedelje kako je njemu ne daj bože ugrožena bezbednost ili bilo šta drugo. Šta se dešava sa tim kada plaćeni ubica potvrdi da pripadnici dva klana koji se već godinama međusobno istrebljuju nađu jedan zajednički imenitelj i oba klana daju novac ne bi li se lišio života predsednik države? To za vas nije utisak, jel tako? Ili što ne stavite možda na utisak nedelje izjavu profesorke Turajlić koja tvrdi jednim potpuno neakademskim, uličarskim, da tako nazovem, rečnikom koji poziva na rušenje, na satanizaciju. Ono remek delo Aleksandra Rukavišnjikova koji je napravio osnivaču srpske države. Što to ne stavite na utisak, pa da vidimo šta će narod da kaže. Koji je to procenat kome se neće svideti, a koji je to procenat koji će se svideti našem narodu. Ili kada stavite, ili vam nije utisak i nećete to da stavite kada onaj oblik života, ne mogu drugačije da nazovem nikoga ko želi smrt nekog deteta, bilo kog, od Srđana Noga, dođe i kaže da Aleksandar Vučić i cela njegova familija treba da zasluže najveću smrt. To nije utisak, jel tako? Da nije tragično, bilo bi smešno. Da završim sa ovim. Apelujem na sve. Nemojte se koristiti ljudskom nesrećom u ovim teškim trenucima radi ostvarivanja jeftinih političkih poena. Niti je viteški, niti je ljudski, a nije ni hrišćanski. Toliko ste svi para zajedno uzeli od ovoga naroda u proteklom periodu da imate za 12 vaših života i vas i vaših bližnjih. Igrajte se sa tim nekretninama, avionima, kamionima koje ste uzeli. Izdajte ih, krečite, renovirajte. Pustite odgovorne ljude da se bore za dobrobit ovog naroda na unutrašnjem i spoljno-političkom planu. Imali ste prilike, bili ste na vlasti, pokazali ste šta znate. Sigurno da su građani Srbije prepoznali vaše kvalitete, tako da mislim da na sledećim izborima verovatni ni vaši najbliži srodnici neće glasati za vas. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je Milija Miletić.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovane kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša. To je najlepši grad u Srbiji. Inače sam izabran sa liste Aleksandar Vučić – za našu decu i Skupštini predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku, čiji sam i predsednik. Evo, današnjeg dana govorimo o ovim agencijama za energetiku, govorimo o REM-u. Ja ću se više osvrnuti vezano za ovaj deo oko Agencije za energetiku, pošto smo malopre čuli kako su govorili moji prethodnici, prof. Tomić je o tome više govorila, nešto je rekao i moj kolega poslanik do mene i komšija sa opštine Pantelej, Bratimir Vasiljević. Svedoci smo da što se tiče Agencije za energetiku, njene nadležnosti su malopre rečene, gde ima veći broj nadležnosti. Jedna od njih jeste vezano za EPS. Inače mi koji dolazimo iz tih malih sredina, kao što ja dolazim iz Svrljiga, Bele Palanke, Gadžin Han, taj deo jugoistočne Srbije, pa i deo Niša. Imamo dosta velikih problema konkretno vezano za niskonaponsku mrežu koja je dotrajala gde mora imati više ulaganja, gde moramo u svakom trenutku obezbediti uslove da i taj čovek koji živi u nekom selu u Svrljigu ili nekom selu u Beloj Palanci ili nekom selu na teritoriji opštine Pantelej, da i taj čovek ima isti napon kao što ima onaj u većim centrima. I taj čovek je bitan za sve nas. Zbog toga ću ja ovde pozvati Agenciju da u okviru svojih nadležnosti pomogne takvim opštinama da se kroz program EPS-a obezbede viša sredstva da se tamo radi rekonstrukcija, obnovi ta niskonaponska mreža i da se tamo stavljaju trafoi, gde će svaki čovek imati isti napon. Kada sam ja to ranije govorio dešava se kada mi koji se bavimo poljoprivredom uključimo tamo neki mlin čekićar da radimo, da meljemo nešto za stoku tada nestane struja i u mom domaćinstvu i u nekom drugom. Zbog toga vrlo je bitno da na to stavimo akcenat, da se mnogo više radi na tome, da se pojača niskonaponska mreža, da se obezbedi do svakog čoveka struja da bude isti napon i da svi ti ljudi, mogu da kažem, sigurno redovne platiše, redovno izmiruju svoje obaveza, da tim ljudima obezbedimo da mogu normalno da žive. Jedna od bitnih stvari jeste i to, dešava se i sada kada je ova teška situacija sa pandemijom, kada ima velikog broja naših sugrađana kojima su zbog nekih dugovanja iz EPS-a isključena struja i da bi se priključili na mrežu, njima se traži upotrebna i građevinska dozvola za objekat koji je rađen, možda unazad 30, 40 ili 50 godina. Agencija o kojoj sada mi govorimo radi ono što je njena nadležnost, ali bilo bi dobro da sugeriše i ljudima koji su EPS-u da se olakša način da ljudi sutra kada se desi da neko ne može da plati struju ili zbog nekih realnih problema ne može da je plati, a isključi mu se, da se tom čoveku olakša način da može da izmiri svoju obavezu i da mu se priključi struja i da mu se ne traži građevinska dozvola, ako je kuća građena mnogo ranije, a svi znamo da u našim selima je veliki broj ljudi koji su tamo ostali i nisu preneli na sebe svoje gazdinstvo, svoje kuće pa se to možda vodi na nekog od njih ranije i veći broj ljudi nema građevinske dozvole u tim našim selima. To je moj apel i Agenciji i EPS da se olakša mogućnost priključenja na električnu energiju. Konačno, sada ova pandemija je pokazala stvarno da je potrebno da se mnogo veći akcenat stavi na naša seoska gazdinstva, na poljoprivredu, jer veliki broj naših sugrađana, naših rođaka, prijatelja dolazi u ta naša sela, želi da priključi struju, ali ipak dolaze u situaciju da to ne mogu da urade zbog ovih stvari koje sam sada rekao. To je ta građevinska dozvola, upotrebna dozvola za objekte u kojima je možda neko živeo, a možda neko nije živeo unazad određeni vremenski period. Najgore je to kada se dođe u takvu situaciju. Imamo način i data je mogućnost za određene ljude koji su socijalno najugroženiji i njima se olakšava plaćanje električne energije. To je velika stvar i malopre je o tome govorila profesorka Tomić. Ja ću na ovome više insistirati u narednom periodu i tražiću i od nadležne Agencije i od EPS-a da se obezbedi što bolja niskonaponska mreža, poseban akcenat na jugoistok Srbije, na naša područja i te male sredine, opština iz koje dolazim, gde stvarno imamo mnogo nizak napon i gde je potrebno da se tu uradi rekonstrukcija tih objekata, da se uradi rekonstrukcija te niskonaponske mreže, a za to se moraju obezbediti sredstva iz budžeta republike kroz ulaganja u te niskonaponske mreže. To je ono što je za mene veoma bitno. Ovo što govorim, govorim iz iskustva i ono što govorim uvek govorim iz prakse, tako da je ovo velika potreba za naše ljude, posebno za one potrošače kojima je isključena električna energija, jer se sutra njima traže neki novi uslovi, a oni te uslove ne mogu da ispoštuju i plus traže se i neka veća sredstva, veće takse koje oni ne mogu da obezbede. Još jednom, uvažene kolege poslanici, ja ću glasati za ove predloge. Što se tiče REM-a, moje kolege su već rekle, imamo veliki broj medija čije sedište nije ovde u Srbiji, već je sedište van zemlje Srbije, koji se ponašaju na način kako ne treba, a ovamo koriste sve benefite koji se daju u Srbiji. Još jednom, uvažene kolege, ja ću glasati kao poslanik i kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke za ove predloge. Očekujem da ćemo u narednom periodu, u narednoj 2021. godini imati veću mogućnost da se više ulaže, ali razumem i situaciju da je sada korona, pandemija, velika potreba da se ulaže u zdravstvo, da se štiti zdravlje ljudi i to moramo razumeti. Još jednom apel svim našim ljudima, sa ove govornice kažem, apel svim ljudima da se zaštite na način kako je propisano, kako je rekao Krizni štab. Nosite maske, štitite sebe, imajte distancu, samo tako možemo spasiti i nas i naše najbliže. Još jednom, mislim da je to potrebno i ja ću uvek podržati sve one mere koje kaže struka. Još jednom, drage kolege, ja ću glasati za ovaj predlog, kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Mirković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, prema dnevnom redu i temama koje su danas pred nama, o kojima diskutujemo i o kojima ćemo na kraju odlučivati, svaka je bitna. Mislim da su građani prethodnih nekoliko sati mogli da čuju sve ono što ih zanima i shvate koliko su ove odluke ozbiljne i bitne za svakog čoveka u našoj zemlji. Međutim, kao i, moram priznati, veliki broj govornika pre mene, nešto što je za mene lično najinteresantnije i nešto na čemu sam insistirao u prethodnih nekoliko godina jeste rad Regulatornog tela za elektronske medije, poznatijeg kao REM, i svega onoga što on čini ili ne čini. Čuli ste mnogo primera, mnogo zamerki u prethodnom periodu, ali nikako da se otmemo utisku da, koliko god mi ovde govorili, nekako će uvek diskriminacija ići na štetu ljudi koji su funkcioneri SNS, podržavaju SNS ili samo glasaju za SNS. Ovde ste čuli mnogo primera i ne znam gde bi mogli naći drastičniji primer nepoštovanja zemlje u kojoj radite od toga da ste svoje dve televizije, N1 i Novu S registrovali u Luksemburgu. Sve nas građane Srbije ismevate time što pričate da vi samo reemitujete svoj program, što bi u praksi značilo da sve emisije koje oni snimaju uživo i koje idu uživo, oni snimaju u Luksemburgu, pa onda to emituju tamo, a ovde reemituju. Živo me zanima da li ljudi u Luksemburgu gledaju „Utisak nedelje“ i kakvo mišljenje imaju o toj emisiji. Ako imate situaciju da neko ko gostuje na toj televiziji ne ide u Luksemburg, već na Novi Beograd da bi došao u studio televizije N1, postavlja se pitanje – zašto ne plaćate porez Srbiji? Ovde ste čuli mnogo primera, ja se neću vraćati na svaki, već želim kao i svaki put da nešto konkretno i slikama i dokazima potkrepim. Prva stvar tiče se spotova koji su korišćeni u kampanji u julu mesecu. Ovo što ću vam pokazati jeste znak bojkota. Sa leve strane je znak bojkota Saveza za Srbiju, tada kako se zvao, naravno, Đilasovog pulena, kojeg je on osmislio, stvorio, a koji mu se nedugo nakon propalog bojkota i raspao. Sa ove druge strane, dakle, identični znak bojkota jeste predstavljala neka famozna organizacija koja je nasnimila spot, emitovala ga na Novoj S i na N1 i poručila da ovo nije politička poruka. Dakle, pozivate ljude da ne izlaze na izbore, to nije politička poruka i samim tim ne spada u politički marketing. Šta je interesantno? Ovaj spot je pravila agencija JSP. Ta agencija je sebe proslavila po čuvenom filmu „Vladalac“, koji traje četiri sata i služi samo za satanizaciju pre svega Aleksandra Vučića i njegove porodice, gde su se kao na traci menjali sagovornici i od kojih baš niko nije mogao da nađe jedno slovo lepe reči za Aleksandra Vučića ili za uspeh naše države, gde niko nije mogao ni da ga odbrani, niti da iznese svoje mišljenje o bilo kakvom pitanju, već mu je 15 ljudi presuđivalo i donosilo zaključke na ličnom ubeđenju. Dakle, ljudi koji su stvorili taj film „Vladalac“ napravili su ovaj spot i taj spot emitovali preko 400 puta na Novoj S i na N1. Za tih 400 puta oni su platili svega 1,2 miliona dinara, a SNS koja se reklamirala na ovim televizijama za samo 28 spotova platila je 3,9 miliona dinara. Sad je pitanje za REM – kako ste dozvolili da imate ovakvu sliku, da imate najveći mogući broj spotova, a najmanju cenu i da ovde imate najmanji broj spotova, a najveću cenu? Zašto REM nije reagovao na ovakve stvari? Zašto REM nije odreagovao kada ta organizacija, ta firma, to preduzeće za svoje spotove plaća po minutu 3.000 dinara, a SNS plaća 140.000 dinara? Zato ovo sve što REM radi do sada, iz mog ugla, nije dobro i moraće mnogo bolje. Jer to što je neko agresivna manjina, koja se ne libi da preti, ucenjuje, najavljuje tužbe, proziva novinare na osnovu fizičkog izgleda ili toga kako su se obukli, ne znači da je zaštićen i ne znači da se njega morate plašiti. Zašto REM ćuti kada Dragan Đilas novinara jedne televizije ismeva zato što mu se ne sviđaju njegove pantalone i naziva ga novinarom u helankama? Zašto je REM ćutao kada novinari pitaju Dragana