Poštovana predsednice, tražim od vas objašnjenje, po kom članu Poslovnika je Odbor za ljudska i manjinska prava, jutros, održao sednicu na kojoj je raspravljao o amandmanima na predlog zaključka na koji je juče data završna reč, čime je završen jedinstveni pretres? Kako i zbog čegaje danas Odbor razmatrao nešto što je prošlo. Predsednik Odbora za ljudska i manjinska prava je juče bez odluke i mišljenja Odbora o amandmanima u svojoj završnoj reči ovde odbijao amandmane koji smo mi podneli. Juče sam tražio da mi kažete po kom osnovu je on to učinio. Jedno je kad je ovlašćeni ispred Odbora, a sasvim drugo su odluke Odbora. On je ovde juče sam donosio odluke u ime čitavog Odbora i omogućili ste da jedan narodni poslanik odbija amandmane koji su podneli tri narodna poslanika. Ova sednica je presedan u svetu i ovakav skandal ne postoji ni u jednom parlamentu civilizovanih zemalja. U jednom trenutku imate demonstraciju parlamentarne diktature koji izvode dva poslanika SDPS. Da li je to slučajnost ili nije, ja to ne znam. Imate situaciju kada jedan od njih…
Poslaniče Imamović, molim vas samo nemojte da iznosite kvalifikacije, pitanje je u redu. Molim, da ne iznosite kvalifikacije. Izvolite, možete da nastavite.
U redu. Imate situaciju kada jedan od njih koji predsedava Skupštinom osporava pravo Povereniku i zaštitnicima da govore, zbog čega oni sa punim pravom su napustili sednicu. Drugi njegov partijski kolega koji u tim trenucima bez zvaničnog mišljenja Odbora za ljudska i manjinska prava i bez ikakve konsultacije u ime svih članova Odbora odbija amandmane manjinskih narodnih poslanika podnesenih na tekst predloženog zaključka.
Zahvaljujem. Dakle, pitanje je upućeno predsedniku parlamenta. Nisam u trenutku kada se to dešavalo bila predsedavajući.
Predsednice, imam tri minuta da postavim pitanje, a nisam završio.
Niste završili? Meni se učinilo da ste završili. Izvolite. Izvinjavam se. Da, vratićemo vam vreme.
Juče je završen jedinstveni pretres, data je završna reč predsedniku Odbora koji je ovde odbijao amandmane, a jutros kada je video šta je uradio, brže bolje je zakazao sednicu Odbora da ispravljate te greške. To je čovek koga ste vi zadužili da se bavi ljudskim i manjinskim pravima. Ukoliko je vladajuća većina dala zadatak potpredsedniku Skupštine i predsedniku Odbora da upropaste sednicu i ukoliko je svom privatnom Bošnjaku… (Predsednik: Poslaniče, sada je već prošlo vaše vreme. Dala sam vam minut jedan.) Molim vas, dali ste mi vreme. Nije prošlo vreme, vi ste mi uzeli 30 sekundi. Molim vas, dali ste jednom poslaniku mogućnost da odbija amandmane i sada mi vi uzimate vreme.
Poslaniče, isključila sam vas zato što ste zaista prekoračili ovlašćenja poslanika povodom traženja obaveštenja ili objašnjenja iznoseći grube diskvalifikacije poslanika koji su u parlamentu, govoreći da imamo privatne poslanike i privatne pripadnike nacionalnih manjina. Kao predsednik parlamenta neću dozvoliti takav način obraćanja poslanika jedan drugom, bez obzira iz koje su političke stranke. Bez obzira da li suiz vladajuće većine ili, ovoga puta iz opozicije. Dakle, sa svim posledicama koje mogu da snosim od vas, neću dozvoliti da se pripadnici vređaju jedni druge po nacionalnoj osnovi i diskvalifikaciji. Ako želite da vam odgovorim na vaše pitanje koje je bilo pre diskvalifikacije, dakle, u delu sednice koji ste označili kao „skandaloznu“, pokušavam da citiram, ali videćemo tačne izraze koje ste upotrebili, nisam bila predsedavajuća. Dakle, ne mogu da sudim o tome. Pojedini poslanici su tražili povredu Poslovnika i mi ćemo se kao parlament izjasniti o tim povredama Poslovnika. Dakle, od toga zavisi ocena da li je predsedavajući u tom momentu prekršio Poslovnik, prekoračio svoja ovlašćenja ili je na neodgovarajući način vodio sednicu. Iako je gospodin Imamović napustio parlament zbog javnosti, dakle, ne stoji izjava njegova da je rasprava zaključena. Rasprava nije zaključena. U momentu kada sam ušla u parlament prekinula sam sednicu i nakon Kolegijuma objavila da će nastavak sednice biti dana u 10,00 časova. Što se tiče amandman, kako rasprava nije zaključena nadležni odbori su jutros zasedali i Odbor za ustavna pitanja i Odbor za ljudska i manjinska pitanja i dali svoje mišljenje na predložene amandmane. Rasprava povodom izveštaja koju smo juče započeli je objedinjena rasprava, dakle, zajednički se raspravlja i o predlogu izveštaja i o amandmanima koje su poslanici predložili. Zahvaljujem. Za reč se javio poslanik Aleksandar Čotrić. Izvolite.
Uvažena predsednice, tražim objašnjenje od Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, kakve rezultate je do sada dala Strategija za podsticanje razvoja koju je Vlada Republike Srbije usvojila 2008. godine, odnosno šta će ovo resorno ministarstvo da predloži Narodnoj skupštini ili šta će da preduzme iz svog domena da se zaustavi i preokrenu negativni demogratfski trendovi u našoj zemlji? Sada samo za trenutak hipotetički da zamislimo jednu strašnu vest da je objavljeno da je danas stradalo u Srbiji 120 ljudi. I da čujemo da je i prethodnog dana 120 stanovnika Srbije izgubilo život. I da takve vesti slušamo čitavih devet godina. To se zapravo događa a da toga nismo ni svesni, jer popis stanovništva koji je u našoj zemlji obavljen 2011. godine pokazao je da je u odnosu na prethodni popis stanovništva koji je obavljen 2002. godine, dakle za period od devet godina, u Srbiji je registrovano čak 380.000 stanovnika manje. Znači da je nestao sa karte Srbije jedan grad veličine Novog Sada sa okolinom. Dakle, to je svakoga meseca u proseku 3.700 ljudi manje. To je 45.000 ljudi na godišnjem nivou manje u Srbiji. To znači da nestaje svake godine jedan grad veličine Pirota ili recimo Kikinde. Dakle, popis je pokazao da je u Vojvodini 115.000 stanovnika manje za devet godina, da je u regionu Šumadije i zapadne Srbije to smanjenje 120.000 a da je najtragičnija situacija u jugoistočnoj Srbiji gde se praktično prazni teritorija od stanovništva i gde je čak 200.000 ljudi manje od jedne decenije. To znači da je praktično iz tog regiona nestalo stanovnika koliko danas živi Nišu. Mi imamo i nepovoljnu demografsku strukturu zato što je Srbija u svetskim razmerama šesta po starosti stanovništva. Broj penzionera, to je i notorna činjenica je praktično nadmašio broj zaposlenih. Dva su osnovna razloga za to – mali broj novorođenih i iseljavanje iz Srbije. Imamo velike problem sa odlivom, kako se to kaže mozgova, odnosno obrazovanih ljudi i Srbija je po tom parametru od 139 zemalja koje su ispitivane, na čak 136 mestu u rangu sa Lesotom, Svazilendom i Kikizijom, dakle po broju ljudi koji su visoko obrazovani, a napuštaju Srbiju i odlaze u druge zemlje. Dakle, ja tražim objašnjenje, tražim odgovor na ovo pitanje. (Predsednik: Vreme.) Još jednom da ponovim – šta će preduzeti i resorno ministarstvo, naravno i Vlada u celini. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji gledate ovaj prenos. Postavljam pitanje ministru prosvete, odnosno tražim obaveštenje. Naime, radi se o pitanju na kome sam insistirao i u prošlom sazivu u radu ovoga parlamenta i dobio sam odgovor na koji nisam bio zadovoljan, pa sam hteo i dalje da insistiram na tu temu, a u tom su se desili izbori, tako da je ovo sada prilika da postavim pitanje. O čemu se radi. Radi se o diplomiranim studentima koji su završili fakultete, većina njih vrlo uspešno sa visokim prosecima a ne postoje propisi u kom roku oni treba da dobiju to parče papira koji verifikuje njihov trud koji su uložili u toku svojih studija, dakle u diplomi. Ima primera i mi kao poslanici i poslanički klub Nove Srbije je obavešten i zamoljen da pita gde diplomirani studenti i posle nekoliko godina ne dobijaju diplome. Ne znam kako funkcionišu fakulteti i univerzitet, ali mi nije jasno, po meni bi trebalo najduže za godinu dana dobiju diplomu, kada je sledeći dan fakulteta. Postoje fakulteti koji uzimaju novac studentima za ubrzano neko vreme u kome mogu da dobiju diplome. Studenti dobijaju neku potvrdu, parče papira kojim se dokazuje da su oni završili taj i taj fakultet, ali ako žele u inostranstvu da konkurišu za neko radno mesto, naravno da taj papir ne postoji. Dakle, pitam ministra prosvete, šta će Ministarstvo prosvete i on kao ministar da preduzme, da se taj rok u kome se dodeljuju diplome studentima posle završenog fakulteta, bude privremen, a evo ja predlažem da bude, kao što ima na mnogim fakultetima, tako se i dešava, najduže godinu dana od dana diplomiranja, odnosno za sledeći dan fakulteta. Ne znam zašto je ministar prošli put odgovorio da on nije nadležan i da to ide kako ide. Možda je to neka esnafska solidarnost bila, pošto je i on, govorim o bivšem ministru prosvete, bio profesor univerziteta, a ja verujem u energiju i sposobnost novog ministra prosvete da će ovo razrešiti, problem koji naizgled nije tako važan, a verujte mi da je deci, mnogim studentima vrlo bitan. Dakle, malo je ponižavajući da oni godinu ili više dana ne dobijaju diplome, čak i ako plate da ubrzano dobiju, kao što ima na nekim fakultetima na Beogradskom univerzitetu, kao što se dešava, tako da verujem da bi nekom koordinacijom, nekom uredbom, izmenama i dopunama nekih zakona to moglo da se reši i da studenti, ako baš nemaju neku svetlu perspektivu u pogledu zapošljavanja posle završenog fakulteta, mogu makar na vreme da dobiju diplome koje su sa mukom i zasluženo zaslužili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, pre nešto više od nedelju dana u ovoj sali smo usvojili izmenu Zakona kojim se sa pozicije doprinosa za zdravstvo skida 2% i prebacuje penzionom Fondu sa obrazloženjem ministra finansija, da je Fond uspeo da napravi uštedu, da će ona biti na godišnjem nivou preko 30 milijardi ili 300 miliona evra i da su ta sredstva slobodna i da zbog trenutne finansijske situacije u budžetu Republike Srbije je potrebno da se prebaci na poziciju doprinosa za penziono, kako bi penzije mogle dalje redovno da se isplaćuju i da ne bi bilo problema sa nedostatkom para u tom fondu. Prekjuče u medijima se objavila vest, da Apotekarske ustanove u Srbiji i zdravstvene ustanove duguju veledrogerijama i fabrikama lekova preko devet milijardi dinara, što je negde približno oko 90 miliona evra na ovom polugođu. To su dva podatka koja nikako ne idu jedan sa drugim. Sa jedne strane, imamo uveravanje ministra finansija da u Fondu zdravstva ima dovoljno para, čak i više nego što treba za normalno funkcionisanje zdravstva, a sa druge strane, imamo situaciju da apotekarske ustanove u Srbiji, mislim na državne apoteke, i zdravstvene ustanove duguju dobavljačima, veledrogerijama i fabrikama lekova i sanitetskog i ugradnog materijala. Podsećanja radi, ovakva situacija sa dugom prema veledrogerijama i fabrikama lekova i dobavljačima ugradnog materijala u medicini se desila krajem 2012. godine, kada je Skupština Republike Srbije taj dug pretvorila u javni dug, kako bi moglo da se servisira. Takođe, podsećanja radi, u tom trenutku je Republički budžet dugovao republičkom Fondu za zdravstveno osiguranje, negde oko 13 milijardi, čak više nego što je bio dug apoteka prema dobavljačima i zdravstvenih ustanova za povučena sanitetska sredstva i lekove. Moje pitanje Vladi Republike Srbije, kako je došlo do duga u prvih šest meseci 2014. godine apoteka i zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama i dobavljačima sanitetskog materijala i ugradnog materijala od preko devet milijardi, kako misli da reši taj problem, ako je namera, što ja mislim da ne bi trebalo da se desi, da i ovaj dug krajem 2014. godine, kada se uveća, pretvori u javni dug, i to će još više urušiti snabdevanje lekova i sanitetskog materijala u Republici Srbiji, jer će tim prebacivanjem u javni dug, Republika Srbija, nedostatak para u budžetu prebaciti na veledrogerije da oni to servisiraju, što mislim da neće biti u stanju. Znači, moje pitanje je kako će se rešiti dug od preko devet milijardi zdravstvenih ustanova i udruženih apoteka, odnosno apotekarskih ustanova? Drugo pitanje se odnosi na Ministarstvo zdravlja. Moje pitanje je, pošto po tvrdnji ministra finansija ima dovoljno para u RFZO, da li će doći u skorijoj budućnosti do izmene kadrovskih planova kojima će se omogućiti zapošljavanje više lekara, naročito u osnovnom zdravstvu, jer smo svedoci da u Republici Srbiji svi građani ne mogu da koriste svoja Ustavom zagarantovana prava o dostupnosti osnovne zdravstvene zaštite na isti način? Naime, u malim sredinama zbog obračuna kadrova u Komisiji za racionalizaciju i sistematizaciju radnih mesta pri Ministarstvu zdravlja, u kojoj je aktivni učesnik i Institut za javno zdravlje „Batut“, je nemoguće zaposliti lekare ako naseljeno mesto ima manje od 1.200 osiguranika, tj. 1.200 pacijenata, te imamo situaciju da sela koja su udaljena od zdravstvenih sredstava, gde žive obično stari, bolesni i siromašni građani Republike Srbije, nemaju jednaku šansu, kao i oni koji žive u gradovima, da dođu do osnovne zdravstvene zaštite. Izmenom kadrovski planova i povećanjem broja upošljenika u osnovnom zdravstvu ti problemi bi bili rešeni, tako da bi svi građani u Republici Srbiji imali ista prava, Ustavom zagarantovana prava i dostupnost osnovne zdravstvene zaštite. Drugo pitanje koje upućujem Ministarstvu… [[Isključen mikrofon.]]
Pet minuta i devet sekundi. Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vladeta Kostić, dr Miljana Nikolić, Aleksandar Jablanović i Branka Bošnjak. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici, pored dr Nevene Petrušić, Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, Saše Jankovića, Zaštitnika građana i Rodoljuba Šabića, Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka u ličnosti, prisustvuju i: Ljiljana Lončar, pomoćnik Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, Antigona Andonov, šef Kabineta Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, Gordana Stevanović, Vladana Jović i Robert Sepi, zamenici Zaštitnika građana, Mina Rolović Jočić, šef Kabineta Zaštitnika građana, Katarina Jokić, savetnik Zaštitnika građana i Marinko Rodić, savetnik Poverenika za informacija od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti. Pre nego što nastavimo rad, želim da u ime Narodne skupštine, ali i u svoje lično ime kao predsednika parlamenta još jednom se izvinim poverenicima, ali i građanima Srbije, pošto smo mi, pre svega, predstavnici građana Srbije i zbog njih se ovde nalazimo i radimo. Dakle, želim da se svima izvinim u svoje ime i u vaše ime zbog juče grubog previda predsedavanja sednicom i zbog nemogućnosti da poverenici mogu da se u završnoj reči obrate Narodnoj skupštini, iako su, po Poslovniku, imali na to pravo. Ujedno izražavam nadu da će se, uprkos ovakvom razvoju događaja, ipak poverenici danas obratiti parlamentu i da ćemo moći na način kako zaslužuje i naša država i građani Srbije i ovaj cenjeni Dom da završimo sednicu. Nastavljamo rad zajedničkim jedinstvenim pretresom o 1, 2. i 3. tački dnevnog reda. Uvidom u stenogram, pošto juče nisam predsedavala sednicom kada je došlo do eventualne povrede Poslovnika, jer ja ne mogu o tome dasudim nego samo čitav parlament, reč je imao Ombudsman Saša Janković i za reč se javio gospodin Rodoljub Šabić. Ja ću pitati gospodina Jankovića da li želi dase možda obrati? SAŠA JANKOVIĆ, s mesta: Ne. Zahvaljujem. Reč dajem gospodinu Rodoljubu Šabiću.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Zahvaljujem i onim narodnim poslanicima koji se me juče u ne malom broju zvali da se izvinu zbog onog što se sinoć desilo, iako naravno nisu imali oni zbog čega da se izvinjavaju. Primio sam k znanju i izvinjenje gospodina Marinkovića, koji je takođe našao snage da mi se sinoć javi. Naravno, čuo sam saopštenje Narodne skupštine i odazvao sam se na poziv da dođem ovde da govorim. Bio bih bolesno sujetan kada to ne bih uradio. Ne volim ni kao funkcioner ove zemlje, ni kao građanin ove zemlje da se parlament moje države nalazi u situaciji da se bilo kome izvinjava. Ne želim uopšte da špekulišem šta je zapravo bio uzrok one scene od juče – neodgovornost, neznanje ili nešto gore. Nažalost, bojim se da je dobar broj građana s razlogom ili bez razloga zaključio da je ono nešto gore. Ja ne bih više o tome. Hteo bih samo da kažem, na stranu način na koji smo juče komunicirali, na stranu što je to moj pristojan pokušaj da podsetim na odredbu Poslovnika, okarakterisan sam nemojte mi dobacivati itd, ali ono što sam sinoć zapamtio, dame i gospodo, to je način na koji mi je reč oduzeta. Dakle, rečeno je – vidite, govorio je gospodin Janković, iako nije imao prava, ali smo mu dozvolili, a vama nećemo dozvolite. Mislim da je jako potrebno i zbog nas ovde, a pogotovo zbog građana Srbije da znamo da se stvari u ovoj državi odvijaju u skladu sa Ustavom, zakonom i Poslovnikom. Dakle, neko ima ili nema pravo u zavisnosti u toga, a ne da ima prava ako mu neko to dozvoli. Ali, na stranu to, da se vratim na ono zbog čega mi je gospođa Gojković i dala reč. Ja sam i juče nameravao da govorim kratko. Ni danas neću govoriti dugo. Mislio sam da je kolega Janković apsolvirao veliki broj vrlo zanimljivih tema. Žao mi je što nisam bio u prilici da kažem. Prvo što sam juče želeo da kažem to je da sam bio u pozitivnom smislu impresioniran atmosferom koja je bila na toj sednici, jednom konstruktivnom atmosferom kojoj su, da budem pošten, najveći doprinos davali upravo predstavnici vladajuće strukture. Na identičan, takođe izuzetno konstruktivan način, odgovarali su i predstavnici opozicije. Dakle, čuli smo ovde juče da neko, što je normalna stvar i pravo, ko je poslanik ove ili one stranke ima pravo da misli drugačije nego Ombudsman ili Poverenik, ali čuli smojedan korektan, jasan odnos koji je potvrđivao spremnost da se to čuje, da se to analizira, da se o tome razgovara. Čuli smo i predstavnike dojučerašnje vlasti kako kažu – da, sada se sećam kako je i nama bilo neprijatno kada ste nam upućivali neke stvari i sada shvatamo da je to korisno. Dakle, zaista sam bio zadovoljan atmosferom koja je vladala najvećim delom jučerašnje sednice. Hteo sam zapravo da podsetim samo na dve stvari. Mogao bih na mnogo, ali zaista na dve stvari za koje mi se čini da u jučerašnjoj diskusiji nisu privukle onoliko vaše pažnje koliko ja mislim da zaslužuje. Jedna je priča o odgovornosti. Dakle, i u izveštaju i u pledoajeu jesam rekao da tri godine u ovoj zemlji nadležni organ, to je doskora bilo i Ministarstvo pravde, od novog zakona Ministarstvo za državnu upravu, nije pokrenulo prekršajni postupak protiv nijednog prekršioca Zakona o slobodnom pristupu informacijama i naglasio taj zakon krše samo funkcioneri. Samo vlast krši taj zakon, jer je on po svojoj strukturi takav. Ako mi šaljemo građanima ove zemlje poruku da politički establišment može nekažnjeno da gazi zakon, onda je z ista ideja o tome da ćemo pravnu državu uspostaviti trenirajući strogoću na građanima ove zemlje nešto što je, najblaže rečeno, iluzija. Podsećam vas da je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama, u kome je bila stavljena odredba da Poverenik može da pokreće prekršajni postupak, što je valjda elementarna stvar ako već vodi postupak po Zakonu o slobodnom pristupu informacijama, da on može da pokreće prekršajni postupak. Da je to ovlašćenje bilo, ja bih mogao da vam garantujem da bi najveći deo prekršioca zakona bio ako ne kažnjen, onda procesuiran. Taj zakon je povučen iz procedure, u skladu sa dobrim ustavnim običajem, kao što se povlače svi kada dođe nova vlada, ali nikad nije vraćen u proceduru. Ponavljam, pitanje odgovornosti za kršenje zakona je jedno od elementarnih pitanja u uspostavljanju pravne države, posebno pitanje odgovornosti onih koji moraju da prednjače pozitivnim primerom. Vlast je tu da primenjuje zakone, a ne da ih krši. Druga stvar o kojoj sam hteo da govorim, koja je jako važna, posebno za odnos institucije koju ja predstavljam i parlamenta, to je pitanje efikasnosti institucije koju predstavljam. Zanimljivo, na dva načina, u jednom dosta zanimljivom kontekstu često se, mada, naravno, uglavnom samo neformalno, govori o nekakvoj navodnoj sterilnosti ne samo poverenika, nego nadzornih institucija. Ja sam u izveštaju naglasio, u 93% slučajeva intervencija poverenika pokazala se uspešnom. U 93% slučajeva onaj koji nije dobio informaciju nakon obraćanja povereniku, dobio je. Ako odbijete nekoliko procenata nemogućeg izvršenja, dakle one glupe situacije u kojoj organ tek na kraju postupka kaže – pa dobro, dokument je izgoreo, nastradao u bombardovanju NATO-a, ili već u bilo kom kontekstu nestao, onda je to izuzetno visok stepen efikasnosti, visok po kriterijumima najstarijih demokratija Evrope. Naravno, to ne može da bude samo zasluga ličnosti koja vodi tu kuću. To je, pored ostalog, zasluga ovlašćenja koje im je dao ovaj parlament zakonom i poverenik zaista ima velika ovlašćenja. On donosi konačne obavezujuće izvršne akte, jer to tako piše u zakonu i on ima pravo pristupa ma kom dokumentu u ovoj zemlji. Zbog toga je, pored ostalog, morao proći i najrigorozniju moguću bezbednosnu proveru, ali ima pravo pristupa ma kom dokumentu da bi mogao odlučiti da li javnost, s obzirom na sadržinu tog dokumenta, ima pravo da zna ili ne. Međutim, to što poverenik ima pristupa dokumentu, ne znači da je on taj koji saopštava sadržinu dokumenta. Poverenik odlučuje o pravu. On ne objavljuje dokument. Onaj kome je naređeno da ga da, ima obavezu da da dokument. Ako on to ne učini, poverenik nema nikakvih realnih ovlašćenja. Ako je taj neko Vlada ili ako je neko drugi, dolazimo do jedne paradoksalne situacije. Prinudnim putem odluku poverenika, po zakonu koji je doneo ovaj parlament, treba da sprovede Vlada. Onda kada dođe do situacije da neko kaže – ma, baš mene briga što u zakonu koji je donela Skupština Srbije piše da je akt konačan, obavezujući i izvršan, onda bi Vlada prinudnim morala da ga da. Vlada to ne čini. Valjda je, dame i gospodo, potpuno jasno da nije poverenik institucija koja bi bilo šta mogla da uradi u odnosu na Vladu. Prvo, jer je čak i formalno nenadležan. Vlada je i u okviru postupka izuzeta iz nadležnosti poverenika. Jedini, ne u ovoj zemlji nego bilo kojoj zemlji, koji nešto u tom kontekstu može da učini, to ste vi, to je parlament Srbije. Ta stvar mora da bude potpuno jasna. Moram vam reći, bio sam u situaciji, na svu sreću poodavno, pre pet ili šest godina i nadam se da do toga nikad neće doći, bio sam u situaciji kao jedini poverenik na svetu da dobijem žalbu parlamenta. Meni se žalio Administrativni odbor Skupštine Srbije zato što nije mogao da dobije plate direktora javnih preduzeća. Zamislite, uspela je intervencija poverenika. Ja sam, koristeći instrumente koje ste mi dali, obezbedio taj efekat, ali cela ta situacija je paradoksalna i nedopustiva. Apelujem na vas, jer čuo sam ijuče – zašto poverenik ne obezbedi ovaj ili onaj ugovor. Evo, zbog ovog što sam rekao. Poverenik može da koristi samo ona ovlašćenja koja mu stoje na raspolaganju, a ovlašćenja parlamenta, realni uticaj parlamenta, ugled parlamenta su svakako i moraju da budu daleko iznad onog koji ima institucije Poverenika, ma kako uspešno. Pozivam vas, potpuno sam siguran da se to od vas očekuje, da taj odnos uspostavite. Hvala.
Reč ima Poverenik za zaštitu ravnopravnosti dr Nevena Petrušić.
Hvala. Dobar dan svima. Želim najpre da izrazim svoje veliko žaljenje što je juče sednica, koja je, kao što je ovde već rečeno, protekla u jednoj zaista dobroj atmosferi, što je završena na takav način i što je narušen ugled parlamenta. Pridružujem se ocenama mojih kolega. Želim da svima zahvalim na pozitivnim komentarima, na sugestijama, na ocenama koje ste dali kada je reč o instituciji Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Jučerašnje diskusije, argumenti koji su izrečeni i pitanja koja su otvarana, ukazivanje na probleme koji postoje, zapravo su bili potvrda za mene da je ovaj godišnji izveštaj poverenika bio predmet vaše pažnje. Jučerašnja diskusija i na Odboru za ljudska i manjinska prava i rodnu ravnopravnost budi nadu da razumemo koliko je ravnopravnost, koliko je nediskriminacija kao princip zapravo važna. Podsetiću ovde sve nas, ravnopravnost i nediskriminacija leže u korenu ljudskih prava. Ako kažemo da se zalažemo da razvijamo ljudska prava, onda to, pre svega, znači da se zalažemo da svako ima jednaka prava i jednake mogućnosti da razvija svoje potencijale, da učestvuje u društvenom životu i koristi sve društvene resurse. Naravno, kao što ideal pravne države, kao što društvo bez ikakve diskriminacije nije postignuto, to ne oduzima smisao našoj borbi da se zalažemo za najbolju pravnu državu i da radimo preventivno, da radimo koristeći i druge instrumente kako bi suzbijali diskriminaciju u društvenim odnosima. U izveštaju koji je pred vama, formulisano je 20 preporuka. Imajući u vidu ono što su naši uvidi u slučajeve na kojima smo radili i naši uvidi iz svih drugih izvora, potpuno smo uvereni da ako se te preporuke budu sledile, ako se budu sprovele u delo, da će to ubrzati proces uspostavljanja društva jednakih ljudi. Žao mi je što je juče jedna zloupotreba poslaničke pozicije bila iznošenje netačnih podataka iz postupaka koji traju. Ne želim više da to komentarišem. Nadam se da će to na odgovarajući način danas biti demantovano. Želim da verujem da ćemo i dalje imati podršku Narodne skupštine. Ukazaću ovde samo na dve stvari. Jedna je da Narodna skupština u dosadašnjem periodu nije u meri u kojoj je to mogla, po našoj oceni, da koristi mogućnost da zapravo predloge zakona koji dođu ovde i budu predmet vaše rasprave, prođu jednu rigoroznu kontrolu sa aspekta antidiskriminacionih propisa, dakle, jednu prethodnu kontrolu koja bi omogućila da ne delujemo post festum, da se ne dogodi da Ustavni sud mora da utvrdi da je neka norma neustavna, imajući u vidu da vređa propise o zabrani diskriminacije. Bojim se da će se uskoro ponovo desiti ono što se desilo sa jednim zakonom, koji je u nekom ranijem periodu bio usvojen, a za koji je poverenik rekao da je suprotan antidiskriminacionim propisima. To su odredbe koje uređuju način, ovo navodim kao primer, koje uređuju uslove pod kojima neko može da vas danas zastupa pred sudom. Bojim se da i ovi sada uslovi koji su postavljeni su takvi da nisu sasvim u skladu sa propisima o zabrani diskriminacije. Dakle, ima mogućnosti da se traži mišljenje poverenika, da tu vrstu analize tamo gde postoji sumnja da neka norma, uslov koji je postavljen, može biti diskriminatorna i da se unapred zatraži mišljenje i da predlagač zakona sam pre toga izvrši tu kontrolu. Podsetiću na još nešto. Ova Skupština je prošle godine usvojila rezoluciju, gde je rečeno da će se pre nego zakon bude donet izvršiti jedna prethodna analiza zakona sa aspekta njegovog uticaja na ostvarivanje rodne ravnopravnosti, a da će se nakon što zakon počne da se primenjuje, periodično vršiti i procena nakon njegovog usvajanja, kakve efekte on u praksi daje sa ovog aspekta. Volela bih da Narodna skupština nađe mehanizme i zatraži od predlagača da tu vrstu procene vrše, jer se na to obavezala takvim jednim aktom, koji se zove Rezolucija. Dakle, ponoviću još jednom, pred nama je jedan put koji moramo preći, ako želimo da zaista se sa jednom jako opasnom društvenom pojavom koja ljude isključuje, a koja se zove diskriminacija i da se na neki način uspešno borimo, da je suzbijemo na valjan način. U tom poslu, posla ima za sve, ne samo za Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, nego za sve društvene afere i samo tako zajedno, uključujući naravno i Narodnu skupštinu možemo beležiti pomake na ovom planu. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Kako sam izvršila uvid na strani 43/2 stenograma, mogu da konstatujem da se niko nije prijavio za reč pre Poverenika i kako nema prijavljenih po članu 96. i korišćenja prava iz tog člana, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 1, 2. i 3. dnevnog reda. Zahvaljujem se svima. Nastavićemo sednicu odmah posle promene, dakle predlagača. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su, povodom zajedničkog jedinstvenog pretresa o tački 4. i 5. dnevnog reda, pozvani da današnjoj sednici, pored Tatjane Babić, direktora Agencije za borbu protiv korupcije i Radoslava Sretenovića, predsednika Državne revizorske institucije, prisustvuju i Bojana Mitrović, potpredsednica Državne revizorske institucije, Natalija Ćatović, Gordana Tišma i Miroslav Mitrović, članovi Saveta Državne revizorske institucije, Cvetana Pršić, Duško Pejović, Radulka Urošević, GordanaNehajovski, Ljubica Janković Andrijević i Svetlana Toma Anokić, vrhovni državni revizori, Mirjana Marković, sekretar Državne revizorske institucije, Iva Vasilić, šef Kancelarije predsednika Državne revizorske institucije, Vesna Pavlović, savetnik za odnose sa javnošću Državne revizorske institucije, prof. Branko Lubarda, predsednik Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, Marijana Milosavljević i Jelena Jovanović, savetnici u službi za odnose sa javnošću Agencije za borbu protiv korupcije, i Dejan Damnjanović, šef Kancelarije direktora Agencije za borbu protiv korupcije. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 4. i 5. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 192. i 193, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu, sa Izveštajem o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije u Republici Srbiji za period od 2013. do 2018. godine i Akcionog plana za njeno sprovođenje, koji je podnela Agencija za borbu protiv korupcije, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, i Izveštaju o radu Državne revizorske institucije za 2013. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li predstavnici predlagača žele reč? Reč ima Radoslav Sretenović, predsednik Državne revizorske institucije.
