Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih želeo da vam se zahvalim na razumevanju koje ste iskazali tokom jučerašnjeg dana kroz uvažavanje razloga koji su naveli poslaničku grupu DOS da po hitnom postupku vanredno uvrsti u tekuću sednicu Republičkog parlamenta i ovu tačku dnevnog reda. Mislim da bi, zbog izuzetnog značaja i važnosti teme o kojoj danas razgovaramo, ova diskusija trebalo da ide u tri pravca: kao odgovorni ljudi morali bismo da obrazložimo razloge zbog kojih tražimo formiranje anketne komisije pred Republičkim parlamentom, da porazgovaramo o načinima rada te komisije, ukoliko ona bude formirana, kao i da zajednički definišemo ciljeve tog rada. Što se tiče razloga zbog kojih se formira anketna komisija Narodne skupštine Republike Srbije, koja treba da sagleda stanje i utvrdi činjenice postojanja ili nepostojanja zloupotrebe službenog položaja najviših državnih funkcionera i neovlašćenog postupanja lica u njihovoj službi, u najkonkretnijem i najjasnijem smislu Republički parlament je na tako nešto prinuđen. Poslanička grupa DOS ovu inicijativu je pokrenula pred Većem građana, odnosno Većem republika Savezne skupštine, ne zbog toga što smatramo da Republički parlament nema prava da raspravlja o ovoj temi; tokom iznošenja nekih naših namera o načinima rada te anketne komisije citiraću član Ustava i poslovnička prava koja nam dopuštaju rad te anketne komisije. Upravo zbog toga što smo smatrali da je problem koji je pokrenut - javnim nastupima predsednika SRJ i njegovim sumnjama u navodno prisluškivanje od strane drugog državnog organa Republičke vlade, istovremeno smena načelnika generalštaba, koji je sa nizom svojih saradnikaukazao na grube zloupotrebe oružanih snaga ove zemlje -isuviše ozbiljan da bi semogao rešavati isključivo pred Republičkim parlamentom. Jasno je da svojim sadržajem i obimom on potresa čitavo društvo, dakle i SRJ. Mislim da ste, kao uostalom i šira javnost, svesni svega onoga što je zapravo prolongiralo donošenje odluke kako bi ta anketna komisija mogla da otpočne sa radom na federalnom nivou. Dakle, poslanička grupa DOS je pre gotovo mesec dana pokrenula tu inicijativu, održala čitav niz konsultacija sa predsednicima svih poslaničkih grupa u Saveznoj skupštini, započela sednicu Veća građana i potom konstatovala da nema potrebne političke volje da se na nivou savezne države raspravlja o takom krupnoj temi;da nema političke volje i hrabrosti da se, bez prejudiciranja konačnog stava i zauzimanja bilo koje ličnosti i institucije na nivou savezne države, utvrdi da li neko zloupotrebljava svoj položaj, kako ga zloupotrebljava i kako na takvu vrstu ponašanja parlament treba da odgovori. Mislim da je to veoma ozbiljan razlog i da uviđajući činjenicu o nepostojanju političke volje na saveznom nivou, Republika Srbija, odnosno mi kao predstavnici interesa građana Republike Srbije moramo odgovorno porazgovarati ovde, pogledati jedni drugima u oči i reći da li smo mi političari koji nemaju hrabrosti da postave ta pitanja. Da li mi kao političari time pravimo grešku veću od svih onih koje smo u svom radu počinili u prethodnom periodu, jer je jasno da,uprkos svemu onome što je pozitivno, ova skupština ima i svoje tamne trenutke. Mislim da je današnja rasprava i formiranje anketne komisije prilika da porušimo sve one barijere, napravljene ne samo u poslednjih godinu i po dana, nego i u poslednjoj deceniji, da kao odgovorni političari pružimo neke veoma važne i jasneformulacije i činjenice na osnovu kojih bi javnost mogla precizno da sagleda našu političku stvarnost. Kada govorimo o predsedniku SRJ, mi govorimo o jednoj instituciji, ne govorimo toliko o jednoj ličnosti. Za nas je predsednik SRJ institucija, koja zaslužuje puno poštovanje, jer je u njoj sabrana sva ona politička volja miliona građana našeg društva. Kada govorimo o Republičkoj vladi, mi govorimo o instituciji kojoj je ovaj parlament dao legitimitet. Iz toga imamo pravo da proverimo da li je Republička vlada institucija koja posle godinu i po dana ruši krhku demokratiju u Srbiji ili pokušava da učini sve kako bi ta demokratija bila stabilnija. Kada govorimo o načelniku generalštaba Vojske Jugoslavije, mi ne govorimo o Miloševićevom generalu, ne govorimo o Nebojši Pavkoviću, čiju smo smenu tražili godinu i po dana. Mi govorimo o instituciji. Ovaj parlament ima pravo da postavi pitanje i potraži odgovor, jer drugi parlament nije imao hrabrosti da to učini. Da li je ta institucija zloupotrebljena; da li je ona u nekom procesu odlučivanja zaobiđena; da li se sa njom pogrešno postupalo? Onaj ko postupa na takav način sa institucijom načelnika generalštaba, odnosno sa Vojskom Jugoslavije, on u potpunosti devalvira sve ono na čemu mi kao parlament moramo insistiratik kad su u pitanju institucije građanskog društva. Mogu se složiti sa svim kritikama u našoj javnosti vezanim za rad ovog parlamenta: kada se naš rad opisuje i suviše oštrim i netaktičnim, često i necivilizovanim; može se reći da ponekad zaboravljamo da nismo politički neprijatelji, već samo politički protivnici ; da svojim ponašanjem nismo najbolji primer onima koje predstavljamo. Ali, ovo je dobra prilika da jednom stavimo tačku, posle godinu i po dana, na sve skandale, sve afere, sve nedoumice i pružimo građanima Srbije i SRJ jasan odgovor, jer niko drugi nije bio spreman da to učini. Kakav će taj odgovor biti, neka to zaključi anketna komisija, a potom neka potvrdi Parlament kroz raspravu koja može trajati, što se nas tiče, koliko god to poslanici žele. Ne zbog toga što će to biti prilika da se denuncira jedan čovek ili jedna institucija, već zbog toga što će to biti prilika da jednom zauvek napravimo razliku između Srbije u kojoj smo živeli, ne samo tokom poslednjih deset godina, već tokom čitavog jednog veka i one u kojoj želimo da živimo. Kada govorimo o zadacima te anketne komisije, pokušaću da vam ukažem na nekoliko veoma važnih principa na kojima mi kao poslanička grupa DOS insistiramo, ali time, po našem mišljenju, ničim ne dovodimo u pitanje prava drugih poslaničkih grupa i predstavnika drugih političkih opcija. Mi želimo da ta anketna komisija prvo građanima Srbije pošalje jasnu poruku da više nema nedodirljivih u ovom društvu, da više nema osobe koja se ne može pozvati pred Parlament, kojoj se ne može postaviti jasno pitanje i tražiti jasan odgovor. Potom, želimo da pošaljemo građanima Srbije i SRJ poruku da smo mi, kao parlament, sposobni da procenimo koliko je taj odgovor iskren i koliko vuče za sobom konsekvenci koje moraju biti jasne i merljive. Posle godinu i po dana svega onog što je skandalizovalo našu javnost i zaista od Srbije napravilo društvo u kome se ne pravi razlika između istine i neistine, činjenice i laži, rada i nerada, mi tu razliku želimo da napravimo. Podsetiću vas na nekoliko afera koje su često pominjane ovde u Republičkom parlamentu i koje su ostale bez svog konačnog ishoda: - hapšenje Slobodana Miloševića; s pravom predstavnici opozicije mogu kritikovati tu našu politiku. To je odluka ove vlasti, ali je do današnjeg dana ostala mimo svakog realnog političkog okvira, jer se deo te vlasti od nje distancirao. Šta građani Srbije ili SRJ danas mogu reći o tom događaju? Da li je to lični hir šefa jedne poslaničke grupe, predsednika Republičke vlade i ministra policije? Da li je to lični hir nekoliko članova predsedništva DOS-a ili politička odluka najviših državnih organa u ovoj zemlji? Nikada nismo dobili taj odgovor; - saradnja sa Haškim tribunalom i ekstradicija bivšeg predsednika tom sudu; Da li je to lični hir nekolicine pojedinaca ili je to opet bila odluka doneta na najvišem državnom nivou? Nemamo jasan odgovor, jer ga nikada nismo dobili, između ostalog, zbog nespremnosti istih tih državnih organa da se sa tim suoče; - brojne kriminalne afere i skandali; da li u ovoj skupštini sede kriminalci; ratni zločinci; neodgovorni ljudi koji zloupotrebljavaju svoje položaje? Puno reči i puno optužbi, a nikada nijedna činjenica i nikada nijedna konstatacija. Kada bismo tako nastavili, onda bi od ove zemlje napravili društvo u kojem zapravo nije bitno ko šta o vama priča i šta vi o kome pričate: bitno je samo da se nešto radi. To nije princip koji bismo mi podržali i to nije politika koju mi želimo da vodimo. Mi očekujemo da posle godinu i po dana jednom podvučemo crtu i napravimo razliku između onog što je crno i onog što je belo. Ako to ne uradi Parlament, pitam vas ko će tako nešto učiniti? Građani koji su nas izabrali da uradimo neki posao za njih?Ne, oni će se samo povući u sebe i zapravo vratiti društvo u onu fazu u kojoj smo bili prethodnih deset godina, fazu distanciranja od svake vrste konkretnog učešća u političkim dešavanjima, koja bez građana ne mogu biti uspešna, kao ni bez institucija. Republički parlament je, uprkos svemu verujem, demokratska i kredibilna institucija. On počiva na demokratski izraženoj volji građana Srbije, u njemu sede politički predstavnici tih građana, za njih su ljudi glasali. Ti ljudi danas imaju pravo da se pitaju šta će se desiti sa njima, ako Republička vlada ili neka njena agencija prisluškuje predsednika SRJ; šta će se desiti sa bilo kojim poslanikom u ovoj skupštini? Da li ćemo mi imati pravo da kažemo da to nije tačno, ako tako nešto ne utvrdimo? Nećemo imati pravo. Ćutanjem ćemo mi, zapravo, podržati takvu vrstu razmišljanja, jer je ćutanje prećutna saglasnost. Sa druge strane, da li će taj građanin moći da se oseća sigurnim ako ne dobije odgovor na pitanje da li je neko pokušao da zloupotrebi oružane snage ove zemlje, da li je neko ponizio instituciju Generalštaba, hijerarhiju u službi i sve to podredio kabinetu i salonskom naglabanju. Ako se ne pruži odgovor na tu vrstu pitanja, onda niko od nas ne može mirno spavati i reći ljudima oko sebe da se isto tako ponašaju; jer,ko može garantovati da sutra neko drugi neće ući u vaš stan; ko može garantovati da se neće izdati neko novo naređenje, sledeći logiku - probali smo jedanput, ništa se nije desilo, hajde da probamo ponovo. Upravo zbog tih razloga, DOS želi principijelno da pruži priliku i predsedniku SRJ i članovima njegovog najužeg okruženja, njegovim savetnicima, da sa sebe skinu senku sumnje i predstave se onakvima kakve smo ih mi videli onog trenutka kada smo ih podržavali, demokratama koji poštuju institucije, razumeju odgovornost političkih odluka koje donose i od te odgovornosti ne beže, a pogotovo ne u neistinu. Zatim, mi želimo da dobijemo jasan odgovor od Republičke vlade: da li je ona onakva kakvom smo je mi opisivali kada smo je ovde izglasali; da li je to vlada koja se hrabro suočava sa problemima, te probleme rešava, ne ustručava se da javnosti ukaže na probleme, ne popušta pod pritiscima, ukoliko su ti pritisci posledica nemoći, ali ima razumevanja za one koji ne mogu taj tempo da prate; ili je to Republička vlada u kojoj sedi nekoliko samovoljnika, koja zloupotrebljava institucije, Skupštini ne podnosi izveštaje, donosi odluke mimo očiju javnosti; i konačno, dovodi u pitanje ustavni poredak, jer je prisluškivanje predsednika SRJ rušenje ustavnog poretka. To je, po Zakonu o krivičnom postupku, jedno od najtežih krivičnih dela u ovoj zemlji. To se mora sankcionisati. Tražimo da se utvrdi da li su ti ljudi odgovorni ili nisu, jer ćemo ćutanjem ostaviti javnosti da sama tumači da li im se neko dopada ili ne i da li je nešto istina ili ne. Mi želimo da se to raščisti, da sa sebe skinemo svaku senku sumnje, jer ovaj parlament neće dati pokriće Vladi za takvu vrstu ponašanja, ali neće dopustiti ni nekome drugom da Vladu - koja ima najviše problema, računajući sve ono što je nasledila nakon pola veka, ne samo deset godina problematičnih odnosa u našem društvu - dezavuiše na takav način, bacanjem ljage, klevetama, bez ijedne činjenice. Ako se neko tako ponaša prema Republičkoj vladi, sutra će prema Skupštini, prema poslaničkoj grupi, prema poslaniku, a za nedelju ili dve prema bilo kom građaninu u našem društvu. Više nego jaki razlozi za poslaničku grupu DOS-a i verujem da se u tim razlozima ne prepoznaje nikakva ad hok optužba, niti se prejudicira konačni stav poslanika DOS-a koji će nas predstavljatiu tojanketnoj komisiji. Što se tiče načina rada, ne možemo pobeći od činjenice da je ovaj parlament formirao nekoliko anketnih odbora, ne anketnih komisija, u svojoj novijoj istoriji, od 1991. godine; pa potom da pređemo na Saveznu skupštinu i anketne komisije koje su formirane u slučaju Štrpci ili u slučaju devizne štednje, odnosno piramidalnih banaka, Dafiment banke i Jugoskandik-a; povodom tragedije nekadašnjeg ministra odbrane, gospodina Bulatovića; zatim tragedije na Ibarskoj magistrali. Rad i rezultati tih anketnih odbora bili su polovični. On je, po pravilu, uvek zavisio od političke volje većine i nikada nije bio u potpunosti izložen javnosti; nekada s razlogom. Mi možemo prihvatiti princip da postoje situacije kada se mora poštovati tajnost i poslanici moraju na sebe preuzeti odgovornost čuvanja neke tajne. Ali, u tim situacijama o kojima sam govorio malopre - devizna štednja, Štrpci, Ibarska magistrala, 9. mart - nije bilo razloga za takvo ponašanje. Mi zbog toga želimo sada da napravimo presedan i kažemo - ova anketna komisija će se razlikovati od svih onih koje su postojale u prethodnih deset godina. Njene sednice će biti javne. Da li to znači da će to biti prilika da se neki ljudi blate? Ne, to neće dopustiti članovi anketne komisije i mi tražimo razumevanje za takav stav. Mi želimo da više ne bude posrednika, tumača, tajnih sastanaka i poturenih stenograma, već ćemo otvoriti vrata ovog parlamenta svakome ko želi da obavesti javnost o onome što se dešava tokom rada te anketne komisije, bez ikakvog ustručavanja. Svako ima pravo da čuje svedočenje gospodina Koštunice, savetnika Nalića, savetnika Tijanića, svako ima pravo da čuje odgovore na pitanja Čedomira Jovanovića, Vladimira Popovića, Zorana Đinđića. Mi to tražimo jer se ne plašimo javnosti, nemamo šta da krijemo. To je ta prva velika razlika u načinu rada ove anketne komisije u odnosu na sve ono što je obeležavalo rad anketnih odbora u našoj skorijoj istoriji. Što se tiče reprezentacije, odnosno sastava te anketne komisije - to je politička realnost, u potpunosti izraz volje građana. U meri u kojoj su građani dali podršku partijama naći će se i njihovi predstavnici u anketnoj komisiji. Matematika je nakada surova, ali je ona realna i egzaktna. Na jučerašnjim konsultacijama nigde nismo čuli tu vrstu osporavanja. SPS je sa razlogom uočila jednu grešku. Ona nije bila namerna već je zapravo posledica stanja u toj partiji, mi smo to uvažili i prihvatili amandman SPS-a kojim se toj partiji ostavljaju dva mesta u anketnoj komisiji. Uvažili smo i amandmane Stranke srpskog jedinstva. To nisu naši koalicioni partneri, to čak nisu ni naši politički saveznici, ali mi od tih ljudi očekujemo da oni pokažu da u ovoj zemlji postoji institucija koja ponekad može da zaboravi na partijski kontekst, pogotovo u situacijama u kojima problemi nisu partijski, već mnogo širi - društveni. Zbog toga je poslanička grupa DOS-a sa zadovoljstvom prihvatila amandman SSJ kojim se utvrđuje dinamika rada anketne komisije i rok u kome ta anketna komisija mora saopštiti rezultate svojih saznanja; da se ne bi desilo da anketna komisija započne rad i nikada ga ne dovrši. U roku od 30 radnih dana 19 članova anketne komisije će ovaj parlament upoznati sa svim onim što je ta komisija saznala u vezi sa ovim spornim događajima. Potom - pitanje predsednika; nema potrebe za predsednikom anketne komisije. Mislimo da bi bilo mnogo bolje da se rotira osoba koja će predsedavati radom anketne komisije i da ona koristi ista ona prava koja ima predsednik skupštinskog odbora. Dakle, ta anketna komisija će, uz našu saglasnost i uvažavanje predloga, raditi kroz rotacije. Jednim sastankom će predsedavati predstavnik vladajuće koalicije, drugim predstavnik opozicije, dok se rad ne završi. Želim još da kažem i sledeće - Demokratska stranka Srbije, Srpska radikalna stranka i na osnovu amandmana koji sam video SPS, neke od početka a neke naknadno, definitivno su se distancirale od anketne komisije. Slažem se da SRS ima pravo da proceni da li ona želi da učestvuje u anketnoj komisiji ili ne. To je pravo SRS. Ali, kao što ta stranka ima pravo da kaže - mi ne želimo da učestvujemo u anketnoj komisiji zbog toga što ste isključili čitavu našu poslaničku grupu iz Republičkog parlamenta, i mi imamo pravo da kažemo - želimo da učestvujemo u anketnoj komisiji i ta anketna komisija nije devalvirana zbog toga što neko u njoj ne želi da učestvuje. Što se tiče DSS-a, koja čak neće da učestvuje ni u radu parlamenta, mi postavljamo javno pitanje - gde želite da se ovaj problem reši? Na kom mestu: u Veću građana, gde ste blokirali izglasavanje anketne komisije nepristajanjem na kompromis, uz činjenicu da su uvaženi svi vaši zahtevi; ili želita da to prođe kao hapšenje Miloševića, kao ekstradicija Haškom tribunalu, kao afera Gavrilović, kao afera Perišić, kao sve ono što je skandalizovalo našu javnost. Rečeno i - ništa. Bilo - pa ništa; neka se zaboravi; neka se prećuti; hajde da se dogovorimo; u interesu je građana i društva; nema veze što samrekao da nisam znao da je neko isporučen Haškom tribunalu;nema veze što ne znam da se neko hapsi. Mi znamo da to nije tako, ali hajde da uvažimo interes da je bolje ne produžvati ovaj problem nego ga ostaviti tako nerešenim. To nije politika iza koje mi stojimo i ako DSS zna neku instituciju pred kojom se može rešiti ovaj politički problem neka nam to kaže, ali neka ne traži od nas da mi pristanemo na saznanje da će stvari ostati bez tog konačnog epiloga i da se neće staviti tačka na takvu vrstu političkog ponašanja, koje je neprihvatljivo za demokratsko društvo. Što se tiče SPS-a, upoznat sam sa amandmanim te stranke, koji zapravo znače samo jedno: ona se distancira od jučerašnjeg dogovora šefova poslaničkih grupa i povlači svoj pristanak na učešće u radu ove anketne komisije. Obrazloženje može zvučati logično. SPS traži da se istovremeno, uz tu anketnu komisiju, ispituju okolnosti pod kojima je Slobodan Milošević uhapšen, odnosno isporučen Haškom tribunalu. Legitimno - samo to nije tema ove anketne komisije i to se znalo tokom jučerašnjeg dana. Zato s prvom ovde možemo da postavimo pitanje:da li je to iskrena želja SPS-a;da li je SRS zaista iskrena kada insistira na tim principima; ili je to deo političkog projekta i dogovora u kome se pomaže jednoj političkoj opciji i osobi kojoj je ta pomoć potrebna, jer nema argumente za sopstvenu poziciju i ono što je činila. Anketna komisija Savezne skupštine nije formirana između ostalog i zbog toga što SPS za tako nešto nije glasala - ali je tada obrazloženje te partije bilo - vi se dogovorite, a mi ćemo to da podržimo; nemojte od nas da tražite da mi među vama rešavamo stvari, nego - hajde, dogovorite se vi koji ne možete ni oko čega da se dogovorite, pa ćemo mi to da podržimo - kao i SNP. Ali, Slobodan Milošević je bio u Hagu i prošlog četvrtka, pa tada niko u Saveznoj skupštini nije rekao - mi insistiramo i daćemo svoju podršku anketnoj komisiji ukoliko tema njenog rada bude i hapšenje Slobodana Miloševića. Zbog toga je to najobičnija politička manipulacija čovekom koji se nalazi u zatvoru od onih njegovih partijskih prijatelja koje baš briga, realno, za Slobodana Miloševića. Nijedan njegov zahtev nikada niste uvažili i zbog toga nemojte ni nama bacati prašinu u oči sa ovakvim pamfletima. Na to ne pristajemo. Put do istine je širok i na njemu mi ne biramo saputnike. DOS poziva sve poslaničke grupe da se upuste u taj posao. Garantujemo vam da će principi rada te komisije biti onakvi kakvu su juče potvrđeni. Između ostalog, biće potvrđeni i glasanjem o ovim amandmanima, ali se ne osećamo manje vrednim zbog toga što neko nema hrabrosti da se upusti u taj posao. Jer, za nas je to politički kukavičluk. Svi vi koji mislite da ste predmet policijskog pritiska ili zloupotrebe - izvolite, razgovarajte i sa ministrom policije, i sa načelnikom javne bezbednosti, i sa načelnikom državne bezbednosti, i sa šefom vojne bezbednosti, pa utvrdite da li je to moguće ili ne. Recite - Vojislav Koštunica je prisluškivan i zato i mi mislimo da živimo u policijskoj državi. Ili recite - on nije prisluškivan, on govori neistinu i mi ne želimo da imamo predsednika koji se iza toga krije ili pokušava zloupotrebama da tako nešto predstavi. Uskratićemo podršku Republičkoj vladi ako je tačno ono što govori Koštunica, ali ćemo joj dati punu podršku ukoliko tako nešto nije tačno, u odbrani onih principa na kojima mora da počiva i Republička vlada, i Republički parlament i demokratska Srbija. Još samo nekoliko administrativno-tehničkih pitanja. S obzirom da je osporen legitimitet rada anketne komisije ... gospodine Šešelj , nisam ... (Predsednik: Narodni poslanik Čedomir Jovanović ima pravo neograničeno da govori jer je predlagač ...) ... ni do sada zavisio od toga što mi vi sugerišete, samo malo strpljenja i završićemo. Dakle, što se tiče pitanja pravnog utemeljenja anketne komisije, legaliteta i legitimiteta na kome ona mora počivati - anketna komisija ima pravo da traži od državnih organa i od pojedinih organizacija podatke, isprave i obaveštenja, kao i da uzima izjave od pojedinaca koje su joj potrebne. Član 71. stav 4. Dakle, ima pravo da traži od državnih organa i organizacija podatke, isprave i obaveštenja. Da li je predsednik Savezne Republike Jugoslavije državni organ? Da li je načelnik Generalštaba VJ državni organ? Da li je Republička vlada državni organ? Naravno da jesu. I u ovom stavu ovog člana mi vidimo puno pravo da svaku osobu, koju smatramo potrebnom, pozovemo pred anketnu komisiju. Mi nemamo pravo da je prisilimo da dođe, iako je ona dužna da to učini, ali će nedolazak biti jasniji od bilo kog odgovora datog pred članovima te komisije, jer će nedolazak biti prećutna potvrda svih optužbi iznetih u prethodnih mesec dana i sa kojima se mi suočavamo već godinu i po dana. Što se tiče državne tajne, vojne tajne, pozivanja na te tajne, pred anketnim komisijama ne sme biti tajni. Pred anketnim komisijama se može uvažitispecifičnost i izuzeti javnost, ali pred parlamentom i organima koji parlament imenuje ne sme biti tajni. Jer, ako pred parlamentom ima tajni, onda hajde da zatvorimo parlament. Pa, neka neko drugi upravlja ovom zemljom jer je on za tako nešto sposoban, pošto je nas proceniokao nesposobne, kojima ne treba nešto saopštiti. Dakle, politika čistih ruku posle godinu i po dana prljavštine kojom su svi uprljani, politika principijelnosti treba da počne u ovom parlamentu, iako je, s pravom, u njemu često bilo neprincipijelnosti. Ako to ovim svojim postupkom ne uradimo, onda smo mi gori od naših prethodnika jer smo prevarili društvo. Naši prethodnici nikada nisu govorili kao mi. Nikada. Oni nas nisu smatrali predstavnicima opozicije kompetentnim za neki problem, oni nikada nisu u javnosti iznosili probleme sa kojima se suočava Vojska Jugoslavije ili predsednik države. Oni su svoje smene rešavali tiho. Ne želim da kažem da li je to kulturno ili ne, po proceduri ili ne, ali jeste mimo javnosti i bez traumatizovanja javnosti. Kada je smenjen načelnik Generalštaba, Perišić, bilo je oficijelnog saopštenja, ali nije bilo ovakvih problema sa kojima se suočavamo danas. Da li je to sposobnost vlasti da neke stvari reši unutar svojih redova ili je to želja da se stvari prikriju, neka tumači javnost. Danas o tome ne mogu da sudim, ali ukoliko mi pređemo preko svega onoga što je rečeno, onda ćemo biti gori od onih koji su loše stvari krili od drugih. Hvala vam [[Poslanik Pelević traži repliku.]]