Đilasa, a on im odgovori sa – zini da ti kažem? Gde je taj REM bio i gde su svi oni bili kada su prebijane novinarke Pinka Gordana Uzelac i Mara Dragović? Gde su te institucije bile kada se Ivana Vučićević sa Studija B ili Barbara Životić provlače kroz najgori mogući glib i blato, kada se tim ženama otvoreno preti? Gde su bili kada je desna ruka Dragana Đilasa, Sergeja Trifunovića jednu novinarku sa RTS-a koja je samo vodila emisiju, na način koji se očigledno njima nije svideo, prozvao da se bavi najstarijim zanatom, pa su se onda raznorazni funkcioneri Dragana Đilasa utrkivali ko će još više da je uvredi, a prednjačio je onaj propali advokat Vladimir Todorić? O svemu ovome se ćuti i to nije apsolutno dobro. Nema veze da li se radi o novinaru koji iz ugla Dragana Đilasa ne radi dobro posao ili se radi o bilo kom čoveku u našoj zemlji. Nemate pravo nikoga na taj način da omalovažavate, vređate, a kamoli da mu pretite ili ugrožavate život. Ono što posebno REM-u može da se zameri jeste činjenica dvostrukih aršina i te diskriminacije kojoj je izložena SNS i ljudi koji je podržavaju. Godine 2012. imali smo spotove u kojima Boris Tadić igra košarku sa jednim dečakom. Tada mu je slogan bio „Za sigurnu budućnost“, za sigurnu propast srpske budućnosti, što bi rekli građani, za budućnost koju je on upropastio time što je zatvorio sve moguće fabrike i više od 500.000 ljudi ostavio na poslu u kriminalnim privatizacijama, tada se niko nije oglašavao. Dakle, Tadić da igra košarku sa detetom je u redu, Đilas da u predizbornim skupovima obilazi i igra se sa decom, i to je u redu, to ne smeta REM-u. Dakle, nema nikakvih problema, to je Đilasu dozvoljeno, a kada SNS napravi spot sa jednim detetom, koji je samo bio predstavljen kao razgovor sa decom, zato što se naša kampanja zvala i naša lista „Za našu decu“, to je automatski veliki problem. Sve organizacije, a prevashodno N1, Nova S, Đilas i njegovi poltroni se oglase i traže zabranu, REM odmah reaguje i zabrani taj spot. Pa gde ćete drastičniji primer dvostrukih aršina i diskriminacije? Recite mi da li je to licemerno. Nažalost, da vladaju dvostruki aršini i da je sve dozvoljeno kada je u pitanju SNS, predsednik Aleksandar Vučić i njegova porodica, imali smo prilike i da vidimo kada su u jednoj emisiji na Novoj S u isti koš stavljeni Aleksandar Vučić, njegov rođeni brat Andrej Vučić i njegov sin Danilo Vučić. Na istoj slici su se nalazili u istom košu sa Šarišem, Kosmajcem, Bojovićem i Miškovićem. Ljudi, gde ste bili tada da osudite i da kažete da nije normalno da jedno dete, pa makar bilo i dete predsednika Aleksandra Vučića, stavljate u isti koš sa ovim ljudima koji imaju u najmanju ruku problema sa zakonom, osuđenim kriminalcima, ljudima protiv kojih se vode istrage. Gde ste bili tada da kažete da se crta meta na čelu Danila Vučića. Andreja Vučića ste provukli kroz blato svaki put kad god vam je ponestalo bilo kakve kampanje, ili izmišljenih afera. Kad god ne znate šta ćete, vi se setite Andreja Vučića, i krećete da izmišljate priče o ne znam, kakvoj zemlji koju poseduje, lokalima koje poseduje. Kada se ispostavi to kao laž, nema vas nigde da uputite bilo kakvo izvinjenje. Nikada nigde. Zato danas kada brat Gojka Đilasa, ima, ne danas, kada se danas o njemu saznaje i o njegovom enormnom bogatstvu koje je sada izmereno, a verujem da će rasti i u narednom periodu na pet i po miliona evra, odnosno 35 nekretnina, gde je sad to istraživačko novinarstvo N1 i Nove S? Gde su vam sada svi ti analitičari, gde su vam svi ti sagovornici koje ste dovodili u izmišljenim emisijama, da satanizuju predsednika Aleksandra Vučića i njegovu porodicu. Pa, gde su vam sad ti ljudi da kažu nešto šta misle o tome, da jedan brat koji nije poznat u svetu biznisa, rođeni brat Dragana Đilasa, može da stekne 5,5 miliona evra samo u nekretninama. Da li ćete sada otići i pitati, možda na ove adrese, da li se tu pojavljuje Gojko Đilas? Da li ćete postaviti pitanje da li je normalno da jedan građanin u Srbiji ima više nekretnina nego što ima pari čarapa? Nećete. Nećete, zato što ne smete od gazde Dragana Đilasa. Nećete, nikada to niste uradili, niti ćete to uraditi. Nisu za vas ovo vesti, za vas su vesti kada se Mariniki Tepić priviđaju polja marihuane u Moroviću, a u suštini su farme kokošaka. To ćete da istražujete da odete i da se uverite da li su tamo stvarno kokoške. Za vas je vest to što Marinika Tepić, gle čuda, u decembru primećuje da opada lišće u Novom Sadu. Zamislite opalo lišće od mraza? To je za vas vest. Za vas je vest i kada od mog kolege Marjana Rističevića, kome želim brz oporavak, jer ima problem sa korona virusom, kada je on žrtva ovde, kada su pokušali da ga linčuju na ovim vratima, kada su pokušali život da mu oduzmu ovde, na Nova S i N1, brzo spinovanje po naredbi Dragana Đilasa, od priveska za ključeve Marinika Tepić je pokušala da napravi nož. Danima ste izveštavali o tome i pričali o tome. Da li ste uputili izvinjenje? Naravno, da niste. Onda vi nađete za shodno da kažete da u Srbiji vlada nekakva diktatura, da imate zabranu slobode govora, čega god. Po raznoraznim nedeljnicima i medijima Aleksandar Vučić je više bio na naslovnoj strni sa uperenom puškom, nego što je mogao iko bilo kad da pretpostavi. Šta vam je preostalo, samo da izdate album sa samolepljivim sličicama gde ćete lepiti one svoje bolesne karikature i takmičiti se kojom metodom treba da se presudi njemu, njegovoj porodici, ili svima nama koji predstavljamo SNS. Žao mi je što niko ispred REM-a nije osetio potrebu da reaguje na sve ove stvari. Nadam se da će se u budućnosti mnogo toga promeniti, i da sve ovo što smo danas rekli i ja i moje kolege, će njima dopreti do svesti da diskriminacija na bilo kom nivou je apsolutno nedopustiva, i da možemo da se razlikujemo u poimanju vođenja politike, vođenja grada, države, da možemo diskutovati o svemu, ali da se na ovaj način ugrožava život bilo koga u našoj zemlji, apsolutno je nedopustivo. Za kraj samo, zanima me kako će se REM u buduće ponašati prema televizijama koje 85%, ako uključimo i reklamni prostor koji imaju, posvete anti-državnoj politici, posvete satanizaciji Aleksandra Vučića i njegove porodice, kako će prema njima nastupati u narednom periodu i da li će smoći hrabrosti da im makar nešto sugeriše, jer, anti-državne televizije, ne kažemo slučajno, i ne kažu građani to, u svojoj emisiji, ti ljudi koji nas ubeđuju da se bore za interes Srbije, u njihovim emisijama karta Srbije je predstavljena bez naše južne pokrajine Kosova i Metohije. Ako za njih Kosovo i Metohija nije sastavni deo Srbije, to je njihov problem, za nas će uvek biti i zato se odgovornom politikom i borimo za našu južnu pokrajinu. Ljudi koji su registrovani u Luksemburgu, koji ne plaćaju porez našoj državi, a čine sve protiv naše države, sebi nalaze za shodno da nas sve mrze i sve satanizuju. Smatram da u najmanju ruku to nije fer. Zato poruka za sve predstavnike REM-a u sklopu ovog izveštaja, vodite više računa o svakoj televiziji, nemojte se plašiti nijedne televizije, nijedno prebogatog tajkuna, pa makar to bio i Dragan Đilas sa kompanjonom Šolakom ili svojim nadolazećim tajkunom, bratom, Gojkom Đilasom. Radite u najboljem interesu građana Srbije, najboljem interesu naše države, jer mi drugu domovinu do Srbije nemamo. Hvala vam i živela Srbija.
Zahvaljujem se. Sledeća je koleginica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o Regulatornom telu za elektronske medije ili skraćeno REM. Biće ovde nekih pozitivnim stavki, biće pozitivnih karakteristika ali i negativnih. Idemo prvo redom. Regulatorno telo za elektronske mediji ili REM je jedan samostalni, nezavisni organ koji ima za cilj pre svega da izdaje dozvole za pružanje medijskih usluga i da kontroliše iste. To je dobro. Takođe, treba da promoviše kulturu i jezik Republike Srbije ali kulturu i jezik nacionalnih manjina. Dobro je što se bavi profesionalizacijom u svojim redovima, što znači da u njenim redovima postoje visokoobrazovani ljudi. To je jako važno, jer oni biraju programsku šemu. Zašto je to važno? Pa, da bi se zaštitilo dostojanstvo ličnosti pre svega, a zatim da bi se zaštitila prava maloletnika. Međutim, ima tu jedan problem. Naravno, oni se bori i protiv govora mržnje. To je vrlo diskutabilno, ali idemo redom. Što se tiče zaštite prava maloletnika, nisam sigurna da su odreagovali kada su na najflagrantniji, najodvratniji i najmorbidniji način vređana deca predsednika Republike, gospodina Aleksandra Vučića. Nisam sigurna da su odreagovali kada je bilo od strane gospodina Noga, da se čitava porodica linčuje, da se vešaju na Terazijama. Sram ih bilo. Zašto neko tada ne odreaguje? Novinarska profesija je časna. Svaka čast 95% ljudi je tu normalnih, zdravih, pravih koji reaguju na ovakve stvari, ali pet posto ćuti. Zašto? Treba biti objedinjen kada su ovakve stvari u pitanju. Reč ima moć. Mediji su jako moćni. Mi nažalost nemamo zakon o verbalnom deliktu koji bih ja jako volela da imamo, pa da vodimo računa u ovom visokom domu šta ćemo pre svega da govorimo. Ne sme se vređati dete. Ljudi, zapamtite to jednom za uvek, ne dete. Hajde mi smo bili i botovi i skotovi i bezubi i sendvičari i svakakvi, u redu, na stranu sve, zašto bezubi. Pa, zato što je 2008. godine bilo otpušteno 400 hiljada ljudi. Računajte ako je jedan radio u porodici to je milion ljudi bez hleba. Kako će čovek zube da stavlja, da razmišlja o tome kada nema da nahrani porodicu. Mi nikoga nismo otpustili. Naprotiv bio je prirodan odliv, odlazak u penziju sa nagradama. Takođe, zaposlili smo od 2012. godine do 2020. godine 600 hiljada ljudi. E, zato je procena 2008. godine bio 26%, a danas je 7,5% sa tendencijom smanjenja je. Upravo je pre neki dan u Nišu bilo zaposleno 205 lekara i medicinskih sestara. Upravo se sad zapošljavaju medicinsko osoblje, biće njih 1500 u Kliničkom centru u Batajnici o i bolnici u Kruševcu. Tako se radi. Ne treba da se vređamo. Hajde, imamo različite političke stavove, to je u redu. Ali, reći za mladog poslanika, ovde ima danas preko 50% mladih poslanika, to je naša budućnost, da ima ružnu frizuru, ružan je, molim vas, o čemu vi pričate? Zašto niste rekli – taj momak je završio fakultet, završio je master, međunarodne odnose, bravo, dečko, tako se radi, ima 26 godina, odlične govore. Ili, mlada preduzetnica koja radi, zapošljava, ovde ima fantastične govore, bori se za Srbiju. Svi mi plaćamo porez. Da ne plaćamo, već bi bili po svim mogućim medijima. Hajde da se jednom uozbiljimo. Meni je žao zašto REM ne reaguje na mnoge stvari, a pre svega odavde je otišlo pismo da se izjasne šta se dešava sa „Junajted grupom“ koja pripada gospodinu Šolaku, jednom od najbogatijih ljudi u Republici Srbiji. Odgovorili su pismenim putem da nisu registrovani kod APR, da nisu ni kod njih registrovani i onda su rekli gde su registrovani – registrovani su u Luksemburgu. Znate šta rade? Prepakuju program u Sloveniji pa nama reemituju to što žele da mi čujemo. Mi ovde čujemo sve i svašta. Ali, ljudi, oni ne plaćaju porez Republici Srbiji. Sramno je to. Valjda je ponos svakog čoveka da plati porez svojoj državi, da plati sve što treba svojoj državi, pa ono što mu ostane, od toga će i da živi. Jer, taj porez koji mi plaćamo ide u budžet, a iz budžeta se rade škole, bolnice, vrtići i sve ostalo. Koliko čoveku treba para da bude srećan? Da li je to 500 miliona evra, milijarde? Ovaj čovek ima sigurno milijardu, dve, tri, ne znam, ne brojim. Nije ni važno. Plati porez, gospodine Šolak, plati državi, bićemo ti zahvalni, od toga se grade bolnice, škole, pomoći ćeš nekom ko je bolestan. Tako se radi. Ja molim REM da ima malo više hrabrosti. Interesuje me koje su to inspekcije i državne institucije koje prosto ne reaguju? Da li se boje, ne boje, u čemu je stvar, volela bih da znam. Naravno da ću, kao i sve moje kolege, podržati predloge ovih odluka. Zahvaljujem.