Poštovana predsednice Skupštine, potpredsednice i sekretaru, uvaženi poslanici, dame i gospodo, čast mi je i zadovoljstvo što sa svojim saradnicima, članovima Saveta i vrhovnim državnim revizorima mogu da vam predstavim izveštaj o radu DRI za 2013. godinu. Članovi Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava raspravljali su ovom Izveštaju u ponedeljak, a sada je prilika da o Izveštaju raspravljaju i narodni poslanici. Državna revizorska institucija kao najviši državni organ revizije javnih sredstava u RS za svoj rad odgovara i podleže nadzoru Narodne skupštine. Naša vizija je da institucija bude prepoznatljiva, pouzdana, nezavisna i da doprinosi parlamentarnoj kontroli i dobrom upravljanju javnim sektorom, a misija nam je da pružamo profesionalno uveravanje Narodnoj skupštini i građanima RS da se javna sredstva koriste efektivno, efikasno i ekonomično. Sada ću ukratko predstaviti strukturu Izveštaja koju čini devet celina, rekao bih devet poglavlja. Pre svih ovih poglavlja i celina nalazi se jedan rezime koji između ostalog sadrži i pregled najznačajnijih nepravilnosti koje smo utvrdili tokom rada kod subjekata revizije. Prvi deo govori o nadležnosti institucije. Drugi govori o ciljevima revizije. Treći govori o programu revizije, planiranim revizijama. Četvrti, koji je najobimniji deo, govori o izvođenju planiranog programa revizije i to u okviru svakog sektora u instituciji u vidu Izveštaja postignutih rezultata sektora. Tako je u Izveštaju napisano šta je predmet revizije, ko su subjekti revizije, zatim je izraženo mišljenje o obavljenim revizijama, pregled utvrđenih nepravilnosti kod revidiranih subjekata, broj i vrsta datih preporuka, postupanje po tim preporukama u vidu odazivnih izveštaja, ocena odazivnih izveštaja i na kraju, efekti revizije i informacije o preporukama za izmenu propisa i zakona. Peti deo govori o Izveštaju o radu DRI. Šesti deo se odnosi na finansijsko poslovanje institucije. Sedmi deo se odnosi na kapacitete DRI, pre svega na prostorne kapacitete, kadrovske kapacitete, stručno usavršavanje zaposlenih, razvoj informatičke infrastrukture, saradnje sa Narodnom skupštinom, aktivnosti u oblasti borbe protiv korupcije, Izveštaja o evropskim integracijama, javnosti rada institucije. Osmi deo odnosi se na saradnju sa međunarodnim institucijama. Deveto poglavlje se odnosi na saradnju sa medijima, sredstvima javnog informisanja i građanima i postupanje po zahtevima građana, prijavama i informacijama. Poštovani poslanici, pre nego što vam kratko izložim delove izveštaja, želim da naglasim da institucija u 2013. godini u potpunosti je ostvarila sve planirane zadatke. Kada je reč o subjektima revizije na osnovu programa revizije institucija je u 2013. godini izvršila revizije i finansijski izveštaj pravalnosti poslovanja 56 subjekata revizije. Međutim, objavili smo 66 izveštaja o reviziji finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja, jer smo revidirali i sastavne delove finansijskih izveštaja u okviru revizije završnog računa budžeta RS za 2012. godinu. Revizijom 2013. godine obuhvatili smo javne rashod i izdatke u ukupnom iznosu od 2.683 milijarde dinara. Sprovedena je revizija završnog računa budžeta RS. Sprovedene su revizije četiri direktna i dva indirektna korisnika budžetskih sredstava, NBS, javnog duga RS u okviru Ministarstva finansija, dve agencije, 18 javnih preduzeća, 24 jedinice lokalne samouprave, dva fonda obaveznog socijalnog osiguranja i jednog kliničkog centra. Takođe, u 2013. godini sprovedena je i prva revizija svrsishodnosti. Sada upravo razmatramo prigovore na predlog izveštaja koja su nam izjavila odgovorna lica u revidirani subjektima. Izveštaj će biti gotov kada budemo ispoštovali sve procedure u nadležnosti institucije. Kada je reč o mišljenjima na osnovu sprovedene revizije izraženo je 66 mišljenja i to pet pozitivnih mišljenja, 59 mišljenja sa rezervom i dva uzdržavajuća mišljenja. Za pravilnost poslovanja takođe je izraženo 66 mišljenja. Izraženo je pet pozitivnih mišljenja, 58 mišljenja se sa rezervom i tri uzdržavajuća mišljenja. U dve revizije odazivnih izveštaja ocenjeno je da izveštaji nisu verodostojni jer nisu dostavljeni dokazi i nisu izvršene date preporuke kroz obavljene revizije. Iz navedenih razloga protiv odgovornih lica u ovim subjektima revizije podnete su krivične prijave. Najznačajnije nepravilnosti koje smo utvrdili kod subjekata revizije, a da sada ne govori o samom sistemu finansijskog upravljanja, osvrnuo bih se upravo na popis imovine. U postupku revizije utvrđeno da nije izvršen popis imovine u vrednosti preko 18,5 milijardi dinara, od čega se 12 milijardi odnosi na nefinansijsku imovinu, na finansijsku imovinu 1,9 milijardi dinara i obaveze 4,6 milijardi dinara. Takođe nije izvršeno usaglašavanje potraživanja i obaveza u iznosu od 76,7 milijardi dinara. Revizijom smo utvrdili da subjekti revizije nisu postupali u skladu sa odredbama Zakona o budžetskom sistemu. Izvršeni su rashodi i izdaci od preko 13,1 milijarde dinara koji nisu u skladu sa Zakon o budžetskom sistemu. Takođe su subjekti revizije izvršili rashode za plate, podatke i naknade koji nisu u skladu sa propisima. Iznos nepravilnosti je 9,5 milijardi dinara. Vršili su usluge po ugovoru koje nisu u skladu sa Zakonom o radu i iznos tih nepravilnosti je 192 miliona dinara. Kada je reč o bilansu stanja u okviru završnog računa, koji smo revidirali, utvrdili smo da nije iskazana imovina u ukupnom iznosu od 1.684 milijarde dinara. Odnosi se na nefinansijsku imovinu u iznosu od 1.673 milijarde dinara, na novčana sredstva 2,4 milijarde dinara i na iskazana potraživanja devet. Ono što jako interesantno je da smo se bavili revizijom i primenom Zakona o javnim nabavkama, revizijom pravilnosti poslovanja i primene Zakona o javnim nabavkama kod 56 subjekata ili na uzorku od 0,005 promila ukupnih subjekata koji podležu reviziji. Utvrdili smo da su, suprotno zakonu, sprovedeni postupci i nabavke dobara i usluga preko 31 milijarde dinara. Radi se o zaključenim ugovorima bez sprovedenih postupaka javnih nabavki, pregovaračkih postupaka sa objavljivanjem javnog poziva, pregovaračkih postupaka bez objavljivanja javnog poziva. Takođe su izvršene nabavke dobara roba i usluga koje nisu predviđene u godišnjem planu kod 27 subjekata ili 15 milijardi dinara. Ostale nepravilnosti utvrđene su, rekao bih, po sledećim osnovama – odobravanje kredita suprotno važećim procedurama, pre svega mislim kod Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza u iznosu od 28 miliona evra, odobravanje kredita odnosno zajma za stambene potrebe kod PIO osiguranja u iznosu preko 185 miliona, nedozvoljeno produžavanje rokova vraćanja kredita preko pet miliona evra, nepreduzimanje mera naplate dospelih kredita preko pet miliona evra, nepravilnosti kod javnih preduzeća koja nisu poslovana u skladu sa odredbama Zakona o javnim preduzećima i bavljenjem delatnosti od opšteg interesa, odnosno nisu usaglasili osnovni kapital sa kapitalom iskazanim kod Agencije za privredne registre u iznosu preko 67 milijardi dinara. Nisu ni upisali osnovni kapital kod Agencije za privatne registre, preko devet milijardi dinara. Stanje javnog duga RS na dan 31. decembra 2012. godine po nalazu revizije iznosio je 18,2 milijarde evra, a prema podacima Uprave za javni dug stanje je bilo 17,6 milijardi, što je manje 588 milijardi evra. Moram posebno da istaknem da je u postupku revizije u gotovo svim revidiranim jedinicama lokalne samouprave bilo nepoštovanja Zakona o budžetskom sistemu. Od 24 revidovane lokalne samouprave u 23 nisu poštovane odredbe zakona, nisu poštovane odredbe ovih silnih aproprijacija, preuzimane su obaveze u većim iznosima od dozvoljenih, pa su tako budžeti zaduživani u visinama dva i tri puta većim od godišnjih iznosa u budžetu. Jedna opština je čak 256 dana u toku kalendarske godine bila u blokadi. Državna revizorska institucija je u skladu sa zakonom podnela krivične prijave, ali smatram da je posebno važno da se hitno preduzmu inicijative da se analiziraju uzroci i razlozi ove pojave i da se preduzmu sve potrebne mere da se sa jedne strane zaštite javna sredstva, a sa druge strane prekine sa ovakvim ponašanjima u jedinicama lokalnih samouprava. Ističem da je neophodna snažna podrška Narodne skupštine u naporima DRI. U Srbiji je više preko 11.000 mogućih subjekata revizije i važno je da se preporuke poštuju u svim delovima javnog sektora, da nam se ne dešava pojava uočena u velikom broju lokalnih samouprava da se iz godine u godinu ponavljaju iste greške. Tokom 2013. godine, vršeći reviziju Finansijskog izveštaja za 2012. godinu, ukupno je dato 1.081 preporuka. Najviše preporuka je dato iz oblasti sistema finansijskog upravljanja – 262 preporuke, a u oblasti bilansa – 248. Značajni broj preporuka dat je i iz oblasti javnih nabavki – 87, popisa imovine – 56, prihoda i primanja – 38. Ocenom odazivnih izveštaja tokom 2014. godine utvrdili smo da je izvršeno 595 preporuka, 367 je u toku, 33 nije izvršeno, a za 76 preporuka kod četiri jedinice lokalne vlasti izvršićemo reviziju odazivnih izveštaja. Tokom 2013. godine institucija je pratila i sprovođenje 811 preporuka putem odazivnih izveštaja i u tom smislu je institucija sastavila poseban izveštaj i dostavila ga nadležnom odboru, odnosno Odboru za finansije, organizacije tih preporuka. Želim da napomenem da je u skladu sa zakonom DRI, na osnovu nalaza do kojih smo došli u podsticajima revizije, usvojila preporuke za donošenje novih zakona ili za izmenu i dopunu već važećih zakona. Državna revizorska institucija je preporučila da se izmeni i dopuni Zakon o budžetskom sistemu, Zakon o penzijsko-invalidskom osiguranju, Zakon o zdravstvenom osiguranju, Zakon o zdravstvenoj zaštiti, Zakon o zdravstvenom osiguranju vojnih osiguranika i Zakon o radnim odnosima. Takođe smo preporučili da se predloži i usvoji zakon o platama u jedinicama lokalne vlasti i zakon o komunalnim taksama i subvencijama, čime bi se otklonili brojni propusti i problemi na koje smo naišli u postupcima revizije. Takođe, u skladu sa nadležnostima institucije, zbog postojanja osnovne sumnje da je izvršen prekršaj u 2013. godini, institucija je podnela ukupno 208 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, 18 prijava za prividni prestup i 51 krivičnu prijavu. Kada je u pitanju organizacija institucije, danas institucija ima sedam sektora. Sedmi sektor je uspostavljen na početku ove godine i to je Sektor za metodologiju i kontrolu kvaliteta. Da bi dala efektivan doprinos kontroli koju sprovodi Narodna skupština, radi promovisanja dobrog upravljanja, Državna revizorska institucija mora da pre svega jača kadrovski. Pre svega želimo da iz godine u godinu povećamo broj subjekata revizije, da proširimo obuhvat revizije, da povećamo revidirane iznose kod subjekata, izrađujemo što veći broj kvalitetnih izveštaja, da svojim preporukama otklanjamo nepravilnosti i preduzimamo sve mere u našoj nadležnosti kada je u pitanju kršenje zakona i, naravno, da damo preporuke za izmenu propisa i zakona. Dakle, da bi postigli te rezultate, moramo ojačati u kadrovskom planu. Na dan 31. decembar 2013. godine institucija ima 201 zaposlenog, a od toga je pet članova Saveta, 163 radi u revizorskim službama, 38 u pratećim. Od 163 u revizorskim službama na poslovima revizije rade šest vrhovnih revizora, rukovodilaca sektora, 17 ovlašćenih revizora i devet državnih revizora. Upravo su oni šefovi timova koji sprovode reviziju. Takođe ima 40 viših savetnika, 26 samostalnih savetnika, 12 savetnika, 38 mlađih savetnika, šest pripravnika i šest referenata. Institucija danas koristi poslovni prostor u Nišu, Novom Sadu, Beogradu i Kragujevcu. U Beogradu institucija koristi i kancelarije na pet razdvojenih lokacija. To nam predstavlja problem u komunikaciji zaposlenih, povećava nam ukupne troškove poslovanja. Takva okolnost nije dovela u pitanje izvršenje programa revizije, ali je dodatno opteretila naše revizorske timove. U saradnji sa Vladom institucija preduzima sve mere i aktivnosti na pronalaženju adekvatnog i celovitog poslovnog prostora. Kada je reč o budžetu institucije, Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2013. godinu sredstva su opredeljena instituciji u ukupnom iznosu od 480.995.000 dinara, od čega se na prihode iz budžeta odnosi 463.472.000 dinara, a na ostale izvore 17.523.000 dinara. U 2013. godini institucija je za svoj rad utrošila sredstva iz budžeta Republike Srbije u visini od 413.475.738 dinara, odnosno 89,21% u odnosu na sredstva odobrena budžetom, a iz donacije 15.203.000 dinara. U okviru procesa pristupanja Republike Srbije EU institucija je nastavila aktivnu saradnju sa Kancelarijom za evropske integracije. Institucija je redovno izveštavala o napretku institucije i izvršavanju preporuka i obaveza iz dokumenata EU i dokumenata Republike Srbije iz ove oblasti. Učestvovali smo na tematskim sastancima i plenarnim sednicama. Takođe, institucija ima svoje predstavnike u pododborima za stabilizaciju i pridruživanje i u pregovaračkim timovima za poglavlje V – Javne nabavke i poglavlje XXXII – Finansijska kontrola. U toku 2013. godine institucija je imala brojne kontakte i ostvarila je dobru saradnju sa međunarodnim institucijama i organizacijama, profesionalnim udruženjima i vrhovnim revizorskim institucijama drugih zemalja. Posebno želim da naglasim sprovođenje Tvining projekta, pod nazivom „Jačanje kapaciteta DRI“, koji EU finansira sa 1,4 miliona evra iz sredstava IPA 2011. godine. Partneri na tom projektu su nam Holandsko-britanski konzorcijum, odnosno Vrhovna revizorska institucija Holandije kao stari partner i Velika Britanija kao mlađi partner. Opšti cilj projekta jeste povećanje odgovornosti i efektivno upravljanje javnim sredstvima u Republici Srbiji. Svrha projekta je pružanje dalje podrške instituciji i usklađivanje njene organizacione strukture, procedura, prakse i celokupnih rezultata u skladu sa međunarodnim standardima i najboljom praksom evropskih institucija. Samo da napomenem da institucija sarađuje sa SIGMA i UNDP na projektu jačanja mehanizma i odgovornosti u oblasti javnih finansija, Američkom agencijom za međunarodni razvoj na projektu za reformu pravosuđa i odgovornosti, Misijom OEBS, delegacijom EU u Republici Srbiji, Savetom, Svetskom bankom, Kancelarijom za evropske integracije. Na kraju želim da istaknem da kada su u pitanju javna sredstva građani imaju legitimna očekivanja da će Narodna skupština uz pomoć DRI obezbediti efektivan javni nadzor i odgovornost. Smatram da će izveštaj koji sam predstavio ukratko pružiti Narodnoj skupštini i Odboru za finansije stabilan osnov za nadzor o trošenju javnih sredstava za budžetsku 2012. godinu. Državna revizorska institucija je dosadašnjim radom nastojala da opravda poverenje koje joj je Narodna skupština ukazala, pružajući joj podršku u parlamentarnom nadzoru nad trošenjem javnih sredstava i to ćemo činiti i u buduće. Danas sam spreman da sa svojim saradnicima odgovorim na sva vaša postavljena pitanja koja se tiču izveštaja koji smo podneli Skupštini i druga pitanja vezana za rad Državne revizorske institucije. Hvala na pažnji.
Da li se još neko od predlagača izveštaja javlja za reč? (Da.) Tatjana Babić, izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, kada je reč o Izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu, sve detaljne statističke podatke i informacije o našim rezultatima rada u prethodnoj godini možete pročitati u našem izveštaju. Ono što želim da istaknem je da se 2013. godine od prethodnih izveštajnih perioda razlikuje po tome što je borba protiv korupcije proklamovana za vrhunski strateški prioritet države. Pre svega, treba poći od same uloge Agencije u sprečavanju i suzbijanju korupcije, koja ne samo da je značajna, već mogu slobodno da kažem da je nezaobilazna u ovom procesu. Agenciji su zakonom date brojne nadležnosti, koje su po svojoj prirodi preventivne, kontrolne i nadzorne prirode. U prethodnoj godini Agencija je posebnu pažnju posvetila aktivnostima vezanim za rešavanje o sukobu interesa, kontrolu imovine i prihoda funkcionera i kontrolu finansiranja političkih aktivnosti, pa bih se ovom prilikom zadržala i osvrnula na ključne rezultate upravo iz ovih oblasti. Takođe smo posebnu pažnju posvetili postupanju po prestavkama građana i pravnih lica, iz razloga što smo ove godine dobili 400 više predmeta u ovoj oblasti, dakle 400 više prestavki u odnosu na ukupan broj prestavki u sve tri prethodne godine rada Agencije zajedno. Utrostručen je broj zahteva za zaštitu uzbunjivača. Sada kada je reč o rešavanja o sukobu interesa, u toj oblasti je značajno povećan broj predmeta. Ove godine smo imali 530 predmeta više u odnosu na prethodnu 2012. godinu. Ono što je važno je da je u ovoj oblasti Agencija nastojala da postupa proaktivnije u odnosu na prethodni period rada, tako što je pokrenuto tri puta više postupaka po službenoj dužnosti, u odnosu na 2012. godinu. U oblasti rešavanja sukoba interesa podneli smo ukupno u 2013. godini 56 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka i od tih 56 zahteva, do kraja izveštajnog perioda doneto je samo u devet slučajeva prvostepena presude prekršajnih sudova. Kada je reč o ovom segmentu rada otežavajuća okolnost za rad Agencije predstavlja je nekonzistentnost propisa koji regulišu materiju sukoba interesa. Ovom prilikom bih vam ukazala na nešto o čemu ste vi već imali prilike i da raspravljate i odlučujete. Tokom 2013. godine Agencija je vodila veći broj postupaka protiv funkcionera koji imaju drugu funkciju u tzv. zavisnim privrednim društvima, odnosno u privrednim društvima čiji su osnivači javna preduzeća. Dakle, oni se nalaze na vrlo odgovornim funkcijama i takođe imaju mogućnost da raspolažu javnim resursima i neophodna je kontrola trošenja tih javnih sredstava. Odbor Agencije za borbu protiv korupcije je zauzeo stav za sprovođenje ovog dela zakona, na taj način što je protumačio da se zakonska definicija funkcionera, ovako kako sada postoji u važećem zakonu odnosi i na ova lica. Dakle, Republika, autonomna pokrajina, opština, grad su na posredan način vlasnici tih privrednih društava. Međutim, to vama mora biti poznato, Narodna skupština je donela autentično tumačenje ove odredbe zakona tako što je zauzela stav da ova lica nisu obuhvaćena definicijom javnih funkcionera. Agencija je, naravno promenila svoju praksu i prosto u tim postupcima zastala ili ih obustavila. Mi ćemo sada, a to će biti do kraja juna, podneti inicijativu za praktično donošenje novog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, svakako predložiti da se ova lica uključe u definiciju funkcionera. Koristim ovu priliku da vas zamolim da tu inicijativu ozbiljno razmotrite, zato što je zaista od javnog interesa da postoji kontrola nad radom tih funkcionera. Kada je reč o kontroli imovine i prihoda javnih funkcionera u 2013. godini kontrolisali smo ukupno 599 izveštaja, od čega 282 izveštaja čija kontrola nije okončana u 2012. godini i ukupno 317 izveštaja, po utvrđenom godišnjem planu provere i po prijavama, odnosno po službenoj dužnosti u slučaju sumnje da funkcioner nije prijavio imovinu ili je dao lažne podatke o imovini. Kontrolisali smo dakle 287 izveštaja narodnih poslanika iz saziva Narodne skupštine od 2012. godine. Izveštaje sudija Vrhovnog kasacionog suda, Privrednog apelacionog suda, Privrednog suda u Beogradu i vršilaca funkcija predsednika privrednih sudova u Srbiji. Preostale kontrole, dakle, trideset kontrola bile su vanredne. Dakle, njih smo pokretali i vodili u slučajevima funkcionera za koje je postojala sumnja da nisu prijavili potpune i tačne podatke o svojoj imovini i prihodima. Kao rezultat sprovedenih kontrola u 2013. godini nadležnim tužilaštvima podneto je devet krivičnih prijava zbog krivičnog dela neprijavljivanje imovine ili davanje lažnih podataka o imovini. Takođe je Republičkom javnom tužilaštvu i drugim nadležnim organima podneto 20 izveštaja zbog postojanja osnovane sumnje da su funkcioneri učinili neko drugo krivično delo koje nije predviđeno Zakonom o agenciji za borbu protiv korupcije, nego Krivičnim zakonikom ili nekim drugim zakonom. U pitanju je najčešće primanje i davanje mita, pranje novca, poreska utaja, trgovina uticajem, zloupotreba službenog položaja. Poređenja radi u prethodne tri godine rada Agencije, dakle, 2010, 2011. i 2012. godine ukupno je podneto tri krivične prijave. Dakle, u 2013. godini podneli smo devet krivičnih prijava. Kada imamo u vidu da su ovi izveštaji po svojoj sadržini praktično krivične prijave, to znači da je Agencija u prethodnoj godini u 2013. godini, bila skoro deset puta aktivnija u oblasti kontrole imovine i prihoda javnih funkcionera i to suštinskoj kontroli imovini prihoda javnih funkcionera u odnosu na sve tri prethodne godine zajedno. Rekla bih takođe da je u ovoj oblasti podneto, odnosno pokrenuto je ukupno 450 postupaka pred Agencijom zbog povrede zakona i od ukupnog broja tih postupaka više od 50% postupaka se odnosi na nepodnošenje, odnosno ne blagovremeno podnošenje izveštaja o imovini i prihoda funkcionera. To nažalost govori o tome da jedan broj funkcionera se prilično nemarno odnosi prema svojim zakonskim obavezama što je posebno zabrinjavajuće kada imamo u vidu da obaveza prijavljivanja imovine u našem pravnom sistemu postoji još od 2004. godine ili 2005. godine kada je počeo sa radom Republički odbor za rešavanje o sukobu interesa kome su funkcioneri takođe bili u obavezi da podnose izveštaje o imovini. U oblasti kontrole imovine i prihoda javnih funkcionera podneto je ukupno 168 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka i od tog broja u toku izveštajnog perioda u 15 slučajeva su donete osuđujuće presude. Ono što je zabrinjavajuće da su izrečene novčane kazne na granici zakonskog minimuma ili se u pojedinim slučajevima čak i kreću ispod zakonskog minimuma, odnosno ublažavaju se kazne propisane zakonom. To svakako nije dobro sa preventivnog aspekta. Dakle, o tome treba razmišljati, treba kaznenu politiku pooštriti. U cilju efikasnije, efektnije primene zakona Agenciji nastojali smo u 2013. godini da uspostavimo što tešnju saradnju sa svim državnim organima koji raspolažu podacima koji su potrebni Agenciji za obavljanje poslova iz njene nadležnosti, posebno kada je u pitanju kontrola imovine i prihoda javnih funkcionera i kontrola finansiranja političkih aktivnosti. Dakle, uspostavili smo tesnu saradnju sa nadležnim tužilaštvima, posebno sa Republičkim javnim tužilaštvom, Odeljenjem za borbu protiv korupcije, sa prekršajnim sudovima, Ministarstvom unutrašnjih poslova, poreskom upravom, a sa Agencijom za privredne registre i Centralnim depoom i kliring hartija od vrednosti, Centralnim registrom depo i kliring hartija od vrednosti uveli smo elektronsku razmenu podataka na osnovu on lajn upita za razmenu podataka, što značajno ubrzava postupke kontrole. U cilju unapređenja saradnje i sistemske borbe protiv korupcije, jer samo takva borba protiv korupcije može da da rezultat, Agencija je u 2013. godini inicirala koordinacione sastanke svih relevantnih državnih organa na kojima su prisustvovali najviši predstavnici svih državnih organa. Na tim koordinacionim sastancima razmatraju se sporna pitanja iz oblasti borbe protiv korupcije i razmenjuju najvažnije informacije, i kada je reč o konkretnim slučajevima i kada je reč o sistemskim problemima. Do sada je održano šest takvih sastanaka, na kojima su, primera radi, bili razmatrani problemi korupcije u zdravstvu i prosveti. Na temu korupcije u prosveti održano je više posebnih sastanaka koji su rezultirali konkretnim preporukama za unapređenje normativnog i institucionalnog okvira u ovoj oblasti. Ono što iskustvo Agencije govori, to je da je jedan od najvećih problema u oblasti prosvete nepotizam. Kada je reč o kontroli finansiranja redovnih aktivnosti, kao i aktivnosti koje se razvijaju tokom izbornih kampanja, u 2013. godini Agencija je nalaze kontrole finansiranja političkih aktivnosti javnosti predstavila u dva štampana izveštaja, od kojih se jedan odnosi na troškove izborne kampanje 2012. godine, a u drugom su predstavljeni nalazi kontrole godišnjih finansijskih izveštaja političkih subjekata za 2012. godinu. U ovom segmentu rada podneto je ukupno 335 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka, od čega su u 28 slučajeva donete osuđujuće presude, od kojih je postalo pravosnažno osam. Ovo je vrlo važno zbog primene jedne specifične sankcije koja je predviđena Zakonom o finansiranju političkih aktivnosti, a to je donošenje rešenja o obustavi sredstava za finansiranje političke stranke u narednoj kalendarskoj godini. Da bi Agencija mogla da donese takvo rešenje, potrebno je da odluka suda bude ne samo osuđujuća, potrebno je da bude izrečena novčana kazna i da odluka suda postane pravosnažna. Nažalost, u samo dva slučaja smo mogli da primenimo ovu vrlo važnu zakonom propisanu sankciju, zato što je u više slučajeva izrečena opomena, u kom slučaju Agencija ne može da donosi ovakvo rešenje. Prepreke sa kojima smo se suočavali u ovom segmentu rada bile su brojne. Pre svega, postoji neusaglašenost važećih zakona, razmena podataka sa drugim državnim organima i pravnim licima nije u dovoljnoj meri efikasna, nisu svi spremni da ažurno odgovaraju na zahteve Agencije i velike smo probleme imali sa pribavljanjem podataka koji se odnose na odgovorna lica u političkim subjektima, koji su zapravo okrivljeni u prekršajnom postupku. Da bi rad Agencije u oblasti kontrole finansiranja političkih aktivnosti bio efikasniji, potrebno je pre svega unaprediti zakonski okvir u ovoj oblasti. Dakle, upravo se na tome i radi – na izmenama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Ali, ono što je vrlo važno, to je da bi Agencija bila u mogućnosti da sprovodi efikasniju suštinsku kontrolu, potrebno je da se predvidi krivična odgovornost za prikrivanje izvora finansiranja i za odgovorno lice u političkom subjektu. Sada važeći Zakon o finansiranju političkih aktivnosti predviđa krivičnu odgovornost samo za davaoca sredstava, pri tom za dokazivanje krivične odgovornosti, potrebno je dokazati nameru davaoca sredstava, koju nije moguće dokazati iz činjenice da politički subjekat nije prijavio neke podatke. To je neophodno da se uradi, ako mislimo da postignemo neke efekte na suštinskoj kontroli finansijskih izveštaja političkih subjekata. Takođe, još jedna prepreka sa kojom se suočavamo je činjenica da nismo ovlašćeni predlagač zakona, zbog čega je to jedna od najznačajnijih prepreka u našem radu. Agencija u martu prošle godine je inicirala izmene i dopune Zakona o agenciji za borbu protiv korupcije, koja je inicirala na osnovu svog iskustva u primeni ovog zakona. Nažalost, ta inicijativa do danas nije razmatrana, a da smo ovlašćeni predlagač zakona, prosto ovde bi Skupština sasvim sigurno bila u obavezi da razmatra tu našu inicijativu. U svako slučaju, s obzirom da je u međuvremenu doneta nova Nacionalna strategija za borbu protiv korupcije i da je praksa Agencije za tih godinu i nešto dana pokazala da još neka zakonska rešenja treba unaprediti i poboljšati, mi ćemo do kraja juna uz konsultaciju sa ekspertima EU ovu inicijativu novelirati i to će, s obzirom na potreban broj izmena i dopuna praktično biti inicijativa za donošenje novog zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Ovom prilikom se ne bih zadržavala na svim tim potrebnim izmenama, pošto ćete vrlo uskoro od Agencije za borbu protiv korupcije, dobiti i detaljno obrazloženu inicijativu, kao i resorna ministarstva. Što se tiče samih propisa i rizika od korupcije u propisima, Agencija analizira te rizike i resornim ministarstvima, pa i odborima Narodne skupštine, dostavlja svoja mišljenja na rizike od korupcije u propisima i tako smo u prethodnoj godini analizirali rizike od korupcije u 20 nacrta zakona, dva Predloga zakona i dva Predloga uredbi. Nažalost, moram da kažem da efekat u ovoj oblasti rada nije bio zadovoljavajući, odnosno bio je vrlo skroman, zbog toga što ovlašćeni predlagači zakona nisu u obavezi da uzmu naše mišljenje u obzir. Međutim, s obzirom na to da je novom Nacionalnom strategijom predviđeno da će svi predlagači propisa biti obavezni da primenjuju metodologiju za analizu rizika od korupcije u propisima koje će izrađivati Agencija i da će Agencija potom davati mišljenje na primenjenu metodologiju i da će to mišljenje biti sastavni deo Predloga zakona, onda će Narodna skupština sasvim sigurno uz Predloge zakona razmatrati i mišljenje Agencije, tako da je važno da je taj važan antikoruptivni mehanizam prepoznat u novoj Nacionalnoj strategiji. Istakla bih još i to da Agencija u ovom momentu ima trenutno, ima zaposlenih 77 od ukupno predviđenog broja zaposlenih, a to je 123. Kada je reč o budžetu Agencije, moram da kažem da se 98% budžeta Agencije, odnosi na plate zaposlenih i tekuće troškove, tako da se mi i dalje u najvećoj meri oslanjamo na podršku donatora, da bismo mogli da sprovedemo sve programe i aktivnosti koje smo dužni da sprovedemo u skladu sa strategijom i akcionom planom i zakonom. Hoću da kažem da je Agencija smeštena u prostoru koji je dovoljan za smeštaj 95 zaposlenih, čak i da imamo mogućnosti da popunimo sva sistematizovana radna mesta i da sve bude kako treba, i da naiđemo na razumevanje svih nadležnih državnih organa, za popunjavanje tih kapaciteta, mi te zaposlene nemamo gde da smestimo. Na samom kraju, želela bih da ukažem na pojedine segmente rada Agencije u kojima je po mom mišljenju moguće suštinsko unapređenje naše saradnje, saradnje Agencije za borbu protiv korupcije i Narodne skupštine. Najpre, Agencija ima jednu od važnih nadležnosti, a to je da vrši nadzor nad sprovođenjem Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije i pratećeg akcionog plana. O tome Agencija podnosi detaljan izveštaj Narodnoj skupštini. Po sada važećem zakonu, taj izveštaj je Aneks godišnjeg Izveštaja o radu, podnosimo ga do 31. marta tekuće godine za prethodnu godinu. Narodna skupština je u obavezi da taj izveštaj razmatra i da donese određene zaključke. Verujem da ste svi upoznati sa zaključcima Evropske komisije u kojima je ukazano na to da Narodna skupština u prethodnom periodu nije u dovoljnoj meri razmatrala izveštaje i preporuke nezavisnih institucija, a ja ću sada citirati deo njihovih preporuka da: „Narodna skupština mora da razvije proaktivniji pristup kada je reč o razmatranju i praćenju preporuka nezavisnih tela“. Dosadašnja praksa je pokazala da Agencija, nažalost, iz godine u godinu ponavlja iste preporuke, da Narodna skupština u dovoljnoj meri ostvarila svoju kontrolnu funkciju u tom smislu. Nova strategija predviđa da će se Poslovnik Narodne skupštine izmeniti. Biće jasno definisan postupak praćenje primene preporuka Agencije i merekoje će Narodna skupština biti ovlašćena da preduzme u slučaju da izvršna vlast iste ne sprovodi, a Vlada će sa svoje strane imati obavezu da u roku od šest meseci od usvajanja zaključaka Narodne skupštine, Narodnoj skupštini podnese izveštaj o tome šta je urađeno na sprovođenju tih zaključaka. Institut javnog slušanja je od izuzetnog značaja kada je reč o kontrolnoj funkciji Narodne skupštine nad izvršnom vlašću i taj institut, ukoliko bi bio delotvorno primenjivan, mogao bi da bude delotvoran i u pogledu preporuka Agencija za borbu protiv korupcija. Sada važeći Poslovnik Narodne skupštine predviđa da nadležni odbori mogu da organizuju javna slušanja i da traže obrazloženja od predstavnika izvršne vlasti. Ovo bi svakako mogao da postane važan kontrolni mehanizam, gde bi saradnja Agencije za borbu protiv korupcije i Narodne skupštine imala efekata u suzbijanju korupcije. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Slobodanu Homenu, izabranom sa Izborne liste BORIS TADIĆ - Nova demokratska stranka - Zeleni, Liga socijaldemokrata Vojvodine - Nenad Čanak, Zajedno za Srbiju, VMDK, Zajedno za Vojvodinu, Demokratska levica Roma. Na osnovu Odluke Republičke izborne komisije i Izveštajai predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Slobodanu Homenu. Čestitam narodnom poslaniku na izboru. Poštovani narodni poslaniče, molim vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupite polaganju zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanik ponavlja.) „ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI!“ Molim narodnog poslanika da potpiše tekst zakletve. Dozvolite mi da vam poželim uspešan zajednički rad u predstojećem mandatnom periodu. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reče, predlagači? (Da.) Reč ima gospodin Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo i danas nastavljamo rad kada su u pitanju nezavisni organi, pa bih hteo da i kao predlagač zaključka, a i kao narodni poslanik da i sa rukovodstvom Agencije, državnog revizora malo kroz ovu javnu debatu razmenimo neka iskustva i vidimo šta je suština njihovih izveštaja. Prvo ono što bih hteo da kažem jeste da se osvrnem na ustavnu nadležnost Narodne skupštine Republike Srbije i šta su to u suštini nezavisni organi i često neka regulatorna tela. Uloga Narodne skupštine je prvenstveno zakonodavna i kontrolna. Narodna skupština nema kapacitet da samostalno vrši svoju kontrolnu ulogu. Zato imamo nezavisna tela kojima smo mi poverili svoja javna ovlašćenja da za nas i u naše ime vrše tu kontrolnu ulogu. To kažem zato što ni u jednom trenutku, ni u jednom momentu ne bih želeo da se Narodna skupština odrekne svojih izvornih nadležnosti, već da ih isključivo poverava zato što su narodni poslanici direktni nosioci suvereniteta građana Srbije koji su ih birali na poslednjim izborima. To su osnove neke političke demokratije. Potpuno se slažem da razni organi koji obavljaju ove poslove za ime i u ime Narodne skupštine, jer da ne rade to u ime Narodne skupštine ne bi ni podnosili izveštaje Narodnoj skupštini, imaju određene probleme u svom radu, pogotovo kada su u pitanju i neodgovorni državni organi i neodgovorni pojedinci u državnim organima, pa čak i nosioci nekih javnih funkcija, koje su jako vezane baš zarad Narodne skupštine i koji podležu kontroli rada Narodne skupštine. Zato imamo ove izveštaje, da bi se svi narodni poslanici informisali o tim problemima i u onom delu koji je zakonodavna aktivnost te probleme rešili i kada je u pitanju nadzor nad radom nekih organa, a imamo nadzor čak i nad tužilaštvima, zašto ne postupaju, zašto se ne postupa po prijava koje su podneli državni revizori i zašto se ne postupa po prijavama koje su podneli kolege iz Agencije za borbu protiv korupcije. Svrha svih ovih debata jeste u suštini da unapredimo zakonodavstvo i da sve one koji su podređeni Narodnoj skupštini nateramo da u punoj meri sarađuju sa svim državnim organima kojima je Narodna skupština poverila svoju kontrolnu ulogu. Saslušao sam i voleo bih ako se uskoro nešto ne preduzme kada su u pitanju krivične prijave koje podnosi državni tužilac ili Agencija, da se o tome obavesti i Odbor za pravosuđe, koji ima pravo zakonom da pozove republičkog javnog tužioca da se informiše o stanju tih predmeta da li su u procesu, da li su već pravosnažno okončano i već su upućeni sudu ili je to odbačeno,s tim da kada se odbacuje krivična prijava, tužilac nema obavezu da napiše obrazloženje, ali nadležnom odboru moraće da napiše. Samo na taj način ovo najveće zlo koje je snašlo Srbiju oko ove korupcije može da se privede i dovede u stanje koje može da bude prihvatljivo do konačnog iskorenja, ali tu je potrebna saradnja i između Agencije, i DRI, i javnih tužilaca, i drugih koji vode ovaj postupa i, naravno, Narodne skupštine Republike Srbije, jer ona je ta koja ima procenu i ona je ta koja treba, ako nešto nije regulisano zakonom i ometa sprovođenje zakona, da dovede u jednu takvu situaciju da to bude rešeno. Isto tako, pažljivo sam slušao direktorku Agencije za borbu protiv korupcije i sa mnogim od ovih vaših predloženih izmena se slažem, koje treba uvrstiti u zakonodavstvo, ali moramo biti svesni da i mi kao narodni poslanici i Narodna skupština, pa i vi, imamo određena ograničenja. Ta ograničenja se zovu – Ustav Republike Srbije. Ne bih voleo da donosimo zakon sa najboljom namerom, a da kasnije bude oglašen od strane Ustavnog suda neustavnim. Ipak, moram da vam kažem da je samo naš izbor, moj lični i kolega poslanika da se bavimo politikom i da budemo javni funkcioneri. Razmislite malo o tome, da ne kršimo nečija druga ustavna prava, jer ako neki deo zakona koji bismo doneli, bude oglašen neustavnim, dovešće u pitanje i one jako dobre karakteristike zakona. Slažem se, isto tako, da mere koje donosi Agencija, pogotovo kada su imenovanja javnih funkcionera i zabrane koje može da izrekne postoje, ali kao što rekoh, Narodna skupština ima još jednu ulogu, a to je izborna uloga. Znači, ima pravo da imenuje lica na određene funkcije, pa koliko mi je poznato, i revizora itd. Sada postavljam pitanje – šta ako Narodna skupština dobije kompletnu biografiju nekog kandidata, bude upoznata sa svim dužnostima i funkcijama koje ima, nadležan Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo kaže da je sve u skladu sa zakonom i pravnim sistemom, nadležan odbor Narodne skupštine kaže da je sve u skladu sa zakonom, Narodna skupština je ta koja autentično tumači zakon, kaže da je sve u skladu sa zakonom i izaberu tog funkcionera, a onda Agencija utvrdi da on ima sukob interesa? Da nismo malo pomešali zakonske nadležnosti? Može posle imenovanja koje ostvari Narodna skupština da budu u sukobu interesa, ne može pre, ako stupi na neku dužnost u međuvremenu, po imenovanju koje je izvršila Narodna skupština. Da stvar bude gora, za taj postupak ni nadležni skupštinski odbori nisu bili upoznati i to je ta komunikacija koja, čini mi se, nedostaje u celoj ovoj priči. Da li treba da postoji poslovnička obaveza oko javnih slušanja? Može, nemam ništa protiv. Ali, ne verujem da bi bilo koji predsednik odbora u Narodnoj skupštini Republike Srbije, iz bilo koje oblasti, odbio Agenciju za borbu protiv korupcije da dođe da održi javno slušanje, ni državnog revizora, ni Zaštitnika građana i sve ostalo. Čini mi se da je to opet bio jedan problem u vezi komunikacije. Uopšte, kada pišemo zakone, nažalost, imamo jedan problem da su se često u prošlosti donosili zakoni koji su bili neprimenjivi u praksi, odnosno donosili su se zakoni, da oni koji treba da ih sprovode, da bi došli do svog cilja moraju da krše zakon. Hajdemo da stavimo to konačno u jedan zakonski okvir da zakon bude i ostvariv, primenljiv, u skladu sa svim međunarodnim propisima i standardima. Prethodni Zakon o finansiranju političkih stranaka je bio takav. Sadašnji zakon je bolji, ali ni on nije sjajan i on ima velike nedostatke. Čini mi se da su u izradi tog zakona, vama ništa ne mogu da zamerim, koji je donošen 2010. godine, čini mi se, ili 2011. godine, tada poslanici SNS bili isključeni iz donošenja tog zakona i ne smeta mi ako neko misli da sam zato sujetan, ali smo mnogo toga naučili sprovodeći stari zakon šta ne treba da se nađe u novom, a našlo se opet. Tako da, spremni smo da o svim ovim predlozima koje daje Agencija i koje daje državni revizor, stavimo u određeni zakonski okvir, da on bude prihvatljiv za Ustav Republike Srbije i ono što je najvažnije, da bude sprovodljiv. Ako napravimo zakon koji ne može da živi u praksi, onda imamo probleme i onih koji treba da vrše nadzor nad sprovođenjem tog zakona i onih koji sprovode taj zakon. Mogu samo još da obavestim Narodnu skupštinu, a i ovde prisutne kolege iz Agencije i iz DRI, da je Odbor za finansije trebao u narednih nekoliko dana da imenuje pododbor koji će isključivo da se bavi preporukama iz nadležnosti odbora svih nezavisnih organa u vezi izmene zakona, da bi mogli da ostvare svoju punu funkciju u pravom smislu reči. Unapred vam kažem da već skoro dve godine svako ko želi da unapredi zakonodavstvo u Republici Srbiji, da iznese svoje probleme koje ima ukoliko sprovodi neki zakon i vrši nadzor nad sprovođenjem zakona, ne mora da kuca na otvorena vrata. Dobro ste došli, zato što smatramo da zajedno sa tužilaštvom, zajedno sa DRI, zajedno sa Agencijom za borbu protiv korupcije, zajedno sa nadležnim odborima i Skupštinom Republike Srbije, naravno i MUP, konačno možemo da u punom kapacitetu iskorenjujemo jedno zlo koje se zove korupcija i koje nam je razorilo zemlju i dovelo i državu i njene građane bukvalno do prosjačkog štapa. Zato je i Odbor za finansije doneo zaključak da se vaš izveštaj usvoji na plenarnoj sednici i da, u skladu sa preporukama, Narodna skupština i Odbor za finansije nastave svoj rad. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvaženi predstavnici nezavisnih regulatornih tela, dame i gospodo, kolege i koleginice, i juče smo bili u prilici da razmatramo predloge zaključka povodom razmatranja godišnjih izveštaja nekih drugih nezavisnih regulatornih tela. Danas to činimo kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije i DRI. Čini mi se, ukoliko bi se samo letimično pogledalo, da je posle godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana, gospodina Saše Jankovića, izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije najobimniji. Naravno, na ovom mestu, uz opasku da obimnost bilo kog dokumenta, ma kako se on zvao, nije ujedno i relevantan pokazatelj njegovog samog kvaliteta, a sem toga pohvalno je što ovi izveštaji u svom delu, kao sastavni deo ili kao jednu vrstu priloga, sadrže izveštaj o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije, kao i Akcioni plan za njenog sprovođenje, što je uvek bitnije od nečega što samo po sebi nosi naziv strategija i samo po sebi bez akcionog plana predstavlja spisak lepih želja. Na Odboru za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, kome je gospođa Babić prisustvovala, dotakli smo se mnogih tema. Pre svega, mislim da smo otvorili neka pitanja koja se Agenciji uvek iznova mogu postavljati i kojima se sam rad Agencije uvek može osporavati, počev od pitanja prijavljivanja imovinskih karata funkcionera, bojazni da, recimo, prilikom prijave imovine, odnosno imovinskih karata funkcionera, takve informacije mogu procureti u javnost što opet, sa druge strane, može predstavljati bojazan i otvara jednu potencijalnu mogućnost da upravo ta imovina nekog funkcionera bude sutradan, ne daj bože, mogućnost da neko izvrši neko krivično delo na štetu nekog od funkcionera, pa do onog često postavljanog pitanja - da li poslanik koji vrši funkciju narodnog poslanika u dva ili više mandata, a nema promene imovine, opet treba iznova da popunjava obrazac i opet iznova da navodi celokupnu svoju imovinu ili je dovoljno da samo putem obaveštenja učini da nema nikakvih promena i time da se stavi tačka na to pitanje. Dobro je što ste u ovom sazivu dali uputstvo koje ste prosledili svim poslanicima i nama, da kažem starijima, kojima ovo nije prvi saziv, ali novim sa svim onim objašnjenjima koji su sadržani na CD-u, a koji su prosleđeni apsolutno svim poslaničkim grupama. To je dobra praksa, dobar način za upoznavanje, a iz razloga jer smo upravo u prethodnom sazivu, moram primetiti, gotovo sve poslaničke grupe, nailazili na potpuno oprečna stanovišta po pitanju ovog navedenog pitanja. Mislim da je tu bilo najčešće spora, jer smo dobijali suprotne informacije od strane agencije, dakle, Agencije za borbu protiv korupcije. Dotakli smo se i pitanja - kako narodni poslanik može istovremeno da obavlja i funkciju javnog preduzeća? Imali smo takve narodne poslanike, imamo i dalje takve narodne poslanike. Jedna od nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije je da se bavi i pitanjem sukoba interesa i nespojivosti funkcije narodnog poslanika sa drugim funkcijama. Time je, ja ću se osvrnuti na prethodni saziv Narodne skupštine, flagrantno kršen i Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, ali zato takva spojivost funkcije bila je omogućena, ali zato, recimo, odbornik u nekoj lokalnoj samoupravi, takvo je stanovište, da on ne može da bude zamenik pokrajinskog sekretara, pa do svih onih neformalnih pitanja koje sam bila u prilici da iskoristim vaše prisustvo. Šta recimo da rade sada poslanici iz onih poplavljenih područja, koji su recimo izgubili svu imovinu, nepokretnu i pokretnu, koji su ostali vlasnici nepokretnosti, ali na takav način, samo što su formalno upisani u katastar nepokretnosti kao nosioci prava svojine, a suštinski imaju temelje i gole zidove ili, recimo, nemaju više pokretne stvari, automobile, stvari koje su upotrebljive? Otuda je moje pitanje koje sam vam postavila – da li svi mi, koji dolazimo, a ima ovde poslanika iz poplavljenih područja, treba da uzmemo i odjavimo celokupnu našu imovinu? Naravno, mnogo je pitanja koja bi se na ovom mestu mogla postaviti, ali neću to učiniti, jer mislim da nije ni vreme ni mesto. Ono u čemu smo svi saglasni, vi ispred Agencije za borbu protiv korupcije, a i mi narodni poslanici, to smo se složili, pretpostavljam da je i na drugim odborima takvo pitanje otvarano, a to je da Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, ovakav kakav je, sadrži mnoštvo manjkavosti, sadrži puno pravnih praznina, otvara mogućnost zloupotrebe i čini mi se da danas niko nije zadovoljan, ni vi, koji ste prinuđeni da postupate po tom zakonu, ali ni mi, kao narodni poslanici. Kada kažem narodni poslanici, ne podrazumevam samo nas, nego bilo koje funkcionere na koje se ovaj zakon sprovodi, a sprovodite ga vi, jer to spada u okvir vaših nadležnosti. To je samo jedan segment nadležnosti koje Agencija obavlja i koje ima prilikom ostvarivanja javnog interesa u suzbijanju korupcije, pored gore već pomenutog, a to je nespojivost javnih funkcija i sukoba interesa, ali i ono što je takođe vredno spomena- kontrola finansiranja političkih subjekata. Naravno, nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije jesu one koje su usmerene i rekla bih da su to one nadležnosti koje su upravljane isključivo zarad postizanja opštih ciljeva. Neću ih nabrajati, budući da ste vi to izričito naveli u vašem godišnjem izveštaju, a oni su decidno navedeni u zakonu podkoji potpadate i po kome se ovlašćeni da postupate. Činjenica je, stvarno sam upoznata sa tehničkim mogućnostima, bila sam u prostorijama Agencije za borbu protiv korupcije i znam u kakvim uslovima radite. Potpuno sam svesna činjenice da je Agencija za borbu protiv korupcije, pored prostornih, uopšte tehničkih uslova, finansijskih, prostornih problema sa kojima se ona suočavala, ne mislim samo na ovu godinu i na proteklu i na prethodne godine, u 2013. godini učinila dobre pomake. Mislim da dobre stvari jesu vredne pomena i treba ih javno izgovoriti. Kada kažem dobri pomaci, to je ono što ste naveli u svom godišnjem izveštaju o radu, a to je da je Agencija za borbu protiv korupcije bila ta koja je sama inicirala i podnela inicijativu za promenu zakona, o kome ne mislim ništa dobro, a još uvek je na pravnoj snazi, ne mislim samo iz razloga da ste to učinili da bi sebi stvorili neke bolje uslove i da bi samo svoj rad učinili efikasnijim, već i da propisi, odnosno odredbe budu jasnije propisane i potpuno eksplicitno i decidno određene, razumljive samom građaninu, a ne samo onima na koje se odnose. Time bi se, čini mi se, izbeglo ono posezanje koje smo u prošlom sazivu mogli da vidimo, a to je onaj instrument zvan autentično tumačenje. Međutim, ovde moram uputiti jednu kritiku, a to je da je i sama Agencija, da se tako izrazim, lutala prilikom tumačenja pojedinih odredaba, pa ste tako, recimo, pojedine zakonske odredbe po pitanju statusa funkcionera proširivali mimo onoga što je u samoj zakonskoj odredbi navedeno. Nadam se, barem je to moja nada, da će nekim novim zakonskim rešenjem, koje će se u skupštinskoj proceduri naći u što kraćem roku, sadržati rigorozna pravila odgovornosti državnih funkcionera, jer stojim na tom stanovištu da takva pravila moraju biti rigorozna, da sa time moraju biti upoznati svi građani. U prošlom sazivu smo po prvi put pročitali prvi izveštaj o kontroli troškova političkih subjekata. To se odnosilo na izbornu kampanju, na izbore koji su održani 2012. godine. Sve poslaničke grupe mogle su se upoznati sa vašim temeljno obrađenim materijalom, koji se ticao održanih izbora 2012. godine, a opet naveli ste i obuhvatili tim izveštajem sve političke subjekte. To je sasvim pohvalno, i to na vrlo sistematičan način, ali naravno i manjkavosti koje su proizilazile iz takve jedne izborne kampanje uz decidno navođenje, počev od toga koje su to zakonske odredbe kršene, preko toga čiji opštinski odbori nisu otvarali namenske račune u svrhu izborne kampanje, pa recimo do pobrajanja koji to politički subjekti su ispunili sve uslove za pokretanje prekršajnih postupaka. Neki od postupaka su pokrenuti. Sa time smo upoznati, barem sam ja upoznata, a nadam se i moje kolege. Drago mi je i na ovom mestu moram reći da je Narodna skupština u prošlom sazivu, barem po nekim istraživanjima, relevantnim istraživanjem smatram svako istraživanje CESID-a, donelo jedan zaključak, a to je da se polako vraća poverenje u Narodnu skupštinu, u institut predsednika Narodne skupštine, da se vraća poverenje u narodne poslanike kao nosioce zakonodavne vlasti. Ako ćemo striktno po slovu Ustava, nosioce ustavotvorne i zakonodavne vlasti. Drago mi je što smo počev od prošlog saziva počeli da jačamo institut javnog slušanja, gde su svoje mesto pronalazile, kako Agencija za borbu protiv korupcije tako i DRI, budući da smo bili u mogućnosti da pratimo javna slušanja na kojima ste bili prisutni nezavisno od teme koja se mogla čuti u maloj sali ovog visokog Doma. Kada se govori o vašem Izveštaju o izrazitom povećanju broja primljenih predstavki građana, to je čini mi se činjenica, ali i potvrda tog da mi još uvek nemamo dovoljno izgrađene institucionalne mehanizme, a to je, takođe, ujedno i potvrda nečeg drugog, nepoverenja građana u postojeće i mislim da to treba isto javno izgovoriti. Uz svo dužno poštovanje, mislim da to u svom Izveštaju niste trebali da navedete kao razlog sve veće prepoznatljivosti u javnost, jer to je zapravo, ukoliko idemo nekom logikom, sa druge strane neprepoznatljivost izgrađenog pravnog sistema u zemlji Srbiji i neprepoznatljivost ili uopšte prisutnost vladavine prava u našoj zemlji. Naravno, na ovom mestu moram da spomenem nekoga ko je stvarno vredan pomena, a to je gospođa Verica Barać, koja se nalazila na čelu Agencije za borbu protiv korupcije i koja je, čini mi se, sama po sebi bila dovoljna da personifikuje celu Agenciju. Mislim da je o njenom radu apsolutno sve poznato i mislim da je to žena koja je imala hrabrosti i smelosti da u onim nemilim vremenima iznosi sve ono što je danas pokrenuto, pre svega mislim na sporne privatizacije. Preko je potrebna izmena postojećeg Zakona Agencije i mislim da ćemo se po tom pitanju svi složiti. Ovde bih iznela, takođe, neko svoje mišljenje, a to je, lično bih volela da i vi, recimo, dakle Agencija za borbu protiv korupcije funkcioniše na način kao što se čini u nekim susednim zemljama. Uzmimo primer Slovenije, tačnije vaš pandan u Sloveniji, a to je Komisija za preprečevanje ili, izvinite me, ne znam slovenački, ali ću tako nazvati, preprečevanje komisije, odnosno sprečavanje komicije, pa da i vi, na primer, u stvari to zapravo predstavljate jednu mešavinu i agencije ali i DRI. Tamo je to svojevrsna vrsta supervizora, da i vi imate takve aportal aplikacije. Naravno, znam da vam fale tehničke mogućnosti, pa nemate, ali mislim da vam fale još neke druge mogućnosti, ali o tome ćemo nekom drugom prilikom. Taj projekat transparentnosti gde tamo u svako doba dana svako ko je zainteresovan, budući da se podaci ažuriraju svakodnevno, može videti potrošnju apsolutno svog državnog novca, može videti imovinu svakog državnog funkcionera, može videti kako se sprovode tenderi javnih nabavki, može videti koliko je koje ministarstvo kao nosilac izvršne vlasti potrošilo novca. To je tamo urađeno na način da je stvoren jedan svojevrstan vid tripartitne saradnje koju bih ja predstavila kao Agenciju za borbu protiv korupcije, Agencije za privredne registre i Narodne banke. Kada bi kod nas postojao jedan tako povezan sistem apsolutno bi svi u svakom momentu mogli da pratimo ono što nas sve najčešće zanima, a to je gde se troši državni novac. Mislim da takva saradnja koja je uspostavljena u Sloveniji i njihovo delovanje obezbeđuje jednu sveobuhvatnu transparentnost u najširem obimu. Naravno, ispred nacionalnog Gopaka, budući da smo imale radionice i sa Agencijom za borbu protiv korupcije, ali i sa DRI, mislim da smo ostvarili kvalitetnu saradnju bar u prošlom sazivu i sa moje strane, kao tadašnjeg zamenika Gopaka, a sada već predsednika Gopaka, zahvaljujem vam na toj saradnji, budući da je, kao što sam navela, bila dobra, a nadam se da dobre stvari ne treba ni menjati. Najzad, u potpunosti razumem i vaš zahtev da ostvarujete jedan neposredan uvid u dokumenta apsolutno svih državnih organa. To je ono što Agencija, na kraju krajeva, treba i da radi, jer upravo zbog navedenih manjkavosti u postojećem Zakonu i sami kontrolori ne mogu da provere tačnost podataka, jer jedno je kada vam javni funkcioner nešto kaže ili vas obavesti i popuni obrazac, a drugo je kada se ode na teren pa se izvrši stvarno i faktički uvid u stanje, vidi se da li je to potvrda onoga što je navedeno. Budući da imam još malo vremena, ovde ću završiti i pohvaliti Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije i na kratko se osvrnuti na Izveštaj DRI. Kao najviši državni organ revizije javnih sredstava DRI i jeste da koja je prvo pozvana da građanima naše zemlje pruži uvod u to da li se javna sredstva troše racionalno, da li se troše efikasno i da li se troše celishodno. U podnetom Izveštaju može se videti da je DRI izvršila revizije finansijskih izveštaja pravilnosti poslovanja 56 subjekata, da su sprovedene revizije četiri direktna i dva indirektna korisnika budžetskih sredstava, NBS, javnog duga RS, 18 javnih preduzeća, 14 jedinica lokalnih samouprava, fondova obaveznog socijalnog osiguranja itd. Sve je to eksplicitno i decidno navedeno u Izveštaju koji ste podneli. Uz konstataciju da smo vam radi popune slobodnih radnih mesta kao Administrativni odbor Narodne skupštine RS zapravo izašli u susret i dali saglasnost na vaš zahtev da izvršite popunu 75 mesta, čija se popuna planira i koja je predviđena, što se uklapa u vaš doneti kadrovski plan za 2014. godinu, nadam se da ćete po realizaciji popune tih slobodnih radnih mesta i zaista povećati broj subjekata revizije, jer mislim da to treba da činite i da se to čini u tom pravcu, jer jedino njihovim povećanjem, govorim i dalje o subjektima revizije i sveobuhvatnijim revizijama finansijskih izveštaja i poslovanja na taj način i doprineti uštedama sredstava na apsolutno svim nivoima, ali i u cilju revizije da izrazite da li je njihovo to poslovanje odgovorno, da pokažete rezultate njihovog poslovanja i novčane tokove i na sve to primenite i mehanizme koji vam stoje na raspolaganju, a vi takvih mehanizama imate. Pre svega, mislim na podnošenje zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, a kako smo mogli da čujemo 208 takvih zahteva ste podneli u 2013. godini protiv 228 lica, podnošenje prijave za privredni prestup, ali najzad i krivične prijave kojih je ukupno bilo 51, a koliko sam zapamtila iz Izveštaja protiv 2 osobe. Moj savet je da kada su u pitanju novi subjekti revizije pođete od jedinica lokalne samouprave. Nemojte da se ograničite samo na ovih 24 i iskreno se nadam da ćete u budućem periodu, u sledećem izveštaju taj broj, bar što se tiče jedinica lokalne samouprave premašiti ovaj iznos od 24. Trudiću se da završim pošto mi vreme ističe. Nadam se da ćete nastaviti da radite onako kako treba u skladu sa svojim ovlašćenjima i neću hvaliti ono što ste radili, jer se kod mene rad podrazumeva, ali sa željom da tako nastavite i opet sledeće godine budemo u mogućnosti da potpuno decidno pročitamo vaše sveobuhvatne izveštaje, a svakako poslanička grupa DHSS SPO glasaće za Izveštaj i Agencije za borbu protiv korupcije i DRI. Hvala.
Pošto nema drugih prijavljenih, za reč se javio… Izvolite, prijavite se. Narodni poslanik dr Branko Đurović.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije i DRI, dame i gospodo narodni poslanici, zbog javnosti i građana Srbije naveo bih koje su osnovne nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije – ostvarivanje javnog interesa i suzbijanje korupcije, dva – podrška građanima u razotkrivanju korupcije koju učine pojedinci ili grupe bez obzira na njihov ekonomski, socijalni i politički status, tri – edukacija predstavnika javnog sektora i drugih ciljnih grupa uključujući i opštu javnost o pitanjima značajnim za antikorupcijsko delovanje, četiri – obezbeđivanje mehanizama za uspostavljanje i unapređenje integriteta u institucionalnom i regulatornom okviru. Ovde pod pojmom „integriteta“ podrazumevamo sposobnost samoprocene pojedinih privrednih subjekata da definišu izloženostima rizika korupcije i da naprave plan mera za borbu protiv korupcije u određenom vremenskom intervalu. Pet - predstavljanje rada Agencije u javnosti i međunarodna saradnja. U Izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije navedeno je da se njihov izveštaj za prethodnu 2013. godinu bitno razlikuje u odnosu na prethodni izveštaj za 2012. godinu, zato što je borba protiv korupcije postala određena kao strateški prioritet države. Nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije i akcionim planom za njeno sprovođenje uvode se nove obaveze za Agenciju i predviđaju mere koje će biti novina u radu Agencije. U Izveštaju Agencije kaže se da je upravo zbog toga potrebno što pre doneti odgovarajuće izmene i dopune Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Agencija je u 2013. godini u javnosti predstavila prvi Izveštaj o kontroli troškova političkih organizacija u toku izbornog ciklusa za 2012. godinu. U prethodnoj godini povećan je broj predstavki građana, jer je kod građana poraslo poverenje u ovu instituciju i broj pokrenutih postupaka po službenoj dužnosti četiri puta je veći nego u 2012. godini. Na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu prvi put je objavljeno blizu 8.000 obrađenih izveštaja o imovini i prihodima funkcionera. Podneto je 142 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, kojih u 2012. godini uopšte nije ni bilo. Održavaju se zajednički sastanci sa drugim nezavisnim državnim organima, u cilju koordinacije rada u borbi protiv korupcije. Nova aktivnost su i planovi integriteta koji su do određenog roka u prošloj godini dostavljeni Agenciji i evidentirani kod Agencije u spiskovima subjekata, koji su dostavili i koji nisu izradili i dostavili planove. Agencija je u svom izveštaju utvrdila niz preporuka upućenih Narodnoj skupštini i Ministarstvu pravde i državne uprave, koji imaju za cilj efikasniju borbu protiv korupcije. Preporuke Agencije upućene Narodnoj skupštini, a u vezi sa unapređenjem normativnog okvira, u cilju efikasnije borbe protiv korupcije, su sledeće. Ove preporuke su i prihvaćene na nadležnim odborima za pravosuđe i finansije. Zbog upoznavanja javnosti i građana Srbije, mislim da ih treba apostrofirati u svakom slučaju, tako da ću ih ja i navesti ovom prilikom. Propisati da javna funkcija na koju je funkcioner stupio protivno odredbama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije prestaje po sili zakona ukoliko nadležni organ ne donese odgovarajuću odluku u roku od osam dana od dana prijema odluke Agencije. Predvideti duži rok zastarelosti za prekršaje predviđene Zakonom o Agenciji, a u skladu sa Konvencijom Ujedinjenih nacija protiv korupcije. Isključiti mogućnost za obavljanje više od jedne javne funkcije, tako što će izuzeci biti dopušteni samo u slučajevima koji su predviđeni zakonom, a ne i drugim propisima. Proširiti obavezu prijavljivanja prihoda imovine na sve krvne srodnike javnog funkcionera u pravoj liniji. Ovlastiti Agenciju na neposredan i neometen pristup evidencijama i dokumentaciji državnih organa. Proširiti obavezu dostavljanja dokumenata i informacija na zahtev Agencije, banke, finansijske organizacije i privredna društva. Propisati ovlašćenja Agencije da organizuje javna slušanja radi raspravljanja pitanja koja se odnose na sukob interesa, nedozvoljene uticaje na javnog funkcionera i finansiranje političkih aktivnosti. Propisati zabranu za organe koji su nadležni za nominovanje na javnu funkciju da predlože kandidata kome je Agencija izrekla neku od zakonom propisanih mera. Propisati obavezu za sve funkcionera koji poseduju više od 3% akcija ili udela u pravnom licu da prijave, ne samo svoje učešće u tom pravnom licu, nego i akcije i udele tog pravnog lica u drugim pravnim subjektima. Sa liste ovlašćenih predlagača za članove odbora Agencije potrebno je izostaviti predsednika Republike i predsednika Vlade i na taj način smanjiti uticaj izvršne vlasti i političkih partija. Detaljnije urediti kako i kada Agencija postupa po predstavkama u kojima se ukazuje na koruptivne radnje u postupanju organa javne vlasti. Ovlastiti Agenciju da postupa po anonimnim predstavkama. Obavezati sve javne funkcionere da pohađaju obuke iz oblasti etike i integriteta. Propisati prekršajnu odgovornost rukovodioca za neusvajanje plana integriteta. Usaglasiti Zakon o finansiranju političkih aktivnosti sa Zakonom o platnom prometu, u delu koji se odnosi na otvaranje računa za redovan rad i izbornu kampanju u grupama građana. Propisati novo krivično delo neprijavljivanja ili lažnog prijavljivanja troškova izborne kampanje. Propisati političkim subjektima zabranu bavljenja humanitarnim i sličnim aktivnostima. Predvideti efikasnije mehanizme protiv funkcionera koji postupaju suprotno Zakonu o Agenciji. Propisati da obrazloženja predloga zakona kao svoj obavezni element sadrže analizu rizika korupcije i obavezati Vladu da nacrte zakona i predloge propisa dostavlja na mišljenje i Agenciji i da ta mišljenja prilaže uz predloge zakona koji se upućuju Narodnoj skupštini Republike Srbije. Kada je reč o Izveštaju DRI, u njemu je naglašeno da treba povećati stepen simbioze između DRI i same Narodne skupštine. Gospodin Sretenović je u svom izveštaju naglasio koja je misija i vizija DRI, ali opet zbog javnosti treba to ponoviti. Misija DRI, kao najvišeg i nezavisnog državnog organa revizije i javnih sredstava, jeste da pruža profesionalno uverenje Narodnoj skupštini i građanima Republike Srbije da se javna sredstva koriste efikasno, efektivno i ekonomično, i to treba podvući. Vizija DRI jeste da postane prepoznatljiva, pouzdana i nezavisna institucija koja ima za cilj da doprinosi parlamentarnoj kontroli i dobrom upravljanju u javnom sektoru. U ovom godišnjem izveštaju pobrojane su brojne nepravilnosti koje su uočene u postupcima revizije u opštinama i gradovima, u državnim i lokalnim preduzećima, ali delom i u završnom računu budžeta Republike Srbije za 2012. godinu. Nije moguće sada konkretno govoriti o svim ovim nepravilnostima, zato što postoji veliki broj podataka vezano za te nepravilnosti, ali ono što treba opet zbog javnosti ponoviti i apostrofirati jeste koje su glavne preporuke iz izveštaja: da se u Narodnoj skupštini dosledno primenjuju Zakon o državnim službenicima i drugi propisi; da Ministarstvo regionalnog razvoja uspostavi registar projekata Nacionalnog investicionog plana; da Ministarstvo prosvete donese uredbu o merilima za utvrđivanje visine troškova studija na visokim školama i visokim školama strukovnih studija; da pokrene izmene i dopune Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja u pogledu regulisanja materije, honorarnih saradnika u inostranstvu; da Ministarstvo rada odluke kojima se odobravaju sredstva za finansiranje projekata izabranih po javnom pozivu donosi u skladu sa Uredbom o sredstvima za podsticanje programa od javnog interesa koja realizuju udruženja. Ključne preporuke radi otklanjanja nepravilnosti u finansijskom poslovanju državnih organa su sledeće: uspostavljanja sistema interne kontrole, donošenje internog akta o vrsti, načinu i pravu korišćenja usluga reprezentacije, davanja poklona, korišćenju službenih automobila i troškova mobilnih telefona. Razgraničenje i jasno regulisanje pojedinačne odgovornosti pri utvrđivanju, kontroli i naplati izvornih javnih prihoda. Priznavanje, evidentiranje i plaćanje troškova, izdataka na osnovu verodostojnih računovodstvenih isprava. Planiranje javnih nabavki u skladu sa finansijskim planovima, utvrđivanje i evidentiranje vrednosti kapitala javnih preduzeća i privrednih društava čiji je osnivač lokalna vlast. Bitne odredbe Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije i akcionog plana, tj. mere koje treba primeniti su: jačanje kapaciteta DRI za efikasnost sprovođenje revizije parlamentarnih političkih stranaka, uspostaviti evidenciju o postupanju prekršajnih sudova, tužilaštava i sudova opšte nadležnosti na nepravilnosti utvrđene u izveštajima DRI. Sve ovo ukazuje da su oba ova nezavisna tela radila studiozno na pripremi ovih izveštaja koji su praktično verifikovani na odgovarajućim resornim odborima. Sama borba protiv korupcije i praktično revizija javnih prihoda Republike Srbije su temelj, praktično daljeg razvoja naše republike. Mi možemo sada ovde da kažemo – uspostavljanjem ove dve nezavisne institucije potpuno je drugačija klima u Srbiji. Srbija pre uspostavljanja ovih nezavisnih institucija je bila jedno, po vašem uspostavljanju mi imamo jednu drugu Srbiju. Sve ove nepravilnosti u vašim izveštajima ukazuju da i pored postojanja ove dve važne institucije koje rade svoj posao, odgovorno i profesionalno, i dalje postoji povećan odliv sredstava, prevashodno kroz javne nabavke i kroz neke druge vrste zloupotreba. Jačanjem vašeg funkcionisanja, znači, jačanjem rada Agencije za borbu protiv korupcije i DRI mi treba s jedne strane da smanjimo procenat odlivanja tih sredstava i da pokušamo da smanjimo stepen korupcije u našim uslovima, tako da dovedemo našu zemlju u jednu ravan sa drugim zemljama, za koje možemo da kažemo i da tvrdimo da su uređene zemlje, gde praktično prihodi građana koji se slivaju u budžet se troše na adekvatan način. Naravno, poslanički klub SDPS će podržati vaše izveštaje i ponuditi svaku pomoć u vašem budućem radu. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Za reč se javio ovlašćeni predstavnik SPS, narodni poslanik, Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala predsedavajući i poštovani predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije, DRI, pre nego što se upustim u raspravu o tački dnevnog reda koja predstavlja jedinstven pretres i jučerašnjeg i današnjeg zasedanja, a zarad građana Republike Srbije samo jedna pravilna informacija, izjašnjenje. I juče i danas, mi samo razmatramo izveštaje koji su ovde pred nama, ali za njih na glasamo. Glasamo za zaključke koje su predložili resorni odobri na osnovu izveštaja koje su dostavile Agencija za borbu protiv korupcije i DRI. Zašto na ovo ukazujem? Zbog toga što je juče na istom zasedanju, a i danas provejavalo da mi glasamo o izveštajima. Ne, izveštaje ćemo razmotriti, a usvajanjem zaključaka, naravno, da podržavamo i te izveštaja. S toga odmah moram da istaknem da poslanička grupa SPS nedvosmisleno podržava i glasaće za zaključke koje su predložili resorni odbori kao ovlašćeni, legitimni predlagači, a samim tim i daje podršku izveštajima koje ste vi plasirali, odnosno predočili, a o kojima vodimo raspravu i o kojima razmatramo na današnjem zasedanju. Sada bih se osvrnuo na konkretno izveštaj Agencije i DRI, pa hajde onda najpre da krenemo od uloge Agencije, od onoga što je cilj delovanja Agencije za borbu protiv korupcije. Ono što poslanička grupa SPS naročito ističe, jeste da je osnovni cilj delovanja Agencije za borbu protiv korupcije suzbijanje korupcije kroz zaštiti javnog interesa. Borba protiv korupcije je jedan permanentan kontinuiran proces koji kao takav ni u kom slučaju ne može da bude van domašaja opservacije onih kojima je u nadležnostima borba protiv korupcije, a tu pre svega mislim na Agencije za borbu protiv korupcije, a samim tim i za institucije države, pa i za celokupan državni aparat. Zašto ovo kažem? Zbog toga što ne postoji zemlja u svetu, čak i sa najizraženijim demokratskim načelima i postulatima, gde institucije sistema besprekorno rade, gde postoji jedno zdravo, pravno ustrojstvo, a da je u celosti izbegnut rizik korupcije. Tako se još nije desilo, neće se desiti i zbog toga je čak borba protiv rizika korupcije i te kako značajna borba. To je istovremeno jedan od strateških ciljeva Vlade Republike Srbije kako u prethodnom sazivu, a naročito u ovom sazivu, gde se borba protiv korupcije postavlja kao nešto što je ne samo imperativno nego i primarno u strategiji delovanja Vlade Republike Srbije. Da li se slažemo oko nečega što je danas zauzeto kao jedinstven stav? Naravno, da se slažemo, a to je hitna potreba za novim sistemskim rešenjima, za donošenjem novih zakona ili barem izmenama i dopunama postojećih zakona, naročito kada je u pitanju Zakono Agencije za borbu protiv korupcije. Zašto ovo ističemo? Poslanička grupa SPS nesumnjivo podržava preporuke, ali ne sve koje su navedene u izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije. Opet se postavlja pitanje - zašto ne sve. Zbog toga što one preporuke koje su krucijalne nesumnjivo moraju imati podršku zbog toga što se njima postiže ovaj cilj na koji sam ukazao, a to je suzbijanje korupcije kroz zaštiti javnog interesa, a shodno tome i zadatak da se u svakoj situaciji rešava i nespojivost javnih funkcija i sukobu interesa. Međutim, u preporukama se pojavljuje i nešto što mora da doživi jednu posebnu vrstu analize. Koliko je sada aktuelni Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, usaglašen ili eventualno u koliziji sa drugim sistemskim rešenjem? Mislim da jeste u koliziji sa drugim sistemskim rešenjima, barem u jednom delu, naročito kada govorimo o Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti. Međutim, u tom pravcu bi trebalo izbeći sve odredbe koje su nedorečene, nedosledne, nepotpune, a koje bi mogle da u jednom delu derogiraju odredbe Zakona o zaštiti podataka o ličnosti, a u drugom delu da ostane u domenu kolizije sa istim odredbama, zbog čega je neophodno potrebno svaku odredbu jasno precizirati i normirati. Poslaničkoj grupi SPS, pa i meni, nesumnjivo je jasna intencija Agencije za borbu protiv korupcije da se proširi legitimacija javnih funkcionera ili status, ali se bojim da to proširivanje na jedan krug koji će biti dosta obiman, nosi određene rizike. Savršeno je jasno da svako ko raspolaže državnim sredstvima i svako ko ima upravljačku funkciju u državnom aparatu, mora biti predmet posmatranja odgovarajućih službi i Agencije za borbu protiv korupcije. Taj krug lica ni u kom slučaju ne treba da ide u nedogled na koji način bi se stvorila jedna autoritarnost Agencije za borbu protiv korupcije, pa čak i uzurpiranje nekih nadležnosti koje su u nadležnosti drugih organa institucije. Osim toga, pojedine odredbe u Zakonu o borbi protiv korupcije, nesmunjivo i sada zahtevaju neophodnu potrebu izmena ili barem preciznijeg sistematizovanja ili normiranja. Pozvaću se samo na član 2. Zakona o Agenciji gde se navodi da sukob interesa prestavlja situaciju gde funkcioner ima privatni interes koji utiče, može da utiče ili izgleda kao da utiče na postupanje funkcionera u vršenju javnih funkcija. Molim vas, mi kao pravnici i moji uvaženi i visoko cenjeni kolega Lubarda će se sigurno sa mnom složiti, formulacija izgleda kao da utiče i nedovoljno je jasna i preširoka formulacija. Ostavlja mogućnost preširokog tumačenja, a samim tim i kroz preširoko tumačenje, ostavlja mogućnost i izazivanje određene pravne nesigurnosti, jer će se kroz ovu normu pojaviti različita tumačenja onih koji ovu normu primenjuju, pa bila to i Agencija za borbu protiv korupcije. Izgleda kao da liči na postupanje funkcionera u vršenju svojih obaveza ili nadležnosti, a ni u kom slučaju ne može da bude pravno normiran, već mora biti precizirano, praktično primenjivo, a samim tim kada je praktično primenjivo, onda je jasno da li će neko biti sankcionisan ili neće, da li će biti obuhvaćen ovom normom ili ne. Što se tiče ostalih delova preporuka, mislim da bi trebalo porazmisliti, da li baš bukvalno sve one preporuke koje su ovde navedene treba da budu sistemska rešenja istovremeno, jer je rečeno da se po službenoj dužnosti podaci mogu prikupljati i od banaka. To nije sporno. Sporno je nešto drugo. Da li podaci kojima raspolažu banke, podrazumevaju istovremeno i podatke koji su predmet praćenja poverenika, pa za zaštitu podataka o ličnostima i da li se ti podaci odnose i na one tzv. zaštićene podatke koji ni u kom slučaju ne mogu biti predmet eksploatacije u bilo kojoj vrsti saobraćaja, pravnog saobraćaja, finansijskog ili nekog drugog? S toga je ova preporuka u izvesnoj meri polemična, pa vas molim da u tom pravcu razmislite da li ta preporuka da se zadrži ili eventualno isključi iz korpusa preporuka koje bi trebalo da budu kao nova sistemska rešenja. Takođe mi se čini da bi trebalo razmisliti, a to je svakako stav poslaničke grupe SPS da i u drugom delu preporuka koje se vezuju za nespojivost funkcija, podrazumeva jedno pitanje koje je vrlo osetljiv teren. Dakle, nespojivost funkcija u svakom slučaju predstavlja određeni stepen rizika, odnosno spojivosti i ja ću se izviniti, jer funkcija podrazumeva određeni stepen rizika za pojavu korupcije. Postavlja se pitanje da li je to uvek prisutno i da li je to u svim situacijama tako? Da li narodni poslanik može da bude član nekog tela, jer ovde nisam video da je to dovoljno jasno definisano, koji ne podrazumeva automatski sankciju nespojivosti funkcija? Da li može da bude član Saveta prosvetne institucije? Moja koleginica, uvažena, Miljana Zindović će o tome nešto kasnije konkretnije reći, ali ja moram da se osvrnem sada sa pravnog stanovišta, da li nešto tako može da uživa pravnu opservaciju u smislu određenog sankcionisanja? Prema tome, sve ove preporuke koje ste naveli, u jednoj meri uvažavaju pažnju i zavređuju podršku, ali moram opet da kažem, ne sve i zato sam i ovako ispred SPS na neki način kritički odreagovao. Drago mi je da su u izveštaju navedeni određeni praktični primeri gde je dolazilo do sukoba funkcija nespojivosti, drago mi je da su navedeni praktični primeri nepotizma, kao jednog od obeležja koruptivnog delovanja, jer nepotizam je jedna pojava koja kao karcinom kada metastazira, postaje nešto što ozbiljno ugrožava temelje institucija, samog državnog aparata. Nažalost, naše institucije još uvek nisu dovoljno imune i dovoljno spremne da se u celosti izbore protiv ove pojave kao što je nepotizam. Kada govorimo o onome što ste predvideli kao – planovi integriteta, postavili ste u svom izveštaju dva cilja, a istovremeno kroz ta dva cilja i dva mehanizma kojim se ti ciljevi postižu. Jedna je vrsta vašeg tzv. konsultativnog rada, a druga je, nadzornog rada. Zašto ovo kažem? Nesumnjivo je da postoji potreba da jedinice lokalne samouprave i javna preduzeća i svi ostali imaju obavezu da donose planove na osnovu kojih će se na najbolji i najefikasniji način identifikovati slučajevi korupcije, da će se na te slučajeve adekvatno i blagovremeno reagovati i da će se o tome obavestiti Agencija za borbu protiv korupcije. Međutim, nadzorna uloga u ovom smislu dolazi tek kasnije. Potrebno je omogućiti jedinicama lokalne samouprave, omogućiti i njihovim stručnim službama, kako kadrovsko, tako i tehničko osposobljavanje, kako bi se moglo prilagoditi onome što je propisano u vašim preporukama pod pretpostavkom da one budu sastavni deo određenih sistemskih rešenja, odnosno normi u budućem zakonu o borbi protiv korupcije. Tek tada sledi nadzorna uloga u kojoj Agencija za borbu protiv korupcije, nesumnjivo ima naglašen značaj. Na kraju, kada govorimo o Agenciji za borbu protiv korupcije, ne mogu a da se ne osvrnem i na ono što podrazumeva animiranje građana da iniciraju postupke pred Agencijom za borbu protiv korupcije i to u svim slučajevima gde se takve pojave dešavaju, ali bih skrenuo pažnju da tu postoji jedan nedostatak, a mogu slobodno da kažem da on opterećuje i ovaj parlament, sve nas narodne poslanike, a to je činjenica da mi još uvek nismo doneli zakon o zaštiti uzbunjivača. Taj zakon je neophodno potreban, upravo da bi se postigao ovaj cilj, jer bez tog zakona vi ne možete da očekujete ni u kom slučaju adekvatnu reakciju građana u svim situacijama, što zbog straha od posledica prijavljivanja, što zbog zloupotreba da će te prijave imati drugi cilj u odnosu na onaj cilj koji se postiže, a naročito zbog toga što se pojavljuje jedna vrsta sistemski neregulisanog polja, koji zaista zakonom o zaštiti uzbunjivača, mora biti u celosti regulisan. Što se tiče izveštaja DRI, razmatramo ga. Moram da ukažem na jednu činjenicu koja ovde nekako nije navedena, a notorna ili nesporna. Već će deset godina postojanja DRI. Ono što poslanička grupa SPS sa pravom može da istakne jeste da iz godine u godinu rad DRI je na sve većem nivou kvaliteta kroz praćenje javnih finansija kao kontinuiranog procesa, kroz praćenje svega onoga što podrazumeva zaštitu budžetskih sredstava stabilnosti budžetskog sistema i ono što mi se čini da ovde nije navedeno, a to je da postoji izvesno nerazumevanje u onu najvažniju ulogu DRI, a to je da provera tačnost i istinitost podataka koji su sačinjeni u određenim izveštajima, naravno finansijskim izveštajima, posebno završnom računu gde je DRI pokazala izuzetno dobre rezultate čime je imala mogućnost i zakonski osnov da čak i ono što se podrazumeva pod budžetom Republike Srbije oceni u jednom delu kao nešto što može da bude problematično, odnosno što izaziva određene reakcije shodno odredbama upravo zakonskih rešenja, a samim tim i nadležnosti DRI gde se uočavaju te vrste problema. Naravno da ćemo podržati i ovaj izveštaj. Ja ne bih dužio što se tiče ostalih podataka. Savršeno su jasni. Ne sviđa mi se kada narodni poslanici prepričavaju ili čitaju vaše izveštaje. Daleko je za vas važnije da čujete određene konstruktivne ideje. Daleko je za vas važnije da čujete čak i dobronamerne kritike na osnovu kojih će se poboljšati kvalitet ne samo vašeg rada nego i sistemskih rešenja. Uveren sam da ćemo u tom pravcu svi zajedno doprineti da buduća sistemska rešenja budu što kvalitetnija. Poslanička grupa SPS će glasati za zaključke koji su predložili resorni odbori, a samim tim podržati i vaše izveštaje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sada reč ima gospođa Tatjana Babić, direktor Agencije za borbu protiv korupcije. Izvolite.
Pošto je mnogo pitanja pokrenuto, pa nekako da se ne izgubi to kasnije u raspravi. Mnogo je važnih pitanja. Kada je reč o Odboru za finansije, htela bih da pozdravim ovu ideju, odnosno najavu da će biti formiran pododbor koji se bavi isključivo preporukama nezavisnih organa za izmenu i dopunu zakona. To je jako dobro. Što se tiče nekih potencijalnih problema na koje narodni poslanici, a i javnost na neki način uvek ukazuje, o tome je bilo reči na Odboru za pravosuđe, na mogućnost tzv. curenja informacija i podataka kojima Agencija raspolaže, pre svega, u Agenciji za borbu protiv korupcije postoji jasan sistem zaštite podataka. Drugo, Agencija za borbu protiv korupcije je i po Zakonu o agenciji dužna da štiti podatke o ličnosti i da prilikom obaveštavanja javnosti obezbedi zaštitu podataka o ličnosti, posebno podatke o funkcionerima i sa njim povezanim licima u situaciji kada još uvek nije utvrđena povreda zakona. To su, dakle, lični podaci i drugi podaci koji su zaštićeni u skladu sa posebnim zakonom. Međutim, kada je reč o kontroli imovine javnih funkcionera i o kontroli finansiranja političkih aktivnosti, to je ono što smo razgovarali na Odboru za pravosuđe. Dakle, prosto moramo prvo da odlučimo da li mi hoćemo da kontrolišemo imovine funkcionera ili nećemo. Ako ova država smatra da kontroliše imovinu funkcionera, onda Agencija mora imati mehanizme da tu kontrolu može da sprovodi. Kada je reč konkretno o bankama, prvo, nije tačno da nema izuzetaka od obaveze čuvanja bankarske tajne. Čak i u samom Zakonu o bankama u jednoj odredbi je navedeno da banka podatke dostavlja na zahtev regulatornih tela. Iako Agencija nije regulatorno telo nego je Agencija samostalan i nezavisan državni organ, to je ovom prilikom potrebno da napomenem i u tom smislu da napravim sada digresiju. Dakle, pomenuta je pokojna gospođa Verica Barać. Ona je bila predsednik Saveta za borbu protiv korupcije. Dakle, Savet je savetodavno telo Vlade. Agencija je nezavisan državni organ koji za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini. Prosto, nije isto što i Savet. Dakle, mogli bismo u širem smislu da se tumačimo kao regulatorno telo. Pojedine banke su odbijale da nam podatke dostavljaju. Mi ćemo izmenama zakona, koje ćemo uskoro predložiti, tražiti da i mi budemo uvršćeni u one organe kojima su banke dužne da dostavljaju podatke koji su nama potrebni za kontrolu imovine funkcionera, s tim što će posebnim odredbama biti jasno precizirana odgovornost za zaštitu tih podataka i ko sme da koristi te podatke, pod kojim uslovima i u kojim rokovima, da praktično ta zabrana saopštavanja tih podataka trećim licima traje stalno. Ne prestaje ni posle prestanka radnog odnosa, ni posle prestanka statusa funkcionera u Agenciji. Izuzetak bi ipak morali da budu državni organi - nadležna tužilaštva, nadležni sudovi, MUP, Uprava za sprečavanje pranja novca, Poreska uprava, sa kojima Agencija sarađuje i Agencija bi tu imala pravo da podatke i bez saglasnosti funkcionera dostavi tim organima ako želimo da imamo efikasnu i efektnu kontrolu imovine javnih funkcionera. Što se tiče nespojivosti javnih funkcija, tu bih se složila da je zakon više nego neprecizan i iz tog razloga mi smo i u onoj inicijativi koju smo podneli još u martu prošle godine, koja nije razmatrana, predložili da se praktično ukine mogućnost obavljanja više javnih funkcija na osnovu saglasnosti Agencije. Dakle, kriterijumi na osnovu kojih Agencija daje saglasnost po sada važećem zakonu su dosta široko određeni. Drugo, zakon kaže da Agencija neće dati saglasnost ako postoji sukob interesa ili se ugrožava nepristrasno vršenje javne funkcije. Prvo, sukob interesa ne postoji kada su dve javne funkcije u pitanju zato što nema privatnog interesa, nego se sukobljavaju dva javna. Znači, ta odredba je potpuno neprimenjiva. Nepristrasno vršenje javne funkcije ne možemo da dokažemo ako su npr. funkcije na različitim nivoima vlasti itd, tako da mi praktično po zakonu nema mogućnost da odbijemo zahtev za davanje saglasnosti u nekim situacijama, pa dolazimo u apsurdnu situaciju da neki funkcioneri obavljaju i po nekoliko veoma odgovornih funkcija. To je što se tiče tih nespojivosti javnih funkcija. Dakle, to mora biti jasno zakonom definisano šta sme, a šta ne sme da se obavlja istovremeno. Što se tiče proširivanja kruga funkcionera, to je poslanik Jovanović postavio pitanje, mogu da se složim i slažem se da se zakonske definicije ne mogu proširivati stavovima itd. Međutim, ova definicija nije baš tako do kraja jasna. Dakle, moglo bi se to tako tumačiti, ali ono što je za nas u Agenciji problematično kada je u pitanju to autentično tumačenje je što je procedura za autentično tumačenje ista kao procedura za izmenu zakona. Prema tome, Narodna skupština je mogla da proceni javni interes i da kaže – u redu, nisu mogli stalno da proširuju zakonsku definiciju, ali to treba da bude obuhvaćeno zakonskom definicijom. Nećemo sada da tumačimo zakon da se oni ne primenjuju, nego prosto ćemo izmeniti tu odredbu zakona u javnom interesu. Narodna skupština je procenila da to nije u javnom interesu. Mi ćemo insistirati da to uđe i to će biti na javnoj raspravi. Videćemo, čuće se i širi krug aktera. Što se tiče odredbe o sukobu interesa kada kažete izgleda kao da utiče, evo zašto je to važno. Dakle, funkcioner je u sukobu interesa koji ima privatni interes koji utiče, to je jasno, koji može da utiče, ali kaže koji izgleda kao da utiče. To su situacije u kojima vi ne možete da dokažete da je taj njegov interes uticao, ali taj njegov privatni interes stvara nepoverenje javnosti. Dakle, ova odredba bi trebalo da ostane zato što je važno vratiti poverenje građana u institucije. Ako građanima izgleda kao da je funkcioner u sukobu interesa, pa čak i da on nije u sukobu interesa, to ugrožava poverenje građana u institucije. To je po sada važećem zakonu. To je podložno raspravi. Pominjali ste animiranje građana da iniciraju postupke pred Agencijom i Zakon o zaštiti uzbunjivača. Agencija je sprovela jednu kampanju u proleće prošle godine, nacionalnu medijsku kampanju koja je imala i dala odlične rezultate. Upravo posle te kampanje, to smo radili uz podršku evropske delegacije i upravo posle te kampanje je povećan broj predstavki upućenih Agenciji. Iz tog razloga smo procenili da je zapravo prepoznatljivost Agencije, da je povećanje broja predstavki rezultat prepoznatljivosti Agencije. Što se tiče Zakona o zaštiti uzbunjivača, mislim da je svima poznato da sama Agencija već više od godinu dana, pa i na jednom od ovih koordinacionih sastanaka smo imali baš temu zaštite uzbunjivača, stalno insistira na tome koliko je to neophodno, jer mi znamo u praksi, koji radimo sa uzbunjivačima, koliko je zakonski okvir neadekvatan, koliko su ti ljudi nezaštićeni od sistema. Agencija, u skladu sa svojim zakonskim mogućnostima, sada maksimalno radi šta može da se tim ljudima pomogne, ali je neophodno što pre uspostaviti adekvatan pravi zakonski okvir. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, po Poslovniku.
Pozivam se na član 27. stav 2, imajući u vidu da nema više ovlašćenih predstavnika, a meni je ostalo još pet minuta vremena, shodno odredbama Poslovnika, imam pravo da svoje vreme utrošim…
Niste u pravu, kolega Jovanoviću. Za reč se javio predstavnik, narodni poslanik Momo Čolaković, tako da kada završimo raspravu po svim prijavljenima, onda možete da dobijete vaših tri minuta. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovani potpredsedniče, predsedništvo, poštovani gospodine Sretenoviću sa svojim saradnicima, poštovani gospodine Lubarda i gospođo Babić sa svojim saradnicima, dozvolite da dam nekoliko napomena u ime poslaničke grupe PUPS-a u vezi s ova dva izveštaja. Uvaženi narodni poslanici, smatram da je podnošenje izveštaja regulatornih tela veoma značajno i bitno za ovu Skupštinu i za ceo politički i državni sistem naše zemlje. U tom pogledu, ostvarivanje nezavisnosti regulatornih tela koje ova Skupština osniva i bira je najbolja brana da Skupština stane iza njih i da njima omogući da budu u skladu sa zakonom nezavisni i odgovorni pred Skupštinom. To je jedina brana koja može obezbediti nesmetan i zakonit rad regulatornih tela. Između ostalog, mogu da skrenem pažnju na to da smo i juče upravo imali situaciju koja nije primerena ovom parlamentu, kada su u pitanju regulatorna tela i nejasnoća i neprimeren odnos prema telima koje Skupština isključivo osniva i bira. Zato je jedino merodavna Skupština da ocenjuje njihov rad, da daje određene sugestije i predloge i da u skladu sa inicijativama koje podnose, menja zakone u vezi sa regulatornim telima. Zbog toga će poslanička grupa PUPS dati punu podršku, kao što je to i juče rečeno i DRI i Agenciji za borbu protiv korupcije. To znači da ćemo prihvatiti i jedan i drugi i podržati izveštaj i posebno podržati preporuke koje su date u ovim izveštajima. Šta je to što se može iz izveštaja videti? Hoću da kažem da ću se pre svega osloniti na izveštaj DRI, uz podršku izveštaja Agencije za borbu protiv korupcije, zbog toga što smatram da je veoma značajno da nešto više kažemo o tome kako i na koji način se, pošto se najveći deo predmeta u postupku DRI odnosi na državne organe i institucije. Samo ću vas podsetiti da se radi o 60 i nešto subjekata i da je kod svega pet konstatovana ispravnost. Drugo, radi se o predmetu, o ciframa od 2.683 milijarde. Možete zamisliti koji su to, kako bi naš Lala rekao, novci, ili kako bi to gospodin Čanak rekao – naši novci? To posebno pobuđuje interesovanje javnosti u vezi sa ovim. Moram da kažem da je DRI uradila ogroman posao u 2013. godini. To zaslužuje posebnu pažnju i posebno priznanje. Šta je to što se može primetiti? Izvršena je revizija, kako sam i naglasio, kod 60 i nešto subjekata. Najveći broj su državni organi i institucije. Od toga, kako sam rekao, kod pet su konstatovane pozitivne ocene. Kod ostalih, od prekršaja do krivičnih dela, Skupština preko toga ne sme da pređe. Sada se postavlja pitanje – kako i na koji način Skupština može i mora da insistira da dođe do krajnjeg cilja ovih preporuka iz izveštaja, a to su sankcije? Njih nema. Ovde su kolege nešto već o tome govorile, čak i kada je u pitanju Skupština. Gde je naša odgovornost za to što imamo propust? Nema krivičnih dela, a ima propusta. Skoro svi su kršili zakone, kršili propise i vršili krivična dela. Takođe, radi se o sredstvima koja su najvećim delom iz budžeta, znači, sredstva građana i mi kao Skupština moramo da damo odgovor građanima zašto se to toleriše i zašto se sredstva troše nenamenski i mimo zakona. Može se videti da smo i mi kao Skupština odgovorni za ovakvo stanje. Na Odboru za finansije smo to konstatovali, na raznoraznim drugim sastancima i skupovima, a da nijednu inicijativu nemamo prema izvršnoj i prema zakonodavnoj vlasti da se stanje menja, da se postupci pokreću, da se greške sankcionišu, posebno one teže prirode. Iz ovih i drugih razloga naša poslanička grupa PUPS će podržati sve preporuke koje stoje u izveštaju DRI i insistirati na tome da se one neposredno sprovedu i da se sankcionišu. Onaj ko ne bude to radio, taj mora da snosi odgovornost. Moramo, takođe, insistirati, neko je tu rekao, na odgovornosti svih, a moramo da kažemo da se opet ovde vraća u Skupštinu. Ako mi donosimo zakone za DRI, ako mi stojimo iza DRI, oni konstatuju slabosti, propuste i greške, onda moramo insistirati na odgovornosti onih koje takođe Skupština bira, da li je to Vlada, da li su to ministri, neke institucije itd. Opet se vraća u Skupštinu. Mi tu odgovornost moramo preuzeti. Iz tih razloga, u ime poslaničke grupe bih konstatovao sledeće. Prvo, da ćemo mi podržati Izveštaj i sve što stoji u njemu i dati punu podršku DRI da nastavi sa radom. Drugo, dajemo podršku inicijativama koje su date vezano za promene zakona, a videli ste tamo pet-šest inicijativa. U tom smislu molim da se između DRI i resornog odbora, skupštinskih organa nađe rešenje ko će to da pripremi, ko će ovu inicijativu ostvariti, i to vrlo brzo, a u sklopu koja je Vlada utvrdila kao promene sistema jednog, drugog ili trećeg. Treće, insistiramo na odgovornosti Skupštine i stvaranju uslova za realizaciju preporuka i stavova u nadležnim organima, pre svega kod istražnih organa i sudske vlasti. Imamo vrlo malo, kako smo od gospodina Sretenovića čuli na Odboru, pokrenutih postupaka, a da ne kažem sankcionisanja određenih propusta. Lično mislim da Skupština mora iza toga da stane i da prozove one koji to ne rade, da li to namerno ili slučajno ili da završe postupak. Četvrto, u potpunosti podržavamo stvaranje uslova da DRI ima uslove za svoj rad, pre svega na to što je ukazano u izveštaju, prostorne, finansijske, a posebno kadrovske. DRI mora podići svoj kapacitet u onoj meri koliko je to zakonom predviđeno, u onoj meri koliko je to kod nas potrebno, a potrebno je jako mnogo. Iz tih razloga, podržaćemo izveštaj i mere koje su predložene. Ostatak vremena iskoristiću u vremenu koje je predviđeno Poslovnikom o radu. Hvala na pažnji.
Gospodine Jovanoviću, samo da vam dam obaveštenje. Imate pravo da iskoristite vaših tri minuta, ali kada se završi lista govornika po redosledu narodnih poslanika, na kraju rasprave. Ne možete u ovom trenutku. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovana gospodo iz DRI, iz Agencije za borbu protiv korupcije. Osobita nam je čast da danas razgovaramo o izveštajima i predlozima zaključaka kojima ova Narodna skupština u saradnji sa nezavisnim telima, koje zovemo nezavisnim, treba u budućnosti, u finansijskom smislu, u državi zavede određeni red, ukaže na probleme koje imamo u svakodnevnom životu. To je sa jedne strane. Sa druge strane, da zajednički pokušamo da izvršimo kontrolu nad jednim političkim establišmentom, koji građani vide ponekada potpuno odvojeno, a ponekada vide kao deo građana Srbije i na taj način da suštinski obezbedimo transparentnost u radu svih državnih nivoa. Znači, i onih koji se odnose na zakonodavni organ, kao što je Narodna skupština, izvršni, Vladu i onaj deo prenešenih nadležnosti javnih preduzeća, koji su nam očito rak rana i najveći potrošači budžeta. Treba postaviti stvari na svoje noge i to je jako teško. Krenuću od DRI i njen izveštaj sam zaista temeljno iščitala. Bilo mi je drago da vidim da na osnovu egzaktnih podataka može da se vidi, a i u odnosu na rad Agencije za borbu protiv korupcije, da je ipak bila potrebna politička volja i politička svest o tome od 2012. godine, jer jedino su to uslovi koji treba da budu obezbeđeni da biste vi kao nezavisni organi radili svoj posao. Ako posmatrate rezultata rada u 2012. godini, vaših izveštaja, i u 2013. godini, videćete da na osnovu ovih cifara počinje sve veći i veći broj preporuka, kažnjavanja, ali to nije slučaj da mi nismo radili svoj posao, kao narodni poslanici, i vi, kao državni nezavisni organi, nego je sazrela svest o tome da možemo da funkcionišemo na jedan nesmetan način. Šta to znači? To znači da DRI treba da obezbedi jedan stručan izveštaj, odnosno ispitivanje svih finansijskih izveštaja na osnovu kojih treba da da određeno stručno mišljenje kolika je imovina države, kolika je imovina javnih preduzeća, koliki su ti finansijski tokovi i da li se mi uklapamo u te direktive, odnosno evropske direktive na tom svom evropskom putu kao Srbija. Mislim da od 2012. do 2013. godine, kao što vidite na osnovu izveštaja, svi državni organi pokušavaju da se uklope u te evropske direktive. Mnogo je nesuglasica, mnogo je zaostalih nerešenih problema u funkcionisanju. Ono što može da se primeti jeste da je vama posao veći i obimniji, jer treba, ne samo tim merama finansijske kontrole kažnjavanja, nego jednim delom učenje, edukacije ljudi koji vode ta javna preduzeća, ali i samih knjigovođa, odnosno finansijskih izveštača, kroz finansijske izveštaje, prilagoditi njihov nivo znanja onome što je nama propisano, odnosno na vama da kontrolišete. To je mnogo težak posao. To nije tako jednostavno.Narodni poslanici dolaze iz različitih krajeva Srbije, po različitim osnovama i različitim vrstama delatnosti. Dobijaju različitu vrstu informacija od građana, koji možda nisu edukovani o ovoj oblasti – šta je to finansijski prestup, šta je to korupcija i nekada mnoge teme zamenjujemo i sve trpamo u jedan koš. Ovo je korupcija, ovde je došlo do finansijskog prestupa, a da to možda u realnosti nije slučaj. U prošlosti se u većini slučajeva pokazalo da postoje problemi koji se uvek odražavaju na budžet, da taj budžet jednostavno ne možemo, kroz budžetski deficit, da pokrijemo kao Srbija i do 2012. godine mi smo imali apsurdne situacije, a to je da sama država, Vlada, ministarstva i Republički parlament nisu mogli da kontrolišu realizaciju tog budžeta. Imali smo na sve strane da prihodi i rashodi nisu bili stavljeni na jedno mesto. Na osnovu izveštaja, čak i onih koji su se odnosili na različitu vrstu garancija, kredita koje je Srbija davala, nisu bili evidentirani na jednom mestu. To su izveštaji državnog revizora iz 2010. i 2011. godine nedvosmisleno pokazali. Pokazalo se još da Srbija nije imala evidenciju koji je to broj zaposlenih u javnom sektoru, odnosno koliko ova država troši. SNS na čelu sa gospodinom Aleksandrom Vučićem od 2012. godine, kao prvim potpredsednikom Vlade, koji je bio zadužen za borbu protiv korupcije, suočio se sa jednim velikim problemom, a to je da nije postojao u MUP-u tim koji je mogao na adekvatan način da dokaže korupciju. Jedini dokumenta na osnovu koga je mogao da dokaže da postoje određeni finansijski prestupi je izveštaj DRI. Nekako je svojim autoritetom, na kraju krajeva, i upornošću, tvrdoglavošću oformio jedan tim koji je brojao veliki broj, ne samo policajaca, nego i ljudi iz oblasti prava, ali i oblasti ekonomije. Oni su trebali uz pomoć DRI da dokažu da li negde u nekom delu zaista postoji prekoračenje trošenja finansijskih sredstava iz budžeta i, drugo, da li su te osobe na neki način prozvane da su kršile zakon. Ono što mislim da je jako dobro je to što izveštaj pokazuje da doprinos pravilnosti korišćenja javnih finansija, u ovom izveštaju državnog revizora, se odnose na budžet, odnose se posebno na javna preduzeća, odnose se na efekte revizije koji se odnose na korišćenje javnih sredstava. Ono što se odnosi na budžet pokazuje, malo sam izvršila neku analizu komparativnu između 2012. i 2013. godine, da i određene preporuke su u procentu same primene tih preporuka porasle. Znači, u 2012. su bile 53%, u 2013. godini 64%, da neke preporuke koje su same u toku procesa izvršenja, recimo, zabeležile pad, da, recimo, ljudi koji u samom toku izvršavanja finansijskih aktivnosti su na 36%, a 47% su se pokazale u 2012. godini, ali i jedan i drugi procenat pokazuje, dovodi do određenih zaključaka da smo ipak mi, zahvaljujući vama i vašim izveštajima, dobili na kredibilnosti, da jednostavno i strani faktor koji pokazuje da vi sprovodite određene evropske direktive u oblasti posmatranja finansijskih izveštaja i usaglašavanja državne imovine i ono što se zove tokovi novca, daju pravilnu sliku da strani eksperti zaista pokazuju da smo mi postali država u kojoj treba uvažavati iznešene izveštaje. Ono što se pokazalo kao dobro je da je ova evidencija imovine postala zaista kompleksna, ali i da je zaista postala kredibilna u smislu sagledavanja toga da li smo sposobni da sarađujemo sa međunarodnim institucijama. Drugo, da li su strani investitori zaista dobro obavešteni o tome koliko država poseduje, pogotovo u odnosu na preduzeća u restrukturiranju i preduzeća u stečaju. Zašto to govorim? Kao predsednica Odbora za privredu sada ćemo imati jedan set zakona koji će govoriti o ekonomskim reformama i kojim ćemo pokušati problem ovih preduzeća. Obavezali smo se deklaracijom o saradnji sa EU da ćemo u zakonskom smislu to pitanje rešiti do početka jula meseca, tako da mislim da vaši izveštaji nam jako pomažu u svemu tome da nas i EU sagledava na jedan ozbiljan način, da sve ono što kao država propisujemo i kažemo da iza toga stojimo, da ih jednostavno ne lažemo. To je negde bio princip do 2012. godine, veliki stepen nepoverenja. Sada više toga nema. Ono što je važno je da je povećano poverenje u sam budžet koji donosimo ovde u Skupštini Srbije, pa čak i treba na neki način opravdati to što postoji više rebalansa u toku jedne godine, jer to pokazuje da mi sebi postavljamo ograničenja, odnosno pravac u kome ćemo trošiti odnosno realizovati finansijska sredstva. Važan je deo istinitosti, objektivnosti i pouzdanosti i ono što je važno reći da ukoliko postoje određena neusklađenost u poslovanju, što se tiče revizija, od strane određenih privrednih subjekata u odnosu na evropske direktive, moramo da kažemo da mi možda i u određenim trenucima nismo dorasli da pravimo velike korake i zbog toga DRI treba stalno da vrši ne samo taj monitoring i kontrolu nego i edukaciju sa kojom jednostavno bi podizali određeni nivo poslovanja naših javnih preduzeća. Ono što je važno još reći, a ja neću moći da zaobiđem, to je da je doprinos veliki u povećanju odgovornosti i Narodne banke Srbije i Ministarstva finansija Uprave za javni dug i Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza, ali treba reći da u određenim delovima, što se tiče vaših preporuka, odnosno pa čak i mera kojima ste izrekli 166 prekršaja, 17 privrednih prestupa, 35 krivičnih dela, pokrenutih procesa protiv 200 odgovornih lica u 2013. godini, pokazuje da je 1.081 preporuka data po različitim nivoima je značajan skok u odnosu na 2012. godinu kada je bilo 787 preporuka. Ali, ja ne bih da danas pričamo samo paušalno, već bih rekla da su neki prekršaji podignuti i protiv određenih opština koje se nalaze i ovde u našem okruženju, kao što su Vračar, kao što su Smederevska Palanka, kao što su Vršac, Prokuplje, Ćuprija, Skobanja, Medveđa, Lebane i Ćićevac, kao što je Klinički centar Vojvodina, kao što je Agencija za lekove, kao što su određeni Institut za povrtarstvo i ratarstvo Novi Sad, kao što je Nacionalni park Fruška Gora. Znači, treba ih pomenuti javno i ono zbog čega mislim da je potrebno da pređem na temu koja je vezana za Agenciju za borbu protiv korupcije. Mnogo puta mi kao poslanici postavljamo pitanja gde primetimo ili imamo čak i određene dokaze o tome da postoje određeni prestupi ili greške u poslovanju, a vezano je, recimo, i za borbu protiv korupcije i onda postavljamo pitanje jer nam je to jedini mehanizam poslaničkih pitanja i šaljemo nadležnim ministarstvima. Možda i grešimo u onom delu kada postavljamo ta pitanja zbog toga što možda ste ipak kao dve nezavisne institucije vi te adrese na kojima treba da postavimo pitanje, jer je vama lakše sagledati sve organe koji učestvuju u određenim prestupima, pa nam date adekvatan odgovor. Zbog toga smatram da je ta politička podrška i vama potrebna, ali i vaša je potrebna nama da mnoge stvari možda isteramo na čistac, kao organ koji vrši, ne samo donošenje zakonskih rešenja, nego i neko ko kontroliše rad drugih institucija. Ono što je važno reći, što se tiče borbe protiv korupcije gde je SNS u poslednjih pet godina zaista tu temu potpuno otvorila na jedan način na koji je pristupila da ta tema postane svakodnevna tema svih građana Srbije, da se negde otvori ta priča i postane deo svakodnevnog života u kome želimo da smanjimo taj stepen korupcije, koji se pokazao da smo kao država do 2012. godine bili u rešavanju tog problema na poslednjem mestu. Priznaćete da je zaista doprinos gospodina Aleksandra Vučića na mestu prvog potpredsednika i onog ko se zalagao za ovu temu zaista na najvišem nivou i ne može nijedna politička stranka da to minimizira. Ono što je važno da danas ne možete tako slobodno pričati o toj temi na ovaj način da nije bilo predanog rada po ovom pitanju. Mnogo je bilo teško sprovoditi pitanje ove teme kada ste imali formalne i neformalne centre moći u kojima su na svaki način sprečavali rad ove dve institucije, gde ste bili na neki način postavljeni u sistemu u kome niste imali mehanizme sa kojima možete da sprovodite i zbog toga smatram da vaš rad sada tek počinje na neki način da dobija neki pun kapacitet. Ono što sam htela da primetim to je da ste dalipredloge da određena javna slušanja budu posvećena ovim temama i mogu vam reći da je danas u pitanju jedno javno slušanje u izvođenju Odbora za zaštitu životne sredine koje se bavi metodologijom procene štete i vi ste u tom delu jako neophodni, ne samo u radu tog odbora, nego i Odbora za privredu, Odbora za zdravstvo, obrazovanje, jer ste naveli da je stepen korupcije u određenim oblastima jako visok. Ako ste došli do tog određenog zaključka potrebno je da vi učestvujete u određenom radu,a da ne budu to javna saslušavanja kao što je taj naziv npr. u Crnoj Gori, nego da vaše učešće bude i na odborima kada ministri dolaze da izlažu određene izveštaje i informacije o svom radu u protekla tri mesece, jer su tada interesantne teme kada mi njih ispitujemo i kada treba da budete svojim prisustvom tu i da date pun doprinos po određenim temama. Ono zbog čega je nama zaista važno da danas budemo zajedno na istom zadatku, ali kako danas tako i sutra, i mislim da ovaj vaš Izveštaj i Predlog zaključka će biti od sveg srca podržan od strane SNS i mi ćemo se u Danu za glasanje izjasniti pozitivno. Zahvaljujem se.