Koji je osnov za repliku? Nisam čula zaista, nije se uvredljivo izrazio ni o jednoj poslaničkoj grupi. Hajde, izvolite. Ima reč narodni poslanik Borislav Pelević, ovlašćeni predstavnik poslaničke Grupe SSJ.
Poštovani građani Srbije, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, juče je na sastanku šefova poslaničkih grupa dogovoreno da se osnuje anketna komisija koja bi ispitala tzv. aferu Pavković. Međutim, danas je nastupio novi momenat. Mi sada saznajemo da su socijalisti odlučili da odustanu od svoje odluke da učestvuju u toj komisiji. Prema tome, s obzirom da ne želimo da se mešamo u odnose između DSS i ostatka DOS-a, jer je očigledno da je cela ova afera u stvari borba za prevlast između DOS-a i DSS, ukoliko niko od ostalih kolega iz poslaničkih grupa opozicije ne želi da učestvuje u radu te komisije, mi takođe odustajemo, jer je juče dogovoreno da će učestvovati i poslanici drugih opozicionih partija. Mi ne želimo sami, kao opozicija, da učestvujemo u vašoj borbi za prevlast i u raščišćavanju vaših međusobnih afera. Ova afera je nanela šatetu ugledu naše države u zemlji i u čitavom svetu. Ova afera je u stvari samo borba za prevagu i premoć, borba za prevlast između jedne i druge strane DOS-a. Mi u tome u ovakvim okolnostima ne želimo da učestvujemo. Prema tome, povlačimo naš pristanak da SSJ učestvuje u anketnoj komisiji za ispitivanje afere Pavković, jer su i ostale kolege iz opozicije donele istu odluku. Zahvaljujem na pažnji.
Pravo na repliku, narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, nije istina da je SPS odustala od učešća u radu anketne komisije. Mi smo rekli juče da ćemo proširiti rad ove anketne komisije kroz nekoliko amandmana. U njima tražimo, kao u proteklih godinu dana, da se utvrde sve okolnosti vezane za hapšenje, odvođenje, kidnapovanje i izručenje Slobodana Miloševića Hagu, kao i za brojne slučajeve nezakonitog postupanja prema našim ljudima posle 5.oktobra, prvenstveno zbog ideoloških pobuda. Ako postoji, kao što sam čuo malopre od predsednika poslaničke grupe DOS, Čedomira Jovanovića, politička volja i hrabrost da se utvrdi sve ono što se dešavalo u Srbiji u proteklom periodu, onda neće biti nijednog razloga da se ne prihvati i ovaj stav socijalista, pa da se utvrde sve okolnosti vezane za taj događaj; svima će biti bolje. Čista je demagogijai laž da socijalisti ne žele da u ovome učestvuju; žele, ali sa onim razlozima i povodima koji su i socijalistima bliski. Ne želimo da učestvujemo u nečemu što je deo političkog prepucavanja, u nečemu što evo, prema govorniku koji je malopre to izrekao, treba da pokrije sve one afere i sve one događaje koji su doprineli padu rejtinga DOS-a. Ako se shvata da je ova anketna komisija formirana da bi se jedan događaj iskoristio radi afirmacije politike DOS-a na račun nekog drugog, a da mi treba u tome da učestvujemo, onda ste pogrešili adresu. Hvala.
Reč ima predsednik poslaničke grupe DOS, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, vaše je pravo da glasanjem date ili ne date podršku formiranju anketne komisije, ali ne postoji monopol nad činjenicama i istinom. I tačno je da je ovo u svojoj suštini politički problem: suočeni su, sa jedne strane DOS i sve stranke koje ga čine, a sa druge DSS. Ali, ovo nije naš unutrašnji koalicioni problem, ovo nije pitanje jednog partijskog stenograma, nego funkcionisanja najvažnijih državnih organa- Republičke vlade, Vojske Jugoslavije i predsednika SRJ. To nisu partijske, to su državne institucije i tom ovde pomenutom logikom, da ne želite da se mešate u tu vrstu knflikta, vi zapravo sebi uskraćujete pravo da učestvujete u bilo kom drugom političkom radu, da bilo kada raspravljate o radu Republičke vlade, predsednika SRJ, kao predstavnici drugih stranaka o radu Vojske Jugoslavije. To nije tačno. Mi se ne smatramo manje vrednijim zbog toga što predstavnici opozicije u ovome ne žele da učestvuju,njihova namera očigledno nije da se utvrdi istina. Jer, kakve veze ima amandman 2. koji ste podneli 16. jula, u kome se kaže: "U tački 2. pretposlednji red iza reči "nezakonitog postupanja" dodaju se zarez i reči "povrede prava i slobode građana", a iza reči "državnih funkcionera" dodaje se zarez i reči "državnih organa". Gospodine Obradoviću, Slobodan Milošević je i juče bio u Hagu, bio je i prošle nedelje, on je u Hagu godinu dana. Vas ne interesuje sudbina Slobodana Miloševića. Vi želite da politički profitirate na njegovom problemu, jer ste danas podneli amandman koji nema nikakve veze sa ovim koji ste podneli juče, a ovaj od juče ste povukli, i to je vaše pravo. Mi vam to pravo ne uskraćujemo, ali nemojte obmanjivati, ne Skupštinu i nas, jer se mi vrlo dobro poznajemo, nego javnost. Predsednik bilo koje države, makar bio i bivši, zaslužuje elementarno poštovnje. Slobodan Milošević je naša nacionalna tragedija, nije samo vaša partijska, ali on ne sme biti predmet političkog marifetluka ove vrste. Ovo nema veze sa istinom, ovo je najobičnija obmana. I ako ste takvi, onda nam i niste potrebni u anketnoj komisiji. Jer, da ste poštovali istinu, Srbija ne bi bila danas ovakva.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, replika.
Poštovane koleginice i kolege, pravo poslanika SPS u ovom i u svakom drugom parlamentu neće određivati nijedna skupštinska većina, nego volja građana Srbije i broj glasova koji mi dobijamo. Ne možete upoređivati Republičku i Saveznu skupštinu, zavisno od toga da li vam odgovara ili ne. Ne mogu obe poslaničke grupe SPS u Saveznom i u Republičkom parlamentu po istom osnovu da traže raspravljanje o nekom pitanju. Ako se može pitanje afere Pavković i svega onoga što proizilazi iz toga - ko je koga prisluškivao, zbog čega, zašto, da li je neko naredio upad ovamo, onamo - spuštati sa saveznog nivoa ovde, pa tražiti pravni osnov, ne vidim ni jedan ni racionalni, ni pravni razlog dapitanje hapšenja, odvođenja, kidnapovanja i izručenja Slobodana Miloševića, znači svega onoga što je apsolutno bila nadležnost Republike i u gde je nađen i pravni osnov, ne bude predmet rada ovog parlamenta. Ako vi hoćete, onda izvolite, usvojite amandmane. Juče smo rekli da tražimo proširenje i danas smo to i konkretizovali, da se vidi i koji su državni funkcioneri i državni organi učestvovali u onome što se zove nezakonito postupanje i zloupotreba službenog položaja, a mi smatramo, kao poslanička grupa, da ima osnova da se o ovome raspravlja. Ako skupštinska većina o tome ne želi, to je njeno pravo, ali mi takođe imamo pravo, kao što smo to tražili od avgusta prošle godine, da tražimo da se ovo pitanje stavi na dnevni red i da se vidi ko je uhapsio, kidnapovao i izručio Slobodana Miloševića, po kom pravnom osnovu i ko je sve u tome učestvovao.
Nastavljamo raspravu o Predlogu odluke. Jedno kratko obaveštenje - 9. sednica Odbora za odbranu i bezbednost održaće se danas u 12,00 časova, u sali I u prizemlju. Sada pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Izvolite, reč ima narodno poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS; ukupno vreme je 20 minuta, dva puta po 10 minuta; da li koristite?
Dame i gospodo narodni poslanici, anketni odbori su jedna od najvažnijih demokratskih tekovina razvoja evropskog parlamentarizma i služe za direktno mešanje parlamenta u rad izvršne i sudske vlasti. Tamo se obično formiraju gde se pokaže da su izvršna i sudska vlast u problemima ili u nemogućnosti da obave svoje ustavne i zakonske nadležnosti. Anketni odbori su tela čiji se osnovni princip rada bazira na insistiranju na nepristrasnosti u utvrđivanju istine, utvrđivanju činjenica, bez obzira kako neko ko ima vlast i moć reagovao na te činjenice. U našoj parlamentarnojpraksi ti anketni odbori nisu pokazali neke naročito vrhunske rezultate, kada pogledamo sve one odbore do sada formirane. Međutim, bilo je anketnih odbora koji su veoma uspešno radili, to je možda slučajna koicidencija, upravno anketni odbori čije je formiranje inicirala SRS. Prvo je bio anketni odbor u Saveznoj skupštini povodom Dafiment, Jugoskandik i Centralne banke, Skupština je prihvatila formiranje, a onda je rad miniran iz redova opozicije, od strane Strahinje Kastratovića,koji je tada bio poslanik DEPOS-a, a sada je član Demokrtske stranke. Sada je član DS, možda nije funkcioner, ali se kod vas učlanio. Dobro, možda ovo nije tačno, to možete posle da me demantujete, ali reč je o Strahinji Kastratoviću i ovde je značajan akcenat dat na njeogovo ime, a ne na stranačko članstvo. Tada je bio poslanik DEPOS-a u Saveznoj skupštini i kao član anketnog odbora nije hteo da podrži izbor Zorana Krasića, člana SRS , za predsednika, nego je kandidovao sebe i tako omogućio izbor Vukašina Jokanovića. To je već bila mina u startu. Taj anketni odbor ipak je došao do značajnih rezultata, ali nikada njegov izvšetaj nije razmatran u Saveznoj skupštini. Mi srpski radikali smo materijale tog anketnog odbora objavili u knjizi - "Šta uze levica, da ne zna desnica". Ista godina, sa Radojem Kontićem na naslovnoj strani kako se ljubi sa Dafinom Milanović. Drugi anketni odbor je bio povodom slučaja Ibarske magistrale. Prvi pokušaj SPO-a je bio neuspešan. Na inicijativu SRS je formiran taj odbor, on je uspešno završio svoj posao, podneo izveštaj, a u međuvremenu su bili izbori i nikada taj izveštaj niste stavili na dnevni red, iako je trebalo da se podnese i novom skupštinskom sastavu, pošto je rad završen, Skupština ima kontinuitet i to je trebalo da bude na dnevnom redu. Početkom ove godine smo imali Anketni odbor za utvrđivanje činjenica i okolnosti vezanih za ubistvo ministra odbrane Pavla Bulatovića. Anketni odbor je bio veoma uspešan. Onako kako se malopre zalagao Čedomir Jovanović za javnost rada, tako se zalagao i ovaj anketni odbor i poslednji stav njegovih zaključaka je bio da se izveštaj i kompletan materijal mora učiniti dostupnim široj naučnoj, stručnoji političkoj javnosti. To se čini dostupnim- štampanjem. Tajanketni odbor, iako je veoma uspešno završio svoj rad - čak ustanovio ko je ubica, sa velikim procentom verovatnoće ( 99%) da je to Ivan Delić, a nedavno je taj Ivan Delić umalo bio žrtva i ranjen je u pokušaju atentata kod Svetog Stefana - mi smo izloženi baražnoj vatri svih vaših medija, sa svih strana. Problem je bio što smo stenogram objavili, a ne sam sadržaj izveštaja. U radu anketnog odbora nema državnih tajni i ovde se razotkriva kriminal ili kršenje Ustava i zakona. Ne može biti tajna kada se neko bavi kriminalom, krši Ustav, krši zakon, šta tu može biti tajna? Nema tu planova o odbrani zemlje, spiska naših tajnih agenata u stranim zemljama ili operativnih podataka o stranim agentima koje smo ovde već otkrili, a još nije vreme da budu i javno raskrinkani. Šta tu može biti tajna?Dakle, o tajnosti nema potrebe da se govori i sve mora biti javno. Međutim, parlamentarna većina svojim naknadnim stavom prema izveštaju tog anketnog odbora je pokazala ne samo nezainteresovanost za rezultate, nego neku neverovatnu pogođenost tim rezultatima. Zašto su bili pogođeni? To je ključno pitanje. Ovde je reč o jednom anketnom odboru koji bi, po prirodi stvari, morao da se formira u Saveznoj skupštini jer je reč o nadlženostima savezne države. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Republička vlada!) Ne Republička vlada, nego rad saveznog predsednika i Vojske Jugoslavije odnosno njenih posebnih službi i savetnika saveznog predsednika. Oni su na tapetu valjda, tako ste formulisali naslov ovog anketnog odbora. Formulisali ste ga kao ugrožavanje Republičke vlade od strane saveznih organa vlasti i to je suština te vaše formulacije. Niste baš potpuno nepristrasno postupili, ali nije to toliko bitno,ne govorim o tome, nego o drugim stvarima. Ovde se jedan problem u startu pojavljuje. Niko ko je van nadležnosti republičke vlasti nije dužan da se pojavi pred anketnim odborom, ni jedan savezni funkcioner, ni jedan oficir Vojske Jugoslavije; jer, kada Ustav kažeposlovi državnih organa, misli se na državne organe Srbije, a savezni državni organi i nosioci funkcija su dužni da se odazovu anketnom odboru saveznog parlamenta. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Rade Marković - savezni organ?) Rade Marković nije bio savezni organ vlasti, ali Rade Marković sada sa ovim nema direktne veze. Gospodine Jovanoviću, dozvolite da ovo sve ekspliciram do kraja, pa imaćete vi još prilike da govorite, pošto ste predlagač, možete da se javite kada god vam padne na pamet. Nisam imao nameru da se vama dopadne ono štoizgovorim sa ove govornice, nego naprotiv, moja je namera da vam se ni jedna moja reč ne dopadne. Ovde sam predstavnik SRS, opozicija. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Moram da ti kažem da mi se ne dopadaš.) Dalje, mi smo ružni i zli, ali nismo prljavi i svi to morate priznati. Mi radikali smo ružni i zli, kako dobacuje Milka, ali nismo prljavi i to je osnovna stvar. Kada se formiraju anketni odbori, onda se vodi računa da se neutrališe činjenica ko u parlamentu ima većinu, a ko manjinu. Redovna skupštinska radna tela se formiraju na principu proporcionalnosti, ali da je taj princip dovoljan kod istraživanja ovakvih činjenica, onda ne bi imalo potrebe da se formira poseban anketni odbor,to bi mogli da rade redovni skupštinski odbori. Ovde se u igru ubacuje neki drugi princip, princip reciprociteta, kada sve poslaničke grupe treba da budu zastupljene na isti način. U zemljama posebno razvijene demokratije predstavnik opozicije se bira za predsednika anketnog odbora, jer se pretpostavlja da će on biti mnogo manje pristrasan nego predstavnik vlasti. Anketni odbor ne istražuje ponašanje opozicije. Za opoziciju postoje sudovi, policija, zatvori. Anketni odbori se bave ljudima vlasti. Ovde je umesto osnovne problematike na tapetu bila Srpska radikalna stranka, zašto mi nećemo da učestvujemo. Sada ću vam objasniti potanko zašto mi nećemo da učestvujemo, a onih 27 minuta ću iskoristiti da govorim...
Ne, imate još 10 minuta kao predsednik poslaničke grupe.
Posle imam još 27 minuta.
Ali nećete odjednom 27, zato što imaju pravo i drugi predsednici poslaničkih grupa.
Dobro, ali nemojte mi baš cepkati na minut-dva, nego po deset, petnaest minuta.
Ne, imate sada još 10 minuta.
Prvo, zato što smatramo da od početka u ovoj skupštini ne postoje regularni uslovi za normalan rad i za funkcionisanje parlamenta. U parlamentarnoj tradiciji postoji princip, kada se formiraju stalna skupštinska radna tela, da se to radi po proporcionalnom principu i da se tu stranke pogađaju, cenkaju, na apotekarskoj vagi mere koliko koja treba da ima učešća u skupštinskim radnim telima. Vi ste to izbegli tako što ste tražili da se prvo formira nekoliko odbora, gde će biti vaši predsednici, a onda na ostalim odborima da se usaglašavate sa opozicionim strankama. Možete vi i to, to nije protivustavno. Vi možete da imate samo svoje članove u svim skupštinskim radnim telima, jer imate većinu, ali onda nemojte da postavljate pitanje zašto radikali nisu hteli da učestvuju. Nismo hteli da bude iz naše stranke potpredsednik Skupštine i član ni u jednom radnom telu. Ako niste spremni da se princip poštuje do kraja, da se dogovorimo, da jasno odmerimo koliko svako može da ima učešća u tim radnim telima, onda preuzmite odgovornost, preuzmite sve u voje ruke i nemojte se čuditi što mi ne participiramo u tome. Ova skupština je na neverovatan način, u tri navrata menjajući Poslovnik, uskraćivala prava opozicionih partija i formalizovala do kraja svoj rad. Toliko ste daleko išli( to je trebalo da dobacujete dok je Čedomir Jovanović govorio - tema, tema), da ste i vašim poslanicima uskratili pravo da govore. Dalje, u ovoj skupštini ste uveli novčano kažnjavanje poslanika. Niste našli u uporednoj praksi savremenih parlamenata slično rešenje i niste ga pokazali. U ovoj Narodnoj skupštini pokazali ste spremnost da brutalno policijom rasterujete poslanike Srpske radikalne stranke i iznosite ih iz sale. Znate, postoji i u drugim parlamentima, gde se izglasa odluka o isključenju poslanika, način da se zaista to ostvari, ali se ne ostvaruje tog dana, nego se čeka da prođe dan, pa se na vratima sutradan zaustavi taj poslanik, svaki dan, ako treba dok ima poslanika, ali ga ne nosi policija. Pa možda ga i pauk nosi, naravno.
Molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Ovo je tema.
Prilično ste se udaljili.
Obrazlažem zašto mi nećemo da učestvujemo.
U obrazlaganju ste se prilično udaljili od teme.
Nisam, nisam.
Jeste, ja to procenjujem.
Obrazlažem i to su isključivi razlozi zašto mi nećemo, nemam druge razloge. I mene kopka istina, kako je sve Koštunica kršio Ustav i kako ste sve vi kršili Ustav. To me najviše kopka. Hteo sam u Saveznoj skupštini, ali je tamo bila pometnja među poslanicima opozicije kako da se Šešelj spreči da bude član tog anketnog odbora. To se satima raspredalo i to je činjenica. Međutim, u Saveznoj skupštini opozicija nije progonjena na ovaj način kao ovde. To je činjenica. Ogromna je razlika između načina rada Saveznog i Republičkog parlamenta, u odnosu prema opoziciji, prema principima parlamentarizma. I tamo ima zloupotreba, i tamo onaj koji broji glasove doda tri četiri glasa, pa lažno predstavi rezultate glasanja itd. Tamo ima mnogo problema, ali je ogromna razlika između dva parlamenta. Tamo još nijedan poslanik nije izbačen sa sednice. Tamo smo imali slučaj da ministar napadne fizički poslanika, a nema slučaja da je poslanik nekoga napao u ovom mandatu. Onaj već smenjeni Krapović, ali to je već ... (Čedomir Jovanović: Koga je napao?) Koga je napao, objasniću ti Čedo posle sednice. Dalje, ovde ste sa sednice kolektivno izbacili celu poslaničku grupu Srpske radikalne stranke. Kolektivno ste je kaznili, iako na sednici u tom trenutku nisu bili ni Stevo Dragišić, ni Božidar Vučurović, a i oni su kažnjeni izbacivanjem sa sednice. Kako je to moguće? Možda ste pogrešli u trenutku, ali kako kod vas nema želje da ispravite grešku kada je već greška nesumnjiva, nego svi ćute, takvo je tumačenje i niko ništa ne zna. Taj manir je nepodnošljiv u radu parlamenta. Zatim, dodatno na pogrešan način tumačite Poslovnik. U Poslovniku stoji - kada je poslanik isključen sa sednice ta kazna traje do kraja sednice ili 20 radnih dana, odnosno dana rada parlamenta.