Hvala vama. Sledeći je kolega Uglješa Mrdić.
Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, kao neko ko je bio dugogodišnji novinar do 2012. godine bio sam svedok najvećeg medijskog mraka u istoriji Srbije. Najzaslužniji za taj medijski mrak bio je upravo Dragan Đilas, Boris Tadić, Vuk Jeremić i njihovi saborci. Tada smo imali samo nekoliko medija, jedna radio stanica, „Fokus“ radio, jedan nedeljnik „Pečat“, dnevne novine „Pravda“ i još nekoliko kablovskih televizijskih i radio stanica, eventualno neki lokalni mediji, gde ste mogli da čujete istinu, gde ste mogli da čujete glas opozicije. A šta danas imamo? Danas imamo Dragana Đilasa, Dragana Šolaka, koji su zaradili ne milione, ne desetine, nego stotine miliona, imamo medije koje oni kontrolišu preko SBB-a ili Luksemburga, imamo N1, imamo Novu S, imamo većinski deo štampanih i elektronskih medija koji su jedinstveni da podržavaju politiku Dragana Đilasa i da ili učestvuju u ostrašćenoj hajci protiv Aleksandra Vučića i njegove porodice ili da ne izveštavaju o onome o čemu radi Vlada Srbije, tj. o rezultatima, o borbi protiv korona virusa, o borbi protiv mafije i o dobroj politici Aleksandra Vučića i njegovih saradnika. Prema tome, naravno da ću da podržim sve ove izveštaje i odluke koje smo dobili o regulatornim telima, REM itd, ali očekujem i od REM-a i od Agencije za borbu protiv korupcije i od drugih regulatornih tela da u narednom periodu budu daleko hrabriji, daleko hrabriji kada su u pitanju izveštaji o poslovima i Dragana Đilasa i uticaju Đilasa, naročito na elektronske medije. Jer, to je i posao REM-a. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, moram da kažem samo jednu stvari – da očekujem da Agencija za borbu protiv korupcije, a verujem da većina zaposlenih u toj agenciji i drugim regulatornim telima su pošteni i čestiti ljudi koji profesionalno rade svoj posao, ali da isto ovako detaljno traže izveštaje i kada je u pitanju imovina Dragana Đilasa i njihovih saradnika. Jer, mi kao narodni poslanici i drugi državni i lokalni funkcioneri naravno da smo obavezni da dostavljamo izveštaje o prihodima i imovini Agenciji za borbu protiv korupcije. I naravno da mi prvi, naročito iz stranaka vladajuće koalicije, treba da poštujemo zakone. Jer, ako neko od nas ne poštuje zakone, prvi treba i da odgovara. Ali nemojte, poštovana gospodo, da Dragan Đilas bude zaštićen kao beli medved. Jer, Dragan Đilas je potvrdio u više navrata da mu maltene ništa nije sveto sem njegove porodice. Toliko voli porodicu da je Gojku Đilasu prepustio 30-ak nekretnina i to u centru Beogradu. Ja ću samo da podsetim na Branka Kockicu, a koleginica je u prepodnevnom izlaganju spomenula Branka Kockicu, jednog od junaka moga detinjstva, i njega je napao Dragan Đilas. Kada je Branko Kockica organizovao besplatne pozorišne predstave za decu Vračara i drugih opština Beograda za vreme zimskog raspusta 2018. godine, Dragan Đilas je krenuo u ostrašćeni medijski napad protiv Branka Kockice, tada 70-godišnjaka. Znači, Đilasu nisu svete ni predstave za decu. Ja ne znam ko je junak iz detinjstva Draganu Đilasu? Meni je Branko Kockica, a njemu je verovatno bahati bogataš Baja Patak ili neko njemu sličan, pa verovatno je od malena imao taj kompleks da zgrne ove milione i da leči svoje komplekse tako što će preko njegovih medija da maltretira građane Srbije, a istovremeno organizuje sve moguće napade, naročito na Aleksandra Vučića i njegove saradnike. Ja ću uvek da branim porodicu Aleksandra Vučića zato što Aleksandar Vučić bez podrške svih nas ne može da uradi sve ono što želi, a on želi da Srbiju vodi u bolju i sigurnu budućnost – Za našu decu i prema tome, još jednom pozivam, i uvek ću da pozivam, drage kolege poslanike iz svih stranaka da budemo i podrška Vladi Srbije, da budemo podrška i predsedniku Aleksandru Vučića, ali i da prvi osudimo ovakve napade koji dolaze od mafije, tajkuna i pojedinih političkih protivnika Vlade Srbije i Aleksandra Vučića. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je gospodin Marko Atlagić.
Poštovani predsedavajući, pošto su moje koleginice i kolege već dovoljno rekli o ovim tačkama dnevnog reda, dozvolite samo da nekoliko rečenica kažem, a to je da mi je vrlo drago što Finansijski plan regulatornog tela, odnosno REM-a posebno podržavam zato što je dobro napravljen i što je prvi put zaista koncipiran tako a da nije privremen. Dakle, konačno smo dobili pravi, realni finansijski plan i da nije privremen. Mi smo čuli različite ocene o REM-u. Dame i gospodo, REM radi po zakonu. Nema uticaj na REM ni sa desne, ni sa leve strane. Međutim, ono što je bitno, mi moramo medijske zakone menjati i usaglašavati sa Strategijom razvoja. Danas su koleginice i kolege govorile o tome. Govorili su o medijima, o novinarima. Dozvolite da ja ipak kažem nekoliko rečenica. Naravno, kada je reč o novinarima da osuđujem svaki napad na novinara, bez obzira koji je povod bio za napad na novinara, ali, dame i gospodo, novinari se trebaju pridržavati zakona i dobrih običaja. Ne znam da li svi tako rade, prosudite sami. Kada smo već kod toga, dozvolite da kažem da je Srbija ipak demokratska zemlja u kojoj kritika vlasti čak je i poželjna, ali između kritike i medijskih napada postoji ogromna razlika. Mi to vrlo često mešamo, i politički analitičari političari, ali čak i novinari. Medijska kritika zasniva se na istinitosti iznetih činjenica o kojima ste, drage koleginice i kolege, danas ovde opširno govorili. Dakle, ako je prava medijska kritika, ona se zasniva na istinitosti iznetih činjenica, ali ne lažima i upravo zato što se zasniva na istinitosti iznetih činjenica, ona je društveno korisna. Dakle, za čitavo društvo čak je i lekovita. Međutim, kod nas određeni novinari, zaposleni u određenim listovima, ali i neki dežurni analitičari, naučni i stručni šarlatani, pojedine vođe političkih stranaka i pokreta, neistinama o predsedniku Republike, Vlade Republike Srbije i nekim narodnim poslanicima, truju našu javnost do krajnjih granica. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici i uvaženi građani Republike Srbije ja ću vam uporediti sad dva novinara, unazad 15 godina i sada da vidite da su na istom zadatku razbijanja zemlje i rušenje predsednika kao što su bili i onda. Setite se samo novinara BIRN-a koji je lagao da je bilo manipulacija oko izbora firme koja je trebala biti zadužena za ispumpavanje vode na kopu Tamanava-Zapadno polje za vreme poplava 2014. godine u Obrenovcu, što je demantovala čak i Svetska banka. Zamislite, kako su lagali. E, sada dozvolite, poštovani građani da vam ipak kažem ko je taj BIRN i vama gospodo narodni poslanici, vi koji niste čuli. BIRN je nastavljač medijske organizacije poznate pod imenom Institut za istraživanje o ratu i miru. Po čemu je poznat u Srbiji i najpoznatiji BIRN? Upravo za vreme 5. oktobra i pre 5. oktobra i devedesetih godina za vreme ratova koji su se vodili na našem prostoru. U Srbiji je posebno poznat po tome što je objavio tekst kraljevačkog novinara Miroslava Filipovića u kojem je optužio vojsku Jugoslavije 2000. godine, verovali ili ne, ali ovom optužbom, dakle da je 1990. godine na Kosovu i Metohiji namerno pobila najmanje 800 albanske dece, mlađe od pet godina, što je bila notorna laž, a da su đacima, da su deci odsekli glave pred roditeljima dece, a zatim tela bez glava prodavali roditeljima albanske dece za pet hiljada tadašnjih maraka. Dobro pazite šta vam govorim da povežem danas sa našom opozicijom. Taj novinar, Miroslav Filipović, proglašen je za internetskog novinara godine. Bio je dopisnik lista „Danas“, ovoga "Danas" koji nas napada stalno i ovo je danas i novinar iz današnjeg „Danasa“ se stalno interesuju za ovog kraljevačkog novinara, a videćete kako je završio. Bio je dopisnik, taj Miroslav Filipović, "Danasa", "Frans presa" i saradnik Instituta, odnosno BIRN-a. Vojni sud ga je osudio na sedam godina zatvora zbog špijunaže i širenja lažnih vesti. Ja sam vam samo jednu stvar rekao kako je širio. Ima ih stotine i to je išlo širom sveta, da bi satanizovali srpski narod, predsednika Miloševića i doveli do bombardovanja 1999. godine. Međutim, odmah 12. maja 2000. godine pušten je iz zatvora. Videćete ko ga je pustio iz zatvora, zbog pritiska SAD, zapadnih zemalja i domaćih NATO prašinara i nekih nevladinih organizacija. Čak je i tadašnji potparol Stejt departmenta, Filip Rike, interesovao se za njegovu odbranu. Filipovića je pomilovao doktor Vojislav Koštunica po službenoj dužnosti. Molim vas moram da kažem, ali i da skratim zbog vremena, doktor Vojislav Koštunica je imao takve pritiske od pokojnog Đinđića i Demokratske stranke da nije mogao izdržati i nekih zapadnih zemalja, ali je rekao da je zato da se pusti Filipović iz zatvora, ali da je on zaista kriv da je vršio špijunažu i da je blatio našu vojsku i našu zemlju. Kada je Filipović pušten iz zatvora, gle čuda, dočekao ga je buketom cveća tadašnji gradonačelnik Niša, a kasnije premijer Vlade Republike Srbije, Zoran Živković. Aha, to je onaj što je juče ovde sedeo i nikada više neće sedeti, jer građani ovu znaju šta rade. Filipović je postavljen za sekretara u Vladi Zorana Đinđića kao kadar, kao dugogodišnji član Demokratske stranke. Zašto vam ovo govorim? Poštovani građani Republike Srbije, po istom modelu, isti politički faktori, isti politički akteri satanizuju i danas srpski narod, danas Vojsku Srbije i predsednika Republike, umesto ranije Miloševića, danas Aleksandra Vučića. Navešću samo jedan primer. Imam ih hiljade. Da navedem primer karikaturiste gospodina Petričića. On po istom principu napada narod srpski, a onda i predsednika Vučića. Petričić, omalovažava narod pa kaže, citiram: "Ovaj narod je neprosvećen i naivan", završena citat. Imam stotine citata, ali verovatno ste čitali, uvaženi poslanici, pa da ne govorim. Za predsednika Republike je rekao da se sprda predsednikom Republike, pa kaže: "Prvi put nam se događa da imamo vođu sa kojim se sprda. On služi za sprdnju. Nikada ni sa jednim do sada nisam se sprdao", završen citat. Vi se, gospodine Petričiću, sprdate sa 70% građana Republike Srbije. Imate li bar malo stida zbog ovih građana, ako nemate zbog predsednika Republike? Evo, vidite poštovani građani, novinara, karikaturiste i njegovog kodeksa ponašanja. Gospodine Petričiću, da li se sprdate sa predsednikom Republike, Aleksandrom Vučićem, zato što je finansijski konsolidovao državu koja je bila na ivici ambisa koji su vaši politički istomišljenici doveli? Da li se sprdate zato što je izveo zemlju iz izolacije bez ikakvog međunarodnog ugleda kada ste vi vladali, a danas je uvažena i na istoku i na zapadu? Da li se sprdate zato što je sagradio stotine fabrika, stotine škola, bolnica, domova zdravlja? Da li se sprdate možda zato što je izgradio stotine kilometara puteva i auto-puteva ili možda zato što je izgradio, što izgara u radu i danju i noću? Da li možda zato što