Prelazimo po redosledu narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Pošto imam samo pet minuta, ja ću da se osvrnem više ili skoro potpuno samo na izveštaj DRI, a moj kolega će se baviti Agencijom. Ovo su dva dana istine za Srbiju. Juče izveštaji tri regulaciona tela koja se praktično bave ljudskim slobodama i pravima, i danas dva regulaciona tela koja se bave javnim finansijama i zloupotrebom položaja, odnosno korupcijom kao jedne bolesti koja je duboko zaposela ovo naše društvo. Juče smo imali simbolični završetak rasprave, tako što su predstavnici ta tri tela isterani iz parlamenta. Toliko o ljudskim pravima i pravu na informisanje, pravu na ravnopravnost i na zaštitu građana. Danas imamo jednu uspavanku ovde ceo dan o izveštaju koji je ispred nas, a koji je dramatičan, oba izveštaja. Oba izveštaja nam govore da mi živimo u državi koja je u kanceru korupcije, u državi gde se zloupotrebe položaja, gde se zloupotrebe javnog novca dešavaju svaki dan, bez neke velike reakcije onih koji su za to zaduženi, a to niste vi. Vaš posao je da ukazujete na to i da dajete preporuke. Govorim o nekim drugim organima. Imamo izveštaj DRI, 56 subjekata samo, verovatno od nekoliko hiljada javnih subjekata u ovoj državi. Samo jedna cifra bi trebalo da izazove paniku u državi, a to je da u završnom računu za prošlu godinu nije iskazana imovina od 1684 milijardi dinara. Ne znam da li bi neko znao da napiše tu cifru. Da bude jednostavnije, to je 14,5 milijardi evra. Znači, mi u završnom računu nemamo pojma gde nam je 14,5 milijardi evra. To je strašno. Imamo zaključak da su nezakonite nabavke. Samo po ovom izveštaju, 31 milijarda dinara i 300 miliona evra. To je praktično cifra štete u katastrofalnim poplavama koje smo imali prošlih dana. To mora da izazove veliku pažnju srpske javnosti, a pre svega srpskog parlamenta, a ne da o tome pričamo kao o nekom napretku koji se posebno desio posle 2012. godine angažovanjem nekog prvog potpredsednika Vlade. Ništa se nije promenilo. Ni pre 2012. nije bilo dobro, ni danas nije bilo dobro. Ovo su katastrofalni i alarmantni rezultati. Imamo 208 prekršaja, 18 privrednih prestupa, 50.000 krivičnih prijava na samo 56 subjekata. Da li bilo ko ovde, da li srpska javnost zna za nekoga ko je poprijavi revizora ili Agencije otišao u zatvor, ili je osuđen na takav način da bi srpska javnost to saznala? Ne, ovde je korupcija praktično postala ustavna kategorija. To je dnevno ponašanje. Korupcija od trafike do predsedništva Srbije, gde danas imamo na naslovnim stranama jasne dokaze da Agencija za privatizaciju, direktorka se žali da jedan savetnik predsednika Srbije vrši na nju pritisak oko privatizacije za koju je lično zainteresovan. To je katastrofa u našem društvu. U drugim novinama čujemo da se EPS seli u Belvil. Da li je tu sproveden neki postupak javne nabavke? Naravno da nije. (Predsedavajući: Poslaniče, molim vas da prestanete da citirate naslovne strane novina i da se vratite na raspravu.) Ja imam pravo da citiram naslovne strane. Govorim o temi, to je korupcija, a ovde je Agencija za borbu protiv korupcije. Govorim i o javnom novcu, a ovde je DRI. Znači, ne da govorim o temi, nego sam verovatno prvi danas koji govori o temi. To je dnevna realnost i mi moramo da imamo širom otvorene oči i prema tome da damo još veću podršku institucijama koje se bave otkrivanjem te ružne stvarnosti srpskog društva i da se u što kraćem roku na ozbiljan način, kroz institucije pravosuđa, oni koji to rade dovedu pred sud, budu osuđeni, a da Srbija počne da se ponaša normalno sa svojim javnim sredstvima i da javni funkcioneri imaju obavezu da im to stoji kao svetinja, a ne kao mogućnost da se tamo ili ovamo nešto ušićari više ili manje. Srbija mora da bude normalna država, a neće moći da bude normalna država sa ovolikim nivoom korupcije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Za repliku se javio narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite. (Zoran Živković, s mesta: Po kom osnovu?) Kao predstavnik predlagača.
Ne, nije replika, nemojte tako. Imam poslovnički osnov, a to je da sam ja predlagač zaključka, ovlašćeni predstavnik predlagača, odnosno Odbora za finansije. Kao ovlašćeni predlagač zaključka imam pravo da se javim po Poslovniku u svakom trenutku kada se to ukaže u raspravi potrebno. Hteo bih isto tako da se zahvalim kolegi Živkoviću što je izneo ove podatke, jer bi to izgledalo jako tendenciozno da smo mi iznosili, ali predmetom revizije u 2013. godini je dobrim delom bila obuhvaćena revizija izvršnih organa vlasti 2012, 2011. godine itd. Voleo bih da smo imali tako dobre izveštaje i u 2010, 2011, 2012. godini koje je podnosio revizor, ali očigledno da naša DRI nije imala kapacitet da tako nešto uradi. Nama jeste cilj da nezavisni državni organi rade svoj posao u punom kapacitetu. Da li je to zasluga prvog potpredsednika Vlade, da li je to zasluga Narodne skupštine, verujte, u ovom trenutku je najmanje važno. Ono što je najviše važno, jeste da zlo koje nastaje zbog korupcije konačno u Srbiji bude iskorenjeno. Tu više nisu bitna imena, bitno je kako nam funkcioniše država, kakva nam je vladavina prava i šta rade naši državni organi. Ne mislim pri tom na nezavisne, nego na one koji su u direktnom sistemu izvršne vlasti. Sve ovo što sad radi i državni revizor i Agencija za borbu protiv korupcije treba da bude usmereno u dva pravca. Prvi je onaj da odgovorni za zloupotrebe budu privedeni licu pravde. Drugi je da svi shvate da, ko god da je na vlasti, ne može da bude zaštićen članstvom u političkoj stranci, javnom funkcijom koju obavlja i da će kad tad da odgovara za sve što je uradio a nije smelo da se radi, što je bilo suprotno zakonu. Samo da podsetim, 2012. godine donet je jedan zakon. Možemo da se sporimo oko tog zakona, oko toga da li je on dobar ili loš, da li je mogao da bude bolji, smatram da uvek ima mesta za bolje, ali prvi put u našem zakonodavstvu Predlogom zakona o javnim nabavkama uvedena je kvalifikacija krivičnog dela zloupotreba u postupku javne nabavke. Do sada je revizor mogao da piše samo prekršajne prijave, a tužilac je morao za lošu javnu nabavku da dokazuje umišljaj da bi dokazao zloupotrebu. Sa tim institutom mnogo toga je rešeno i žao mi je, a izgleda mi da je to nekima i bila namera u ranijem periodu, da takav institut krivičnog dela ne bude u našem zakonodavstvu. E pa neće moći! Oni koji raspolažu sa javnim sredstvima, a javna sredstva su sredstva građana Srbije, moraju da se ponašaju u skladu i da ih čuvaju više i bolje nego da su njihova sopstvena, što nažalost do sada nije bila praksa. Mislim da ćemo i kroz unapređenje rada nezavisnih državnih organa, veće samostalnosti, ali i odgovornosti kod tužilaca postići taj cilj i da će nosioci pravosudnih funkcija, takođe u skladu sa zakonom, procesuirati sve koji su odgovorni za ovo zlo koje nas je snašlo.
Zahvaljujem [[Zoran Živković, s mesta: Pravo na repliku, prozvan sam imenom i prezimenom.]] Gospodine Živkoviću, nemate pravo na repliku. U izlaganju predstavnika zaključka nismo videli da vas je na neki način pomenuo da biste imali pravo na repliku. Dajem reč narodnom poslaniku Mirku Čikirizu. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Čini mi se da je jučerašnji i današnji dan obeležilo veliko zadovoljstvo narodnih poslanika da razgovaraju o izveštajima, čini nam se, po oceni naše poslaničke grupe, institucija koje na najbolji način funkcionišu u našoj zemlji, a upravo zbog toga što su u velikoj meri nezavisne od sveukupnog nasleđenog sistema. Prošle godine kada sam govorio o izveštaju DRI, rekao sam da je to otprilike izveštaj kao da ga je pisala naša poslanička grupa i to nije ocena koja je karakteristična samo za ovaj izveštaj ili za prošlu godinu, već i za sve izveštaje državnih revizora, a bilo ih je nekoliko u ovom visokom domu. Kada smo usvajali Zakon o agenciji za borbu protiv korupcije, rekli smo gde god da zavirite, u bilo koju instituciju, sve je trulo. Svuda postoje tarife, u medicini, u sudstvu, policiji, kod sudskih veštaka, javnih službenika, itd, a o utrošku javnih sredstava, kako bi se to reklo, narodnih para, to je politička tema broj jedan u svim uređenim zemljama, jer javnost treba da bude najzainteresovanija kako se troši novac svih građana. Mi ovde imamo dve institucije u povoju, dve novorođene institucije koje nemaju još uvek dovoljno kapaciteta da odgovore svim zadacima koji se pred njih postavljaju. Sa druge strane, nije zadatak samo državnog revizora i Agencije za borbu protiv korupcije da kontrolišu utrošak javnih sredstava, ili da se izbore sa tom nemani koja se zove korupcije, mito, podmićivanje, kriminal, neodgovorno ponašanje javnih funkcionera. To je zadatak svih državnih organa u sadejstvu sa ovim veoma bitnim institucijama. Pre 3.500 hiljada godina pre naše ere, u Mesopotamiji je ustanovljena institucija koja bi danas ličila na državnog revizora. Tada se za običnu krađu na pijaci, salate ili povrća, sekla ruka, a za oduzimanje državnog novca radila su vešala. Kada bi danas u našem društvu postojao neki sličan zakon, možemo da zamislimo kakva bi realna situacija bila. Od 11.000 mogućih subjekata privatizacije državni revizor je izvršio kontrolu u 66 i utvrdio jako loše stanje i oko toga smo saglasni svi. Možemo samo zamisliti našta bi ličio izveštaj da je bilo kapaciteta da se izvrši revizija svih subjekata privatizacije. Zbog toga je ono što smo mi rekli pre sedam, osam godina i sa početkom osnivanja naših političkih stranaka kada smo ukazivali na sve probleme u našem društvu, rekli smo da je potreban Eliot Nes naših dana, kao personifikacija političkog lidera. Mi smo upravo zbog toga išli na listu sa SNS jer smo u gospodinu Aleksandru Vučiću videli želju da zvanična državna politika bude borba protiv korupcije i zavođenje reda i da zemlja iznutra postane evropska. Ali, ni Eliot Nes ne može sam. Potrebno je sadejstvo svih. Bez reformi u policiji, u tužilaštvu, u javnoj upravi, u javnim preduzećima, mi ništa ne možemo ozbiljno uraditi i mi ćemo i sledeću godinu dočekati sa nekim sličnim izveštajem. To je slobodna ocena koju javno izgovaram. Zbog toga je potrebno da se uradi ono sve što do sada nismo uradili. I juče kad je govorio Zaštitnik građana i Ombudsman, rekli su da je najveći haos u javnim preduzećima, a vidimo, što se tiče utroška javnih sredstava, da je država i dalje najlošiji poslodavac i da filozofija življenja na tuđ račun sa državnim novcem, neodgovornim raspolaganjem, je i dalje opšte prisutna i to je, čini mi se, ta vrsta mentalnog nasleđa najveći problem sa kojim se susreću i sreću vaše institucije. Revizija završnog računa budžeta Srbije za 2012. godinu pokazuje zaista jako loše stanje, onda javnog duga Republike Srbije. Vi ste, državni revizore, kontrolisali 18 javnih preduzeća, 24 jedinice lokalne samouprave i samo jedan klinički centar i svuda je stanje slično. Svuda je loše. Vidi se slabost internih kontrola, nema interne revizije. Mi smo ukazivali i ponovo govorimo, interna kontrola na carini katastrofa, potrebna je i spoljna kontrola, potrebne su i tu promene. Gde god da zavirite, potrebni su ozbiljni hirurški zahvati. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, naravno da smo mi neko ko je sa obe ruke podržavao osnivanje, rad i delovanje Agencije za borbu protiv korupcije. Mi u potpunosti razumemo da imate jedan zakon sa kojim imate problem u praksi, jer on nije ono što bi trebalo da bude na način na koji se shvata ozbiljna borba protiv korupcije. Mi očekujemo da će skorije doći izmene i dopune zakona. Ali, ono što želim sasvim odgovorno da vam kažem, da ni vi, kao veoma važna institucija, ne smete da budete ni izvan zakona, ni izvan Ustava, a često ste to radili. Donosili ste pravna mišljenja koja su u potpunosti menjala zakon. Recimo, ovo pravno mišljenje gde kažete da se funkcionerom smatra lice koje je imenovano u organe AP, lokalne jedinice samouprave, javnog preduzeća i organ druge organizacije kojim se pored ostalog smatraju i društvena preduzeća koja nisu privatizovana. Šta da radimo sa društvenim preduzećima koja su osnovala, kako je to nekada bilo, udruženja stanara, ribolovaca, ko sve ne, udruženja građana? Nikakve veze nema država sa tim, ni jedinice lokalne samouprave, ni pokrajine. Nekoliko puta sam čak javno i privatno ukazivao na taj problem između ostalog i zbog toga smo imali prvi put u zadnjih nekoliko godina autentično tumačenje Zakona o agenciji za borbu protiv korupcije. Znam šta namera, ali kažem, ako je zakona jasan, onda zakon morate da poštujete vi, moraju da poštuju svi građani Srbije, moraju da poštuju narodni poslanici, premijer, predsednik države. Hvala.
Zahvaljuje. Sada reč ima narodna poslanica Miljana Zindović, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani državni revizoru, direktorka Agencije za borbu protiv korupcije, saradnici, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, ovom prilikom želela bih da govorim o izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije. Složićemo se svi da je izveštaj o radu zaista obiman i iscrpan i da ne jedan verodostojan i objektivan način prikazuje sve aktivnosti koje Agencija za borbu protiv korupcije imala u prethodnoj godini. Agencija je navela brojne primere, imamo grafičke prikaze i zaista je uspela da nam oslika svoj rad, ali ono što je evidentno što proizilazi iz ovog izveštaja jeste to da je rad Agencije i uopšte uloga Agencije u prethodnoj godini zaista podignuta na jedan viši nivo o čemu posebno svedoči povećanje broja predmeta u radu, zatim rokovi postupanja i odluke upravnog suda po odlukama Agencije. Međutim ono što provejava kroz ceo ovaj izveštaj jeste potreba za promenom zakonskih rešenja koje regulišu rad Agencije za borbu protiv korupcije. Slažem se da su promene neophodne jer je život uvek brži od zakona, a zadatak zakona jeste da prati život. Obrazložila bih jedan institut iz ovog zakona za koji smatram da mora da trpi određene promene i njegovom promenom bi pritisak predmeta na Agenciju bio znatno smanjen i olakšao bi joj rad. U2013. godini primljeno je 374 zahteva za davanje mišljenja o sprovođenju Zakona o agenciji i drugih propisa koji regulišu materiju sukoba interesa i 489 zahteva za davanje saglasnosti što u strukturi predmeta posmatranih prema sadržini čini najveći broj. Institut sukoba interesa zakonom definisan je kao situacija u kojoj funkcioner ima privatni interes koji utiče, može da utiče ili izgleda kao da utiče na postupanje funkcionera u vršenju javne funkcije, odnosno službene dužnosti na način koji ugrožava javni interes. U Zakonu o agencije za borbu protiv korupcije posebnom glavom koja se naziva sukob interesa utvrđena je načelna zabrana obavljanja dve ili više javnih funkcija istovremeno bez osvrtanja na pitanje postojanja privatnog interesa koji utiče, može da utiče ili izgleda kao da utiče na postupanje i na taj način ugrožava javni interes. Smatram da ova formulacija treba bolje da se precizira pre svega zbog dosadašnjih iskustava u primeni zakona, naročito kod istovremenog vršenja dve javne funkcije. Privatni interes je sastavni i veoma važan elemenat sukoba interesa i njegovo postojanje treba da bude presudno prilikom normiranja sukoba interesa, i pri tome mislim na njegovu konkretnu razradu, konkretnu razradu pojma privatnog interesa, a naročito na njegovo postojanje kod privatnog interesa, kod instituta sukoba dva javna interesa. Dakle, ne podrazumeva se apriori postojanje privatnog interesa kod istovremenog vršenja dve javne funkcije, naročito u slučajevima kada narodni poslanik obavlja neku funkciju, kao što je član saveta fakulteta, ili neku drugu javnu funkciju, na koju ga postavlja Skupština ili Vlada. Istovremeno vršenje više funkcija nije nužan preduslov korupcije. Posebno imajući u vidu da su zakonska rešenja takva da ne dozvoljavaju akumuliranje novčanih nadoknada za vršenje javnih funkcija, znači, ne dozvoljavaju povećanje materijalnih sredstava. Zato smatram da se ovakvim zakonskim konceptom korupcije u velikoj meri podstiče sumnja u opštu korumpiranost svih javnih funkcionera, odnosno vršilaca javnih funkcija i da se doprinosi gubljenju poverenja u vršioce javnih funkcija i u rad institucija sistema vlasti. Dakle, potrebno nam je preciznije definisanje instituta privatnog interesa. Još jedna tema, koja je izuzetno važna i pominjali smo je danas i na kojoj treba svi zajedno da radimo jeste obezbeđivanje nezavisnog i suverenog položaja Agencije, koja u velikoj meri zavisi i od odnosa Agencije prema javnim funkcionerima. Vrlo je važno da Agencija zadatke koji su joj zakonom povereni vrši na način koji obezbeđuje zaštitu prava ličnosti, koje su Ustavom i zakonom garantovane svakom građaninu. Svedoci smo da se često sadržaj krivičnih prijava dospevaju sredstva javnog informisanja pre nego što i lice na koje se one odnose bude upoznato sa njima i na taj način se formira jedno javno mnjenje o javnom funkcioneru koje je najčešće i pogrešno. Na ovaj način ne doprinosi se povećanju poverenja u institucije i nosioce javnih funkcija, već nažalost jednoj svojevrsnoj diskreditaciji, pa i anatemisanju javnih funkcionera, koji u najvećoj meri svoj posao obavljaju odgovorno, savesno i u najboljem interesu građana. Pretpostavka nevinosti osnovni je postulat utvrđivanja odgovornosti svakog čoveka u uređenim sistema u svetu, stoga mi ne smemo davati legitimitet bilo kakvim pokušajima njenog osporavanja. Smatram da je potrebno i neophodno da Agencija štiti podatke o ličnosti do kojih je došla u zakonom predviđenom postupku i možda bi trebalo razgovarati i o ustanovljavanju odgovornosti Agencije, nekog drugog organa, organizacije, ili lica za objavljivanje podataka u čiji posed su došli na osnovu zakonom datih ovlašćenja. Pretpostavka vršenja javne funkcije, pre svega treba da bude delovanje u javnom interesu po najboljem znanju i umeću. Greške su kao i svima u određenoj meri dozvoljene i javnim funkcionerima i smatram da je to društvo kome treba da stremimo i da je zadatak Agencije da širi svest o takvom postupanju. Ono što je važno, jeste to da se u javnosti već prepoznaje i uloga i značaj Agencije, naročito na polju borbe protiv korupcije i zato se zalažem da i dalje osnažujemo Agenciju u svakom pogledu, kao stručno i nezavisno telo. Na kraju želim da kažem, da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržati Izveštaj i zaključke nadležnog Odbora. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, a neka se pripremi narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite Jovičiću.
Uvaženi predsedavajući, narodni poslanici, čuli smo jednu konstruktivnu raspravu, čuli smo izveštaje nezavisnih agencija i ono što je važno, a to je da ćemo svi raditi na tome da unapredimo rad i da imamo što bolju koordinaciju između svih relevantnih činioca u ovoj oblasti, kako bismo unapredili naš sistem i kako bismo se izborili. Ja ću se striktno vezati za borbu protiv korupcije i kriminala, kako bismo se izborili sa najvećom pošasti, koja u poslednjih 20 godina urušava i narušava našu privredu. Svakako, kroz ovaj izveštaj, većim delom mogli smo da vidimo tumačenje da je postignut doprinos u borbi protiv korupcije. Sada to može neko da posmatra sa ove ili one strane, ali važno je istaći da uvek može bolje i više i nadam se da ćemo u narednom periodu svi zajedno se boriti da naša privreda nema više omču oko vrata koja se zove korupcija, s obzirom da smo dovedeni u takvu situaciju da se zaista teško živi i da privreda više nema prostora za luksuz zvani korupcija. Moramo se osvrnuti da neoptužujući bilo koga u poslednjih 15 ili 20 godina, možda i više, nismo imali dovoljno efikasan rad u samoj borbi protiv iste, mislim na korupciju i organizovani kriminal, da smo kao država veoma često angažovali nesposoban kadar i da nismo imali političku volju, da se uđe konačno u obračun sa korupcijom i kriminalom. Nedostatak političke volje, sa jedne strane, a kadar koji to nije umeo da sprovede i prepozna, čak i da je bilo neke želje, jeste rezultat da smo imali sve te promašene privatizacije, da smo imali preko 400.000 ljudi bez osla i urušenu privredu, potpuno uništenu u poslednjih 15 godina. Cilj ove Vlade jeste kao i prethodne, borba protiv korupcije i nadam se da ćemo nastaviti uspešno da sve one elemente koje možemo, sprovedemo ka tom cilju. Početak borbe protiv korupcije svakako jeste novi zakon o javnim nabavkama. Svesni ste činjenice na koji način su se sprovodile javne nabavke u našoj zemlji, kako se pljačkala državna imovina, kako su na tenderima prolazile firme koje su bile dosta skuplje, nepovoljne, izvlačio se novac, a ispod klupe se to političkim vezama guralo u džepove određenih funkcionera, i to raznih stranaka. Uveren sam da smo ovim zakonom sprečili tako nešto u većoj meri i da smo uradili ono što mnogi nisu smeli ili nisu hteli da urade u prethodnih deset godina i ispred te činjenice ne možemo zatvoriti oči, jer smatram da u ovom trenutku Srbija ima uštedu od preko 500 miliona evra samo na osnovu tog zakona koji nam je dao mehanizam kako da krenemo u borbu sa ili protiv korupcije. Takođe, pokrenute su istrage i sada će neko reći da su one bile ovakve i onakve, ali neko je skupio hrabrost da raskrinka te tajkunsko-političke veze koje su gušile našu privredu svakodnevno, taj tajkunski uticaj iz institucija i tajkunski pritisak na određeni politički establišment prekine, kako ne bismo dolazili u situaciju da se radi po difoltu u interesu onih koji su vlasnici krupnog kapitala, ali ne onih poštenih, nego onih koji se zovu tajkuni, koji su zaradili novac na leđima građana Srbije i na leđima svih nas. Konačno se krenulo i u obračun sa takvima i videćemo epilog u narednom periodu što se tiče pravosnažnih presuda, „Agrobanka“, „Galenika“, privođenje onih koji su bili u određenim političkim strankama, pa čak i u onim političkim strankama iz koje ja dolazim jeste pokazatelj da Srbija više nema vremena da gubi, da Srbija više ne želi da gleda nekome kroz prste i da nijedna politička knjižica više neće spasiti bilo koga ko se ogreši o zakon ili ko zavuče ruku u džep građana Republike Srbije. Ono što je važno, ovde smo čuli izveštaje koji su dobri, neko će se složiti, a neko neće, ali hajde da vidimo šta kažu i organizacije van naših granica, kao na primer „Transparent internešnal“ koji kaže da je Srbija napredovala u borbi protiv korupcije. Samo ću pomenuti da 2010. godine Srbija je bila na 78 mestu, a 2011. godine na 86 mestu, 2012. godine na 80 mestu, a 2013. godine na 72 mestu, što znači da za dve godine, za 14 mesta smo napredovali, kada govorimo o borbi protiv korupcije, poboljšali smo našu poziciju, što jeste činjenica koju moramo shvatiti za ozbiljno da je naša država konačno krenula u ono što drugi nisu smeli da urade već dve ili dve i po decenije unazad. Ako me pitate da li je to dovoljno, ne, jer mi želimo napred, želimo još više da popravljamo našu poziciju, a to ćemo uspeti samo svi zajedno i sa vama koji ste ispred nas, ali i sa narodnim poslanicima i institucijama Srbije, sa celokupnim faktorom u našoj zemlji, uspećemo da našu poziciju popravimo, jer je to važno zbog investicija, zbog novih generacija, novih mladih ljudi koji žele konačno da nađu posao u ovoj zemlji, da napravimo takvu klimu da budemo prihvatljiv partner za sve, i domaće, ali i strane investitore. Takođe je usvojena Nacionalna strategija za borbu protiv korupcije i kriminala. Setite se da mnoge Vlade pre toga nisu uspele da je usvoje ni u dva, tri mandata. Prošla Vlada je to uspela i mislim da je to korak napred ka još većoj, još snažnijoj i još bržoj borbi protiv korupcije. Osvrnuo bih se samo da pročitam delove izveštaja Evropske komisije, da vidimo šta Evropska komisija kaže kada govorimo o borbi protiv korupcije. Čuli smo ovde određene predstavnike da kažu da je korupcija danas još veća, ali nisu pažljivo pročitali sam izveštaj, gde se kaže da je to za period u 2012. godini, ali dobro. Evo, videćemo šta kaže i Evropska komisija koja kaže za 2009. godinu. „Korupcija ostaje rasprostranjena u mnogim oblastima i nastavlja da predstavlja ozbiljan problem. Najranjiviji sektori su javne nabavke, privatizacije i drugi veliki budžetski rashodi“. To je u 2009. godini. Godine 2010. kaže: „Javne nabavke, postupci privatizacije, javni rashodi i dalje predstavljaju najveći problem našeg društva“. Godina 2011. „Vlada još nije završila nacionalnu strategiju za borbu protiv korupcije za period od 2012. do 2016. godine. Korupcija je i dalje rasprostranjena u mnogim oblastima, te i dalje predstavlja problem“. Da vidimo izveštaj za 2013. godinu Evropske komisije, s obzirom da su ovde sve stranke koje žele približavanje Srbije ka EU i punopravno članstvo. Za 2013. godinu Izveštaj Evropske komisije glasi nešto drugačije, i to je činjenica. „Proces istraživanja slučajeva korupcije podignut je na najviši nivo, naročito u visoko-profilnim slučajevima, rezultirajući naročito krivičnim prijavama. Pokrenut je veliki broj krivičnih prijava i određeni pomaci se vide“. Šta to znači? Ako pitate da li smo postigli cilj – ne, nismo. Bitka za našu privredu u smislu oslobađanja tog tereta koji se zove korupcija, organizovani kriminal će trajati godinama, ali je važno da to smanjimo na sve moguće načine kako bi to bilo opšte prihvatljivo, kao što je to u zemljama EU, gde je taj nivo korupcije na dosta manjoj lestvici nego kod nas. Zbog toga očekujem konstruktivan dijalog svih nas u narednom periodu, u naredne četiri godine da se borimo zajedno sa ovim ljudima da postignemo taj željeni efekat i da nam korupcija bude na što manjem nivou. Ono što je važno u narednom periodu postići jeste set tih zakona koje moramo usvojiti. Kada govorimo o zakonu o zaštiti uzbunjivača, smatram da je to neophodno da usvojimo što pre. Smatram da moramo ovde raspravljati o istom i da vidimo kako možemo da predložimo neke dopune i izmene, da ga unapredimo ukoliko nije idealan, a svaki zakon može da se menja na bolje. Ono što je važno u ovom trenutku to je da pravilnik koji pokriva tu temu već postoji, da je radna verzija sastavljena i puštena u proceduru javne rasprave, što znači da jednim koracima možda u ovom trenutku deluje sitnim, ali, za razliku od prethodnog vremena, i te kako su krupni. Idemo dalje i dalje u ovoj borbi i zajedno sa vama nadam se da ćemo u narednom periodu usvojiti ovaj zakon i krenuti dalje ofanzivnije i još jače u ovu borbu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, poštovani predstavnici dve nezavisne institucije, mislio sam da odustanem od diskusije pošto se u uvodu kolega Arsić zaista izuzetno dobro osvrnuo kako na izveštaje obe institucije, tako i eventualno na predlog da se menja zakon u smislu efikasnosti i poboljšanja kako vaših institucija, a tako i državnih organa u celini. Drago mi je, gospodine Sretenoviću, da se vidimo evo godina dana oči u oči i vi, gospođo Babić. Ja sam tada diskutovao i sada. Možda se ne bih ni javio da neki prethodnici nisu rekli da se ništa nije pomaklo otkad ste vi ovde bili. Ja sam profesor univerziteta i ja ne pričam na pamet,pa ću ipak sada da potkrepim neke stvari. Kad to kažem, odmah moram da kažem da ćemo podržati, kao što je SNS rekla, izveštaje. I jedni i drugi ste vrlo temeljito napravili izveštaje. To radite, po meni, vrlo kvalitetno i vrlo dobro svoj posao i preporučujem svima nama, narodnim poslanicima, da svaki vaš ne godišnji izveštaj, nego izveštaj onih koji se tiču, kako bi rekli pravnici u srednjovekovnom pravu, znači, da oni dobro to pročitaju i primene u praksi i onda će potrebe za vašom institucijom biti manje. I narodu i građanima Srbije biće bolje. Mislim da se slažemo svi u tom kontekstu. Kad to kažem, dozvolite da odmah kažem da ćemo dati podršku kako odboru i njegovim preporukama, tako i vama za izmenu zakona u smislu efikasnosti i poboljšanja jedne i druge ustanove. Neko je rekao da na vaš predlog ništa nije učinjeno, odnosno ranije da niko nije odgovarao. Gospodine Sretenoviću, pitam vas tačno i gledam vas u oči – da li je tačno da sam ja, unazad godinu dana, prilikom podnošenja izveštaja za 2012. godinu rekao, citiraću sam sebe, a vi ste klimnuli glavom da je to tačno, da je pisalo u izveštaju za 2011. godinu da je jedan ministar u bivšoj Vladi za izradu plakata platio određenu sumu novca. Neću više da govorim koliko. Samo za jedan plakat 25.000. Ovo je u vašem izveštaju. Taj ministar je u zatvoru bio istražnom. Znači, pokrenuo se postupak. Nije tačno da na vaš izveštaj niko nije reagovao. Reagovali su tužioci i trebali su da reaguju i kada smo mi, narodni poslanici, u pitanju, jer ne može nas zaštiti poslanički imunitet od korupcije, bez obzira da li smo narodni poslanici, službenici i bilo kojoj političkoj stranci da pripadamo. Drugo, ja sam i tada takođe citirao vaš izveštaj od ranije, ali ovo govorim radi istine i pravde. Isto sam rekao da je jedan bivši ministar otkupio 2616 knjiga od izdavačke jedne kuće, čiji je vlasnik bio baš taj ministar, a kasnije i predsednik Skupštine, i utrošio 1.171.000 nezakonito. Vi ste to rekli. Isti taj ministar na službena putovanja, kasnije i kao predsednik Skupštine koji je sedeo ovde prošle godine, a ja vama ovo govorio, a on slušao, na sreću našu, građani su mu rekli da izađe iz ovog doma, na službena putovanja nezakonito potrošio 13.000.000 dinara. Neću da govorim šta još piše. Želim da kažem da se ipak kreće. Nije tačno da se ne kreće. Neću da citiram dalje. Ja se nadam da će i ovaj odgovarati, kao što ćemo svi odgovarati ako takve stvari radimo. Nešto sam drugo hteo da kažem. Mislim da su izveštaji dobri, da ste vi institucije, kako je rekao i gospodin Arsić, ove Skupštine i da ne možemo ni mi biti zaštićeni kao narodni poslanici ukoliko kršimo zakon. Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, ovde sam pročitao u izveštaju o korupciji u svim delatnostima. Slažem se da korupcija razara naše društvo punih 13 godina. Zašto? Zato što smo 13 godina uništili institucije sistema. Mislim da se slažu svi građani Srbije, sva stručna lica koja sada ovo gledaju i da je vrlo teško uspostaviti te institucije koje predstavljate i mi ovde u ovoj Skupštini. Mukotrpno teško, ali ide. Građani stoje iza vas, gospodo, i iza nas u ovoj Skupštini. Pošto razara naše društvo, pošto je uništilo našu državu, pošto je korupcija i kriminal rukovodio državu, toga više neće biti. Ja vidim da se neki smeškaju. Bolje bi bilo da ovo slušaju. Neće toga biti. Zamislite koliko su državni organi korumpirani maltene kada su hteli predsednika Vlade korumpirati. Vidim da se neki smeškaju. Njima je to smešno. Onaj ko to prati godinama u nauci, njemu nije smešno i onaj ko čestito živi, njemu nije smešno, a građani čestito žive. Nisu oni korumpirani, gospodo. Korumpirane su državne ustanove, korumpirana su javna preduzeća i političari, profesori, lekari u javnim preduzećima. Da li je to tačno ili ne? Sad kada se vodi borba protiv kriminala i korupcije i kad je narod rekao da stoji iza toga da daje punu podršku svima onima koji žele dati doprinos i pozicija i opozicija i državni organi. Gospodo, zovem vas da damo svi skupa podršku, ali ne da se krijemo iza političkih stranaka ili nekakvih poslaničkih mandata ili ne znam čega. S ovim zaista dajemo punu podršku Vladi Srbije, predsedniku države, vama gospodo, gledam vas u oči, i svim državnim organima da se čistimo unutar sebe i da spašavamo državu. Oni koji su kritikovali juče, da ne kažem politički protivnici, nego neistomišljenici, kao čovek od nauke vam kažem, uništili su našu prošlost, našu sadašnjost, uništili su budućnost naše dece. Samo godinu dana da su ostali na vlasti, uništili bi naše korene. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, zahvalan sam i državnom revizoru i Agenciji za borbu protiv korupcije na korektnom izveštaju, da ne bude da napadam nezavisne organe i nezavisna regulatorna tela, ja napadam izveštaj. Mislim da su ovi izveštaji korektni. Posebno želim da se zahvalim DRI i da ih pitam, koliko znam, nijedan od njih nije član SNS. Želim da zahvalim na tome što niko nije član SNS, iako ih u javnosti oni koji su pretrpeli reviziju DRI optužuju za to članstvo. Želim da im zahvalim jer sam prošle godine zatražio reviziju opštine Inđija i javnih preduzeća. Želim da im zahvalim, iako sam sumnjao da će ta revizija biti poštena, to javno priznajem, ispostavilo se da su moje sumnje bile neopravdane, da je DRI to uradila na korektan način i na određen način moje sumnje su se potvrdile u nalazu koji se nalazi na 150 stranica. S tim u vezi, želim da im se zahvalim zbog toga što su razvejali moje slutnje i sumnje da se to neće uraditi na korektan način, ali strana koja nije bila zadovoljna tim izveštajem je rekla da su revizori članovi SNS i otuda sam javno upitao da li je to tačno. Koliko znam, nije i ništa u njihovoj instituciji nije menjano. Poštujem njihovu nezavisnost i voleo bih da budu nezavisni, kao što jesu i od sadašnje i od bivše vlasti. Koliko sam mogao da vidim juče, za razliku od ovih nezavisnih organa, neka nezavisna regulatorna tela, kako sebe nazivaju, uistinu nisu nezavisna. Među današnjim nezavisnim organima nema nikoga ko je bio ministar u Vladi Srbije, nema nikoga ko je bio potpredsednik Skupštine. Juče taj slučaj nismo imali. Imamo nezavisna regulatorna tela, gde onaj ko ih predstavlja je bio i potpredsednik Skupštine u ime jedne partije, bio visoki funkcioner u toj partiji. Mene raduje što danas među vama takvih nema. Ako me neka partija predloži da budem ministar i budem potpredsednik Skupštine, neće mi pasti na pamet da budem u Agenciji za borbu protiv korupcije, kao što ni među vama nema tih ministara, niti ću biti državni revizor, kao što ni među vama nema bivših ministara. Juče tu sreću nismo imali i kada sam zatražio i dobio nalaz budžetske inspekcije, koja je pronašla zloupotrebe u nezavisnim regulatornim telima, kako sebe nazivaju, onda sam bio optužen ovde da sam grubo vređao poverenika i ne znam koga još samo zato što sam pročitao taj…
Gospodine Rističeviću, molim vas da se vratite na današnji tok rasprave. O jučerašnjem toku rasprave smo završili. Zamolio bih vas da govorite o današnjem dnevnom redu.