Narodni poslaniče, upozoravam vas da ste se udaljili od teme dnevnog reda.
Zašto niste Čedomira Jovanovića upozoravali? On je ovde vodio polemiku sa opozicionim strankama i njihovom željom ili bezvoljnošću po pitanju učešća u anketnom odboru.
On se držao teme dnevnog reda.
Vi možete sada da me izbacite i to je najbolje rešenje za mene i verovatno za vas. To možete slobodno da uradite, ali mislim da je krajnje vreme da prestanete tako da se ponašate.
Neću da vas izbacim, samo vas upozoravam da se držite teme dnevnog reda.
Evo, ako me izbacite ne treba vam policija, odmah ću otići, ali me ne možete sprečiti, dok me ne izbacite, da obrazložim zašto Srpska radikalna stranka ...
Imate konkretan Predlog odluke.
Neću taj konkretan predlog, objašnjavam zašto Srpska radikalna stranka neće da učestvuje.
Onda držite konferenciju za štampu. Svaki poslanik ima pravo u Narodnoj skupštini da drži konferenciju za štampu, pa objasnite te svoje stavove.
Neću da držim konferenciju za štampu. Dužan sam da saopštim Narodnoj skupštini i srpskoj javnosti zašto Srpska radikalna stranka neće da učestvuje u ovoj anketnoj komisiji i nemate pravo da me u tome sprečavate. Možete, oduzmite mi reč i idem odmah, ali dok sam za govornicom nećete me sprečiti da to objasnim. Nećete, nećete sigurno. Dalje, ovde ste izbacili dane zasedanja kada zasedaju odbori, ponedeljak, petak itd, tada nema skupštinske sednice, samo da bi što duže radikali bili van parlamenta. Za nas je to mnogo ozbiljniji problem od toga šta rade Koštuničini savetnici,da li Koštunica zloupotrebljava vojnu službu bezbednosti ili da li Vladimir Popović Beba organizuje prisluškivanje. To je za nas mnogo teži problem. Ima još teži problem, sa Demokratskom strankom Srbije. Vi ste njene poslanike izbacili iz parlamenta, protivzakonito. Zakon nigde ne kaže da se poslaniku može oduzeti mandat ako ne dolazi na sednice, niti da je stranka ili koalicija vlasnik mandata. Poslaniku ako prestane članstvo u stranci može prestati mandat u Skupštini. To ste uradili. Vi ste sada socijalistima, iako socijalisti to zaslužuju, ali ne zaslužuje Srbija, uradili ono što su nama radili socijalisti sa Jovanom Glamočaninom i sa Miroslavom Deretom. Vi sada nećete da oslobodite njihova upražnjena poslanička mesta. Zadržavate njihovog Jovana Glamočanina i njihovog Miroslava Deretu u skupštinskim klupama. Socijalistička partija to zaslužuje, jer je na isti način i ona postupala sa opozicijom, ali Narodna skupština Srbije to ne zaslužuje, jer Narodna skupština obezvređuje svoju legalnost i legitimitet na taj način, direktnim kršenjem zakona. Znam da to vama odgovara, to se vama sviđa. Nekim drugim strankama ste odmah menjali poslanike. Koliko znam, Stranci srpskog jedinstva u nekoliko navrata, čim su saopštili da je neko isključen iz stranke. Niste ni ulazili u problem, a ovde kažete dok se ne utvrdi koja je prava strana, kao ne znate šta je u pitanju, šta je na delu. Znate sve, ali imate drugačiji aršin. To su sve razlozi. Kako vi možete da očekujete, cela poslanička grupa Srpske radikalne stranke udaljena sa sednice, a da mi sa vama sarađujemo. Ne možemo sa vama u političkom smislu ni u crkvu da idemo. Mi nismo ljudi mržnje, ne mrzimo mi svakoga pojedinačno, zato što ste nam uradili to i to. Postoji onaj najviši sudija koji će svakome i dela i nedela nagrađivati. Političku saradnju na ovaj način od nas da očekujete, pa to je nemoguće. Zašto nas zbog toga kritikujete? Naše je ovde da vas kritikujemo, a vi kritikujete opoziciju što neće sa vama da sarađuje. Pa nećemo, zašto bismo sa vama sarađivali? Nema nikakvog razloga da nas ubeđujete u to. Vi ste odlučili da formirate, pa izvolte. Naravno, i da dobijem džip, i da vratite sve pare koje ste oteli SRS, i da anulirate sve one protivzakonite mere i odluke koje ste sprovodili protiv nas, pa tek onda da normalizujete atmosferu u parlamentu. Do tada nema ni normalizacije, nema. Zato ... (Predsednik: Vreme, upozoravam vas na prekoračenje vremena.) ... dame i gospodo narodni poslanici, vi želite ovo da provedete,pa provedite na onaj način na koji ste navikli da upravljate Narodnom skupštinom za ove nepune dve godine.
Replika, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, apsolutno je pravo opozicije da ona odluči da li će učestvovati u radu ove anketne komisije ili ne. To pravo niko ne može osporiti, niti mi treba da trošimo svoje vreme i nastojanja kako bismo nekog privoleli da učestvuje u radu te anketne komisije. To je politička odluka koja ima svoje jasne posledice i verujem da ste u skladu s tom odlukom i posledicama vi donosili svoju odluku. Mi smo dužni da objasnimo javnosti i da pred parlamentom kažemo: juče smo uvažili principe koji su pomenuti; možemo imati razumevanja za vaše stavove koje ste izneli; ali, poslanička grupa DOS nije prepreka formiranja anketne komisije. Ona bi radila u skladu sa poslovnikom koji bi zajednički bio definisan kroz rotaciju predsednika i uz potpuno uvažavanje opozicije. Dakle, to je juče kao dogovor potvrđeno na sastanku kod predsednika parlamenta, to je kroz amandmane koje su podnele poslaničke grupe takođe potvrđeno. Potom, jedna poslanička grupa je predložila amandmane kojima povlači one prethodno podnete. Setila se nekih događaja koji su se desili pre godinu dana, kao da su se desili prošle noći. U redu, SSJ ne želi da bude sama sa nama i to je vaše pravo, to ne osporavamo. Nema razloga da se oko toga sada troši bespotrebna energija i da se sporimo u toj temi. To nije za nas nimalo sporno. Mi ćemo pred parlamentom razmatrati taj izveštaj i videćemo da li ćemo ga podržati ili ne. To će biti tema za drugačiju vrstu rasprave. Ono što može biti predmet našeg sporenja jeste osnov za formiranje anketne komisije i pravo te anketne komisije da pozove određene ličnosti, odnosno predstavnike određenih državnih organa. U članu 70. Ustava Republike Srbije, a to je četvrto poglavlje, prava i dužnosti Republike Srbije, kaže se veoma precizno da prava i dužnosti Republike Srbije vrše Ustavom određeni republički organi. U stavu 2. se kaže:"Slobode i prava čoveka i građanina, jednakost pred zakonom, samostalnost i jednak položaj preduzeća i drugih organizacija, osnova su i mera ovlašćenja i odgovornosti republičkih organa." Dakle, pitanje je odgovornosti republičkih organa. U članu 71. Ustava piše: "Republički organi, u okviru Ustavom utvrđenih prava i dužnosti Republike Srbije, utvrđuju politiku, donose i izvršavaju zakone, druge propise i opšte akte, vrše ustavno-sudsku i sudsku zaštitu ustavnosti i zakonitosti." U članu 72. kaže se da Republika Srbija uređuje i obezbeđuje ostvarivanje i zaštitu sloboda i prava čoveka i građanina, ustavnost i zakonitost, odbranu i bezbednost Republike Srbije i njenih građana,mere za slučaj vanrednog stanja itd. U članu 135. kaže se da prava i dužnosti koje Republika Srbija ima po ovom ustavu, a koja se prema saveznom ustavu ostvaruju u federaciji, ostvarivaće se u skladu sa saveznim ustavom. U stavu 2. stoji, da kada se aktima organa federacije narušava ravnopravnost Republike Srbije ili se na drugi način ugrožavaju njeni interesi, a pri tome nije obezbeđena kompenzacija, republički organi donose akte radi zaštite interesa Republike Srbije. Dakle, ovo su sve ustavom utvrđeni principi na kojima želimo da zasnujemo rad anketne komisije. Vaša kritika bi u tom pravcu imala smisla, da je poslanička grupa DOS ovu inicijativu podnela pred Republičkim parlamentom. Vi biste mogli da kažete, izvinite, zašto to niste učinili pred Saveznom skupštinom? Reč je o Vojsci Jugoslavije, reč je o predsedniku SRJ, reč je o vojnoj službi bezbednosti, o načelniku generalštaba. I suviše puno saveznih organa da biste mimoišli Saveznu skupštinu. Mi to nismo učinili. Mi smo pokrenuli inicijativu pred federalnom skupštinom, otvorili raspravu i u toj raspravi bili veoma konstruktivni. To znaju učesnici konsultacija kod predsednika Veća građana, gospodina Mićunovića. Svi zahtevi su bili uvaženi. DSS je tražila da se isključivo raspravlja o tome da li je bilo prisluškivanja predsednika države; bilo ili nije bilo; da anketna komisija ili recimo poslanička grupa DOS na to pristane, zaključi da nije bilo i sve u redu. Da li je neko naredio Vojsci Jugoslavije, specijalnim jedinicama, da uđu u Republičku vladu? Da li je to pokušao? Ako jeste, možda će ponovo pokušati. Možda će neko drugi pokušati. Možda će sutra biti novi izbori u kojima će se pojaviti novi predsednik, pa će mu neko došapnuti: znaš šta, prošli put su oni pokušali i nije prošlo, ali nije bilo nikakvih posledica, hajmo mi ponovo. DSS nije htela da podrži tajdeo rada anketne komisije. Nije htela da se utvrdi da li je neko naredio upad u Republičku vladu. Ne želim da ih krivim zbog toga, ali su oni time sebe gurnuli u senku sumnje da nešto kriju. U Saveznoj skupštini nije moguće formirati anketnu komisiju, jer su stranke iz Crne Gore, stranke koalicije za Jugoslaviju i stranke koje imaju svoje predstavnike u ovom parlamentu, pre svega SPS, a potom i SRS , rekle sledeće: vi se dogovorite među sobom, a mi ćemo vaš dogovor da poštujemo. Nisam učestvovao u tim razgovorima i ne znam da li se s gospodinom Šešeljom raspravljalo na takav način, verovatno jeste. Mislim s razlogom, zato što je gospodin Šešelj objavio nešto što nije izveštaj anketne komisije, štampao knjigu, pustio to u javnost , a potom se ispostavilo da je to partijski stav, štampani pamflet u kome se ljudi denunciraju; sve i svako. To Skupština nije podržala, ni taj anketni odbor. Verujem da je zbog toga gospodin Šešelj izgubio podršku koju je prethodno imao i kroz glasove predstavnika DOS-a. DOS je podržao predsednika anketne komisije iz opozicionih redova; trebalo je da ispita okolnosti pod kojima je ubijen Pavle Bulatović. DOS, dve godine pošto je ubijen. Dve godine su predstavnici današnje opozicije mogli o tome da raspravljaju kao vlast, ali nisu. Setili su se da to rade kada su postali opozicija, pa je onda deo anketne komisije štampao knjigu u kojoj je pronašao isključive krivce; naravno -u redovima današnje vlsti. Pa da je to tako, davno bi bili u zatvoru dok ste bili vi na vlasti a mi opozicija. Davno bi ih pohapsili, jer ste nas hapsili i bez ikakvog razloga. Što se tiče rada ove anketne komisije, pitam vas koja će komisija, koji parlament i koja institucija štititi ovaj ustav? Ko treba da se stara o slobodama građana ovog društva? Ko treba da štiti bezbednost Republike Srbije? Da li je naređenje Vojsci Jugoslavije, eventualno naređenje da se uđe u Republičku vladu, ugrožavanje bezbednosti? Da li su mogli da stradaju oni ljudi u obezbeđenju Republičke vlade koje smo i mi nasledili, koji po 20, 30 godina tamo rade. Da li je mogao da strada neko iz Vojske Jugoslavije? Da li je mogao da strada neko od naših prijatelja, rođaka na redovnom odsluženju vojnog roka u Vojsci Jugoslavije? To institucije moraju da rasprave, a Savezna skupština nije želela o tome da raspravlja i mi onda to otvaramo na drugom mestu, u Republičkom parlamentu, kroz poštovanje i Poslovnika i Ustava. Anketna komisija Savezne skupštine je tokom rada ispitala i republičke funkcioner. Razgovarali su članovi te anketne komisije sa brojnim republičkim funkcionerima, iako su oni mogalireći: izivinite, kao republički funkcionernemam šta da odgovorim na pitanja saveznog organa. Gde je ta granica između savezne države i Republike Srbije? Ona ne postoji. To je jedno. Zakoni koji važe u SRJ moraju važiti u Srbiji i koji važe u Srbiji moraju važiti u Jugoslaviji. Ako to ne poštuje Savezna skupština, obezbeđenje poštovanja će ostvariti Republička skupština;to je u skladusa zakonom iPoslovnikom i svaki državni organ će morati da se pojavi pred anketnom komisijom republičkog parlamenta, inače će biti kritikovan od strane parlamenta. Izveštaj će biti podnet, pa neka o tome u političkom smislu sudi i skupština. Ne možemo nikoga pozvati na krivičnu odgovornost i to ne pokušavamo. Neka to rade sudovi. Jedna politika se mora razobličiti: politika zloupotrebe institucija, bilo da su republičke, savezne. A neka to uradi Republička skupština, jer Savezna skupština nije smela.
Ovo je bilo izlaganje Čedomira Jovanovića u svojstvu predlagača. Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, gospodine ministre, poslanička grupa SPS je predložila da se Predlog odluke o obrazovanju anketne komisije Narodne skupštine Republike Srbije radi sagledavanja stanja i utvrđivanja činjenica postojanja ili nepostojanja zloupotreba službenog položaja najviših državnih funkcionera i neovlašćenog postupanja lica u njihovoj službi proširi, i to kroz nekoliko amandmana: - da anketna komisija utvrdi da li je bilo zloupotrebe službenog položaja i neovlašćenog postupanja ne samo od strane pojedinaca, nego i od strane državnih organa; - da se utvrdi da li su i kada državni organi zloupotrebljavali svoj službeni položaj, prema kojim pojedincima ili organizacijama; - da li je u tom postupanju pojedinaca i službi bilo eventualnih povreda osnovnih sloboda građana; - da li je u svim ovim slučajevima bilo pribavljeno prethodno odobrenje nadležnog državnog organa. Poslanička grupa SPS konstatuje da postoje ozbiljne indicije da državni organi ili određene službe obavljaju prisluškivanje pojedinaca ili organizacija i na taj način prikupljaju odgovarajuće podatke, navodno u svrhu zaštite ustavnog poretka, odnosno sprečavanja vršenja krivičnih dela, a suštinski to rade i u druge svrhe, radi kompromitovanja pojedinaca ili organizacija. Da ima takvih slučajeva, pokazuju i primeri kada su objavljeni stenogrami sa sednica organa SPS. Takođe smo tražili, kroz jedan od amandmana, da anketna komisija utvrdi sve činjenice i okolnosti vezane za lišavanje slobode, kidnapovanje i izručenje Haškom tribunalu predsednika SPS Slobodana Miloševića, i to u događajima od 30. i 31. marta, 1. aprila i 28. Juna 2001. godine, naročito vezano za postupanje državnih organa. Naime, to smo pomenuli u ovom obrazloženju, a i treba znati, u to vreme protiv SlobodanaMiloševića se vodio krivični postupak, istraga pred Okružnim sudom. Rešenjem istražnog sudije okrivljenom je određen pritvor i ta mera je bila na snazi 28. juna prošle godine, kada je došlo do protivpravnog odvođenja i isporučivanja Slobodana Miloševića Međunarodnom krivičnom tribunalu u Hagu. Podsećam da je članom 316. Zakona o izvršenju krivičnih sankcija predviđeno da se pritvorenik samo po nalogu organa koji vodi postupak može privremeno izvesti iz zatvora i sprovesti drugim organima. Članom 320. istog zakona propisano je da primenu mera pritvora nadzire predsednik okružnog suda na čijem je području sedište zatvora u kome se izdržava kazna. Članom 321. je propisano da se pritvorenik otpušta iz zatvora na osnovu rešenja o ukidanju pritvora i naloga za puštanje iz pritvora, donetim od suda pred kojim se vodi postupak. Članom 192. Zakona o krivičnom postupku propisano je da pritvor određuje istražni sudija nadležnog suda. Iz citiranih propisa nedvosmisleno proizilazi i zaključak da je Slobodan Milošević tog 28. juna imao status pritvorenog lica nad kojim jurisdikciju ima isključivo istražni sudija i sudski organ. Akt Vlade Republike Srbije, odluka od 28. juna, predstavlja grubo kršenje odredaba Saveznog i Republičkog ustava, brojnih saveznih i republičkih zakona i ratifikovanih međunarodnih ugovora i kao takav nije mogao biti valjan pravni osnov za izručenje Slobodana Miloševića Haškom tribunalu. Takođe smo tražili da se utvrde činjenice da li je bilo nezakonitog postupanja i od strane ovlašćenih lica u vezi proganjanja i hapšenja mnogobrojnih članova SPS u svim onim događajima koji su usledili posle 5. oktobra. Za građane Republike Srbije, za pravnu državu, institucije demokratije uopšte, jako je važno da se poštuje Ustav i zakoni, da se poštuju ljudska prava i slobode, da postupanja državnih organa budu isključivo u skladu sa Ustavom i zakonom, da se spreče i kazne svi slučajevi neovlašćenog i nezakonitog postupanja pojedinaca i organa, ma o kome da je reč. Poslaničku grupa SPS, u vezi sa radom ove anketne komisije, prvenstveno interesuje utvrđivanje istine u pogledu poštovanja zakona i eventualnih povreda ljudskih prava i sloboda i, naravno, odgovornost svih lica koja nisu radila po zakonu. Nas ne interesuje politički marketing, niti želimo da budemo deo političke bitke koja se vodi unutar DOS-a. Moram reći da smo juče podneli amandmane. Da ne bi ostavili u nedoumici bilo koga šta želimo tim amandmanima, danas smo dali dopunu istih amandmana i, očigledno, naišli na reakciju na koju ima pravo ovlašćeni predstavnik ali i mi, kao poslanička grupa, možemo da ponovimo nešto što smo tražili od 15. oktobra. Sudbina amandmana koje su podneli narodni poslanici SPS odrediće I naše učešće u radu anketne komisije Narodne skupštine Republike Srbije.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Borislav Pelević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SSJ.