podiže i osigurava plate i penzije? Da li možda zato što podiže Vojsku Srbije na zavidan nivo sa onog nivoa na koji ste ga vi doveli? Postavljam, poštovani građani Republike Srbije, kada je u pitanju Dragan Đilas, inače za Evropu "Đilaš", ima dva pasoša, pitali su me poslanici zbog čega, kada mu policija tražila jedan pasoš on kaže "Niste vi Đilaš", a on je odgovorio našem policajcu "Imam drugi pasoš". Znači, za Srbiju je Đilas, a za Evropu "Đilaš", jer to evropskije deluje kad je "Đilaš", misle da je Mađar valjda. Sa svojom bratijom Đilas ili "Đilaš" pokušava kao i 5. oktobra zajedno sa ovim svojim novinarima da satanizuje narod i predsednika Republike, čućete šta je ovaj gospodin radio, kako bi došao na vlast i ponovo uništili fabrike onako kao što su uništavali posle 5. oktobra, a on ponovo uzeo 619 miliona, a pre nego što je bio u politici bio je obični "gologuzan". To je taj Dragan Đilas. Zato je Đilas, pazite dobro, da povežemo sa onim novinarem, jula 2020. godine boravio u Republici Hrvatskoj i otuda napadao predsednika Vučića, garantujući Hrvatima da će ga oboriti sa vlasti uz pomoć Evrope. Tada u Hrvatskoj je rekao, citiram: "U parlamentu Srbije su samo stranke Miloševićevog učenika Dačića i Šešeljevog učenika Vučića", završen citat, dodajući da će on, Đilas, uz pomoć Evrope smeniti Vučića. To je radio 5. oktobra, sa ulicom je osvojio vlast. Ovo nije 2000. godina, gospodine "Đilaš". Gospodine Đilaš, u narodu zvani Đilas, Evropa ne glasa. Zapamtite to dobro. Glasaju građani Srbije i oni će se opredeliti, kao i na prošlim izborima, za rad, za izgradnju, za reforme, za bolji život, za bolje ceste, za škole, za plate, za penzije, za Vučića zbog budućnosti naše dece. Izvinite, dobro mi spominjete, a šta ja imam o Bjelogrliću, šta ja imam o njemu govoriti? Dozvolite ipak, pošto ste me ponukali da kažem. O Bjelogrliću nemam šta da kažem, ali to je čovek bez truna morala i stida, jer da ima bar malo morala ispunio bi obećanje koje je dao građanima Republike Srbije, kada je rekao da će napustiti Republiku Srbiju ako propadnu protesti „Jedan od pet miliona“. Poštovani građani, protesti su propali, zato ga pozivam da ispuni svoje obećanje dato građanima Republike Srbije, kao visoko moralnu osobu. Uostalom, neću da se bavim Bjelogrlićem, čovekom koji se bavi mitom i korupcijom, to ne kažem ja, nego to kaže njegov kolega Antonijević. Zato Bjelogrlićem treba da se bavi policija, a ne ja, jer provodi mito i korupciju. Zato je Bjelogrlić moralna sramota nacije i države. Jadno i bedno je ono društvo koje bi kreirala ova velika moralna gromada, pa makar se zvala i Bjelogrlić. Na koncu, neću da se bavim čovekom koji je rekao da se iz Srbije ne odlazi zbog siromaštva, nego zbog primitivizma i tako optužio, poštovani građani, vas da ste primitivci. Za njega Srbija nije otadžbina. On je rekao, citiram - da je za njega džungla. Zato ima logike da brani one koji kažu da im je otadžbina tamo gde im je dobro, a ja ću završiti citatom Seneke ponovo, vidim da nisu čitali stenogram, koji je rekao - ja volim svoju otadžbinu ne zato što je lepa, bogata i napredna, nego zato što je moja, završen citat. Preporučujem mojim kritičarima da dobro stenogram pročitaju Narodne skupštine. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Sledeći je kolega Vladimir Marinković.
Zahvaljujem gospodine Tvrdišiću. Dame i gospodo narodni poslanici, želim da kažem svojim kolegama i naravno građanima Republike Srbije da termin koji podrazumeva nešto što se u moderno vreme u proteklih nekoliko godina posebno u određenim nevladinim krugovima koristi, jer to je tzv. četvrti stub vlasti ili četvrta grana vlasti, a misli se na nezavisna tela i regulatorna tela, da to ne postoji, da Vlada Republike Srbije i većina u Narodnoj skupštini Republike Srbije, naša, podržava rad. Danas imamo na dnevnom redu saglasnost o Finansijskom planu Agencije za energetiku, Agencije za elektronske medije i Komisija za hartije od vrednosti, i da nije sporno da oni treba da rade svoj posao u domenu svojih zakonskih i ustavnih ovlašćenja, ali želim da zbog svih građana Republike Srbije još jednom kažem da su te agencije, da su ta tela odgovorna za svoj rad najvišem zakonodavnom telu u našoj zemlji, a to je ovaj cenjeni dom u kojem mi sedimo, to je Narodna skupština Republike Srbije i to su narodni poslanici i to treba da se zna, treba da se zna da narodni poslanici isključivo kontrolišu rad ovih regulatornih i nezavisnih tela i da smo mi kao narodni poslanici i kao ljudi koji su izabrani od strane građana Republike Srbije, od strane našeg naroda, odgovorni za to da se sprovode javne politike za šta su odgovorna ova regulatorna tela i zašta su odgovorna ova nezavisna tela o kojima danas razgovaramo. Naravno, želim da kažem kada su u pitanju elektronski mediji da imamo stvarno jednu situaciju koja evo već mesecima pokušavaju i moje kolege narodni poslanici i kolege iz Vlade pa i sam predsednik Republike, gospodin Vučić da je nekako razjasne građanima i da pokušaju i ove druge delove i druge stubove vlasti i posebno onu sudsku, da ih ohrabrimo da reše neka pitanja koja su okviru njihovih ustavnih nadležnosti. Moj uvaženi kolega, gospodin Mirković je govorio o tome, govorio je o nekim medijima koji ne da ne poštuju zakone naše zemlje koji se tiču poreza, koji se tiču fiskalne politike, nego ne poštuju elementarno našu zemlju imajući u vidu da je on sam pokazao i izneo ovde dokaz da oni kada pominju Republiku Srbiju, kada pominju u kojoj rade, a mi znam svi gde se nalaze i kako emituju taj program koji emituju, tu mislim i neću da se ustručavam da kažem i na Novu S i na N1, da prikazuju ovu zemlju i njenu teritoriju bez neodvojivog dela, bez KiM. To su stvari o kojima treba da razgovaramo i ovde u parlamentu i o kojima treba javno da debatujemo i da pošaljemo poruku svima onima koji žele da se bave bilo kojim poslom u ovoj zemlji, pa i medijskim jer to je biznis kao i svaki drugi, elementarno – treba da poštuju Ustav ove zemlje, treba da poštuju ovu zemlju, treba da poštuju narod Republike Srbije i sve njene građane. Ono što treba da bude najveći vid i ispoljavanje patriotizma to je plaćanje poreza. Svako onaj koji danas plaća porez u ovoj zemlji, da li je to neko mikro preduzeće, malo, da li je velika kompanija, domaća, strana, bilo ko posebno u ovim uslovima pandemije izazvane Kovidom 19 od strane ove većine u parlamentu, od strane Vlade Republike Srbije, od strane predsednika države, gospodina Vučića označen je kao heroj. Svako ko zapošljava ljude, svako ko obezbeđuje na slobodnom tržištu zarade zaposlenih, ko stvara bolji poslovni ambijent u ovoj zemlji, ko stvara uslove za bolji život u ovoj zemlji zaslužuje pažnju i zaslužuje poštovanje i zaslužuje jedino što je jedna demokratska država liberalno-ekonomski orjentisana dužna da uradi, a to je da stvori takav ambijent da svi na jednak način mogu da posluju i da rade svoj posao. Zašto bi neki mediji, zašto bi bilo ko drugi, bilo koja kompanija bila u prednosti u odnosu na druge i zašto bi pored toga nama bilo zabranjivano ili bi bili razapinjani na istim tim medijima ako govorimo o elementarnim stvarima koje treba da ispuni svako onaj ko želi da posluje u ovoj zemlji, a to je sledeće – da plati porez na dodatu vrednost, da plati porez na dohodak građana, odnosno poreze i doprinose na zarade zaposlenih, da plati porez na dobit ukoliko je, hvala Bogu, ima, da li je to komplikovano, da li je to problematično, da li se mi razlikujemo od bilo koje zemlje u regionu, u Evropi, u celom svetu? Pa ne razlikujemo se. Jedina velika razlika, kada govorimo o Srbiji, je što smo mi u protekli četiri ili pet godina, zahvaljujući predsedniku Vučiću, zahvaljujući njegovim naporima i ekonomskim reformama koje je sproveo, a koje danas nastavlja Vlada Republike Srbije na čelu sa Anom Brnabić nastavlja ekonomske reforme i stvara takvu poresku politiku da smo mi najkonkurentniji u regionu i kada je u pitanju stopa poreza na dodatu vrednost i kada je u pitanju stopa poreza na dohodak građana i na dobit kompanija. Zato u ovolikom broju strane kompanije dolaze u Srbiju, žele da investiraju i imaju poverenja u ovu zemlju da u njoj ulože svoj kapital i da svoju sudbinu, sudbinu svojih firmi, svojih zaposlenih vežu dugoročno za ovu zemlju. Mi sada, dame i gospodo narodni poslanici treba da razmatramo i treba mesecima u raznim debatama, ovde u parlamentu, na televiziji, da se borimo da dokažemo ono što je, kako da kažem, normalno valjda, što je bazično u svakoj normalnoj zemlji, a to je da onaj ko želi da posluje, ko želi da ima neki bilo kakav uticaj društveni u zemlji treba bar toliko da se udostoji da poštuje njene zakona i da plaća porez u toj zemlji. Uvaženi kolega Mirkoviću, možda su se poveli time da je Luksemburg priznao tzv. Kosovo, odnosno samoproglašenu nezavisnost Kosova, pa su poneseni time prikazali kartu Republike Srbije bez Kosova i Metohije. Naravno, ovo je šala, ali nije šala i nije slučajno to što su uradili, kao što nije ni slučajno što je ovo preduzeće, ova produkcija JSP, prikazala preko 400 puta spotove koji su direktno zadirali u ono što je demokratsko, osnovno, ustavno pravo svakog građanina Republike Srbije i zagarantovano i što i mi ovde kao predstavnici građana garantujemo, a to je pravo na izbor, pravo da budu birani i pravo da biraju, i onda kažu kako su oni eto, iz neke svoje, eto tako, došlo im je, palo im je na pamet ideja da plate, naravno po beneficiranoj ceni 400 puta objavljivanje spotova koji promovišu bojkot izbora, parlamentarnih i lokalnih, dakle na svim nivoima u Republici Srbiji. Da li oni misle stvarno i te tajkunske televizije i ti strani centri moći i ti liberalni krugovi u Evropi i ovde, da smo mi stvarno narod i ljudi i vlast i država i većina koja osvaja ovde ogroman broj glasova građana Republike Srbije, da smo mi toliko naivni i da ćemo mi tek tako dozvoliti da oni urušavaju sve ono što smo uspeli da uradimo u proteklih nekoliko godina na političkom, privrednom, zdravstvenom, socijalnom i svim drugim poljima. Takođe, želim da kažem da ima i nekih tzv. opozicionih lidera čija je podrška danas, vidim da je Boško Obradović, ne znam da li da se smejem, moram to da podelim sa vama, pozvao je predsednika parlamenta da otvori dijalog između vlasti i opozicije. On valjda čovek ne shvata da na nivou podrške, one podrške koju njegov idejni vođa i onaj koga on uzdiže u velike visine, a to je Dimitrije Ljotić, prošao na izborima 1935. godine u Kraljevini Jugoslaviji kao što bi on danas prošao na izborima sa 1% podrške. I, zamislite do sada on zove i on poziva predsednika parlamenta gospodina Dačića da gospodin Dačić otvori dijalog sa njima ili sa drugima, koji imaju valjda po 0,2%, 0,5% ili 0,3% da sažmem sve u jedno sve je to jedna statistička greška od političkih ideja, političkih stranaka, a i samih tzv. političkih lidera. Ali, želim da kažem da bez obzira