Ovaj izveštaj su sastavili nezavisni organi. Upravo o tome govorim. Za razliku od juče, imali smo sreću da danas to nije slučaj. O tome govorim. Ako vam to smeta, imate pravo da me upozorite, ali ja ću nastaviti da govorim da su značajni ovi nezavisni organi, s obzirom na stepen korupcije koji vlada u Srbiji. Međusobno su jedni sa drugima povezani, iako na prvi pogled to ne izgleda. Državni revizor treba da ustanovi odgovarajuće prekršaje, a obično ti prekršioci u tom prekršaju koriste javne funkcije i javne službe da bi to koristili kao privremeno utočište, odakle kreću na juriše na plave koverte i razne druge beneficije, shvatajući da im je to prilika da brzo napune svoje džepove. Grčka tragedija počiva na mitu, a srpska tragedija na mitu i korupciji. Zato je značajno da Agencija za borbu protiv korupcije prati javne funkcionere, a mislim da bi trebalo da prati i javne službenike, da utvrdi gde se troše budžetska sredstva s jedne strane, a s druge strane da pokuša da utvrdi koji to državni službenici, činovnici i funkcioneri koriste svoj javni položaj u privatne svrhe i raspisuju svoj privatni porez, koji neki zovu mito. Dakle, kada neki državni funkcioner ili službenik zatraži nešto za čega je plaćen iz državne kase, on u stvari lupa dodatni porez i na takav način ne samo osramoti državu, već i urušava na određen način i ekonomiju Srbije. Srbija je poznata po mitu i korupciji, kao što je grčka tragedija poznata po mitu. Želim da i jedni i drugi rade svoj posao, kao što su ga radili do sada. Zahvalan sam DRI na korektnom izveštaju, iako sam i ja sumnjao prošle godine da to do kraja neće biti. Evo, voljansam da priznam da su taj posao uradili, po meni, na veoma korektan način i želim da to rade i ubuduće. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, jedino što molim je da za nas poljoprivrednike, a ovde nas ima dvojica, imaju razumevanja, jer posebno je meni komplikovano kada sastavljam izveštaj, zato što su kod nas poljoprivrednika imovina i štednja obrtna sredstva i sredstva za rad. Ja sam morao da prijavim sve moje traktore, kombajn, iako to meni nikakvo prevozno sredstvo nije, ali zato što podleže registraciji, morao sam to da unosim u izveštaj, bez obzira koliko prikolica i mašina imam, a to meni nije nikakva imovina. To mi je sredstvo za rad. Po tome se mi razlikujemo od drugih koji imaju stanove i automobile i to kad prijave, to njima nije komplikovano. Nama je komplikovano. Nama ni zemljište nije neka imovina, već je to na određen način sredstvo rada i posebno imamo problema, recimo, u katastru. Kad kupimo neko zemljište, onda se desi da ima terete. Onda treba da prijavite tu imovinu, iako u katastru ona nije na odgovarajući način zavedena. Što se štednje tiče, ona nama nije štednja. Sad posle ove poplave koja je neke pogodila, a pogodila je mene, ta će se štednja istopiti. Sledeće godine ćemo to morati da promenimo u finansijskom izveštaju, s obzirom da tu štednju koristimo za nabavku repromaterijala, ona u jednom trenutku raste, kad prodamo poljoprivredne proizvode, ali i kad uložimo u novu setvu, ona pada. Tako da, na određen način mi ta sredstva moramo da prijavio kao poljoprivrednici, a s druge strane, to su samo obrtna sredstva, kao što su traktori i prikolice sredstva za rad. Zato bih, s obzirom da je meni posebno komplikovano kad to moram da prijavim, pa onda moramo da prijavimo i odgovarajuće obaveze, odnosno dugove koji nastaju, posebno kad nas prevare za poljoprivredne proizvode, jer danas mogu da ih otkupe, a ne moraju da ih plate, odnosno više ih ne otkupljuju, nego preuzimaju, a seljaci ih više ne prodaju, nego ih predaju. Otkupljivač može da plati, ali ne mora i onda nastaju određeni dugovi. Mi te dugove moramo da prijavimo. Ja se nadam da i moj drugi kolega poljoprivrednik sa Vračara razume, iako nije ovde prisutan, moje zalaganje da u buduće za nas dvojicu nađete neku vrstu olakšica prilikom prijave imovine. Vi ste međusobno uvezani. Želim vam da sarađujete, a po pitanju DRI, nisam baš pažljivo pročitao izveštaj. Voleo bih da se posebno revizijom obuhvati Poverenik za ravnopravnost, ona nezavisna regulatorna tela koja su ovde juče gostovala, s obzirom da smo iz izveštaja budžetske inspekcije dobili poprilična saznanja o tome da su tamo neka budžetska sredstva veoma grubo zloupotrebljena, da su korišćena mimo Zakona o javnim nabavkama. Voleo bih da posebnu pažnju, ukoliko to kapaciteti DRI dozvole, obrate na to. U ime poljoprivrednika, nas dvojice, zahvaljujem vam se na vašem izveštaju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Gospodine predsedavajući, uvaženi predstavnici nezavisnih kontrolnih institucija, dame i gospodo narodni poslanici, današnji dnevni red sadrži dva izuzetno važna izveštaja. To su Izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu i Izveštaj o radu DRI. Želim da se zahvalim predstavnicima nezavisnih kontrolnih institucija na iscrpnom izveštaju o radu za 2013. godinu. Želeo bih da istaknem važnost da Skupština Srbije usvoji ove izveštaje, a u svom izlaganju ću se osloniti i pozvati na Izveštaj o radu DRI, koji je podnela DRI, a posebno na Sektor za reviziju budžeta lokalnih vlasti, ali ću se pozvati i na Izveštaj o reviziji finansijskih izveštaja završnog računa i pravilnosti poslovanja gradske opštine Vračar za 2012. godinu. S tim u vezi, ispred mene su određeni novinski članci. Izdvojio bih samo nekoliko. U pitanju je izvod iz RTS od 17. januara ove godine sa naslovom da je DRI podnela 35 krivičnih prijava, kao i izvod iz „Pres on lajn“ od 18.1.2014. godine da je DRI podneo prijave protiv 200 odgovornih lica. Pošto postoji sve veća svest u javnosti o rezultatima rada države i državnih organa, pitanje aktivnog i efikasnog javnog sektora postaje sve relevantnija. Da bi zadovoljili te potrebe, potrebne su blagovremene i pouzdane informacije o rezultatima rada državnih organa, organizacija, institucija, lokalne samouprave, javnih preduzeća i mnogih drugih. Zato je dobro što imamo DRI koja se, kao nezavisno i revizorsko kontrolno telo, stara o tome da se državni prihodi raspodeljuju na odgovarajući zakonski način. Zbog navedenog, sama DRI svojim radom doprinosi smanjenju korupcije, podizanju antikorupcijske kulture, kako u javnom sektoru, tako i u društvu. Korupcija, priznaćete, bolest koja, koliko god se mi trudimo, teško izlečiva. Iako znamo da postoji pravni okvir za sveobuhvatnu primenu kontrolnih mehanizama u sistemu javnih finansija, donošenjem Zakona o DRI tokom 2005. godine, jasno je da DRI mora da ojača u značajnom i suštinskom smislu i da mi budemo ti koji ćemo dati punu podršku rada DRI, kako u jačanju, tako i u ostvarenju svoje misije, tj. njenog nacrta o strateškom planu, jer samo tako ova institucija može da radi određene revizije, a posebno bih se osvrnuo na Sektor za reviziju budžeta lokalnih vlasti. Zato ću govoriti o opštini u kojoj i sam živim. U pitanju je opština Vračar. Podsetiću građane da je prema članu 7. Zakona o budžetskom sistemu, kao i članu 31. Statuta gradske opštine Vračar, predsednik opštine odgovoran za izvršenje budžeta. Prema članu 37. Statuta gradske opštine Vračar načelnik, odnosno načelnica opštinske uprave odgovara za primenu propisa i drugih akata koje donose skupštine opština, predsednik i opštinsko veće. Ubeđen sam, dame i gospodo, da će posle upoznavanja građana Vračara da je predsednik te opštine zloupotrebio svoj položaj, a to možemo da vidimo u izveštaju gospodina Sretenovića, kako bi obezbedio nenamensko trošenje novca građana Vračara. Teško će dobiti to poverenje nazad, pogotovo kada se kroz postupak, istragom utvrde razlozi za takvo ponašanje. Ne želim da budem nekorektan pa da kažem da je to u svrhu pribavljanja protivpravne imovinske koristi. Sačekaćemo okončanje postupka, ali to ne znači da ne treba da se otvore neka pitanja i da ne treba informisati građane da u 21. veku, u centralnoj gradskoj opštini glavnog grada Srbije, ne postoje i nisu donešena interna akta kojima se uređuje način, uslovi, postupak, kriterijumi trošenja javnih sredstava koja se odnose na korišćenje službenih vozila, korišćenje sredstava reprezentacije, raspodela finansijske pomoći itd. Zbog čega je i sama DRI u svom izveštaju postavila ta pitanja opštini Vračar. Ponavljam ta pitanja. Kako je moguće da rukovodstvo opštine Vračar nije usvojilo strategiju upravljanja rizikom? Kako je moguće da kao osnivač opština Vračar nije vršila nadzor nad zakonitošću rada ustanova čiji je osnivač? Ponavljam, „Božidar Adžija“, u pitanju je narodni univerzitet „Božidar Adžija“, u pitanju je rekreativno obrazovni centar „Vračar“, gde su utvrđeni ogromni i ozbiljni prekršaji, tj. nepravilnosti koje je utvrdila DRI. Šta je razlog tome? Da li je razloga nestručnost, nemar ili lagodno ponašanje zbog toga što je ista stranka u tom periodu bila na vlasti na gradskom i opštinskom nivou ili je možda u pitanju materijalna korist za stranku ili pojedinca ili možda i jedno i drugo? Da li iz tog razloga Agencija za budžetsku inspekciju grada Beograda nije tokom 2012. godine vršila kontrolu primene zakona u oblasti finansijsko-materijalnog poslovanja i namenskog i zakonitog korišćenja sredstava u gradskoj opštini Vračar, kao i Služba za internu reviziju gradske uprave grada Beograda koja, takođe, tokom 2012. godine nije obavljala poslove iz svoje nadležnosti u gradskoj opštini Vračar? Da li zato ne postoji ni iskazana neto nabavka nefinansijske imovine, dakle podaci o planiranim dodatnim prihodima, refundacije, drugi prihodi, primanja itd? Oni su iskazani opisno, neprecizno, a ne prema ekonomskoj klasifikaciji, što takođe možemo naći u Izveštaju o reviziji finansijskih izveštaja završnog računa budžeta i pravilnosti poslovanja gradske opštine Vračar za 2012. godinu. Kako je moguće da je javno preduzeće izvršilo umanjenje zakupa po osnovu učešća zakupca u programima, projektima i aktivnostima koje sprovodi gradska opština Vračar da sva sredstva od zakupa poslovnog prostora budu uplaćena direktno na račun sopstvenih prihoda Centra za fizičku kulturu Vračar umesto na račun javnih prihoda? Ko je omogućio, ovlastio ili dao slobodu jednom javnom preduzeću da se ponaša kao da je samostalni preduzetnik? U kojoj državi na svetu postoji pružanje usluge od jedne institucije, a naplatu vrši druga institucija koja u tim uslugama uopšte ne učestvuje? Valjda su računali da će lakše sredstva da rashoduju bez kontrole lokalnog parlamenta. Kako je moguće da je Javno preduzeće „Poslovni prostor Vračar“ preuzelo obavezu na sebe i izvršilo plaćanja za nabavku usluga zastupanja privatnih advokata, iako je za te poslove određen javni pravobranilac? Čemu inače javni pravobranilac služi? Pogledajte sada ovaj bezobrazluk na strani osam, tačka 5. izveštaja, gde se kaže da je „Poslovni prostor Vračar“ isplatilo troškove za smeštaj i ishranu članova Upravnog odbora u letovalištu Mitrovac na Tari, gde je i održan sastanak Upravnog odbora. To piše u vašem izveštaju, kao nepravilnost koju ste našli tokom revizije. Kako je moguće da na ime plata, dodataka, naknada i socijalnih doprinosa na teret poslodavca za izabrana, imenovana i postavljena lica budu preduvani koeficijenti, tj. nepravilno uvećani za stimulativni faktor? Koliko je bahatost jasna i vidljiva govori podatak da su načelnicima odeljenja i zamenicima načelnika nepravilno utvrđeni koeficijenti, jer su tretirani kao postavljena, umesto kao raspoređena lica, što je još jedan dokaz kako se kadriraju podobni zaposleni u opštini Vračar. Tokom 2012. godine je primljeno 10 lica u radni odnos, što možemo videti vrlo jasno iz ovog izveštaja, na određeno vreme bez prethodne saglasnosti grada Beograda. Zatim, trošilo se na uređenje fasada, privatnih objekata, posebne studije, nadzor, sređivanje privatnih zelenih površina, dvorišta, krovova, liftova, na gorivo, kao da su iz Niša dolazili na posao, reprezentaciju predsednika, članova veća, nevladine organizacije, bez sprovedenog javnog konkursa, bez zaključenog ugovora, zatim plaćanje hotela „Park“ za usluge smeštaja i ishrane fizičkih lica. Ovo sve govori. Pogledajte stranu 11. tačku 17), ovo je vrlo važno: „Uprava gradske opštine Vračar u poslovnim knjigama nije evidentirala čak 332 stana površine 14.350 metara kvadratnih u vrednosti od 1.574.792,00 dinara, u poslovnim knjigama nije evidentirala 31 garažu površine 1.389 metara, u poslovnim knjigama nije evidentirala 28 kioska čija je procenjena vrednost 4.381,00 dinar“. Opština je zaključila ugovor sa marketinškom firmom, ja je ovom prilikom ne bih reklamirao, u visini od pet miliona dinara za usluge po ugovoru reklamiranja i animiranja građana u određenim opštinskim projektima. U vreme opšte nemaštine, u vreme finansijske krize sa nesagledivim posledicama, opština Vračar, na čelu sa predsednikom, doživljava svoj američki san. Da ne bih sve do kraja nabrajao, da bih bio korektan, zbog vremena, prema ostalim kolegama, podvući ću na kraju, zbog građana Vračara, i predstaviti kako izgleda nedomaćinsko poslovanje, nedomaćinsko ponašanje uprave gradske opštine Vračar, gde je biračko telo u najvećoj meri, do pre dve godine, bilo okupljeno oko DS. Na sreću, to je prošlost i nikada se više neće ponoviti. Jasno je da obaveza svih nas mora da bude javno žigosanje svakog funkcionera koji pravi štetu, ma iz koje stranke bio, zbog čega je jako važno dati punu podršku DRI i pomoći na sve moguće načine da se ovom bezvlašću stane na put jednom za svagda. Ovo ujedno predstavlja sasvim dobar razlog zbog čega bi ovaj izveštaj trebalo usvojiti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, Zoran Živković je u ime poslanika Nove stranke danas ovde saopštio naš stav o Izveštaju DRI, a ja ću u pet minuta, koliko imam, saopštiti naš stav o Izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu. Mislim da je dovoljno da se pročita koje su nadležnosti Agencije za borbu protiv korupcije pa da se zaključi da je to u samom startu jedna slaba institucija. Evo, i u ovom izveštaju piše, na strani 9, sumirane su te nadležnosti i pominju se pet stvari: ostvarivanje javnog interesa i suzbijanje korupcije, sa dužnostima koje slede iz toga, podrška građanima u razotkrivanju korupcije koje učine pojedinci ili grupe, nezavisno od njihovog statusa itd, potom edukacija predstavnika javnog sektora i drugih ciljnih grupa, obezbeđivanje mehanizama za uspostavljanje i unapređenje integriteta u institucionalnom i regulatornom okviru i na kraju, predstavljanje rada Agencije u javnosti i međunarodna saradnja i dužnosti koje proističu odatle. Ako posmatramo rad Agencije na osnovu nadležnosti koje ima, onda je moj osećaj i stav da je Agencija od samog starta postavljena na osnovu nadležnosti kao slaba institucija. Ako je postavljena kao slaba institucija, moje je mišljenje da je veoma važno da ojačamo ovu instituciju, da uradimo nešto u pogledu nadležnosti Agencije, kako bi onda bila jedna jaka institucija u našoj državi. I umesto da jačamo ovaj nezavisni državni organ, Agencija se kod nas, piše u ovom izveštaju u 2013. godini, dodatno slabi. Pozvaću se na jedan pasus iz Izveštaja o radu Agencije, u okviru podnaslova „Postupci pred upravnim sudom protiv odluka odbora Agencije“. Taj pasus glasi ovako i koristim ga samo da ilustrujem da inače slabu instituciju dodatno slabimo i smatram da to nije u redu. Kaže ovako: „Odbor je u jednom predmetu u toku postupka pred Upravnim sudom, povodom tužbe funkcionera podnete protiv odluke odbora kojom je odbijena žalba funkcionera, poništio svoje rešenje, uvažio žalbu funkcionera i poništio prvostepeno rešenje.“ A sve ovo, imajući u vidu da je 16. decembra 2013. godine Narodna skupština donela autentično tumačenje odredbe člana 2. alineja 2) Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, prema kojem lica izabrana, postavljena ili imenovana u organe privrednih društava čiji je osnivač javno preduzeće ne potpadaju pod pojam funkcioner, utvrđen odredbom člana 2. alineja 2) Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Dakle, meni se čini da Agencija u svom izveštaju na stranici broj 30 saopštava da inače ovakva kakva je, sa slabim nadležnostima, doživljava dodatnu degradaciju, dodatno smanjenje nadležnosti. I onda se ja pitam – šta onda to govori o institucionalnoj borbi protiv korupcije u našoj državi? Mislim da je to veoma važno pitanje za ovu našu raspravu. Pazite, ovo nije samo na osnovu mog osećaja, nego na osnovu onoga što je nalaz ljudi koji su pisali ovaj izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije da je borba protiv korupcije danas u Srbiji institucionalno neučvršćena. Ja smatram i bio bih saglasan sa ocenama koje smo čuli ovde danas da ovde postoji izražena borba protiv korupcije kada bismo imali uslove u kojima živimo da smo sigurni da je ta borba institucionalno učvršćena. Slučaj Agencije nam govori da to nije slučaj. Sigurno ima izvesni broj građana koje onda i ne čudi što, na primer, kada predsednik Republike saopšti i javno da je na poklon od svog sina dobio „Audija“, nema nikoga nadležnog da postavi pitanje – kako, da proveri to. U ovom slučaju to nije uradila ni Agencija za borbu protiv korupcije. Moj sud je da Agencija za borbu protiv korupcije treba da ima ugled u javnosti kao jedan faktor u borbi protiv korupcije. Ovako slaba, sa ovako slabim nadležnostima, Agencija umesto da radi svoj posao, ona se stalno bori sa time da izgradi svoj ugled, a ne može sa ovakvim nadležnostima da ga izgradi. Zato ja smatram da ovaj izveštaj treba čitati i na ovaj način i poslanici Nove stranke će ovde predložiti mere kojima će se drugim narodnim poslanicima sugerisati da Agencija postane snažan institucionalni borac protiv korupcije.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima kao poslednji prijavljeni govornik narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Moram da priznam da nisam neko ko uvek blagonaklono gleda na sve ove izveštaje, niti sam pristalica toga da sad zato što je neko sebe proglasio nezavisnim telom, iako ste vi samo, uvažena gospodo, državni organi a ne nikakva nezavisna tela i ne znam zašto vas neko tako krsti, ali, samo zato što vam je neko dao da ste vi nezavisna tela, ne vidim da sad svi moramo blagonaklono da gledamo u vas i da ne sme niko nikada ništa da vam kaže i da vam zameri u radu. Ja imam silne zamerke na sve ove izveštaje koje smo imali. Namerno juče nisam hteo da govorim kad su bili neki drugi izveštaji, zato što sam imao što-šta da kažem na odboru, kada je bio Zaštitnik građana, ali evo, pošto u samoj SNS vlada poprilično velika demokratija po tom pitanju, čovek može da se slobodno opredeli. Ja neću da glasam za Sašu Jankovića, odnosno za njegov izveštaj, i neću da glasam za Izveštaj gospođe Petrušić, kao poslanik. Ovi ostali izveštaji su zaista dobri, s tim što za gospodina Šabića i za gospodina Sretenovića moram da kažem da su zaista veoma, veoma dobri izveštaji. Njih ću baš da podržim, zato što su naveli sijaset primera, nisu pisali politički pamflet, nego su se zaista uhvatili određenih primera, pokazali nam šta gde ne valja i na taj način nam ukazali šta da se promeni. Što se tiče Izveštaja Agencije za borbu protiv korupcije, sam izveštaj kao izveštaj je dosta korektan, ali neke preporuke koje su ovde date, o njima zaista tek mora da se razgovara i tu izražavam veliku rezervu prema tim preporukama. Jer, to je nešto što vi tražite a što se prilično kosi i sa Ustavom i sa zakonom i pitanje je da li tako nešto uopšte može da vam se dozvoli i da onda kad slušam ovde raspravu, pa kaže – Agencija ima male nadležnosti, ja se izvinjavam ali taj zakon o Agenciji je pisala neka prethodna garnitura, nije pisao niko iz sadašnje vlasti, tako da ako vi imate zaista tako male nadležnosti kao što ovde neko kaže, prosto onda taj pošto pripada sada opozicionim poslaničkim redovima, neka se požali garnituri koja ga je kandidovala na ovim izborima i koja je pisala Zakon o borbi protiv korupcije. Gospodine Stretenoviću, ovo što ste naveli, a zaista, ponavljam, veoma dobar izveštaj, je nešto što je jezivo, nešto što je strašno, što pokazuje koliko je ova država u nekom prethodnom periodu privredno, ekonomske, kako god hoćete, sahranjena bukvalno. Vi ste ovo pokazali, ovo su strašne cifre, na samo 56 objekata gde ste mogli da izvršite reviziju. Razumem, vi nemate dovoljno kapaciteta kao Državna revizorska institucija i razumem zašto ne možete više toga da zahvatite, ali ovo što ste naveli samo za tih 56 objekata koje ste prosto sagledali i utvrdili njihovo poslovanje, pa mi bismo zaista bili jedna veoma, veoma bogata država da se nije ovoliko novac odlivao iz svih naših javnih preduzeća na ko zna koje račune. Moram ovde samo da napomenem neke stvari koje ste izneli vezano za javne nabavke. Inače, za one koji ne znaju, vi kada pišete ovaj izveštaj, vi pišete za izveštaj šta ste radili u 2013. godini, ali vi vršite reviziju poslovanja onoga što je bilo u 2012. godini, tako da mi zapravo to sada sagledavamo i ovo je suštinski izveštaj za ono što se zbivalo u 2012. godini. Javne nabavke, posebno ove, inače, to sam mogao da se uverim u preduzeću gde sam predsednik Skupštine, te javne nabavke su bez objavljivanja javnog poziva. To je tolika zloupotreba bila i tu su se tako nameštali poslovi raznim prijateljima, raznim drugarima, da ne kažem, naravno, prisnim prijateljima itd, da je to zapravo služilo da se novac ispumpa iz preduzeća i da ode na nečiji privatni račun. Meni je drago da ste i ovde prikazali baš kroz te javne nabavke, a dobro je da je to u novom Zakonu o javnim nabavkama dosta promenjeno i dosta je rigidnija kontrola uvedena, videćemo rezultate tog zakona veoma brzo, ali već neko sada govori da su neke uštede oko 100 miliona evra u tom segmentu, a mislim da će biti čak i više. Dobro je da ste ovo prikazali i ja, naravno, pozivam celokupnu javnost da ovaj vaš izveštaj pročita i da shvati zašto je naša država danas došla do ovog stadijuma gde je došla. Takođe, voleo bih da nam kažete, pošto ste ovde naveli neverovatne primere, kako su krediti davani u tom periodu? Onda ste ovde, recimo, naveli sijaset odobravanih kredita bez adekvatnih instrumenata obezbeđenja vraćanja kredita. Zatim, da su to bili krediti koji su bili suprotni Odluci o uslovima kratkoročnog kreditiranja i visine kamatnih stopa. Voleo bih da nam možda kažete ko su ti povlašćeni ljudi ili te povlašćene firme koje su tako nešto mogle da dobiju? Znate, kada bih ja sada došao u banku, ili bilo ko ovde od nas, i da tako tražim kredit, a da nemam nikakva sredstva obezbeđenja, mene bi na glavačke izbacili iz banke, kao naravno i svakog ovde poslanika. Ovde smo imali zaista jednu neverovatnu situaciju, konkretno primer „Agrobanke“ je najbolji, ali i „Razvojne banke Vojvodine“, gde ste mogli na lepe oči. Kažete – dobar dan, ja sam taj i taj, poslao me je neko, ovo je moja lična karta, vidite kako sam lep, dajte mi deset miliona evra. Oni fino izvuku džak i kažu – izvolite, odnesite, i nema nikakvog obezbeđenja. Tako se novac odlivao iz banaka. Voleo bih da nam kažete ko su ti ljudi koji su mogli na takav način da dobijaju kredite i da dobijaju sredstva i da na taj način bukvalno pljačkaju državu? Takođe, naveli ste ovde – nismo se uverili da je kod većine revidiranih subjekata sistem internih kontrola uspostavljen na način da svojim funkcionisanjem obezbeđuje poslovanje u skladu sa propisima, internim aktima, ugovorima itd. Koliko je to okvirno preduzeća ili bilo kojih drugih državnih institucija gde ste to zatekli? Voleo bih, naravno, da javnost bude upoznata sa tim. Inače, veliki sam protivnik što u zakonu stoji da je svako preduzeće dužno da angažuje negde neku revizorsku kuću, naravno, pored interne revizije što ima. Zašto? Zato što smatram da tu postoje velike zloupotrebe, posebno kod ovih privatnih revizorskih kuća koje suštinski ne rade ništa. Jer, ako govorimo o reviziji, onda je lako uraditi reviziju da li ste vi nešto lepo uknjižili ili niste, ali to je potpuno besmislena revizija. Potrebno je uradili, naravno, kompletnu reviziju poslovanja, a to privatne revizorske kuće ne da ne rade, nego se njima nameštaju poslovi bukvalno da bi one dobile veliku apanažu. Tako, recimo, neko ko je povlašćen dobije jedno 10 firmi, 15 firmi, nije ni važno, tamo vrše navodno nekakvu reviziju, beleže da li ste nešto lepo uknjižili ili niste, i to je sad kao navodno neka revizija. Firma je ispunila zakonsku obavezu, a suštinski taj revizor koji je angažovan nije uradio ništa, to smo mogli i vi i ja iz fotelje otprilike da uradimo, a dobio je, naravno, velika sredstva. Voleo bih i da se tu razmisli o promeni samog zakona. Ako već mora da se angažuje neki privatni revizor, zna se šta se podrazumeva pod revizijom. To što on radi, to je mogao da uradi bilo koji knjigovođa, a ne neko ko je revizora. Tako da, voleo bih da nam kažete otprilike koliko ima takvih subjekata koji nisu ispunili ovo što su bili dužni da ispune. Naravno, ove bilanse stanja i ove cifre da čitam, to je nešto što ćete verovatno možda vi u završnoj reči reći. Cifre su strašne. Ponavljam, ovo je samo na 56 objekata. Opet neka ljudi razmisle koliko ima onoga što niste pregledali. Po ovome, koliko sam ja shvatio, to je nekih 140 miliona evra pronevereno, ili šta li je već urađeno. Interesuje me samo, pošto ovde piše da ste podneli 50 i nešto krivičnih prijava, šta se dešava sa tim krivičnim prijavama i da li je neko procesuiran, odnosno da li se vodi postupak i koliko je to tužilaštvo uzelo u razmatranje? Što se tiče Izveštaja Agencije za borbu protiv korupcije, kažem, korektan izveštaj, ali sa nekim preporukama prosto ne mogu tek tako da se složim. Voleo bih da se o tome ipak vodi neka debata, a ne ovako samo da se traži nešto iz čista mira i da sada mi to kao treba da podržimo – da, sigurno ćete to dobiti. Kažem, i vi podležete kontroli, a kontrola je upravo ova Skupština, zato što vi nama podnosite izveštaj. Kada tražite da se proširi obaveza prijavljivanja imovine i prihoda na sve krvne srodnike javnog funkcionera u pravoj liniji, razumem da vi želite da imate što veću kontrolu, ali to je prosto pomalo i zadiranje u određena elementarna ljudska prava, recimo, mog deteta ili moga oca, nije ni važno. Zašto bi oni ako uopšte nisu zainteresovani da se bave politikom, javnim životom, što bi prijavljivali imovinu i da svako ima na uvid tako nešto? Mislim da to zaista nije u redu da se traži, ali opet o svemu može, naravno, da se razgovara. Kaže – ovlastiti Agenciju na neposredan i na neometan pristup evidencijama i dokumentacijama državnih organa i organizacija. Mogu da se složim sa onim da vi tražite da dobijete dodatne podatke od banaka, od privrednih društava, ali šta znači od državnih organizacija svih? Pa, postoje neki podaci koji su, naravno, tajni podaci. Ima zakon koji definiše kako se oni upotrebljavaju. Državna organizacija je i Bezbednosno-informativna agencija, pa teško bi baš bilo da vi zatražite od BIA sve takve podatke, a nije ni u redu, složićete se. Tako da, i o tome bi moralo da se razgovara, a ne ovako da se baš iznese kao neka velika želja. Kaže – sa liste ovlašćenih predlagača za članove odbora Agencije izostaviti predsednika Republike i Vlade, pa navodite u obrazloženju – u cilju smanjenja rizika od uticaja izvršne vlasti i političkih stranaka, a kao novog predlagača predvideti Republičku komisiju za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, Zaštitnika građana i Poverenika za informacije od javnog značaja. Možda bih mogao da se složim sa vama donekle, ali ko vama garantuje nezavisnost Poverenika od javnog značaja, ko vama garantuje bilo kakvu nezavisnost i Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki? Ovde se apriori inače gleda ako je neko u nekoj stranci član, on je odmah neko ko je obeležen i on ne radi dobro svoj posao. Izvinite, ne mora da znači da ako neko nije član neke političke stranke da je on odmah nezavistan. Pa, imate neko svoje mišljenje. Mislim da ovde mora da se promeni taj termin kada kažete – nezavistan. Valjda je poenta reći da onaj ko profesionalno obavlja svoj posao, a ne – ja sam nezavistan zato što nisam član neke političke stranke ili nisam pripadnik neke političke organizacije. Onda hajde da niko ne bude član stranke, svi ćemo biti van stranaka i onda ćemo svi kao biti nezavisni, što je potpuno besmisleno. Na kraju krajeva, sam gospodin Šabić je bio član političke partije, pa me sad zanima kog momenta je postao nezavistan pa je otišao na ovu funkciju gde je sada i vi sada tražite da vam on kao tako nezavistan delegira ljude u samu Agenciju? Mislim da je to malo osetljiva tema i o tome bi, naravno, moralo mnogo više da se razgovara. Tražite, kažete ovako – ovlastiti agenciju da postupa po anonimnim prestavkama u kojima se ukazuje na koruptivne radnje. Nemam ništa protiv, ali to mora da se definiše. Kako? Šta vi onda radite, ako dobijete anonimnu prestavku? Ja se izvinjavam, da li vi onda krećete da radite kao policija, ili kako vi to postupate, šta su vaši konkretni zahtevi po tom pitanju? Na kraju, ne mogu nikako da se složim sa tezom – propisati političkim subjektima zabranu bavljenja humanitarnim i sličnim aktivnostima. Zašto? Zbog čega to neka politička stranka ili bilo ko ne bi mogao da se bavi humanitarnim ili bilo kakvim drugim sličnim aktivnostima? Mislim da je to čak i društveno odgovorno. Tako da o svemu može da se razgovara. Podržaću izveštaj, ali same preporuke ostavljam ostavljam dosta rezerve vezano za njih i nisam neko ko to u startu odmah kritikuje, ali bih voleo da se povede jedna značajnija rasprava, tim pre zato što ste vi jedan veoma značajan državni organ, potrebni ste u ovoj borbi protiv korupcije. Meni je drago da je, na kraju krajeva, čitav svet, čitava Evrope priznala našu borbu protiv korupcije u smislu davanja veoma pozitivnih ocena i za samu strategiju koja je doneta, ali naravno za određene konkretne aktivnosti koje vidimo, iz dana u dan se dešavaju. Verujem da će se u nekom budućem periodu u samom razgovoru najvišeg našeg zakonodavnog tela, a to je Skupština Srbije i vas pronaći neko najbolje rešenje. Hvala vam.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam, da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. Reč ima magistar Aleksandra Jerkov, ovlašćeni predstavnik.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici i narodne poslanice, gospođa predsednica nije bila u sali, pa bih na početku svog izlaganja rekla da mislim da je trebalo da reaguje na početku izlaganja prethodnog govornika, koji je ustvrdio da su nezavisne institucije čije izveštaje zajedno sa zaključcima nadležnih odbora razmatramo ovih dana, same sebe proglasile nezavisnima i da se ne radi ni o kakvim nezavisnim državnim institucijama, nego samo zato što je neko sebe proglasio sam nezavisnim i treba tako i da ih tretiramo. Član 138. Ustava Republike Srbije koji konkretno govori o Zaštitniku građana, kog je gospodin Đukanović, nazvao tzv. nezavisnom državnom institucijom, verovatno se ugledajući na predsednika svoje stranke, kaže da je Zaštitnik građana nezavistan državni organ i dalje navodi njegove nadležnosti. Mislim da je tu bilo prostora za reakciju, ali vratiću se na svoje izlaganje, jer ta diskusija zapravo pokazuje ono što smo imali prilike da vidimo juče na kraju sednice i već dve godine imamo prilike da vidimo, a to jeste, upravo odnos prema nezavisnim institucijama. Kada su u pitanju izveštaji koje razmatramo isto kao i juče…
Molim, vratite se na izveštaje. Nemojte da ispada kao da replicirate prethodnim govornicima.