Poštovani građani Srbije, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo juče glasali protiv osnivanja anketne komisije, jer smo smatrali da anketnu komisiju treba, pre svega, obrazovati u saveznom parlamentu. Međutim, pošto je bilo indicija da je predsednik savezne države dr Vojislav Koštunica prisluškivan od strane organa Republičke vlade, onda se može prihvatiti činjenica da se anketna komisija može obrazovati i u republičkom parlamentu. Šta se, u stvari i zapravo, dešava celom ovom aferom Pavković? Mislim da je jedina institucija u ovoj zemlji koja je do sada bila neokaljana i jedinstvena, a to je Vojska Jugoslavije, praktično ovom aferom ukaljana i podeljena. Dozvolite mi, postoji velika verovatnoća da će veliki broj generala u Generalštabu stati na stranu Pavkovića, a jedan deo generala sigurno na stranu novopostavljenog zastupnika načelnika Generalštaba, gospodina generala Branka Krge. Dakle, jedina institucija koja je bila jedinstvena i na visini svog zadatka, Vojska Jugoslavije, ovom je aferom razbijena. Time je naneta šteta ne samo Vojsci Jugoslavije, nego i celoj državi i u zemlji i u svetu, a sve samo zbog gole borbe za prevlast i moć,za osvajanje poluga vlasti i moći između Demokratske stranke Srbije i DOS-a. U osnovi afere Pavković stoji samo borba za kontrolu svih institucija ove države, a u ovom slučaju Vojske Jugoslavije. To nije dobro. Time vi samo pravite štetu sami sebi, i vi iz DOS-a i vi iz Demokratske stranke Srbije. Očigledno je da su i jedni i drugi imali udela u svemu ovome. Želim još da kažem da anketna komisija, bez predstavnika opozicije u republičkom parlamentu, ne može da ima legitimni put. Ona se pretvara u golu, frontalnu borbu između Demokratske stranke Srbije i DOS-a. Nama to odgovara, jer će to samo ići na štetu i jednih i drugih. Naravno, dozvolite da je težnja opozicije da što pre odu sa republičke vlasti DOS, a sa savezne DSS. Ovom frontalnom borbom će se to ubrzati i mi vam u tome želimo puno uspeha. Hvala na razumevanju.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS, u svojstvu predlagača akta.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Peleviću, mislim da bi bilo nekulturno da govorim a da vas ne pomenem po imenu. Nije napad na vas, vi ste otvorili određena pitanja, želim da se o njima razgovara u Skupštini kao predlagač tačke dnevnog reda, insistiram na tome. Molim vas da javno ovde pred parlamentom kažete kakve to indicije postoje da je prisluškivan predsednik SRJ Vojislav Koštunica. Kakve to indicije postoje? Prvo to. Drugo, kako mislite da se povrati ukaljani ugled VJ tako što se uopšte neće raspravljati o svemu što se desilo. Taj ugled je ukaljan;tačno, a oni koji su ga ukaljali treba da odgovaraju. Ali, mi želimo da vidimo ko su oni. Nema potrebe da neko od nas brani Pavkovića ili Krgu. Mogu oni sami da se brane i neka sami vode računa o sebi. Konačno, niko od njih to nije ni tražio. Ovde može da bude otvoreno pitanje - zašto se o tome govori sada, kada je ta ljubav, koja je bila očigledna, prestala; i - da li je to moralno ili ne?. Imamo jednu argumentaciju od generala, koji kaže da o tome nije želeo da priča kao načelnik Generalštaba, jer u tom svojstvu on ima instrumente da taj problem reši u okviru svoje institucije i kroz komunikaciju sa predsednikom države, a ne kroz intevjue na televizijama. Ali, kao penzionisani general on više nema nikakvu mogućnost.On može da ode kao najobičniji vojnik - redov. Ni redov u vojsci se ne šalje kući onako kako je poslat general Pavković, kakav god on bio. Pogledajte šta su o njemu govorili godinu i po dana, 6. oktobra smo tražili njegovu smenu i godinu i po dana smo to radili. Ali, VJ ne zaslužuje takvo ponašanje, a pogotovo ne ono što se desilo juče.Saznali smo sada da je ovaj čovek, iza koga smo stajali godinu i po dana, kriminalac, švercer, ima kuću u Kotoru, ima stan u Beogradu. Na šta to liči? Da li će svaki general i oficir u ovoj zemlji koji ne pristane na ultimatume jednog kabineta ili savetnika imati takvu sudbinu: javno blaćenje po medijima bez šanse da se sazna istina. Neka anketna komisija pozove svakoga, i tog Jovaševića i tog Pavkovića, pa neka se vidi da li je to tačno. Pa ako nije tačno, neka se onda VJ pošalje poruka - od vas očekujemo da poginete, ali vas štitimo od ovakvih kao što su ovi koji su to učinili, bilo da su to Nebojša Pavković, Koštunica ili njegova stranka. Mi nismo ukaljali obraz VJ, niti smo doveli u pitanje legitimitet VJ. Vlada Republike Srbije je maksimalna sredstva izdvojila da bi ta vojska bila finansirana. Pronašli smo sredstva za Kopnenu zonu bezbednosti. Poštedeli smo pripadnike VJ nekog novog konflikta. Maksimalno smo izašli u susret svakom njihovom socijalnom zahtevu, a da vam ne pričam kolika je u jednom trenutku bila razlika između penzija vojnih i građanskih lica; velika,tri puta. Nikada se nije desilo da poslanička grupa DOS-a, prilikom glasanja o budžetu u Saveznoj skupštini, dovodi u pitanje finansije namenjene VJ. Zbog toga mi ne možemo da budemo krivci za trenutnu poziciju u kojoj se nalazi ta vojska. Bili bi krivci kada bismo ćutali, pa nastavili ovo - kazao je Koštunica; rekao je Pavković; ovaj priča da su bili pijani; onajda to nije tačno. To je cirkus, to nije država i neka se taj cirkus jednom zatvori. Karte su prodate, ringišpil se vrteo i konačno je došlo vreme da se stvari dovedu na svoje mesto. Samo se o tome radi. Mi razumemo vaše pravo da vi u tome nećete da učestvujete, jer nema tu drugih predstavnika opozicije i vi biste imali politički problem da objasnite da li ste vi privezak DOS-a i DS-a ili ste autentična stranka koja ima svoj interes. Kada nema drugih iz opozicije, teško vam je da to objasnite i to je politički razumljivo. Ali, ne možemo da se složimo sa vašim nastojanjem da nama osporite pravo da to istražimo, jer time onda zapravo ne možete da uradite ni ono što vi želite, a to je da zaštitite VJ. Vojska Jugoslavije neće imati čist obraz dok se ne utvrdi da li je neko pokušao da je zloupotrebi ili ne; da li se ona tome suprotstavila kao 5. oktobra ilinije. Kada dobijemo odgovore na ta pitanja moći ćemo da uđemou reformu vojske i da kažemo da imamo sposobno državno rukovodstvo koje zna kako se postupa sa vojskom, ali bez toga je to nepodnošljivo nizak nivo i mi u tome ne možemo da učestvujemo. Mi moramo to da raščistimo. To nije politika konflikta između jedne i druge stranke, jer smo mi i doveli te osobe na mesta na kojima se nalaze.S pravom može da se kaže - izvinite, pa vi ste njega kandidovali za predsednika; ili, Koštunici da se kaže - izvini, ti si bio nosilac liste na republičkim izborima i ti si svojim potpisom dao legitimitet Republičkoj vladi. Niste vi za to odgovorni. Bili ste protiv i tada i danas. I nije to zbog toga samo tako malo, bezazleno pitanje, već je mnogo, mnogo ozbiljnije i zato želimo da čujemo odgovor državnih organa, državnih institucija, anketne komisije. Bilo bi bolje da su tu predstavnici opozicije. Ako nisu, mi ćemo odgovorno raditi taj posao, završiti ga, podneti izveštaj Skupštini i o tome će se raspravljati; videće se da li je tu neko propušten ili ne,da li je gurnuta glava u pesak ili ne i da li smo bili onakvi kako tvrdimo danas da jesmo.
Izvolite, replika. Pravo na repliku ima narodni poslanik Borislav Pelević. Pogrešno ste protumačeni, to je osnov?
Uvaženi gospodine Jovanoviću, vi ste me očigledno pogrešno razumeli. I vi ste sami danas ovde govorili o optužbama da su organi Vlade Srbije prisluškivali predsednika SRJ. Samo to sam i rekao. Ne mogu da imam bilo kakvih indicija o tome, jer je to od mene suviše daleko. Prema tome, samo sam ponovio ono što se danonoćno vrti na svim elektronskim medijima i o čemu se stalno piše. To je prvo. Dakle, potpuno ste me pogrešno razumeli. Drugo, imate vi pravo, po Poslovniku i kao skupštinska većina, da napravite samostalnu, jedinstvenu, jednu jedinu anketnu komisiju. Ali, ponavljam vam da ona nema težinu bez poslanika opozicije i nema legitimitet. O tome se radi. [[Žagor.]] Dozvolite mi da imam pravo na svoje mišljenje, a verujte mi da će građani Srbije isto tako razmišljati kada budu izašli na sledeće izbore. Dakle, radi se o tome da želim da vam osporim ove dve stvari koje ste rekli. Hvala na razumevanju.
Da li želi reč još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? Da li se javljate ili ne? Narodni poslanik Žarko Obradović je koristio pravo na reč u prvom javljanju. Izvolite, mada to isto nije korektno, nije predviđeno Poslovnikom, ali izvolite.
Ne znam ko je naljutio našu predsednicu, pa je neraspoložena danas. Nema razloga za to. Dame i gospodo, na dnevnom redu je formiranje anketnog odbora i bez obzira na insinuacije koje su bile ovde, moram da kažem, da SPS podržava formiranje anketnih odbora i traži već godinu dana formiranje različitih anketnih odbora povodom različitih afera koje su bile. Naravno, i šverca duvana (obraća se nekom od poslanika). Iz diskusije u uvodu o aferama u prethodnih godinu dana, jasno smo čuli i svi zajedno se s tim slažemo da je ovu zemlju potresalo više afera; građani Srbije zainteresovani su da se istraže i da se o njima saopšti istina. U uvodu smo ovde čuli i o aferi Gavrilović, o aferi Slobodana Miloševića, tu mislim na hapšenje Slobodana Miloševića, odvođenje iz CZ-a, slikanje pored helikoptera, i to je takođe SPS u više navrata ... Čedo, polako, ja sam tebe slušao. Slobodno, ti možeš da se javiš 50 puta, prema tome nema razloga da se žuriš. Javi se ponovo. To je SPS u više navrata ovde tražila - formiranje anketnog odbora. Evo, 14. avgusta 2001. godine je SPS tražila da se utvrde činjenice i okolnosti vezane za lišavanje slobode, kidnapovanje i isporuku Haškom tribunalu predsednika SPS-a Slobodana Miloševića. Predložen je takođe anketni odbor i ponovo15. marta ... [[žagor]] zato što smo opozicija, zato je nelegitimno ... 2002. Godine, sa istim ciljem i istim zahtevom. Znač: kada treba ispitati činjenice za koje je javnost zainteresovana i kada te činjenice nisu u interesu vladajuće većine, onda ne može da se formira anketni odbor; a kada treba ispitati činjenice, naravno interesantne i za javnost, ali samo ako su vezane za interes poslaničke većine, onda može. Mi se slažemo i sa tim. Saglasni smo se da se formira anketni odbor za koji je zainteresovanaposlanička većina i prihvatamo da učestvujemo u tom anketnom odboru, ali pod uslovom da ima ovlašćenja da rasvetli i ona pitanja koja smo mi predlagali. Ne mora poseban anketni odbor ako nećete, a evo, očito, vidi se da nećete godinu dana, ali u okviru ovog anketnog odbora treba predložiti i to. Znači, setili smo se prvi put prošle godine 14. avgusta, a drugi put 15. marta 2002. godine. Tada je to potpisao onaj koji je pripadao SPS-u, sada on pripada Čedi; to je drugo pitanje. I dobro ste me pitali, i za to treba formirati anketni odbor, da saopšti Skupštini ko krši ovdeZakon o izboru narodnih poslanika i kako to poslanička većina uzima deo poslanika SPS-a i čuva ih u svojoj poslaničkoj većini. Naravno, slažem se da i za to treba formirati anketni odbor. Mi smo spremni da i u tome učestvujemo. Slobodno, Šabić može da radi šta hoće, samo ne može daukrade SPS. On može da piše papire, ali ne može daukrade SPS. Naravno, mislimo takođe da bi bilo dobro, kad su već na dnevnom redu anketni odbori, da sve ovo što je Čeda Jovanović rekao oko afera, da sve te afere stavimo u zadatak anketnih odbora; i Gavrilovića (vi ste pomenuliGavrilovića), i progone, i prisluškivanja-za sve to da bude jedan ili više anketnih odbora. Moram da kažem i to, kad je reč o anketnim odborima; ako vlast, vladajuća većina, stvarno hoće istinu oko toga, pa da se anketni odbori utvrde za sve afere koje se pojavljuju i potresaju građane Srbije, onda je logično da se uradi nešto što se u parlamentima u principu dešava -dešavalo se to i 1991. godine, kada smo formirali anketni odbor za 9. mart; rezultat anketnog odbora povodom događaja od 9. marta 1991. je podnošenje ostavke tadašnjeg ministra policije - da posle rada anketnog odbora neko mora politički da odgovara. Slažem se - zakonski, to je pitanje organa, ali i politički. Tada taj anketni odbor nije bio na proporcionalnom sistemu, nego je opozicija imala veći broj učesnika nego što joj je po proporcionalnom ili po principu broja poslanika u Republičkom parlamentu pripadao. Mislim da je pošteno, pa i logično, kad je reč o ovakvim pitanjima, a naravno da je cela javnost zainteresovana, a da su najzainteresovanije političke partije u okviru DOS-a, da mi iz opozicije imamo bar onoliko članova anketnog odbora koliko i vladajuća većina. Ali dobro, mi nismo na tome insistirali, već na proporcionalnom učešću, ali mislimo da je logično da se ovom anketnom odboru priključe i najveće afere koje su se dogodile u ovoj zemlji u proteklih godinu dana; neka on umesto jedan radi dva meseca, ali daizađe ovde predrepublički parlament sa tim stavovima. Pa evo, mi čekamo već godinu dana, kako polako da stignemo do anketnog odbora, koji smo tražili pre godinu dana. Prema tome, ukoliko se ovaj amandman prihvati, amandman SPS-a, onako kako smopredložili, učestvovaćemo u anketnom odboru; ukoliko se ne prihvati, zašto bismo mi učestvovali u anketnom odboru koji samo vi hoćete; a anketni odbor koji javnost hoće, taj ne može ni da se formira, a kamoli da počne da funkcioniše. Zato predlažem da prihvatite amandman koji smo podneli i da u tom smislu ovaj anketni odbor može da radi.
Reč ima predsednik poslaničke grupe DOS, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Anđelkoviću, samo da objasnite koji amandman treba da prihvatimo, onaj što ste podneli juče ili onaj što ste podneli jutros; to treba da nam objasnite, pošto je razlika od 12 sati suviše mala da bismo mogli sada da razumemo u čemu su ovi amandmani od jutros suprotstavljeni onima od juče. Ako prihvatimo one od juče, oni su kontradiktorni ovima koje ste podneli danas. Dakle, treba da objasnite koji amandman tražite da prihvatimo, pa ćemo onda, shodno tom vašem obrazloženju, mi odlučiti. Ali, imajući u vidu sadržinu tih amandmana, jasno je da vi to ne želite, jer se njima zapravo onemogućava rad anketne komisije po ovom pitanju. Možemo da razgovaramo nekom drugomprilikom o anketnoj komisiji koja bi se bavila slučajem bivšeg predsednika Miloševića, ali ako radimo sa anketnom komisijom isključivo usmerenom na nastupe i sve one činjenice o kojima su govorili predsednik države, odnosno o smeni našeg načelnika Generalštaba, onda to jedno sa drugim nema dodirnih tačaka.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković, pravo na repliku.
Da razjanimo ovo oko amandmana - SPS je podnela jedan amandman i dopunu u vidu amandmana. Nisu u koliziji; naprotiv, ovaj drugi je preciziranje. U amandmanu 2, i zbog javnosti i zbog vas, jasno piše: "U tački 2. pretposlednji red iza reči "nezakonitog postupanja" dodaju se zarez i reči "povrede prava i slobode građana", a iza reči "državnih funkcionera"dodaju se zarez i reči "državnih organa". "Povrede prava i slobode građana"; misli se i na povredu prava da neko bude ukraden iz zatvora i da onda bude odveden, bez ikakvih odluka nadležnih organa. Ali, da ne bi bilo nejasno kada anketni odbor počne da radi, mi smo sinoć odlučili na organima partije da preciziramo taj amandman, tako da se traži tačno utvrđivanje okolnosti povodom hapšenja Slobodana Miloševića.Znači, da se odnosi i na to, a ne samo na opštu formulaciju povrede prava građana.
Da li se još neko javlja za reč od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? (Ne.) Nastavljamo raspravu prema prijavama za reč u raspravi o Predlogu odluke o obrazovanju anketne komisije. Prvi prijavljeni za reč je narodni poslanik Živojin Stjepić, poslanička grupa Demohrišćanske partije Srbije.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Demohrišćanska stranka Srbije već jedanaesti dan zaredom održava vanredne knferencije za štampu, postavljajući jedno pitanje gospodinu Koštinici i članovima njegovog kabineta - da li je u noći između 7. i 8. juna prošle godine specijalnim jedinicama Vojske Jugoslavije bio naređen upad u Biro za komunikacije Vlade Srbije? Prevedeno na srpski jezik: da li je predsednika SRJ ili neko od članova njegovog kabineta naredio državni udar? To je pravo pitanje, a građani Srbije i Jugoslavije imaju pravo da saznaju punu istinu. Sasvim je jasno zašto predstavnici do juče vladajućih stranaka ne žele da podrže rad, niti formiranje anketnog odbora ni na saveznom, ni na republičkom nivou - zato što preko svojih ljudi, koji su sada članovi kabineta predsednika SRJ, pokušavaju i na taj način da vrate točak istorije,dapromeneRepubličku vladu i da praktično na sve moguće načine zaustave demokratske promene u ovoj zemlji. Ne možemo mi očekivatiod poslanika stranaka bivšeg režima da se bore za slobodu i demokratiju, ne možemo očekivati od poslanika i stranaka bivšeg režima da se bore za osnovne demokratske principe. Oni su svojom vladavinom i svojim načinom vladavine to demonstrirali duže od deset godina. Demohrišćanska stranka Srbije zbog toga neće nikada ni moliti bilo koga od stranaka bivšeg režima da učestvuju u borbi za slobodu i demokratizaciju ovog društva; neće moliti predstavnike ni SRS-a, ni SPS-a, ni JUL-a, ni svih drugih stranaka koje podržavaju bivši režim u Saveznom parlamentu. Za one koji su neobavešteni, to što se tiče slobode i demokratije nema veze sa ovim strankama, niti će ikada imati;nikada se te stranke neće boritiza nešto što bi trebalo da predstavlja slobodu, demokratiju, istinu i sve ono što predstavlja osnov svakog demokratskog društva. Zbog toga će Demohrišćanska stranka Srbije insistirati da se u što bržem roku sastane anketna komisija u Republičkom parlamentu i da se na osnovu njenih zaključaka podnesu određene inicijative pred državnim organima za utvrđivanje odgovornosti onih ljudi koji su svojim činjenjem hteli da zloupotrebe Vojsku Jugoslavije za sitne partijsko- političke interese, koji nemaju mnogo veze ni sa slobodom, ni sa demokratijom. Demohrišćanska stranka Srbije upozorava sve ljude kojima je stalo do slobode i demokratije da mora ponovo da se napravi demokratski blok u ovoj zemlji da državu i građane uvede u red normalnih demokratskih zemalja i evropskih društava. Demohrišćanska stranka Srbije već duže upozorava na nemogućnost funkcionisanja saveznih organa; Savezne vlade, Saveznog parlamenta, bilo koje savezne institucie. Ovo što se desilo sa onemogućavanjem formiranja anketnog odbora na saveznom nivu znači dve stvar: da su upravo stranke koje se zalažu za navodno očuvanje Savezne Repbulike Jugoslavije zadale smrtni udarac i Savenoj vladi i saveznoj državi. Ovde mora da se kaže da se stranke bivšeg režima, zajedno sa DSS-om, sve ovo vreme zalažu za rastakanje Savezne Republike Jugoslavije i da nije njima stalo ni do očuvanja Jugoslavije, ni do očuvanja demokratskih principa, već do osvajanja vlasti kako bi ponovo, dve godine posle demokratskih promena, mogli da nastave da pljačkaju ovaj narod i ovu zemlju. To je ono što je politički interes i politički cilj stranaka bivšeg režima;nije vama stalo ni do Slobodana Miloševića, ni do SRJ, ni do Vojske Jugoslavije, već do vaših ličnih interesa. To je ono što vi branite onemogućavajući formiranje anketnih odbora, agencija za ispitivanje vaših zloupotreba u prethodnom periodu i svega onoga što ste činili, organizujući kriminal u ovoj zemlji duže od 50 godina, a intenzivno zadnjih 10 godina vaše vlasti. To je ono što ste vi radili zadnjih 12 godina: pljačkali ovu zemlju, pljačkali ovaj narod, na svaki mogući način sprečavali ste dolazak do istine i zbog toga ćete odgovarati.....
Molim narodnog poslanika da se vrati temi dnevnog reda.
Zbog toga još jednom da ponovim, DHSS zahteva da se na današnjoj sednici parlamenta hitno formira anketni odbor da bi se utvrdila istina zbog građana Srbije i da se odgovori na jedno jedino prosto pitanje: da li je u noći između 7. i 8. juna prošle godine predsednik Vojislav Koštunica, zajedno sa članovima njegovog Kabineta, planirao upad u prostorije Biroa za komunikacije Vlade Republike Srbije i time pokušao državni udar u Srbiji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, a posle njega narodni poslanik Stanko Kovačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vojislav Koštunica je kao predsednik Savezne Republike Jugoslavije više puta kršio Savezni ustav i odavno je zaslužio da zbog toga bude smenjen. Prvi put je Koštunica prekršio Savezni ustav u oktobru 2000. godine, kada se u ime Savezne Republike Jugoslavije odrekao međunarodnog pravnog kontinuiteta naše zemlje, iako je u Ustavu precizirano da Savezna Republika Jugoslavija održava kontinuitet sa prethodnom SFRJ. To je bilo dovoljno za smenu Vojislava Koštunice. Drugo, Vojislav Koštunica je bez formiranja Savezne vlade postavio Gorana Svilanovića za svog specijalnog emisara, stavio ga faktički u funkciju ministra inostranih poslova i slao ga u diplomatske misije. On je neovlašćeno, kršeći Savezni ustav, doneo odluku da Savezna Republika Jugoslavije zatraži prijem u Ujedinjene nacije kao novoformirana država. Vojislav Koštunica se zakleo na Ustav Savezne Republike Jugoslavije, a onda je mesecima intenzivno radio na rušenju tog ustava na protivustavan način. On je inicirao izradu tzv. Ustavne povelje i uključio predstavnike stranih sila, čak i ličnosti koje su naređivale bombardovanje SRJ, u izradu tog teksta. To su činjenice. Krivica Vojislava Koštunice u pogledu kršenja Ustava mnogo je veća od svojevremene krivice Dobrice Ćosića zbog koje je smenjen 1993. godine. Međutim, vama to nije smetalo, vi ste podržavali Vojislava Koštunicu u kršenju Ustava. Celu godinu dana, možda i nešto više, ovde je bio predsednik Narodne skupštine, potpredsednik Koštunicine stranke - Dragan Maršićanin. Isticao se, rešili ste ga se, ali tek kada je vama stao na žulj, kada nije hteo da vam prihvati glasanje iz Soluna po jednoj tački dnevnog reda. Međutim, dok je progonio opoziciju u Skupštini i SRS.....
Izvinite poslaniče, molim narodne poslanike da ne dobacuju govorniku i da se drže odredbi Poslovnika.
Meni ne smeta, za dijalog sam opozicije i vlasti... vlast je..... a opozicija je moćnija i pametnija, prema tome ....
Vas molim da ne ulazite u dijalog ni sa poslanicima ni sa predsedavajućim, meni smeta kršenje Poslovnika ove skupštine.
Ako vama to smeta, onda je to drugo; ne računajte to vreme što ste mi sada uskratili. Dame i gospodo, nemam apsolutno nikavog razloga da branim Vojislava Koštunicu. Kada je radio Anketni odbor za ispitivanje činjenica i okolnosti vezanih za ubistvo ministra odbrane Pavla Bulatovića, Koštunicina stranka je aktivno učestvovala u tom radu. Njeni predstavnici u tom odboru su me tapšali po ramenu zbog hrabrosti i pronicljivosti u postavljanju pitanja raznim vojnim i policijskim generalima, a kada je došlo do sednice Savezne skupštine, kada je trebalo da se glasa, onda su glasali protiv izveštaja Anketnog odbora. Objavio sam samo izveštaj Anketnog odbora i stenogram sa njegovih sednica; ništa drugo. Dakle, nije reč o pamfletu, kako bi to rekao Čedomir Jovanović ili o nekom stranačkom papiru: isključivo izvšetaj i stenogram, bez dodavanja jedne jedine reči. Znao sam, ako to na vreme ne objavim - nisam objavio knjigu, nego u časopisu "Srpska slobodarska misao"; to je časopis za filozofiju, društvene nauke i političku kritiku, veoma ugledan, najugledniji koji sada izlazi u Srbiji - da nikada više neće biti prilike za objavljivanje, da će neko brzo da ščepa stenogram i da ga ukloni. Ko? Mafija koja je i organizovala ubistvo Pavla Bulatovića i koja još uvek ima snažnog uticaja; nikada veći uticaj nije imala na politički život ni u Srbiji, ni u Crnoj Gori. Sada je došlo do toga da se vi obračunavate sa Vojislavom Koštunicom; meni je to drago, to volim, ništa mi radosnije niste mogli prirediti ovde, nego da počnete kampanju rušenja Vojislava Koštunice. Koštunica zaslužuje ne samo da ga srušite, nego da ga prosto rušenjem do kraja moralno sasečete, a da ne ostane kamen na kamen, što naš narod kaže - da ga vučete po bunjištu ko svinja masnu krpu. On to zaslužuje. I sve što mu uradite.....