na ono što je rađeno u prethodnom periodu i dalje ćemo se boriti kao SNS zajedno sa svojim koalicionim partnerima da zaštitimo sve te ljude koji rade u REM-u i koje mi ohrabrujemo da rade svoj posao i da ćemo isto reagovati kao što smo reagovali kada je Boško Obradović sa svojom kamarilom otišao ispred REM-a i kada ga je odande isterala Olivera Zekić. Onako jedna žena, svi je znamo, ponovo izabrana u Savet REM-a, koja i nije neke preterano jake konstitucije, ali je intelektualno naravno jako bila nadmoćna i tog jakog Boška Obradovića koji je ulazio u RTS, upadao sa motornom testerom, upadao ovde kod nas u Narodnu skupštinu Republike Srbije, donosio kamen, širio ovde fašističke ideje, uspela da otera u roku od nekoliko sekundi. Borićemo se protiv toga da to postane „mein strim“ kao što je to on uradio na RTS-u, kao što je pokušao sa svojim prijateljima da upadne u Skupštinu Grada Beograda, kada su ga tri žene isterale odande. I njega i njegovu kamarilu. Andrea, Maša i Nataša su isterale tog fašistu kada je hteo da upadne i da prekine sednicu Skupštine Grada Beograda. Želim da pošaljem tu poruku da ćemo se zajedno boriti protiv toga, da ćemo obezbediti uslove svim ovim agencijama, svim ovim ljudima, celokupnu infrastrukturu, samo za jedno. Samo da rade svoj posao i to jeste najveći kvalitet i to jeste ono što je suština ove vlasti, da svako radi svoj posao i da ova Vlada, ova većina u parlamentu stvara dobar ambijent, da se ova država razvija, da jača svoju spoljno političku poziciju i da naravno sa uspehom i sa dobrim rezultatom radi na tome da sačuvamo svoje vitalne, nacionalne i sve druge interese. Moram da pomenem i nešto što je pre nekoliko sati objavljeno, zahvaljujući upravo onome što se zove analitičko istraživačko novinarstvo, a to je vezano za nešto novo pošto svaki dan prosto isplivava nešto što je vezano za najgore moguće oblike korupcije koja se dešavala do 2012. godine u našoj zemlji. Govorim o tzv. sada se pojavila kompanija „Sil komerc“ koja je za konsalting usluge u procesu izgradnje mosta na Adi naplatila legalno, neko je od mojih kolega lepo juče rekao, mislim da je Milenko Jovanov, kao Srećko Šojić u „Tesnoj koži“ – mućkao sam, ali sam mućkao u skladu sa propisi. Dva i po miliona evra su naplatili za neke konsalting usluge. Niko ne zna kakve, a još osam miliona kroz određene novčane transakcije koje mogu da se podvedu pod krivično delo pranja novca. I naravno da pozivam državne organe nadležne i sudove da odmah, momentalno procesuiraju ovo, jer ovome očigledno ljudi nema kraja. Ili ćemo se izboriti sa ovakvim stvarima koje svakodnevno pokušavamo ovde da iznesemo, da pokažemo, da dokažemo, da pokažemo ugovore i da prikažemo onima koji su nadležni za to da treba da reaguju, jer od njih u ovom trenutku, mi smo sve uradili šta je bilo moguće, Vlada je uradila šta je moguće, policija je uradila šta je bilo moguće, sada su na redu oni koji to treba da finalizuju, da procesuiraju, jer moramo stati sa ovakvom vrstom ponašanja i moramo otkriti svaki vid i svaku korupcionašku aferu koja se pojavi u ovoj zemlji. Ali ovo su stvarno cifre, ovi milioni su stvarno nešto od čega samo može svakog normalnog čoveka koga mi predstavljamo ovde u parlamentu… Mi predstavljamo normalne, obične ljude i u ovom Beogradu i u svakom delu ove zemlje, ne predstavljamo mi taj tzv. kao što oni kažu „krug dvojke“ i sve one koji misle da im pripada da imaju i da rade konsalting od dva i po miliona ili osam miliona evra. Koji konsalting su radili? Kakav? Koji su to stručnjaci? Zoran Rubinjoni? Strane firme koje su osnovane u Delaveru, onda osnovale ćerke firme ovde i naravno ne treba biti ni preterano veliki ekspert niti ekonomista da se vidi kakva je namera svega toga bila. I to niko neće da objavi. Ja ovu situaciju sa medijima u Srbiji mogu da uporedim sa onom situacijom koja se dešava u jednoj od najvećih demokratskih zemalja i najvećih demokratija na svetu, kao u Americi. Identično. Otvorite „Njujork tajms“, otvorite „Vašington post“, otvorite bilo koji portal Si-En-En bilo koji mejnstrim medij, 90% tekstova je bilo protiv Trampa i protiv njegove administracije, kao i ovde. Otvorite bilo koji portal, otvorite društvene mreže, svi imaju jedan i svi imaju isti cilj. Ne mogu da pobede Vučića na slobodnim demokratskim izborima, ne mogu da pobede sa idejama, ne mogu da predlože nove projekte, jednostavno nisu sposobni za to i naravno formira se ta tajkunsko-medijska NGO koalicija koja misli, na naravno nasilan način, da sruši predsednika države i da sruši sve ono što smo uradili do sada, što je urađeno za dobrobit naše zemlje i našeg naroda i da ponovo ovu zemlju vrati valjda pet, deset ili petnaest godina unazad. Želim da vam kažem još nešto, dame i gospodo narodni poslanici, koliko je kompleksan trenutak u kojem živimo, ne samo u vezi ove pandemije, o kojoj neću danas govoriti, jer se dovoljno govori o tome i dovoljno se koplja u vezi te teme ukrštaju na političkom i na svim drugim planovima. Govorim o nekim drugim opasnostima za vitalne interese naše zemlje, a tiču se onoga što određeni liberalni krugovi žele da postignu kada je u pitanju Srbija i region. Danas sam pročitao izjavu Danijela Servera, a to će vama, predsedniče parlamenta, biti veoma interesantno, koji poziva novu administraciju u Americi da preispita Dejtonski sporazum, da preispita ovlašćenja entiteta i da definiše jednu novu politiku prema regionu, prema Bosni i Hercegovini, naravno, uzročno-posledično i prema Republici Srbiji. Na nama je, dame i gospodo narodni poslanici, da one tekovine koje je predsednik Vučić u odnosima bilateralnim sa najvećim svetskim igračima, Kinom, Ruskom Federacijom, Evropskom unijom, pa ovoga puta i sa SAD, oličenim u Vašingtonskom sporazumu, da to nastavimo i da se borimo kod nove administracije i administracije koju formira izabrani predsednik Džo Bajden, da se borimo za što bolju poziciju naše zemlje, da odbranimo Republiku Srpsku, da odbranimo prava i interese Srba u celom regionu i gde god oni žive. Da to povežem sa Agencijom za energetiku, jako je značajno da pomenem taj deo iz Vašingtonskog sporazuma koji se tiče saradnje u oblasti energetike, koji se tiče diverzifikovanja snabdevanja Republike Srbije energentima, i to je jako važno, jako je važno što ćemo raditi projekat gasovoda koji će spajati Srbiju i Bugarsku i napravićemo još jednu mogućnost da se i naša zemlja, a naravno posebno naša privreda snabdeva iz nekih drugih izvora i da promenimo situaciju koja sada postoji, jer naravno svima vam je jasno, uz poštovanje svakog i svakog partnera, da država koja želi da bude suverena i nezavisna mora da ima diverzifikovano snabdevanje energentima i mora da ima sigurnost snabdevanja energentima, kako bi održala svoju privredu i kako bi odbranila svoje najvitalnije nacionalne i sve druge interese. To je, dakle, od najvećeg značaja kada je u pitanju saradnja u oblasti energetike. Završiću time da je ona jako značajna i zbog Kosova i Metohije. Sporazum koji je potpisan u Vašingtonu između predsednika Vučića i predsednika Trampa definiše i zajedničko upravljanje jezerom Gazivode, koje je od strateškog interesa ne samo za Kosovo i Metohiju, nego za ceo region, kako za Srbe tako i za Albance. Mislim da mnogi ne mogu ni da shvate koliko je predsednik Vučić, zahvaljujući mudrosti, zahvaljujući viziji, zahvaljujući njegovoj energiji, koliko je u stvari dobra učinio kroz to što je potpisao Vašingtonski sporazum, što je sačuvao Gazivode, što je sačuvao snabdevanje električnom energijom posebno za Srbe na Kosovu i Metohiji, ali i za ovu drugu stranu, sprečavajući ono što oni godinama pokušavaju i što imaju u glavi, a to je da vojno i silom zauzmu prirodne resurse i sve druge resurse na koje Republika Srbija i na koje naš narod ima pravo i za koje se bori. Nastojaćemo kod nove administracije da i njima prikažemo ono što je bivša prihvatila, a to je da Republika Srbija ima legitimne interese na Kosovu i Metohiji. Tu politiku ćemo nastaviti, to jeste politika i to jeste orijentacija naše većine ovde u parlamentu, uz sve ono što se tiče unutrašnje politike što možemo da uradimo na polju obezbeđivanja uslova svima koji mogu da pomognu da se ova država modernizuje, koji mogu da pomognu da ova država zapošljava još više ljudi i koji mogu da pomognu da se vizija predsednika Vučića „Srbija 20-25“ ostvari, da se implementira u punom kapacitetu, a slobodno mogu da vam kažem da se ta vizija ne odnosi samo na 2025. godinu, nego na mnogo, mnogo više godina i siguran sam da ćemo imati prilike i da ćemo dobiti poverenje naroda da vodimo, na čelu sa predsednikom Vučićem, ovu zemlju, da je modernizujemo i da je razvijamo. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik i potpredsednik Narodne skupštine dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, odnos Narodne skupštine prema nezavisnim institucijama, kako se nazivaju najčešće, vidi se, između ostalog, i to rekao bih vidi se jako dobro, i na osnovu svega onoga što se dešava na tekućoj sednici Narodne skupštine. Mi se, da podsetim sve koji ovo prate, a koje iole zanima da razumeju to što prate, sa uvažavanjem odnosimo prema svim tzv. nezavisnim institucijama. Mi raspravljamo o njihovim godišnjim izveštajima, kao što smo to uradili, i to prvi put uradili, da to bilo ko može da se seti da je učinjeno na taj način. Kada smo prethodni put dobili njihove godišnje izveštaje, ovde u plenumu raspravljali o svakome, ovde u plenumu se njima obratili, dali komentare na sve što smatramo da je važno da se čuje, ali ih pitali za mišljenje i za stav da podele sa građanima Srbije, kako oni to doživljavaju i iz svog ugla vide, kako sarađuju sa Narodnom skupštinom koja ih je birala i kako sarađuju sa drugim organima Republike Srbije. Sećate se šta su rekli, svi do jednog, ali bukvalno svi do jednog. Imali su samo reči hvale za tretman koji imaju od strane Narodne skupštine i za podršku koju dobijaju od nadležnih državnih organa, kako onda, pa tako i sada. Ako niste primetili, vi koji ovo pratite, a imate samo žuč da prosipate i na teret Narodne skupštine, predsednika države Aleksandra Vučića, Vlade Srbije i svakoga ko vam politički ne odgovara, primetite sada, tek smo počeli rad u ovom sazivu, odmah smo, ekspresno pozvali te ljude da dođu i da predstave svoje godišnje izveštaje. To smo uradili sa četiri institucije juče, danas raspravljamo o različitim zahtevima da sa svoje strane podržimo i pomognemo potrebe nekih ostalih, nekih drugih. Ali, dakle, to je naš odnos prema njima. A kakav je njihov odnos i kakvo je njihovo viđenje stoji u tim izveštajima i to lepo piše, za one koji su eventualno shvatili u međuvremenu da čitanje ne boli, mnogi iz bivšeg režima nisu još uvek, te neznalice da čuju i da shvate. Primera radi Agencija za sprečavanje korupcije kaže da ima dragocenu, suštinsku pomoć od strane nadležnih organa u Republici Srbiji, da bez