Juče sam ja isto tako bila ovlašćena za 1. tačku dnevnog reda ove današnje sednice. Govornica koja je govorila posle mene je sedam i po minuta svog 20-ominutnog izlaganja posvetila isključivo polemisanju sa onim što sam ja rekla. Verujem da se ista pravila odnose na sve… (Predsedavajući: Molio bih vas da se sada vratite na temu.) Evo prelazim, ako je najveći problem to što ja govorim. Prosto, mislim da odnos prema nezavisnim državnim organima jeste tema današnjeg rada. Ni jedan poslanik nema pravo da naziva ljude o kojima ovde danas raspravljamo tzv. nezavisnim organima i ubeđena sam da to jeste tema, a kolege mogu da se jave pa da kažu ako misle da nije. Isto kao i juče, smatram da je ovo izuzetno važna tema nezavisne državne institucije i organi i regulatorna tela jesu nešto što je stvorena kao tekovina demokratizacije Srbije, kontrola vlasti jeste nešto na čemu počiva i vladavina prava i pravna država i demokratija i zapravo mera nezavisnosti tih institucija, mera našeg slušanja onih preporuka koje nam oni daju jeste i mera demokratičnosti Srbije. Sa gospodinom Sretenovićem sam i u prethodnom sazivu dosta sarađivala i kroz Odbor za finansije i on zna koliko smo na početku imali problema da sa samom percepcijom DRI, kada je zaista na početku postojao jedan broj ljudi koji su tu instituciju doživljavali kao neku vrstu lova na veštice i očekivali od njega da bude neka vrsta Eliot Nesa koji će sada da se obračuna sa celokupnom korupcijom u našoj zemlji. Mislim da je dosta vremena i dosta energije potrošeno da se ta institucija postavi na onaj način na koji to zakon predviđa. Ostalo je još nekoliko stvari da bude urađeno koje su isto tako veoma važne. On je na početku svog izveštaja i sam konstatovao da jedna od osnovnih domena njegovog rada jeste upravo saradnja sa Narodnom skupštinom. Veliki deo izveštaja posvećen je u pravo i tome. Nadležni odbor jeste mesto gde, ja verujem, da je on uvek nalazio sagovornike za sve one teme i u poslanicima DS svakako da hoće imati i podršku za one zakone koje spominje u vidu inicijative da ih treba promeni, ali svakako da kada to bude trebalo pretočiti u predloge, da će poslanici stajati na raspolaganju. Jedan od stvari o kojoj čini mi se treba razgovarati kada je u pitanju rad DRI, mislim da je to nešto, isto tako oko čega će se sve kolege složiti. S obzirom na to da je naša DRI ustanovljena poprilično po ugledu na Slovenačke model. Tamo smo imali prilike da čujemo i da nadležni odbor koji se tamo ne zove Odbor za finansije, oni imaju skupštinski odbor koji je zadužen baš za kontrolu trošenja javnih sredstava, ima mogućnost da preporuči, sugeriše ili kaže DRI koje su to institucije, koje sve to lokalne samouprave i preduzeća, treba da budu predmet revizije. Ukoliko postoji mogućnost da i mi postignemo takav neki dogovor u Skupštini, mislim da bi to bilo nešto što bi bilo korisno i za jačanje pozicije parlamenta, ali i za poboljšanje nekakve naše međusobne saradnje. Isto tako kada su u pitanju izmene zakona koje je preporučila Agencija za borbu protiv korupcije u svom izveštaju, pre svega koliko sam shvatila, donošenje čak i novog Zakona o agenciji za borbu protiv korupcije, poslanici DS stoje otvoreni za takvu vrstu saradnje. Važno je jačati takve institucije. Što su jače institucije, slabija je mogućnost pojedinaca da ih pritiskaju, da ih nipodaštavaju, i da lome pozicije i uticaj tih institucija. Ono o čemu bih volela da razgovaramo kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije isto tako mislim da gotovo nema poslaničke grupe u kojoj nije postojao sličan problem. Veoma često se dešavalo, a vi ste kao jedna od svojih delokruga radnje naveli i saradnju sa medijima. Veoma često se dešavalo da narodni poslanici iz medija saznaju da se vode nekakvi postupci protiv njih. Veoma često se dešavalo da iz Agencija za borbu protiv korupcije u tabloide izlaze stvari koje nisu poznate onima na koje se odnose. Mislim da bi trebalo da povedete računa o tome da se takve stvari ne dešavaju, jer mislim da one zaista nikome ne idu u korist, osim toga što se manje više, to je stara zamerka DS celokupna borba protiv korupcije izmestila na naslovne strane tabloida koji preuzimaju ulogu i tužilaštva i policije i sudova i svega drugog. Mislim da je agencija ta koja ne bi trebalo da doprinosi tome i da zaista neki tamo „kuriri“ ili „informeri“ ne bi smeli da imaju informacije koje se odnose na pojedince a da sami ti ljudi nemaju informacije da se o njima vode nekakve istrage. Molim vas da poradimo na tome da zaistaprimena svih, naravno ne treba posebno govoriti u ovom slučaju zakona bude jednaka. Mi i u ovom sazivu Narodne skupštine imamo poslanike koji su direktori javnih preduzeća. Zbog čega ne možemo da napravimo zakon tako da takve stvari prosto budu nemoguće? Da li je to nedostatak političke volje, to nas opet vraća na raspravu koju smo imali juče, da li politička volja može da bude uslov za sprovođenje zakona, jer sprovođenje zakona nije stvar političke volje, sprovođenje zakona je stvar vladavine prava, stvar pravne države, mi stojimo na raspolaganju da se ti zakoni učine što povoljnijim za vas, jer što imamo manje nekih mogućnosti da se zakoni kreativno tumače, to su oni zapravo povoljniji za građane. Kada govorimo o Zakonu o javnim nabavkama, o kom dosta govorite, to jeste još jedna posebna tema. Videli smo da zakon koji je najavljivan kao najveći uspeh prethodne vladajuće koalicije, iste ove vladajuće koalicije, zapravo i nije dao one spektakularne rezultate koji su bili očekivani, posebna tema je čitav deo u vašem izveštaju koji se bavi o sukobu interesa nastalom iz nepotizma. Ja bih volela da se pozabavite i sukobom interesa koji je nastao iz nekih drugih razloga kao političke pripadnosti. Mi imamo širom Srbije, konkretno u Novom Sadu, odakle ja dolazim, situacije da novopridošli odbornici stranaka na vlasti, preko noći postaju direktori javnih preduzeća. Sve su to stvari kojima treba da se bavimo, sve su to stvari o kojima treba da razgovaramo, sve su to stvari o kojima i nemamo gde drugde da razgovaramo osim sa vama i o kojima nemamo gde drugde da razgovaramo osim ovde. O onome što su drugi poslanici govorili zaista mislim da ne treba posebno trošiti reči. Mi smo imali prilike da čujemo kao ovi ovde ljudi koji nisu radili svoj posao sve dok SNS nije došla na vlast, pa ja prosto mislim da je to nipodaštavanje tih istih ljudi koji su taj posao radili pre tri, četiri itd, godina, imali smo prilike da čujemo da narodni poslanici imaju nekakve informacije o zloupotrebama u raznim lokalnim samoupravama i javnim preduzećima, državnim organima, institucijama. Ja zaista molim zbog istine da svako ko takve zloupotrebe ima to dostavi nadležnim organima. Nemojte, gospođa Tomić je govorila o tome da, kada neko ima nekakve dokaze da je bilo nekakvih zloupotreba, onda postavlja poslaničko pitanje. Pa nećemo valjda postavljati poslaničko pitanje kada čujemo, ne da čujemo, nego kada znamo i imamo dokaze da je negde bilo nekakvih zloupotreba. Zna se šta se radi u takvom slučaju. Ne možemo se svi na takav način neodgovorno ponašati prema sredstvima građana i zato molim poslanike koji takve informacije imaju da to nekako kanališu na pravi način, a ne da bi ovde govorili stvari samo da bi ovoj sednici dali nekakvu sadržinu. Zaista mislim da je zajednički zadatak, i time ću završiti, svih narodnih poslanika da radimo na tome da vi nesmetano možete da radite na tome da obavljate posao za koji ste i oformljeni, da ne dozvolimo da vas neko naziva „takozvanim“ nezavisnim institucijama, da ne dozvolimo da neko o vašim izveštajima govori kao političkim kompletima, jer to ne daje dobru sliku niti o vama, niti o ovoj skupštini, niti o Srbiji kao takvoj. Hvala.
Zahvaljujem. Replika dva minuta. Narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Znate, kada neznanje preovlada onda imamo ovakve diskusije. (Predsedavajući: Ja bih vas zamolio Đukanoviću, da…) Ja se zaista izvinjavam, ali morao sam ovako da reagujem. Zašto? Ja nigde nisam dovodio u pitanje nečiju nezavisnost. Nezavisnost bi bila dovedena u pitanje ako neko vrši pritisak na ove organe. Jeste. Ja bih zamolio gospodina Sretenovića, ali gospođu Babić da nam kaže – da li je neko vršio pritisak u njihovom sadašnjem radu kako da rade? A inače, mogu samo da dam jednu ocenu u vreme vaše vlasti, gospodin Sretenović je čini mi se daleko manje prijava podneo nego u vreme sadašnje vlasti gde itekako slobodno radi. A nisu nikakva nezavisna regulatorna tela jer ništa i ne regulišu. Oni su državni organi koji su nama dužni da podnesu ovde izveštaj i mi vršimo kontrolu njihovog rada. A to je moralo da naučite pre nego što se javite za ovakvu diskusiju. Još nešto. Naš odnos prema njima i vaš, ogleda se u tome što vi … Hvala.
Molim vas gospodine Đukanoviću, obraćajte se meni kao predsedavajućem.
… pet ili šest godina niste hteli da stavite izveštaj Zaštitnika građana nijednom na skupštinsku diskusiju, a mi smo to uradili odmah i naravno o tome razgovaramo. Tako da bih vas zaista zamolio da se prethodno o nečemu informišete pa da se onda javite za repliku.
Za reč se javio šef poslaničke grupe SNS narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Koristiću vreme gospodine predsedavajući koje je ostalo od ovlašćenog SNS. Zadnja dva dana smo svedoci podela u ovoj sali. Pokušaja podela u ovoj sali. Postoji jedna manjina koja je manjina voljom građana Srbije, koja sebe predstavlja da razume nezavisnost nezavisnih regulatornih tela, koja se bori za nezavisna regulatorna tela, koja je zabrinuta nad nemanjem kapaciteta nezavisnih regulatornih tela, koja je zabrinuta nad zakonskim okvirima koji su tako loši u kojima se kreću nezavisna regulatorna tela, i neka tamo grozna većina koja ponižava, nipodaštava, naziva takozvanim. Mislim da je u svemu ovome, u ova zadnja da dana, napravljena jedna žestoka zamena teza. I zašto kažem zamena teza? Mislim da je poniženje nezavisnih regulatornih tela, u stvari bilo do 2011. godine, kada se nisu ni razmatrali izveštaji nezavisnih regulatornih tela. Kada imate ta tela, kada imate njihove izveštaje i kada ih stavljate u okrugle fioke, to je ponižavanje nezavisnih regulatornih tela. Do 2011. godine nijedan akt nezavisnih regulatornih tela nije doživeo da se nađe u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Zbog čega? Zato što je prethodni režim bio strah od toga šta će pisati ili šta je pisalo u tim izveštajima, zato što nisu verovali tim ljudima, zato što su ih ponižavali. E to ne poniženje nezavisnih regulatornih tela. Zamena teza je onda kada se u ovoj sali brinete što nezavisna regulatorna tela imaju manji kapacitet, ali imaju manji kadrovski kapacitet, a onda kada možete da glasate na sednicama Administrativnog odbora da dobiju više zaposlenih, ne dođete na te sednice ili budete uzdržani, ili glasate protiv. A bili su tu i gospodin Sretenović i gospođa Babić i gospodin Janković, kada predstavnici DS ili nisu dolazili ili su bili uzdržani, ili su to bili predstavnici neke druge Demokratske stranke. To je ponižavanje nezavisnih regulatornih tela. Da, da, gospodin Siniša Lazić, poznajete li ga možda? Član i narodni poslanik DS u prethodnom sazivu. I oni ljudi koje ste vi delegirali da budu u Administrativnom odboru. To je ponižavanje nezavisnih regulatornih tela.A nije ponižavanje da prihvatamo da su neki zakonski okviri u kojima se kreću nezavisna regulatorna tela sa određenim ograničenjima. Prihvatamo da i u Agenciji za borbu protiv korupcije je neophodan zakon o uzbunjivačima, da je neophodan i zakon o lobiranju, da lično nemam ništa protiv. Ništa protiv da se proširi dejstvo Agencije za borbu protiv korupcije i na druge članove porodice, kada neko nema šta da krije, nema problem, neka se ispituje i unuk i deda i bilo ko, i komšija ako treba. Ako nemaš šta da kriješ. Takođe shvatam i prihvatam i zbog toga će SNS u punom kapacitetu da glasa i za ove izveštaje i za izveštaje Zaštitnika građana i za izveštaje Poverenika, zato što shvatamo vrednost i shvatamo da smo na istoj strani. Samo oni koji nepravilno shvataju i tumače zakon i samo oni koji su spremni na nepravilno tumačenje zakona misle da smo na različitim stranama, onaj ko kontroliše i onaj ko je kontrolisan. Ne, nismo, na istoj smo strani. Štitimo ovo što jesmo i zato mislim da je dobro što na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije stoji ime Zorana Babića, stoji koja su mu primanja, koje su mu funkcije i šta ima i šta će imati za godinu dana ili šta će imati za 10 godina i zato što sam ušao u ovaj posao da radimo, kao i ostale kolege iz SNS, da bi menjali naše društvo, a ne da bi se obogatili, zato što nismo ulazili u farmericama i izlazili u „Poršeima“, zato što nismo postajali predsednici Vlade da bi posle toga dobili subvencije za vinograde, pa onda kada ti vinogradi propadnu, a subvencije potroše se za „Range Rover“, vratićemo se ponovo u politiku da bi ponovo došli do nekih subvencija. Ne dozvoljavamo takav put i zbog toga mislim da je ovaj častan posao koji rade nezavisna regulatorna tela i vrednost koju unose u naše društvo shvaćen i prihvaćen od ove vladajuće koalicije, shvaćen od predsednika Vlade, shvaćen od SNS, u pravom kapacitetu i u pravom smislu. Ma koliko vam se to svidelo ili vam se ne svidelo, mislim da ćemo sve te izazove i tumačenja, a imali smo gospođa Babić i ja dijalog oko tumačenja pojma „funkcioner“ i slažem se da je možda bilo lakše izmeniti zakon nego doneti autentično tumačenje, ali mislim da svaki od ovih izazova, zakonskih izazova, možemo da rešimo dijalogom koji postoji između države i nezavisnih regulatornih tela, kao što će mi biti zadovoljstvo da u okviru Administrativnog odbora radimo na jačanju kapaciteta DRI kako bi mogla da uđe u svaku instituciju, u svako ministarstvo, u svako javno preduzeće, zato što hoćemo da pošaljemo snažnu poruku građanima Srbije da njihov novac odlazi na pravo mesto i da se troši na pravi način, a ne da nestaje u džepovima funkcionera i političara. Dosta je bilo shvatanja da je država i da je budžet mesto gde će političari zavlačiti ruku i lično se bogatiti. Ovi ljudi su brana takvim stvarima. Ovi ljudi brane i štite i državu, ali i štite sve one ljude koji hoće da se bave politikom iz pravog načina i iz pravog razloga i zbog toga ćemo ih podržati i zbog toga želim da se stavi tačka na razumevanje i nerazumevanje. Razumevanje i nerazumevanje može da definiše samo delovanje i ne samo ono što se deklarativno kaže za ovom govornicom, nego ono što se radi, a radili ste na pogrešan način. Pravili ste zakone koji su invalidni, koji su ograničavali nezavisna regulatorna tela, pa sada, kada odete u opoziciju, kažete – o, Bože moj, ti zakoni nisu dobri. Zašto ste ih pravili ako nisu dobri? Posipanje pepelom je to što se brinete za kapacitet nezavisnih regulatornih tela, a ne glasate da se oni povećaju. Omalovažavanje nezavisnih regulatornih tela je onda kada ne uzmete te izveštaje u razmatranje, već ih stavite u okruglu fioku koja se zove korpa za otpatke. E, to je poniženje. To je poniženje koje SNS nikada neće uraditi prema svojim građanima, nikada neće uraditi prema državi, nikada neće uraditi prema nezavisnim regulatornim telima.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Replika, dva minuta, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, a onda predstavnik akata Veroljub Arsić.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče. Gospodin Đukanović verovatno nije svestan šta je rekao. Neka pogleda stenogram i videće da je rekao da to nisu nikakva nezavisna regulatorna tela nego obični državni organi koji su sami sebe proglasili nezavisnima. Svakako su dostupni i građanima, što je mnogo važnije od toga što vi odmahujete glavom. Svako može da vidi šta ste rekli. Gospodin Babić, kada govori o velikom uvažavanju koje SNS ima za nezavisna regulatorna tela, nije bio u sali kada je gospodin Đukanović rekao da je izveštaj Zaštitnika građana najobičniji politički pamflet, a pošto će cela stranka punim kapacitetom glasati za taj izveštaj, pretpostavljam da su kolege gospodina Đukanovića svesne da će glasati za najobičniji politički pamflet koji je ovoj Skupštini predstavio najobičniji državni organ, tzv. nezavisni Zaštitnik građana. To, kako je ko glasao, ja sam molila gospodina Babića da ne razgovaramo o tome, s obzirom na to da ako počnemo da pričamo o tome… (Predsedavajući: Molim vas, ne obraćajte se poslaniku direktno.) … Ja se obraćam vama. Rekla sam da sam zamolila gospodina Babića da ne razgovaramo o tome, jer nisu poslanici DS glasali protiv povećanja broja zaposlenih u DRI ili kod Zaštitnika građana, nego su to bili poslanici SRS, koji su glasali protiv svakog od zakona koji je ustanovio svaki nezavisni državni organ u ovoj zemlji i ne samo što su glasali protiv, nego su direktno opstruisali donošenje tih zakona u tom momentu, praveći od Narodne skupštine Republike Srbije instituciju sa najmanje ugleda u ovoj zemlji, tako da nemojte da pričamo ko je kako glasao, nećete se dobro provesti.
Zahvaljujem. Reč ima predlagač akta narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ima stvari s kojima i mogu da se složim sa prethodnim izlagačima, ali ima stvari i sa kojima ne mogu da se složim. Smatram da sa ovim raspravama i ovakvim sednicama Narodna skupština Republike Srbije počinje u pravom smislu reči i potpuno suštinski da vrši svoju kontrolnu ulogu izvršne vlasti i drugih državnih organa. Može to nekome da se sviđa, može nekome i da se ne sviđa. Mi još uvek imamo problema sa zakonodavstvom zato što ne možemo neke završne račune budžeta Republike Srbije za 2002, 2003, 2004, 2005. i 2006. godinu da usvojimo, a niko se nije setio da stavi te završne račune o izvršenju budžeta, koji je najvažniji zakon posle Ustava Republike Srbije, da vidimo kako su ministri trošili novac, da vidimo kako je izvršna vlast raspolagala novcem tih građana. Ne možemo zato što neko nije hteo to da stavi na dnevni red, a danas je potrebno mišljenje DRI da bi se to našlo na dnevnom redu, a taj zakon koji to reguliše nastao je u kasnijem periodu od trošenja tih sredstava, tako da imamo jako ozbiljan problem u funkcionisanju pravnog sistema. Kada se neko posipa pepelom, što ne kaže zašto nismo raspravljali o završnim računima budžeta Republike Srbije pre 2012. godine? Šta se to krilo od građana Republike Srbije ili što smo imali takav Zakon o DRI i Zakon o javnim nabavkama da je gospodin državni revizor mogao samo da piše prekršajne prijave, jer su mu takva ovlašćenja ranije davana zakonom, koji je ministar gde pojeo koliko neću da kažem čega, a nije o tome napisao izveštaj? Takva je bila zakonska regulativa koja je dozvoljavala rad DRI. Neke stvari su se promenile u Srbiji. Očigledno je da neki to još uvek nisu shvatili. Mi prihvatamo potpunu odgovornost za sve ono što rade i naši ministri i naši državni sekretari i direktori koje imenuje ova skupština i Vlada Republike Srbije i ne bežimo samo od toga da budemo moralno kažnjeni na nekim izborima, nego ako je neko od njih kršio zakon da to bude sankcionisano i od pravosudnih organa, ali isto tako očekujemo da svi ranije koji su kršili zakon takođe budu sankcionisani od pravosudnih organa. Mi se tu apsolutno ne posipamo pepelom. Kada je u pitanju Zakon o javnim nabavkama, znam da je bilo mnogo nezadovoljnih po tom zakonu. Najviše su bili nezadovoljni naručioci javnih radova i izvođači javnih radova, što nam govori da je zakon odličan. Možda treba nekih stvari da se doradi, možda treba malo da olakšamo posao Komisiji za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, da ne može svako da blokira zakon, zato što treba da uplati malu taksu i da napiše žalbu i da ne snosi nikakvu odgovornost što je žalba neosnovana, a što se javni radovi ne izvršavaju, pa ako bude imao dve, tri neosnovane žalbe, e nećeš moći dve, tri godine da daješ ponude ni ti, ni povezana lica, jer to je zloupotreba zakona. Nažalost, tih problema ima naša komisija. Ne želim da pričam oko raznih afera koje su se otvarale oko Zakona o javnim nabavkama. Samo mogu da kažem da je taj zakon dobio priznanje i od međunarodne zajednice, dobio priznanja od raznih međunarodnih organizacija koje se bave ovom problematikom, kao jedan od najboljih zakona na svetu. Pa to može, takođe, nekome da se svidi i ne svidi, a prave efekte zakona videćemo početkom 2015. godine, računajući da 2013. godine nije bio u potpunosti u primeni, tako da bih se ja uzdržao od kritika kada je u pitanju taj zakon. Kada su u pitanju takozvani nezavisni državni organi, još jedanput bih istakao da su oni osmišljeni da Narodna skupština vrši svoju kontrolnu ulogu. Mi smo njima poverili naša ovlašćenja kontrole izvršne vlasti. Oni za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini i svaki narodni poslanik kao nosilac suvereniteta građana ima pravo i da kritikuje rad nezavisnih organa i da ga hvali, da kaže šta je dobro u izveštaju, šta je loše, šta je očekivao, a nije se desilo. Nemojte da se odričete kao narodni poslanici svojih ovlašćenja koja vam je dao Ustav. Prenesite ovlašćenja, zakonom je preneto i vidite kako se vaša ovlašćenja koja imate kao narodni poslanici ostvaruju u praksi. Koliko je sada diktatura u Srbiji, mogu da kažem da je Srpska napredna stranka ponovo izabrala kao Zaštitnika građana gospodina Sašu Jankovića, ponovo je izabrala za revizora gospodina Sretenovića. Bilo je promena u Agenciji za borbu protiv korupcije, ali te promene nije uradila ova Skupština, jer smo čak i jednom članu, čini mi se, upravnog odbora ili skupštine, ne mogu sada tačno da se setim, gospodin Stoiljković, mislim da se zove, član odbora. Ova Skupština je isto potvrdila novi mandat i taj odbor je rešavao njihove probleme u samoj Agenciji, one koje su postavile neke druge većine i neki drugi poslanici. Nismo hteli da kvarimo kontinuitet rada tih nezavisnih tela, ne regulatornih. Regulatorna tela su, recimo, Agencija za energetsku efikasnost. Ovo su apsolutno nezavisna. To ih pomalo vređa, kada neko kaže regulatorna tela. Verujem da je tako. Znači, nismo hteli da kvarimo kontinuitet … (Predsednik: Kao ovlašćeni predlagač ste dobili reč. Vratite se na akt, molim vas.) Vraćam se nazad. Nismo hteli da kvarimo kontinuitet tih organa. Samo smo tražili da postupaju u skladu sa ovlašćenjima koja su im data zakonom i da ta ovlašćenja imaju rezultat koji se danas nalazi pred narodnim poslanicima u vidu jednog izveštaja i zaključaka koje su predložili nadležni odbori. Hoću da ponovim još jednom. Sa ovakvim sednicama, Narodna skupština je i uvažila nezavisne državne organe i preuzela u punom i pravom smislu reči kontrolnu ulogu koja joj je poverena Ustavom Republike Srbije, a koju sprovode nezavisni državni organi u ime i za Narodnu skupštinu.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, vreme iz člana 96.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine Jankoviću, uvažena gospođo Babić, danas na dnevnom redu imamo dva izveštaja – Izveštaj o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu i DRI za 2013. godinu. Nova demokratska stranka će glasati za ova dva izveštaja i za predložene predloge koji idu uz ove izveštaje. Međutim, na početku želim da kažem da je vladajuća koalicija danas i juče pokazala dva različita odnosa prema nezavisnim regulatornim telima, a nešto kasnije ću reći, za koje smo čuli danas da oni nisu baš tako nezavisni, od stava da im ne treba dati da govore, došli smo do stava snažnog zagrljaja. Bojim se samo da nezavisnim regulatornim telima ne bude malo neprijatno u tom zagrljaju, jer je ovaj zagrljaj pomalo neočekivan. Nastao je od osam sati i evaluirao do danas u tri ili četiri… (Zoran Babić, s mesta: Tema.)
Nemojte dobacivati poslaniku. Predsedavajući vodi sednicu. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća, iako je to propraćeno uz smešak, hvala u svakom slučaju. Dakle, nisam siguran šta je gospodin Arsić hteo da kaže kada je pominjao malopre diktaturu. To će on verovatno naknadno objasniti. Želim da pitam nekoliko stvari, odnosno da zajedno prokomentarišemo nekoliko pitanja koja su važna, evo, prvo za DRI. Naime, vaš rad, gospodine Sretenoviću, ima smisla ukoliko vaša institucija obavi svoj posao profesionalno. Siguran sam da to vi i vaši ljudi radite do kraja profesionalno. Međutim, da bi taj rad doživeo svoju evaluaciju, neophodno je da neki drugi organi postupe pod tim izveštajima, odnosno po tim rešenjima. To su, sa jedne strane, institucije koje kontrolišete, a sa druge strane, pravosudni organi koji bi trebali da procesuiraju one protiv kojih ste podneli prijavu. Pitam vas, gospodine Sretenoviću, da li vi imate problema da ponekad ne doživite satisfakciju za vaš rad, jer sa jedne strane institucije koje kontrolišete, javna preduzeća, nedovoljno sarađuju, govorim o njihovim rukovodiocima, ne postupaju po, to se zovu odazivni izveštaji, u kojima vi dajete nalog da oni u određenom periodu postupe po vašim nalozima. Razumeo sam da ima slučajeva da oni u tom periodu oklevaju da postupe po tim izveštajima i nalozima, oduzimaju vama vreme, traže sebi prostor za to da eventualno i ne primene te mere. Kakva je situacija, koliko vaših, možda ste to danas rekli, ali nisam bio u tom momentu u sali, rešenja, odnosno prijava, izvinite, prekršajnih i krivičnih ne doživi nikada procesuiranje zbog činjenice da oni, pod jedan, zastare ili relativno ili apsolutno zastare, pa se tako ne mogu izvršiti? To je ozbiljan problem. Ukoliko pravosudni sistem nije u funkciji da podrži rad vaš i Agencije za borbu protiv korupcije, onda je to zaista institucija koja, kako je kolega iz SNS rekao, i nije baš nešto nezavisna, jernjihov rad može da doživi opstrukciju od nekih drugih poluga vlasti, a to je u ovom slučaju pravosudna vlast. S druge strane, vi imate mogućnost da inicirate smenu nekih direktora javnih preduzeća i rukovodioca koji ne postupaju po vašim nalozima, da li ste u poziciji da takve naloge dajete i da li je bilo takvih mera? Gospodine Sretenoviću, ja znam da vi, vaša revizorska institucija treba da kontroliše oko 700 javnih preduzeća, više od 700 javnih preduzeća, verovatno su neka nastala i u međuvremenu, a vi imate oko 200 zaposlenih. Dakle, vi ste u mogućnosti da godišnje iskontrolišete negde 30% tih javnih preduzeća, recimo, teoretski, da radite na nivou maksimalnih kapaciteta i da vam to javno preduzeće na kontrolu opet dođe za neke tri do četiri godine, zato što po nekoj računici nemate mogućnost da ga kontrolišete iduće godine, jer treba da kontrolišete onih 70% da bi makar jedanput bili iskontrolisani, što znači da vi imate nedovoljne kapacitete da pokrijete sva javna preduzeća kako bi oni bili stalno pod navodnicima u strahu da ćete doći da ih kontrolišete. Dakle, vi imate nedovoljne kapacitete. Vama treba još 100 ljudi. Pitam narodne poslanike, pitam Vladu Republike Srbije, aktuelnu i onu koja je bila pre toga, zbog čega nismo omogućili uslove DRI da bude u punom kapacitetu, da ima dovoljno kadrova, koji bi mogli da pokriju sva javna preduzeća i institucije koje treba da kontrolišu. Ako uzmemo ove faktore koje sam rekao, domet DRI uz maksimalne napore i rad, kvalitetan rad ljudi ne može da zadovolji zadatku koji se pred nju stavlja. Gospodine Sretenoviću voleo bih da čujem da li eventualno ima političkih pritisaka ili ih nema? Ja za to nemam nikakve dokaze. Voleo bih da ih nema. Nadam se da ih nije bilo ni u prethodnom periodu, da ih nema ni sada. Neko je ovde pomenuo odnos prethodnih vlasti i DRI i Agencije za borbu protiv korupcije. Dakle, ovaj izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije je plod činjenice da ona postoji. Da ne postoji, ne bi mogla da podnese izveštaj. Gospodine Babiću, zajedno smo sedeli u klupama Narodne skupštine Republike Srbije u Kralja Milana. Vi ste tada bili opozicija, mi smo bili pozicija, nismo ovaj zakon izglasali. Prvi na udaru tog zakona su bili funkcioneri vladajuće koalicije. Sećam se dobro. Nije bilo baš prijatno nekim mojim kolegama kada su morali da se odreknu nekih od funkcija, jer su bili poslanici i bili su u izvršnoj vlasti. Ako me pitate koje godine…
Ako bi mogli o izveštaju iz 2013. godine.