Narodni poslaniče, upozoravam vas na obavezu korektnog izražavanja u Narodnoj skupštini.
Ali, to je narodna poslovica, gospođo Čomić.
Naše kulturno blago podrazumeva i zbirke pesama koje ne mogu da se izgovaraju za skupštinskom govornicom samo zato što su narodno blago.
Jeste, ali naše kulturno blago podrazumeva da se neka umesna narodna poslovica iskoristi i u debati u Narodnoj skupštini.
Upozoravam vas da je ovo neumesno i molim vas da u vašem interesu poštujete Poslovnik Narodne skupštine.
Ovo je jedna stilska figura koja je bila veoma umesna u ovom trenutku, a vi nastojite samo što više vremena da mi progutate.
Vi ćete sve ovo vreme, koje po članu 84. Poslovnika predsedavajući koristi za upozorenje...
Poslovnik kaže da sam koristim, a ne sa vama zajedno, jer tamo sat otkucava.
Član 84. stav 2, molim vas poslaniče da iskoristite svoje slobodno vreme i pročitate odredbe Poslovnika.
Što mi onda ne oduzmete reč i da završimo odmah? Nema smisla to što radite.
Nemam nameru da vam oduzmem reč. Član 84. Poslovnika stav 2...
Zašto to radite u moje vreme?
Ne radim.
Hoćete priznati ovo vreme?
Naravno.
Onda čitajte.
Član 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine govori o potrebnim obaveštenjima kao obavezi predsedavajućeg Narodne skupštine i u vreme kada vam dajem ta obaveštenja, kao ovo malopre o potrebi pristojnosti za skupštinskom govornicom, to nije na račun vašeg vremena. Ukupno sam potrošila 45 sekundi i to će vam biti dodato.
Više od minut, ali dobro.
Minut.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemam nikakvu nameru da branim Koštunicu, jedva čekam da ga oborite. Zašto? Koštunica je vas doveo na vlast i to je njegova najveća odgovornost pred istorijom srpskog naroda i što ga pre oborite steći će se uslovi da vas više nema ko dovesti na vlast ili zadržati na vlasti. Drago mi je što ga sada pred narodom Srbije prikazujete u sasvim suprotnom svetlu od onoga u kome se godinama prikazivao. Sećam se vremena kada sam bio usamljen u napadu na Koštunicu. Sećam se vremena kada je to bilo i prilično opasno reći na javnom mestu, zbog spontane reakcije naroda. Sada je situcija drugačija i zbog toga sam vam zahvalan. Jedinog među vama koji je imao nesporan autoritet u narodu vi ste sada survali u provaliju. Međutim, o čemu je ovde reč? U ovoj zemlji postoje dve veoma snažne poluge moći, gole fizičke sile. To su vojska i policija. U vašim međusobnim sukobima desilo se to da je jednom polugom ovladalo jedno krilo DOS-a, a drugom polugom drugo krilo DOS-a. Vojska je, u toj sponatanoj podeli moći i uticaja, pripala Koštunici. Već skoro dve godine vi pokušavate da mu to preotmete. Stara afrička poslovica... Mogu li afričku poslovicu da upotrebim? Nema nijedna bezobrazna reč u njoj.
Sada ćemo se dogovoriti. U slučaju da na 9 minita i 45 sekundi do kraja vašeg izlaganja meni saopštite sadržaj stare afričke poslovice i dozvolim vam u nastavku vremena da je kažete.
Da vam šapnem? Evo, šapnuću vam tu poslovicu. Je l' mogu to da kažem? Vidite kako je cenzura efikasna. Prošlo je cenzuru. Ta stara afrička poslovica kaže - kada se slonovi tuku strada trava. Ovde se tuku dva krila DOS-a, a strada vojska. Vojska ne strada samo zbog vašeg sukoba. Vojska je pod strašnim pritiskom zapadnih sila i NATO pakta. Cilj zapadnih sila je da mi ostanemo bez ozbiljne vojske, zato što je ta vojska svoju sposobnost pokazala u ratu i sa minimalnim gubicima, skoro neoštećena, ona je izašla iz rata. To je veoma sposobna vojska. Političari su kapitulirali, narod je stradao; narod uvek strada u ratovima, i gde se pobeđuje i gde se gubi. Srbi su pobedili i u balkanskim, i u Prvom svetskom ratu, ali je narod i tada mnogo stradao, mnogo više nego sada; ali vojsku treba sačuvati da bi narod i država imali budućnost. Prvi sukob oko vojske je bio po pitanju Pavkovićevog naslednika; drugo krilo DOS-a je pokušalo da nametne Krstića, zato što su Krstića hteli Amerikanci. To je sukob među vama. Šta se sada dešava u tom sukobu? Dolazi do periodične seče generala, stradaju nesposobni, ali kaou svakoj seči stradaju i sposobni. Vi ste napadali Pavkovića i bili ste u pravu kada god ste ga napadali. Nije vam samo argumentacija ponekad bila umesna. Pavkovića sam napadao mnogo pre vas, onda kada je Pavković išao na političke skupove JUL-a, pa sam mu obećavao u predizbornoj kampanji smenu odmah posle izbora. Objavio sam sve te izjave gde sam napadao Pavkovića. Ti si naročito čitao, jer ti voliš da čitaš, znamto. Vidi ti se po očima da voliš da čitaš. Međutim Pavković, kao čovek kome moral nikada nije bio bolja strana, priklonio se prvo Koštunici, vezao se za njegove skute i naravno obavljajući funkciju načelnika Generalštaba počeo usput da obavlja i partijske zadatke Koštuničine stranke. To je činjenica. Kada je video kako Koštunica postupa sa ljudima koji su mu bliski i odani, kada je na iskustvu policijskog generala Radeta Markovića, Miloševića i još mnogih ljudi video da kod Koštunice nema zahvalnosti kada mu se nešto učini, Pavković je počeo da traži drugog gazdu. Kada su još zapretili sa zapada da bi mogao da ode u Hag, Pavković se preorijentisao prema Đinđiću. Video je ovamo drugačije iskustvo. Milan Milutinović se priklonio na vreme Đinđiću i sada njega Đinđić bar do kraja mandata čuva od Haga. Ko zna šta se sve do septembra, oktobra ili novembra može desiti. To je motiv Pavković. On u trku, u jurišu menja stranu. Pavković je smenjen na potpuno zakonit način, na isti način na koji je postavljen. Nije ni Milošević sazivao Vrhovni savet odbrane kada ga je imenovao. Ko će biti načelnik Generalštaba, to je stvar komandovanja, a ne odlučivanja. Što bi tu raspravljao Vrhovni sud odbrane? Sada kada je smenjen Pavković se svega seća. Verovatno nešto i dodaje; nemam ništa protiv, neka se i dodaje kada je interesantna priča, ali Pavković ne može biti snažan adut u rukama moralnih ljudi. Što to Pavković nije rekao u vreme kada je bilo aktuelno? Što prvi put kada ga je Koštunica pokušao zloupotrebiti, što tada nije rekao? Častan načelnik Generalštaba kaže - to nije po zakonu, podnosim ostavku i obaveštava javnost: podneo sam ostavku zato što sam mogao da budem zloupotrebljen za to i to. Naravno, vamaPavković ne treba kao častan i moralan, nego kao koristan. U međuvremenu se dešava da Pavković ide intenzivno u Surčin i druži se sa surčinskim klanom. Čak se javno slika za novine. Vola mu je tamo ovaj Čume Buha, kako se zove, Ljubiša Buha, zvani Čume, organizovao noć uoči smene. To sve znaju građani Surčina i vidim sada se Pavković počeo na ovim konjičkim trkama pojavljivati, na hipodromu; danas vidimo u nekim novinama fotografiju. Znači, ne da se preorijentisao, nego je duboko zaglibio tamo gde nije smeo. Nije problem što se on preorijentisao prema Vladi Srbije ili Đinđiću, nego je suviše duboko u tom pravcu otišao, sve do surčinske mafije. Onaj ko je sklon da se druži sa surčinskim mafijašima, njegova reč više ništa ne znači, ništa ne vredi. Mene možete ubediti u stav da je Koštunica zloupotrebljavao vojsku u partijske svrhe, to me veoma lako možete ubediti; međutim, ne možete me ubediti da je Biro za komunikacije Vlade Srbije čist. Nezavisno od Koštunicesam u septembru prošle godine došao do podatka da se Koštunica prisluškuje i javno sam to saopštio. Evo, protiv mene se vodi istraga već skoro godinu dana i nikako da se okonča. Danas deseti put Dušan Mihajlović, ministar unutrašnjih poslova, nije došao da bude saslušan pred istražnim sudijom i nikako da mi okončaju tu istragu, ajedva čekam suđenje. Dakle, taj sukob između vas i Koštunice doveo je i do ljudskih žrtava. Kako? Treba istražni organi da procene. Kako je stradao Momir Gavrilović? Kako je ubijen? Zna se kompletna satnica njegovog kretanja tog dana, a kao ne zna se ko je ubica. Smenjeni su, doduše, posle toga šefovi UDB-e iz tog vremena, ali nikada nisu pozvani na odgovornost ni Goran Petrović ni Zoran Mijatović. Zašto? To su sasvim krupne i opasne stvari. Veoma je važno da one budu razjašnjene, ali na objektivan i nepristrasan način, a ne skupštinskim preglasavanjem: da je istina na strani onoga ko ima skupštinsku većinu. Nema tog filozofa u istoriji filozofije koji je procenjivao da je istina na strani većine. To nije tačno. Najveće istine su se rađale kroz suprotstavljanje manjine većini, čak ljudi pojedinaca. A da ste vi hteli da se to zaista objektivno i do kraja istraži, vi ne biste bežali od toga da svaka poslanička grupa ima jednog člana u anketnom odboru. To bi bilo principijelno, svaka samo po jednog člana. Ne, vi ste unapred, a kažem vam stav SRS, pošto DOS ima ogroman broj članova, tu sebi obezbedili većinu. Tako ranije nije bilo. Tako nije bilo u anketnom odboru za istraživanje činjenica i okolnosti vezanih za ubistvo Pavla Bulatovića. Kažete, voljom naroda; ova gospođa kaže: tako je voljom naroda. Nije za anketni odbor. Skupštinska većina u principu bi mogla da znači volju naroda, ali kod anketnog odbora se ne postavlja to pitanje. Znači, ako je većinska volja naroda u ovom pravcu, tu je istina. To nije tačno, nije. Ovde stvari moraju na drugačiji način da se rešavaju. Međutim, ne postoje ni društveni uslovi da se to reši. Vi hoćete da SRS učestvuje u ovom odboru i počinjete kritikom našeg odbijanja da učestvujemo; Čedomir Jovanović je počeo svoj govor kritikom SRS zbog našeg odbijanja da učestvujemo. Jeste, jeste, jeste nego vi kratko pamtite, a nekada ste kratko pamtili u odnosu na godine, a sada u odnosu na minute i sekunde. Mi nećemo da učestvujemo, jer ste kršili naše ustavno i zakonsko pravo da podnesemo zahtev za smenu vlade i vašu obavezu da se taj zahtev uvrsti u dnevni red. Uvršteno je u dnevni red pa ste skinuli. Kažete, nismo mi ni glasali za tu vladu i nemamo pravo da iniciramo njenu smenu. Više od godinu dana se kiseli i mi stalno dodajemo. Naša inicijativa da se smeni ministar unutrašnjih poslova i ministar prosvete - to je više stotina stranica teksta. Uopšte ne ide na dnevni red. Zašto? Ima nešto važnije? Onda ono što je vama važnije vi to rešavajte, vi to možete rešiti i bez Skupštine. Biro za komunikacije Vlade Srbije, centar za vođenje psihološko-propagandnog rata protiv političkih protivnika. Ranije su žrtve bile opozicione stranke, pre svega SRS, a sada je žrtva Koštunica; i zaslužio je. Oseti se malo u vazduhu da je oslabio pritisak na SRSotkada ste se poduhvatili za Koštunicom. Zbog toga mi je drago, to se zaista oseti. Još smo medijski blokirani, ali nešto su ređa ova druga maltretiranja. Šta je sve radio taj Biro za komunikacije i ko je sve vezan za njegovu delatnost? On drži pod kontrolom BK televiziju, Pink televiziju, “Nedeljni telegraf", čisto policijsko glasilo. Znate, otkud fotografije ulaska Miloševića u helikopter u Nedeljnom telegrafu? Otkud? Šta? Da pitam anketni odbor? Neću, hoću ovde da pitam. Valjda imam bar to pravo da sam odredim gde ću šta da pitam. Kako je to moguće? Kako je moguće davisoki funkcioner UDB-e Zoran Mijatović svojoj ćerki da da objavi reportažu, čak da prisustvuje trenutku Miloševićevog odvođenja. Kako je to moguće? Kako je moguće da upravnik zatvor objavi dnevnik svojih razgovora sa Miloševićem robijašem i da ne ode u zatvor zbog toga? Gde je veća zloupotreba službenog položaja od toga što je uradio upravnik Centralnog zatvora? Ne može biti veća. Jeste promenjen, ali nije kažnjen, nije čak ni otpušten, nego je pomeren u Ministarstvo pravde (iz sale- smenjen); smenjen je, ali ne odmah. Nije tačno. Morao je u zatvor da ode. Ne mogu zamisliti veći slučaj kršenja ljudskih prava, Ustava i zakona, veću zloupotrebu službenog položaja. Dalje, setite se šta je taj Biro za komunikacije lansirao sve protiv SRS: te da sam ukrao 50 miliona maraka; te davao stanove ljubavnicama; te mi nabrojali celi spisak ljubavnica; posle sam išao od kuće do kuće i govorio, ubeđivao, kada su već novine objavile da si mi bila ljubavnica, sada je vreme i da postaneš, ti ne možeš to više promeniti kao činjenično stanje u istoriji, pa da se naknadno bar istorija potvrdi s tim. Međutim, slabi su to bili argumenti za ubeđivanje. Dakle, ima tu o čemu da raspravlja anketni odbor. Ali, niste vi zamislili ono što ovde govorite, da vam je cilj da se sazna istina. Vi ste potegli za još jednom polugom u svom međusobnom obračunu. To je. Drago mi je što taj obračun traje i što je sve teži i teži, ali mislim da je za opozicione partije, posebno za SRS, najbolje da se drže ovog principa nemešanja; jer, obradovao bih se da taj vaš međusobni obračun što duže traje, pa da iscrpi i jednu i drugu stranu. To je ono, otvoreno vam kažem, šta sam smislio u tom pogledu. Nije mi cilj da brzo porazite Koštunicu, nego da vam Koštunica što duži otpor pruža i da on vama nanosi takođe udarce u kontranapadu. To je ono što mene ovde najviše raduje. Tu ne navijam ni za jednu ni za drugu stranu, i jedni i drugi ste loši po mom mišljenju, sa katastrofalnim posledicama po sudbinu Srbije. Dobro je da najviše energije trošite u međusobnim sudarima. Očigledno je, dame i gospodo narodni poslanici, da su Koštunicu mnogi otpisali. Otpisale su ga i zapadne sile, a pogotovo Amerikanci. (Iz sale: A Rusi?) Ne verujem da su ga Rusi i držali do sada, nikada ga nisu držali, ali su ga Amerikanci otpisali. Iz čega to vidimo da je Koštunica otpisan? Iz toga da sa zapada apsolutno nema nikakvog protesta, nikakve galame, nikakvih primedaba, nikakvih zahteva, nikakvih pretnji u pogledu oduzimanja Koštunicinih mandata u Narodnoj skupštini. A da je Koštunica i dalje miljenik zapada, ma vi se ne biste usudili da uradite ono što ste uradili, a i kada biste uradili u roku od 24 sata biste ispravili tu grešku, neverovatno kršenje zakona. Međutim, Koštunica je otpisan, još mu to nije saopšteno, ali to se vidi na sve strane, više na Koštunicu niko ne računa. Koštunica je ispunio ono što je NATO pakt od njega očekivao. Šta je to? Sproveo je vas na vlast. Zatim, odrekao se međunarodno-pravnog kontinuiteta, odrekao se naših interesa u pregovorima o sukcesiji, pogazio Savezni ustav; sada možete da mu radite šta god hoćete; približava se predizborna kampanja, on jadan još misli da može da pobedi na izborima. Svi koji se razumeju u politiku znaju da tu apsolutno više nikakve šanse nema i da ćete ga do samog dana izbora toliko deklasirati, politički uništiti, da će malo ko za njega biti spreman da glasa. To je jasno. To je dobro za sve časne, poštene, pametne srpske patriote, pa i za mene. Međutim, šta dalje? Ovo je, gospodo, skandal unutar vaše koalicije. Ovaj se skandal ne može okončati bez vanrednih parlamentarnih izbora. To hoću da vam kažem, što vas najviše boli. Vidite, vi sada Koštunicu možete moralno uništiti u narodu, politički autoritet mu možete srozati na nulu, možete ga naterati na ostavku i na povlačenje iz politike. Vi to sada možete. Imate sve medije pod svojom kontrolom, sve možete da uradite što vam padne na pamet. Koštunica je jedno vreme vladao samo BK televizijom, dok je bio tamo Tijanić, dok se akademik Bogoljub Karić nije prešaltovao na drugu stranu. Sad nema ni tamo ništa. (Glas iz sale: Na dobrom smo putu.) Na dobrom ste putu i sve ćete to da uspete.
Molim narodne poslanike da ne dobacuju govorniku i da poštuju Poslovnik.
Mogu slobodno da dobacuju, do mile volje.
Ne mogu slobodno. Narodni poslaniče, to ne zavisi od vas, nego zavisi od predsedavajućeg.
Da nastavim. Ostalo mi je još desetak minuta, nemojte da mi uskratite sve ono što sam hteo da vam kažem.
Ostalo vam je četiri minuta i 15 sekundi.
Imam pravo 27 minuta.
Devet minuta i 45 sekundi pre nego što smo se konsultovali oko vaše poslovice.
Ponovo ste počeli da merite vreme? Dobro, da me ne iznenadi nešto. Šta je vaš problem? Što je Vojislav Koštunica bio vaš barjak sa kojim ste 2000. godine ubedili narod Srbije da glasa za vas. On je bio nosilac vaše liste i na saveznim i na republičkim izborima. Moralno je nepodnošljivo da vi njega politički odbacite, a da ostanete u ovom broju i u republičkoj i u saveznoj skupštini. Kada do kraja uništite nosioca vaše liste, morate ponovo na izbore. Onda nemate legitimiteta, ni legaliteta, ništa onda nemate. Sve što vi kažete za nosioca vaše izborne liste, slažem se, unapred sve potpisujem. Evo, blanko ću da potpišem. Srđo, slažem se da sve blanko potpišem. Šta god kažete za Koštunicu, sve prihvatam. Ali, on vas je doveo na vlast, on vam je nosilac liste. (Glas iz sale: Mi smo njega doveli.) Možda ste i vi njega, ali to je sad drugo pitanje. Niste vi njemu bili nosilac liste, nego on vama. On je vama bio nosilac liste. (Glas iz sale: Nije mogao da sakupi potpise.) Možda nije mogao ni da sakupi potpise. Sve to može biti istina, ali on vam je bio nosilac liste. Ne može da ostane ova Narodna skupština u trenutku političkog uništenja Koštunice, podnošenja ostavke ili njegovog smenjivanja i da se ponaša kao da ništa nije bilo. Moraju novi izbori, odmah. Smenite ga odmah i odmah novi izbori. Ali, moraju novi izbori, moraju vanredni izbori. Izgubila je vlast koja je došla pod firmom Vojislava Koštunice, izgubila je i legalitet i legitimitet njegovim gubitkom. To sve što ćete za njega reći, samo potvrđuje ono što samza Koštunicu govorio u predizbornoj kampanji 2000. godine, kad sam uputio pismo, poslanicu građanima Srbije i sve objasnio, tačku po tačku, zašto narod ne bi trebalo da glasa za Koštunicu. (Glas iz sale: Nisi bio ubedljiv.) Štampao sam to u pola miliona primeraka, a nisam bio ubedljiv. Narod mi nije verovao, alisam strpljiv, znam da će mi jednog dana narod sigurno sve poverovati. Taj dan se, zahvaljujući vama, bliži. Bliži se tajdan. Sad vi o Koštunici govorite mnogo gore nego što sam ja tada govorio.
Narodni poslaniče, 27 minuta i 30 sekundi poslaničke grupe i dva minuta i 40 sekundi zbog međusobnog dijaloga predsedavajućeg i vas.
Da li je to moje vreme završeno?
Ne, samo ste potrošili vreme za govor...
Evo, završavam jednom rečenicom. Sve što želite da uradite Koštunici, uradite mu što pre, uradite mu temeljito, politički ga uništite, ali znajte, jedini izlaz iz ove političke krize su vanredni izbori. Drugog izlaza nema. (Narodni poslanik Siniša Mitrović se javlja za reč.)
Formalno, predlagač je narodni poslanik Čedomir Jovanović. Po Poslovniku, nije predviđeno da zamenik predsednika poslaničke grupe preuzima prava predlagača, kao što, po samoj analogiji, zamenik ministra u Vladi Republike Srbije ne može da se obrati Narodnoj skupštini umesto ministra. Jedino analogiju mogu da primenim [[Narodni poslanik Srđa Popović se javlja za repliku.]] Pomenuti ste samo po imenu, bez uvredljive konotacije u, moram kazati, maniru narodnog poslanika Vojislava Šešelja da komunicira sa poslanicima, tako da nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević, a posle njega narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovana predsednice, dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, poštovani građani, zaista je teško, posle diskusije po sistemu "što je babi milo, to joj se i snilo", da se rasprava o jednoj veoma ozbiljnoj temi vrati u ozbiljne tokove. Naša predsednica, u želji da demonstrira demokratsko vođenje sednice Skupštine, nesvesno ga pothranjuje da to što je babi milo još što duže sanja, ali ne verujem da će to i dosanjati. Poslanik Borislav Pelević, prilikom svog prvog izlaska za ovu govornicu po osnovu replike, u suštini je rekao pravu istinu zbog čega mi danas vodimo ovu raspravu. Afera danas veoma aktuelna, tzv. afera Pavković, nanela je ogromne štete državnim i političkim interesima Jugoslavije i Srbije. Zbog toga mi moramo raspravu o toj aferi da privedemo kraju, zbog toga što prvonadležni parlament, Savezni, nije uspeo, nije smogao snage i političke volje da to uradi, zato sad mora na sebe da preuzme ulogu ovaj parlament. Ako želimo građanima Srbije, Jugoslavije i svetskoj javnosti da pokažemo da umemo na ozbiljan način da vodimo politiku i da na ozbiljan način brinemo brigu o interesima ove zemlje i o interesima građana ove zemlje, moramo ovu priču privesti kraju na način kako nalažu naši propisi. Iz tih razloga, nimalo ne bih žalio za onim poslaničkim grupama koje ne žele da učestvuju u ovome. Predstavnik jedne poslaničke grupe reče - ovo je sukob dve političke grupacije u okviru DOS-a, izvolite pa vi između sebe raščistite; a oni će da sede u prikrajku, misleći da će na taj način pribrati za sebe neke političke poene. Ne mogu se politički poeni ubirati apstinirajući od rasprave na teme od bitnog značaja za interese države,unutrašnje i spoljne interese ove zemlje. Neophodno je i značajno je da se na ovu temu stavi tačka, jer u fotelji predsednika SRJ ne treba da sedi čovek sklon da se bavi stvarima, ako je tačno, koje mu pojedinci stavljaju na teret, kao što u fotelji načelnika Generalštaba ne bi trebalo da sedi čovek kome se stavljaju na teret stvari iznete u toku ovih rasprava. To je naš interes, da stavimo tačku na tu priču, a možemo je staviti samo jednom objektivnom raspravom i analizom, po izveštaju anketne komisije koju ćemo ovde formirati. Podsetiću vas, u našim klupama ovde sedeo je jedan izuzetno pametan poslanik, a zvao se Dragan Vukšić, koji je po državnim poslovima sada van ove zemlje. Mesecima je ukazivao da se i u našem Generalštabu i u Kabinetu predsednika Republike rade radnje koje izuzetno mnogo narušavaju uglednaše vojske i ove države. Mesecima je na to ukazivao. Možda je iz tih razloga,lako je dogovoreno, otišao za diplomatskog predstavnika van ove zemlje. Ali da smo tada prihvatili da se ta tema dovede do kraja, danas mi ne bismo bili u ovojsituaciji i ne bi nam svet postavljao pitanje - pa, čekajte ljudi,kakomislite da mi vama damo podršku, kako mislite da one planirane milijarde dolara investicija po osnovu direktnog ulaganja ili po osnovu privatizacije dođu u ovou zemlju, a vi vodite takve političke igre. Iz tih razloga smo mi to morali da raspravimo mnogo, mnogo ranije, da ne kažem mesec dana posle 5. oktobra mnoge stvari su morale biti raščišćene i danas ne bi bile tema dnevnog reda bilo kojih komisija i parlamenata. Danas bismopričali o nekim drugim pričama. Ali, ako smo već došli u ovu situaciju onda moramo biti duboko svesni svoje odgovornosti, da tu situaciju moramo dovesti do kraja. Jedini način je ovaj, kako predlaže akt o osnivanju anketne komisije, jer ovaj parlament i Republika Srbija moraju dovesti ovu stvar do kraja, kada neće da je dovedu oni koji su za to nadležni. Ali, oni neće da je dovedu do kraja iz dva razloga: jedni nisu dali saglasnost za formiranje anketne komisije u Saveznom parlamentu jer su svesni činjenice da bi se upravo tim radom došlo do dokaza njihove odgovornosti; a, drugi, naši koalicioni partneri na saveznom nivou, gospoda iz SNP-a, iz Crne Gore, neće da učestvuju u tome, kao što nisu hteli ni u izradi zakonskih osnova za saradnju sa Haškim tribunalom, jer misli da će na taj način pribaviti mnogo više političkih poena nego što će ih dobiti ako se uključe u rad. Jasno je da smo mi morali to da preuzmemo. Shvatite, na nama leži velika odgovornost i početkom septembra ovaj parlament će morati da zauzme definitivne stavove povodom ovoga. Molim vas i pozivam da ovu stvar ozbiljno razmotrimo i da je privedemokraju na način kako nalažu naša zakonska akta i naš ustav. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, a posle njega Srđa Popović.
Poštovana gospođo Čomić, poštovane koleginice i kolege poslanici, evo, ovom raspravom o anketnom odboru, odnosno predlogu za formiranje anketnog odbora, kao što je predložila grupa poslanika DOS-a, u liku njenog predsednika Čedomira Jovanovića, već smo i počeli rad anketnog odbora a da prethodno nismo razrešili suštinu: to je da ovde ima različitih mišljenja i predloga o tome čime sve treba ovaj anketni odbor da se bavi. Predsednik naše poslaničke grupe, dr Žarko Obradović,već je izneo naš zahtev da se predmet rasprave ovog anketnog odbora proširi i temom vezanom za hapšenje, kidnapovanje i izručenje bivšeg predsednika SRJ i Republike Srbije Slobodana Miloševića, a takođe i za rad državnih organa, jer je već više puta rečeno za ovom govornicom u ovoj sali, a i na drugim mestima, da je došlo do organizovane hajke u progonu socijalista; na razne načine: otpuštanjem sa posla; pisanjem krivičnih prijava; masovnom zloupotrebom službenog položaja itd. Mišljenja smo da bi ovajanketni odbor, ako se želi istina i da se stavi tačka na sve, pa i na ovo što se dešava oko tzv. afere Pavković, mogao da stavi tačku i na ovo o čemu je poslanička grupa SPS insistirala nekoliko puta -da se oformi anketni odbor i da se ispita sve ono što se dešavalo oko hapšenja, kidnapovanja i izručenja Slobodana Miloševića. Jedan sam od učesnika događaja u vreme prvog pokušaja lišavanja slobode Slobodana Miloševića i mogu da vam kažem, a to je štampa delimično objavila pa je doprlo do javnosti, da je došlo do grube primene sile, ničim izazvane, nad poslanicima, mojim kolegama;vi ste svedoci da smo odavde izašli na najavu mogućih događaja; državni organi primenili su izuzetno grubu sila prema narodnim poslanicimaove skupštine. Mislim da je to, pored drugih, još jedna tema za razgovor - ko, kako i na koji način je izdao naređenje da se ove stvari odvijaju onako kako su se odvijale;tu je načasnu ulogu imala i BK televizija, koja je dosta toga prenela, ali ne ovo o čemu vam govorim; uopšte nije htela da uzme izjave, niti da bilo šta od toga snimi i objavi. Ovde je više puta pomenuta želja da se stavi tačka na sve ovo, nemam ništa protiv toga, ali onim što se utvrdi, što će posle rada anketnog odbora da se objavi kao puna istina; konačno, povodom svega na čemu insistira SPS. Pomenuto je da je predsednik Koštunica institucija, da se ne radi o ličnosti Vojislava Koštunice, koji je i predsednik DSS-a,jedne od stranaka DOS-a, da je ovde u pitanju povreda te institucije. Zaboravilo se samo da je takva institucija postojala i pre Koštunice,da je i prema tojinstituciji ponašanje biloneadekvatno i da su iza tih ranijih stajali - miliona birača i narodna volja. Narodna volja se odve pominje samo kada je u pitanju DOS. Narodna poslovica kaže - svako se češe tamo gde ga svrbi. DOS svrbi ovaj sukob u okviru njega i želi da ga preko ovog anketnog odbora objavi, pokaže i prikaže u svetlu kako koja strana to vidi. Ne smatram da tu nema nadležnostiova skupština, ona može o tome da razgovara, jer je u pitanju i Vlada Srbije. Ne osporavam to pravo da svaka poslanička grupa ima svog predstavnika, ali molim vas da ne osporavate pravo SPS-u da ima svoje zahteve, svoje amandmane na predložena rešenja kad je u pitanju broj članova anketnog odbora, kao i ono čime će se baviti; a treba daodgovori na sva ta pitanja, jerevo već godinu i po dana se ne daje nikakav odgovor već se sve to zavlači pod tepih. Iz tih razloga mislim da će poslanička grupa, tek po prihvatanju ovih amandmana, uzeti učešće u ovom anketnom odboru. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđa Popović.
Poštovana gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predlagač - šef poslaničke grupe DOS, gospodin Čedomir Jovanović vam je rekao nešto o razlozima, načinima i ciljevima zbog kojih se formira ova anketna komisija. Pokušaću da kažem nešto o onome što jako zanimaparlament kao instituciju i svu demokratsku javnost, a to su istina, odgovornost i posledice formiranja anketnog odbora. Prvo o istini - mi smo 5. oktobra, da kažem tek, pošto je taj period dugo trajao, izašli iz perioda u kome se istina nije mnogo cenila. Mi smo živeli u virtuelnoj realnosti drugog dnevnika, u kojoj se Srbija nije saginjala, u kojoj su nas sankcije učinile jačim, u kojoj smo pobedili NATO. Jednoga dana je ta virtuelna istina bila u koliziji sa onom pravom; i onda se dogodio 5. oktobar. Istina je da su se i u parlamentu i u javnosti od 5. oktobra otvarala neka pitanja, na koja ni građani Srbije, ni parlamenti nadležni kao institucije, nisu dobili odgovor. Neka od njih pomenuli su moji prethodnici: ubistvo Bulatovića, afera Perišić, neke druge mnogo sitnije stvari o kojima je ovde bilo mnogo priča(balkanske ptice, zebra u Srpskih vladara, kolači u Skupštini). O svemu tome se ovde za govornicom jako puno raspravljalo, ali čini mi se da nije postojala politička volja da se te priče rasprave na jednom mestu i da se ljudi, koji se za ovom govornicom pominju na razne načine, pozovu u parlament, umesto da se po njima, sa bezbedne udaljenosti koju ova govornica i poslanički imunitet pružaju, samo pljuje i govori u odsustvu. Istina je, dame i gospodo, da je smenjeni načelnik Generalštaba sajoš nekoliko generala optužio predsednika SRJ da je planirao upad u Vladu Republike Srbijejedne junske noći prošle godine. Istina je da je predsednik SRJ, umesto odgovora, ponudio optužbu i rekao - Vlada Republike Srbije me prisluškuje. Biro za komunikacije Vlade Republike Srbije, institucije koju je izabrala ova skupština, prisluškuje kabinet predsednika SRJ; to je kršenje Ustava. Istina je da je predsednik Vlade, pod punom krivičnom i materijalnom odgovornošću, rekao da to nije istina i da su svi akteri koje sam pomenuo pristali da svedoče pred anketnim odborom u Saveznoj skupštini. Istina je, međutim, da je inicijativa DOS-a da se taj anketni odbor u Saveznoj skupštini formira propala, zato što za to nisu bili predstavnici partije predsednika SRJ. I šta će sa time da bude: da li je, pošto smo ovde danas krenuli sa narodnim poslovicama, "pojeo vuk magarca"; da li je u ovoj priči sa tim naslovom neko izvagao političku štetu, korist, rešio da to "gurne pod tepih" i da kaže - to šteti vladajućoj koaliciji, nemojte sada da se raspravljamo, hajde da razgovaramo o važnijim stvarima? To nas vodi, osim ka istini, do druge stvari koju od nas očekuju javnost ove zemlje i građani koji su nas birali, bez obzira na partije, a to je odgovornost ljudi koji predstavljaju određene institucije ovde pominjane: predsednika SRJ; ne zbog lika i dela, nego zbog funkcije koju obavlja, on je državnainstitucija; ne zbog lika i dela, nego zbog činjenice da je preko dva miliona ljudi glasalo zanjega, da su stotine hiljada ljudi rizikovale život u sukobu sa nedemokratskim režimom da bi on zaista bio i predsednik SRJ; načelnika Generalštaba; ne Miloševićevog generala čiju je smenu DOS tražio od 5. oktobra, nego prvog čoveka institucije - najjače oružane formacije u zemlji; za njega smo ovde danas čuli da je bio, pa da nije bio u Surčinu, da je zaglibio; ali ko će to da ga pita? Gospodo, kada formiramo anketni odbor imaćete priliku da neko od tih pitanja postavite i akterima te priče. Predsedniku Vlade Srbije, koji je otvoreno optužen za kršenje Ustava i prisluškivanje saveznog predsednika; za njega doduše postoji nekoliko predloga ovde u proceduri da bude smenjen; ali, da li neko ima hrabrosti da ga na anketnom odboru, pred novinarima i kolegama poslanicima, pita - da li je prisluškivao, da li su tačne i druge optužbe koje se ovde pominju? A šta ćemo sa drugim licima, savetnicima, koje niko nije izabrao, da li neko njih nešto može da pita, osim novinara? Šta je sa ljudima iz Biroa Vlade? Dame i gospodo, ljudi iz Biroa Vlade Republike Srbije optuženi su za prisluškivanje. Da li sa 178 strana mog policijskog dosijea, nastalog uglavnom prisluškivanjem, mogu da podržavam Vladu koja prisluškuje političke protivnike - ne. Na kraju, istina i odgovornost vode nas do posledica. Prva posledica formiranja ovog anketnog odbora je da će neki u njemu učestvovati, a neki neće. Ali, ponašanje ovih drugih je prećutna saglasnost sa šizofrenom situacijom: u njoj je najvažnije ko je pustio aferu; šta danas o tebi piše u novinama; nema odgovornosti za zloupotrebe državnih institucija ako one postoje; državni funkcioneri nisu odgovorni parlamentu i ne pojavljuju se da odgovaraju na pitanja ljudi izabranih u taj parlament. Druga logična posledica je da će se neki od aktera priče verovatno pojaviti pred anketnim odborom. Mislim da bi trebalo svi da se pojave. Neki neće, ali će time, kao i svojim neglasanjem u Saveznoj skupštini, praktično glasnije odgovoriti na pitanje koje javnost postavlja, nego da su o njemu nešto zaista i rekli. Treća stvar - biće posledica po nosioce javnih funkcija. Jedan mojprethodnik je ovde pomenuo da je važno ko ima većinu; nije važno ko ima većinu u anketnom odboru, nego da je rad odbora javan. O tom izveštaju ne glasa anketni odbor, usvaja ga Skupština. Znači, niste čitali predlog. Četvrta stvar je da prestanu priče o prisluškivanju. Građani su opravdano zabrinuti da ih neko prisluškuje, ukoliko najviši državni funkcioneri tvrde da su i on prisluškivani. Peta stvar je da započnemo jednom ozbiljnu priču o civilnoj kontroli nekih službi. Jedan od jasnih programa DOS-a bio je civilna kontrola vojske, delimično sprovedena saveznim zakonom, kao i službi bezbednosti na republičkom nivou. Sledi rasprava o zakonu o bezbednosno - informativnoj agenciji, kojoj je i te kako potrebna civilna kontrola. Civilna kontrola; to ne znači da civili kontrolišu naoružane formacije, bilo da je u pitanju vojska ili policija, nego da to čine institucije civilnog društva, od kojih je naravno najvažniji parlament. I poslednja stvar - konačna kontrola institucija nad voljom pojedinaca; način: javno, transparentno; to znači da niko nije iznad parlamenta, da niko nije iznad zakona i da svako može da bude pozvan na odgovornost u nadležne institucije. Dame i gospodo, ako ste za istinu, ako ste odgovorni ljudi i ako ste spremni da prihvatimo zajedno ove posledice, glasaćete za formiranje anketne komisije, koja će ispitati ovaj slučaj. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, zadnja afera koja potresa Srbiju sigurno zaslužuje da se o njoj raspravlja, pa i taj anketni odbor. Jer, potresla je dovoljno političku scenu Srbije, ali isto tako i uznemirila građane. Tako je isto niz afera, teških i rekao bih sramnih događaja, potreslo političku scenu i javnost Srbije u proteklih godinu i po dana, a da niste smogli snage ili niste hteli da uslišite predloge da se to, preko anketnih odbora ili tačaka dnevnog reda ove skupštine, stavi na dnevni red. Zar može biti gore kršenje svih ljudskih i božijih zakona od događaja koji su bili 30. i 31. aprila i 28. juna prošle godine? Mi smo, kao i javnost Srbije, takođe jako zainteresovani da znamo - ko su ljudi koji31. marta, u civilnim odelima, sa čarapama na glavi, sa šok bombama, mimo svih ljudskih zakona i kršeći sve propise i Ustav, ljudske i božije zakone, dolaze i hapse ranijeg predsednika, pa ga 28. juna, na najveći srpski praznik, što je još gore, isporučuju Hagu. Što niste tada prihvatili da znamo ko je to, ko jeste, a ko nije bio obavešten. Međutim, kada je došlo do sukoba između vas, kada je DSS ispala iz igre koju ste vodili, kada je trebalo da preuzmete prevlast, jedni nad vojskom, drugi nad policijom, kada je Pavković - kome svaka čast na onome što je učinio u ratu i kao generalu, ali jednostavno nije za politička prepucavanja, nije za politiku - izašao sada sa drugim načinom razmišljanja, onda je vama stalo da se utvrdi istina. Zašto niste utvrdili istinu kada smo je mi tražili? Što ne utvrdiste istinu, kada smo tražili, ko to prekopava Srbiju i pravi od Srba genocidni narod. Otkud te hladnjače u jezeru kod Kokinog Broda, otkud hladnjače, pa svi ste vi bili stanovnici....
Narodni poslaniče, podsećam vas na obavezu iznošenja istine za govornicom i da vaš lični stav ne pretvarate u činjenicu, ni u pokušaju.
... tražili smo da se stavi pred javnost rad tih ministara, niste hteli. Jednostavno, ono što vam ne odgovara, ne ide, a onda kažete da opozicija treba da učestvuje u anketnom odboru. Jeste, treba, ali i vi da učestvujete kada opozicija traži nešto da se stavi na dnevni red; onda je demokratija i onda smo ravnopravni. Jeste da vam je stalo danas da se utvrdi istina, stalo je i nama ;nikada mi ne bismo uskratilinaše učešće u anketnom odboru, u proporcionalnom načinu rada, jer iako vi imate većinu i tamo i ovamo, paćete utvrditi sve onako kako odgovara, ali sigurno vam je stalo da tu budu opozicioni predstavnici, koji će kolektivno uticati na vaše odluke. Zašto to niste isto uradili kada smo mi tražili? Godinamatražimo da se stavi na dnevni red predlog za smenjivanje pojedinih ministara i jednostavno ste se oglušili o to. Tek onda kada dođe da vama treba smena tog ministra, onda ćete vi to staviti na dnevni red. To ćete vi sa Mirkom raspraviti. Prema tome, onog momenta kada uslišite i naše zahteve, budite sigurni da će poslanici SPS-a, odnosno njeni predstavnici raditi u anketnom odboru. Mislim da će moj sledeći kolega kazati, nemojte se ljutiti kad neće i nemojte u takvim uslovima tražiti od poslanika opozicione partije učešće u radu. Onog momenta kada demokratski nastupite, kada pokušate da prevaziđete taj politički naboj prema opozicionim partijama i stavite sve ono što mi tražimo na dnevni red, budite sigurni da ćemo uzvratiti isto tako časno i na potpuno ispravan način ćemo učestvovati u radu da se dozna istina. Jer, ovaj narod Srbije zaslužuje istinu, ali istinu o svakom događaju i istinu o svakom pitanju koje se ovde postavi, a ne samo istinu kada je u vašem interesu. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Vladan Radovanović, a posle njega narodni poslanik Bora Drakulović.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, slušajući ovu malopređašnju diskusiju dođoh na ideju da počnem svoju onom narodnom - šta se bijeli u gori zelenoj, da l' su vile, da l' su labudovi. Vile nisu, nema teorije, labudovi nisu, garant. Anketna komisija se formira da bi se utvrdilo da li je predsednik Koštunica bio prisluškivan ili je on zlouporebio službeni položaj šefa države i vrhovnog komandatna oružanih snaga i samim tim ugrozio vitalne interese građana Srbije, instrumentalizujući oružane snage Vojske Jugoslavije. Anketna komisija treba takođe da utvrdi da li je predsednik Koštunica naredio prepad na Vladu Republike Srbije kao šef države i vrhovni komandant ili je to uradio u svojstvu predsednika stranke. Ne bi bilo loše ni da anketna komisija utvrdi da li predsednik Koštunica uopšte pravi razliku između ove dve funkcije ili istovremeno obavlja i jednu i drugu. Anketna komisija, odnosno parlament Srbije treba da uozbilje čitavu ovu priču, jer ona sve vreme, makar do sada, isključivo nanosi štetu međunarodnom kredibilitetu Srbije i Jugoslavije, ali pre svega Srbije;jedinu korist od svega ovoga, kako se do sada odvijalo, imaju tabloidi, novine, televizije, koje ovakvim političkim egzibicionizmom sebi povećavaju tiraž. Malopre sam video kako današnje novine pišu. Kažu:Agencija sa ovlašćenjima MUP-a - jedan naslov; drugi naslov - Pavković negirao optužbe DSS-a; treći naslov - Generali skloni velikom kriminalu; četvrti naslov - Nalić osporio tvrdnje o zloupotrebi Vojske Jugoslavije; peti naslov - Legitimna inicijativa DOS-a za smenu generala Tomića. Samo jedne novine na jednoj strani. Setimo se dalje svih pokušaja gospode iz Kabineta predsednika Jugoslavije, Nalića i Tijanića, da skrenu pažnju sa ove teme iprebace je na neku drugu, provocirajući novi skandal sa novinarkom lista "Danas",gospođom Odalović; zatim najnovije priče o tome kako se ovima i onima preti likvidacijom. To je inače bila glavna tema na prijemu u francuskoj ambasadi i time su se bavili sve diplomate koje rade u ovoj zemlji. Da li mi hoćemo da i dalje oponašamo neku latinoameričku državu gde predsednici zajedno sa generalima upadaju u parlament, hapse predsednika skupštine, suspenduju parlamentarizam; da li to hoćemo ili se nadamo da će "MGM" ili "Junajted " na tu temu snimiti film, pa će potući sve rekorde u gledanosti, a mi ćemo onda autorizovati jedan deo, obezbediti deo profita i na tajnačin ekonomsku stabilnost ove zemlje ili ćemo formirati anketnu komisiju, ispitati sve učesnike u tim dešavanjima na osnovudokaza i utvrditi činjenično stanje. Nije mi jasno zašto DSS na više poziva ne odgovara i ne želi da ima učesnike u ovoj komisiji, zašto zajedno sa SRS i SPS-om opstruiše anketnu komisiju, koja treba da opere obraz demokratskoj Srbiji, izgovarajući se da srpski parlament nije nadležan. Molim vas da se još jednom podsetimo da je upravo predsednik Jugoslavije izabran na tu funkciju glasovima građana Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bora Drakulović, a posle njega narodni poslanik Miloš Lukić.
Kolege poslanici, siguran sam (pripadam SPS-u, ovom tvrdom krilu koje ne možete da salomite, tj. krilu Slobodana Miloševića, pošto mi dobacujete, reći ću vam to što sam rekao, ako je problem Milošević) da bismo uvek podržali svaki anketni odbor zarad istine, da je građani Srbije znaju. Ali, kako? Zar samo sada kada odjedanput vama odgovara zbog nečega. Svedok sam, još uvek živ, događaja od 28. juna, kada ste kidnapovali predsednika Miloševića, pored svih garancija, koje su potpisali najveći faktori Srbije i Jugoslavije, znači Koštunica, Đinđić i Milutinović, da nema Haga. Taj dokument postoji, on mora ugledati svetlo dana. Kako onda verovati,nakon godinu i više dana, sada kad vas tako žulja ovaj događaj; uzgred, mislim da je mnogo mali u odnosu na ono što ste uradili. Nije mene briga za vaše svađe, dabogda oči povadili među sobom, to mi uopšte ne smeta, ali je stvar u nečemu drugom.....
Narodni poslaniče, upozoravam vas na pristojnost jezika koji se upotrebljava za skupštinskom govornicom.
Oprobajte se, brate, na izborima, pa da vidimo koliko ste vi to popularni, moćni, vredni; znate kako ćete se lako izmeriti, imaćete one male kombi strankice. Ponavljam, ukoliko vi prihvatite anketni odbor, ovaj isti koji sada predlažete, ali da radi i slučaj Milošević, kojim ste napravili najveću sramotu srpskom narodu, onda će Socijalistička partija Srbije sigurno u tome učestvovati.
Narodni poslaniče Boro Drakuloviću, još u toku vašeg nastupa za govornicom upozoreni ste na vrstu jezika koji se sme koristiti za ovom skupštinskom govornicom. Nivo tolerancije koji podrazumeva ovakva rasprava i u kojoj su tolerisani govori prethodnih govornika, s obzirom da konstituisanje anketnog odbora povodom ovakve teme zaista podrazumeva slobodu govora, ipak ima granice i ukoliko imate nameru da se izvinite Narodnoj skupštini za način svog nastupa za skupštinskom govornicom odustaću od svoje obaveze da vam izreknem opomenu. Ukoliko nemate nameru da se izvinite Narodnoj skupštini, onda ćemo postupiti po Poslovniku. Da li ćete se izviniti Narodnoj skupštini za sadržaj svog govora tokom rasprave? Narodnom poslaniku Borivoju Drakuloviću izričem prvu opomenu. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić, a posle njega narodni poslanik Hranislav Perić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog odluke o obrazovanju anketne komisije Narodne skupštine Republike Srbije radi sagledavanja stanja itd, ovaj naslov bi sigurno oduzeo prvi minut govora, a suština je u tome da bi ovo trebalo da se zove anketna komisija koja treba da razreši sukob između dva lidera, Zorana Đinđića i Vojislava Koštunice. Ovoj državi potrebne su dve stvari: neosporno reforme u privredi, poljoprivredi, zdravstvu, prosveti, kulturi itd. i patriotizam. To je uočeno jer je očigledno da Srbi ne žele da se odreknu patriotizma i svog imena. Svedoci smo kako se pred očima javnosti manipuliše sa ova dva pojma i kako se javno mnjenje usmerava čas na jednu, čas na drugu stranu. Prividno sve to liči na nepremostiv sukob između Zorana Đinđića i Vojislava Koštunice. Međutim, po našem mišljenju tu se radi o smišljenoj i sinhronizovanoj akciji, čiji je rezultat bi trebalo da bude eliminisanje svih ostalih političkih snaga i grupisanje ukupne političke moći u dva centra, koja su privržena ovoj dvojici lidera.Verovatno da iza svega ovoga stoji neka moćna međunarodna agencija za ispitivanje i oblikovanje političke volje građana, kao što je to ranije govoreno, a očigledno je da se to radi vrlo ozbiljno i vrlo perfidno. Postavlja se drugo pitanje: šta je sa međunarodnim ugledom zemlje, šta je sastranim ulaganjima, odnosno sa onim ljudima koji su zainteresovani da u našu državu ulože svoj kapital. Ako se na trenutak stavimo u njihov položaj, zaključićemo sigurno da oni nemaju nikakvu motivaciju i da na ovaj način ova država izgleda vrlo nesigurno i nestabilno za bilo koja strana ulaganja; a moramo biti svesni da bez tih stranih ulaganja, bez stranog kapitala teško da će ova država da krene boljim putem. Predsednik SRJ Vojislav Koštunica je očigledno preterao kada se ustremio na Vojsku Jugoslavije, zaboravivši da je vojska institucija koja do sada nije bila kompromitovana; srpski narod je tradicionalno poštuje i veruje joj bez obzira na sve teškoće, posebno one ekonomske, a one vojsku trenutno potresaju. Moramo se podsetiti da vojska nisu samo oficiri, nego i naša deca trenutno u uniformu i da to treba tako gledati. Umesto da se pitamo zbog čega nam vojska bukvalno preskače obroke i zbog čega je nivo opremljenosti izuzetno nizak, bavimo se time da li Đinđić prisluškuje Koštunicu, ko koga zloupotrebljava, ko kome komanduje itd. Krajnje je vreme da se sa ovom praksom prekine. Prvi put danas sa ove govornice iz poslaničkog tabora DOS-a čulo se da ova skupština treba da ima značajniju ulogu u političkom životu i to je ono na čemu mi insistiramo već od samog konstituisanja. Očigledno je da je u ovom sukobu sve predimenzionirano i da je to tako medijski upakovano da danima drži pažnju građana. Naravno, ova pažnja se drži kako bi se zaboravili ekonomski problemi, problemi otpuštanja sa posla, zatim sve veći broj stečajeva firmi, poskupljenje struje, uvođenje TV pretplate, ukupan pad standarda građana itd. Ako se vratimo u prošlost, očigledno je da ovakve afere potresaju srpsku javnost u određenim pravilnim vremenskim intervalima,da se uvek pojave kada se vrši atak na standard građana i kada se neki drugi propisi iza ove medijske kampanje guraju. Takođe, moramo napomenuti da su po pravilu generali učesnici ovih afera, jer verovatno da su Vuk Obradović, Perišić i sada Pavković pogodne ličnosti za novinske članke i za ovakvo pisanje, tako da se vrlo vešto i perfidno drži pažnja javnosti na ovim temama. Poslanička grupa SSJ smatra da iz svih onih razloga koji su do sada izneti ne želi da učestvuje u radu ovog anketnog odbora, ali se iskreno nadamo da je ovo poslednja afera i da ovu skupštinu i našu javnost više neće potresati afere, nego ćemo se okrenuti radu i obavljati svoj posao, i mi u Skupštini i naši građani.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a posle njega narodni poslanik Bojan Pajtić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što budem na temi molim vas da imate jednake kriterijume kada izričite kazne poslanicima Socijalističke partije. Nismo mi i radikali ovde dežurni samo za izricanje kazni. Vlada utisak da vodite dobro Skupštinu i molim vas da to nadalje ne kvarite.
Po članu 84. stav 2. obaveštavam narodnog poslanika da na greške o vođenju Skupštine ima obavezu da upozori predsednik poslaničke grupe ili ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe koja ima ima primedbu kao povredu Poslovnika, ukoliko se ne radi o odredbama koje su diskreciona ovlašćenja predsedavajućeg Narodne skupštine. Znači, ovo što ste u početku svog govora iskoristili predstavljalo bi takođe kršenje Poslovnika. Merila koja imam, imam jednako za sve narodne poslanike i obavestim narodnog poslanika da je u njgovom interesu da ne koristi govor mržnje, da poštuje Poslovnik i to molim i vas. Imate jedan minut duže, što se tiče vaše poslaničke grupe, zbog intervencije predsedavajućeg.
Na dnevnom redu je formiranje anketne komisije za ispitivanje zloupotreba: ko je hteo da organizuje upad u Vladu, ko je koga prisluškivao; verovatno ima toga dosta, da bi komisiji bilo potrebno toliko vremena koliko ste proveli vremena od kada ste došli na vlast. Mi iz Socijalističke partije nemamo nameru da se mešamo u raspravu koju ste proizveli vi unutar DOS-a. Vi ste sve ovo radili, pa onda i kažite ko je sve vršio zloupotrebe. Vidi se da ne ide dobro i da vam građani zameraju što ste ovako radili. U suštini, mi ćemo se zalagati,uvek smo tako činili, da se utvrdi istina. U više navrata obraćali smo se Skupštini i predlagali anketne odbore na mnogo tema: da se osnuje anketni odbor za Kosovo, šta se tamo dešava i ko za koga radi; da se osnuje anketni odbor za ispitivanje ko radi šverc sa cigaretama; (Na šta liči ovo dobacivanje?) da se osnuje anketni odbor da se ispita nezakonito hapšenje Slobodana Miloševića; (Možete li jače da vičete? Kada se vrši politička rasprava, treba da se ima kultura.) da se formira anketni odbor da ispita sva politička ubistva koja su se dogodila od kada ste vi na vlasti; afera Perišić; verovatno ima mnogo toga zašto treba osnivati anketne odbore, a to je vaša stvar. Vi ste na vlasti, vi ste većina u ovom parlamentu, možete sve, da optužite i osudite koga god hoćete, da pošaljete u Hag koga hoćete, da uzmete mandate u Skupštini, mandate jednoj političkoj grupi. Vi u Skupštini možete vašom većinom da izglasate da je danas nedelja, iako je utorak. To uporno i stalno radite. To vam prolazi zasad i možda još za neko vreme, ali ne može večito; hteli vi ili ne, ovo će jednog dana sve izići na videlo i svakoga će stići pravda, mi duboko u to verujemo. Već dve godine ste na vlasti, a vi se još bavite nama. Mandat će vam izaći, a vi se još bavite nama. Umesto da realizujete obećanja koja ste dali građanima Srbije; npr, da ćete smanjiti kriminal u Srbiji. Kako ćete smanjiti kriminal u Srbiji kada vam Vlada radi kriminal: prisluškuje predsednika; (Ako Vlada prisluškuje predsednika, šta je to? Vi ste to rekli kada ste anketni odbor formirali.) kada predsednik Koštunica radi kriminal i naruđeje da vojska zauzme Vladu; sve je to kriminal unutar DOS-a; kada potpredsednik Vlade odaje državne tajne. Šta rade ostali, kada to rade najveći državni rukovodioci. Može gospodin Čeda Jovanović vazdan ovde da drži političke i mitingaške govore, a to više ne prolazi kod građana, svima je jasno šta se dešava danas u državi. Na samom kraju, mi ćemo učestvovati u radu komisije ukoliko prihvatite amandman SPS koji su podneli kolege poslanici Rajko Baralić i Branko Ružić. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić, a posle njega narodni poslanik Dragan Marković.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dodirniću samo nekoliko ovde pokrenutih pravnih i političkih pitanja, bez opštih mesta, koja su u priličnoj meri apsolvirana. Postavljeno je pitanje nadležnosti Republičkog parlamenta da postupa u ovom slučaju. Nadležnost Republičke skupštine ne proizilazi iz činjenice da Republika Srbija isključivo finansira organe federacije već više od 10 godina i da finansira kabinet predsednika SRJ, a ontroši više od polovine sredstava u odnosu na Republičku vladu, koja sadrži 19 ministarstava, šest potpredsednika i jednog predsednika Vlade.Dakle, kabinet jednog čoveka košta koliko gotovo i 25 kabineta. Ne proizilazi naša nadležnost ni iz činjenice da je ovim slučajem bila ugrožena Republička vlada, koja je praktično izvršni organ ovog najvišeg parlamentarnog predstavničkog i zakonodavnog tela u Republici Srbiji. Naša nadležnost proizilazi iz člana 135. Ustava Republike Srbije, gde je jasno i decidno kazano da su organi Republike Srbije obavezni da zaštite interese Republike Srbije u slučaju da su ugroženi ponašanjem, odnosno aktima organa federacije. Dakle, formiranje ovakve komisije nije naše političko pravo, nego je naša ustavna obaveza. Drugo pokrenuto a nerazjašnjeno pitanje odnosi se na sastav anketne komisije, gde su opozicione stranke odbile da učestvuju u toj anketnojkomisiji. Kada pola Generalštaba tvrdi da se Srbija nalazila na ivici vojne intervencije, onda postoji osnovana sumnja da je ispunjena školska definica u pravnoj teorijida je jedan organ,čiji je delokrug zakonski definisan, preduzeo ili nameravao da preduzme mere koje nikako nisu zasnovane na zakonu, da bi takvim merama promenio pravne i političke odnose u zemlji. To je, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, definicija državnog udara, kombinovanog sa vojnim udarom koji je bio nameravan i planiran u ovom slučaju. Ko se nekada nalazio u prostorijama Biroa za komunikacije Vlade Republike Srbije, zna da se u tom birou nalaze deca, prosek starosti je ispod 25 godina i zna, ukoliko ima iole analitičkog duha, da posledice ovakve intervencije nisu mogle biti drugačije nego samo krvavi epilog, poguban po sve institucije sistema, kako na nivou Republike, tako i na nivou savezne države. Poštovane i dame i gospodo iz opozicije, odnos prema ovom pitanju nije ništa drugo nego odnos prema instituciji pravne države i civilne kontrole vojske. Kada je ugrožen demokratski poredak, kada je ugrožen pravni poredak, kada ćutanje nije politički stav, tada ćutanje predstavlja političku kapitulaciju. Anketna komisija stvara se da razreši određene dileme koje su se pojavile u ovom slučaju. Ni pravna teorija ni politička praksa ne poznaju ovakve situacije i upravo su zbog toga takve bile i nastale. Pravna teorija ne poznaje ili definiše kao nezakonitu ovakvu repliku kakvu imamo na saveznom nivou, repliku kabineta iz predsedničkog sistema, kada on predstavlja Vladu, izvršni organ. Ovo je nezakonito i davanje državnih ovlašćenja jednom privatnom organu, neformalnom centru moći, nije ništa drugo nego zloupotreba službenih ovlašćenja. U tom smislu, nije nam potrebna anketna komisija da bismo to utvrdili. To je očigledno samo po sebi. To praktično predstavlja privatizaciju države. Politička praksa poznaje slične incidente. Dešavali su se u zemljama Latinske Amerike 60-tih godina, kada smo videli čitav talaspokušaja i izvedenih državnih i vojnih udara, pa politička praksa poznaje takve vrste neinstitucionalnih, izmeštenih organa i centara moći; isto je bilo 60-tih godina prošlog veka u Kini, kroz funkcionisanje institucije tzv. četvoročlane bande. Na svu sreću, naši generali su nivoa svesti daleko iznad kolumbijskih generala i samkabinet nije bio u stanju da sprovede kulturnu revoluciju. U političkoj istoriji postoji još jedna afera prisluškivanja u SAD-u, kada je sproveden jedini uspešan postupak impičmenta predsednika Niksona. Međutim, razlika u odnosu na taj slučaj jeste da se radilo o stvarnom prisluškivanju i da nikome nije padalo ni na krajpameti da upotrebi vojsku; a da se pokušala ili da je upotrebljena vojska, ne bi rezultat bio samo smena , nego bi posledice po Niksona i po njegovu administraciju bile dalekosežnije i sigurno bi zadirale u domen krivične odgovornosti. Neće anketna komisija, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, smeniti predsednika savezne države, niti smeniti i raskombinovati njegov kabinet; neće preuzeti nadležnosti Savezne skupštine. Sasvim je sigurno da je obaveza ovog parlamenta da zaštiti pravne institucije, institucije sistema u Republici Srbiji. Nećemo preuzeti ni jedno ovlašćenje više nego što nam to omogućava republički ustav. Možemo se zakleti građanima Republike Srbije da ćemo u cilju zaštite njihovih interesa upotrebiti sva dozvoljena pravna i politička sredstva. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Dragan Marković. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Molila bih narodne poslanike da poveruju da predsedavajući zna Poslovnik i da je u pitanju pomeranje od par minuta, a da je pauza po pravilu jedan sat. Uobičajili smo u 14,00 časova, a neće nam smetati da bude u 14,05 ili 14,10. Izvolite poslaniče.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi iz SSJ smo očekivali da će pauza danas biti od 14,00 sati, kao i svakog dana, ali pošto je predsedavajuća drugačije odlučila, dozvolite mi da se sa par rečenica osvrnem na Predlog odluke oformiranju anketne komisije za ispitivanje tzv. afere Pavković. Kao što ste čuli od prethodnih govornika iz redova poslaničkog kluba SSJ, iz poznatih razloga, da ne bih oduzimao vreme, nećemo učestvovati u radu ove anketne komisije. Rekao bih da ima i proceduralnih problema da se uopšte formira ova anketna komisija. Naime, što se tiče pozivanje na Ustav Republike Srbije, na član 135. stav 2, ne bih oduzimao vreme da ga čitam, neka ga čitaju oni koji nisu pravnici, pravnicima je jasno da se pozivanje na ovaj član i na ovaj stav ne može uzeti kao osnov za formiranje ove anketne komisije. Ovo je izgleda želja da se u ovom trenutku, kada je već druga polovina jula, ovaj sukob interesa između dve vladajuće partije unutar DOS-a izloži javnosti Srbije, da građani Srbije zaborave tekuće probleme sa kojima se sukobljavaju u ovom trenutku. Oni su veoma veliki. Pad standarda je očigledan, narod sve lošije živi. S druge strane, smanjenje proizvodnje. I vaši mediji su objavili da je pad proizvodnje u Srbiji, u odnosu na isti period prošle godine, za oko 1,2%. Plate su sve manje i sve neredovnije se isplaćuju. Penzioneri sve teže žive. Ova anketna komisija treba da završi posao, kako se predviđa, do kraja avgusta. Posle toga bi trebalo da se bavimo opet izveštajem anketne komisije, a znate da građani Srbije u tom trenutku treba da razmišljaju o nabavci ogreva, knjiga i učila za đake i studente, o tome da treba da spreme zimnicu itd. Treba te probleme građana Srbije gurnuti u drugi plan, da ne bi razmišljali o tome da li imaju para u džepu, da li će ostati bez posla itd. Da završim samo jednom rečenicom; ovaj sukob između Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije me podseća na dvoje mladih koji su se zabavljali deset godina, držali se za ruke, voleli se i ljubili na svakom koraku, a kad su sklopili brak, razvode se posle mesec dana.
Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, kao poslednji prijavljeni govornik. Raspoloživo vreme za poslaničku grupu SSJ je 7,30 minuta.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SSJ je prvo prihvatila da ima svoje članove u anketnoj komisiji; kasnije smo odustali zato što nijedna partija iz opozicije nema članove u komisiji. Mi smatramo da je možda dobro što će građani Srbije da saznaju pravu istinu. Gledajući ovih dana ono što je govorio general Pavković, možda mogui da poverujem u tu priču da je to tačno, ali se sa druge strane postavlja pitanje zašto general Pavković to nije rekao tada kad se to desilo. SSJ smatra da ova skupština ima i prečih stvari, ali ovo je možda i prva stvorena stvar, imajući u vidu da ceo svet gleda kako se svađaju dve najveće partije i njihovi predsednici: s jedne strane predsednik SRJ i DSS Vojislav Koštunica, a sa druge predsednik Vlade i DS Zoran Đinđić. Postavlja se pitanje ko će više da dođe u Srbiju, da donese neke pare i da uloži u privredu. Ali, dolaze neki koji kupuju neke placeve pored autoputa za benzinske pumpe, uzimaju devize, koriste tranzitni saobraćaj kroz Jugoslaviju i nose pare u državu odakle su ti preduzetnici. Nijedno malo i srednje preduzeće nije napravljeno od tih para i ne verujem da će nadalje biti napravljeno. Takođe, po meni, najveću odgovornost za sve ovo što se dešavalo u Srbiji ima nosilac liste, onaj ko je rekao - ko može jedino da vas pogleda u oči, Vojislav Koštunica. Čedomir Jovanović kaže da su bili u ljubavi sa DSS, DOS i DSS. Da, bili ste u ljubavi, ali ste izrodili decu.Ta deca su vaši birači, koji su danas ostali bez posla i bez radnih mesta. Najveću odgovornost uvek ima tata, a tata je Vojislav Koštunica. Možda bi me on uverio da to nije tačno... Nemojte vi stalno da dobacujete, jer ništa ne pričate, ne razmišljate svojom glavom, samo znate da stiskate dugme. Pošto ste skoro postali poslanik, treba da prođe neko vreme i da imate pravo da dobacujete.
Narodni poslaniče, molim vas da ne komunicirate sa poslanicima, a da narodni poslanici ne dobacuju i da poštuju Poslovnik.
SSJ možda ne bi poverovala da predsednik DSS radi ovo što je u javnosti izrečeno, ali do dana današnjeg predsednik SRJ i njegova partija nisu podneli zahtev da tačka dnevnog reda u Skupštini Srbije bude poverenje Vladi Srbije, odnosno smena Vlade Srbije. To znači da imaju veliku odgovornost i da možda imaju neka dela koja bi se u međuvremenu objavila, a na štetu DSS. Takođe, moram da upoznam našu javnost da zna, kada su na sednicamabili prisutni poslanici DSS,izlazili su za ovu govornicu i kritikovali sve zakone, samo da bi sakupili jeftine političke poene, a posle glasali za te predložene zakone. Ali, najviše zameram poslanicima sa Kosova i Metohije; oni, kako iz DOS-a, tako i DSS-a, izađu ovde i kritikuju ono što Vlada radi kada su u pitanju Srbi sa Kosmeta, a posle toga glasaju za predlog DOS-a. Koristim priliku da kritikujem i Momu koji sedi ovde. Formiran je Odbor za Kosmet, a do dana današnjeg se taj odbor nije sastao, jer su veliki problemi kada su u pitanju Srbi sa Kosmeta. Takođe, dame i gospodo, mi iz SSJ smo smatrali da treba da se napravi anketna komisija za poljoprivredne proizvođače, da ispita šta to radi ministar za poljoprivredu i zašto je cena žita ista kao što je bila u 2001. godini. Ako je inflacija 40%, onda cena treba da bude 9,80, a ne sedam dinara. Najveći problem građani Srbije imaju ( vi ovde koji sedite možda i ne, pošto mi imamo dobre plate u ovoj skupštini, debele plate; za našeg mandata smo dva puta povećali sebi platu; poslanici SSJ svoje plate daju Srbima sa Kosmeta i za Fond "Treće dete"), jer kad ujutru ustanune znaju kako im se zove zemlja, da li im je prodata fabrika... Sada markiram, pošto Čedomir Jovanović gleda predsedavajućeg, pa kaže - isecite malo, isecite - zato sepomeram, da ne vidi predsedavajuću. ... ne znaju da li treba da idu na radno mesto ili da izađu na ulicu, da li njihovo preduzeće štrajkuje. To je problem. Čedomir Jovanović je dobar dirigent, ali se ne razume u muziku. To je problem, što ima pogrešan ritam. Dame i gospodo, SSJ smatra da jedina institucija koja nije iskaljana, to je Vojska Jugoslavije. Ovih dana ste i to uspeli da uradite. Mi želimo da se što pre sazna šta je istina i da li uopšte ima istine. Povodomonoga što je izrekao gospodin Pavković ne dozvoljava mi karakter da sumnjam, jer je on imao vojnu zakletvu i bio jedan od prvih ljudi na Kosmetu za vreme rata i znamo koja je njegova uloga bila. Ta anketna komisija treba da ispita i drugu stranu. Da li je tačno da je predsednik države dao takav nalog da se, u trenutku kada treba da sarađujemo sa celim svetom, izvrši vojni udar. To je, po meni, vojni udar. Jedino što je spas za ovu državu u ovom trenutku jeste da se pomogne penzionerima čije su penzije veoma male, prosvetnim i zdravstvenim radnicima, gde su takođe plate veoma niske. Uslovi u bolnicama su katastrofalni. Treba da se pomogne Srbima sa Kosmeta, da se raspišu novi izbori, dame i gospodo. Da, građani ... [[žagor]] Da, da mi dođemo. Doći ćemo, jer to govori anketa koju mi pravimo, a ne ona koju ste vi naručili. Ponekad izleti pojedinim agencijama da je stranka u perspektivi, koja ima najveću popularnost, Stranka srpskog jedinstva; onda se vlasnici tih agencija zovu i kaže im se - nemoj to više nikada da radiš itd. Ali, mi radimo svoju anketu. Ako je anketa tačna, onako kako je vi prikazujete, zašto ne raspišete izbore? Čega se vi to bojite? Izađite na izbore pa kažite građanima Srbije - glasali ste prošli put, pa je smetao Koštunica; ali, kada budete glasali drugi put - što ćemo mi biti dobra vlada, što ćemo mi biti dobar DOS; i naravno, građani će to prihvatiti, a najviše penzioneri kojima dajete savet - ako nemate za struju vi gospodo prodajte svoje stanove pa platite. Da li je to savet? Pa, dajete im savet da je mnogo dobro i da je to velika građanska obaveza ukoliko se plati TV pretplata. A kada ste u izbornojkampanji govorili suprotno, kao član Odbora za kulturu i informisanje sam postavio pitanje - ko će finansirati RTS. Ukoliko nema onoga ko će da je finansira, onda će imati problem da sluša ono što kažu građani Srbije. Vama koji stalno pričate- vreme, vreme, u srednjem redu, pošto ništa niste uradili u životu ...
Poslaniče, osam minuta i trideset sekundi .
Sat vremena ću odvojiti za vas, pošto imam 15 minuta a vi slabo kapirate, sat vremena ću odvojiti da vam ispričam neke stvari o životu; o svemu. I, koje još pitanje se postavlja, dame i gospodo ...
Narodni poslaniče, taj sat vremena koji ćete utrošiti na komunikaciju sa kolegama ne može da ulazi u vreme poslaničke grupe SSJ. To vreme je potrošeno.
Da li imam još vremena?
Ne, prekoračili ste jedan minut. Narodni poslanik Momčilo Trajković, replika na izlaganje narodnog poslanika Dragana Markovića.
Gospodina Markovića sam uvek smatrao dobronamernim. Međutim, njegova današnja izjava ne može biti prihvaćena kao dobronamerna. Najverovatnije je da se on nije informisao. Čini mi se da je bio malo odsutan dok su se održavale sednice odbora. Čudi me da ga članovi njegovog poslaničkog kluba nisu obavestili da su održane dve sednice odbora. Jedna je bila konstitutivna, pre 10 dana, a prošle nedelje je održana sednica Odbora za Kosovo i Metohiju i Odbora za zdravstvo, na kojima smo razmatrali pitanja zdravstva. Kao predsednik skupštinskog odbora uputio sam jedno pismo gospodinu Čoviću, predsedniku Koordinacionog centra, na osnovu Poslovnika o radu Skupštine, da nam dostavi informaciju o stanju na Kosovu i Metohiji, koju ćemo kao odbor razmatrati, a takođe sam uputio i pismo ministru za obrazovanje, gospodinu Gašu Kneževiću, da i to pitanje stavimo na dnevni red. Prema tome, vi dobro znate koja je uloga odbora, da on ne može ništa van Poslovnika i da će morati mnoga pitanja da razmatra sa drugim odborima, ali je sigurno da će se tema Kosova i Metohije i te kako češće naći na dnevnom redu nego što je to bilo do sada i nadam se da ćemo onda moći zajedno da nađemo odgovore na sva ta pitanja. Ovo sam morao da kažem iz najbolje namere, jer odbor koji je formiran pre nedelju dana ne može odmah da bude kritikovan zato što ne radi, a on samostalno i ne radi. To nije vlada nego skupštinski odbor. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predlagač odluke.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na kraju rasprave o ovoj tački dnevnog reda samo želim da vas upoznam da sam prihvatio amandmane koje je predložila SSJ i da sam kao predlagač formiranja anketne komisije predložio amandmane kojima se ide u pravcu dogovora postignutog na večerašnjem sastanku šefova poslaničkih grupa. Dakle, poslaničke grupe koje i danas smatraju da im nije mesto u anketnoj komisiji, u skladu sa amandmanom koji sam podneo, moći će u bilo kom trenutku, bez bilo kakvih uslovljavanja, da se priključe radu anketne komisije. Možda će se u međuvremenu steći neki novi razlozi za takvu vrstu njihovog angažovanja. Želim da vas upoznam sa našom namerom da vam u potpunosti izađemo u susret i u bilo kom trenutku vam omogućimo da se priključite radu anketne komisije, ničim ne uslovljavajući vaše ponašanje u tojanketnoj komisiji, osim poštovanjem poslovnika o radu koji će biti utvrđen i koji će biti jednak prema svima. Što se tiče kritika koje su iznete a ticale su se inicijative koja je i danas ovde pokrenuta, nisam primetio da je neko osporio razloge za formiranje anketne komisije, s tim što su postojali neki stavovi koji su za nas kao predlagače neprihvatljivi, pre svega zbog toga što mislimo da nas oni udaljavaju od konačnog rešenja. Hapšenje i ekstradicijaSlobodana Miloševića Haškom tribunalu su teme koje imaju svoj sudski epilog u procesima koji se vode i svoj politički epilog kroz usvajanje Zakona o saradnji sa Haškim tribunalom. Anketna komisija u ovom trenutku za nas nije prihvatljiva jer bi praktično uradila ono što su uradile novinarske redakcije i političari u svojim istupima.Otvaranje pitanja - ko su bili ljudi u civilu ispred rezidenicje bivšeg predsednika - to je potpuno besmisleno, bar za anketnu komisiju; imate čak i članove poslaničke grupe koji su te noći bili tamo, pa možete dobiti odgovor od njih. Ipak, što se tiče druge vrste primedaba, status poslaničke grupe, primena Poslovnika, uvažavanje nekih zahteva koji su izneti pre godinu i po dana, to bi takođe za nas bilo neprihvatljivo. To je vraćanje unazad. Čak i kad bi na tako nešto pristali, da to uradimo, ne bismo mogli da menjamo Poslovnik i da izlazimo u susret zahtevu jedne stranke, koja bi time bila više nego povlašćena. Dakle, ne možemo da prihvatimo one inicijative ovde pokrenute, a kojese tiču proširenja nadležnosti i širenja teme koju bi obuhvatio rad te komisije, ali ne odustajemo od podnetih amandmana i možete u svakom trenutku kao predstavnici opozicije učestvovati u radu anketne komisije, sa članovima koje imenujete, prisustvovati sednicama jer će biti javne, tako da kroz kritike ili sugestije možete doprinositi boljem radu te komisije. Očekujem da ćemo se za 30 radnih dana sresti ovde u parlamentu. Tada ćemo razgovarati o izveštaju te anketne komisije i to će biti prava prilika za test poslanika DOS-a i građana koji su nam dali poverenje, jer će se iz tog izveštaja videti da li smo bili objektivni, da li je tu bilo nekih tabu tema i da li smo mi zapravo ovim hteli da uradimo ono što nam se povremeno ovde spočitavalo, kako je našanavodna namera da se čitav problem rešikroz sukob DSS-a i DOS-a. Ovo je za nas institucionalni problem i mi ćemo ga rešiti u institucijama.
Zahvaljujem. Podsećam da amandmani koje prihvati predlagač akta postaju sastavni deo predloga odluke, tako da će odluka koju ste dobili u toku dana za glasanje biti takva da poslaničke grupe DSS i SRS mogu imenovati članove u toku rada anketne komisije. To su amandmani koji su postali sastavni deo Predloga odluke. Ovim smo završili jedinstveni pretres. Da li još neko želi reč? (Niko.) Da li reč želi predlagač odluke? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo završili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o podnetim amandmanima i Predlogu odluke u celini, s tim što je odluka izmenjena amandmanima koje je predlagač prihvatio na osnovu predloga poslaničke grupe SSJ. Ovim završavamo osmu tačku dnevnog reda. Određujem pauzu do 15,25 minuta.
Pošotvane dame i gospodo, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Pre nego što pređemo na razmatranje devete tačke dnevnog reda, Predloga zakona o dopuni Zakona o lokalnim izborima, jedno saopštenje - obaveštavam vas da je u Narodnoj skupštini Republike Srbije obrazovana nova poslanička grupa pod nazivom Poslanička grupa DOS - Koalicija Vojvodine i Srpski pokret otpora-Demokratski pokret za Kosovo i Metohiju u Srbiji, koju sačinjava pet narodnih poslanika. Za predsednika poslaničke grupe određen je narodni poslanik Marijan Rističević, a za njegovog zamenika narodni poslanik Sredoje Mihajlov. Prelazimo na 9. tačku dnevnot reda: - PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O LOKALNIM IZBORIMA Primili ste Predlog zakona, koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se ono raspoređuje poslaničkim grupama srazmerno broju poslanika koje imaju. Molim šefove poslaničkih grupa da predaju liste sa redosledom prijavljenih narodnih poslanika, koji žele da učestvuju u raspravi o ovoj tački dnevnog reda. Pošto Zakonodavni odbor i Vlada nisu dostavili izveštaj, odnosno mišljenje o razmatranju Predloga zakona, predlažem da Narodna skupština, saglasno članu 159. stav 2. Poslovnika, pretres Predloga zakona obavi i bez izveštaja Zakonodavnog odbora, kao i bez mišljenja Vlade. Stavljam na glasanje predlog koji sam iznela. Za 83, protiv 13, uzdržanih nema, nije glasalo 25, od ukupno 121 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog da se raspravi obavi bez izveštaja Zakonodavnog odbora i bez mišljenja Vlade. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predlagač, narodni poslanik Čedomir Jovanović, želi reč? Ima reč narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je zapravo rasprava o korekciji zakona koji smo usvojili, nakon obimne rasprave, pre nešto više od mesec dana. Reč je o Zakonu o lokalnim izborima i tehničkoj dopuni člana 59. tog zakona, kojom se precizira mogućnost da u drugi krug idu dva kandidata koja su dobila najveći broj glasova; umesto onoga što je do sada stajalo u zakonu - "dva ili više kandidata koja su dobila jednak i istovremeno najveći broj glasova". To je praktično jedina izmena, gde se kaže koja su to dva kandidata koja idu u drugi krug. Mislim da je ta formulacija bila potrebna pre svega zbog toga što je sa prostora tri opštine na juguSrbije, gde se izbori održavaju, stigao zahtev da se to pojasni i mi smo bili dužni da izvršimo tu dopunu, odnosno daprecizno formulišemo koja su to dva kandidata koja imaju pravo učešća u drugom krugu izbora za organe lokalne samouprave. Dakle, dva kandidata koja su dobila najveći broj glasova, to je ta formulacija koju smo dodali u članu 59. ovom izmenom zakona iunapred računam na vaše razumevanje zbog toga. Hvala.
Da li želi reč predsednik Odbora za pravosuđe i upravu? (Ne.) Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Za reč se prvi javio narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je dobra izmena zakona. Naravno, imam primedaba na zakon u celini. Upozoravao sam vas kada je bila rasprava o zakonu da je veoma loše rešenje direktni izbor predsednika opštine i davanje ogromnih ovlašćenja tom istom predsedniku, a on je posle praktično nesmenjiv. Ovu priliku koristim da vas još jednom podsetim, pre opštih lokalnih izbora u Srbiji, da razmislite da se to menja. Može vam se vratiti kao bumerang u pogledu izbora predsednika opštine. Međutim, nije dobro ni za koga to rešenje. Ali, zbog nečeg drugog sam se javio za reč. Ovo je moj amandman od 3. juna 2002. godine. Njime sam vam ukazao na slabostzakona, koju vi sada ispravljate. Tražio sam svojim amandmanom da se član 59. stav 2. menja i glasi: "Ako nijedan kandidat u prvom krugu glasanja ne dobije potreban broj glasova, u drugom krugu učestvuju dva kandidata koja su dobila najveći broj glasova, ili više kandidata koji su dobili jednak, istovremeno najveći brojglasova u prvom krugu glasanja". Niste htelida usvojite taj amandman. Možda ga niste ni čitali; automatski, pošto je od SRS, odbijate. I sada, posle mesec i po dana, došli ste do toga da morate hitno da usvajate izmenu zakona koji tek što ste doneli. Ne trijumfujem zbog toga, samo vas upozoravam - kod pravno- stručnih pitanjatreba uvek čuti drugačija mišljenja i razmisliti o amandmanima, bez obzira da li su amandmani partija vlasti ili opozicije. Da ste tada prihvatili ovaj amandman, danas ne bi trebalo zakon da se menja. A možete misliti, u svetu pravnika, među stručnim ljudima, kako grozno deluje kada Narodna skupština donosi jedan sistemski zakon, pa ga posle mesec i po dana menja. To svaki pravnik razume. Pretpostavljam da to razume i gospodin Šabić, jer josetim po njegovim očima kada nešto razume, kada shvati problem pa mu nije baš prijatno, onda obara pogled. Mogli ste taj amandman prihvatiti i danas ne biste morali da menjate zakon. Mojamandman je tada bio u proceduri.
Replika, narodni poslanik Rodoljub Šabić.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je verovatno jedan od najkraćih predloga zakona koji smo imali u ovom sazivu. Ne treba mistificirati stvari, gospodin Jovanović je predlagač sticajem okolnosti, možda je i bilo normalno da ovakve predloge daje ili inicira ministarstvo na čijem sam čelu, međutim reč je samo o jednom pojašnjenju. Dakle, i u vreme kada smo usvojili Zakon o lokalnoj samoupravi i na taj način u pravni sistem uveli rešenje koje sada menjamo, nismo ništa pogrešili. Uveli smo možda ružno, malo rogobatno i nedovoljno precizno rešenje, ali čiji je smisao u krajnjoj liniji jasan. Pošto nam predstoje ozbiljni izbori, za koje smo svi zainteresovani da budu održani na normalan, pravi, demokratski način, u tri opštine u kojima smo imali ozbiljnih problema i gde želimo da revitalizujemo naš pravni i politički sistem, onda nam je stalo da nema nikakvih nedoumica. Sa terena su počela da dolaze pitanja koja meni možda kao pravniku nisu jasna, jer je bilo potpuno očigledno da postoji drugi krug. Ako jedan kandidat, kao što piše u stavu 1, ne dobije većinu glasova onih koji su glasali, onda ide drugi krug. Sada, što je pisalo da u drugi krugidu dva kandidata, pa izostavljena rečenica "koji su dobili najviše glasova", nego je stajalo "dva ili više kandidata koji su dobili jednak i istovremeno najveći brojglasova"- to jeste jedna nejasnoća, ali ne dovodi u pitanje značaj norme. Jednom rečju, tražili su ljudi pojašnjenje. Jeste, gospodine Šešelj, dali ste amandman, priznajem ovde da je to bio solidan amandman. Postojala su dva načina: jedno, da Skupština daje autentično tumačenje; a drugo, da za sva vremena to rešimo promenom ovog zakona. Budući da je postupak autentičnog tumačenja isti i podjednako složen kao promena zakona, gospodin Čedomir Jovanović je izašao u susret toj ideji i podneo predlog zakona. Ne vidim da ovde imamo temu za veliku priču, nego vas pozivam da usvojimo ovaj predlog.
Pitam da li se za reč prijavljuju predsednici odnosno predstavnici ostalih poslaničkih grupa? Izvolite, narodni poslanik Zoran Ćirković, zamenik predsednika poslaničke grupe Nova Srbija.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista Predlogom zakona o dopuni Zakona o lokalnim izborima se u stvari interveniše samo jednom sintagmom ubačenom u drugi stav, i to člana 59. Mene iznenađuje da je autoru zakona promakla takva nepreciznost, pa je naknadna intervencija potrebna. Naravno, ne amnestiram gospodina Šabića jer onda nije ni bio ministar, to je postao kasnije. Ali žalim zbog toga što, ako se već intervenisalo na ovom zakonu, nisu zakrpljene još neke rupe. Ostale su neke rupe i manjkavosti na koje sam ukazivao amandmanima. Istina je da je u načelnoj raspravi tada ovlašćeni Vladin predstavnik, gospodin Čović, podržao moju amandmansku reakciju i prosto je stavio do znanja da će Vlada to prihvatiti i poboljšati zakonski tekst. Sada je, gospodine Šabiću, bila zgodna prilika da te rupe zakrpite. Da vam kažem, kada se nešto može izračunati, onda se može predvideti; kada se ne može izračunati, teško ga je predvideti; zato se kaže da je svaka nauka utoliko to koliko u njoj ima matematike. Naravno,ne kvalifikujem matematiku kao univrzalnu i sveznalačku nauku, ali ističem da što god hoćemo da kažemo, to moramo izneti. Samo ono što je podložno merenju, to ima vrednost; nema je ono što se ne može izmeriti. Kada sam ukazivao u amandmanima na stvari koje su se mogle popraviti,mogu da razumem ljude koji se time ne bave egzaktno da to ne shvataju, ali ne i zašto ne dozvole da im objasnim. Zaista sam pokazao dobru spremnost da im budem na usluzi i zato žalim što ovlašćeni predlagač ovog zakona nije prihvatio amandmane, pogotovu što sam imao obećanje Vlade da će se to uraditi. Intervencija kod ovog člana je dobro došla jer otklanja moguće nedoumice. Ono što posebno neće biti dobro, to je što čujem u kolarima da je ovaj zakon na neki način ograničenog dometa, odnosno da je predviđen za jednokratnu upotrebu. Nemojte praviti zakone, poruka Vladi, koji su za jednokratnu upotrebu. Pravite zakone koji imaju duži rok trajanja. Hvala.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč o ovoj tački dnevnog reda? (Ne.) Prelazimo na raspravu prema prijavama za reč narodnih poslanika. Listu je predala samo poslanička grupa SPS-a, jedan prijavljeni govornik, to je narodni poslanik Jovan Todorović, koji se izjasnio da je u stvari za Predlog zakona.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, SPS prihvata izmene i dopune Zakona o lokalnim izborima, ali moram da vam kažem da se i ovoga puta pokazuje da, zato što ste pomalo osioni u vašem pristupu amandmanima opozicionih stranaka u parlamentu, imamo upravo ovakve situacije da naknadno ispravljamo tekst zakona u delu o izboru predsednika opštine. Naknadno se uveravate da je opozicija bila u pravu kada je predlagala upravo na ovaj član amandman da se pitanje izbora predsednika u drugom krugu preciznije reguliše tako da bude svima potpuno jasno. Iskreno se nadam da ćete vrlo brzo doći do saznanja da su još neki amandmani na ovaj zakon, pogotovu SPS-a, takođe prihvatljivi i da ih zbog popravki i preciziranja teksta treba usvojiti. Podsećam da niste prihvatili nekoliko amandmana na način utvrđivanja izabranih odbornika sa liste političkih stranaka, gde ste utvrdili obavezu da se najmanje jedna trećina odbornika izabere prema redosledu kako su kandidovani na listi. Time smo objektivno ugrozili izbor žena i pogotovu seljaka u lokalne skupštine. Dakle, prihvatićemo ovu izmenu, glasaćemo za nju, ali vas upozoravam da ni ova izmena nije dovoljno precizna, naročito u onom delu koji se odnosi na eventualni treći krug; da, ima Milka i treći krug. Drugi krug u roku od 15 dana, a moguć je i treći krug u roku od 8 dana. I tu nije potpuno jasno ko bi to išao u treći krug; jer, ako imamo u prvom krugu pet kandidata, pa od njih jedan dobije najveći, ali nedovoljno veliki, a trojica dobiju isti broj glasova, onda njih četvorica, prema ovom rešenju, idu u drugi krug; je li tako, ministre? U treći krug mogu da idu sva četvorica jer se teorijski može desiti da dobiju isti broj glasova. Takođe smo vas jedva ubedili da je potrebno da na lokalne izbore za predsednika opštine izađe više od polovine upisanih birača da bi ti izbori uopšte uspeli. Dobro je da ste to tada prihvatili, ali vas molim da razmislite i o ovim drugim promenama, saglasne amandmanima koje smo ranije podnosili, da bismo imali izbore koji će oslikavati pre svega volju građana i da možemo birati predsednike koji će moći da saglasno odredbama Zakona o lokalnoj samopravi odgovorno i ozbiljno, pre svega u interesu građana, vrše tu svoju vlast. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pošto na listi nema više prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Ne, niko ne želi drugi put da se javi za reč. Zaključujem načelni pretres i određujem pauzu do sutra u 10,00 časova. Prijatno, dame i gospodo. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Peto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum i možemo nastavitirad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Zaharije Trnavčević, Jelena Milenković-Orlić, Miloš Radivojčević, Aleksandar Stefanović, Juhas Atila, Momčilo Trajković, Neda Arnerić, Leila Ruždić-Trifunović, Bičai Anton, Predrag Stojanović, Zlata Đerić, Jakov Stamenković i Dragiša Marinković (pre podne). Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta "Otpor", Nacionalnog demokratskog instituta, Udruženja univerzitetskih profesora i nastavnika Srbije - Sekcija "Kolubara" i USAID-a . Pozdravljam prisutne goste. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BEZBEDNOSNO-INFORMATIVNOJ AGENCIJI (zajednički načelni pretres sa Predlogom zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona, što je predložio narodni poslanik Čedomir Jovanović pre ostvaranja zajedničkg načelnog pretresa, podsećam vas da je, shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se ono raspoređuje prema poslaničkim grupama srazmerno broju narodnih poslanika koje poslanička grupa ima. Molim predsednike poslaničkih grupa, ukoliko to već nisu učinili, da predaju liste sa prijavljenim narodnim poslanicima koji žele da govore o ovim tačkama dnevnog reda. Otvaram zajednički načelni pretres : -Predloga zakona o bezbednosno-informativnoj agenciji i - Predloga zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala. Da li predstavnik predlagača gospodin Dušan Mihajlović, ministar unutrašnjih poslova, želi reč? (da) Izvolite.