toga oni ne bi mogli tako dobro da realizuju svoje redovne zadatke, da pristupe svom redovnom radu. Imali su podršku i kada je reč o njihovim potrebama da se na odgovarajući način budžet projektuje, usvoji, da im se odobri zapošljavanje važnih kadrova, sve što su tražili, bukvalno sve što su tražili njima je danas država omogućila. Isto to kaže, tvrdi i ovde svedoči i Fiskalni savet sa kojima bi verovatno mnogi voleli samo da nas posvađaju. Ali, eto ti ljudi, koliko god se mi nekada ne slagali kažu - od strane Narodne skupštine mi smo uvaženi, od strane Narodne skupštine i resornog odbora mi smo uvek imali podršku za svoj rad i za svoje potrebe. Dakle, to je naš odnos prema njima. Kakav je odnos bivšeg režima i onih koji imaju samo da prosipaju i umeju samo da prosipaju žuč i bes, što preko svojih medija, što preko svojih tvitera. To najbolje pokazuju i govore oni sami. Primera radi, kada se nađu neki dežurni geniji iz ne vladinog sektora, pazite sada ovo – osporavaju nama, kao narodnim poslanicima, pravo da uradimo ono što zakon propisuje, da mi predložimo svoje kandidate za rad u tim nezavisnim institucijama. Da li možete to da zamislite? Da li to bilo ko na ovom svetu može da shvati? Dakle, onima kojima su puna usta, ali bukvalno puna usta priče o vladavini prava, tu vladavinu prava ne da suštinski ne razumeju, nego ih suštinski baš briga za bilo kakvu vladavinu prava. Danas kažu nama, ne smete vi da izaberete za članove Saveta REM-a, a to je tema, jer pričamo o tim institucijama, one koje vi želite da predložite, nego imate da izaberete one za koje mi kažemo da su dostojni i da treba da budu izabrani. Dakle, zakon tamo propisuje neke kandidate treba da predlože crkve i verske zajednice. I oni to urade u skladu sa zakonom i to bude ovde na nadležnom skupštinskom odboru u skladu sa zakonom, a nađu se dežurni geniji, sve sami Šolakovi i sve sami Đilasovi i kukajte i plačite koliko god hoćete što im pominjemo imena, jer se oni tako zovu. Kada se budu zvali eventualno drugačije, onda ćemo da ih zovemo drugačije. Dok se zovu Đilas i Šolak tako ćemo da ih zovemo. Dakle, njihovi dežurni geniji kažu – e ne možete vi iz crkava i verskih zajednica da date svoje predloge i svoje kandidate, nego će to da budu neki drugi za koje mi kažemo da to treba da budu. I ne možete vi iz poslaničkih grupa da dajete svoje predloge, nego ćemo mi da damo predloge, da vam ih ovako dostavimo, a vi ste tu samo da slušate našu volju i da radite ono što vam mi naredimo i serviramo. Jednako pametno i mudro kao ovi geniji što znaju da na izborima nemaju šta da traže, da ne bi dva glasa čestita dobili, pa zato na izbore ne izlaze. E, ti geniji se posle nađu pametni da kažu, ali to ne znači da mi ne treba da budemo vlast. Nismo izašli na izbore, nismo ni dva glasa dobili, niko nas ne voli, svi znaju da smo obične barabe koje su ovu državu upropastile i opustošile, ali to ne znači da mi ne treba da budemo u nekoj vladi. Zašto? Zato što mi tako kažemo. Baš vam hvala, svi smo se strašno potresli zbog uvaženog mišljenja i toga što vi tako kažete. Ali, dok je u ovoj zemlji demokratija, a demokratija je, za to ko će da snosi odgovornost i ko će da se bavi organizacijom države zato će narod da se pita. Onako kako se pita danas, pitaće se sve dok smo mi u stanju da o tome odlučujemo. Kao što vidite ova većina izabrana sa izborne liste Aleksandar Vučić – za našu decu, jaka i ubedljiva, dovoljno je čvrsta da se o tome pita sve dok smo u ovom sazivu. Nemojte vi ništa da se brinete ni za Narodnu skupštinu, ni za državu generalno. Ali, ti geniji koji nama osporavaju čak i pravo da predlažemo u skladu sa onim što zakon nalaže, koje suštinski baš briga za vladavinu prava, daju sebi za pravo da mimo svakog, pa ne zakona, nego čak ni ne principa, elementarnog poštenja i poštovanja prema drugom čoveku, prema živom biću, sude o svakome ko im se ne dopada, onako odvratno kako sude o Aleksandru Vučiću, o njegovoj deci, o drugim članovima njegove porodice, tako i o bilo kom drugom ko im se ne dopada, i narodnim poslanicima, dabome. Primera radi, mora da bude meta za odstrel i Marko Atlagić od strane izvesnog Dušana Teodorovića koji voli da ga zovu akademik koji je zaključio da je on pozvan da se pita zašto Marko Atlagić ima državljanstvo Srbije i odakle to. Da je on pozvani kadar ko od nas treba da bude uopšte građanin ove zemlje, možda i pripadnik srpskog naroda. Zašto? Jer on tako smatra. Marko Atlagić koji je meta iz jednog jedinog razloga, ovih dana, ne govorim za inače, a znate svi jako dobro da nije meta prvi put. I nije samo on već je to svaki narodni poslanik koji se usudi da ima hrabrosti da kaže popu pop, a bobu bob i nazove stvari pravim imenom, zbog toga što je za neke stvari koje su svakom razumnom očigledne i jasne, saopštio šta on misli o tome. Saopštio sa čime se ne slaže. Saopštio šta smatra čak i sramnim i zbog toga on treba da bude danas meta i da bude predmet linča. Koji je to veliki greh Marko Atlagića da mu danas prebrojavaju krvna zrnca i da ti geniji iz bivšeg režima, sve potpomognuti i nošeni krilima Đilasovih i Šolakovih medija da čuju još jednom i da zapamte, da zapišu ako treba, da on bude na tapetu? Zato što je reagovao na jedan intervju? Intervju koji je dala jedan poznata glumica, to je tačno, jeste žena poznata, a koja je rekla znate šta, rekla je da se mi danas u ovoj zemlji bavimo čistkama na način koji je to činio Staljin. Da mi danas proterujemo ljude, profesore Atlagiću, u Sibir, el tako? Pa, neću da vas pitam da li je to istina, jer svako normalan ko je razborit zna da nije istina. Mogu samo da vas pitam, ima li trunke razuma u tim rečima? Šta je pa i strašno, šta je pa pogrešno kada neko od nas smatra i oseća da je to najobičnija nepravda, da je to uvreda. Da je to uvreda i za ovu državu i za svakog od nas ko se o toj državi stara. Onda je greh reći da nam to smeta, da je to uvreda, da je to nepravda, da je sramota govoriti takve stvari o sopstvenoj državi i o ljudima koji se o njoj staraju. Slušajte te strašne i teške reči Marka Atalgića, gospođi koja je rekla, a reč je o glumici Sablić ne dostaje patriotizam. To je strašno. Ništa manje strašno, vi gospođo imate manjak ili ti nedostatak patriotskih osećanja. To je sva kritika u rečima Marka Atlagića. Osim ovoga Marko Atlagić je pročitao šta je stavljeno na teret državi, osim ovoga Marko Atlagić je govorio kako Holanđani vole svoju zemlju iako geografija nije naročito sjajna, isto je i sa Švajcarcima, Arapima koliko vidim, citirao je Sokrata. Šta vam je tu sporno i strašno? Nije vam to sporno, nego vam je sporno što mi kažemo šta smatramo patriotskim, odnosno ne patriotskim. Da li je to greh? A šta je onda geniji kada vi nama kažete da smo mi izdajnici. Šta je to? Da li je to od ovog lepše ili strašnije? Šta ste onda vi? Vi ste licemeri najobičniji, odmah to da znate, da to shvatite i da zapamtite. Ko vama daje za pravo da vi sudite o bilo kome od nas da li zaslužuje ili ne zaslužuje da bude građanin ove zemlje. Marko Atlagić se za srpski narod borio u vreme kada je to bilo najteže i bio je tamo gde je bilo najveći izazov biti. Stajao tamo gde je trebalo biti najtvrđi da se pokaže ko si i kakav si. To Marku Atlagiću zbog svega onoga što je činio za Srbe što u Republici Srpskoj Krajini… čuli ste građani Srbije šta misli Narodna skupština, a ništa drugačije, odmah da vam kažem ne misli ni narod kada izađete na ulicu. Isto ovako aplaudiraju Marku Atalgiću, jer znaju da je sve tačno. Sve ovo što je činio za svoj narod u Krajini činio je i u Srbiji kada nisu bila ništa posebno bolja ni lakša vremena od ovih koje sam pomenuo pre nekoliko sekundi. Tom i takvom Marku Atlagiću vi koji ga iz usta ne vadite ovih dana, dokoni, zaludni, beskorisni sami sebi, niste dostojni ni kaput da pridržite, ni vrata da otvorite, e, tu je on i tu ste vi. Kada pominjete Narodnu skupštinu i naše narodne poslanike, odmah da znate, danas je Biljana Pilja reagovala na jednu stvar za koju vam je bilo teško da je ponovite zato što optužuje direktno vas, zato što vas je suočila sa vašim rečima. Ovo će biti pretposlednja stvar koju želim da kažem danas. Biljana Pilja je u ovoj sali pročitala ono što su objavili ovi sa Šolakove N1, a što besomučno ponavljaju, repriziraju, retvituju ovi sa takođe Šolakove i Nove S ili sa Đilasovog „Direktno“ i sa ostalih budi bog s nama koji pripadaju tajkunima i lopovima. Njihovo veliko mišljenje o Narodnoj skupštini i svima nama ovde, slušajte kako glasi, ovo su oni zapisali – velika skupštinska štala postala je razbojište u kome komični pajaci, opasne budaletine, narikače i nedovršene kreature brane svoga tvorca od atentata. Dakle, da mi reagujemo na pretnje atentatom predsedniku države Aleksandru Vučiću, to nas čini narikačama, kreaturama, to nas sve zajedno čini štalom. To su njihove divne reči, njihov odnos prema institucijama, ovim drugim o kojima govorimo, ali i prema ovoj ovde, prema Narodnoj skupštini. Naravno, i tu su našli za shodno da opet sve to lepo, kako samo oni umeju, kažu i o Marku Atlagiću. On je za njih, slušajte ovu sramotu – apatrid hulja za bednike najobičnije. Mi smo još, takođe, i stvorovi i mi smo balega iz ove štale koja se godina ne čisti. Da li je to odnos prema Narodnoj skupštini, prema institucijama? Ovo je, da znate vi koji se ovakvim stvarima kitite i ponosite, ovo je vaše ogledalo i ako neko ponižava institucije u ovoj državi, to ste vi sami. Zašto? Znate vi jako dobro, jer vam je Aleksandar Vučić trn u oku baš zato što je neprobojna prepreka za vaše nezdrave ambicije i želju da se ponovo na vlast vratite, da ponovo harate i pustošite i ponovo punite svoje džepove, da opet brat Gojko Đilas ima 29 ili 35 nekretnina i vrištite koliko god hoćete, ali to je istina i to kaže sam Dragan Đilas. Ne dopada vam se iz naših usta, ne dopada vam se kad pročitate negde. Poslušajte Dragan Đilasa kad objašnjava – moja i Gojkova firma „Multikom“ kupila je onu vilu. Kupila je tu vilu, a onda je malo kasnije preprodala preko ćerke firme u kojoj je direktor bio Gojko Đilas. To je istina i to sami kažete. Kukajte i vrištite koliko hoćete. Slobodno to radite, a mi ćemo to, takođe, da ponavljamo i nećemo da dozvolimo da se ponovo dešava ovoj zemlji i ovom napaćenom narodu kom ste već ogulili kožu sa leđa. Ne dopada vam se Narodna skupština zato što je izabrana na demokratskim izborima, i to znate, zato što je OEBS i njegova misija ODIR rekla ne samo da su izbori ove godine održani efikasno u neljudskim uslovima pandemije Kovid-19, već zato što su, slušajte sada šta kaže taj izveštaj, učesnici izbora mogli da sprovode kampanju, osnovne slobode izražavanja i okupljanja bile su poštovane. Tačka. Dakle, to kažu ljudi koji su posmatrali ove izbore i vi znate da je sve istina, baš kao što je istina da nećemo dozvoliti da ponovo harate i pustošite, da se ponovo besomučno bogatite, preprodajete sami sebi svoje reklamne sekunde da bi utajili porez, da bi ova država imala manje sredstava, između ostalog, i za ove bolnice koje gradimo ovih dana, između ostalog i za sredstva za lečenje. Nadate se bilo kakvoj nesreći, jer mislite da ćete na krilima te nesreće vi da se vratite. Nećete nikad. Dok je u ovoj zemlji ubedljive većine, a kako stvari stoje biće je i ne bojte se ni za to, za politiku Aleksandra Vučića, dok je podrške tog čoveka lično i sve ono što radi, uprkos svemu onome što rade ovi njemu sa druge strane, sigurno ćemo se mi boriti za ovu državu, sigurno ćemo se boriti za njene institucije. Još jednom pokazujemo to i na ovoj sednici, ali budite uvereni pokazivaćemo na svakoj narednoj ništa manje energično, ništa manje srčano i ništa manje jasno, jer smo mi ovde u ovoj sali zakletvu položili da služimo građanima Srbije, istini i pravdi. Ta je istina i ta je pravda danas na strani poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, na strani naše politike i hrabrih ljudi poput Marka Atlagića i ostalih. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Možete li samo, gospodine Dačiću, da mi kažete vreme koje mi je preostalo.
Nisam vam rekao da vas ne bih dekuražirao, ali…
Samo vi kažite.
Šest minuta i 15 sekundi.
Zahvaljujem se. Pre svega, dame i gospodo narodni poslanici, ja mislim da su danas na sednici Narodne skupštine trebali da budu prisutni i predstavnici institucija na čije akte dajemo saglasnost, odnosno čije finansijske planove treba da odobrimo, isto kao što su bili juče i ne vidim razlog zašto danas nisu prisutni da odgovore na pitanja mojih uvaženih mlađih kolega koji su danas potpuno demontirali i razotkrili medijsku strahovladu Dragana Đilasa, poput Ivane Nikolić, poput Đorđa Todorovića, poput Miloša Terzića, poput svih ostalih koji su danas u ime SNS ustali da kažu da je prisustvo Dragana Đilasa u javnom, medijskom i političkom prostoru obrnuto proporcionalno njegovoj podršci koju ima kod građana Republike Srbije. Ne vidim razlog zašto danas nije ovde sa nama neko iz Regulatornog tela za elektronske medije da nam odgovori kako je moguće da danas u Republici Srbiji možete nekažnjeno da pozivate na ubistvo predsednika Republike, kako je moguće da nekažnjeno možete da objavite vest da je Aleksandar Vučić čovek, to je vest koja se pojavila pre dva ili tri dana na nekim od portala koje kontroliše Dragan Đilas i njegova samozvana intelektualna elita, da je Aleksandar Vučić čovek koji direktno stoji iza smrti, odnosno oni kažu iza ubistva patrijarha Irineja i mitropolita crnogorskog Amfilohija Radovića? Dakle, bilo bi dobro da su dame i gospoda iz REM-a danas ovde, pa da nam odgovore na ta pitanja, ali iako nisu ovde dobro je da su građani Srbije imali prilike da čuju sa kakvim se političkim neistomišljenicima, političkim protivnicima ovde u Narodnoj skupštini suočavamo. Kažu danas, evo sada čitam vest – poslanici SNS napadaju Dragana Đilasa, a on nije prisutan u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Tačno je, ali to je njegov izbor, ali je zato prisutan u „Danasu“, ali je zato prisutan na „N1“ televiziji, na „Novoj S“, na svakom portalu. Dakle, mnogo je prisutniji u medijima nego i jedan poslanik, nego i jedan funkcioner SNS. Opet kažem, to je nedopustivo, to je nešto što ne postoji nigde u demokratskom svetu, da neko ko uopšte nije učestvovao na izborima bude toliko prisutan u medijima, dakle, obrnuto proporcionalno njegovoj podršci koju ima u biračkom telu. Ono što želim da kažem, dakle, Marko Atlagić je danima već izložen baražnoj vatri medija koji su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa i pod baražnom vatrom samozvanih pripadnika tzv. intelektualne i kulturne elite u Srbiji. Evo šta kaže jedan pripadnik te elite. Ja nemam problem da kažem njegovo ime zato što ako je neko veliki glumac, veliki književnik, veliki naučnik, to ne znači da je u svakoj situaciji veliki čovek i to ne znači da je u svakoj situaciji veliki rodoljub. Gospodin Čedomir Petrović, sin čuvenog glumca Miodraga Petrovića Čkalje, koji za sebe tvrdi da je pripadnik intelektualne elite u listu "Danas" od 01. decembra, dakle, to je broj jučerašnji lista "Danas", kaže za prof. dr Marka Atlagića, jednog od najboljih poznavalaca ne samo srpske srednjovekovne istorije, nego srednjovekovne istorije svih jugoslovenskih naroda, kaže da je drekavac koga drži Vučić u ruci i stiska. Kada ovaj treba da izbaci bljuvotine, ovoga puta na račun velike srpske dramske umetnice, što predstavlja udar na i ovako bednu kulturu, koja se koprca da ne umre, ako već nije. U kampanju protiv gospodina Marka Atlagića, naravno, uključio se i Dragan Đilas, da ne mislite da je ovo samo napad od strane tzv. pripadnika intelektualne elite. Kaže gospodin Dragan Đilas - ljudi se plaše, ali glumci treba da kažu sram vas bilo, sram vas bilo što napadate Seku Sablić. Baražnu vatru po Marku Atlagiću otvorio je i gospodin Dragan Bjelogrlić, koji kaže da je Marko Atlagić jedna velika sramota za Srbiju zato što je imao hrabrosti da ukaže na nešto što je nedopustivo u govoru jednog intelektualca koji misli dobro svojoj zemlji, a gospođa Jelisaveta Seka Sablić je rekla - otadžbina je tamo gde vam je dobro, a ne gde su sarme i sada ja pitam gospodina Bjelogrlića, gospodina Čedomira Petrovića, gospođu Jelisavetu Sablić, gospodina Dragana Đilasa a šta to njima fali u Srbiji? Pa, deset puta su bogatiji, svako od njih pojedinačno od Marka Atlagića. Marko, kaži nam da li ti imaš stan u centru Beograda? Marko Atlagić je čovek koji je profesor univerziteta, koji živi na periferiji Beograda, a svi ovi pripadnici intelektualne elite koji kažu da u Srbiji nije dobro, svi do jednog imaju ne stan nego hektare stambenog prostora u krugu dvojke. I njima nije dobro u Srbiji. Pa, sram njih bilo, a ne Marka Atlagića, koji je imao hrabrosti da kaže da se Srbija menja. Ima pravo Jelisaveta Seka Sabljić da kaže i da ne vidi nove fabrike, nove puteve, nove škole, nove bolnice, na desetine i stotine hiljada ljudi koji su dobili posao od kako je Aleksandar Vučić na vlasti. To pravo ima i Dragan Bjelorlić. To pravo ima svako ko sebe smatra umetnikom, književnikom, pripadnikom intelektualne elite. Ali, mora da zna, kada da političku izjavu, on prestaje da bude glumac, prestaje da bude književnik, prestaje da bude slikar, postaje političar. Ulazi u političku arenu. Kada uđete u političku arenu, onda morate biti spremni da vam se odgovori političkim argumentima. U govoru profesora Marka Atlagića nije bilo apsolutno ničeg uvredljivog kada je u pitanju gospođa Jelisaveta Seka Sabljić, koja je nesporno jedna od najvećih srpskih glumica. Ali, ono što je ona rekla u intervjuu za NIN od 12. novembra 2020. godine je zaista skandalozno. To su svi oni citati koje ja neću ponavljati, a koje je izneo moj uvaženi kolega Vladimir Orlić, gde se Srbija prikazuje na najgori mogući način. U politici, dame i gospodo i dragi građani Srbije, ništa nije slučajno. Ja ću vam sada pročitati, a na to je već ukazao i moj uvaženi kolega Vladimir Marinković, kako počinje tekst u NIN-u u tom intervjuu koji je dala Jelisaveta Seka Sabljić. Taj deo je napisala novinarka koja je obavila intervju sa ovom glumicom. „Mi smo neki mrziteljski narod“. Zašto ovo govorim? Zato što je jedan veliki istoričar rekao – kada jednu činjenicu izvučete iz njenog konteksta, onda ona prestaje da bude činjenica, postaje čudovište. Oni su u prethodnih nekoliko dana izvukli iz konteksta govor Marka Atlagića i prikazali samo ono što njima odgovara, a ja ću sada pokušati da građanima Srbije objasnim koncept u kome je Marko Atlagić rekao ono što je rekao. Dakle, gospođa koja je obavila intervju sa… (Predsednik: Gospodine Martinoviću, vi ste me pitali koliko je ostalo do kraja i ja samo želim da vas zamolim da završite brzo.) Evo, samo nekoliko rečenica. Važno je zbog građana Srbije, da znaju kontekst u kome su izrečene reči profesora Atlagića. Kaže – mi smo neki mrziteljski narod, bratoubilački, partizanski i četnički, ruski i američki, zvezdaški i partizanovski, crveni, crni, žuti, rekli bi mnogo – ma niste vi ni za šta, ali ima tih nekih oaza gde je među nama sukobljenima proglašeno primirje. I sad pogledajte gde su te oaze. Ponavljam, u politici ništa nije slučajno. Oaze su Jugoslavija, Sarajevo ili šta god kome treba. Zašto se pominje Sarajevo? Jel mislite da je to slučajno? Zato što gradonačelnik Sarajeva, dame i gospodo narodni poslanici, treba da postane Bogić Bogićević, čovek koji je dobio orden od Stjepana Mesića 2002. godine, zato što je u martu 1991. godine, iako je Srbin iz Bosne i Hercegovine, iz Ugljevika, odbio da glasa za uvođenje vanrednog stanja u tadašnjoj Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji i time spreči građanski rat, hiljade i hiljade mrtvih, od Slovenije do Kosova i Metohije. Dakle, mislite da je slučajna ova kampanja protiv Marka Atlagića? Ne. Šta se provlači kroz ovu kampanju kao crvena nit? Šta se provlači kroz NIN? Šta se provlači kroz N1, kroz „Danas“, kroz izjave Dragana Đilasa, Dragana Bjelogrlića, Čedomira Petrovića, Jelisavete Seke Sabljić, ove novinarke koja je vršila intervju sa njom? Srbija i Srbi su krivi za raspad bivše Jugoslavije i treba da ispaštaju do sudnjega dana, zajedno sa Aleksandrom Vučićem, zajedno sa svima nama koji pokušavamo da Srbiju izvučemo iz blata, iz gliba, u koji su nas uveli Dragan Đilas i svi oni pripadnici političke, intelektualne, kulturne i druge kvazi elite koja je upravljala Srbijom, žarila i palila do 2012. godine. Vama gospodine Atlagiću, kao mom prijatelju, kao mom stranačkom kolegi, kao uvaženom profesoru univerziteta, želim da čestitam na pre svega intelektualnoj hrabrosti da kažete sve ono što ste rekli pre nekoliko dana. Želim da se zahvalim mojim mladim kolegama iz Poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, zato što su potpuno razobličili medijsku strahovladu Dragana Đilasa, pošto je to čovek koji nije ovde u Narodnoj skupštini ali upravlja sa apsolutnom većinom štampanim i elektronskim medijima u Republici Srbiji. Na kraju, ponavljam još jedanput, mislim da je greška, mislim da je propust to što na današnjoj sednici nisu prisutni ljudi iz Saveta Regulatornog tela za elektronske medije da odgovore na sve ovo što su rekle moje kolege koleginice i kolege iz Poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, ali bez obzira na sve to, mi ćemo glasati za to da im se odobri finansijski plan. Imaće oni dovoljno novca. Da li će da rade svoj posao ili ne, to je na njima. Ali, neka niko ne sumnja da će poslanici SNS svakoga dana da ukazuju na sve one loše stvari koje nam se dešavaju i koje su se dešavale Srbiji, građanima Srbije pod vlašću Dragana Đilasa i pod vlašću svih onih koji se danas predstavljaju kao tzv. intelektualna i kulturna elita, kojima ništa ne fali, kojima je dobro u Srbiji i koji su sto puta bogatiji i od Marka Atlagića i od svih nas zajedno.
Zahvaljujem se dr Aleksandru Martinoviću. Samo da vas obavestim da sam vam uračunao preostalo vreme u ime poslaničke grupe, tako da niste prekoračili. Takođe bih želeo samo da ovo što ste vi pitali, ja sam sa pravom, isto kao što ste i vi pitali i ja pitao zašto nisu prisutni ovi iz ovih tela, ali je odgovor koji sam dobio od službe i od predsednice odbora da je u stvari Odbor predlagač, a ne ova tela, jer su u pitanju finansijski planovi a ne izveštaj o radu. To je odgovor na ovo što ste vi postavili kao pitanje. Ali, isto tako, žalim i ja što nisu prisutni i oni, jer bismo sigurno pričali i o njihovom radu. Pošto na listama prijavljenih poslanika nema više prijava, pitam šefove poslaničkih grupa ili predstavnike grupe ili predstavnika predlagača, da li želi reč? Izvolite, Aleksandra Tomić ima reč.
Uvaženi predsedniče, poštovane kolege poslanici, očito je današnja rasprava upotpunila sliku od jučerašnje o tome kako politička scena Srbije funkcioniše danas u vreme pandemije, virusa korona i u stvari šta je danas važno u medijskom prostoru Srbije i kako treba kao narodni poslanici i predstavnici građana da utičemo i na ljude koji će biti birani ispred ovih institucija, da bi jednostavno mogli da se nose sa određenim promenama koje su Srbiji potrebne. Potrebne su nam promene upravo kada su u pitanju ove institucije, zato što je očito veliko nerazumevanje šta je to i koji su to izazovi koji se u Srbiji dešavaju i u svetu i šta je to odgovorna politika koju smo imali prilike da vidimo, koju vodi i Vlada Republike Srbije i predsednik Srbije i kakvo je ponašanje učesnika i u medijskom prostoru koji su vlasnici nekog sumnjivog kapitala i van granica ove države i koji zloupotrebljavaju taj status da bi se politički obračunavali sa političkim neistomišljenicima ovde u Srbiji. Imali smo prilike da čujemo sve poslanike kako imaju svoje viđenje, imali ste prilike da čujete od predlagača ispred Odbora za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava da je potrebno da damo saglasnost na njihove finansijske planove. Imali ste prilike da čujete kada govorimo o slobodi medija kako se Srbija odgovorno ponaša na toj temi, kako se ponaša i kada razgovaramo o energetskoj politici, kada razgovaramo o ekonomskoj politici i hartijama od vrednosti i ono što mislim da danas smo u stvari pokazali i sa jučerašnjom raspravom to je da su društvu potrebni dijalozi, potrebno je otvarati određene teme kojima je dugo bio običaj da se guraju pod tepih i da ne možete da razgovarate sa ljudima koji su sebe samoproklamovali za određene veličine, ne samo kada govorimo o određenim profesorima univerziteta zato što je danas jako moderno kritikovati vlast i Aleksandra Vučića, već zato što negde je zabranjeno bilo u društvu imati i različito mišljenje. Srbija se potpuno promenila po tom pitanju. Jednostavno političku debatu vodi otvoreno, krajnje u sredstvima javnog informisanja, ne samo tzv. njihova sredstva informisanja N1, Nova S, list „Danas“, već i na drugim medijskim kućama, u kojima mi danas imamo uopšte otvaranje ovih pitanja i jednostavno potpunu sliku o tome šta je državna politika Republike Srbije, šta je to patriotizam, šta je naša obaveza prema svojoj državi, prema svojoj otadžbini, šta je to što mi smatramo da su vrednosti kojima treba budućnost Srbije da se nosi kada su u pitanju ne samo javno izgovorena reč, ne samo onaj deo koji se odnosi na pitanje našeg obrazovanja, naše edukacije, našeg prava da kažemo ono što mislimo, a da za to ne budemo osuđeni u javnosti, bez obzira na kojoj poziciji se nalazimo u ovoj državi, da li predstavljamo određene institucije kao što je parlament ili predstavljamo možda određene političke stranke, da li se to određenim građanima dopada ili ne dopada, da ne budemo stavljeni na stub srama zarad ličnog mišljenja, kao što smo to imali prilike da vidimo da se sada dešava sa našim kolegom Atlagićem. Srbija je slobodna zemlja. Srbija ide putem evropskih integracija, a i u Evropi i u evropskim institucijama je dozvoljeno za javno izgovorenu reč u parlamentima ne odgovarate za to kao verbalni delikt, već imate pravo da iznesete na najbolji mogući način ono što je vaš lični stav. Prema tome, danas mi u Srbiji imamo potpuno drugačiju političku situaciju nego što je to bilo pre 2012. godine i zbog toga kada pričamo o ovim danas institucijama, o tome da mi podržavamo finansijske planove ovih institucija znači da mi jačamo te institucije. Sa druge strane, ne može nam niko zabraniti da pričamo o tim institucijama, o njihovom radu na način na koji smatramo da u ovom političkom trenutku nešto ne rade u skladu sa onim što je zakonska obaveza i ono za šta smo iskritikovani da jednostavno se vodimo nekim drugim pravilima, onim pravilima koja su vladala do 2012. godine. Zato smatram da je jako važno što smo juče i danas otvorili mnoga pitanja o kojima ćemo i u budućnosti razgovarati, ali nećemo ćutati i kada REM ćuti o tome da se napadaju deca predsednika Srbije, ni kada se crtaju mete ne samo na predsednika Srbije, nego i na pripadnike iste političke stranke zato što imaju različito mišljenje od pojedinaca koji ne smeju da izađu pred građane Srbije ni sa programom ni na izbore, jer znaju da za to podršku neće dobiti. Prema tome, Srbija se promenila i Srbija se i dan danas menja bez obzira na ovakve izazove sa kojima se suočava i zbog toga smatramo da je krajnje odgovorno podržati i dati saglasnost na današnje finansijske planove, ali da teme koje otvaramo po pitanju kadrovskih struktura ovih institucija, a uskoro ćemo očito imati predloge Odbora za kulturu kada su pitanju članovi REM-a i dalje ćemo raspravljati krajnje otvoreno i iskreno ovde u Narodnoj skupštini Srbije i niko ne sme da snosi bilo kakvu odgovornost u smislu verbalnog delikta da ne sme da kaže nešto ako se to ne sviđa pojedincima na pojedinim televizijama koje čak nisu ni registrovane u Republici Srbiji. To je ono zbog čega danas smo imali prilike da čujemo različita mišljenja i mladih ljudi i mojih iskusnih kolega i to je ono zbog čega mislim da smo mi ipak dali neku novu vrednost u političkoj debati u Srbiji, ovde u parlamentu bez obzira što nam se spočitava kako nema opozicije zato što nema predstavnika Đilasovih partija, ima nekih drugih predstavnika partija i ima pravo svako od njih da iznese određena svoja mišljenja ovde u plenumu. Tako će to biti sada i uvek zato što građani Srbije biraju ko će da sedi u ovim klupama. S toga u danu za glasanje, a to će biti uskoro, pozivam da ovaj predlog usvojite. Hvala.
Zahvaljujem. Ako se više niko ne javlja, zaključujem zajednički jedinstveni pretres. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 2. decembar 2020. godine sa početkom u 17,40 časova kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, trenutno evidentirano, 163 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda - Izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Stavljam na glasanje Predlog zaključa povodom razmatranja Izveštaja o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 10. novembra 2020. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za je glasalo - 164, nije glasalo - osam. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila predlog zaključka. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda - Izveštaj o radu Fiskalnog saveta za 2019. godinu sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Fiskalnog saveta za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 10. novembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za je glasalo - 168, nije glasalo - četvoro. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila predlog zaključka. Treća tačka - Izveštaj o radu Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara do 31. decembra 2019. godine, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Republičke komisije za zaštitu prava o postupcima javnih nabavki u periodu od 1. januara do 31. decembra 2019. godine, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 10. novembra 2020. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 170, nije glasalo dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Četvrta tačka - Godišnji izveštaj Komisije za hartije od vrednosti za 2019. godinu, sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Godišnjeg izveštaja Komisije za hartije od vrednosti, za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 10. novembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 171, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Peta tačka - Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2021. godinu. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Godišnjeg izveštaja Komisije za hartije od vrednosti, za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 10. novembra 2020. godine, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 171, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka Predlog odluke. Šesta tačka – Predlog odluke o davanju saglasnosti na izmene i dopune Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na izmene i dopune Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, u celini. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 171, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka Predlog odluke. Sedma tačka – Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2021. godinu, u celini. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 171, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka Predlog odluke. Osma tačka – Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Statuta Komisije za hartije od vrednosti, u celini. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 170, nije glasao dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka Predlog odluke. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, pre nego što zaključimo ovu sednicu samo želim da vas obavestim, da kao i što ste videli, da je naša sledeća sednica zakazana za sledeći utorak u 10.00 sati sa temom razmatranja i usvajanja budžeta i pratećih zakona. Saglasno članu 102. Poslovnika Skupštine, zaključujem Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Zahvaljujem se. (Sednica je završena u 17.45 sati.)