Ako ovo nije o izveštaju, onda ne znam šta je u izveštaju.
Malo ste krenuli u mladost i kada je ko sedeo u kojim klupama u drugoj zgradi.
Ne mislim da vi mene ozbiljno ne opominjete, ali samo sam odgovorio kolegi Babiću koji je uzeo reč po replici…
Nemojte molim vas da se vraćamo ko je, šta, kad uzeo.
Nisam želeo da ulazim u polemiku, gospođo predsedavajuća. Ne sumnjam u vaše dobre namere i vraćam se na temu. Tema bi mogla da bude. Ovo je pitanje za direktorku Agencije za borbu protiv korupcije. Poštovana gospođo Babić, interesuje me koliko je predmet vaše analize i vaše analitike bila upotreba resursa funkcionera u političke svrhe. Pojasniću pitanje. Dao sam svojevremeno poslaničko pitanje kada su bili izbori u Vrbasu, i to ulazi u izveštajni period koji obrađujemo, u 2013. godinu. Pitao sam Vladu, tadašnju, koliko vozila i koju kilometražu su prešli u tom i tom periodu kada je bila izborna kampanja u Vrbasu. Dobio sam korektan odgovor. Istina, obuhvatio sam kratak period. Vozila su prešla četiri hiljade i trista kilometara, baš tih dana kada su bili lokalni izbori u Vrbasu. Istina, nisam dostavio taj odgovor vama, ali pretpostavljam da ste se mogli zainteresovati za tu temu. Dakle, ta vozila nisu baš sticajem okolnosti tih dana bila u Vrbasu. Interesuje me, da li ste se možda posvetili analizi pitanja. Odbornik A, neki Petar Petrović promeni… Ovo je poslanik. (Predsednik: Neko drugo ime, molim vas.) Neka bude Marko Marković i on promeni stranački dres. Da li ste se zainteresovali da li se njegovo imovno stanje u međuvremenu promenilo? Njegovo ili članova njegove porodice, uže i šire. Verovatno ni vi ne verujete da će taj odbornik Marko Marković zbog ideoloških razloga preći u neku drugu stranku. To je ovih dana, ovih meseci, ovih godina postala praksa. Da li imate modalitete u Zakonu o Agenciji za borbu protiv korupcije da to ispitate ili je možda važnije da li je neki poslanik prijavio da je postao član upravnog odbora neke zdravstvene institucije za koju nema nadoknadu? Mislim da je ovo suštinsko pitanje. Dakle, interesuje me taj tok novca od javnog sektora prema tom pojedincu, da budemo jasni. Da li su neka javna sredstva bila možda zloupotrebljena da bi taj pojedinac imao neke lukrativne razloge da postane član te stranke, a ne baš iz ideoloških razloga? Da li je to moguće prema ovom zakonu istražiti? Ako nije, ovaj zakon je nepotpun i predlažem da se on menja. Interesuje me da li imate mogućnosti prema ovom zakonu i prema vašim ovlašćenjima da ispitate sledeću situaciju. Funkcioner Marko Marković izjavi da se odriče svoje plate u te i te svrhe. Recimo, za koktel, za abažure, za cveće, za bilo šta, za bilo koju namenu, odrekne se 100% svoje plate. Na drugom mestu, taj isti funkcioner kaže da se odriče te iste plate u neke druge svrhe. Interesuje me – kako taj funkcioner preživi od 1.1. do 31. tog meseca bez dinara prihoda, a u imovinskoj karti…
Izvinite, poslaniče, da li ste svesni da vi pitate sad za 2012. godinu, a Izveštaj je o 2013. godini?
Svestan sam pod punom materijalnom i moralnom odgovornošću. Da li je u ovom izveštaju moguće pronaći takve mehanizme i da li ste na pravi način obradili tu temu? Da li je moguće da se neko odrekne dva puta svoje plate, a nema druge prihode kod vas evidentirane? Interesuje me da li se makar sa socijalnog aspekta pobrinete za tu osobu kako u tom periodu može da živi? Veoma smo zainteresovani da se pomogne i kod izmena Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije da bi se pomoglo u vašem radu. Slažem se sa kolegom Babićem da je možda potrebno da se donese zakon koji bi regulisao pitanje uzbunjivača. Razumeo sam da je to ozbiljan problem, da praktično onaj koji bi otkrio korupciju nema mogućnost da bude na pravi način zaštićen. Sa druge strane, bitno bi bilo da se kroz izmene zakona nadležni organi koji su dužni da vam dostave određene podatke i zakonski obavežu uz pretnju sankcijom da će to učiniti. saglasni smo i sa tim da moraju biti predviđene obaveze i odgovornosti nadležnih tela, odnosno organa zbog nesprovođenja određenih planova koji se tiču borbe protiv korupcije, planova tzv. planova integriteta, procene rizika propisa u pogledu korupcije i sprovođenje Strategije za borbu protiv korupcije. U tom smislu NDS će podržati i vaš rad i ove izveštaje sa predlozima zaključaka, ali vas molim da pokušate da u narednom periodu idete prema Narodnoj skupštini sa takvim inicijativama u kojima ćete moći da date odgovore na neka od ovih vrlo važnih pitanja koja sam ovde naveo. Siguran sam da mi svi razumemo i Agenciju za borbu protiv korupcije i DRI kao nezavisna tela koja rade bez uticaja sa strane svoj posao, ali koje kontroliše Skupština po pitanjima podnošenja izveštaja, odgovora na pitanja i smatram da tu interakciju između Skupštine i nezavisnih regulatornih tela mora biti, a ne tako što bi nezavisna regulatorna tela smatrala da neka većina u nekoj Skupštini može da utiče na njihovu nezavisnost koju smo im mi delegirali. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Petar Petrović. Sada ću da vam kažem da li vas je spomenuo. Po Poslovniku član 104, uvredljivo je morao da se izrazi o vama. Toga nije bilo. Nije bilo uvredljivog. Možete povredu Poslovnika. Smatrate da sam povredila Poslovnik? Javite se po povredi Poslovnika. Inače, nije vas uvredljivo pomenuo, a to što mi pominjemo jedni druge imenom i prezimenom to je drugo.
Član 106. Gospodin koji je prethodno spomenuo da sam promenio adrese, hoću zbog javnosti da kažem da ne menjam dresove u politici kao pojedinci. Ako je već hteo nekog da pomene, ima iz svoje poslaničke grupe sijaset imena i prezimena da pomene, koji su promenili adresu. Hvala.
Da li smatrate da sam povredila Poslovnik i tražite glasanje danas na sednici? (Ne) Pravo još ima da iskoristi šef poslaničke grupe SNS, Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Postavljena su određena pitanja i ja sam zahvalan gospodinu Veselinoviću, pominjem ga bez želje da izazovem repliku, već sam zahvalan na pitanju o odnosu SNS o jačanju kapaciteta nezavisnih regulatornih tela. Sa zadovoljstvom mogu da kažem da u prethodnom sazivu, pošto je prozvao i prethodnu i ovu Vladu Republike Srbije, da smo dali saglasnost za 373 ljudi u nezavisnim regulatornim telima. Ne bih da gubim vreme i da govorim da je DRI zaposlila 21, Fiskalni savet 10, Zaštitnik građana 32, Agencija za borbu protiv korupcije osam plus 173. Evo kako jača SNS kapacitete nezavisnih regulatornih tela. Juče na sednici Administrativnog odbora još 90 novih saglasnosti za tri nezavisna regulatorna tela. Mi se ne krijemo od njih. Mi komuniciramo. Sarađujemo. Jačamo državu na taj način. Zaista vam se zahvaljujem na pitanju i mogućnosti za poentiranje koje ste mi omogućili. Žao mi je što neko sa zvanjem magistra evropskih nauka, ma šta to bilo, ne shvata da se zakoni donose da bi se poštovali. Da je ovaj parlament da bi se debatovalo a ne da bi neko opominjao mene ili druge narodne poslanike da ćutimo. Neko sa zvanjem magistra evropskih nauka morao bi da zna da se zakoni poštuju i da je Zakon o izboru narodnih poslanika, koji kaže da je svaki narodni poslanik vlasnik svog mandata, a samim tim i vlasnik svog razmišljanja, ja sam ponosan što dolazim iz stranke u kojoj je živa debata, u kojoj se dogovaramo i razmenjujemo mišljenja, u kojoj je dozvoljeno da kolega izađe i kaže da ima svoje mišljenje, ma koliko to nekome izgledalo smešno, žalosno je kada neko magistrira, ako magistrira na toj temi ili nekoj drugoj temi, mada nijednu katederu evropskih nauka nisam našao, ni američkih ni azijskih. Žalosno je što ne shvata da su zakoni tu da se poštuju, da su narodni poslanici vlasnici svoje glave, razmišljanja, političkog ophođenja, a da će SNS i u sadašnjosti i u budućnosti podržavati u punom kapacitetu nezavisnost nezavisnih regulatornih tela, jačanje kapaciteta, jačanje zakonskih okvira u kojima se kreću. To hoćemo da radimo za razliku od perioda kada ni izveštaji nezavisnih regulatornih tela nisu doživljavala svetlost dana.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Tri minuta.
Zahvaljujem se gospođo predsednik. Kolege narodni poslanici, najpre da se u ime poslaničke grupe SPS zahvalim na odgovorima koji su dati povodom dilema koje smo otvorili u današnjoj raspravi kada smo razmatrali Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije pri čemu su dve dileme ostale nerazjašnjene i čini mi se čak malo i produbljene. Prva je vezana za zaštitu podataka o ličnosti gde je gospođa Tanja kao direktor Agencije za borbu protiv korupcije naglasila da postoji verovatnoća da u novom sistemskom rešenju Agencija za borbu protiv korupcije može prikupljati podatke od banaka i da taj ekskluzivitet u prikupljanju podataka Agencija trebala da ima i ranije. Samo izražavam oprez u ime poslaničke grupe SPS da se ne dođe u situaciju da se uđe u korpus podataka koji su zaštićeni podaci o ličnostima, a sa druge strane da ne izazovemo inicijativu ustavnosti i zakonitosti jedne takve norme. Takođe je ostala dilema koju ste čak i dodatno afirmisali, a vezuje se za normiranje. Mi kao pravnici znamo da svaka norma mora da bude jako precizna, u praktičnoj primeni potpuno efikasna i ostalo je da imate inicijativu da formulacija - da izgleda kao da utiče na postupanje funkcionera u vršenju javne funkcije, treba da ostane kao sistemsko rešenje. Moramo da priznamo da se na ovaj način čini ogromna dispozicija, da se na ovaj način izaziva veoma široko tumačenje. Ako bi se posmatralo komparativno, hajde da uzmemo za primer Krivični zakonik. Da li će norma u Krivičnom zakoniku biti formulisana – izgleda kao da je učinio krivično delo, izgleda da je preduzeo radnju izvršenja krivičnog dela krađe. Izgleda kao da utiče na postupanje ne može biti norma, ne može biti sastavni deo norme i zato vas molim da ovo bude izbačeno, ne samo iz izveštaja, već i iz onoga što predlažete kao preporuku, odnosno kao sistemsko rešenje. U svemu ostalom, naravno, ostajemo pri onome što smo i danas istakli. Poslanička grupa SPS će nesumnjivo u danu za glasanje podržati, odnosno glasati za zaključak, a samim tim i podržati vaš izveštaj u svemu onome što nije sporno za SPS. Hvala puno.
Pošto više nema prijavljenih govornika što se tiče poslanika, reč dajem Tatjani Babić, direktoru Agencije za borbu protiv korupcije. Izvolite.
Potrudiću se da budem što kraća, ali na neka vrlo važna pitanja prosto moram da odgovorim. Opet da naglasim, mi nismo nezavisno regulatorno telo, mi nismo telo, mi smo državni organ. Mi smo nezavisan i samostalan državni organ koji je osnovan Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije, koji ima svoja ovlašćenja koja izviru iz tog zakona i koji se u odnosu sa Narodnom skupštinom nalazi praktično u odnosu te interakcije koju je neko pomenuo. S jedne strane, mi podnosimo izveštaj o radu Narodnoj skupštini. S druge strane, sama Narodna skupština nama podnosi neke izveštaje, kao što je izveštaj o sprovođenju Nacionalne strategije, a podnosi nam i planove integriteta. Svaki narodni poslanik je dužan da, ne samo prijavi imovinu, nego i ima sve druge obaveze po Zakonu o Agenciji. Kada su u pitanju krivične prijave, tu odmah hoću nešto da uradim što nije sada bilo među vašim pitanjima. Pratili smo raspravu, juče je u raspravi na sednici pomenuto da je Agencija za borbu protiv korupcije podnela krivičnu prijavu protiv Poverenice za zaštitu ravnopravnosti, Nevene Petrušić. Imam obavezu da ovde to demantujem. To nije tačno. Dakle, Agencija za borbu protiv korupcije nije podnela krivičnu prijavu protiv Nevene Petrušić nikada. To je prva stvar. Druga stvar, opet se potenciralo pitanje curenja informacija. Znam zašto se to pitanje postavilo, a znamo mislim i svi. Dakle, u pojedinim medijima su se pojavili sadržaji krivičnih prijava koje je Agencija za borbu protiv korupcije podnela nadležnim tužilaštvima. Odgovorno tvrdim da sadržaj krivičnih prijava mediji nisu dobili iz Agencije. U Agenciji su preduzete sve mere da tajnost tih podataka bude zaštićena. To prosto nije pitanje za Agenciju. Mi smo, kada smo objavili imena lica protiv kojih je podneta krivična prijava, stavili napomenu da za sva lica navedena važi pretpostavka nevinosti u skladu sa Ustavom i zakonom, koju, naravno, niko nije preneo. Čim se to pojavilo u novinama, isti dan smo reagovali na način da se najoštrije protivimo takvoj praksi medija i da se na taj način na najgrublji način narušava pretpostavka nevinosti tih lica. Dakle, zaista krivica tek treba da bude dokazana ili nepostojanje krivice. Ono što javnost ima pravo da zna, to je da li se protiv određenog funkcionera vodi postupak, da li je postupak okončan, odnosno šta je epilog postupaka pred Agencijom i da li je podneta krivična prijava ili zahtev za pokretanje prekršajnog postupka. Ono što mi javnosti dajemo, to su samo oni podaci koji smeju da se saopšte. To odgovorno tvrdim kao direktor Agencije. Ako bi neko uspeo da dokaže suprotno, naravno da postoji odgovornost. Jedan narodni poslanik je više puta pomenuo kako je Skupština Agenciji poverila ovlašćenja. Ne, mi ne vršimo poverena ovlašćenja, mi vršimo ovlašćenja koja izviru iz zakona kojim smo osnovani, koji jeste donela Narodna skupština, ali nije izvorno ovlašćenje Narodne skupštine da rešava sukob interesa ili da kontroliše imovinu funkcionera, da bi ona to ovlašćenja poverila Agenciji. Ne, svaki državni organ ovde ima svoju nadležnost. Na samom početku sam rekla, kad smo kod prijave imovine povezanih lica, po sada važećem zakonu funkcioner je obavezan da prijavi svoju imovinu, supružnika i maloletnog deteta koje živi sa njim u porodičnom domaćinstvu. Standard je u drugim razvijenim zemljama da je taj krug povezanih lica širi, zato što upravo takvo sužavanje kruga povezanih lica otvara prostor za zloupotrebe, tako što se imovina prenese na punoletno dete ili roditelje i ta imovina ne mora da se prijavljuje. To ne znači da funkcioner ako nema saznanje o toj imovini, on može da kaže da odgovorno tvrdi da nema saznanje o toj imovini, ali Agencija u tom slučaju mora da ima pravo da se obrati povezanom licu. Opet ponavljam, ako prosto Narodna skupština smatra da imovina funkcionera treba da bude kontrolisana. Ako vi smatrate da ne treba da bude kontrolisana, onda prosto treba tu nadležnost Agencije ukinuti, zato što nam s jedne strane dajete nadležnost da kontrolišemo imovinu, a s druge strane nam ne dajete skoro nikakve mehanizme. Osporavate nam pravo da predlažemo izmene zakona, da tražimo podatke od banaka, što inače imamo pravo po Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti. Osporavate nam čak pravo da tražimo od drugih državnih organa. Sankcija postoji ako nam drugi državni organ u roku od 15 dana, a to je prekršajna sankcija koja je izuzetno niska. Onda nas, naravno, s punim pravom pitate – šta ste uradili, koji su rezultati vašeg rada? Ovo što sada postižemo, to je maksimum koji možemo da postižemo sa onim ovlašćenima koje imamo. Dakle, uvek može bolje, ali može bolje onda kada budemo imali više kapaciteta ili kada budemo imali više novca u budžetu da unapredimo informacioni sistem. Što se tiče ovog osporavanja našeg predloga da se iz ovlašćenih predlagača članova odbora Agencije izostave predsednik Republike i Vlada, ja se sa vama potpuno slažem da to što nekoga ne predlaže Vlada ne garantuje njegovu nezavisnost. Slažem se jer pre svega imam iskustvo, jer smo mi u prethodnom sazivu odbora imali članove odbora koji su bili predloženi upravo od predsednika Republike i Vlade i koji su bili, ne nezavisni, nego prosto ljudi od integriteta. Ali, ono što je važno, to je da zakonom bude garantovana nezavisnost, da se ta nezavisnost ne pretpostavlja da će biti, nego da je zakonom garantovana tako što će zakonom biti smanjen uticaj izvršne vlasti. Mi ćemo kod tog predloga da ostanemo. Pretpostavljam, to je sistemski zakon, biće javna rasprava. Neće to biti usvojeno po nekom hitnom postupku. Najzad da odgovorim za zabranu bavljenja humanitarnim aktivnostima. Zaboravila sam koji poslanik je postavio to pitanje. Evo zašto to nije dozvoljeno. To zakonom nije izričito zabranjeno. To što nije izričito zabranjeno ne znači da je dozvoljeno. Dakle, naravno da je bavljenje humanitarnim aktivnostima i da je svaka humanitarna aktivnost nešto što će Agencija da podrži, ali prosto zakonom je propisano za šta se troši novac koji stranka dobija iz budžeta i drugih izvora. Troši se za promociju ideje političkog subjekta. Ako članovi stranke žele da budu humani, i to se podrazumeva, zakon ne brani da se oni organizuju neformalno i da kao članovi stranke uplate novac ili na bilo koji način pomognu, fizički ili na bilo koji način. Ali, ono što ne smeju da rade je to da obavljajući humanitarnu aktivnost propagiraju svoju političku ideju. A posebno što ne smeju da rade jeste da obavljajući humanitarnu aktivnost parama obveznika, propagiraju svoju političku ideju. Prema tome, ako smatrate da treba, i treba, da budu određena sredstva koja se inače strankama daju na raspolaganje, pošto ima stranaka koje se učestalo bave humanitarnim aktivnostima, očigledno je da smatraju da je za te potrebe potrebno izdvojiti više novca, prosto, nek strankama bude dato manje novca za njihov redovan rad i finansiranje, a neka više novca u budžetu bude odvojeno za humanitarne fondove. To je moj predlog. Samo sam htela da kažem da je narodni poslanik pomenuo da su nadležnosti Agencije slabe. Naprotiv. One ne da nisu slabe, nego su one vrlo brojne i složene, ali mehanizmi za primenu tih nadležnosti su slabi. Hvala vam najlepše na pažnji.
Hvala. Reč ima Radoslav Sretenović, predsednik Državne revizorske institucije. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsednice. Pre nego što dam završnu reč u današnjoj raspravi povodom Izveštaja DRI, želim da odgovorim na nekoliko pitanja poslanika koji su upućeni, pre svega od poslanika Vladimira Đukanovića i gospodina Janka Veselinovića. Gospodin Đukanović je konkretno pitao – koji su to subjekti i koja su to lica u dodeli kredita koji se odnose na Agenciju za osiguranje i finansiranje iznosa koji je bio predmet naše revizije tokom 2013. godine. Naime, ovde se radi o nekoliko osnova i preduzimanja odgovarajućih radnji od strane DRI, a u pitanju je 68 slučajeva. Ne bih ih sada sve nabrajao, imate detaljno podatke u našem izveštaju na sajtu o tim pravnim licima koja su na nedozvoljeni način preuzimala te kredite. Želim samo da kažem da se radi o nedozvoljenom produživanju rokova vraćanja kredita, i to u 17 slučajeva, a radi se o iznosu od preko pet miliona evra. Dalje imamo nepreduzimanje mera naplate dospelih kredita i nevršenje kontrole nenamenskog korišćenja kredita. To je takođe u 17 slučajeva, a radi se o iznosu od preko pet miliona i 200 evra. Dalje imamo odobravanje kredita suprotno svim važećim procedurama u Agenciji u iznosu od 28,6 miliona evra u 34 slučajeva. DRI je u vezi sa navedenim nepravilnostima podnela krivičnu prijavu protiv odgovornih lica u Agenciji. Na vaše drugo pitanje koje se odnosi na funkcionisanje finansijskog upravljanja, kratko bih rekao da predmet naše revizije, kod svakog subjekta revizije jeste da ocenimo kako funkcioniše sistem finansijskog upravljanja, da li je uspostavljen na najbolji način, odnosno, vršili smo testiranje tog sistema, da li je uspostavljena interna kontrola, da li je uspostavljena interna revizija, itd. Mogu da dam podatke da je od ovih 56 subjekata koje smo mi revidirali na osnovu ispitivanja funkcionisanja sistema internih kontrola kod 52 subjekta smo utvrdili, odnosno, nismo se uverili, da je sistem interne kontrole uspostavljen na način da svojim funkcionisanjem obezbeđuje poslovanje u skladu sa propisima, internim aktima i ugovorima. Sličan je slučaj i kod funkcionisanja interne revizije, takođe kod 56 subjekata. U 17 slučajeva smo se uverili da je organizovan sistem interne revizije, a kod 90 subjekata nije. U tom smislu DRI radi na jačanju ovog sistema finansijskog upravljanja. Upravo smo formirali jednu radnu grupu, zajedno sa Centralnom jedinicom za harmonizaciju, u okviru Ministarstva finansija, i radimo na podizanju i jačanju ovog sistema i uvođenju kod svih subjekata revizije. Treće vaše pitanje se odnosilo na postupke DRI u procesima prilikom podnošenja prijava. Do današnjeg dana DRI je podnela ukupno 741 prijavu. Od tog broja, 592 prijave se odnose na zahtev za pokretanje prekršajnog postupka, 75 prijava za privredni prestup i 74 krivične prijave. Od ukupno podnetih 592 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, sudovi su protiv odgovornih lica doneli do sada, i to prvostepene presude, 94 osuđujuće, tri presude su oslobađajuće, jedan postupak je obustavljen, jedan zahtev odbačen. Što se tiče pravosnažnih presuda, postoje 89 pravosnažno osuđujuće presude, pet presuda je oslobađajućih a 14 postupaka je obustavljeno. Kada se radi o prijavama za privredni prestup, od ukupno 75 prijava tužilaštvu protiv odgovornih lica, doneto je sedam osuđujućih prvostepenih presuda, jedna prijava je odbačena. Takođe, donete su i pravosnažne presude – 11 osuđujućih presuda, dve oslobađajuće, jedan postupak je obustavljen i jedna prijava odbačena. [[Predsednik: Molim vas, malo tiše, ništa se ne čuje u sali.]] Za pravna lica, kada je u pitanju podnošenje krivičnih prijava, do sada smo dobili samo dve osuđujuće presude, jedan postupak je obustavljen a sve ostale krivične prijave su u toku. Kada govorim o prijavama, da iskoristim priliku da odgovorim na pitanje koje je postavljeno od strane gospodina Veselinovića, da, dobili smo i odgovore sudija prekršajnih sudova, gde su nam odbačene prijave, odnosno donete presude, i to oslobađajuće presude zbog pitanja zastarelosti. Na sve prijave gde smo dobili takve presude, DRI je uložila zahtev Višem apelacionom prekršajnom sudu, a negde smo pokrenuli postupak pred Kasacionim sudom radi zaštite svojih prava. U poslednje vreme dobijamo i prijave velikog broja prekršajnih sudova koji se oglašavaju nenadležnim po pitanju procesuiranja naših prekršajnih prijava koje se tiču Zakona o budžetskim sistemom, a u vezi su sa primenom Zakona o javnim nabavkama. Naime, do 1. aprila 2013. godine, kada je važio stari Zakon o javnim nabavkama, sve naše prijave i procesi trebali su da se obavljaju pred prekršajnim sudovima, a od 1. aprila za sve one prekršaje iz oblasti javnih nabavki nadležna je republička Komisija za zaštitu ponuđača. Upravo, dobili smo rešenja o obustavi postupaka iz razloga što su se sudovi oglasili nenadležnim. U vezi sa navedenim sudovima, uputili smo informaciju i zahtev Višem apelacionom sudu i predsedniku da nam da informacije zašto je do toga došlo. Naime, u vezi sa navedenim rešenjima o nenadležnosti prekršajnih sudova, sada smo dobili i povratnu informaciju od strane republike Agencije za zaštitu ponuđača koja se takođe oglasila nenadležnom i nalazimo se u jednom vakuumu, gde Ustavni sud treba da oceni i da da saglasnost koji je sud sada nadležan. Zamislite koje će vreme da protekne i onda će takve prijave verovatno da zastare. Naravno da nismo zadovoljni sa donošenjem presuda u postupcima koje prekršajni sudovi donose. Nije moje da ocenjujem rad nezavisnih sudova, ali, ima i prijava koje stoje i po tri, četiri i pet godina i nije rešen proces, a radi se o prijavama koje su procesuirane. Gospodine Veselinoviću, vaše pitanje je bilo kakva je naša saradnja sa subjektima revizije? Mogu da kažem da smo do sada imali izuzetno korektnu saradnju. Bilo je par slučajeva male opstrukcije u početku, ali smo primenjivali zakon u svakom slučaju i takve anomalije su otklonjene. Što se tiče odazivnih izveštaja, DRI je do sada od svih revidiranih korisnika dobila sve odazivne izveštaje. U postupcima revizije smo ocenjivali i davali ocenu odazivnog izveštaja, da li su preporuke izvršene, da li su preporuke u toku, da li su preporuke otklonjene ili nisu, itd. U dva slučajeva smo dobili od dva subjekta revizije da nismo imali dokaze i nismo se uverili da su naše preporuke izvršene, zato smo izvršili i reviziju tih odazvanih izveštaja, ustanovili smo da je krivotvoren izveštaj i podneli krivične prijave protiv odgovornih lica za falsifikovanje ove službene isprave. Naravno, u međuvremenu organi kod tih subjekata koji su imenovali direktora na tim radnim mestima su i smenjeni. [[Predsednik: Molim vas samo da govorite u mikrofon, poslanici kažu da vas ne čuju. Hoću. Hvala.]] Što se tiče političkih pritisaka mogu da izjavim da DRI nije imala kako u prethodnom periodu tako i sadašnjem periodu, nikakav pritisak od bilo kog korisnika, od bilo kog odgovornog lica, bilo kog ministra. Želim na kraju da se zahvalim svim poslanicima koji su danas diskutovali i svojim izlaganjima pokazali podršku, ali su i dali konstruktivne sugestije za unapređenje našeg daljeg rada i saradnje. Pored velikog stručnog, profesionalnog i nezavisnog rada DRI u ostvarivanju zakonom poverene funkcije, ne može biti dovoljna ni efikasna bez podrška parlamenta. Parlament svojim zaključcima treba da pomogne da izvršna vlast postupi po preporukama DRI. Mi smo tu da pomognemo u svakom slučaju u podnošenju preporuka, inicijativa za izmenu važećih zakona, na osnovu informacija do kojih smo došli u postupcima revizije, odnosno da smo utvrdili da u postupcima ima odgovarajućih negativnih posledica i neplaniranih rezultata. Naravno da DRI preduzima sve aktivnosti u borbi protiv korupcije zajedno sa ostalim državnim organima i nezavisnim institucijama. U tom smislu jačamo sistem interne kontrole, interne revizije. Organizovali smo jedan veliki skup gde smo pozvali sve ministre, sve državne sekretare, predsednike velikih opština, sve gradonačelnike, načelnike za finansije, i hteli smo da kažemo kakva je to korist u uspostavljanju ovog sistema, kakve koristi imaju od interne kontrole, od interne revizije, od eksterne revizije, jer smatramo da jačanje ove funkcije sistema finansijskog upravljanja, pre svega, interne kontrole i interne revizije, jer je to prvi bedem u trošenju, nenamenskom trošenju budžetskih sredstava. Hvala najlepše.
Zaključujem zajednički jedinstveni pretres. Pošto smo obavili zajednički jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlozima zaključaka iz tačaka 4. i 5. dnevnog reda. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke koji je podnela poslanička grupa SPS. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 193. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave… Molim poslanika Marijana Rističevića da nam omogući da radimo. Poslaniče Rističeviću, molim vas da nam omogućite da radimo. … Za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe ukoliko to nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača, dr Dijana Vukomanović želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Molim poslanike da ne dobacuju. Poštovani narodni poslanici, pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 16.08 časova, 5. juna 2014. godine, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Četvrte posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godine. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda sednice potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnog poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje poslaničke kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 164 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. S obzirom na to da je na Predlog zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova od 30. maja 2014. godine, podnet jedan amandman, shodno članu 160. Poslovnika, Narodna skupština će odlučivati najpre o Predlogu zaključka u načelu, zatim o podnetom amandmanu i na kraju o Predlogu zaključka u celini. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 30. maja 2014. godine u načelu. Nema potrebe za pauzom, pristupili smo glasanju. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo – 11 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka u načelu. Na tačku 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Enis Imamović i Sabina Dazdarević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – nema, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo se izjasnili o podnetom amandmanu prelazimo na odlučivanje o Predlogu zaključka u celini. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 30. maja 2014. godine u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo – troje, od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda -REDOVAN GODIŠNjI IZVEŠTAJ ZAŠTITNIKA GRAĐANA ZA 2013. GODINU, SA PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I RAVNOPRAVNOST POLOVA OD 30. MAJA 2014. GODINE I PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA PRAVOSUĐE, DRŽAVNU UPRAVU I LOKALNU SAMOUPRAVU OD 2. JUNA 2014. GODINE S obzirom na tu da su na Predlog zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova od 30. maja 2014. godine podneta dva amandmana, shodno članu 160. Poslovnika, Narodna skupština će odlučivati najpre o Predlogu zaključka u načelu, zatim o podnetim amandmanima i, na kraju, o Predlogu zaključaka u celini. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 30. maja 2014. godine, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala dva od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključaka u načelu. Na tačku 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Enis Imamović i Sabina Dazdarević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštine nije prihvatila ovaj amandman. Na tačku 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Enis Imamović i Sabina Dazdarević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo se izjasnili o podnetim amandmanima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zaključka u celini. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2013. godinu, koju je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 30. maja 2014. godine, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka u celini. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2013. godinu, koju je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 2. juna 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala četiri od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – IZVEŠTAJ O SPROVOĐENjU ZAKONA O SLOBODNOM PRISTUPU INFORMACIJAMA OD JAVNOG ZNAČAJA I ZAKONA O ZAŠTITI PODATAKA O LIČNOSTI ZA 2013. GODINU, SA PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I RAVNOPRAVNOST POLOVA OD 30. MAJA 2014. GODINE I PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA PRAVOSUĐE, DRŽAVNU UPRAVU I LOKALNU SAMOUPRAVU OD 2. JUNA 2014. GODINE Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o sprovođenju Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakona o zaštiti podataka o ličnosti za 2013. godinu, koju je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 30. maja 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala dva od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj Predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o sprovođenju Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakona o zaštiti podataka o ličnosti za 2013. godinu, koju je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 2. juna 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj Predlog zaključka. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – IZVEŠTAJ O RADU AGENCIJE ZA BORBU PROTIV KORUPCIJE ZA 2013. GODINU, SA IZVEŠTAJEM O SPROVOĐENjU NACIONALNE STRATEGIJE ZA BORBU PROTIV KORUPCIJE U REPUBLICI SRBIJI ZA PERIOD OD 2013. DO 2018. GODINE I AKCIONOG PLANA ZA NjENO SPROVOĐENjE, SA PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA FINANSIJE, REPUBLIČKI BUDžET I KONTROLU TROŠENjA JAVNIH SREDSTAVA OD 29. MAJA 2014. GODINE I PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA PRAVOSUĐE, DRŽAVNU UPRAVU I LOKALNU SAMOUPRAVU OD 2. JUNA 2014. GODINE Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu, sa Izveštajem o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije u Republici Srbiji za period od 2013. do 2018. godine i Akcionog plana za njeno sprovođenje, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 29. maja 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala dva od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj Predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2013. godinu, sa Izveštajem o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije u Republici Srbiji za period od 2013. do 2018. godine i Akcionog plana za njeno sprovođenje, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 2. juna 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj Predlog zaključka. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – IZVEŠTAJ O RADU DRŽAVNE REVIZORSKE INSTITUCIJE ZA 2013. GODINU, SA PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA FINANSIJE, REPUBLIČKI BUDžET I KONTROLU TROŠENjA JAVNIH SREDSTAVA OD 2. JUNA 2014. GODINE Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Državne revizorske institucije za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 2. juna 2014. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 169, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj Predlog zaključka. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačaka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne Skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SPS. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 4. juna 2014. godine, u 19,05 časova, ukazao je na povredu člana 96. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 141, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda sednice i odlučivanja o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Četvrtu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini.