Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Molim da saslušamo državnu himnu Republike Srbije. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 135 narodnih poslanika. Podsećam da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da je kvorum za rad Narodne skupštine, prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako na je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. S obzirom da je danas četvrtak, da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Želeo sam na početku ovog redovnog zasedanja da ukažem na jednu ozbiljnu povredu poslaničkih prava, a 0442o je da poslednjeg četvrtka u mesecu premijeru i ministrima postavljamo pitanja. U članu 27. Poslovnika, na koji se svi pozivamo, stoji da je predsednik Skupštine taj koji se stara o radu Skupštine u skladu sa ovim odredbama Poslovnika. U članu 205. piše da poslanici imaju pravo da poslednjeg četvrtka u mesecu postavljaju pitanja na sednici premijeru i ministrima ako je sednica u toku. U januaru i februaru 2013. godine se dogodilo da je sednica završena u sredu, tako da u četvrtak 28. januara i 28. februara nismo imali prilike da upitamo premijera i ministre razna pitanja veoma važna za građane. Upućuju me ljudi i kažu – pa dobro, postoje i druge mogućnosti itd. Te druge mogućnosti, mogu da vam kažem, to i sami znate, su vrlo problematične zbog toga što postoje PR službe, postoje čitavi prstenovi oko samog premijera i ministra i do sada nisam uspeo da, sa izuzetkom potpredsednika Rasima Ljajića, budem primljen i da kažem, skrenem pažnju na neko važno pitanje. Zato sam poslao i pismo i telegram Predsedništvu skupštine oko ovoga pitanja, i zahtevam da Predsedništvo skupštine i predsednik vode računa da poslednjeg četvrtka bude sednica u toku, a to se može postići tako ako zasedanje krene, ne u ponedeljak kao obično, nego utorak, sredu i u četvrtak kada se glasanjem ili na drugi način još zaseda i radi, i da nam se pruži prilika da postavimo pitanje, jer vreme, dragoceno vreme, prolazi. Tri meseca će proći kako ću ja imati prilike da postavim pitanja koja su veoma značajna. Hvala lepo.
Hvala. Kao odgovor na vaše pitanje, pročitaću vam član 205. stav 1. Poslovnika, da se poslanička pitanja postavljaju Vladi u prisustvu članova Vlade svakog poslednjeg četvrtka u mesecu na sednici koja je u toku od 16-18 časova, kada se prekida rad po dnevnom redu. S obzirom da je sednica završena u sredu, to je bio razlog što niste imali. (Zaharije Trnavčević, s mesta: To znam. Tražim da sednica traje i u četvrtak.) Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Imam da postavim dva kratka pitanja. Prvo pitanje ću postaviti ministru pravde, gospodinu Selakoviću. Naime, nekadašnji hipotekarni poverioci PKB Banke su još 2003. godine, tužili Komercijalnu banku AD Beograd, njih ukupno 103, a sve radi realizacije svojih potraživanja. Naime, oni su hipotekarni poverioci na nepokretnosti, tačnije zgradi u Svetogorskoj ulici broj 42-44, a kako je tuženi, tj. Komercijalna banka čija se filijala danas nalazi upravo na navedenoj adresi, postala vanknjižni vlasnik sporne nepokretnosti, a sve po osnovu ugovora o kupoprodaji, naravno, po odobrenju likvidacionog veća Privrednog suda u Beogradu, kako to da onda potraživanja ovakvih tužilaca nisu namirena iz vrednosti upravo te nepokretnosti, potpuno su zanemareni, tako da im je maltene i obrisan status hipotekarnih poverilaca, kao takvi potpuno zanemareni, a iz vrednosti te iste nepokretnosti su se namirivali oni koji na njoj nisu imali hipoteku ili su hipoteku upisali tek nakon tužioca, što je potpuno suprotno zakonu? Stoga, moje pitanje ministru Selakoviću jeste - kako je sud uopšte mogao dozvoliti takvu jednu prodaju nepokretnosti bez mišljenja i odobrenja poverilaca? Jer, odbor je mogao da preuzme stvar u svoje ruke i da prodaju izvrše sami hipotekarni poverioci, budući da je cela zgrada bila pod hipotekom. Drugo dodatno pitanje za ministra Selakovića, isto jeste - kako je moguće da se hipotekarnim poveriocima, i to odlukom nekadašnjeg okružnog suda u Beogradu, brišu založna prava na nepokretnosti, odnosno njihova pomenuta hipoteka i da se još službi za katastar nepokretnosti naloži brisanje založnih prava, dakle, upravo hipoteka tuženih? Moje drugo pitanje je upućeno predsedniku Narodne skupštine, ali možete i vi odgovoriti na njega. Naime, kada će predsednik Narodne skupštine predložiti Narodnoj skupštini kandidate za članove komisije za preispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava, a sve u skladu sa svojom obavezom iz člana 23. stav 2. Zakona o odgovornosti za kršenje ljudskih prava, budući da do sada nijedan predsednik Narodne skupštine nije ispunio ovu svoju obavezu? Imam potpuno razumevanje za sadašnjeg predsednika Narodne skupštine, budući da je do sada, bar koliko se meni čini, dosledno primenjivao sve propise koji se odnose na njegov rad. Verujem da će ispuniti i ovu svoju obavezu. Jer, dok predsednik tu svoju obavezu ne ispuni, mi ne možemo da delujemo kao narodni poslanici. Zato molim predsednika Skupštine da ovom problemu pristupi što hitnije, jer zahvaljujući "revnosnosti" njegovih prethodnika, moramo hitno reagovati, budući da treba da imamo u vidu da uskoro prestaje važenje Zakona o odgovornosti za kršenje ljudskih prava, poznatijeg kao Zakona o lustraciji. Hvala.
Predsednik Skupštine će u predviđenom roku da vam odgovori na postavljena pitanja. Reč ima narodni poslanik Milorad Stošić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarka, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, Narodna skupština i Nacionalni demokratski institut su pokrenuli pilot projekat otvaranja poslaničkih kancelarija, odnosno kancelarija za komunikaciju narodnih poslanika sa građanima na lokalnom nivou. U skladu sa tim projektom, u Nišu je otvorena poslanička kancelarija, nažalost, bez podrške lokalne samouprave. Rad Kancelarije se odvija od 22. decembra prošle godine, i radno vreme je svakodnevno, od 9-13 časova. U Kancelariji radi određen broj volontera, pre svega aktivisti iz Aktive mladih PUPS-a. U prethodnom periodu, odnosno u trajanju od ova dva tri meseca se veliki broj građana javljao Kancelariji, zatražilo određenu pomoć, zatražilo rešavanje određenih pitanja, ali su se javljala i određena udruženja i određene nevladine organizacije, pa čak i institucije grada Niša. Između ostalog, ovih dana se javila i Niška televizija, kao trenutni regionalni javni servis. Nažalost, u Nišu smo krajem prethodne godine imali tu nesreću da zatvorimo još dva regionalna javna servisa – TV5, TV Zona. Predstavnici niške televizije su tražili pomoć i insistirali da postavim par poslaničkih pitanja ministru kulture i informisanja i Vladi. Pre toga bih kratko obrazložio. Evropska komisija je u godišnjem izveštaju o napretku Srbije, objavljenom oktobra 2012. godine, tražila ubrzano sprovođenje Medijske strategije, koju je Vlada Srbije usvojila 28. septembra 2011. godine. U Strategiji je definisan period od 18 meseci na njenu implementaciju kroz niz medijskih zakona. Srbija je status kandidata za članstvo u EU dobila delom zahvaljujući usvajanju Medijske strategije koja, između ostalog, predviđa osnivanje šest regionalnih servisa. Pitanja za ministra kulture i informisanja i Vladi, pre svega Niške televizije, a verujem da je interesantno i za druge regionalne javne servise, s obzirom da je ovih dana na sajtu Ministarstva kulture postavljen Zakon o javnom informisanju, koji je u suprotnosti sa Strategijom koju je Vlada usvojila, pitam -da li će Ministarstvo kulture i informisanja sprovesti Medijsku strategiju u celosti ili samo u delovima koji odgovaraju pojedinim interesnim grupama? Drugo pitanje – da li Vlada Srbije razmišlja o ukidanju ili promeni Medijske strategije? Sledeće pitanje – da li je moguće da set medijskih zakona budu u suprotnosti sa medijskom Strategijom? Kako je moguće da postoji više javnih servisa u Beogradu i Novom Sadu – RTS1, RTS2, TRV1, RTV2, Radio Beograd 1, Radio Beograd 2, Radio Jugoslavija, Radio 202, Radio Novi Sad, a osporava se pravo građanima južno od Beograda? Da li će u setu medijskih zakona biti predviđeni regionalni javni servisi? Da li je u radnoj grupi za izradu medijskih zakona bilo predstavnika koji bi zastupali interese Centralne, Južne i Jugoistočne Srbije? Da li je u radnoj grupi bilo predsednika koalicije zaposlenih u regionalnim i lokalnim medijima? Ima još drugi niz pitanja, ali je ovo za sada dovoljno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Samo malo mira u sali, ako može? Poštovana potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, imam pitanje za predsednika Narodne skupštine, Nebojšu Stefanovića - koji su ga ljudski, moralni i politički razlozi motivisali da ignoriše zahtev poslaničke grupe LDP, podnet u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine i onemogući da se u normalnom, pristojnom i primerenom roku u ovoj Narodnoj skupštini razgovara o temi koju smo tražili, o temi - ispravnosti mleka u Srbiji, svemu onome što se dešavalo u protekle dve nedelje, o predlogu LDP da svi ovde zajedno u parlamentu sa Vladom pročešljamo još jednom sve pravilnike koji su vezani za standarde za bezbednost hrane i da pokušamo da pravni poredak napravimo tako da se nikada više u budućnosti ne desi ono što potresa Srbiju u p prethodne dve nedelje? Vidim, gospođo Kovač, da vam zamenik sekretara ukazuje na članove Poslovnika. Pretpostavljam da će vaš odgovor biti da predsednik parlamenta ima pravo da sednicu zakaže jednom mesečno, a da će to u ovom slučaju učiniti do kraja meseca, o čemu je predsednik Skupštine Nebojša Stefanović obavestio poslaničku grupu LDP. Zato ja nisam ni pitao koji su poslovnički razlozi motivisali gospodina Stefanovića da sednicu odloži za mesec dana, nego koji su ljudski, moralni i politički razlozi bila njegova motivacija, da onemogući Skupštini i građanima Srbije da saznaju kakvi su standardi i da li su ispunjeni standardi za kvalitet mleka? Pre 16 dana sam, gospođo Kovač, na istoj ovakvoj sednici postavio poslaničko pitanje tražeći odgovore na pitanje – kakvo je mleko? To je bilo prvog dana krize. Istekao je poslovnički rok, a nisam dobio odgovor i tada sam molio da prestanete da ignorišete život koji postoji van ove sale. Taj život nam se u međuvremenu vratio kao šamar u lice. Sinoć su stigli rezultati iz Holandije. Oni pokazuju kolika je bila neodgovornost politički bezobrazluk, bezosećajnost prema građanima Srbije. Liberalno demokratska partija je od početka pokušavala da spreči bilo kakvo političarenje. Samo smo tražili red, poštovanje osnovnih pravila i da se niko ne podsmeva građanima Srbije. Možete da spakujete u srpskim medijima naslov i lid vesti, ali više ne možete da spakujete i komentare. Pogledajte komentare. Ljudi ne pristaju na formulaciju 31% mleka je u skladu sa standardima EU, a ni jedan uzorak nije van standarda koji važe u Srbiji. Pošto su standardi u Srbiji na silu, na pokvaren i bezobrazan način u međuvremenu promenjeni i promenjeni su zato da preliminarni rezultati koji su urađeni u Holandiji ne bi pokazali da je u 69% uzoraka nivo aflatoksina daleko iznad standarda koji u Srbiji važi u onom trenutku kada je to mleko uzeto sa rafova. Juče smo dobili informaciju kakva je analiza mleka uzetog 19. februara, kakvo je mleko bilo 17. februara, kakvo je 25. februara i kakvo je juče? To je moje pitanje za Nebojšu Stefanovića, predsednika parlamenta, a onda i za premijera Vlade ove zemlje. Možete svojim unutar stranačkim ili unutar koalicionim odlukama da fingirate stvarnost, da čekate 15. mart i da donosite kakve god hoćete odluke o odgovornosti ministara i članova Vlade. To me manje zanima. Građani Srbije ne mogu da čekaju 15. mart. Ono što ste ponudili kao obrazloženje, ambiciju da zaštitite srpskog seljaka, proizvođača, a onda i građane niste ispunili. Nakon ovoga što se desilo štetu su pretrpeli svi, prvo potrošači, a onda proizvođači, a onda i čitava zemlja. Na dokumentu koji je sinoć stigao iz Holandije stoji oznaka – alarmantni rezultati. To je standarda laboratorije i to je standard EU i to je standard koji je postojao u trenutku uzimanja tih uzoraka. Još uvek nije kasno da sprečimo makar deo štete. Ako ste vi ili neko drugi od potpredsednika Narodne skupštine, gospođo Kovač, ovlašćeni, možete da zakažete tu sednicu za sutra. (Predsedavajuća: Vreme.) Samo nemojte dozvoljavati da goveda u Srbiji imaju deset puta bolji tretman nego ljudi. U ovom trenutku imate još uvek pravilo da goveda imaju pravo na deset puta ispravniju hranu nego deca i ljudi u ovoj zemlji.
Što se tiče pitanja koje ste postavili gospodinu Stefanoviću, nadam se da će gospodin Stefanović odgovoriti u predviđenom roku. Što se tiče postavljanja pitanja na aktuelnu temu, svakako će biti zakazana u vrlo kratkom roku sednica, kao što je vaša poslanička grupa u odgovoru i dobila, samo ćemo da se dogovorimo kada se predsednik vrati. Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Imam pitanje za ministra kulture i informisanja gospodina Bratislava Petkovića. Da li će Ministarstvo kulturu i informisanje sa Srpskom pravoslavnom crkvom i Srpskom akademijom nauka pokrenuti inicijativu za obeležavanje 900 godina od rođenja Stefana Nemanje, tvorca srpske države i rodonačelnika naše najuspešnije loze Nemanjića? Stefan Nemanja je jedna od najvažnijih ličnosti srpske istorije. Njegovo najznačajnije delo je država Srbija koja i danas postoji. Nemanjići su rodno mesto za srpsku kulturu, tradiciju, crkvu, odnosno rodno mesto za srpski nacionalni identitet i u ovoj godini kada se obeležava hiljadu sedamsto godina od Milanskog edikta smatram da je poslednji trenutak da se jednom prigodnom manifestacijom duhovnom akademijom obeleži rođenje velikog župana. Mi nemamo pravo zbog naših slavnih predaka, zbog budućnosti naše dece da se sa nemarom odnosimo kada su u pitanju naše najznamenitije i najznačajnije ličnosti. Očekujem odgovor ministra za kulturu i informisanje Bratislava Petkovića u najkraćem mogućem roku uz jedan predlog da pokrovitelj ove manifestacije bude predsednik države Tomislav Nikolić. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Predrag Marković.
Hvala predsedavajuća. Poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, ovo pitanje može da služi za političke govore, a može i za konkretne probleme građana. U ovom slučaju pitanje je upućeno ministru Selakoviću. Prvo ću pročitati pismo građanke – menjaju mi identitet vađenjem nove krštenice. Promena je u datumu rođenja, odnosno jedinstvenom matičnom broju građana. Vadila sam izvod iz Matične knjige rođenih, jer su mi lična karta i vozačka istekle i umesto 14.01.1955. godine, kako mi stoji u svim dokumentima od rođenja do sada, stoji 13.01.1955. godine. Kako je sve kompjuterizovano prethodnih godina, pa su moguće greške pri unosu podataka, tražila sam uvid u originalnu Matičnu knjigu rođenih. Lepim, čitkim rukopisom stoji da sam rođena 13.01. u 24 sata, tačno u ponoć i obzirom da je svih prethodnih godina ponoć smatrana početkom novog dana sva moja dosadašnja dokumenta koja nisam ja samoj sebi izdavala, već službena lica, su sa datumom 14.01.1955. godine. Šef matične službe i načelnica službe imaju rasuđivanje da ne znaju šta će. Odbijaju da analogno svim prethodnim tumačenjima, što sva moja dokumenta dokazuju, u kompjuter unesu datum 14.01.1955. godine. Tako sam ja, gospodine Markoviću, neko novo lice. Sve bi to bilo lepo da život počinje iznosa. Ovako, nijednu školu nisam završila, radni staž nemam ni dana, jer su sve uplate u penzioni fond išle sa mojim starim jedinstvenim matičnim brojem građana, nemam stan, nemam ni jednu kreditnu karticu, nisam rodila moju ćerku. Meni ovo nije smešno. Zamolila sam načelnicu da fotokopira moju ličnu kartu i pasoš i da zatraži tumačenje iz Ministarstva pravde i državne uprave. Prosleđeno je odavno i nema odgovora. Prosleđeno je Jasmini Benmansur, pomoćniku ministra, Sektor vođenja matičnih knjiga. Samo kada pomislim na radni staž kosa mi se diže na glavi. Gospodine Selakoviću, koliko god se menjala i kompjuterizovala uprava, podaci, što je sjajno, na kraju kada se pojavi neki problem mora neko lično da donese odluku. Molim vas da o ovom konkretnom primeru, ne samo sa pomoćnikom ministra donesete odluku, već da o tome obavestite Slavku Drašković šefa Kancelarije za dijasporu i gospodina Mrkića. Zašto? Ova mlada gospođa je rođena 55 i živi u centralnoj Srbiji u Paraćinu. Ovakvi slučajni, nadam se, problemi prave, kao što vidite, užasan problem građanima, ali imamo situaciju o kojoj stalno govorimo, da se namerno ovakve greške prave u regionu. Hiljade ljudi, koji su izgubili izbeglički status u Srbiji, se vratilo u Hrvatsku i kao što znate ne mogu da se uključe da dobiju dokumenta, jer se koriste ovakve vrste problema da im se promeni identitet i da im se ne izdaju dokumenta, ne prizna državljanstvo, ne upisuje radni staž. Dakle, reperkusija ovakvih grešaka je ogromna. Zato je strašno važno da pokažemo na primeru naše građanke, ovde u Srbiji, u centralnoj Srbiji, da tamo gde treba da se donese odluka važniji je razum i postojeća dokumentacija i dobra volja, nego li kompjuterska greška ili promena načina rasuđivanja. Na osnovu toga moći ćemo ovim primerom da pokazujemo i svim državama u regionu kako se jednostavno brzo sa dobrom voljom rešava pitanje koje se tiče konkretnih građana. Hvala unapred.
Reč ima narodni poslanik dr Slobodan Samardžić.
Poštovani narodni poslanici, poštovana gospođo predsedavajuća, javnost Srbije se obaveštava veoma konfuzno, pa čak i kontradiktorno o toku, kako političkog, tako i tehničkog dijaloga između Beograda i Prištine. Kada je reč o tehničkom dijalogu, gotovo da nemate nikakve informacije o tome, iako je on u toku neprekidno. Imao sam priliku, pre dve nedelje, u istoj ovoj formi traženja obaveštenja i objašnjenja da postavi pitanje o zaključcima iz oblasti carinskog dogovora sa Prištinom, gde se ispostavilo da će prihodi od robe koja ide na sever Kosova ići u Prištinu, a ne na neki nezavisni račun, kao što je naša javnost obaveštena. Samo ilustracije radi, ali ću se više u ovom pitanju skoncentrisati na politički dijalog. Poslednjih nekoliko dana imali smo vrlo različite izjave o tome kako on teče i kakve su mu sada faze i rezultati. Sam predsednik Vlade je neposredno posle obavljenog dijaloga, četvrtog uveče i u toku dana petog marta, rekao da je dijalog o toj stvari zastao i da nema nikakvog napretka. Dva dana kasnije rekao je da napretka ima i da je albanska strana, Priština, prihvatila neke elemente predloga iz naše platforme pominjući da je albanska strana prihvatila Skupštinu, izvršna tela, institucijalnu mrežu srpske autonomije na Kosovo, ali je sada stvar da se razgovara o nadležnostima. Ova izjava je u suprotnosti sa onom koju je dao pre dva dana, a to je da napretka nema. Ovo je samo jedna ilustracija tog zbunjivanja javnosti, te kontradiktornosti u javnom nastupu naših zvaničnika i to zaista treba prekinuti. U vezi sa time, postaviću pitanje. Sa druge strane, imali smo istup predsednika države, pre nekoliko dana, kada je bio u Egiptu, gde je u intervjuu za egipatsku televiziju rekao da Srbija prihvata institucije Prištine, da Srbija prihvata predsednika Kosova, skupštinu i vladu Kosova, ali da za uzvrat traži da Kosovo prihvati institucije samouprave ili autonomije Srba na Kosovu i Metohiji. Postavlja se pitanje, razume se, odakle sada predsedniku takva ideja da Srbija to može da prihvati, po kom to dokumentu zvaničnom čini, sem ukoliko to nije Ahtisarijev plan i ustav Kosova? Te institucije koje Srbija navodno treba da prihvati funkcionišu samo po ova dva dokumenta. Po Ustavu Srbije ne, ali ne i po jednom međunarodno važećem dokumentu, pogotovo ne po Rezoluciji 1244. To su te izjave koje zaista mogu da zbune javnost i da naprave jednu vrstu zbrke oko toga, a siguran sam da u Srbiji ima jako puno ljudi koji prate ili pomno prate ono što se u Briselu događa i što se događa u vezi sa time. Dakle, ono što bi bilo neophodno u ovom trenutku jeste da naši zvaničnici razjasne ovaj javno – mnjenski aspekt celog ovog problema tj. da o njemu ili ćute i ništa ne govore, uz neku tvrdnju da su razgovori tajni, diskretni i da nije vreme da se o njima govori ili da izveštavaju javnost istinito. Neka odaberu jedan od ova dva načina. Ovaj srednji, koji sada funkcioniše, je jako kontraproduktivan i izaziva velike nedoumice. Zbog toga bih zamolio Vladu ili predsednika Vlade da nam odgovori na jedno jedino pitanje. Ono će biti toliko jednostavno da će moći da odgovore sa da ili ne. Prema tome, na sasvim jasan način, da se javno mnenje ne bi zbunjivalo. To pitanje je sledeće. Po njihovom mišljenju, po njihovom planu, po platformi Srbije, po onome kako oni pregovaraju i za šta se zalažu u ovom dijalogu, pitanje ostaje otvoreno i na njega se traži odgovor. Da li će Srbi na Kosovu i Metohiji, ako se sve to ostvari, dakle u optimističkoj varijanti sa stanovništva Vlade, biti državljani Kosova ili državljani Srbije? Na ovo pitanje se može odgovoriti ili pozitivno ili negativno i zaista insistiramo da se na to jednostavno pitanje odgovori na jednostavan način, da mi kao poslanici dobijemo obaveštenje o tome, a i da se javnost informiše o čemu je zapravo reč. To je ono što Srbe na Kosovu najviše zanima, u krajnjoj liniji. Njih ne zanima ni stepen autonomije, jer oni znaju da se to ne bi ni ostvarilo. Zna se, hipotetički, da Tači prihvati to, on ga neće sprovesti. Njih zanima samo da li će ostati da žive kao građani Srbije ili kao građani Kosova. Molim da se decidno, jasno i kratko odgovori na ovo pitanje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavljević.
Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, zamolio bih republičku Vladu da radi svoj posao i resorne ministre da rade svoj posao, da odgovaraju poslanicima kada im postave poslaničko pitanje. Smatram da je to jako bitna obaveza svih vas u republičkoj Vladi. Želim da kažem da DS izražava protest, s obzirom da na sva postavljena pitanja naših poslanika, od početka ove Vlade, dobili smo svega 10% odgovora resornih ministara. Pitam – šta rade ti resorni ministri ukoliko ne vladaju svojom materijom ili možda čekaju Vučića da im da odgovor na postavljena poslanička pitanja? Jedno moje poslaničko pitanje, koje sam postavio pre dve nedelje… Predsedavajuća, zamolio bih vas, jeste da je puno poslanika u sali, ali ja sam sebe ne čujem. Pitanje koje sam postavio u ime poslaničkog kluba DS je o sigurnosti mleka. Nismo dobili odgovor o tome kakvo mleko pijemo. Dobili smo različite šarene laže od republičke Vlade, različite komentare od pretnje ministra Kneževića da je mleko sigurno, da se širi panika iz DS do komentara ministarke zdravlja da građani na svoj rizik uzimaju mleko. Ovo je jedna najveća afera od početka parlamentarizma u Srbiji, jer svaka afera može da dođe i da prođe, ali ovu aferu kada je zdravlje građana u Srbiji ugroženo ne možete tako lako da zatvorite. Prošle nedelje smo tražili odgovornost ministra Kneževića zbog sijaset loših poteza u prikrivanju da otrovna supstanca postoji u mleku, da postoji u visokim količinama. Sada tražimo da se jasno kaže ko je od članova republičke Vlade glasao da se podigne prag otrova u mleku na nivo od 0,5. Tražimo imena svih ministara koji su podigli ruku da građani Srbije piju zatrovano mleko, da piju mleko koje sadrži toksičnu materiju u nivou od 0,5. Tražimo ta imena kako bi zahtevali odgovornost cele republičke Vlade. Ova Vlada nema legitimitet da vodi građane Srbije, s obzirom da se drznula da podigne nivo toksične materije u mleku i da ugrozi zdravlje građana Srbije. Razumem da ova republička Vlada, kada je glasala o mleku, nije imala premijera Aleksandra Vučića, izvinite, mislim potpredsednika Vlade, tada nije bio na glasanju, pa kada se vratio iz Ujedinjenih Arapskih Emirata poništio vam je tu odluku i najavio da će vratiti na nivo od 0,05. U ime DS vas pitam da li vi u toj Vladi umete da razmislite ili morate da čekate Aleksandra Vučića? Da li sada kada je u Engleskoj trebate da sazivate republičku Vladu ili, ako je sazovete, da vam ne poništi ponovo te odluke koje ste pogrešno napravili? Još jedanput, Srbija je, nažalost, postala skladište otrovanog mleka iz celog regiona. Srbija je, nažalost, u nameri da zaštiti srpskog seljaka, napravila rezervoar mleka koje je sa dozom od 0,5. Šta ćete raditi sa tim mlekom? Da li ćete ga i dalje držati u rafovima prodavnica Srbije, ili ćete ga uništiti? Tražim u ime poslaničkog kluba jasan odgovor na ovu temu, na ovo pitanje, da pitanje aflatoksina jedanput za svagda rešimo u interesu građana Srbije. Više puta smo ponavljali da ovo nije politika, međutim, bežeći od pravog odgovora, krijući rezultate od građana Srbije, vi ste prevarili našu naciju, vi ste prevarili naše građane. U ime DS poručujem celoj republičkog Vladi da više nema legitimitet da vodi građane Srbije, s obzirom da se drznula da povisi prag otrovne supstance u mleku i da nas ubeđuje da je to normalno. Na kraju ću saopštiti rezultate koji su zvanični ispred republičke Vlade, ali i na te rezultate stavljam znak pitanja, da je od 48 ispitanih uzoraka mleka 33 štetno, da su dva uzorka mleka preko i vaše doze koju ste dozvolili da deca Srbije piju - 0,5. Na kraju, još jedanput pozivam da republička Vlada konačno smeni ministra Kneževića, da smeni sve neodgovorne ministre koji su podigli ruku za ovako visoku dozu otrovne supstance u mleku koje piju naša deca. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži reč? Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, drage kolege i koleginice, na osnovu člana 205. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, postaviću Vladi pitanje. Prema Zakonu o zaštiti konkurencije, Komisija za zaštitu konkurencije, koju je formirala Narodne skupština Republike Srbije, treba jednom godišnje do kraja februara za prethodnu godinu da podnese izveštaj Skupštini o stanju iz svoje nadležnosti. S obzirom da se u medijima iznose ocene da na tržištu maloprodaje Srbije ima monopola, pitam kada će ovo pitanje biti na dnevnom redu parlamenta? Kratko obrazloženje. U Srbiji je evidentan rast cena u maloprodaji, a nedavno smo iz Nacionalne organizacije potrošača čuli ocenu da je na delu i kartelsko dogovaranje velikih trgovinskih lanaca. Tvrdi se da povećanje broja trgovaca doprinosi povećanju asortimana roba, ali, kako vidim, ne i obaranju cena. Evidentno je da i banke drže korak sa rastom cena svojih usluga, uz izuzetno visoke kamate. Dobro uređeni privredni ambijent je osnovni uslov za privredni razvoj i dolazak investitora i zato smatram da ovim pitanjem treba da se bavi i Vlada. Dodao bih sledeće. Pre neki dan sam dobio informaciju da će na Autokomandi početi najverovatnije za pola godine, ako ne do kraja godine, izgradnja još dva velika tržna centra. Postavlja se pitanje – ako se opet tamo otvore centri poput velikih trgovinskih lanaca koje imamo u centru Beograda, u novom i starom gradu, šta će biti sa tim malim i srednjim biznisom? Sve one stotine radnji koje postoje u krugu izgradnje tih centara na Autokomandi će iščeznuti, oni će zatvoriti svoje radnje. Smatram da Ministarstvo za trgovinu i Vlada treba da uzmu u vrlo ozbiljno razmatranje taj problem, jer cilj dovođenja inostranih investitora je otvaranje novih radnih mesta, zapošljavanje i povećavanje produktivnosti, kao i smanjenje cena proizvoda koji bi građanima bili dostupni. Drugo poslaničko pitanje postavljam gospodinu ministru za finansije i privredu - da li je u najavljenom nacionalnom planu reindustrijalizacije Srbije predviđeno angažovanje domaćih investitora i koje se podsticajne mere predviđaju? Obrazloženje – evidentno je da je Srbija dala vrlo primamljive uslove za strane investitore, međutim, smatram da i domaći investitori moraju imati i dobiti povoljne uslove za ulaganje, kao i strani investitori. Srbija se ne može razvijati samo na stranim investicijama, jer, pre svega, strani investitori imaju za cilj stvaranje što većeg profita i njegovo iznošenje iz naše zemlje. Imamo dobar deo primera domaćih investitora koji postoje i koji rade pod neravnopravnim uslovima, koji svoj profit reinvestiraju u dalje otvaranje svojih pogona i novih radnih mesta. Šta bih hteo još da naglasim? Očigledan je i neporeciv rizik koji postoji, a zavisi od toga koja vrsta investitora dolazi. Imali smo jedan broj onih koji su bili tzv. leteći investitori. Uletali su u Srbiju na brzinu i pomoću određenih zakona, lobista, privatizovali mnoge fabrike, uništili i preprodali opremu kao staro gvožđe i napustili Srbiju. Ako bismo mogli da privučemo one koji dolaze da grade grinfild investicije i koji imaju dugoročne planove, to bi bilo za Srbiju veoma, veoma dobro. Poštovana gospođo predsedavajuća, imam jedan predlog i zamolio bih kolege ako može malo tišine. Predlažem da sutrašnji dan za naše dame bude neradni dan, a to je praznik 8. mart. Voleo bih da se to usvoji. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nebojša Stefanović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine, pozvala da sednici prisustvuju i: Dejan Popović, državni sekretar u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Dejan Trifunović i Petar Stanojević, pomoćnici ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine i Aleksandra Babić, šef Odseka iz Zoran Ibrović, viši savetnik u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlogu za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Molim vas da još jedanputa utvrdimo kvorum, pošto nam je potrebna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Dobila sam službenu informaciju da je odbor u toku, pa bih molila članove odbora da dođu da daju kvorum, molim vas. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Kuvajtskog fonda za arapski ekonomski razvoj, Projekat Železnička stanica Beograd Centar - faza 1), koji je podnela Narodnoj skupštini 25. januara 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasao 121 narodni poslanik, pa konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 120 narodnih poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog izvoznog kredita Vladi Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 126 narodnih poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 27. februara 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 124 narodna poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Potpredsednica Narodne skupštine Vesna Kovač predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 27. februara 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasao 121 narodni poslanik, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 123 narodna poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o saradnji u oblasti odbrane, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 123 narodna poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na porez na dohodak, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 125 narodnih poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o uzajamnom podsticanju i zaštiti ulaganja, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. februara2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasao 121 narodni poslanik, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 4. marta 2013. godine, sa ispravkom od 5. marta 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 126 narodnih poslanika, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Srđan Miković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi, koji je podneo Narodnoj skupštini 23. januara 2013. godine. Da li narodni poslanik Srđan Miković želi reč? Izvolite gospodine Mikoviću.
Gospođo predsedavajuća, kolege i koleginice narodni poslanici, predložio sam da se dopuni predloženi dnevni red Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini i da se u dnevni red uvrsti razmatranje Predloga zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Naime, u članu 190. Ustava Republike Srbije predviđena je mogućnost da opština preko svojih organa, u skladu sa zakonom, se stara o zadovoljavanju potrebe građana u oblasti prosvete, kulture, zdravstvene i socijalne zaštite, dečje zaštite, sporta i fizičke kulture i da obavlja i druge poslove određene zakonom. Između ostalog, na osnovu samog Ustava, postoji mogućnost da opština, između ostalog, i uređuje i obezbeđuje stipendiranje učenika i studenata. Međutim, u važećem Zakonu o lokalnoj samoupravi, to nije izričito navedeno. Upravo u tom smislu se predlaže dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi, da u članu 20, koji reguliše nadležnosti lokalne samouprave, posle tačke 16) se doda tačka 16a), koja glasi – uređuje i obezbeđuje stipendiranje učenika i studenata. Svi mi dobro znamo da pojedine sredine u Srbiji su različito razvijene i da u pojedinim lokalnim samoupravama postoji posebna potreba da se stimuliše određena kategorija đaka i studenata, da se možda obezbedi dovoljan broj onih sa diplomom medicinskog fakulteta, da se podrže vrhunski studenti iz te lokalne sredine koji imaju npr. prosečnu ocenu na akreditovanim fakultetima iznad osam ili iznad devet. Zašto ne bi omogućili svakoj lokalnoj samoupravi u Srbiji da na određen način veže te najbolje omladince i omladinke za lokalnu sredinu i omogućimo na određen način lokalna sredina da ih isprati i u zavisnosti od potrebe svake lokalne sredine, da sama lokalna sredina propiše uslove pod kojima bi mogli da se stipendiraju najbolji đaci i studenti? Upravo u tom smislu Predlog zakona ide ka ostvarivanju onoga što je predviđeno u Ustavu Republike Srbije, a što možda omaškom nije izričito navedeno u Zakonu o lokalnoj samoupravi. Upravo kada pojedina lokalna samouprava izstipendira najbolje đake i studente, na primer sa prosečnom ocenom preko devet, postoji mogućnost da oni koji se bave revizijom finansijskog poslovanja lokalne samouprave da kaže – ne, ne u Zakonu o lokalnim samoupravama nemate pravo da isfinansirate onu decu najbolju. U tom smislu, predlažem da se dopuni dnevni red i da samo o ovoj izmeni odlučimo ovde na plenumu.
Hvala. Stavljam na glasanje. Za je glasalo 21 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vladimir Ilić na osnovu člana 92. stav 2. člana 157. stav 2. i čl. 170, 192. i 193. Poslovnika predložio je da se obavi zajednički načelni jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o efikasnom korišćenju energije; Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije u isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju; zajednički pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog izvoznog kredita Vladi Republike Srbije; Predlogom zakona o potvrđivanju ugovora o garanciji između Vlade Republike Srbije i Kuvajtskog fonda za arapski ekonomski razvoj (Projekat železnička stanica Beograd Centar – Faza I); Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata; Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o saradnji u oblasti odbrane; Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o uzajamnom podsticanju i zaštiti ulaganja. Zajednički jedinstveni pretres o: Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije i Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li narodni poslanik Vladimir Ilić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 122 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za je glasalo 123 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini u celini. D n e v n ir e d : 1. Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije. 2. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju. 3. Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog izvoznog kredita Vladi Republike Srbije. 5. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Kuvajtskog fonda za arapski ekonomski razvoj (Projekat železnička stanica Beograd Centar – Faza I). 6. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata. 7. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o saradnji u oblasti odbrane. 8. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak. 9. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o uzajamnom podsticanju i zaštiti ulaganja. 10. Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije. 11. Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela potpredsednica Narodne skupštine Vesna Kovač. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona pod tačkama 1. i 2. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Raspored vremena po poslaničkim grupama dobili ste u materijalu. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Shodno članu 157. stav 2. i člana 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o efikasnom korišćenju energije i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju. Da li predstavnik predlagača prof. dr Zorana Mihajlović, ministarka energetike, razvoja i zaštite životne sredine želi reč? (Da.) Reč ima ministarka. Izvolite.
Poštovani poslanici, ispred su dva dokumenta. Jedan veoma važan sistemski zakon, Zakon o efikasnom korišćenju energije i naravno nacrt zakona kojim treba da potvrdimo sporazum između Vlade Srbije i Vlade Ruske federacije o isporuci gasa u narednih 10 godina. Dosta dugo se govorilo o zakonu o efikasnom korišćenju energije i rekla bih da se on na neki način kuvao već dve, tri godine. Žao mi je što ranije nije donet i mislim da je to veoma važan zakon, a imajući u vidu da srpska energetska politika ima nekoliko prioriteta, a prvi prioritet jeste upravo povećanje energetske efikasnosti. To svakako nije moguće ukoliko nemamo pre svega zakon o efikasnom korišćenju energije, a iz tog zakona će proisteći određena podzakonska akta, njih će biti 29 i naravno budžetski fond za povećanje energetske efikasnosti. Ono što bih ovde ukratko naglasila, naravno da je svima jasno da smo mi zemlja koja i te kako mnogo troši energije i da ovim zakonom treba da uredimo nekoliko stvari. To je da pre svega pokušamo da smanjimo finalnu potrošnju energije. Mi smo se i prvim akcionim planom energetske efikasnosti obavezali da do 2018. godine smanjimo za 9% u odnosu na 2008. godinu, da svakako na taj način i ovim zakonom i svim onim što će se raditi utičemo na poboljšanje uslova, odnosno životne sredine. Imajući u vidu da oko 76% emisije iz energetike je upravo iz energetike na životnu sredinu, a da ne govorimo o održivo razvoju, da ne govorimo da ovaj zakon treba da omogući da povećamo konkurentnost naše privrede.U tom smislu smatram ga sistemskim zakonom jednako važnim kao što je recimo Zakon o energetici koji imamo. Ovaj zakon je proizašao ne samo iz međunarodnih obaveza, kako se to često kaže, da je to prva stvar zašto donosimo zakone i određene direktive koje svakako želimo da ispunimo i da pratimo. Ali, ovaj zakon je proizašao iz potrebe da ne budemo zemlja koja će takvim trendom da ima rast energetski uvozne zavisnosti i da budemo zemlja koja će imati situaciju da može da se pohvali time kako racionalno upravlja energijom, ali ne samo na strani proizvodnje o čemu se često priča, nego upravo u onom delu koji se zove strana potrošnja. Srbija danas ima takve pokazatelje energetske efikasnosti koji nam govore da smo mi dva do tri puta energetski intenzivniji, odnosno neefikasni u odnosu na zemlje u okruženju, a u odnosu na zemlje EU pet do šest puta. Neću sada govoriti i nabrajati direktive. Sigurna sam da će biti prilike u ovoj načelnoj raspravi da o svakoj od tih direktiva pričamo kao i o svemu onome što ovaj zakon treba da donese Srbiji. Reći ću da se iskreno nadam da će ovaj zakon biti usvojen i da svaki dobar predlog ili dobra sugestija će verovatno biti i prihvaćena. Drugi dokument koji je ispred vas, kao što sam rekla, jeste sporazum između Vlade Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporuci gasa u narednih 10 godina. Mi smo imali prethodni sporazum koji je istekao 2010. godine i nakon razgovora prethodne Vlade ovaj sporazum je sa ovom novom Vladom potpisan u oktobru mesecu 2012. godine. U međuvremenu, mislim da je to bilo prošle nedelje, potpisan je i godišnji Ugovor o isporuci gasa za 2013. godinu koju je naravno potpisalo javno preduzeće, a ovaj sporazum je naravno sporazum između dve Vlade. Hvala lepo. Odgovoriću na sva vaša pitanja i dileme.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, s obzirom da je ovo jako važan zakon, donošenjem ovakvog zakona vidim kao jednu veliku šansu za Srbiju. Mi iz novoformiranog poslaničkog kluba ZZS ćemo podržati ovaj zakon, s tim što smo uložili nekoliko amandmana i odmah da kažem da su u pitanju amandmani koji se odnose na stručne termine i pojmove. Dakle ono što je nama struka prenela kao svoje namere i svoje želje, a što nije kroz javnu raspravu i postupak donošenja, odnosno usaglašavanja i stavljanja predloga ovog zakona ušlo, mi smo saslušali i preneli kroz amandmane, pa se nadam da će oni ući i postati sastavni deo ovog zakona. Mi tražimo da ovaj zakon počne odmah da se primenjuje pošto, bude, nadamo se, usvojen. Prema podacima koje posedujemo ono što je najbitnije, to je da smo mi potpuno energetski neefikasna država i da nam treba hitna mera i tražimo da, ukoliko je moguće, a verujem da jeste, krenemo sa snažnim podsticajima prema domaćinstvima i to odmah. Zašto bismo gubili vreme? Dakle, tražimo da pojedinačni korisnici, odnosno pojedinačni potrošači, odnosno fizička lica, prvenstveno kroz subvencionisanje kredita kod banaka dobiju mogućnost da uđemo odmah u postupak izolacije, i postupak zamene stolarije. Trudiću se da govorim krajnje jednostavnim terminima, kako bi svi naši građani razumeli šta je to što poslanički klub ZZS traži. Tražimo milijardu i 100 miliona evra koje su potrebne da se u toku ove građevinske sezone utroše, da bismo izolovali i promenili stolariju na svim objektima u Republici Srbiji. Mislim da to za jednu državu nije veliki novac. Sa druge strane, mi ćemo odmah kroz tekuću potrošnju ostvariti uštedu od 30%, a za sedam godina računamo da bi mogla da se vrati ova investicija. Ne vidim bolji poslovni potez u ovom trenutku koji ova Vlada može da uradi, kako bismo u isto vreme ostvarili nekoliko bitnih ciljeva. Prvi cilj je da se pokrene proizvodnja, svi izolacioni materijali i sva stolarija su potpuno domaći proizvodi, to je ono što može da se proizvede na našem tržištu. Druga stvar, te materijale treba neko da ugradi, a ja ne vidim bolji način da se angažuje neka građevinska industrija. Treća stvar, smanjićemo ogroman spoljno-trgovinski deficit, jer je činjenica da osnovni udeo u spoljno-trgovinskom deficitu u ovom trenutku u Srbiji su naftni derivati i gas, kao uvoz, pa smatram da ćemo na taj način ostvariti i povećanje BDP. Kada sve ove stvari praktično izračunamo, zaista verujem da možemo dosta toga da učinimo za građane Srbije već u ovoj godini. Vidim da je u ovom zakonu predviđeno da se osnivanje budžetskog fonda planira za sledeću godinu. Razumem i situaciju u kojoj živimo, krizu, ali mislim da bismo mogli ozbiljno da porazmislimo o tome da se krene sa akcijom već sada i da treba iskoristiti ovaj period od marta do septembra, ovu građevinsku sezonu da se uradi što se više uraditi može. Na taj način mi ćemo dopreti do običnih ljudi, povećaćemo svest kod građana, naročito u Srbiji i sama činjenica da 900.000 domaćinstava u Srbiji sada koristi električnu energiju za zagrevanje i dogrevanje će učiniti da se oni odluče za alternativne izvore i naravno, da kroz ta dva segmenta, jedan kroz prebacivanje, potrošnje električne energije na sistem daljinskog grejanja, sa jedne strane, a sa druge strane kroz podsticaj za kreditiranje naše privrede, a za izolaciju i zamenu stolarije u Srbiji, može mnogo da se učini za privredu Srbije. Ovo nije samo energetska politika, ovo je ekonomska i monetarna i očekujem jedan snažan i povezanu akciju više ministarstava. Poslanički klub ZZS smatra da je potrebno uraditi niz izmena propisa, niz propisa koji prate primenu ovog zakona, a tiču se prvenstveno izmena propisa vezanih za skupštine stanara stambenih zgrada, kao jednu od bitnih kočnica u realizaciji ovog projekta, Zaista verujem da je ovo velika prilika za Republiku Srbiju i poslanički klub ZZS smatra da će u danu za glasanje, naravno, uz prihvatanje određenih amandmana podržati ovaj zakon. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Slažemo se da je to sistemski zakon, vezano za nekoliko stvari koje ste vi naveli, a posebno za bespovratna sredstva. Dakle, fond koji će se osnovati, budžetski fond na osnovu ovog zakona on će početi sa radom 2014. godine, ali će u toku godine biti pripremljen da može da počne da funkcioniše. Naravno, za razliku od svih ostalih fondova, neće imati nikakve upravne odbore, i to će biti jedno stručno telo sa jednim računom i gde će svakog trenutka moći da se vidi koja su to sredstva i kako se novac troši, da ne bismo došli u situaciju kako smo imali u prethodnom periodu vezano za razne fondove. Energetska efikasnost je nešto sa čime je Srbija morala da se bavi mnogo ranije i naravno da nikada rezultati ne mogu da budu odjednom. Mi smo imali Agenciju za energetsku efikasnost koja je bila do 2000. godine, pa je ponovo reosnovana 2002. godine i rezultati koje je ta Agencija dala su sramotni, zato što energetska efikasnost nije poboljšana u Srbiji za deset godina, a mi smo mogli da budemo u situaciji da ne moramo da damo 2,5 milijardi evra za uvoz energenata, nego smo upravo kroz energetsku efikasnost mogli malo drugačije da neke stvari uradimo. Ono što je bilo, bilo je, imamo zakon. Ono što ste spomenuli za domaćinstva, svrha ovog zakona jeste da se posebno opredeli na mesto potrošnje, kako ćemo racionalno i efikasno koristiti energiju i ja vas sada obaveštavam da kod toplana koje jesu značajni potrošači, vrlo neefikasne, ali sa stanovišta domaćinstava, po ovom zakonu, 2015. godine će svakako svi morati da pređu na merenje po utrošku, a država će u toku ove godine raspisati centralni tender za nabavku kalorimetara koji će se staviti u svaku zgradu i koji će, a novac za tu nabavku kalorimetara je država obezbedila. U tom smislu, podržavam da jednim delom imamo i subvencionirane kredite, a da li će kroz fond ići kofinansiranje ili potpuno finansiranje, videćmo u zavisnosti od samog projekta. Mislim da sam odgovorila, a što s tiče same primene zakona, on počinje da se primenjuje osam dana od dana kada bude usvojen.
Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Današnji Zakon o energiji je jedan od najvažnijih zakona koji svaka zemlja mora da ima i da uredi to pitanje koje uz proizvodnju hrane i poljoprivredu zauzima najviše mesto, od toga zavisi i opstanak jedne zajednice, njegove privrede i privređivanja. Moram da kažem da je ovaj zakon došao pred nas i narodne poslanike iz jedne škole, jedne radionice koja postoji ovde decenijama, a to je da je pisan jednim jezikom koji, ako nije baš dobar, a ja stalno opominjem, da je standard dobrog zakona jesu deset božijih zapovesti, da je moguće da se na veoma kratak, sažet i za građane jasan način izloži suština pitanja o kome treba da se postigne dogovor i donese pametna i dobra odluka. U ovom zakonu je u jednom članu, ne znam tačno koji beše, napravljen je pojmovnik, a to je napisano šta znače pojedini izrazi koje će građani da nađu u zakonu. To je isto urađeno u Zakonu o podsticanju razvoja poljoprivrede i ruralnog razvoja i ja sam to i rekao na jednoj sednici, ali to nije važno, nije prihvaćeno. Zašto? Zato što, dragi moji, prijatelji narodni poslanici, u ovom domu se broje glasovi, a ne vagaju argumenti i na osnovu toga se donose odluke. Malo čas, Srđan Miković je izneo predlog da se u dnevni red unese i stavi jedno, po meni, veoma značajno pametno dobro pitanje. Dobio je samo 11 glasova. Da je to isto pitanje poteklo iz možda većinske poslaničke grupe, ja sam uveren da bi prošlo. Pozivam vas da prilikom razgovora i dogovora, jer mi se ovde dogovaramo da vodimo računa o tome da li je nešto što neko kao ja ili bilo koji drugi poslanik izlaže i predlaže prihvatljivo ili nije prihvatljivo, i da se na osnovu toga određujemo. Kada je reč o samom zakonu, ja bih morao da kažem sledeće. Prvo, u članu 65. u 34 reči se govori o obnovljivim izvorima energije, apsolutno neprikladno značaju obnovljivih izvora energije. Ja sam seljački novinar 65 godina, ali sam putovao i u nordijske i u druge zemlje, bogate zemlje koje su čak i toplotom pomuženog mleka koje mora da se ohladi pre transporta u mlekaru iskoristili da zagrevaju svoje kuće, koji su doneli takve standarde i materijale za zaptivanje prozora, vrata, podova i plafona, da su postigli standard "zero enerdži haus", kuće koje uopšte ne zavise od električne mreže, nego koriste to što mi svi izdišemo 37 stepeni vazduh, a dovoljno je da mi sedimo u kući u prostoriji u kojoj 24 stepena, itd. Dakle, o ovom pitanju mora da se posveti znatno veća pažnja. Navešću vam podatak. Srbija je u Šidu 2008. godine napravila fabriku biodizela. Ta fabrika stoji nepokrenuta, konzervirana zato što ranije vlade nisu donele dve važne jednostavne odluke. Prva, da se donese pravilnik o obaveznom mešanju biodizela u klasični fosilni dizel i broj dva, što nije doneta odluka o tome da se ukine akciza i da se ta vrsta goriva učini privlačnom i dostupnom. Želim da kažem, poštovani narodni poslanici, ova zajednica ljudi koja živi na ovom prostoru koji se zove Srbija, mora da razvija energetsku svest ... (Predsedavajuća: Vreme.) Oprostite, ja moram da kažem još neku reč. (Predsedavajuća: Samo završite molim vas rečenicu, pošto vam je vreme isteklo.) Dakle, energetsku svest i da smo svi dužni i da doprinesemo da se i proizvede, a proizvedeno koristi i na razuman način troši. Predlažem da se onoj odredbi od člana 59. do 63. unese da će na svaki kilovat čas prilikom naredne korekcije i to još ove, pre 2014. godine, jedan evro cent biti upotrebljen da se na posebnom računu koristi za finansiranje, na primer digestora za dobijanje električne energije.
Hvala gospodine Trnavčeviću. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Slažem se sa vama da treba da se govori jednostavnim i razumljivim jezikom. U tom pojmovniku, ne piše baš pojmovnik nego značenje izraza, stavljene su neke stvari iz direktiva koje prosto moramo da stavimo u ovakav jedan zakon. U isto vreme smo pripremili brošuru da bi se prosto lakše razumeo zakon i ovo što vi govorite i ona će biti deljena građanima, a vezujem za ovo poslednje o čemu ste vi pričali, za svest građana i za uopšte edukaciju građana o tome šta to znači biti energetski efikasan. Na kraju krajeva koliko to prednosti donosi apsolutno svakom čoveku u ovoj zemlji, bilo kao članu domaćinstva, bilo kao nekome ko ima svoju kompaniju i firmu i samim tim mu to povećava konkurentnost proizvoda. Kada govorite o članu 65. i uopšte o obnovljivim izvorima energije, moram da vas podsetim da je ovo zakon koji između ostalog govori i o obnovljivim izvorima energije. Mi kroz budžetski fond podstičemo one koji proizvode iz obnovljivih izvora energije, energiju za sebe. O samoj problematici obnovljivih izvora energije, moram da priznam da se mnogo uradilo u prethodnih nekoliko meseci i od promene Zakona o energetici oko energetskih dozvola, četiri nove uredbe vezane za obnovljivi izvor energije, Nacionalni akcioni plan obnovljivih izvora energije koji je usvojen i koji je poslat energetskoj zajednici, rekla bih da smo po prvi put pripremili apsolutno kompletno teren upravo za obnovljive izvore energije. Pošto ste pominjali tu fabriku, ono što se čeka vezano za tu fabriku jeste akt o biogorivu, koji treba da bude gotov u toku ove godine gde postoji onda obaveza da 10% biogoriva mora da bude namešavano, praktično gorivo mora da bude u potrošnji u Srbiji od 2020. godine. Fabrika ko fabrika, gledala je ono što je isplativo pa joj nije bilo isplativo da se bavi proizvodnjom biogoriva, pa se u tom jednom prethodnom periodu a i sada bavi proizvodnjom zejtina, odnosno ulja. U tom smislu, slažem se sa vama da treba omogućiti podsticaje svima koji mogu da proizvode bilo biogorivo ili prosto da proizvode energiju iz obnovljivih izvora energije. Nadam se da sam odgovorila na vaše dileme. (Zaharije Trnavčević, s mesta: Nisam završio.)
Gospodine Trnavčeviću, možete da se prijavite jer imate pravo na repliku ukoliko to želite, dva minuta. Izvolite.
Hvala. Iskoristiću ovu priliku da kažem da u oblasti, evo pre dva dana sam zvao predsednika opštine Kuršumlija i pitao da li je počela da se puni akumulacija selova? Ne. Voda Toplice i ovoga leta će da ode, a na poljima će biti suše. Mogla bi da se ta voda iskoristi delom i za manju proizvodnju energije i za navodnjavanje. Oko izgradnje ovih digestora za dobijanje električne energije iz stajnjaka, predlažem da se to takođe ima na umu i da se povoljnim zajmovima i kreditima podstaknu ljudi da iskoriste taj izvor, da dobiju struju koja naravno nije jeftina kao klasična ili iz elektrana, ali svejedno, obnovljiva je. Svake godine, svakoga dana te krave balegaju, ima stajnjak od koga može da se dobije metan i da se sagoreva. Drugim rečima, želeo bih da se radi više na tome, draga gospođo Mihajlović, na širenju i stvaranju te energetske svesti, kakva, uverio sam se, postoji u Danskoj, postoji u nordijskim zemljama. Snimao sam i pokazao da su oni i u klanicama, toplotu kada šure svinje takođe iskoristili i imaju od nje manju potrošnju klasične energije, itd. To je ono što je nama potrebno. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Slavica Savić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici i poslanice, poštovana ministarko sa svojim saradnicima, energije kada bude usvojen Predlog zakona o efikasnom korišćenju i ako se bude dosledno sprovodio znači da ćemo zapravo sa puno pažnje i racionalno iskorišćavati naše prirodne resurse i nacionalno bogatstvo. Veoma je značajan ovaj predlog zakona i sa ekonomskog, finansijskog stanovišta i sa stanovišta popravljanja našeg odnosa prema prirodnoj sredini u kojoj živimo. Ako o tome ne vodimo dovoljno računa, priroda ima moć da uzvraća udarce koji su onda nemerljivo snažniji i pogubniji za čovečanstvo. Sa ekonomskog stanovišta, bez racionalnog upravljanja energetikom, koje je najznačajniji privredni resurs, nije moguće da na svetskom tržištu budemo konkurenti. U domaćim okvirima, plansko upravljanje energetikom pruža mogućnost za uštede i usmeravanje potrebnih sredstava u obnovu tehničko-tehnoloških postrojenja. O tome, kakve su sada energetske prilike u Srbiji, ilustruju podaci o kojima već duži niz godina govore naši eminentni stručnjaci iz oblasti tehničkih nauka, a to je da se energetski izvori neracionalno troše, da je potrošnja električne energije tri do četiri puta veća nego u Evropi. Ne postoje pouzdani podaci o energetskoj efikasnosti ni na nivou države, ni za industrijska preduzeća. Kada je reč o uzrocima ovakvog stanja, nabrojaću neke od njih - zastarela tehnologija u industriji, ostarele tehnologije u proizvodnji električne i toplotne energije, nedovoljna organizovanost privrede, nepotpuna zakonska regulativa, starost stambenog i voznog parka, mali broj institucija i laboratorija za kontrolu efikasnosti uređaja, opreme i materijala. Evropska zajednica odredila je u tom pravcu tri velika cilja do 2020. godine, i to: povećanje energetske efikasnosti za 20%, povećanje učešća obnovljivih izvora u proizvodnji električne energije za 20%, smanjenje emisije ugljendioskida za 20%. Dakle, potrebne su nam promene u tehnologiji, u ponašanju i strukturi ekonomije. Mora postojati sistem strategija, zakona, podzakonskih akata, mera i standarda. Energetska efikasnost nije samo tehničko pitanje, već pitanje makro i mikro opremljenosti, obučenosti i organizacije. Predloženim zakonom pruža se dobar investicioni okvir za rešavanje svih navedenih problema. Pored strategije i akcionog plana, on je polazna osnova za uspostavljanje sistema energetske efikasnosti. U Predlogu zakona utvrđeni su glavni ciljevi, a to su, pre svega, sigurnost u snabdevanju energijom, konkurentnost privrede, smanjivanje zagađenja i odgovorno ponašanje prema energiji u proizvodnji, prenosu, distribuciji i potrošnji energije. Propisani su i planski akti i programi za sprovođenje na republičkom i na lokalnom nivou. Utvrđena su ovlašćenja i dužnosti Vlade, ministarstva, privrednih društava, organa državne uprave, javnih službi, AP, opština i gradova. Planirani cilj uštede energije koji će propisivati Vlada mora se realizovati. Zato su svi učesnici u energetskom lancu dužni da imaju potreban broj energetskih menadžera koji će pripremati planove i programe energetske efikasnosti, kao i izveštaje o sprovođenju, energetske savetnike, čija je dužnost da vrše energetski pregled i reviziju. Predlogom zakona propisani su uslovi ko može biti imenovan za energetske menadžere i savetnike, pod kojim uslovima i uz obavezne obuke izdavanjA licenci i uverenja. Jedan deo Predloga zakona se odnosi na obavezno označavanje proizvoda koje će odrediti Vlada. Obaveza proizvođača je da označi energetsku efikasnost proizvoda, izradi listu sa podacima i tehničku dokumentaciju, koju isporučilac obavezno dostavlja uz proizvod. Utvrđena je obaveza sprovođenja energetskog pregleda objekata, kao i posebne obaveze investitora kod svakog novoizgrađenog objekta. U posebnom odeljku Predloga zakona propisani su minimalni zahtevi energetske efikasnosti u proizvodnji, prenosu i distribuciji električne i toplotne energije, transportu i distribuciji prirodnog gasa. Minimalne zahteve će propisivati Vlada na predlog ministra. Energetska dozvola za izgradnju novih ili rekonstrukciju postojećih objekata može se izdati samo ako se uz zahtev preda elaborat o energetskoj efikasnosti postrojenja, odnosno i sistema za prenos energije. Kod merenja i potrošnje važiće tarifni sistem za usluge daljinskog grejanja i obaveza organa lokalnih vlasti da u cenu uključe obračun stvarno predate toplotno energije. Distributeri su dužni da obezbede ugradnju uređaja za merenje predate količine električne i toplotneenergije i prirodnog gasa. U periodu grejanja kupac mora biti svakog meseca obavešten o cenama po elementimai potrošnji energije za mesec sa uporednim pregledom potrošnje za prethodnu godinu i isti mesec prethodne godine. Obavezna je kontrola sistema za grejanje kotlova, za klimatizaciju, kao i sačinjavanje izveštaja o kontroli, koji se dostavljaju obvezniku kontrole i nadležnom ministarstvu. Kod finansiranja značajno je reći da su propisani izvori sredstava koji uključuju republički budžet, budžet AP i jedinica lokalne samouprave, svakako i fondove EU, kredite i donacije. Sva sredstva evidentiraće se u posebnom budžetskom fondu. Vlada donosi godišnji program finansiranja aktivnosti u skladu sa strategijom, programom i planskim dokumentima. Sredstva će se raspodeljivati na osnovu javnog konkursa pod uslovima koji su propisani u članu 61. Predloga zakona. Sredstva se moraju koristiti namenski na način i u rokovima zaključenog ugovora. Nemoguće je govoriti o svim tehničkim aspektima iz ovog predloga zakona, ali mislim da je našim građanima značajno da sve ovo čuju. Ovaj predlog zakona nesumnjivo preuzima već utvrđene standarde i praksu onih država koje već dugi niz godina vode računa o efikasnom upravljanju energijom i to je dobro. S obzirom na to da je energetika naše zemlje i od međunarodnog značaja, imaćemo i međunarodnu podršku, kako finansijsku, tako i projektnu, što je za nas veoma važno. Srbija ima potencijale za dosledno sprovođenje ovog zakona, posebno kada je reč o korišćenju obnovljivih izvora energije i efikasnijih energetskih tehnologije, korišćenje biomase, malih hidroelektrana i višenamenskih hidroenergetskih objekata, geotermalnih izvora i, naravno, sunčeve energije. Narodni poslanici poslaničke grupe SDPS glasaće za ovaj predlog zakona, jer ovaj zakon pripada grupi najvažnijih sistemskih zakona i od velike važnosti je, kako za našu privredu, tako i za ugled u svetu kada je reč o nastojanjima da se smanji zagađivanje prirode i životne sredine. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Milorad Stošić.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarka, članovi Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, u vremenu sve neracionalnijeg korišćenja energije i sve manjeg kapaciteta izvora energije nameće se pitanje o potrebi što efikasnijeg korišćenja energije. Zato PUPS smatra da je ovaj Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije veoma bitan, jer se njima rešavaju pitanja u domenu energije. Zbog toga će poslanička grupa PUPS u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona. Od prve industrijske revolucije do danas potrošeno je oko 50% svih raspoloživih energetskih resursa na zemlji. Do 2050. godine na zemlji će živeti oko 10 milijardi stanovnika. Ljudi će morati racionalno da koriste energije, te će cena biti mnogo veća nego što je danas i svakako u manjim količina. Analiza kao bitan segment ove efikasnosti je veoma bitna. Efikasno korišćenje energije podrazumeva sve glavne oblike energije, pri čemu posebnu istaknutu ulogu imaju električna energija, prirodni gas, toplotna energija, a po potrebi i goriva za automobile, ostala tekuća i gasna goriva, obnovljivi izvori energije, kao i pitka i tehnološka voda. Radi racionalizacije potrošnje i upravljanja troškovima energije neophodno je vršiti analizu potrošnje i troškova energije. Energetski pregled i potrebna merenja potrošnje energije i toplotnih gubitka izgleda preporuka za efikasno korišćenje energije, kao i edukacija rukovodstva zaposlenih, kao i stanovništva u delu efikasnosti korišćenja energije. Troškovi energije predstavljaju sve značajniji deo ukupnih troškova poslovanja i života. Uzrok s jedne strane – porast cena energije i energenata zbog objektivnih razloga a s druge strane sve strožiji standard i zaštite okoline koji uslovljavaju korišćenje savremenijih i skupljih energetskih postrojenja. Međunarodna zajednica zastupa tezu da je čovekovo neodgovorno delovanje razlog klimatskih promena pa se za naredno razdoblje primenjuju radikalni programi smanjenja potrošnje energije, redukcija stakleničkih gasova i povećano korišćenje obnovljenih izvora energije. Republika Srbija će kao članica međunarodne zajednice i buduća članica EU utvrditi zakonske obaveze i druga finansijska i administrativna pravila kojima će ostvarivati ciljeve definisane globalnim i evropskim dogovorima. Za svaku fabriku i ustanovu pojedinačno je nužno uspostavljanje sistema upravljanja troškovima, merenje relativne efikasnosti potrošnje energije u pojedinim objektima i procesima, te trajno delovanje na troškove za energetiku. Na rast troškova energetike značajni uticaj može imati i eventualno povećanje sigurnosnih zahteva, standarda života i sve brojnija i sofisticiranija informatička oprema. Primena zakona o efikasnom korišćenju energije treba direktno da utiče na smanjenje godišnjih troškova za energiju i to kontrolom potrošnje i izbegavanje troškovne neefikasnosti, ali i usmerenjem budućih rekonstrukcija ulaganja u one delove postrojenja ili objekte u kojima su prepoznati najveći potencijali ušteda. Uvođenje obavezne energetske sertifikacije zgrada će inicirati razvoj i sprovođenje energetskih pregleda radi utvrđivanja efikasnosti, odnosno neefikasnosti upravljanja energijom te donošenjem preporuka za povećanje energetske efikasnosti. Srbija prolazi kroz razdoblje otvaranja tržišta energije te upoznavanje sa pravilima njegovog delovanja je važan deo tog procesa. Aktivno učešće na tržištu otvara mogućnost postizanja povoljnijih cena i uslova isporuke energije. Preduslov za to je analiza sadašnjeg načina potrošnje energije i odgovarajućih troškova, te definisanje dinamike i karakteristika potrošnje. Konačni cilj je osposobljavanje za predviđanje potrebne dinamike nabavke energije u budućnosti. Aktivnosti u racionalizaciji potrošnje i upravljanju troškovima energije u širem pristupu polaze od strukturiranja potrošača energije, zavisno od vlastitih karakteristika i načina korišćenja električne energije. U okviru toga treba razmatrati sledeće ciljne grupe potrošača: javni sektor, industriju, saobraćaj i druge. Analiza dosadašnje potrošnje i troškova energije je osnova svih budućih procena i analiza, odnosno podloga za raspisivanje tendera i pregovora sa snabdevačima. Potrebno je sprovesti za svaki oblik energije po mogućnosti višegodišnji pristup. Analiza treba obuhvatiti sezonske, sedmične i dnevne karakteristike potrošnje i sve posebne specifičnosti koje utiču na potrošnju ili troškove električne i toplotne energije kao najbitnijih segmenata, odnosno primarnih oblika energije gasovitih goriva, prirodnog zemnog gasa, tečnog naftnog gasa i druga tekuća goriva, sve vrste lož ulja i drugo, čvrsta goriva uglja i slično, goriva za prevozna sredstva benzin, dizel, po potrebni tečni naftni gas i ostalih oblika energije, obnovljenih izvora energije i drugo. Energetskim pregledom je potrebno obuhvatiti karakteristične objekte tako da budu prepoznate sve kategorije potrošnje energije. Na osnovu energetskog pregleda se osim opšte analize definišu i uzroci za sprovođenje merenja potrošnje električne energije ili drugog oblika energije ako je to potrebno. Za potrošnju električne energije se posebno analiziraju dijagrami opterećenja po tipskim mernim mestima radi tačnijeg uvida u strukturu potrošnje električne energije. Za potrošnju toplotne energije se analizira potrošnja svih energenata, način potrošnje i gubici te se modeliraju pri periodičnoj potrošnji i opterećenju. Rezultati energetskih pregleda, potrebnih mera, merenja i upoređenja sa najboljom praksom će biti osnova za kreiranje preporuka za efikasno korišćenje energije. Preporuke trebaju da budu zasnovane na ekonomsko-finansijskim pokazateljima određenih mera. Za određivanje realno sprovodljivih i isplativih mera je potrebno nakon ustanovljavanja postojećeg stanja potrošnje i snabdevanja energijom, realno predvideti razvoj energetske potrošnje i potreba, posebno za električnu i toplotnu energiju za grejanje i hlađenje. Dosadašnja praksa praćenja troškova za energente najčešće pokazuje neadekvatnost u odgovoru na dinamiku tržišta energenata. Stoga je nužno da osim troškova treba pratiti i samu dinamiku potrošnje. Uzevši u obzir relevantne parametre poslovanja i moguće specifične zahteve treba izraditi predlog modela za sistematsko praćenje potrošnje energije i troškova energije sa kontinuiranim proračunom i prikazom parametara ključnih za poslovanje. Edukacija osoblja i preduzeća je veoma bitna u ovom delu. Efikasno korišćenje energije podrazumeva adekvatnu edukaciju odgovornog osoblja. U toku primene zakona potrebno je odrediti ključne teme za uspešno sprovođenje ciljeva realizacije i praćenja troškova te smanjenje potrošnje energije. U skladu sa tim treba sprovesti program edukacije zaposlenih i rukovodstva radi odgovarajuće prezentacije i uspešne primene zakona u efikasnom korišćenju energije. Kada govorimo o ovom zakonu i efikasnom korišćenju energije nameće se pitanje koje sve mogućnosti postoje za suštinsku primenu ovog zakona? Od Ministarstva energetike je 2008. godine naručena studija izvodljivosti gasne elektrane odnosno kogenerativne elektrane u Nišu. Zahtev je bio da se izradi studija za kapacitet elektrane do 150 megavata. Studiju je izradila američka agencija "World pastos". Studiju je finansirao USAID i ona je koštala 450.000 dolara. U toku izrade studije zaključeno je da gasna elektrana u Nišu treba da bude kapaciteta 450 megavata za proizvodnju struje i 150 vata za proizvodnju toplotne energije. Studijom je precizirano da se toplota koja se oslobađa prilikom proizvodnje struje koristi za proizvodnju toplotne energije i koristi za centralno grejanje poslovnog prostora u Nišu. Radi ilustracije potrebno je naglasiti da trenutno dve niške toplane proizvode ukupno 250 megavata toplotne energije. Tako da bi jedna ovakva elektrana mnogo doprinela potrebama grada i građanima Niša. Na taj način bi se umanjila cena grejanja. U februaru 2011. godine studija je predata Ministarstvu energetike. Ne znam dokle se stiglo sa tom studijom. Izgradnja jedne ovakve elektrane bi koštala 274 miliona evra a elektrana bi koristila gas i to 78.500 kubnih metara na sat što bi značilo potrebnu da se deo gasa iz Južnog toka koristi u velikim količinama. Zato je potrebno da se planira priključivanje Niša i jugoistočne Srbije na Južni tok. Ostala široka potrošnja gasa u Nišu bi svega bila 2% od ove količine gasa koja bi se koristila za ovu elektranu. S obzirom da je pitanje veoma bitno imam informaciju da je Republika Srpska planirala izradu ovakve dve gasne elektrane. Pitanje za ministarku je da li se planira izgradnja gasne elektrane u Nišu na osnovu izrađene studije. Što se tiče Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa rekao bih samo par rečenica u ovom delu. Iz člana 1. isporuka prirodnog gasa iz Ruske Federacije, kao što je na početku rekla ministarka potpisan je sporazum od 2012. do 2021. godine za naredni period. U članu 3. "Jugorozgas" nastavlja sa radom usmerenim ka izgradnji gasovoda na teritoriji Republike Srbije, njihovoj eksploataciji i prodaji prirodnog gasa potrošačima u Republici Srbiji. U članu 6. srpska strana neće uvoditi nikakva ograničenja niti zabrane u odnosu na ulaganja ruskih privrednih subjekata. Ovo je šansa da ruski investitori vide svoj interes i da izgrade gasnu elektranu u Nišu a Niš pored dobijanja jednog ovakvog sistema ima dugoročnu obezbeđenu toplotnu energiju za svoje potrebe, sa jedne strane i sigurnu isporuku gasa sa druge strane i za Niš i za jugoistočnu Srbiju. Zbog svega toga neophodno je da se uradi priključak na Južnom toku koji bi omogućio isporuku dovoljnih količina gasa za gasnu elektranu i ostalu potrošnju jugoistočne Srbije. Poslanička grupa PUPS-a, nakon ove rasprave i rasprave u pojedinostima i eventualnih poboljšanjima zakona kroz amandmane, u danu za glasanje podržaće ova dva zakona i glasaće za usvajanje ovih zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Karolj Čizik.
Poštovana predsedavajuća, cenjena ministarka, dame i gospodo, objedinjavanje prve dve tačke mislim da niste trebali uraditi, zato što su to dve važne tačke i obe tačke zaslužuju puno vreme diskusije, tako da to nikako ne bih podržao. Imam još jednu zamerku. Što se tiče zakona o efikasnom korišćenju energije, taj zakon je već dugo u pripremi i u toj pripremi su učestvovali i saradnici Pokrajinskog sekretarijata za energetiku. Mislim da bi bilo lepo i korektno da ste nekog njihovog predstavnika pozvali na ovu sednicu, da budu tu sa nama zajedno za vreme diskusije. Verovatno bi bilo pitanja i za njih. Mi zakon o efikasnom korišćenju energije nemamo, niti smo u zadnje vreme nešto novo uradili na toj temi. Što se tiče razvijenog zapada, oni su daleko otišli ispred nas, to garantujem. Posmatram situaciju već više od 25 godina i mislim da trebamo da učimo od njih, pošto su mnogo bolji od nas. Sećam se, mada je to davno bilo, gledao sam jednu emisiju na televiziji, mislim da su bili baš Kanađani, kako su oni radili. Uzeli su jedan mali autobus, opremili su sa svim potrebnim instrumentima i jedan tim iskusnih inženjera, dvojica, trojica, jedan mlađi koji je išao zajedno sa njima da bi i on naučio. Išli su od fabrike do fabrike, od firme do firme. Oni su bili plaćeni iz budžeta, a njihove usluge su bile besplatne. Njihov zadatak je bio da na licu mesta u firmama otkriju te različite nedostatke, da ukazuju na to tim inženjerima koji tamo rade, kako mogu da smanje potrošnju zemnog gasa, kako mogu da smanje potrošnju električne struje, na koji način da naprave odgovarajući odnos reaktivne i aktivne snage kod električne struje, kompresori, gubici vazduha hlađenje mašina. Na nekim mestima su predložili npr. da naprave prozore na krovu hale da bi osvetljenje bilo povoljnije. Negde su premeštali sijalice. Na razne načine su pomagali ljudima njihovim iskustvom i njihovim savetima kako se može energija efikasnije koristiti. Naveo bih jedan primer iz Nemačke. Tamo oni ljudi koji dozvoljavaju da na njihovim zgradama, na krovu instaliraju fotovoltažne sisteme za proizvodnju zelene energične struje. Oni sklope ugovor na 10 godina sa distributerom električne energije i uzmu kredit od banke. Ta struja koju proizvode, sva ta sredstva idu na pokrivanje kredita. Posle 10 godina se taj sistem u potpunosti isplati i taj sistem ostaje njemu. Verovatno će još moći da radi pet godina ili možda i duže, zavisi. Mi ne možemo da pratimo takve primere pošto nemamo sredstava, nemamo para za investicije. Ali, ima i takvih primera. Neke stvari se mogu uraditi i sa mnogo manje para. Na primer, zašto ne bi Ministarstvo za energetiku napravilo jednu kratku reklamu na televiziji, od 10 sekundi? To se inače radi na zapadu, u obliku crtanog filma ili animiranog filma za decu. Tema bi bila da isključe osvetljenje kada je nepotrebno, da isključe kompjutere, da isključe električne uređaje koji nisu sada momentalno potrebni. Naravno, na taj način ne bi uštedeli mnogo energije odmah sutradan, ali bi na taj način uticali na vaspitanje mladih, pre svega dece i posle izvesnog vremena, posle nekoliko godina bi to dalo velike koristi, sigurno. Mnogo energije se kod nas gubi i rasipa, delom zbog ljudskog faktora, delom zbog starih postrojenja koja nisu više u dobrom stanju. Kod zgrada termoizolacije nema, plafoni nisu izolovani, prozori su neodgovarajući. To je u velikom broju slučajeva. Naravno, ima izuzetaka. Sistem daljinskog grejanja ima velike gubitke, skoro u svim gradovima. Cevovodi nisu dobro izolovani. Na primer, zimi kada ima snega i idete ulicom, onda se jasno vidi gde su položene cevi, zato što se sneg iznad istopi. Kod sistema daljinskog grejanja, kotlovi su stari i neadekvatni. Neki su 10, 20, 30, čak ima i slučajeva da su kotlovi stari 40 godina. Znamo da je u Senti takav slučaj. Paušalno grejanje stanova je isto jedan veliki problem, zato što ti ljudi niti mogu uticati na potrošnju energije, odnosno na uštedu, niti su zainteresovani zato što plaćaju po kvadratnom metru i ako im je toplo, onda otvore prozore i tako rešavaju svoj problem. Sistem drumskog i železničkog saobraćaja je isto u tužnom stanju. Kamioni su stari, autobusi stari, čak i lokomotive i sve te mašine troše mnogo više goriva nego što bi to trebalo. Ima mnogo problema, ali ipak smatram da najviše problema ima u ljudskim glavama, bar kod nas. U zadnje vreme je u modi da kupujemo ove tzv. štedljive sijalice. Jedna klasična sijalica od 100 vati može da se zameni sa modernom sijalicom od 24 vata ili ako uložimo malo više para, možemo čak da snizimo do pet vati. Na taj način smo uštedeli na jednoj sijalici, odnosno na osvetljenju više od 90% električne energije. Ali, sve to ne valja ništa ako u tu prostoriju postavimo uljani radijator, kvarcnu peć ili termoakumulacionu peć, pa uključimo na jedan kilovat, dva kilovata, tri kilovata ili više. Praktično, onda smo džaba krečili. Hoću da kažem da dokle god cena električne energije bude socijalni faktor, mi možemo doneti pet ili 10 zakona o efikasnom korišćenju električne energije, jer to nam ne pomaže. Propustio sam da kažem da je električna energija najdragoceniji i najcenjeniji vid energije i prava je grehota to potrošiti za grejanje prostorija. Ima mnogo problema i u ljudskim glavama, to sam već rekao. Neće doprineti ovom zakonu ni to što sada ova Vlada hoće da uradi. Naime, Elektrovojvodinu želi da pretvori u istureni šalter, a sve što je dobro i vredno iz te firme, da se prebaci u Beograd. Vojvođani su znali kako treba voditi tu firmu i sigurno su koristili energiju i distribuirali energiju kako treba na taj način, a nisam siguran da će dalje biti tako. Ova zakon o efikasnom korišćenju energije se priprema već pet, šest godina. Ako sam dobro informisan, pre dve godine isti taj zakon je, mada možda pod nekim drugim imenom, nije bitno, bio čak u proceduri, ali je posle povučen. Sad je najzad finalizovan i došao na dnevni red. Ovaj zakon je previše birokratizovan. Uglavnom se bavi načinom kako da konstatuje stanje u oblasti energetike, odnosno energetske efikasnosti. Vlasnici objekata i preduzeća vrlo dobro znaju koliko plaćaju za energiju. Znaju i to kolike gubitke imaju. Mislim, pre svega, na gubitke energije. Ali, problem je da nemaju sredstava, nemaju sredstava za investiciju, nemaju para da to stanje promene. Ovim zakonom se država postavlja u sredinu, ulogu diktatora. Umesto toga bi trebalo da zakon daje rešenje kako da reši problem efikasnog korišćenja energije. Da bih rekao i nešto dobro, ipak je svetla tačka ovog zakona osnivanje budžetskog fonda za unapređenje energetske efikasnosti, jer to može u velikoj meri da doprinese rešavanju tih problema. Sve u svemu, LSV zakon, u ovakvom obliku ne može, odnosno jako teško može da podrži. Hvala lepo.
Hvala. Ministarka Mihajlović. Izvolite.
Moram da priznam da sam iznenađena. Veoma ste kontradiktorni. Prvo ste sami rekli koliko nam treba zakon o energetskoj efikasnosti. Usklađen je, između ostalog, sa svim direktivama, zašta se i vi zalažete i sa svim onim što u stvari želimo da uradimo u Srbiji. Naravno, vi tu govorite i o nekim drugim stvarima koje nemaju apsolutno nikakve veze sa ovim zakonom, ali ću ja odgovoriti, a onda na kraju kažete da to ne možete da prihvatite. Tako da mi je žao što ovog puta ovaj zakon ne gledate onako, da je on zaista dobar za našu privredu, dobar je za domaćinstva, dobar je za građane Srbije, nego ovog puta ovaj zakon, baš onako politički posmatrate. No, da odgovorim na nekoliko stvari koje ste vi tu pomenuli. Pitanje toga da li smo trebali da pozovemo nekoga iz pokrajinskog Sekretarijata za energetiku, moram da vam kažem da na ovom zakonu pored, naravno, ljudi iz Sekretarijata, učestvovali su i predstavnici drugih ministarstava u Vladi, predstavnici javnih preduzeća iz celog sektora energetike – EPS, EMS, Transnafta itd, predstavnici agencije, predstavnici lokalnih samouprava, Konferencije i gradova, i onda verujem da bi to značilo da bismo trebali da ih sve ovde pozovemo. S druge strane, nadležnost za donošenje ovakvog zakona je na Vladi Republike Srbije. Dakle, republička je nadležnost. Takođe, jednu stvar koju ste pomenuli i zašta se sa vama potpuno slažem, i zato smo ovim zakonom to i predvideli, a to je da građani sami, to je prosto promena svesti u ljudima, moraju da vode računa kako će koristiti svoju energiju. S druge strane, država mora da stvori određene uslove da bi ljudi zaista mogli da se ponašaju efikasnije, odnosno racionalnije, kada govorimo o potrošnji energije. To se tiče upravo toga, što ćemo imati situaciju da će u 2015. godini građani Srbije plaćati svoje grejanje prema onome koliko su potrošili. Dakle, imaćemo merenje po utrošku i u tom smislu će građani sami određivati da li će otvarati prozore, neće, koliko će trošiti, kada će trošiti, kada će uključivati to grejanje itd. Vezano za reklame koje pominjete, potpuno se slažem da mora da se uradi edukacija stanovništva. Ali, prilično smo se opekli sa kojekakvim raznim kampanjama, u tom smislu. Mnogo para je u prethodnom periodu potrošeno za čišćenje Srbije i ko zna za šta sve ne, a da ne vidimo rezultate. Slažem se da edukacije mora biti. To ćemo da uradimo na jedan javan, pregledan način, da to apsolutno ne košta državu, a da građani dobiju prave informacije i kroz određene projekte. Kada govorite o Elektrovojvodini, koju ste pomenuli, potpuno se slažem, između ostalog sa vama, da je električna energija, i šta je uopšte cilj ovog zakona? Između ostalog, da ne koristimo tu električnu energiju toliko za grejanje. Danas u ukupnoj potrošnji električne energije, kada nam privreda ne radi, gotovo 50% te energije upravo odlazi na sektor domaćinstava, i to je nešto što mora da se smanji. To znači, između ostalog, da koliko god mi govorili da imamo dovoljno energije i da ćemo, s druge strane, ukoliko privreda proradi, imati ozbiljan problem. Električna energija jeste najplemenitiji vid energije i, kako vi rekoste, greota je da se koristi za grejanje. S druge strane, neke stvari koje se pokušavaju uraditi u Elektroprivredi Srbije, naravno da dotiču celu zemlju, odnosno sva njena privredna društva, a u tom smislu i Elektrovojvodinu. Ali, moram vas podsetiti da ne možete praviti tu razliku da li su Vojvođani dobro umeli da upravljaju Elektrovojvodinom, a ostali nisu dobro umeli da upravljaju nekim drugim privrednim društvima. To je jedan celovit sistem, veoma značajan za celu Srbiju Elektrovojvodina, konkretno, da bude preduzeće, pošto sam to i sinoć čula u jednoj emisiji, da će biti zaustavljeno, da neće imati takva ovlašćenja kakva ima itd. Ono što jeste na svakom direktoru privrednog društva u Elektroprivredi Srbije, to je da će morati da se ponašaju sa dužnom pažnjom i sa određenom odgovornošću, koju do sada direktori nisu pokazivali, u onome što se zovu troškovi tog preduzeća i resursi preduzeća. O tome kako se upravlja u Vojvodini, o tome uopšte ne treba možda ni da govorim. Da li treba da kažem da u prethodne dve godine imate povećan broj izbrisanih firmi za 33%, pad preduzetnika za 6%, pad privrednih društava za 12%, broj novoosnovanih firmi je smanjen za 30%, broj nelikvidnih preduzeća je povećan sa 30% na 47%. Nemojte da govorite da se u Vojvodini tako dobro posluje. Očito je da ima ozbiljnih problema. Kada govorite, u jednom trenutku, čak i o novcu, koliko znam, prema zakonima Vojvodini od privatizovanih preduzeća pripada 50%. Jesam li u pravu? Dakle, 300-400 miliona je svakako Vojvodina dobila, u tom smislu, u prethodnom periodu. Verujem da će doći vreme da i građani Vojvodine znaju gde je taj novac otišao. Hoću da vam kažem da ne treba toliku famu praviti oko toga da neko sada hoće bilo šta loše da uradi jednom privrednom društvu, jednom od pet, Elektrovojvodini. Naprotiv. To jeste uređeno privredno društvo. Ima i tu problema, kao i u drugim privrednim društvima, ali je nama interes da sva privredna društva dobro funkcionišu. U tom smislu, da dobro funkcioniše i Elektrovojvodina, jer to znači da će cela Elektroprivreda Srbije da bude na višem nivou sigurnosti, a samim tim je onda svima, u tom smislu, bolje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, hajde da probamo racionalno, ili što efikasnije da koristimo energiju koja, valjda, i među nama treba da postoji. Moram da kažem na samom početku da sam fasciniran, na neki način, ovim entuzijazmom koji je postojao, pogotovo kod poslanika vladajuće većine, da sa toliko žara podržavaju tu borbu za modernu Srbiju, za usvajanje evropskih standarda, za uvođenje reda, za zakon koji treba da nam omogući da se na efikasniji način ponašamo, da u svakom trenutku imamo jasne podatke o tome kako i koliko energije trošimo, a da to sve rade kao predstavnici vladajuće koalicije u Srbiji, u kojoj građani 17 dana ne mogu da saznaju ni koliki je procenat aflatoksina u mleku. I nakon 17 dana, još uvek nemamo tu vrstu odgovora. Zbog čega to posebno ističem na samom početku ove rasprave? Zbog toga što je ovaj zakon o energetskoj efikasnosti, protiv koga LDP nema ništa, spremna je i da ga podrži, zapravo, primer iste one prakse koja se dešavala u prethodnim godinama i u prethodnim vladama, a koja nas je, između ostalog, i dovela dotle da imamo pravilnik za mleko, za koji gotovo niko ne zna, ili može posle slobodno da kaže da nije za njega znao, a da ministar poljoprivrede kaže da je to što imamo … (Predsedavajuća: Gospodine Đuriću, molim vas da se vratite na temu.) Vratiću se ponovo na ovo, nemojte se ništa brinuti, gospođo Kovač. To što imamo nejasnoća je, zapravo, posledica evroentuzijazma. Ovaj zakon će se takođe u to pretvoriti, ukoliko ne bude drugačije političke volje da se on sprovodi. Gospođo Mihajlović, molim vas da budete mnogo precizniji kada govorite o zakonu. Kada već u ovako siromašnoj zemlji, za koju se nekako u izjavama političara, pa ponekada i vas, učini da građani iz obesti preterano troše električnu energiju na grejanje i otvaraju prozore ili ne otvaraju prozore, vi ste u jednom trenutku rekli – neka sami odlučuju da li će otvarati prozore. Ta pravila koja ste pomenuli o tome kako će biti uvedena na neki način obezbeđena sredstva, aparati koji treba da obezbede merenje, nisu baš tako jasno i nedvosmisleno postavljeni u zakonu koji ste predložili. Ukazujem vam na čl. 50. i 51. U članu 51. će javna komunalna preduzeća i druga privredna društva koja vrše distribuciju toplotne energije biti dužna da obezbede između ostalog i ovakvo merenje, odnosno ovakvu upotrebu. Međutim, kod električne energije, a to je materija koja je regulisana prethodim članom 50. Predloga zakona pravilo koje ste predložili ne glasi tako. Nema imperativa, nego se kaže – javna preduzeća i druga privredna društva koja vrše distribuciju električne energije dužna su da u meri u kojoj je to tehnički moguće, finansijski opravdano i proporcionalno u odnosu na potencijalne uštede energije postojećim krajnjim kupcima obezbede ugradnju uređaja za merenje predate količine električne energije itd. To nije obaveza. Procenjivaće javno preduzeće u kojoj meri je to moguće i opravdano. Procenjivaće i da li ima sredstva za to. Kako će se ponašati između ostalog i to preduzeće zavisi pre svega od toga kako Vlada bude upravljala njime. Uveren sam da dok primena ovih članova bude počela to neće biti ova vlada. Kakav ste primer EPS-u ili bilo kom drugom tako velikom sistemu dali? Da li ste doneli sve podzakonske akte na Vladi i u nadležnim ministarstvima koja su neophodna za sprovođenje Zakona o javnim preduzećima, koji je ovaj parlament usvojio pre nekoliko meseci? Da li su usklađeni svi akti javnih i državnih preduzeća onako kako se to zahteva od Vlade u predviđenom roku, koji je u međuvremenu istekao, zakon koji su usvojili poslanici vaše parlamentarne većine? Tek pre nekoliko dana ste doneli kriterijume za određivanje preduzeću, u zavisnosti od toga da li će imati jednodobno ili dvodobno upravljanje. Ova druga oblast – usaglašavanje unutrašnjih akata, ništa od toga nije urađeno ili gotovo ništa nije urađeno. Onda vam u vašoj Vladi preduzeće "Putevi Srbije" kada izbije problem sa direktorom Drobnjakom kaže da je u toku izbor novog upravnog odbora, nadzornog odbora, a onda i direktora po Zakonu o javnim preduzećima, po Zakonu koji uopšte više ne poznaje instituciju upravnog odbora. To je ta vrsta neozbiljnosti i zbog toga se stalno opredeljujete za ove teme koje su atraktivnije, a tek posle godinu ili dve na neki način pokažu da je sve bilo posledica prepisivanja nekog međunarodnog standarda i činjenice da Srbija to u međuvremenu ne može da sprovede. Zbog čega sam takođe na neki način fasciniran brigom koju poslanici vladajuće koalicije izražavaju za efikasno korišćenje električne energije? Reći ću vam. Tražio sam i stigao mi je dnevni red, da li su zaista spojene ove prve tačke, pošto mi se učinilo da iz rasprava poslanika vladajuće većine i iz vašeg uvodnog izlaganja zapravo ovde postoji samo jedna tačka – energetska efikasnost, a da ovaj drugi propis koji treba da usvojimo, koji se zove – Potvrđivanje Sporazuma između Vlade Srbije i Vlade Ruske Federacije o uvozu gasa, praktično nije na dnevnom redu. Nema energije za raspravu o tome. Znate šta, u LDP ima mnogo energije za raspravu o tom zakonu i mi ćemo to danas pokazati. Zašto? Ne zbog toga što smo opsednuti tom temom. Ne radi se o toliko vrednom i važnom poslu, već bih bio po malo umoran od te vrste, da malo slobodnije kažem, igrokaza koju ovde svaki put imamo. Liberalno demokratska partija ovde priča o Južnom toku i gasu. Vi pričate svoju priču. Drugi deo Vlade priča svoju priču. Na kraju sve prođe i niko nema nikakve koristi. Ovo je posao. Vi ćete danas, odnosno u Danu za glasanje potvrditi sporazum koji potencijalno vredi 25 milijardi dolara. Da ponovim još jednom 25 milijardi dolara. To je jednako javnom dugu ove zemlje u ovom trenutku. To su gotovo dva budžeta Srbije. Vi ste nam predložili sporazum, a utvrdićemo u raspravi da li ste to baš vi ili je neko drugi, gospođo Mihajlović, koji predviđa sporazum sa ruskom stranom o uvozu maksimalno pet milijardi kubika gasa godišnje po aktuelnim cenama. Prošli put smo valjda nekako jedva utvrdili kolika je ta cena. Razlikujete se vi i ministar Bačević, ali hajde da kažemo da je okvirno oko 500 dolara za hiljadu kubika. Pet milijardi puta deset godina je 25 milijardi, a ako je malo jeftiniji, evo ja smanjujem, 20 milijardi. Sasvim sigurno, to je najvredniji zakon, akt koji podrazumeva najveći iznos novca koji ova skupština treba da usvoji ili koji je usvojila od početka ovog mandata. Potpuno sam siguran u to. Da za takvu raspravu nema entuzijazma, meni je dosta čudno. Vidim da sve političke partije u svojim starim ili aktuelnim programima za kretanje Srbije unapred ili spas Srbije predlažu energetiku, proizvodnju energije, koje vide kao jedan od primarnih ciljeva, a onda nema rasprave o ovome. Ovo je ugovor koji će važiti narednih deset godina i pošto nismo od juče, pamtimo septembar i oktobar 2012. godine, gospođo Mihajlović. Da li je ovaj sporazum koji je danas pred nama sporazum koji vi podržavate? Mislim da je red da nam to kažete, a ja ću ići član po član pa da vidimo šta je vama prihvatljivo, šta je Vladi prihvatljivo. Nema gospodina Bajatovića pa da vidimo šta je njemu prihvatljivo, predsednika Nikolića. Mnogo je stej holdera u ovom procesu i bojim se da će zbog toga dete biti kilavo, a trošak građana Srbije veliki. Dakle, da li vi smatrate da je optimalno zaključen sporazum gde je predviđena količina uvezenog gasa od pet milijardi kubika? To je skoro dva i po puta više nego što uvozimo u ovom trenutku ili dva puta više nego što je ukupna potrošnja u ovom trenutku. To je manje bitno pitanje. Drugo važno pitanje, šta je "Jugorosgas", gospođo Mihajlović, u ovom sporazumu? Član 3, oko koga je u Beogradu, na putu do Moskve, u Moskvi bilo mnogo dilema i nesporazuma, je ostao na kraju u ovom predlogu. Da li će "Jugorosgas" biti posrednik u poslu uvoza gasa ili će biti ograničen samo na te poslove koje ima na jugu Srbije i koje, uzgred budi rečeno, na prilično katastrofalan način sprovodi, ali to sada nije primarna tema? Da bismo bili još konkretniji, koliki je trošak godišnji koji uzima "Jugorosgas" na osnovu provizije za poslove uvoza gasa? Koje je vlasništvo, odnosno odnos vlasništva u kompaniji "Jugorosgas"? Vi ste ministarka energetike, i imamo Vladu, ne možemo da se oslanjamo na informacije koje povremeno u javnost emituje direktor "Srbijagasa". Pošto ste valjda jedinstvena Vlada, na neki način ili na pravi način bi trebalo da upravljate javnim preduzećem koje je u vašem resoru, odnosno vašem domenu. Koja to banka hoće da dokupljuje? Da li smo vratili naših 25% učešća? Zašto ste ostvarili politički neuspeh? Obećavali ste građanima Srbije da više neće biti posrednika i da neće biti "Jugorosgasa" u ovom poslu. Ima ga i dalje. Neko će reći da je možda cena koju možemo da dobijemo bez posrednika viša nego ona koju imamo sa posrednikom. Da li je to tačno? Ako nije tačno, da onda vidimo ko takve informacije emituje u javnosti i da ili eventualno u tome ima nekakav lični, politički, ekonomski ili bilo kakav drugi interes? Ovo je treće ili četvrto pitanje, gospođo Mihajlović. Kakva su prava Srbije iz ovog sporazuma? Na koji način je Republika Srbija, svi potrošači sadašnji i potencijalni gasa u RS zaštićeni u slučaju bilo kakve predviđene ili nepredviđene okolnosti ekonomsko, političkog kakvog god hoćete rizika koji može da ugrozi regularnu i redovnu, kontinuiranu isporuku gasa? Ne bi to bilo prvi put. Neke druge zemlje su u nedavnoj prošlosti, pa delimično i u ovom trenutku bile suočene sa takvim problemima u odnosima sa Ruskom Federacijom. Da li je nadležan neki sud, neka arbitraža, bilo ko za sprovođenje ili poštovanje ovog sporazuma? Da bi građani shvatili, LDP smatra da danas ne postoje uslovi za razmatranje ovog dokumenta. Kada se kaže sporazum ili ugovor o isporuci gasa, onda pretpostavljam da svi naši građani, ne samo oni koji su pravnici, podrazumevaju da su predviđena vrlo detaljno i do kraja prava i obaveze ugovornih strana, u najmanju ruku bitni elementi ugovora. Međutim, danas treba da potvrdimo ugovor koji ne reguliše ni cenu, ni konkretne uslove, ni međusobni odnos prava i obaveza, ni odgovornosti. Da je to tako potvrđuje član 2. sporazuma koji ste nam ponudili vi, vaša Vlada i vaš predsednik Republike, gospođo Mihajlović. Kaže – saradnja na osnovu ovog sporazuma ostvarivaće se kroz zaključenje ugovora između "Gasproma" i "Srbijagasa", a navedenim sporazumima, odnosno ugovorima određuje se godišnji obim, uslovi, i rokovi isporuka prirodnog gasa, prava i obaveze njihovih potpisnika, finansijski i drugi uslovi saradnje u skladu sa zakonodavstvom država članova. Šta mi danas potvrđujemo? Za šta narodni poslanici treba da dignu ruku? Za koju cenu gasa, za koji godišnji obim, za koja pravila koja će utvrditi odgovornost naše i Ruske strane? Mada su obaveze naše strane dosta detaljno regulisane u ovom krovnom sporazumu. Kaže se da Srbija neće uvoditi nikakva ograničenja ili zabrane u odnosu na ulaganje ruskih privrednih subjekata, u vezi sa ovim sporazumom. Član 4. – Srpska strana garantuje da će blagovremeno i u potpunosti vršiti obračun za prirodni gas koji se isporučuje na osnovu sporazuma. U slučaju neblagovremenog plaćanja isporuka prirodnog gasa, koji se obavlja na osnovu ovog sporazuma, takve isporuke isporučilac može jednostrano obustaviti. Prirodni gas koji se isporučuje u Republiku Srbiju na osnovu ovog sporazuma namenjen je korišćenju na tržištu Republike Srbije. Dobro, to su obaveze za našu stranu. Smatram da su one normalne, da kada uzmete, kupite gas, potrošite ga, morate da ga platite. Šta su obaveze za drugu stranu ukoliko ne ispunjava, odnosno šta su sankcije za drugu stranu ukoliko ne ispunjava svoje obaveze? Šta je za nas Rusija? Toliko velika, bratska, sestrinska zemlja, pa u nju imamo toliko poverenje. Dobro, ne sumnjam, ali zašto onda Rusija nema poverenje u odnosu na nas? Zašto je konačno, gospođo Mihajlović, uslov, da bi ste ovo potpisali, bio da napravite sporazum o plaćanju onog starog duga od 30 miliona iz jeseni, zime 2000. na 2001. godinu, kada je toliko dobre volje u tim međusobnim odnosima? Dakle, da se vratimo na neki način na politiku. Ovde je svaka rasprava o politici. Šta ćete vi ili šta ste napisali, ukoliko ste već podneli svoj izveštaj o radu, za koji čujem da treba da budu razmatrani u okvirima vaše partije posle 15. marta? Šta ste napisali kada je u pitanju rad u oblasti gasa, odnosno uvoza gasa i saradnje sa ruskom stranom? Da li ste ovaj sporazum istakli kao svoj uspeh, neuspeh ili kao nešto što ste potpisali protivno svojoj volji i zbog toga što je to neko od vas tražio, zbog toga što predsednik Republike ima takvo mišljenje, zbog toga što neko u vašoj vladajućoj koaliciji ima takvo mišljenje? Da je neka sitnica, ne bih na tome insistirao, ali ovo je posao od 25 milijardi dolara. Verujte, ne bih insistirao. Neću insistirati danas na tome da li je… Nisam vam čestitao na početku, čestitam vam na izboru za članicu Saveta Beogradskog univerziteta. Ako sam dobro shvatio, u međuvremenu ste izabrani i na tu funkciju, iako ste, čini mi se, profesorka jednog drugog fakulteta, ali ne verujem da će vam biti lako u tom savetu. Tamo je i gospodini Bačević, koliko vidim, pa ćete na Savetu Beogradskog univerziteta moći da nastavite vašu dosadašnju uspešnu saradnju. Zašto to pitam? Zato što me zanima kako će se meriti kriterijumi uspešnosti rada vašeg ministarstva, drugih ministarstava i Vlade. Zaključićemo mi taj sporazum na 10 godina. Rusija će imati prava iz njega. Videćemo da li će biti energetske efikasnosti i stabilnosti. Kako ćete sprovoditi ovaj drugi zakon, koji danas predlažete, ukoliko u ovoj godini imamo rekonstrukciju Vlade, izbore ili i jedno i drugo, pošto vidim da vi ne isključujete mogućnost da se istovremeno desi i jedna i druga stvar? Da li će ovaj zakon ostati akt oko koga takođe neće biti doneti podzakonski akti, kao što su to bili mnogi zakoni pre ovog? Ovaj drugi zakon o pravima Ruske Federacije će se primenjivati. Tu nema nikakve dileme. Sila Boga ne moli. Zbog toga sam insistirao na preciznim odgovorima, a koje od vas očekujem kada je u pitanju zakon o potvrđivanju sporazuma između Republike Srbije i Rusije o uvozu gasa. Molim vas da mi odgovorite na pitanja koja sam postavio u vezi sa usklađivanjem akata i organizacija javnih preduzeća pod ingerencijom Vlade. Generalno, kako mislite da očuvate nacionalne resurse? Juče je predsednik Republike dodelio posthumno orden, državni, nacionalni orden, Ugu Čavezu. Vidim da je u okvirima vaše vladajuće koalicije velika žalost, ne samo za političkim prijateljem ili čovekom koji deli vaše ili je blizak vašim ideološkim i političkim stavovima, nego pre svega kao nekoj vrsti revolucionara koji se užasno mnogo angažovao u očuvanju nacionalnih resursa. Zbog toga vas pitam – da li tu vrstu oduševljenosti delite i u odnosu na nacionalne resurse Republike Srbije? Kod ovog zakona o uvozu gasa ili kod pitanja rudne rente, rudne rente koja, siguran sam, u Venecueli ni u jednom trenutku posle dolaska Čaveza na vlast nije bila 3% kao što je u Srbiji. Gospodine Babiću, ne morate na taj način da reagujete. Sami ste izabrali način na koji ćemo funkcionisati. Sami ste ga izabrali, recimo, prošle nedelje kada ste u oči slagali LDP da će sednica o mleku biti održana do kraja prošle nedelje, a posle tri dana se pravili da se to nikada nije dogodilo. Nadam se da ćete kodeksom, koji pravite za ovu Skupštinu, makar sebe naterati da se ponašate drugačije. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Vezano, pre svega, za uvodno izlaganje o ove dve tačke, koje jesu spojene da se o njima raspravlja. Imajući u vidu da je predlagač, odnosno neko ko će o tome govoriti, upravo ministar energetike, razvoj i zaštitu životne sredine. Da budem iskrena, trudila sam se da budem kraća, kako bi poslanici govorili svoje mišljenje o zakonu i o predlogu drugog zakona, a vezano za sporazum. Generalno, bila sam još kraća o potvrđivanju sporazuma o isporuci gasa u narednih 10 godina između Ruske Federacije i Srbije, baš zato što sam znala da ćete se vi baviti time i da kada pričamo o odnosima sa Ruskom Federacijom znam da tu gledam u vas i da sa vama raspravljam prilično, u odnosu na ostatak parlamenta. Nekoliko stvari na koje bih želela da vam odgovorim. Samo jedna mala rečenica vezano za to mleko. Zar ne mislite da građani Srbije ne mogu da znaju procenat tog aflatoksina u mleku zato što nema laboratorije? Nisam vas čula prethodnih godina ili u prethodnom periodu, možda grešim, odmah se ispravljam, da ste pitali šta je sa laboratorijom, šta je sa milionima evra koje je EU donirala. Razgovori su počeli onog trenutka kada je Ivana Dulić bila ministar poljoprivrede, pa kasnije potpredsednik Vlade itd. Imali smo tu i prethodne ministre poljoprivrede. Dakle, šta se desilo sa tom laboratorijom i zašto nije napravljena? Gde su te pare koje je EU dala i kakvu smo mi to poruku, kao država, poslali svih prethodnih godina kada smo se tako bahato poneli, odnosno oni koji su vodili ovu državu, a vezano upravo za tu laboratoriju? To je pitanje koje ja postavljam svih ovih dana, ne bežeći od drugih stvari, od drugih problema koji postoje u ovoj oblasti. Sada bih da se vratim na ove dve stvari koje ste pominjali. Kako ćemo uopšte oko zakona za energetsku efikasnost, pitali ste između ostalog, ako se promeni Vlada, kako ćemo da podzakonska akta doneti? Mislim da je primer ove Vlade, konkretno ovog ministarstva, u prethodnih šest meseci pokazao da sve ono što prethodna Vlada nije donela, a trebala je da donese iz oblasti, recimo, energetike, vezano za podzakonska akta smo to uradili za šest meseci. Dakle, pokazali smo da se stekla svest u odnosu na one prethodne da kada imate obavezu da donesete zakon, on ne može da se sprovodi ukoliko nema podzakonska akta. Tu se sa vama slažem. Verujem da bilo koja Vlada da dođe, ovakav sistemski zakon neće ispustiti u smislu da će se napraviti luda, da neće podneti podzakonska akta. Džaba zakon ako nema podzakonskih akata, bez obzira kada je ta Vlada bila. Vezano za javna preduzeća, prošle nedelje je donet pravilnik na predlog ministarstva finansija i u narednih desetak dana nadzorni odbori moraju da se formiraju u tim preduzećima. Duboko verujem da će se to desiti zato što će to olakšati rad ovom ministarstvu. Vezano za sva javna preduzeća, govorim od transnafte do elektromreže, naravno EPS i "Srbijagasa". Kada govorite o ruskom gasu, iz onoga što ste rekli, da li to znači da vi predlažete da se ne uvozi ruski gas, pošto kažete – kakav je to sporazum i šta da radimo? Srbija koristi ruski gas. Ako vi imate neki drugi predlog kako da dođemo do gasa, ako imate drugi predlog čiji gas da koristimo, volela bih da čujem. Ja sam prva koja sam za diversifikaciju i ruta i dobavljača, jer je to najbolja stvar za jednu državu. Nažalost, mi decenijama koristimo ruski gas i za sada i drugi pravac koji budemo imali, "Južni tok" je takođe ruski gas. Ono što jeste takođe izvesno jeste izgradnja Niš-Dimitrovgrad, gde možda možemo da koristimo i neki drugi gas. Ali, činjenica je da smo oslonjeni na ruski gas. Činjenica je, pričali smo ne skoro oko Zakona o "Južnom toku", da jednostavno imamo jedan pravac dotoka tog gasa i u samim pregovorima smo uvek prilično ona strana koja ne može baš mnogo da utiče na sve tačke razgovora, ugovora ili sporazuma. Kada kažete sporazum, ova Vlada je bukvalno nasledila sve tačke sporazuma. Dakle, neko pre nas ko je vodio i energetiku i Vladu, pre svega Vladu, čak bih rekla da se tu i te kako pitao i predsednik države, je ispregovarao sporazum. Postoje tačno i datumi kada su obavljeni razgovori. Kada se sporazum ispregovara sa jednom državom koja je Ruska Federacija, znate, ovde su mogle da budu, recimo, SAD, potpuno svejedno, govorim po jačini, teško da neke stvari mogu da se promene. Ono što smatram da nije loše, baš zato što je onda u toj situaciji ovakav sporazum, jeste što nisu tačno, decidno određene ni količine, a ni cene. Baš zbog toga, jer je to krovni sporazum, daje mogućnost da se na godišnjem nivou pregovara o tome kolika će biti cena i kolika će biti količina u zavisnosti od potreba. Da budemo iskreni, nekada će nam trebati možda više gasa. Danas je to daleko manje nego ranije, privreda nam ne radi, a cena je bila visoka. Nije cena 500 dolara, koliko ste rekli. Po novom godišnjem ugovoru koje sklapa javno preduzeće, Vlada nije ta koja skalpa godišnji ugovor, Vlada samo donosi okvirni krovni sporazum, koji jeste ovaj koji danas imamo u parlamentu, ali javno preduzeće "Srbijagas" je to koje sklapa godišnji ugovor. Pre dve nedelje smo na Vladi doneli odluku i obavezali javno preduzeće "Srbijagas" zaključkom da u roku od 15 dana moraju da sklope godišnji ugovor za 2013. godinu, koji nisu bili sklopili. To nije bilo dobro što nisu sklopili, zato što smo bili jedina zemlja u Evropi koja nema sklopljeni godišnji ugovor. Dakle, dobili su nalog od Vlade i ugovor su sklopili prošle nedelje. Osnovna cena u ugovoru koja stoji je 399 dolara na hiljadu metara kubnih. Imajući u vidu da se ona vezuje za cene derivata prethodnih devet meseci, a one su padale 10 do 12%, cena će biti oko 370, sa nekom našom projekcijom u ministarstvu da sledeće godine ona može da bude viša od 370. Dakle, taj godišnji ugovor sklapa javno preduzeće. Kada ste me pitali vezano za upravljanje "Srbijagasom", u jednom trenutku mi se činilo da mislite da ministarstvo upravlja "Srbijagasom". Država jeste vlasnik javnog preduzeća i donosi određenu energetsku politiku kako uopšte treba da se posluje, kao i vezano za EPS kada smo dali polazne osnove za restrukturiranje, ali država ne upravlja i ne rukovodi javnim preduzećem, već to rade ljudi koji su direktori ili sada čine upravni odbor, odnosno sutra, nadam se, nadzorni odbor. Oni su odgovorni za poslovanje tog javnog preduzeća. Na šest meseci i na godinu dana moraju da daju svoje izveštaje o radu. Ako sam nešto propustila, izvinjavam se, ali bilo je mnogo pitanja, pa će te sigurno sada ponoviti ako je nešto bilo.
Hvala. Rez ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, zahvaljujem se. Svako od nas u ovoj sali ima pravo da interpretira svoje političke stavove na način na koji misli da je primeren i koji će se ljudima koji su simpatizeri ili glasači, građanima Republike Srbije na neki način dopasti. Ono što vama, gospođo predsedavajuća, zameram je to što ako se u dvadesetak minuta govora deset minuta govori o svemu drugome, a ne o temi koja je na dnevnom redu, mislim da trebate Poslovnik da koristite u punom kapacitetu i za takve stvari da opominjete. Ono na šta sam reagovao, reagovao sam na verujem nespretnu interpretaciju kolege kada je rekao da mi ovde, odnosno predstavnici Vlade trebaju sa oduševljenjem da gledaju na činjenicu da je neko preminuo, da je predsednik Venecuele preminuo, gospodin Hugo Čavez je preminuo. Ne želim da takvu vest komentarišem. Svačija smrt je jedan strašan događaj. O političkom delovanju Čaveza treba da govori istorija, kao i o delovanju svih nas. Što se tiče ovog drugog dela gde sam bio direktno prozvan, za SNS ne postoje teme koje su neprijatne, ne postoje teme od kojih bežimo. Srpska napredna stranaka se zalaže i polako uvodi odgovornost kao sistem vrednosti i to će biti jedan dug i mukotrpan posao u Srbiji. U Srbiji će odgovarati svi oni koji čine nešto što je protivno zakonima, ali će i odgovarati oni koji su zaduženi da čine, a nisu učinili da do nekih stvari dođe. Mislim da je ono što je najavio predsednik SNS i prvi potpredsednik Vlade Srbije nešto što je najbolnije i reforme koje sprovodimo su nešto bolno za naše političke oponente, zato što su to neke vrednosti protiv kojih se ne može ništa protivno reći, ali, nažalost, nekim ljudima smetaju. (Predsedavajuća: Vreme.) Samo ću jednu rečenicu, ako mi dozvolite. Kodeks ponašanja je vrednost, evropska vrednost, evropska tekovina koju želimo da unesemo u Narodnu skupštinu Republike Srbije i zbog toga me čudi zbog čega najveće kritike za uvođenje evropskih tekovina dolaze od ljudi koji nepromenjeno imaju taj evropski put Srbije kao vrednost, a onda kada nešto želimo da uvedemo, što će nas približiti EU, tako nešto smeta. Meni zaista tako nešto nije jasno.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, replika. Izvolite.
Pretpostavljam da sada imam pravo na dve replike, gospođo Kovač, jednu ministarki, a jednu gospodinu Babiću. Ali, ajmo prvo ove ozbiljnije, državne poslove, a lako ćemo sa gospodinom Babićem, on je izdeklamovao svoju današnju zakletvu prvom potpredsedniku Vlade. Dakle, šta kaže, gospođo Mihajlović, predsednik Vlade Ivica Dačić, kada ga pitate šta su to radili u prethodnih nekoliko godina i šta je bilo sa laboratorijom za mlekom? Šta vam kažu druge kolege u Vladi iz političkih partija koje su činile prethodnu Vladu, a koje su danas vaši koalicioni partneri? Vi ste doneli političku odluku da sa njima pravite Vladu, nemojte to mene pitati. Ja sam bio opozicioni poslanik u ovom parlamentu, LDP u dva prethodna saziva i kritikovali smo tu vladu za svaki takav propust, za površnost u evropskim integracijama, kako što ćemo kritikovati i vas. Kada govorite o ceni gasa, možemo da se šalimo pa da govorimo na tako formalnom nivou kako Vlada ne upravlja javnim preduzećem "Srbijagas", nego to radi direktor i upravni odbor. Da, gospođo Mihajlović, samo i vi i ja znamo da se direktor "Srbijagasa" zove Dušan Bajatović i da, osim toga što je stručnjak, istovremeno je i potpredsednik jedne od vladajućih partija koja se nalazi u Vladi i poslanik u ovom parlamentu, pa je malo više političar, a ne samo privrednik. Prisustvuje sastancima državnog vrha, i nemam ništa protiv toga, ali onda nemojte da pričate kako "Srbijagas" nema nešto direktnije veze sa Vladom nego neke druge kompanije. Postavio sam vam vrlo jasno pitanje – da li su usaglašeni svi akti onako kako zahteva Zakon o javnim preduzećima? Izveštaji direktora po novom Zakonu o javnim preduzećima, odnosno uprava, ministarstvima i Vladi su na tri meseca, a ne na šest meseci. Nadam se da će to poštovati preduzeća i da će Vlada insistirati na tome. Naše primedbe za mleko, vi ste pomenuli tu temu, nisu bile. Ne umem da utvrdim koliko ima aflatoksina, a verujem ni vi. Moja reakcija na to je bila – zašto 17 dana nemamo pravi odgovor i zašto je sve provučeno kroz blato, a vi ste promenili pravilnik koji ćete sada vraćati nazad? To nije stručno pitanje, to je političko pitanje.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Škundrić. Izvolite.
Hvala lepo, poštovana predsedavajuća. Poštovana gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da ovaj zakon koji je danas na dnevnom redu ne bi trebalo da bude predmet bilo kakvih političkih podela ili politizacije njegovog sadržaja, jer je on podjednako važan za državu i građane, da li će biti jedna politička opcija, druga politička opcija, bez obzira na političku opciju koja će biti na vlasti. Nismo ga doneli ranije, verovatno, između ostalog, što nemamo dovoljno odgovoran odnos prema ovoj problematici i verovatno nemamo dovoljno znanja. Taj zakon je bio pre urađen od Zakona o energetici, a jedini razlog što nije bio donet, nismo mogli tada da se usaglasimo oko fonda za energetsku efikasnost, uopšte oko postojanja fonda u okviru tog zakona. Ako želimo da delujemo na građane, ako želimo da delujemo na institucije i kroz našu raspravu, onda zaista treba da govorimo o suštini ovog zakonskog projekta ili o onim vrednostima koje su se iskazale u društvenom razvoju ili preporodu ljudske civilizacije, recimo od 1900. do 2000. godine, pod snažnim uticajem energetike. Ni jedna industrijska oblast nije toliko snažno uticala na tehničko-tehnološki razvoj i sveukupni preporod i kvalitet života. Ni jedan čovek, kao pojedinac, nije toliko uticao kao naš srodnik Nikola Tesla na razvoj energetike, pa ako hoćete, i na energetsku efikasnost jer je on osmislio najefikasniji način proizvodnje električne energije, najefikasniji prenos električne energije, najjednostavniju distribuciju i primenu. Nismo mi uvek kaskali za svetom, u onoj meri koliko sada. Prva hidrocentrala po Teslinim principima napravljena je 1896. godine, kada je Tesla na najbolji mogući način definisao značaj energije, koji je jednako aktuelan i danas, da razvoj, kako je on rekao, gradova i nacija zavisi od raspoložive količine energije i ljudske sposobnosti da otkriva nove izvore energije. Recimo da su to sada obnovljivi izvori energije. Mi smo već 1900. godine drugi u svetu bili koji smo imali izgrađenu hidroelektranu po Teslinim principima pod gradom u Užicu. Uzmimo period iz bivše zemlje u kojoj smo živeli, od 1953. do 1965. godine, Jugoslavija je imala drugu stopu industrijskog rasta u svetu, posle Japana, između ostalog, zahvaljujući tome što je znala koliko je važan energetski sektor i koliko je važno ulagati u energetski sektor. Sada kada govorimo o energetskoj efikasnosti, moram da podsetim da se značajni napori čine u sektoru proizvodnje energije, na povećanju energetske efikasnosti. Sve kapitalne revitalizacije koje su izvršene podrazumevale su podizanje kapaciteta postojećih proizvodnih kapaciteta, bilo da je reč o termo, bilo da je reč o hidroenergetskim kapacitetima, na nivo iznad 10%, sa istom potrošnjom energenata ili istom potrošnjom vode. Mi ćemo kapitalnim remontom "Đerdapa" dobiti praktično novu hidrocentralu, od preko 120 megavata snage i produžiti vek te hidroelektrane onoliko koliko joj je vek bio i do sada, za bar preko 30 godina. Revitalizovani blokovi u Obrenovcu ili Kostolcu se otplaćuju iz povećane energetske efikasnosti u njihovoj proizvodnji sa istom količinom uglja kao energenta, kada su proizvodili 10 ili 12, 13% manje energije. Znači, u tom sektoru mislim da činimo dobre zahvate, da imamo dobre rezultate i da on može da prati ciljeve koji su definisani ovim predlogom zakona koji mi danas treba da usvojimo. Mi imamo veliki problem i velike gubitke u energiji, kada je u pitanju distribucija i kada je u pitanju neovlašćeno preuzimanje ili, kako to narod kaže, krađa energije, posebno električne energije. Ukoliko bi u tom delu uradili ono što ovaj zakon predviđa, mi bismo bar za 10% samo u gubicima u delu distribucije povećali našu energetsku efikasnost za više od 10%. Šta to znači? To znači da bismo imali jedan oslobođen kapacitet od oko 700 ili 800 megavata snage koji bi mogao da plasira svoju proizvodnju i izvan našeg tržišta, pod uslovom da imamo istu potrošnju. Očekujemo da će potrošnja u industrijskom sektoru rasti i da će restrukturiranje potrošnje energije ići u korist industrijskog sektora, a ne ove lične i potrošnje u domaćinstvima. Reč je o tome da ćemo svi uštedeti, od građana do privrednih društava koja se bave proizvodnjom, prenosom i distribucijom električne energije. Zato postoje tehničke mogućnosti. Razumem i formulacije koje su date u delu zakona, zašto su tako date. Jer, ako mi idemo na sistem daljinskog očitavanja i kompjuterskog vođenja cele distribucije i potrošnje električne energije, onda se mora voditi u onim elementima koje ste vi uneli u ovaj član koji se odnosi na distribuciju, odnosno na korišćenje električne energije i tehničku i ekonomsku opravdanost u takvim situacijama. Jedno je Beograd, drugo je Radan planina itd, što ne znači da u nekom doglednom vremenu taj sistem ne treba da bude celovit, konzistentan. Zakonne isključuje nikoga, nego govori gde određeni zahvati moraju da se urade. Ako gledamo koliko ovaj Nacrt zakona ili zakon obuhvata energetiku u celini, možemo doći do zaključka da on, u odnosu na proizvodnju i potrošnju primarne energije, obuhvata preko 70%. Šta to znači? To je negde u nivou između 10 i 11 miliona tona ekvivalentne nafte. Ako bi izvršili uštedu na nivou od 10%, što je realno, što je moguće, kroz pet godina primenjivanja ovog zakona, mi bi uštedeli bar pola milijarde evra i pružili mogućnost da se ta sredstva iskoriste u neke bolje svrhe nego u bacanje energije, kao što se to danas čini. Jeste Danska zemlja možda sa najvećom energetskom efikasnošću, ali moram da vam kažem da je Danska pored zakonske regulative koju ima i naša se neće mnogo razlikovati od te Danske sada kada je usvojimo, ima cenu električne energije šest puta veću od cene u Srbiji, to je 600%. Ta cena tera i one koji nisu dovoljno prosvećeni da vode računa koliko će energije da potroše. Nisam za danske cene da se razumemo, nego govorim o instrumentima koji mogu da utiču na racionalno ponašanje u smislu zadovoljavanja, na primer, ciljeva određene energetske politike. Mnogi će građani danas reći da je visoka cena električne energije ili toplotne energije. Ali, uzmite sami pogotovo oni koji puše, neka izračunaju pa će videti da ako u jednom četvoročlanom domaćinstvu postoji jedan koji puši, da će više para potrošiti na cigarete, nego na sredstva koja mora da izdvoji za potrošenu električnu energiju. To imam pravo da kažem svim pušačima, pošto i ja pušim, nažalost od poslednje dve godine, da radimo nešto što je štetno po nas, po okolinu, a kada uštedimo električnu ili toplotnu energiju mi koristimo opšte dobro i za sebe, koristimo opšte dobro i za sve. S obzirom da, između ostalog ciljeve energetske politike podrazumevaju i zaštitu životne sredine u onoj meri koliko budemo realizovali odredbe ovog zakona u toj meri ćemo štititi i životnu sredinu. Jer, ušteda ova koju postižemo sada revitalizacijom određenih kapaciteta za toliko procenata smanjujemo emisiju štetnih gasova u termoelektranama ili za koliko smanjimo potrošnju toplotne energije, a možemo da je smanjimo do 30% pa i više procenata, ukoliko se budemo ponašali striktno po odredbama ovog zakona. Mislim da jedan takođe od naših ciljeva jeste i proces stabilizacije i pridruživanja, odnosno regionalne integracije i da je potrebno da o tome vodimo računa. Mi smo članica energetske zajednice, mi smo deo preko energetske zajednice evropskog energetskog tržišta. Frekvenca električne energije danas je u Beogradu i u Briselu ista. Po istim standardima, da kažem, treba da vodimo naš, na primer, elektroenergetski sistem kao što ga vodi i cela Evropa i mislim da je to jako dobro. Ali, ne radimo mi ovo zbog toga da bi se samo harmonizovali sa evropskim zakonodavstvom i postali deo globalnog energetskog tržišta Evrope. I to u prvom redu treba da radimo, zbog sebe, zbog opšte koristi, zbog ušteda i zbog mogućeg daljeg razvoja. Zakon je struktuiran veoma dobro, ima sve ono što bi jedan ovakav zakon trebalo da ima, što slični zakoni u evropskim zemljama imaju. Mislim da nema nijedan razlog da ga svi ne podržimo, jer ćemo time poslati poruku građanima, time ćemo poslati poruku nadležnim sektorima koji se bave ovom problematikom da nam je to zaista životno važno i da je bolje da tu električnu energiju koju uštedimo izvezemo u region. Jer, i danas postoji manjak električne energije na nivou od 20 teravat sati u okruženju. Očekuje se da će 2020. godine možda biti i 24 teravat sati ili da prevedem to u milijarde kilovat sati, to je 24 milijarde kilovat sati električne energije. Znači, postoji realna mogućnost da sve viškove koje bi po toj osnovi ostvarili, a ne bi mogli da plasiramo kod nas, da plasiramo u regionu u kome živimo. Inače, sigurno da bi doprineli i smanjenju uvozne zavisnosti iako istine radi mi nismo uvozno najzavisnija zemlja u regionu. Najmanju energetsku zavisnost ima Rumunija sa nekih 29% uvozne zavisnosti, onda sledimo mi u regionu sa 34%, a posle nas sve druge zemlje su još više energetski zavisne, kao što je u ostalom i najveći deo Evrope zavisan i od prirodnog gasa iz Ruske Federacije i od uglja iz Ruske Federacije, ne samo iz Ruske Federacije. Pošto ovde danas razgovaramo i o ovom drugom zakonu, želim da kažem da postoji podjednaka ili slična uvozna energetska zavisnost naše zemlje sa zemljama u regionu, u Evropi i da nismo jedini mi koji pravimo ovakve aranžmane sa Ruskom Federacijom vezano za ovaj sporazum o dugoročnoj isporuci gasa, nego to rade i druge zemlje. Bili smo privilegovani, a verujem da ćemo biti i dalje, bili smo jedina zemlja koja je mogla da ugovori i tri i pet milijarde dinara normalnih metara kubnih gasa, da povučemo dve i da ne platimo penale za ugovorene količine. Za ostale države to nije važilo. Bilo je još i nekih drugih pogodnosti i mislim da nema nijedan razlog, naprotiv, da treba podržati i danas ratifikovati ovaj sporazum o dugoročnom snabdevanju gasa, jer on nama samo garantuje da ćemo moći imati sigurno snabdevanje, a da ćemo godišnjim ugovorima dogovarati isporuku, količine, cene i sve ostalo kao što je i do sada to bila praksa. Slažem se da ima ovde na tržištu i drugog gasa i ukoliko bi on bio jeftiniji i za nas povoljniji, ne bi bio nijedan razlog da mi to tako ne uradimo. Ali, ne vidim nijedan razlog da ne podržimo, naprotiv, mislim da je jako dobro da podržimo, da ratifikujemo ovaj sporazum da bi obezbedili sigurno snabdevanje Srbije prirodnim gasom. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 14 časova i 15 minuta. Hvala.
Nastavljamo sa radom Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, SPO i DHSS su sa velikom pažnjom pratili sve ono što je prethodilo donošenju Predloga zakona o energetskoj efikasnosti. Naravno, u tom delu je održano niz javnih tribina, skupova, okruglih stolova, uz učešće stručne javnosti, uz zainteresovanost svih onih koji eksploatišu, i distribuiraju i koriste energiju, ali i uz zainteresovanost naših prijatelja i iz Evropske komisije. Ja sam u ime moje poslaničke grupe želeo da kažem nešto, što čini mise, nije u dovoljnoj meri apsolvirano u prethodnim raspravama, a to je pored onoga što će sam zakon regulisati, i što je dobro, jer prvi put mi zakonski regulišemo ovu jako bitnu oblast. To je oblast kojom se svetski lideri često bave na svojim samitima, to je oblast koja je jako zaživela u EU, to je oblast koja nije apstraktnog značaja. Ona je od velikog značaja za uređenje same države, ali i od velikog značaja za život i ekonomiju svakog našeg građana. Mi se često srećemo u javnosti sa tim pojmom održivi razvoj, i ako bi sa građanima razgovarali, oni u potpunosti ne bi znali da definišu šta to znači, održivi razvoj, što se tiče korišćenja energije. Definicije jesu raznorazne, ali obično se pod tim podrazumeva dobra termička, odnosno izolaciona zaštita u smislu uštede energije, pre svega toplote, efikasno korišćenje energije, korišćenje obnovljivih izvora energije i zaštita životne sredine. Gde je Srbija danas u svim ovim parametrima, na jako niskom nivou, bez bilo koje vrste ideoloških odnosa prema svemu ovome, budući da pripadam političkoj stranci koja se sa danom svoga osnivanja zalagala za korenite promene društvenog sistema i za reforme u svim oblastima našeg života, nekako bilo koje društvene teme da se dotaknemo, mi vidimo da imamo prilično neuređene sisteme, tu su neophodne reforme, sistemi koji dosta kasne u svom strukturnom preuređenju u odnosu na razvijene sisteme kojima mi težimo, tako je isto i što se tiče energetske efikasnosti. Procena naših stručnjaka i procena evropskih stručnjaka da je Srbija na nedopustivo niskom nivou u pogledu energetske efikasnosti kod eksploatacije energetskih izvora, kod distribucije i kod krajnjih korisnika, zato što na svim tim poljima mi imamo velike gubitke. Činjenica je da to nije stvar i odgovornost pojedinca, ni jednog ministarstva, to je stvar sistema i onoga što su mnoge kolege pomenule, pre svega razvijanje svesti i potrebne edukacije stanovništva. To polako oživljava, ali ne u dovoljnoj meri. Zadnjih godina veliki stambeni objekti imaju, ako pričamo o uštedi toplotne energije, imaju standarde i projektnu dokumentaciju koja podrazumeva adekvatnu izolaciju, ali čak i u seoskim domaćinstvima, u novogradnjama, srećemo sve više pojavu da ljudi sve više obraćaju pažnju na energetsku efikasnot, na uštede energije, jer sa dobrom izolacijom jednog porodičnog domaćinstva da ušteda u pogledu toplotne energije može biti do 30%. Ta se svest polako razvija, ali po nama ne u dovoljnoj meri i zbog toga smo mi želeli da predložimo da se krene u neku vrstu pozitivne kampanje, ne samo od strane ministarstava, nego svih onih koji, što se tiče zemalja koje su dostigle najviši nivo u energetskoj efikasnosti, učestvuju u promociji same energetske efikasnosti. To su, pored donosioca odluka i kreatori politike, akademske zajednice, velike privatne korporacije, do malih ili malo većih, manje ili više uticajnih nevladinih organizacija, i nevladinog sektora. Naravno da je problem o kome mi pričamo, pre svega strukturne prirode. Često se i u našoj javnosti, i nismo toga u potpunosti svesni, stvara jedna konfuzija oko toga koje mi sisteme treba da promovišemo, kojim sistemima treba da težimo. Evo sada je po istraživanju javnog mnjenja raspoloženje građana što se tiče pristupanja EU na jednoj dosta niskoj lestvici, nešto negde oko 42-43%, ali mnogi građani imaju predubeđenja da su neki drugi sistemi mnogo bolje organizovani itd. Naravno, smatram da naša zemlja kao ozbiljna i odgovorna država treba svim poljima svog delovanja da sarađuje sa svim bitnim i uticajnim zemljama sveta, i sa Ruskom Federacijom, i sa Kinom itd. Ali ako pomenemo, Kinu i njen sistem, evo ovih dana je aktuelna i rasprava o katastrofalnom stanju životne sredine, a to ima veze za korišćenjemenergije, sve je to u uzročno- posledičnoj vezi. Ali imamo i podatke sa druge strane, da je izuzetno nizak standard građana, ali da je Kina po stopi milijardera u svetskim razmerama na mestu broj dva. To govori o jednom sistemu koji se može promovisati kao sistem pravde i jednakosti socijalizma itd a on je sve, samo ne okrenut građaninu, pojedincu, neokrenut pravdi i neokrenut jednakosti. I o tome može dosta toga da se priča. Neko je ovde i pomenuo, jedan dobar primer izgradnje prve hidroelektrane u Srbiji, za proizvodnju električne energije, to je promoter i čovek koji se najviše za to zalagao, je Teslin prijatelj i poštovalac, ugledni Đorđe Stanojević, rektor Beogradskog univerziteta i čuveni fizičar, koji je 1900. godine, na neki način simbolično otvorio prvu hidroelektranu u Srbiji u Užicu na reci Đetinji. To je bila druga hidroelektrana u svetu, a naravno samim tim i prva na Balkanu. Ona je imala i jednu, radila je do sedamdesetih godina prošlog veka, i onda je kod izgradnje pruge Beograd-Bar, jedno vreme bio i zatrpan taj jaz, hidroelektrana nije radila skoro 30 godina, ali je 2000. godine, srećom obnovljena, puštena u rad i ponovo osvetljava grad Užice. Istovremeno gospodin Đorđe Stanojević, je izradio jednu studiju veoma bitnu, studiju o hidroenergetskom potencijalu Srbije, koji je zaista veliki. I uopšte, energetski potencijal Srbije zaista ogroman, ali ćemo se svi složiti s tim nedovoljno iskorišćen. Evo, mi ćemo, ako se ne varam, sredinom ove godine, pustiti u rad, ili tako bi trebalo po planu da bude, šest mini hidrocentrala, uglavnom su sredstva dobijana iz Evropske zajednice,Banke za obnovu i razvoj, odnosno krediti. To je nešto što je dobro jer evropski lideri imaju taj ambiciozan plan tri puta 20%, što znači da planiraju da do 2012. godine smanje emisiju štetnih gasova za 20%, da se ostvari 20% energije iz obnovljivih izvora i smanjenje primarne energije odnosno promovisanje energetske efikasnosti za novih 20%. Druga hidroelektrana je otvorena 1903. godine u Leskovcu na reci Vučjanki i to je dokaz da je i Srbija u tom periodu bila kraljevina. Mi znamo i svesni smo apsolutno te kampanje koja i dalje traje protiv svega što ima veze sa kraljevinom, ali je Srbija definitivno i tada bila u velikoj meri zemlja koja je pratila ono što se dešava u svetu, ne samo u ovim segmentima svog života, nego ako pričamo i poredimo, svaki segment društvenog života krajnje objektivno, videćemo da smo mi u mnogim elementima našeg života u potpunosti bili neko ko primenjuje standarde ili teži da primeni standarde tada najrazvijenijih zemalja sveta. Ako pričamo o tim gubicima energije, oni su zaista veliki, od gubitaka kod proizvodnje energije, od gubitaka u distribuciji, do gubitaka kod samih korisnika, jer mi smo društvo koje nije na taj način ni uredilo jedan deo koji se tiče pravičnosti. Ako pričamo o korišćenju toplotne energije za grejanje porodičnih domaćinstava ili stanova, mi i dalje plaćamo energiju prema kvadraturi a ne prema stvarno utrošenoj energiji. Imamo niz zaista benignih situacija da recimo da je prostorija pregrejana, stan ili kuća i onda vlasnici se snalaze tako što drže po ceo dan otvorene prozore. Zimi šetaju po stanovima sa otvorenim prozorima sa kratkim rukavima itd. i troše ogromnu količinu energije u prazno. Sa druge strane, imamo stanove ili domaćinstva, koji zbog toga što nemaju energetsku dozvolu, nisu napravljeni po svim standardima, zato što ima dosta neracionalnog otvora, dosta gubitka u energiji, nemaju adekvatnu toplotu. Ali, to je stanje takvo kakvo je. Ako pričamo i o toj emisiji štetnih gasova, o kiselim kišama i posledičnim staklenim baštama, videćemo da smo i tu na evropskom dnu. Ako pričamo o pratećim bolestima razno-raznih sistema, pre svega disajnih sistema, videćemo da smo i tu u toj negativnoj lestvici pri samom vrhu. Evo, grad Kragujevac, čiji sam ja poslanik, ima negde preko 5.000 dece sa bolešću respiratornog sistema. To je nasleđe zbog toga što je Kragujevac veliki industrijski i veliki metalski centar, zato što je ogromna emisija štetnih gasova, da ne pričamo samo o tome koliko je tek ugrožena životna sredina kod velikih hidroelektrana zato što je poznato da tzv. "fosilna goriva" za proizvodnju energije, emituju najviše tih negativnih i po zdravlje stanovništva izuzetno opasnih čestica i u vazduh i u zemljište i u vodu. Posledice toga su jako ugroženo zdravlje stanovništva. Ono što SPS i Demohrišćanska stranka Srbije prvo znaju je da je stanje u ovoj oblasti jako loše. Drugo, da je ovo ipak revolucionaran zakon, prvi put se donosi. Nisu ga donele ni vlasti 90-ih, ni vlasti pre toga, ni tzv. "tranzicione" vlasti posle 5. oktobra. Ali, ono što nama sleduje, to je zaista jedan dug proces primene i konačnih efekata od primene ovog zakona, a on će zavisiti i od svakog građanina pojedinca, od investitora, od agencije za energetsku efikasnost, od podzakonskih akata, od svih onih koji su zaduženi da vrše nadzor nad efikasnim korišćenjem energije i onih koji su zaduženi za izdavanje dozvola tzv. "energetskih dozvola". Ovo jeste jedan veliki korak, ali prvi korak u rešenju jednog jako složenog problema. Reći ću vam nešto što su moja lična iskustva. Negde tamo 80-ih godina, posle jednog boravka u Beču, samo na možda 50 i nešto kilometara niz Dunav, svratili smo u Bratislavu. Beč i Bratislava se u pogledu tog evropskog izgleda gradova nisu mnogo razlikovali, ali je razlika bila sledeća – Beč je bio na svakom mestu čist, vazduh je očigledno bio drugačiji, fasade su bile drugačije, ulice su bile drugačije, a Bratislava je bila sva čađava, zamazana, prepuna otpadnih industrijskih materija i videlo se da su bili nekada bitan evropski grad, ali da im je sistem uradio to što je uradio. Srećom, posle dobre promene sistema i posle reformi koje je Slovačka izvršila, pre neku godinu kada sam prolazio istom relacijom, video sam da Bratislava sija u istom sjaju kao i Beč. Jedan drugi primer iz jedne češke državne bolnice, pokazuje kako je razvijana svest na svim nivoima efikasnog korišćenja energije. Naime, u nekoliko bolesničkih soba su bili raspodeljeni pacijenti, bio je zimski period, grejale su se te sobe. Broj pacijenata se smanjio, jednostavno su ljudi koji rade na tim poslovima u bolnici privili ventile na radijatorima u tim prostorijama u kojima ima manje pacijenata. Sve su pacijente smestili u dve sobe, a ostale nisu imale grajanje. Mi takvih jednostavnih primera u našoj praksi nemamo. Da ne pričamo o komunalnom otpadu koji je veliki energetski potencijal, koji je kod nas u potpunosti neiskorišćen. Znamo da je prerada komunalnog otpada i korišćenje komunalnog otpada u proizvodnji energije veliki biznis i veliki potencijal u svetu, ali eto i u tom delu mi kasnimo mnogo za svetom. Ono što se može videti u zemljama EU i kada prolazite automobilom ili letite avionom, to je veliki broj novih modernih vetrenjača. Besplatan izvor energije, vetar duva, vetrenjače vetar pretvaraju u energiju, obnovljiv izvor energije. Naravno, potrebna je investicija da se napravi vetrenjača, to je ozbiljna investicija, ali pričamo o samom izvoru energije koji je obnovljiv. To je nešto verovatno što će biti uz veće korišćenje solarne energije, svih ostalih obnovljivih izvora energije, dobro iskorišćavanje velikog hidroenergetskog potencijala Srbije. Srpski pokret obnove, pre svega našu šansu u EU, odnosno velike potencijale koje mi možemo tamo ispuniti, vidimo i u energiji i u vodi i u proizvodnji zdrave hrane. Ali, da bismo sve to uradili, potrebno je ne samo da poboljšamo energetsku efikasnost, već i da poboljšamo stanje životne sredine koje je jako ugroženo i o tome možemo pričati dosta dugo. Kada je u ovoj Narodnoj skupštini zadnji put menjan Zakon o energetici pre dve godine, ja sam u ime naše poslaničke grupe upravo pričao o ovoj temi. Pričao sam da mi sa nestrpljenjem čekamo od Vlade predlog zakona o energetskoj efikasnosti i kažem, iako je bila tema Zakon o energetici, ovo je ipak sastavni deo jedne te iste materije, jedne te iste oblasti, tako da ovo što sada pričam nije nova priča SPO i DHSS, to je nastavak svega onoga o čemu smo mi ranije pričali. U samom tekstu zakona se nema šta prigovoriti, nema se šta prigovoriti ni namerama, ali ono što će nas interesovati, to je kako će sve ovo zaživeti u praksi. Zbog toga smo mi, zbog toga što smo zaista dobro analizirali ovo stanje i pratili stanje u ovim oblastima, smatramo da pored velikog novca koji treba uložiti u sve ovo, pored novca koji treba da uloži svaki građanin, ipak je ta edukativno promotivna uloga jako bitna. Često i svetski lideri na svojim susretima i samitima, jedna od prvih tema koju pokreću je tema globalnog otopljavanja, tema zaštite životne sredine, tema energetske efikasnosti uz parolu da mi nismo planetu zemlju nasledili od naših očeva, već pozajmili od naše dece. Srpski pokret obnove i Demohrišćanska stranka Srbije će kao ozbiljan poslanički klub i u raspravi pojedinostima ozbiljno uzeti učešće u ovoj raspravi. Nakon razmena argumenata sa jedne i sa druge strane donećemo odluku, ali najverovatnije da ćemo jedan ovakav zakon podržati. Istovremeno ćemo pratiti i niz podzakonskih akata koji će biti doneti iz ove oblasti. Naravno, sretaćemo se i sa gospođom ministrom i sa svima vama uvaženom gospodom iz ministarstva. Kažem, odgovornost nije samo na vama, mi smo i te kako toga svesni. Odgovornosti je i na lokalnim samoupravama i na preduzećima i na svakom građaninu pojedincu, ali dobro je da se konačno krenulo i u ovom jako bitnom segmentu našeg društvenog života, u promene o kojima je Srpski pokret obnove sa Demohrišćanskom strankom Srbije pričao devedesetih godina. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, uvažena gospođo Mihajlović, pred nama je sistemski zakon koji je ovu oblast trebao da uredi mnogo ranije. Bez obzira na sve razloge koje je gospodin Škundrić rekao u svom izlaganju, ne bih mogla da ih uvažim, jer, prosto, činjenica da nije bilo dogovora oko fonda, ne može da opravda razloge je zbog čega ovaj zakon do sada nije donesen. Želela bih da vam uputim pohvalu zbog toga što ste vi i vaše kolege iz ministarstva ovaj zakon predložili već u drugoj polovini prve godine mandata ove Vlade, pre svega zbog građana Srbije. Takođe, zadovoljna sam i činjenicom što su kolege narodni poslanici koji su do sada diskutovali o ovoj temi, nisu je posmatrali, kako bih rekla, jednoznačno usko, samo kroz smanjenje potrošnje energije i njeno racionalnije iskorišćavanje, nego su ovu temu, kao vrlo važnu i široku, posmatrali sa više aspekata, pre svega kroz odnos energije proizvedene iz obnovljivih i konvencionalnih izvora, kroz emisiju štetnih gasova i elemenata, kroz očuvanje životne sredine i posredno kroz zdravlje nacije. Nažalost, moram da kažem da se u ovoj oblasti Republika Srbija po mnogim numeričkim pokazateljima nalazi na začelju kada je u pitanju upoređenje sa drugim evropskim zemljama. U obrazloženju ovog zakona naveli ste upravo razloge zbog kojih je uređenje ove oblasti bilo neophodno i samim tim i donošenje ovog zakona. Izneću samo par činjenica koje su za mene, koja sam laik u ovoj oblasti, ostavile veliki utisak. Na primer, energetski intenzitet u Srbiji je čak dva, tri puta veći nego u zemlji EU. Emisija gasova sa efektom staklene bašte iz energetskog sektora je celih 76%. U Srbiji se na godišnjem nivou emituje 6,2 tona ugljendioksida po glavi stanovnika, što je dva puta više od prosečne misije ovog gasa u zemljama sa sličnim ili istim dohotkom i nivoom razvoja. Ovaj podatak našoj zemlji, nažalost, obezbeđuje i neslavno visoko peto mesto na lestvici najvećih zagađivača životne sredine u konkurenciji 36 evropskih država kada je u pitanju emisija ugljendioksida.Od ukupne emisije ovog gasa čak 15% potiče iz svih vidova saobraćaja, prevashodno drumskog. Odnos energije proizvedene iz obnovljivih i konvencionalnih izvora je takođe krajnje nepovoljan. Imajući u vidu sve navedeno, potpuno je jasno da je donošenje jednog ovakvog zakona apsolutno neophodno, kao i njegova adekvatna primena kroz implementaciju podzakonskih akata. Složila bih se, takođe, sa kolegama koji su rekli da je potrebna trajna edukacija i informisanje svih slojeva stanovništva iz ove oblasti, podizanje nivoa ekološke svesti i menjanje ukorenjenih loših navika. Često se u javnosti špekuliše da mi mnoge zakone usvajamo zbog toga što su oni preuzeti iz EU kao obaveza na našem putu ka EU. Rekla bih da to nije slučaj sa ovim zakonom. Njegova neophodnost usvajanja je zaista evidentna i jasna. Mislim da je on, bez obzira na to što se naslanja na brojne uslove iz EU, neophodan i zbog međunarodnih obaveza preuzetih od strane Republike Srbije i potpisanim ugovorom o energetskoj zajednici između EU i zemalja regiona i ima upravo za cilj da unapredi i popravi sve ono loše što sam rekla, pa je njegova suština pre svega u popravljanju ukupnog standarda stanovništva i stvaranju uslova za kvalitetniji život u Republici Srbiji. Ciljevi koji se donošenjem ovog zakona žele prioritetno postići navedeni su već u članu 2. Predloga zakona i odnose se na povećanje sigurnosti snabdevanja energijom i njeno efikasnije korišćenje, povećanje konkurentnosti privrede, smanjenje negativnih uticaja energetskog sektora na životnu sredinu i podsticanje odgovornog ponašanja prema energiji. Ovde želim posebno da istaknem odgovorno ponašanje prema energiji, jer bez promena tih loših navika u ovoj oblasti teško je ostvarivati ispunjavanje navedenih ciljeva. U tom smislu je i odredba člana 15. tačka 11. koja precizira da nadležno ministarstvo sprovodi javne kampanje i druge edukativne aktivnosti u funkciji jačanja svesti u odnosu na efikasno korišćenje energije i podržava druge izvođače takvih kampanja i aktivnosti. U članu 44. ovog zakona propisana je obaveza investitora da grejnu instalaciju opremi uređajima za regulaciju, što je dobro i što su građani Srbije već dugovremena čekali da se uredi ova oblast na taj način i što je precizirano da se instalirani uređaji moraju prethodno overiti od strane ovlašćenog tela odnosno, Direkcije za mere i dragocene metale. Dakle, na ovaj način se u Republici Srbiji konačno počinje sa uvođenjem dobre dugogodišnje prakse koja postoji u SAD i u EU, da svaki građanin plaća onoliko toplotne energije koliko je potrošio i da se naj način potrošači direktno stimulišu da vode više računa o potrošnji, odnosno uštedi energije. U tom smislu je i odredba člana 47. stav 1. da se u tarifni sistem za usluge daljinskog grejanja uključe kao jedan od elemenata za obračun cene usluge grejanja i izmerenu odnosno stvarno predatu količinu toplotne energije. Član 50. stav 1. obavezuje i javna preduzeća i druga privredna društva da, u odnosu na potencijalne uštede energije, postojećim krajnim kupcima obezbede ugradnju uređaja za merenje predate količine električne energije. Članom 51. definiše se i obaveza distributera toplotne energije, koji pre svega treba da vodi računa da li se radi o priključenju novog objekta na sistem ili je u pitanju rekonstrukcija postojećeg objekta kada su u pitanju ovi uređaji za merenje. Sve ovo je u cilju davanja mogućnosti krajnjim potrošačima da zasnuju ugovorni odnos sa distributerom na jasnim tržišnim osnovama, gde će se tačno znati koliko se energije potrošilo i kolika je cena te energije. Član 52. na gotovo identičan način ustanovljava obavezu i za javna preduzeća i druga privredna društva, koja vrše isporuku prirodnog gasa prema krajnjim kupcima. Smatram da je radi dostizanja ovog cilja izuzetno važna odredba člana 53. koja obavezuje distributere svih oblika energije da jednom mesečno, tokom grejne sezone, na adekvatan način u potpunosti informišu kupce o svim relevantnim činjenicama, a posebno o količini energije koju je kupac preuzeo tokom prethodnog meseca, prosečnoj ceni energije za kupca u tom mesecu, ukupno preuzetoj količini energije i mesečnoj potrošnji energije tokom prethodnih 12 meseci, odnosu preuzetih količina energije u prethodnom mesecu i istommesecu prethodne godine, odnosu količine energije koju je kupac preuzeo i prosečne količine energije koju preuzimaju kupci iste kategorije, načinu da kupac dobije informaciju o dostupnim merama poboljšanja energetske efikasnosti, spisku mera koje kupac može da preuzme u cilju uštede energije, kao i drugim podacima koji mogu biti od značaja za racionalnije korišćenje energije. Član 59. do 62. definiše osnivanje nadležnosti i način raspodele sredstava iz budžetskog fonda Republike Srbije za unapređenje energetske efikasnosti. S obzirom na navedene loše pokazatelje, kada je u pitanju emisija ugljendioksida u drumskom prevozu, bilo je neophodno da se članom 71. do 73. ovog zakona, ustanove i određene obaveze za nadležne organe i organizacije, pre svega za lokalne samouprave, koje imaju više od 20.000 stanovnika i koje su u obavezi da donesu program unapređenja energetske efikasnosti u prevozu, na period od tri godine, kao i da izveštaj o realizaciji tog programa podnesu ministarstvu, najkasnije 30 dana po isteku perioda za koji je program donet. Upravo ova odredba pokazuje koliko je predlagač odlučan da uvede red u ovu oblast i predložene novčane kazne, uključujući i kaznu zatvora u trajanju do 60 dana, pokazuju da je ova oblast ovim zakonom vrlo ozbiljno rešena. Smatram da je ovaj zakon prvi realan korak, ukoliko, naravno, njegove odredbe budu u celosti primenjivane u praksi, u cilju finalne uštede energije od 9% u periodu do 2020. godine i sve njegove odredbe nedvosmisleno ukazuju na glavni cilj, a to je obezbeđivanje racionalnog i ekološki održivog korišćenja energije, čime će se doprineti sigurnijem snabdevanju energijom, povećanju zaposlenosti, konkurentnosti privrede u celini i zaštiti životne sredine, što u krajnjem ishodu koristi svim građanima Srbije. Pošto je ovde bilo kritika od kolega koji su ranije govorili da poslanici vladajuće koalicije ne žele, ili iz nekog razloga ne govore o sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa, želim da kažem da poslanička grupa Nove Srbije pozdravlja potvrđivanje ovog sporazuma. Smatramo da će ovaj sporazum omogućiti sigurnost snabdevanja gasom u Srbiji, obezbediti energetsku bezbednost Republike Srbije. Dobro je što nisu određene ni količine ni cene i kako ste sami rekli da će se o tome raspravljati na godišnjem nivou. Ovaj sporazum za poslaničku grupu Nove Srbije predstavlja prirodnu posledicu dobrih odnosa i ukupne srpsko-ruske međudržavne saradnje čija je kruna gasni aranžman potpisan u Moskvi pre pet godina, a koga smo se nedavno i podsetili ovde tokom rasprave o Predlogu zakona o eksproprijaciji. Potvrđivanjem ovog sporazuma će biti poboljšani uslovi za pouzdano snabdevanje energijom i energentima, omogućiće razvoj energetske infrastrukture i uvođenje savremenih tehnologija, zajedno sa Južnim tokom. Svi oni koji misle, kao što ste i sami rekli, iz bilo kog razloga, da je ovaj sporazum nepovoljan neka predlože drugu mogućnost i ova skupština će raspravljati i o tome. Na kraju želim da kažem da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati i Predlog sporazuma i Predlog zakona o efikasnom korišćenju električne energije. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Srbiji treba ovaj zakon o efikasnom korišćenju energije, jer kad znamo podatak da je efikasnost transformacije primarne energije u finalnu energiju samo 57%, znači 43% energije se baci i nestane, onda je jasno koliko je to potrebno. Da ne govorimo, recimo, sektor domaćinstva gde gotovo 40% energije koju dobijamo i na kraju krajeva platimo se izgubi kroz zidove, vrata, prozore itd, da ne nabrajam. Posebno sam želela da se složim sa vama da ni meni nije jasno zašto ovaj zakon nije ranije donet. Kada sam došla na ovo mesto mi smo krenuli i raspitivali se šta su osnovni razlozi zašto zakon nije već ranije bio u skupštinskoj proceduri. Osnovni razlog zašto nije bio jeste fond, ali mislim da je to neverovatna stvar. Razlog je bio zato što su prethodni želeli da naprave takav fond koji bi imao svog direktora, upravni odbor, puno administracije i raznih drugih mogućnosti. Mi smo se opredelili da se napravi budžetski fond, ali da on bude stručna služba, da nema nikakvog upravnog odbora, da nema direktora, on radi po projektima onako kako se to bude odredilo, da li će finansirati ili sufinansirati projekte, itd.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić.
Gospodine predsedniče, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, kolege pre mene su bez obzira što je tema poprilično široka, uglavnom uspeli da od početka do kraja pokriju svu tematiku koju pokriva ovaj Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije. Na početku želim da kažem da će poslanička grupa Jedinstvena Srbija glasati za ovaj predlog zakona. Potrudiću se da na jedan malo drugačiji način fokusiram dve stvari za koje smatram da su najbitnije, a to je u delu potrošnje taj neracionalni deo i od koga on zavisi. Sa druge strane jedan deo svog izlaganja posvetiću izvorima obnovljive energije. Nisu za sve situacije u životu potrebni zakoni. Neke situacije nisu ni regulisane zakonima, pa ih opet ljudi u skladu sa moralnom i ličnom etikom ispoštuju na pravi način. Veliki broj situacija koje nas prate kroz život su pokrivene zakonom, ali ti zakoni se ne poštuju. Tražiti šta je bolje od ova dva je uvek poprilično teško. Nama je neophodan ovaj zakon pre svega zbog činjenice da imamo najjeftiniju struju u regionu. Kada pričamo o uštedama i racionalnoj potrošnji, oni zbog kojih je cena struje na ovom nivou, građani, nisu oni koji u najvećoj meri neracionalno troše električnu energiju, pre svega zbog činjenice da je oni plaćaju iz svog džepa. Imao sam priliku da vidim spiskove dužnika EPS. Ko su ti veliki dužnici i ko najviše duguje novca? To su uglavnom pravni sistemi, to su javni sistemi, to su različite ustanove, različita privredna društva. Zašto je to tako? Pre svega što se tu nikad nije tražila odgovornost na pravi način, a i činjenica da svi ti ljudi koji su odgovorni za pravljenje tih računa ne moraju da imaju obavezu kao građani da lično moraju da plaćaju iz svog džepa sve te dugove. Iz tog razloga, mislim da je ovaj deo gde sada imamo neke kazne i kaznene odredbe, da je to nešto što je dobro u ovom zakonu. Postavlja se pitanje, a to ćemo videti delom kroz amandmane, da li taj deo možemo malo da popravimo, da bi samu odgovornost odgovornih lica povećali? Krađa struje u nekim gradovima Srbije ide čak do 60% po informacijama do kojih sam uspeo da dođem. Možete da me ispravite ako grešim. Gubici koje imate, ili, hajde da kažem, imamo na mreži, idu od nekih 12% do 18%. Za gubitke u mreži i uopšte da uspemo da rešimo taj veliki problem, potrebna su nam određena sredstva, tako da samu odgovornost ljudi koji treba da to sprovedu u delo zavisi od sredstava, a sredstva nam diktiraju tempo kada će to biti gotovo. Ali ono za šta nam ne treba novac, to je, pre svega, da pokrenemo svest građana Srbije da oni, pre svega, moraju da se potrude da na racionalniji način troše ovu energiju. Poveden sam praksom Jedinstvene Srbije, da svuda tamo gde imamo direktan uticaj na određene stvari, mi preuzimamo inicijativu i pokušavamo da dobrim primerima pokažemo kako se to radi. Imao sam priliku da u prošlom mandatu budem na funkciji zamenika predsednika opštine u Vrnjačkoj Banji. Uspeo sam da dođem do nekih donatora koji su bili raspoloženi da za tri naše ustanove isporuče, poklone, solarne kolektore u vrednosti 50% od ukupnog projekta koji smo tada sproveli u delo, a 50% je finansiralo Ministarstvo zaštite životne sredine. Taj projekat je doveden do kraja i on sada već pokazuje svoje rezultate, samom uštedom na godišnjem nivou. To su poprilično velike pare. Ni mi kada smo to radili, nismo znali kakva ušteda je u pitanju. Ono što želim da podelim sa vama je da sam tog dana sa timom inženjera i profesorom koji to treba da sprovede u delo, treba da napravi projekat, znači na samom početku te akcije, izašao na teren, postavio sam tada pitanje profesoru – kolika će biti ušteda sa ovim sistemom i efikasnijim korišćenjem električne energije u odnosu na investiciju u koju mi ulažemo? Profesor mi je tada u hodniku objekta u kome smo se nalazili, gde su prozori bili otvoreni i obzirom da je padao sneg, svi radijatori su bili maksimalno vreli, profesor je rekao da će se prvi nivo uštede napraviti onog trenutka kada zatvorimo prozore. To je i početak mog uvodnog izlaganja, gde i dalje smatram da svi ljudi u ustanovama i, pre svega, u lokalnim samoupravama, kao i u velikim sistemima, su oni koji mogu da se potrude da potrošnja bude maksimalno racionalna. Još jedan primer koji želim da podelim sa vama, a eto vama da bude jedna preporuka da lakše dođete do svih gradonačelnika i predsednika opštine, je još jedna odluka koju smo mi doneli na lokalnom nivou kod nas u Vrnjačkoj Banji, a to je odluka da pravimo umanjenje komunalija za svaki izgrađeni objekat koji u sebi ima instaliran kilovat snage iz obnovljivog izvora, znači, 15.000 dinara po svakom kilovatu obnovljivog izvora. To je kod nas počelo da se primenjuje u praksi. Sve nove zgrade, hoteli, moteli koji se rade upravo su svesni činjenice da na taj način mogu dosta da uštede. Još jedna preporuka, ako uspete da na sličan način iznađete neki modus kako biste mogli da subvencionišete one opštine i gradove koji se za razliku od nekih drugih trude, jer problem je, ako je neko aktivan, on opet štedi pare i ove države i ovog budžeta i poreskih obveznika, a neko ko je totalno pasivan koristi ista prava i iste privilegije. Naravno, još jednom hoću da kažem da će poslanička grupa JS glasati za oba predloga ova dva zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam što će vaša poslanička grupa glasati za Predlog ovog zakona. Samo da vas informišem da su, recimo, dugovi, odnosno potraživanja EPS blizu milijardu evra, ali tako da je pola-pola, znači oko 50% je privreda i 50% su ta domaćinstva i građani, pošto ste rekli, napravili ste malu razliku iza toga. Slažem se potpuno da je bilo i selektivnog isključenja ili nije bilo isključenja ili su prosto ljudi negovani u tom smislu da ne moraju da plaćaju električnu energiju. Mi smo napravili sada jednu drugu stvar. Naravno, otpisali smo kamate, ponudili smo reprogram, ali uz obavezu da onog trenutka kada se taj reprogram ne bude poštovao, bilo da je u pitanju privredni subjekt, bilo da je u pitanju domaćinstvo, struja će morati da se isključi. Dakle, moramo da počnemo drugačije da se ponašamo. To govorim i zbog ovog drugog dela samog ovog zakona, gde ste govorili o svesti građana. To nije samo pitanje Ministarstva, Vlade, države i ovog parlamenta koji će raspravljati o ovome. Svi poslanici znaju i znaće osnovne stvari iz ovog zakona, a to je pitanje i lokalnih samouprava i gradova i svih nas zajedno, da ljudima objasnimo kakve sve koristi mogu da imaju od ovog zakona, a samim tim da onda globalno imamo povećanje energetske efikasnosti i ono što mi na kraju gledamo, a to je stabilnost, manji uvoz energije i svakako povećanje konkurentnosti. Ono što je veoma važno, važne su nove tehnologije, važno je da industrija i privreda počnu da koriste takvu opremu koja je energetski efikasna. Na kraju krajeva, u Zakonu o javnim nabavkama postoji jedan deo gde se kaže da sada pri javnim nabavkama mora da se ispoštuje i to pitanje, odnosno princip energetske efikasnosti. Ovo jeste prvi korak, ali još važnije od svega, s početka vašeg govora, vraćam se, to je da se zakon primenjuje, da krenu podzakonska akta što pre i da taj zakon zaista počne da se primenjuje, a i smo tu da, između ostalog, kontrolišemo njegovu primenu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić.
Poštovana gospođo Mihajlović, uvažene kolege, najpre, svaka čast za zakon. Čini mi se da je ovo jedan od najboljih zakona, bar u poslednje vreme, koje usvajamo u ovom parlamentu. Kada je u pitanju energetska efikasnost i potrošnja energije u Srbiji, Srbija je po tom pitanju bez premca najveći rasipnik u Evropi, sigurno. Srbija troši 2,5 puta više energije od svetskog proseka i negde gotovo četiri puta više od zemalja EU po uslovno jedinici društvenog bruto proizvoda. Ta činjenica govori mnogo o nama, o našem odnosu prema jednom važnom resursu i govori o tome da smo upravo iz tog razloga u najvećoj meri trenutno na 35 mestu po konkurentnosti u odnosu na 144 zemlje sveta. Dakle, to je i sam zakonodavac konstatovao u ciljevima ovog zakona, gde je povezao direktno energetsku efikasnost za konkurentnošću. Jasno je da sa ovakvim sistemom ne možemo da idemo daleko. Žalosno je to što ovaj zakon nismo doneli bar deset godina ranije. Prošlo je mnogo vremena, mnogo toga smo izgubili, mnogo toga je otišlo u vetar. Neću imati dugu diskusiju. Moji prethodnici su dosta toga rekli. Osvrnuću se na nešto što je gotovo svako spomenuo, pa i vi više puta, na svest. Uspešna implementacija ovog zakona će zavisiti isključivo od toga koliko ćemo svi zajedno uspeti da promeni svest ljudi i odnos prema trošenju energije. Niko od nas ili gotovo niko ne zna šta je iza onog prekidača za struju koji tek tako lako i jednostavno aktiviramo, dobijemo ono što nam treba, da li je to svetlo, TV, kompjuter, mašina za veš ili nešto drugo. Ljudi ne razmišljaju u tom trenutku šta iza toga stoji i kakve su posledice, kako dolazimo do te struje. Jednostavno, ona se troši kao da se nabavlja u samoposluzi, odnosno kao da je tu na licu mesta. To je nešto što sam na ličnom iskustvu shvatio, kada je u pitanju ta svest, nekoliko puta kada sam sopstvenu decu kritikovao da ne gase svetlo za sobom. Oni su komentarisali kako sam maliciozan, kako sam sitničar i kako to nije ništa. Čak su pokušali da mi dokažu da tih pola sata ne košta ni dva dinara. To je tačno. Međutim, kada sam im objasnio da se zbog toga seku šume, da nestaju hektari plodnog zemljišta, da se zagađuje čovekova sredina, pa obzirom da dolazim iz Požarevca, kada sam sa njima odlazio u Kostolac, kada su videli posledice višedecenijskog rada jedne termoelektrane, onda im je tek postalo jasno da nije problem u novcu i nije problem u toj ceni, nego je problem u tome koliko je zapravo stvarno suštinski skupa električna energija ili bilo koji drugi oblik energije, posebno one koje se ne mogu obnavljati. Čini mi se da se u zakonu možda mogli eksplicitno, kada se radi o dokumentima, akcionim planovima, prognanima, pa u onim formulacijama gde se, između ostalog, kaže – program treba naročito da sadrži, možda je trebalo da stoji i obavezna edukacija, ili medijska kampanja, ili bilo šta što se podrazumeva. Siguran sam da u strategiji i u svakom dokumentu, a i vi ste sami o tome govorili, da se spremaju različite brošure, ali nije bilo na odmet da se i to eksplicitno, možda kao neka obaveza navede, ali sam siguran da se to podrazumeva. Možemo da vidimo na svakom koraku tu našu neefikasnost, počev od toga da svaki dan možemo da vidimo uličnu rasvetu koja gori usred bela dana, da u koju god kancelariju, naročito kancelariju tamo gde se radi u javnom sektoru, u državnim institucijama, možemo da vidimo. I ja sam viđao i svi vi, gde zaposleni sede, naravno, parno grejanje radi, tu je i grejalica, obavezno ona kvarcna, ali i otvoren prozor, da bi bio vazduh svež, pošto zebu noge, a kako taj svež vazduh pada dole, onda mora i grejalica. Dakle, to je ta vrsta bahatosti i nemanja nikakvog osećaja, niti svesti kada je u pitanju, konkretno, potrošnja struje ili bilo kog drugog energenta, pogotovo tada kada ljudi znaju da to oni lično ne plaćaju iz džepa. Kada već govorim o svesti, postoji jedna vrsta naopake svesti, potpuno snažno uvrežena, da je struja, zapravo, jeftina, da ne mora da se plaća i da može da se krade. Veliki broj građana ima tu naopaku svest da je sve to dozvoljeno. Ne samo građani, nego mnoge privrede, mnoge kompanije, firme apsolutno ne kalkulišu struju, jer znaju da mogu da je troše, a da je pri tom ne plate. Sami ste spomenuli da je dug više od milijardu evra. Ta vrsta naopake svesti je upravo posledica toga što nismo imali jedan ovakav zakon. Zamislite sada, čini mi se da ste i to danas spomenuli, da nam poraste industrijska proizvodnja za 10%. Morali bi da uvozimo daleko više struje i potpuno bi smanjili, anulirali efekat takvog jednog pozitivnog događaja. Često se govori o tome da su nam potrebni energetski kapaciteti. Slažem se, ali pre toga je potrebno da napravimo uštede koje upravo ovaj zakon može da obezbedi, ukoliko se dosledno pripremi, jer su efekti ovog zakona, zapravo, jednaki efektima izgradnje kapaciteta u oblasti - da li se radi o termoelektranama, hidrocentralama, energiji vetra ili nekoj drugoj, zapravo, ovaj zakon omogućava da ta kofa za koju svi znamo da je bušna i koju godinama punimo iz budžeta, dolivamo, da je daleko jednostavnije da je zakrpimo, a nakon toga punimo. Čini mi se da ovaj zakon, ukoliko bude bio primenjen, može da ima takav jedan efekat. Na kraju, svakako da ćemo podržati jedan ovakav zakon i svesni činjenice da će energije u budućnosti biti sve manje, da će biti sve skuplja, da je izuzetno važan strateški, da kažem, resurs. Svaka vam čast za zakon, uz još jednu konstataciju, da je morao da bude donet najmanje desetak godina ranije, da smo mnogo propustili, mnogo izgubili, ali sam siguran da će i ta svest da ide u nekom pozitivnom pravcu, pa da ćemo svi zajedno ubuduće budemo daleko efikasniji, da manje trošimo energije a da imamo veće efekte. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vama. Vezaću se samo za jednu stvar koju ste pomenuli, a koja je značajna. To što građani Srbije uglavnom koriste električnu energiju za grejanje, oni se ponašaju racionalno, oni gledaju šta je najjeftinije za njih u odnosu na druge energente i biraju prema svom kućnom budžetu ono što njima odgovara. Na državi je, na Vladi i na ministarstvu da utvrdi i da uredi nekoliko stvari, koje radimo u poslednjih šest meseci, a to je da pripremamo jednu cenovnu politiku za koju će se unapred znati kako će se kretati cene. Ne samo cene kao cene, nego da utvrdimo paritete između energenata. Zbog toga smo toliko toga prethodno već uradili u oblasti obnovljivih izvora. Zbog toga se trudimo da krenemo na merenje po utrošku kod toplana. Zbog toga je, u stvari, ovaj zakon o energetskoj efikasnosti. Jer, sve ovo što sam nabrojala i te kako utiče na to da možemo da ponudimo i određenu alternativu, a ne da električna energija, za koju ste sami već rekli šta je sve potrebno da bismo uopšte dobili kilovat čas, se koristi za grejanje. Samo toliko.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo Mihajlović, moji prethodnici su dosta stvari rekli u prilog ovom zakonu, pomenuću neke najvažnije, a radi se o dva zakona. Jedan je zakon o energetskoj efikasnosti, drugi je potvrđivanje Sporazuma sa Ruskom Federacijom o uvozu gasa. Moja diskusija će se više odnositi na zakon o energetskoj efikasnosti, za koji smo svi konstatovali i slažemo se da je ključni zakon, jedan od najvažnijih zakona koji može da unapredi kvalitet naših života. Ovaj zakon, rekli ste u vašem uvodnom izlaganju, kasni tri godine, odnosno bio je spreman za skupštinsku raspravu 2009. godine, a tek ga sad dobijamo u ovakvoj formi i vodimo raspravu o njemu. Rekao bih da ovaj zakon kasni bar jedno 15 -20 godina i da zemlje koje su bile našeg nivoa razvoja su ovakve zakone i mere iz ovih zakona počele da primenjuju daleko ranije. Kao temelj rešavanja problema u energetskom sektoru, a temelj je praktično postavljen u periodu 2004. do 2008. godine, donošenjem Strategije razvoja energetike Republike Srbije, donošenjem programa ostvarivanja te strategije u Zakonu o energetici. Praktično je u toku 2007. godine ovaj zakon, u najvećem delu, bio pripremljen za skupštinsku raspravu i nije dovršen. Da podsetim u to vreme su ministri bili iz DSS. Padom Vlade 2008. godine, taj zakon nije došao u skupštinsku raspravu. U svakom slučaju, najveći deo ove zakonske materije koju danas imamo pred sobom je već tada bio spreman i pripremljen, u najvećem delu, u ovakvom obliku. Opšte je poznata činjenica da je Srbija jedna od najvećih rasipnika energije. Govoreći septembra meseca, kada se donosio Zakon o ukidanju agencije za energetsku efikasnost, govorio o tome da samo neobrazovane i nerazvijene nacije i društva se tako odnose prema energiji. Podaci da se u razvijenim zemljama Evrope, da ne kažem sveta, troši oko 100 – 120 kilovata po metru kvadratnom godišnje, a da se kod nas ta potrošnja kreće od 230 u javnim zgradama, pa čak i do 300 u privatnim zgradama, zaista jako slikovito govore kako se neracionalno i apsolutno neefikasno odnosimo prema energiji. U tom smislu je ovakav zakon preko potreban. Prosto, dolazimo do jednog osnovnog pitanja – šta je razlog tome da se na ovaj način građani ovako odnose prema energiji, odnosno da se ovako neracionalno odnosimo prema energetskim resursima, da rasipamo energiju potpuno nepotrebno? Tu bih naveo dva osnovna razloga. Jedan jeste svest i svakako jačanje svesti kod stanovništava o tome da je neophodno racionalno seodnositi prema energiji i racionalno tu energiju trošiti. Drugi razlog jeste, ono što ste vi pomenuli malo pre, neadekvatna cenovna politika. Potpuno je neshvatljivo da od ukupno potrošene električne energije za domaćinstva, inače 24% ukupne potrošnje, otpada na potrošnju na domaćinstvima, a da od toga 50% električne energije, koja se potroši u domaćinstvima, 65% od te količine potroši na grejanje. Za proizvodnju jednog kilovata električne struje se potroši 4 do 4,5 kilovata, računajući sve gubitke, naravno u prenosnom sistemu, gubitke u proizvodnji toplotne energije, da bi se ta energija dobila kao najkvalitetnija, najbolja u vidu električne energije, a onda čak 65% ukupne potrošnje u domaćinstvima električne energije se pretvori opet u tu istu toplotnu.Dakle, već u startu idemo u odnosu 1:5. Uništimo pet kilovata uglja ili ne znam kog drugog energenta, gasa na primer, da bi smo dobili jedan kilovat te iste toplotne energije koju koristimo kao finalnu energiju. Razlog za to je, naravno neadekvatna cenovna politika, odnosno neadekvatan sistem. Cena energije za domaćinstva, za osnovnu potrošnju električne energije govorim, za osnovnu potrošnju mora da ima i tu socijalnu komponentu, ali samo za ona domaćinstva koja troše na racionalan način, odnosno dokle je taj broj kilovata adekvatan minimalnoj potrošnji. Sve što izlazi iz tog okvira, dakle, preko 1000, 1200, 1500 kilovata, mora da ima daleko veću cenu električne energije da bi prosto bilo destimulativno za potrošnju te električne energije za grejanje. Što se tiče samog zakona, on je, dakle, na prvi pogled obiman, ali je u principu načelan i on je obradio nekoliko segmenata. Prvo, je obradio politiku i strategiju efikasnog korišćenja energije. Zatim, ovim zakonom se predviđa uvođenje energetskih menadžera i energetskih savetnika koji su ustvari ta stručna lica koja treba da sprovode politiku energetske efikasnosti, da na organizovani način sprovode mere, donose mere u lokalnim samoupravama ili javnim preduzećima i drugim potrošačima energije, najvećim potrošačima energije. Takođe se u ovom zakonu uvodi i obaveza označavanja proizvoda, odnosno onih koji troše električnu energiju, bele tehnike i svih drugih kućnih aparata, tzv energetski razredi, koji do sada jesu postojali na našem tržištu, ali u glavnom kao uvozni proizvodi. Što se tiče naših proizvoda, ta obaveza nije postojala, te je to još jedna kvalitetna novina. U zakonu je takođe obrađena materija energetske efikasnosti u samoj proizvodnji energije. Malo pre ste rekli da je u procesu proizvodnje ta efikasnost prilično na niskom nivou i da postoje razvojem nauke nove tehnologije koje su daleko efikasnije i u tom smislu je potrebno da i naša energetska postrojenja primene te nove tehnologije, što će ih i ovaj zakon naterati. Obrađena je i materija energetske efikasnosti u saobraćaju, odnosno transportu. Veoma veliki procenat energije se potroši u samom transportu, gde se mogu napraviti veoma velike uštede. Ono što je po nama najvažnije da se predviđa finansijska podrška za sprovođenje ovih mera kroz osnivanje budžetskog fonda za sprovođenje mera energetske efikasnosti i kroz podsticajne mere za sprovođenje energetske efikasnosti u vidu poreskih, carinskih i drugih olakšica. Ono što je neka prva moja primedba jeste što se u delu koji govori o poreskim, carinskim i drugim olakšicama, sem načelne odredbe da se mogu utvrditi poreske, carinske i druge olakšice, ne govori ništa više o tome. Pretpostavljam da se ta materija uređuje nekim drugim zakonima, ali je moglo da se bar navede za koje vrste proizvoda ili izolacionih, građevinskih i drugih materijala te mere treba da budu predviđene, naročito ako se ima u vidu podatak da se prema strategiji razvoja energetike, odnosno programu ostvarivanja strategije kroz sprovođenje mera u zgradarstvu zamenom sijalica, primenom standarda u smislu gradnje kroz izolaciju objekata, zamenu stolarije ili drugih mera može napraviti neverovatna ušteda od čak 10 hiljada gigavat sati energije, što odgovara godišnjoj uštedi od 350 miliona evra na godišnjem nivou, što godišnje predstavlja izuzetno veliku sumu. Primera radi, Srbija se zadužila sa 350 miliona evra da gradi autoput od Beograda do Čačka. Zamislite na godišnjem nivou kada bi uštedeli toliko para koliko bi smo mogli autoputeva da izgradimo, da ne rasipamo toliko energije. To je teoretska cifra. Ali, kroz sprovođenje svih mera čak se može i na taj način razmišljati. Što se tiče same energetske efikasnosti u zgradarstvu, neophodno je stimulisati građane i domaćinstva da primene sve mere energetske efikasnosti kroz zamenu stolarije, kvalitetniji građevinski materijal, ali i kroz izolacije zgrada koji su danas najveći rasipači energije. Pretpostavljam da će te to kroz podzakonske akte i akte oko osnivanja budžetskog fonda za energetsku efikasnost detaljnije razraditi. Građani na sličan način razmišljaju, naročito ako cene energije budu rasle, a verovatno će rasti u budućem periodu. Imaće motiv da primene sve ove mere, ali će im biti potrebna i finansijska podrška u vidu jeftinih ili beskamatnih kredita, u vidu poreskih olakšica, oslobađanja od PDV nekih proizvoda koji se koriste za izolaciju. Tako da je neophodno što je moguće više novca upumpati u taj budžetski fond kako bi efekti bili mnogo veći. Nažalost, u zakonu se ne govori o tome sa kolikim novcem će raspolagati budžetski fond. Verovatno i nije moglo biti drugačije predviđeno. Jedna od naših primedbi je što kada se govori o budžetskom fondu nije predviđeno da se budžetski fond može puniti i od raznih taksi ekoloških od onih koji proizvode energiju, emituju štetne gasove, da se može predvideti taksa na gorivo, taksa na potrošnju uglja ili bilo kog drugog energenta. Na taj način bi bilo daleko predvidljivije i stabilnije punjenje fonda, više para u fondu. Ovako predviđanje da će se u državnom budžetu odvajati određena svota novca za budžetski fond za energetsku efikasnost je prilično, po meni, klimava stvar, imajući u vidu stanje u našem budžetu i imajući u vidu to da se taj budžet nažalost dobrim delom puni od kredita koje država uzima da bi održala osnovne aktivnosti države. Još jedna od primedbi koja se konkretno tiče ovog zakona jeste član 54, kao i član 55, koji govore o kontroli sistema za grejanje i kotlova i kontroli sistema za klimatizaciju, gde se predviđa obaveza da sva domaćinstva koja imaju kotlove veće od 20 kilovata su dužna da obezbede sprovođenje kontrole kotlova, što mislim da nije čak ni racionalno ni uputno, obzirom da je taj broj domaćinstava izuzetno visok. Stvorićemo jednu veliku administraciju i birokratiju, da svako ko se greje preko centralnog kotla mora da ima i taj namet da kontroliše njegovu efikasnost, vrlo često i da za to plaća odgovarajuću naknadu. Takođe, ista primedba se odnosi i na član 55, a koji se odnosi na sisteme za klimatizaciju, gde se kaže da vlasnik objekta ili dela objekta gde je ugrađen sistem za klimatizaciju nominalne rashladne snage veće od 12 kilovata dužan je da obezbedi sprovođenje redovnih kontrola tog sistema. Ispašće da će svaka kuća morati da kontroliše svoje klima uređaje. Mislim da je tu bilo daleko svrsishodnije da se odredba zakona odnosila na centralne sisteme za rashlađivanje, a ne samo na pojedinačne. Na kraju krajeva, ti sistemi za hlađenje, koji su ovde predviđeni u članu 55, su električni uređaji koji pri kupovini imaju svoj energetski razred. Ne vidim svrhu zašto bi neko morao da kontroliše pored sertifikata proizvođača, a koji garantuje da određeni proizvod ima određeni kvalitet, odnosno energetski razred. Na kraju, DSS smatra da je ovaj zakon veoma važan i mnoge njegove odredbe jesu vrlo kvalitetno obrađene. Ne odgovara nam i mislimo da nije pametno, čak za vas, kao ministra, da se u svakom drugom, trećem članu govori da ministar propisuje bliže uslove za obrasce, propisuje bliže uslove izgleda izveštaja itd. Mislim da ministarstvo i vaši saradnici to treba da rade, a ministar treba da se bavi strateškim stvarima, što se tiče energetike, a ne pojedinačnim stvarima. Što se DSS tiče, podneli smo desetak amandmana i u skladu sa time šta će biti sa tim amandmanima, da li će biti prihvaćeni ili ne, opredelićemo se u danu za glasanje da li ćemo ga podržati. Želim da izrazim zadovoljstvo što je zakon konačno došao pred poslanike i što će konačno biti usvojen sa nadom da će budžetski fond, koji je u stvari glavna potpora za sprovođenje zakona, biti adekvatno popunjen kako bi se ove mere što pre sprovele i kako bi benefiti bili što pre vidljivi. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
U većini stvari se slažem sa vama, ali samo da dopunim, a vezano za poreske i carinske olakšice koje ste pominjali. One će svakako biti uređene podzakonskim aktom i to u roku od 12 meseci. Upravo ti članovi zakona su u prelaznim odredbama napisani da će u roku od 12 meseci taj podzakonski akt biti donet. Vezano za budžetski fond, on se neće puniti samo kroz budžet, odnosno izdvajanjem novca iz budžeta, nego može i kroz donacije i kredite, a što smo takođe stavili u zakon. Što se kontrole tiče, ta kontrola klima preko 12 kilovata ili kotlova od 20 kilovata, to su vam 100 kvadrata stanovi, zgrade, kuće, svejedno, ili 150 ako su u pitanju klime. Naravno, moramo da kontrolišemo, bez obzira na taj sertifikat koji ste vi pomenuli. Naše je mišljenje da ne bismo imali problema i kroz ugovore o uslugama o kojima ćemo verovatno pričati, to je neophodan deo kontrole. Možda ćemo kasnije nekim izmenama u budućnosti doći do zaključka da nam je to višak, ali za sada, po svim procenama koje radimo, se čini da je to neophodno da uradimo. To nije niska granica, već sam rekla 100 – 150 kvadrata. To nije malo.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, replika.
Hvala vam na odgovoru. Razumeo sam da će podzakonskim aktima biti uređene, ne samo ove stvari koje se tiču carinskih i poreskih olakšica, već i neke druge stvari. Imam primedbu da je 12 meseci širok i dugačak rok. Govorili smo o tome da je zakon bio neophodan daleko ranije. Tri godine stoji u ministarstvu, nije pred poslanicima, sada će biti usvojen, a tek za godinu dana ili najduže za godinu dana će biti doneti podzakonski akti. Pretpostavljam da će ministarstvo sa svojim kapacitetima učiniti sve da ti rokovi budu kraći, ali mislim, ne samo te materije, u mnogim članovima se predviđa rok od 12 meseci, što mislim da je dugačak rok. Postoje daleko primereniji rokovi od tri do šest meseci koji mogu da budu primenjeni u ovom zakonu.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas na dnevnom redu Zakon o efikasnom korišćenju energije. Ovaj zakon je, kao što stoji u obrazloženju, pripremila prethodna Vlada i uz neke manje izmene stavila ga je u skupštinsku proceduru nova Vlada. Uz to poznato je da je taj zakon 2011. godine sačinjen na osnovu studije koju je finansirala japanska Vlada, odnosno japanska Agencija za međunarodnu saradnju. Međutim, kako to biva sa ovom Vladom, isto tako i sa ovim ministarstvom, sve što je moguće unazaditi, čak i ono što je dobro napravljeno, oni to uspevaju. Nekoliko primera koje ću navesti u ovom zakonu to jako dobro svedoče. Osnovna primedba jeste da on nije u egzistenciji sa Zakonom o energetici i da je osnovna, ključna, rekao bih, primedba što će primena ovog zakona biti negde tamo za godinu i po dana, kao neki dan kada smo raspravljali o javnim beležnicima, pa je rečeno da se odlaže primena za godinu dana, pa su čak i mediji preneli da je primena odložena za godinu dana, a vi ste na jedan vaš prefinjen način, u amandmanu, izglasali da je primena tog zakona odložena za godinu i po dana. Nije isključeno da će primena ključnih odredbi ovog zakona biti odložena na dve godine i posle dve godine ko zna na koje još vreme. Reći ću vam, ministarko, na koje ključne odredbe mislim. Demokratska stranka se zalaže, to nije sporno, za mere koje bi dovele do povećanja sigurnosti u snabdevanju energijom, naravno i efikasnije korišćenje energije, ali ključna stvar, na čemu je DS insistirala i insistira, jeste da se potrošačima omogući da utrošenu energiju plaćaju u količini koju su potrošili, a ne na bazi paušalnih ocena, a najčešće na bazi kvadratnog metra. Svakako da se zalažemo za smanjivanje, odnosno svođenja na minimalnu meru rasipanja energije. Nismo mi tako bogata zemlja da otvaramo prozore kada želimo da smanjimo temperaturu u stanovima, da mesec dana ne živimo u stanu, a da se stan greje. Nismo mi toliko bogati da ne možemo, sa druge strane, nismo toliko siromašni da uložimo novac u popravku prozora, u izolaciju kuća kako bi štedeli više energije. To rade sve bogate zemlje i zbog toga su i bogate. Međutim, ovaj zakon ne ide ka tom cilju. Rekao sam neke ključne odredbe, kojim je ova Vlada uspela da pokvari dobar zakon, jesu u činjenici da rok primene zakona koji se odnosi na obavezno sačinjavanje tarifnih pravilnika, usvajanje od lokalnih samouprava, koji je regulisan u članu 51. ovog zakona. Tu se kaže da će se primena tarifnog sistema, iz člana 47. stav 1. ovog zakona, u roku koji propiše nadležni organ jedinice lokalne samouprave, koji ne može biti duži od 18 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Sada vas pitam, gospođo ministarko, zbog čega, kada pojedini lokalni operateri, odnosno isporučioci toplotne energije imaju mogućnost u ovom momentu da mere, odnosno učitavaju utrošenu toplotnu energiju, da je naplaćuju prema utrošku, da se omogući ušteda toplotne energije i ono što sam malopre rekao, da se izbegne rasipanje toplotne energije kroz prozor? Zbog čega niste dali takvu zakonsku obavezu da obavežete sve operatere, odnosno isporučioce toplotne energije koji imaju u ovom momentu ugrađene kalorimetre, kako se popularno zovu, u podstanice, odnosno na ulazu u zgradu, zbog čega im niste dali rok da do naredne grejne sezone obezbede merenje, očitavanje toplotne energije na taj način? U redu je 18 meseci za one koji nemaju mogućnost da sada očitavaju utrošenu toplotnu energiju. Međutim, pošto sam radio u tom sektoru znam da ima najmanje deset gradova u kojima se već sada može očitavati toplotna energija. Istina, možda ne na nivou pojedinog stana, ali sigurno na nivou građevinskog objekta kao celine. To bi već kroz ugradnju regulatora toplote omogućilo da ljudi štede toplotnu energiju i da zato manje plaćaju. S druge strane, definisali ste utrošak i formiranje cene na jedan veoma, rekao bih, staromodan način, na jedan arhaičan način. U članu 47. kažete – nadležni organi jedinice lokalne samouprave dužni su da u tarifni sistem za usluge daljinskog grejanja uključe kao jedan od elemenata za obračun cena usluge grejane i izmirene, odnosno stvarno predatu količinu toplotne energije. Šta to znači? Da je utrošak toplotne energije samo jedan parametar u ceni toplotne energije. To znači da vi i dalje zadržavate u pravnom sistemu angažovanu snagu, kvadratne metre, sve moguće druge parametre koje lokalna samouprava može kroz tarifne pravilnike da uključi. Da to nije tako, onda bi u ovom članu pisalo da je osnovna kategorija za naplatu toplotne energije utrošena toplotna energija. Onda ne bi bilo svejedno koliko neko troši toplotne energije, već bi to bio osnovni parametar za utvrđivanje cene, odnosno najmanje, recimo, 70% ukupne cene. S druge strane, rekao bih da tamo gde ste mogli niste ovaj zakon prilagodili uslovima koji važe u Srbiji, činjenici da materijalni uslovi, pre svega govorim o energetskom potencijalu primaoca energije, nisu na adekvatnom nivou i da ih treba podizati. Takođe, niste dovoljno učinili da ovim zakonom propišete obavezu lokalnih samouprava, ako hoćete i države, pa i distributera, za izgradnju svesti od neophodnosti uštede toplotne energije i svih drugih vidova energije. Dakle, vezao sam se za toplotnu kada sam govorio o primerima svih drugih vidova energije. U tom smislu fale odredbe imperativne prirode koje bi na neki način obavezale od predškolskih ustanova, osnovnih škola na edukaciju za neophodnost uštede toplotne, odnosno energije uopšte. Kada je u pitanju zaštita životne sredine, svakako da je veoma bitno da kroz štednju energije smanjimo emisiju štetnih gasova u vazduh. Međutim, možda ćete vi to rešiti na taj način što ćete povećati dozvoljeni nivo aero-zagađenja, kao što ste to rešili konkretno u slučaju prisustva aflatoksina u mleku. Usput imam jedno pitanje, gospođo ministarko, da li ste i vi glasali za tu čuvenu uredbu kada je u pitanju desetorostruko povećanje aflatoksina u mleku? Ne izjašnjavate se? Ali, to nije nebitno, to ima veze sa ovim zakonom. Dakle, drugi ministri u regionu, recimo, su predložili da se to mleko, koje je otrovno za ljude, troši kao pogonsko gorivo, odnosno da se troši kao energent. Zašto vi to niste učinili? Dobro, s jednim razlogom zato što nemate takva postrojenja u kojima bi to radili, ali ste možda mogli da izvezete to kancerogeno mleko, a ne da uvozite kancerogeno mleko u Srbiju. Kada je u pitanju konkurentnost i kogeneracija, o kojoj je ovde bilo dosta reči, čude me, pravo da vam kažem, napadi koje ste vi i koleginica iz Nove Srbije uputili na račun bivšeg ministra, gospodina Škundrića, dok on nije bio u sali. Mislim da ste se osvrtali na fond, da je on insistirao da to bude fond sa nekim organima, telima itd. Ali, vi opet niste pobegli od fonda, opet u ovom zakonu planirate formiranje budžetskog fonda. Rekli ste samo sa strukturom zaposlenih, verovatno, bez rukovodstva, jer ćete vi kao ministar rukovoditi tim fondom. Da vas podsetim samo da ste vi obećali da ćete ne znam koliko agencija ukinuti, ukinuli ste svega šest od 130-140, a danas uvodite novi fond kroz ovaj zakon. Kakva su iskustva iz sveta po ovom pitanju i gde mi treba da težimo? Treba svakako, kako je gospodin Škundrić rekao, da se poredimo sa Danskom, međutim, moramo da podignemo i nivo svesti. Imao sam priliku, recimo, da budem u jednom gradu u Danskoj, u Ohusu. Posetio sam njihovu toplanu i oni, recimo, greju glavnu ulicu. Znači, glavno šetalište u tom gradu se greje. S druge strane, oni ne rasipaju toplotnu energiju, električnu energiju na druge načine. Oni na jednom mestu štede, a na drugi način upotrebljavaju tamo gde je građanima vrlo korisno. Da li oni drže ceo dan upaljena svetla u hodnicima? Ne, samo kada se u hodnicima nalazi neko živo biće, odnosno čovek. Da li oni greju stanove kada u stanu ne borave ljudi? Ne, oni greju stanove koliko im je potrebno i koliko je to za njih pristojno. Zbog toga insistiram da primenite zakon gde je to moguće već od naredne grejne sezone. Imate sve moguće elemente za to. Imate Zakon o energetici, imate zakon koji sada donosimo, imate čak u nekim gradovima već usvojene tarifne pravilnike, koji su donekle u skladu sa ovim zakonom, istina, mnogo strožiji i rigorozniji zato što kao osnovni parametar uzimaju utrošak toplotne energije, a vi ste to na neki način relativizovali. Ovaj zakon ne daje baš kvalitetan odgovor na sva pitanja kada su u pitanju sankcije za nepoštovanje odredbi ovog zakona. Tako je, recimo, odredba koja sankcioniše nepostupanje po onom pomenutom članu da je neophodno primeniti tarifni pravilnik, kako ste vi napisali, kazna je od jedan do tri miliona za pravno lice. Ne zaboravite da pravna lica koja su distributeri toplotne energije imaju najčešće profit u velikim gradovima, Novi Sad, Beograd, koji je veći od milijardu dinara i više. Šta će za njih značiti kazna od jedan do tri miliona, za slučaj da ne primene tarifni pravilnik? Za odgovorno lice je to 100 do 200 hiljada. Smatram da će oni biti slobodni da ne primene taj tarifni pravilnik, pa čak i ako ovaj zakon stupi na snagu, kako ste vi rekli, na 18 meseci, da se razumemo, u tom delu koji je, po meni, ključan. Dakle, u tom delu gde vi prelazite, gde preuzimate prvi korak i merite toplotnu energiju po utrošku. Smatram da bi država trebalo da podstakne korisnike toplotne energije da ugrađuju kalorimetre i da bi tu morale odredbe biti eksplicitnije, u smislu pomoći države, lokalne samouprave i lokalnog operatera, u tom smislu jer ćete imati problema kada su u pitanju kolektivna stanovanja. To pitanje nije ovim zakonom rešeno, teško i da može da bude rešeno. Šta ćete ukoliko 99% stanara u jednoj zgradi bude želelo da ugradi kalorimetre i regulatore toplote, a 1%, recimo, ne bude želeo da to učini? S druge strane, niste jednu ključnu stvar obezbedili, a to je da primena tarifnog pravilnika, po kojoj bi utrošak toplotne energije bio jedan od osnova, ne znači za korisnike veću cenu. Dakle, ako sam plaćao 5.000 dinara do sada grejanje koje se obračunavalo po kvadratnom metru i ako sutra, kada uvedete očitavanje po utrošku, budem plaćao 7.000 dinara, dakle, ako ne budem dirao merače toplotne energije, dakle, ako se budem na isti način grejao, kakvu ću imati stimulaciju da uvedem merače toplotne energije? U tom smislu, smatram da je jedna odredba kojom bi se zabranilo operaterima da u momentu uvođenja novog tarifnog sistema podignu cenu toplotne energije bila neophodna, dakle, da se uvođenje merenja po utrošku ne iskoristi za povećanje cena energije. Na kraju, DS je podnela nekoliko amandmana. Skrenuo sam pažnju na, za nas, najvažnija pitanja, to su rokovi, ali i neka pitanja koja se tiču mogućnosti i prava autonomne pokrajine za uređivanje nekih oblasti energetske efikasnosti. U zavisnosti od toga, DS će se u danu za glasanje odlučiti, ali ovakav zakon, bez korekcija, nećemo moći podržati. Hvala. (Veroljub Arsić, s mesta: Po Poslovniku.)
Gospodine Arsiću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, bili ste dužni da opomenete prethodnog govornika, a to po članu 106. stav 1. i članu 107. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zato što iznosi ovde činjenice koje mogu da uznemire domaću javnost, pogotovo kada spominje "otrov od mleka" jer on je, izgleda mi, na tom otrovu, ne – izgleda mi, nego sam potpuno siguran, odrastao, pošto je taj pravilnik važio do pre dve godine. Isto tako, kada daje te izjave, trebalo bi da vodi računa o tome da može da se zameri nekim jako ozbiljnim zemljama, gde su odredbe koje mi sada imamo, po važećem pravilniku, identične njihovim. Mogu da razumem da vi ne smatrate Rusku Federaciju ozbiljnom zemljom, ali ne mogu da razumem da smatrate neozbiljnom zemlju, recimo, Kanadu, koja, izgleda, ne brine o građanima svojim, nego im daje da piju otrov. O tome da li je pravilnik poštovan ili nije, o tome sam uvek spreman, da bilo ko da je ministar u Vladi Republike Srbije treba da odgovara zašto nije bio u mogućnosti da ispoštuje pravilnik. Isto tako, EU je, po tom pravilniku koji je donela 1998. godine, dala i određeni prelazni period da se nacionalne laboratorije spreme za tako nešto, a vaša Vlada je donela pravilnik kojim, sa onim sredstvima koje je imala u trenutku donošenja, država nije mogla da vrši jednu takvu kontrolu. Svakako, to ne opravdava sadašnju Vladu za propuste po pitanju kontrole pravilnika. Taj čuveni alfatoksin, kako se već zove, koliko je sada nama poznato, samo jedna jedina laboratorija može da kontroliše u EU. Isto tako sam spreman da povedemo i diskusiju šta je sve radila veterinarska inspekcija kada se uvozilo meso, da li je bila vršena kontrola, pogotovo dok je bio ministar iz stada vaše stranke.
Mislim da nije povređen Poslovnik. Shvatio sam prethodnog izlagača, da je on upotrebio, jeste govorio o mleku, ali povodom njegovog iskorišćavanja u energetske svrhe, kada je o tome reč. Moram priznati da ste i vi iskoristili priliku da date repliku kroz povredu Poslovnika. Pitam, da li smatrate da treba da se izjasnimo? (Ne.) Hvala. Gospodine Veselinoviću, pošto je bila povreda Poslovnika, nemate pravo na repliku. Neću vam dozvolite. Ima reč ministarka Zorana Mihajlović.
Hvala lepo. Na samom početku, samo da vam kažem, poštovani poslaniče, nismo na pijaci, pošto kada me pitate da li sam glasala za pravilnik, odnosno uredbu, kako ste to nazvali, glavom mi govorite, to mislim da nije korektno. Ja uvek sačekam da svi kažu sve što imaju, pa odgovorim. Za vašu informaciju, nije u pitanju uredba, u pitanju je pravilnik. Njega donosi resorno ministarstvo, a Vlada tu ne donosi odluke. Dalje, kada ste govorili za ovaj zakon da nisu manje izmene u ovom zakonu, moram odmah da vam kažem da to apsolutno nije tačno. Ogromne su izmene u ovom zakonu, u odnosu na razne predloge koji su postojali u prethodnom periodu. Neću vas da pitam, pošto ste bili deo Vlade, odnosno činili ste Vladu, zašto ovaj zakon niste doneli ranije jer je Srbija mogla prethodnih godina, da je imala ovakav zakon, potpuno da bude energetski bezbedna. Niste ga doneli, a izmene su ogromne. Tiču se i energetskih menadžera i budžetskog fonda drugačijeg i tih kaznenih odredbi kojih ću se svakako dotaći, jer ste i o njima govorili. Kada govorite, vezano za merenje po utrošku energije, moram da vam kažem prvo da od 57 toplana, danas u Srbiji sedam to svakako koristi. Mi smo upravo pre nekoliko meseci, u dogovoru sa Udruženjem Toplana, dogovorili, dakle, pored one uredbe koju smo dali, dali smo im i tarifni sistem, dakle, pravilnik da usvoje u svojim toplanama. Nije sve to tako jednostavno, imajući u vidu u kakvom stanju se nalaze javno komunalna preduzeća, pre svega toplane, po Srbiji. Negde je to lakše, negde je teže, ali će svakako biti obavezujuće. Po ovom zakonu, 2015. godine, svi moraju biti na merenju po utrošku. To je otprilike i svima jasno, ali to ne mogu sami. Iako su sada toplane u ingerenciji lokalnih samouprava, što se pokazalo da za energetsku bezbednost nije dobro, mi smo tu ipak da u tom smislu pomognemo. Dakle, toplane svakako u tom delu neće biti same. Država je ta, već sam najavila, koja će pomoći da se ugrade centralni kalorimetri u sve zgrade, upravo zbog toga da bi toplane mogle što pre da se prilagode i da krenu na merenje po utrošku, što mislim da jeste svakako značajno. Kada govorite, znate da se DS zalaže da potrošači imaju mogućnost, odnosno da plaćaju utrošenu energiju, sada vas pitam – šta ste radili svih prethodnih godina? Zašto se time niste pozabavili? Kažete da ste za to da se ne rasipa energija. Šta ste radili prethodnih godina? Dakle, toliko toga je prethodna Vlada mogla da uradi, upravo u oblasti energetske politike, naročito u oblasti energetske efikasnosti. Nije uradila, niste uradili. Prema tome, kritike te vrste, drago mi je da se za to zalažete i sjajna je stvar da se zalažete za povećanje energetske efikasnosti, za merenje po utrošku, za racionalno korišćenje energije, ali mora nešto i da se uradi. Mi smo seli i uradili i vezano za toplane koje nisu u našoj ingerenciji, vezano za ovaj zakon. Potpuni novitet jeste budžetski fond. Razumem i kada vi kažete da smo mi tu objašnjavali da je reč o nekim organima. Ne, nije o nekim organima, nego, znate, predlog prethodnika je bio fond u kojem je trebalo da postoji, kao što sam rekla, da ponovim još jedanput, upravni odbor, direktori, čitava administracija. U našem predlogu to je budžetski fond, koji je samo jedna stavka u budžetu a ja verujem da se vama sviđa prvi predlog mnogo više. To je isti onakav predlog kako je funkcionisao Fond za zaštitu životne sredine u kojoj je upravo vaš član, gospodin Dulić, bio predsednik upravnog odbora i u kojem su postojali neverovatni pravilnici. Dakle, da ponovim još jedanput, da će fond kofinansirati određene projekte, pa u tom smislu nema javnog poziva, pa nema javnog poziva onda kada fond, recimo sufinansira 1% projekta, takvi su fondovi nekad bili, sada to nije takav slučaj, da ne govorim o tome da je pomenuti predsednik upravnog odbora, po odluci državnog revizora izgubio pravo potpisa, upravo kao predsednik upravnog odbora tog fonda. Dakle, takav fond nije, ovo je sasvim drugačija vrsta fonda, ovo je fond koji samo ima svoj račun, gde će se svakako finansirati projekti iz oblasti energetske efikasnosti. Ono što mislim da jeste još značajno, jer ste to pokazali i rekli da smatrate da ima problema u samom zakonu, jeste pitanje izgradnje svesti i rekli ste da treba da bude zakonom propisano da se rade razne kampanje itd. Ne slažem se da treba da bude propisano zakonom, verujem da se tu opet vezujete za - očistimo Srbiju i razne kampanje koje su postojale, pa su one izgledale kako su izgledale i da ponovim još jedanput, mnogo novca je otišlo kroz te kampanje. U ovom smislu to neće biti tako. Dakle, mi smo se povezali i sa Konferencijom stalnih gradova i opština i sa svim lokalnim samoupravama i gradovima, svima je u interesu da ovaj zakon zaživi i svima je u interesu da se učini apsolutno sve, dakle, kroz određene informacije, da građani i privreda znaju šta im ovaj zakon može doneti. Tu bih se zadržala, ukoliko sam nešto preskočila, vi me podsetite, odgovoriću vam.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, replika.
Ministarko, nismo na pijaci. Molim vas da ne vređate Narodnu skupštinu, mi smo u Narodnoj skupštini, lepo sam vas pitao. Ja sam preko javnih sredstava informisanja, kao i svi poslanici koji ovde sede, čuli ministra Kneževića da je rekao da je Vlada donela odluku, možda je to jedna još od laži, koju je u poslednje vreme izneo. S druge strane, kada je u pitanju fond, nisam mislio na Fond za zaštitu životne sredine, a tačno je da od kada ste vi na mestu ministra, se Srbija ne čisti, da merni uređaji, recimo u Pančevu za merenje zagađenja vazduha ne rade. S druge strane, toksin, za one koji ne znaju znači otrov i kada sam govorio o otrovu.
Molim vas Veselinoviću, ostavite sada mleko, vratite se na temu, a ako vi želite sada da raspravljamo o alfatoksinu i o mleku, onda nas neće voditi nigde. Molim vas, da se vratite na temu i dozvoliću vam stvarno, da ako je u pitanju koja je na dnevnom redu pričate koliko god hoćete, u granicama vašeg vremena, ali vas molim da mleko ostavite po strani, bar za sada.
Nažalost, građani su mleko morali ostaviti po strani, ali moram da odgovorim ministarki na jednu neistinu koju je zaista izrekla. Nije tačno da prethodna Vlada nije radila ništa na energetskoj efikasnosti. Ministarko, ako ste imalo pratili energetiku, u prethodnom periodu morali bi znati da to nije tačno. Na stotine kilometara cevi koje su puštale, na svakih deset metara, su promenjene, na stotine kilometara cevi je zamenjeno, predizlovanim cevima, na tim cevima je bio gubitak do 30%. Uz pomoć KF, uz pomoć Nemačke i uz pomoć još nekih evropskih zemalja. Ugrađeni su čak i u nekim gradovima kalorimetri uz tu pomoć, ugrađene su čak i tela za regulaciju toplotne energije. Ne možete reći da prethodna Vlada nije učinila na tom planu, donela je sve zakone i ovaj zakon bi donela, da vi kažete da nije gospodin Škundrić pravio neki problem. Uzeli ste mi minut. Mleko sam spominjao samo u kontekstu, predsedavajući, da su ga neke zemlje koristile kao energent i to jeste tema ovog današnjeg dnevnog reda, a da ga neke koriste kao Srbija za ishranu dece, a međunarodna zajednica je zabranila upotrebe mleka preko 0,25%.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Hvala lepo. Daleko od toga da ne poštujem Narodnu skupštinu, veoma je poštujem i zato sam danas ceo dan ovde, upravo da predstavim veoma važan sistemski zakon o efikasnoj upotrebi energije. Kada sam vam rekla da nismo na pijaci, rekla sam vam zbog toga što ste mi pitanje uputili tako da trzanjem glave me pitate – da li sam za nešto glasala ili ne. To se ne radi. Pitajte me, ja ću vam posle toga odgovoriti. To je valjda normalna stvar i doneli ste zaključak da li jesam ili nisam glasala. I vi znate da je tako. Sledeća stvar – merni uređaji koje pominjete u Pančevu, i drago mi je da ste to pomenuli, ne samo u Pančevu, nego uopšte merne uređaje i te kako će se finansirati merni uređaji i te kako će se nastaviti taj posao. Jedini problem je bio što neko ko se bavio time, dakle na mesečnom nivou je dobio 700.000 dinara, jedna jedina kompanija i direktor te kompanije koji je zaposlen u drugom zavodu, koji se zove Hidrometeorološki zavod. Ako vi mislite da je to normalno, ja mislim da nije i zbog toga je bilo zastoja u onome što se zove i jeste problematika mernih uređaja, ali će biti rešena. Što se toga tiče da je prestalo sa čišćenjem Srbije od kada je nova Vlada, od kada sam ja ministar, moram da vam kažem, vi ste stvarno bili sjajni u čišćenju novca, ali u onome što se zove – čišćenje Srbije, to je sramota, zato što od otpada, od deponija koje nisu završene, od planova koji su postojali, dakle uzmite planove prethodne Vlade, uzmite šta je trebalo da bude urađeno, a nije bilo urađeno, verujte, sigurna sam da vam se neće svideti. Prema tome, još jedna stvar važna za energetsku efikasnost, sporadične stvari, sporadični projekti koji jesu dobri, ali su sporadični ne mogu toliko da pomognu da se podigne energetska efikasnost zemlje. Zato je ovaj zakon važan, zato je morao da se donese mnogo ranije da bismo prosto na nivou države uspeli da podignemo energetsku efikasnost. Ona ne može za jednu ili dve godine i tu se potpuno slažem, ali je mogla za prethodnih deset godina ili je mogla za prethodnih šest ili sedam. Mogli smo, da smo imali zakon pre šest godina, Srbija ne bi imala problem sa uvozom električne energije i Srbija bi imala siguran pad u emisijama štetnih gasova i to tačno smo odredili kojih, negde za 12% do 15%. Izvinite to nije mala stvar. Nismo ga doneli i evo danas pričamo o tome. Ali, hoću da kažem da smo mogli mnogo bolje u tom smislu da prođemo.
Po Poslovniku za reč se javio Marjan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne bih se javljao da tema koja se nameće sa one strane nije upravo povreda Poslovnika člana 106. i člana 107. Dakle, govornik se po drugi put ne drži tačke dnevnog reda i govori o mleku. Budući da samprofesionalni zemljoradnik to skretanje sa teme donosi meni i mojim kolegama nepopravljivu štetu. Istine radi, da ne bi bilo zabune u javnosti dužni smo da kažemo da su pre dve godine bivša vlast prepravila jedan pravilnik o mleku, ali je zaboravila da prepravi pravilnik… (Predsedavajući: Gospodine Rističeviću molim vas nemojte sada koristiti povredu Poslovnika…) Sačekajte molim vas. Molim vas njemu ste dopustili, a meni ne dopuštate da kažem u čemu se sastoji povreda Poslovnika. (Predsedavajući: Dozvoljavam vam da vi obrazložite povredu Poslovnika ali repliku sad voditi nije korektno, onda vi kršite Poslovnik.) Govorim u čemu se sastoji povreda Poslovnika. Dakle, govornik je govorio o tome da je mleko otrov. Znači, nije govorio o temi dnevnog reda, a time što nije govorio o temi dnevnog reda pravi nama nepopravljivu štetu. Zbog kolizije pravilnika za koju priznajemo da je nastala greška, zbog toga što mleko nije dovoljno kvalitetno ali je bezbedno za ishranu, dakle, ovde se pravi …. (Predsedavajući: Molim vas Rističeviću.) Dozvolite da završim. Dakle, skreće se sa teme dnevnog reda kada njima odgovara, a ja kad pokušam to da obrazložim. Samo da vam kažem da smo mi zbog te politike spali sa 900 hiljada krava na 400 hiljada krava. Njima su u kampanji te krave tako bile mile za milovanje, ali sada gotovo da vi vršite pravi kravocid. Dakle, dužan sam to da kažem zato što sam profesionalno vezan za tu proizvodnju. Dakle, nisam skrenuo sa teme dnevnog reda, skrenuli su prethodni govornici i o ovome neću govoriti ukoliko oni ne izazovu novom povredom Poslovnika, odnosno reklamacijom moje nove povrede Poslovnika ukoliko oni ne izazovu svojim nastupom. Moja namera nije da govorim o mleku, ali ovo je već drugi put.
Vreme, Rističeviću. Prvo da raščistimo, ja sam i u ranijem izlaganju kada je bilo o povredi Poslovnika dao komentar…
Ne tražim da se o ovome glasa.
Drugo, ne može govornik povrediti Poslovnik, mogu ja da povredim kao predsedavajući. Prema tome, ja smatram da nije došlo do povrede Poslovnika, a ukoliko smatrate da treba da se izjasnimo u danu za glasanje. Ne treba, hvala. Gospodine Stefanoviću, po kom osnovu se javljate? (Borislav Stefanović, sa mesta: Spomenuta je DS u negativnom kontekstu.) Moram da vam kažem, ovlašćeni predstavnik je Janko Veselinović. Neću vam dozvoliti repliku i Janko Veselinović može repliku po svakom pitanju, on je ovlašćeni. (Borislav Stefanović, sa mesta: Niste u pravu proverite Poslovnik.) Mislim da sam u pravu, vi ste ovlastili predstavnika i ne možete sada po dva osnova. Hajde, izvolite.
Dakle, kada se stranka spomene, šef poslaničke grupe ima pravo na reč. To je potvrdila i praksa i Poslovnik i ne znam šta je problem. Dakle, spominjanje mleka u kontekstu energenata je jedna stvar. Otvaranje diskusije u sasvim drugom pravcu je druga stvar. Moram da kažem da je ministarka ovde iznela stvari koje nemaju nikakve veze sa ovom temom i otvorila ovaj problem. Ona nas podučava, ko je čistio Srbiju i kako oni čiste Srbiju, i klima glavom i da li klima glavom. Prvo, problem, sve što je bilo vezano za energetiku i efikasnost, je pripremila prethodna Vlada. Ako imate problem u kašnjenju, u nedostatku realizacije, tu vam je gospodin Škundrić i to smo više puta ponovili. Taj vaš perfidni plan, to je sve DS, neće uspeti, ne može. Svi ti koji su sa nama bili u vlasti su sada sa vama. Ukinuli ste fond koji je malopre spomenut za zaštitu životne sredine, sprovodite te stvari na način da nam je Srbija prljavija nego ikada i to je činjenica i onda vaš odgovor na našu kritiku i argumentovano pitanje, vi kako ste čistili, čistili ste pare. Nemojte molim vas, čekajte da vidimo šta ćete do kraja vi da očistite, osim novčanika građana Srbije koji čekaju vaše najave hapšenja, a nemaju dinara u novčaniku, zato što, ne može neko ovde da dođe i onda van teme da otvori pitanje ponovo o pokušaju kriminalizacije cele jedne političke organizacije i da neko misli da ćemo mi to ovde da slušamo i da vam se smešimo. Vodite računa, ako se držimo teme, držite se teme, manite se paušalnih optužbi.
Moram da dam jedan komentar, prvo je vaš predstavnik otvorio tu temu na diskretan način i izazvao druge poslanike i ja vas molim da i vi vodite računa. Prvo reč ima ministar Mihajlović.
Poštovani gospodine Stefanoviću, novčanik građana Srbije je nažalost očistila prethodna Vlada u kojoj je vaša stranka bila, nažalost očistila je prethodna Vlada u kojoj je upravo vaša stranka bila stožer Vlade. Druga stvar, kada kažete ono što mene sada zanima iz domena ministarstva koje ja vodim, kada kažete da je Srbija prljavija nego ikada, molim da mi kažete na osnovu kojih informacija, gde su vam ti podaci, gde su vam te činjenice, jer ja bih upravo rekla da prethodnih šest meseci se zaista čisti Srbija ili bar krećemo u to, jer sve ono što je bilo planirano ili bar negde 80% ili manje, što je bilo planirano u prethodnoj Vladi da se uradi u tim godinama, dok je bila prethodna Vlada, moram da vam kažem da nije završeno, a da ne postoji izveštaj zašto nije završeno. Prema tome, jedna stvar jeste tačna, a to je da se mi sada ili ja u mom resoru, naročito u oblasti životne sredine bavim čišćenjem mnogih brljotina iz prethodnog perioda. Prema tome, kada kažete da je Srbija prljavija nego ikada, samo vam kažem, dajte mi podatke, dajte mi šta je to sada prljavije, nego što je bilo, a ja ću vam dati kontra podatke šta je bolje. Hvala.
Reč ima Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada se čisti, imate više načina čišćenja, neko je spominjao novac, da mi otimamo iz novčanika koji su prazni, nismo ih mi ispraznili, nego neka prethodna Vlada, neko je čistio Srbiju od smeća, neko je čistio recimo azotare i to baš bivši ministar iz vaše stranke, bar tako sumnja tužilac. Čišćeno je za vreme prethodne vlasti sve blagajne svi trezori, pa ste na kraju očistili i sopstvenu stranku i nemojte nekoga drugog da petljate u to. Molim vas i ova sada povećana poreska davanja, nisu zaduženja koja smo mi pravili, nego otplaćujemo kredite koji ste vi dizali i u tome jeste problem. I o tome kako ste dizali kredite govori i o tome kako ste sada u blokadi jer podizali ste više nego što možete da platite pa ste to uradili i sa sopstvenom strankom, a onda Srbiji nudite plan za ekonomski oporavak, a niste znali da sačuvate ono što mi koji se bavimo politikom smatramo svojom drugom porodicom, a to je stranka iz koje smo poslati da budemo ovde narodni poslanici.
Replika Borislav Stefanović. Izvolite.
To je prvo, zaista gospodine Arsiću, a žao mi je što moram da kažem, ovo je ispod svakog nivoa što ste rekli. Od vas sam do sada čuo svašta. Zaista prošli smo kroz razne faze. Danas smo prošli i kroz trzanje glavom, ali ono što ne mogu da razumem, da vi upirete prostom u nas sada potpuno van konteksta ponovo na jedno prosto postavljeno pitanje vezano i za ovaj zakon i za sve ostalo. Ponovo kreću optužbe, ponovo kreću neistine, ponovo kreće – vi ste uzeli kredit. Znate šta gospodine Arsiću, nama je teško da vratimo kredit zato što ja ne znam kako ste vi prošli kampanju, ja znam da nas nije za razliku od vas plaćao Milan Beko i Mišković. Razumete, zato nam je teško da platimo. Ali, vi ćete to razumeti pošto ste vi očistili tajkune do 50%, a od 50% niste očistili. Znači, kad očistite onih drugih 50% onda možete pričati o čišćenju. Još kad ih osude onda dođite pa nam se obratite, a do tada ovaj narod nemojte zamajavati. Srbija jeste prljavija nego ikad, a sa druge strane meni je žao, a u neku ruku mi je drago što ste rekli ovo, jer to pokazuje da se ne krećete dovoljno ovom zemljom. Da se krećete ovom zemljom videli biste smeće na sve strane i divlje deponije. Recimo, na putu prema Zrenjaninu, u kojem gospodin Knežević ima svoju partijsku i ličnu bazu možete videti gomile smeća celim putem sa obe strane puta. Imate na celom putu šest divljih deponija potpuno neregulisanih. Dakle, zaista nije to izmišljotina. Mislim da je štetno, ako narod ovo gleda pa vi kažete nije tačno da je prljavija. Nije, proverite sa saradnicima, u krajnjem slučaju izađite među ljude pa pogledajte tu situaciju.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
O tome kako vraćate kredite, koliko ste novca potrošili u kampanji, valjda ćemo jednom i saznati, jer, po onome što smo mi imali prilike da zbrojimo, to je mnogo više od onoga što ste prikazali. Ali, kada govorite o prljavoj Srbiji, evo sada ću da vam kažem. Za vreme prethodnog ministra koji je član vaše stranke, bilo je potrebno da se uradi 12 deponija. Bilo je dovoljno novca, bio je i Fond za zaštitu životne sredine koji je godišnje raspolagao sa sedam milijardi dinara. Ozbiljno, sedam milijardi dinara. Nije malo. Urađene su četiri. Ostale nisu urađene. Da ne govorimo o deponiji u Subotici, u kojoj ne možemo da razaznamo više koja firma radi, čiji otac se radi, itd, zbog čega se, naravno, tu stvari odugovlače. Kad pominjem nešto što nije bilo po pravilu ili po zakonu, pominjem zbog toga što to produžava rokove primene. To je ono što mene, kao ministra, interesuje, kada će stvari da budu završene? Kada pominjete divlje deponije itd, inspekcije su izašle, ne samo tu kod Zrenjanina, nego i na drugim mestima. Lokalne samouprave koje su odgovorne za to što vi govorite pored puta su dobile svoje kazne. Ukoliko to ne budu završili, postoje drugi načini. Ali, nikada ne mogu da se složim da je Srbija sada prljavija. Mogu da se složim sa tim da je mnogo više nagomilanih problema, nego da smo, recimo, njima počeli da se bavimo mnogo ranije, a da se nismo bavili trošenjem stvari na sve drugo, osim onoga što je najvažnije, a to su deponije, reciklažni centri i, naravno, čišćenje tih crnih rupa koje definitivno postoje u Srbiji, od Bora, Pančeva, itd. Hvala.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada se spominje ko je finansirao SNS, meni su pomalo smešne te vaše tvrdnje da smo od tih ljudi uzimali novac. Da jesmo, ne bi im smeli ništa. Što bi neko davao novac nekoj stranci koja je opozicija? Što im vi nešto niste smeli? Što niste sve ove afere koje se sad otvaraju tada vi procesuirali? To nije nešto što se desilo juče. Imali ste četiri godine da sve to ispitate. Onda mi dajete za pravo da sumnjam da ste imali neki dil sa njima, ili da pričamo ponovo o Agrobanci, o Razvojnoj banci Vojvodine, o Azotari, o deponijama. Hajde o tome da pričamo. Hoćemo li da pričamo o kampanji "Očistimo Srbiju"? Pola miliona evra za plakate? Hoćemo li da pričamo o prljavoj kampanji koja je vođena protiv Tomislava Nikolića, tada kandidata za predsednika Republike, koliko ste para tu potrošili? Ko je to platio? Za to plaćaju građani Srbije, a plaćeno je i ranije iz budžeta Republike Srbije, iz budžeta javnih preduzeća i ustanova kako na lokalnom nivou, tako i na republičkom nivou. Sve vam je to bilo malo. Očigledno da barem kada su te stvari, kao što su finansiranje stranaka, kao što je provizija, očigledno je da mi nikome ne dugujemo ništa i možemo pred svakoga od njih da stanemo. Očigledno je da vi to niste mogli, ali to je sada vaš problem.
Hvala. Završavamo sa replikama, idemo po dnevnom redu. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko Mihajlović, predstavnici ministarstva, kolege poslanici, da se vratimo na temu i da razgovaramo danas o Predlogu zakona o racionalnom korišćenju energije na osnovu predloga ministarstva koje smo danas na Odboru za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku raspravljali u načelu. Pravni okvir, odnosno osnov zbog čega je uopšte ovaj predlog zakona danas na dnevnom redu, potiče još iz vremena 2005. godine, na osnovu Strategije razvoja energetike do 2015. godine. Zatim, na osnovu programa za sprovođenje ove strategije od 2007. godine i Akcionog plana za sprovođenje ove strategije, takođe iz 2007. godine. Tu je suštinski odgovor da postoji ta neka pauza od 2007. do 2013. godine koju je sadašnje ministarstvo na kraju krajeva pripremilo na adekvatan, potpun način. Zakon je koncipiran u nekih sedam glava koje podrazumevaju politiku energetske efikasnosti, uvođenje novog sistema organizovanja uopšte energetske efikasnosti, kako privredi tako u kompletnom društvu, zbog toga što će ovaj sektor koji će na neki način dotaći sve delatnosti u Republici Srbiji, zatim, definiše deo koji podrazumeva nivo energetske efikasnosti i onaj deo koji je najinteresantniji, to je način finansiranja, kao i određene kaznene odredbe. O uštedama uopšte iz oblasti energetske efikasnosti, imali smo dosta prilike danas da čujemo i na koji način će se to sve sprovoditi, ali onaj deo koji mislim da nismo do sada uopšte raspravljali, to je šta ovaj zakon donosi kao jedan osnov uopšte u budućnosti, kao jedan generator ekonomskog razvoja ove zemlje? Na početku ove javne rasprave, predstavnici pojedinih poslaničkih grupa su rekli da će ovaj zakon zaista stvoriti mogućnost nekih novih proizvodnih kapaciteta, koji će dati proizvodnju nekih materijala koji će biti u skladu sa energetskom efikasnošću, s jedne strane. S druge strane, negde će pokrenuti kompletnu primenu novih tehnologija, ne samo u zgradarstvu, već i u samoj industrijskoj proizvodnji. Samim tim ako ste generator ekonomskog razvoja, to podrazumeva otvaranje novih radnih mesta. Često se u EU, pa i u zemljama regiona u stvari priča o tzv. "zelenim radnim mestima". To su suštinski takva radna mesta, koja će biti pokretači sistema, a prihvatajući principe energetske efikasnosti. Da ne pričamo samo o principima energetske efikasnosti, to dokazuju i sva načela održivog razvoja i zelene ekonomije koji i ovaj predlog zakona podrazumeva, koji je bio ušao u sastavni deo i Akcionog plana za sprovođenje strategije 2007, a to je na osnovu načela koji propisuje Zelena knjiga koja podrazumeva sve ovo, koju je objavila EU te 2007. godine i u kojoj su takođe predstavnici Srbije učestvovali. Danas, inače predstavnici ovog parlamenta su gostovali na određenim javnim slušanjima, seminarima vezano za energetiku. Bili su pozvani kao i svi predstavnici zemalja Zapadnog Balkana u Briselu. Imali smo prilike da čujemo šta se dešava i u regionu. Ono što je neka tendencija, to je da su principi energetske efikasnosti podrazumevajući, pod jedan. Pod dva, sve ono što smo slušali o obnovljivim izvorima energije i uopšte o oblicima učešća proizvodnje električne energije, negde je EU prihvatila, diktirajući tempo da postoje kombinovani pristupi, da postoje i obnovljivi izvori i termoelektrane i gasne centrale, ali i kombinovane tzv. "energane", koje će biti u funkciji rasterećenja praktično postojećih neobnovljivih izvora energije. U tom javnom slušanju i u toj diskusiji, mogli smo da čujemo da i naše komšije, odnosno zemlje u regionu imaju možda i mnogo veće probleme nego mi sami. Mogli smo da čujemo da je energetska efikasnost praktično jedan težak posao, pogotovo za zemlje koje su u razvoju, a mi kao zemlja u regionu Zapadnog Balkana smo još uvek negde u tom ekonomskom razvoju sa malim stepenom ekonomskog rasta, znači negde od 1,5% do 2%, znači naše želje su da idemo od 1,2% do 2% na godišnjem nivou. Tada možemo da govorimo o tome da je suštinski ovaj zakon osnov za neko novo doba koje dolazi, ali za nov koncept koji očito prethodna Vlada nije shvatila. Energetska efikasnost nije samo zamena cevi. Znači, energetska efikasnost nije samo zamena prozora. To je jednostavno onaj pristup uopšte građana Srbije, privrednika, na kraju krajeva i same države, da prihvati sve ove nove tehnologije koje podrazumevaju i nove materijale, način organizovanja i samog društva i privrede. Zbog toga se i uvodi se uvodi taj energetski menadžer, odnosno menadžment u energetici, kako na državnom nivou, tako i u lokalnim samoupravama. Ovaj zakon je suštinski dobra polazna osnova za sve ono što nas čeka, a čekaju nas različite vrste investicija i ulaganja, konkretno u same lokalne samouprave u oblasti energetske efikasnosti gde će onda ministarstvo normalno morati da ima vezu i taj energetski menadžer, koji ovaj zakon jednostavno uvodi kao neko ko će biti veza kroz određenu vrstu izveštaja, ali i organizacije celog ovog posla. Postoji još jedan nov pojam, a to je energetski savetnik koji će, takođe, biti vezan za lokalne samouprave. Po sadašnjem predlogu, on neće biti novozaposlen, odnosno za sada on ne odgovara praktično ni gradonačelniku, ni nekom direktoru i to je dobro, jer praktično struka treba na neki način da pobedi politiku. S druge strane, imate već u kontinuitetu zadnje dve godine obuku koja se održava u Inženjerskoj komori Srbije za licence inženjerima svih tehničkih struka, koji će raditi na studijama o energetskoj efikasnosti svih objekata. Ono što je interesantno, ovaj zakon nije baš decidno podelio, ali mislim da će to određenim podzakonskim aktima sigurno biti, a to je podela na javne objekte, na one koji se odnose na samu industriju, odnosno privredu, odnosno komercijalno i one koji se odnose na domaćinstvo, odnosno stanovništvo. Ako bi pogledali kolike bi uštede doneli sa primenom energetske efikasnosti u javnim objektima, onda bi videli da 30% uštedama potrošnje električne energije praktično bi država sama relaksirala budžet Srbije na osnovu svojih računa za električnu energiju. Ako bi privreda uvela otprilike takozvane "clean development management system", a to je sve ono što podrazumeva nove tehnologije, pa sa njima normalno i energetsku efikasnost i energetske menadžere u svakom od preduzeća koje bi organizovalo na adekvatan način racionalno korišćenje energije, ali i nove sisteme dobijanja reciklabilnih proizvoda, odnosno ekološki podobnih proizvoda, takođe bi ekonomija prvo sebi obezbedila mnogo veći rast, a samim tim i smanjila troškove proizvodnje. Na kraju, kada bi građanstvo, odnosno stanovništvo uopšte bilo kog nivoa, ako pričamo o određenim socijalnim strukturama, videlo, sigurno da bi želeli da uvedu te nove sisteme i u svojoj kući i taj sistem da bi znali koliko struje troše, koliko troše toplotne energije, koliki su im, na kraju krajeva troškovi, i za odlaganje smeća, onda bi došli u situaciju da bi sami imali želju da uvedu ovakav sistem uopšte funkcionisanja svog života i država bi onda trebala u tom delu da im pomogne određenim subvencionisanim kreditima. To će biti jedan od sigurno sledećih koraka u narednih sigurno pet godina, jer nije slučajno da je za javne objekte nemačka Agencija za razvoj proračunala da se otvara mogućnost da samo uvođenje energetske efikasnosti u zgradarstvu, pričamo za javne objekte, mogućnost investicija u narednih pet do deset godina do milijardu i po evra. Prema tome, ako govorimo uopšte o uvođenju energetske efikasnosti, pričamo o jednom novom konceptu, pričamo uopšte o jednom novom viđenju našeg života, budućnosti, ali i o mogućnosti novih radnih mesta i povećanju ekonomskog rasta. Za to Srbija mora da se pripremi. Ministarstvo je kroz ovaj predlog dalo praktično jedan dobar osnov za sve ovo. Jednostavno, ne treba kuditi ovako jedan dobar pokušaj da se tajno koncept implementira u Srbiji. Srbija ima dobro mesto u regionu po pitanju uopšte energetike i zato je ovo postala jedna neophodnost u našem društvu. Tačno je da se dugo čekalo na ovaj zakon, ali zbog toga je potreba bila sve veća, da se zaista na adekvatan način približi svim građanima Srbija ovakav zakonski predlog. Na kraju bih rekla da saveti za energetsku efikasnost Evropske komisije u Briselu su počeli da održavaju određene sesije, javna slušanja i kontakte direktno sa našim gradonačelnicima velikih i interesantnih lokacija unutar Srbije, jer su prepoznali mogućnosti za investiranje kroz određene kreditne linije. Takav vid izvođenja lokalnih samouprava zahtevaće i praktično obuku i doškolovavanje i stalnu edukaciju ne samo inženjera i ljudi koji će učestvovati u energetskom menadžmentu unutar lokalnih samouprava, nego i samih funkcionera da bi mogli da se nose sa ovakvim novim konceptom energetske efikasnosti uopšte u Srbiji. S obzirom da su ove evropske direktive zaista ispoštovane u Predlogu ovog zakona i procedura Kancelarije za EU, nadam se da će sve stranke podržati ovakav predlog zakona, jer nema razloga da neko bude decidno protiv, s obzirom da će višestruka primena ovakvog zakona doneti samo velike ekonomske benefite Srbiji. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministre, pomoćnici, dame i gospodo narodni poslanici, nalazimo se pred jednim zakonskim predlogom koji, po mom shvatanju, trebalo bi da predstavlja početak jedne nove životne filozofije koja bi trebala da se implementira u naše društvo. Kad kažem "jedne nove životne filozofije", ovakvu izjavu baziram na osnovu toga što možemo da kažemo da možemo da sebi priuštimo bolji i veći konfor življenja u ovoj državi i u ovom društvu ili na bazi veće proizvodnje i benefita koji predstavlja razvoj naše privrede u celini, što je ovog časa, vidimo, s obzirom na stanje privrede u našem društvu, jako teško ili, s druge strane, na bazi ušteda koje mogu javiti kao znak naše dobre volje da smo svesni, građani ove društvene zajednice, i da tu prepoznamo odgovarajući resurs i mogućnosti da na bazi ušteda povećamo benefit celokupne privrede našeg društva. Sam cilj donošenja ovog zakona, koji je sada pred nama u obliku ovog zakonskog predloga, jeste da se prvenstveno obezbedi i podrži racionalno i održivo korišćenje energije kako u sferi proizvodnje, tako i u sferi potrošnje te iste energije. S obzirom da se često u poslednje vreme, a pogotovo na današnji dan, evo danas prilikom rasprave ovom zakonu često koristi sintagma energetska efikasnost, radi građana Srbije i javnosti koja prati ovaj prenos Skupštine treba reći da, pojednostavljeno rečeno, energetska efikasnost u jednom svom segmentu znači i uštedu energije kroz sve segmente naše aktivnosti, počev od proizvodnje te energije, preko naših fabrika, industrije i privrede u kojoj smo mi kao građani zaposleni i radimo, do naših domaćinstava gde se javljamo kao potrošači te iste energije. Nije bitno da li je u pitanju električna energija, toplotna energija ili gas kao energetski resurs, bitno je da shvatimo da mi ako nemamo mogućnosti da proizvedemo nove kapacitete i stvorimo nove kapacitete i proširimo proizvodnju energije, možemo odmah ovog časa da pristupimo postupku i procesu štednje te iste energije kroz jedan organizovan sistemski način. Zbog toga sam rekao na početku da je ovo početak jednog novog, zapravo filozofskog pristupa organizaciji našeg društva u odnosu prema energiji kojeg ćemo se držati, nadam se uspešno. Kao krajnji cilj i efekat trebalo bi da se omogući ušteda, odnosno ostvarivanje značajnih novčanih sredstava, kako naših ličnih, pojedinačnih kao građana, tako i privrede u celini, i na bazi toga stvoriti preduslove da se korišćenjem tih ušteđenih sredstava otvore nova radna mesta, stvore preduslovi za izgradnju i proširenje kapaciteta celokupne infrastrukture, a naravno i ništa manje značajan efekat ne bi bio ni zaštita životne sredine, odnosno smanjivanja ugljendioksida u etru, odnosno našem okruženju. Kad sam već spomenuo ugljendioksid smatram da je ovo jedan izvrstan upravljački proces koji sledi i proističe iz ovog zakona. Smanjenje proizvodnje ugljendioksida koji je u skladu sa Konvencijom Kjoto protokola od pre već 10 ili 12 godina i da će na bazi toga naša država takođe ostvariti značajne uštede u prefencijalima na međunarodnom tržištu ugljendioksida. Mehanizmi kroz koje predlagač zakona Ministarstvo energetike namerava da ostvari ciljeve kao što su recimo, obezbeđivanje sigurnog i održivog snabdevanja energijom i energentima, zatim smanjenje potrošnje energije pa samim tim i troškova za tu istu potrošenu energiju, podsticanje upotrebe. Značajan efekat je takođe podsticanje upotrebe obnovljivih, odnosno zelenih izvora energije, o čemu se u poslednje vreme u našim društvu takođe dosta i značajno govori. Mislim da će građani i uopšte privreda, preduzetnici, privrednici biti posebno zainteresovani za izgradnju sopstvenih obnovljivih izvora energije na svojim postojećim objektima, znači, koristeći postojeće resurse, i tu istu energiju upotrebiti u svom funkcionisanju i radu, samim tim manje opterećivati na taj način postojeće izvore energije i energenata u vidu termoelektrana ili hidrocentrala i opet kao krajnji efekat javiće se novčana, odnosno finansijska ušteda, a naravno i jedan podjednako značajan proizvod, odnosno posledica čistija, zdravija i uređenija životna sredina. Menadžment koji će upravljati ovim procesima, koji je predviđen ovim zakonskim predlogom, u mnogim lokalnim samoupravama ostao je do izvesne mere obučeni ili spremni kadrovi. Tamo gde ih nema mogu se brzo doškolovati i steći odgovarajuća znanja i sertifikaciju kako bi mogli u svojim lokalnim zajednicama da svoja znanja stave u funkciju ostvarivanja ovih ciljeva koje želimo da proisteknu iz ovog zakona. Svi raspoloživi resursi koje jedna lokalna zajednica ima, govorim namerno lokalna jer sve polazi od pojedinačnih, lokalnih zajednica, sublimacijom svih tih aktivnosti javiće se naravno maksimalni i makroekonomski i ostali efekti, biće značajno u funkciji ušteda kako u samim proizvodnim, odnosno industrijskim postrojenjima koji su jedni od obveznika uvođenja korisnika menadžmenta u upravljanju energetskim uštedama, odnosno energetskom efikasnošću. Zatim, to su veliki trgovinski lanci, a naravno i lokalne samouprave doduše ovim zakonskim predlogom je definisano da to budu lokalne samouprave iznad 20.000 stanovnika u toj lokalnoj samoupravi, mada se jutros javilo i jedno zanimljivo pitanje. Postoje lokalne samouprave u kojima se tokom određenih vremenskih perioda pojavljuje veći broj privremenih žitelja u vidu turista. To su neke turističke opštine koje su u pojedinim godišnjim periodima posećene, tako da bi to možda trebalo malo izanalizirati i razmotriti šta raditi u tim slučajevima. Siguran sam da će se u lokalnim samoupravama u buduće odgovornije odnositi prema pitanju štednje energije, odnosno efikasnom upravljanju postojećim energetskim potencijalima koje lokalne samouprave koriste. Stoga se sigurno ubuduće neće javljati najbanalniji primer kao što je to da javna rasveta gori u sred podneva, već će menadžer biti sigurno odgovoran kroz mehanizam podnošenja periodičnih i godišnjih izveštaja ministarstvu, za koje će biti obavezan da dostavlja. Na taj način će se pratiti efekti primene ovog samog zakona. Sa druge strane u sferi proizvodnje npr. toplotne energije u gradovima koji imaju postrojenja za proizvodnju toplotne energije u funkciji daljinskog snabdevanja toplotnomenergijomsvojih korisnika, uvođenjem novih tehnologija u samom postupku proizvodnje toplotne energije, kroz nova tehnološka rešenja koja će za te proizvodne jedinice biti sigurno nova, ali ona su u nauci i praksi i te kako poznata već godinama, da ne kažem i decenijama, kao što su frekventni regulatori, toplotne pumpe itd. (Predsedavajuća: Vreme.) Samo da kažem da će poslanička grupa Nove Srbije sa zadovoljstvom podržati ovaj zakon, uz izražavanje blagog žaljenja zašto ovaj zakonski predlog nije ranije stigao, jer mi sigurno kasnimo barem jednu celu deceniju za jednim ovakvim zakonskim rešenjem. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, iako mi iz LSV dolazimo iz jedne stranke koja nema centralu u Beogradu i nikada nismo mogli da dosegnemo do tih olimpijskih visina spoljne politike sa stubovima itd. mislim da je ipak centra tema ove dve tačke ona koja se bavi Sporazumom sa Ruskom Federacijom o uvozu gasa. Drago mi je da ministarka prisutna, pošto vrlo dobro razume problematikukoja se tiče gasnog aranžmana i koliko se sećam, bila je lično protiv sporazuma kada je poklonjen NIS, što smo u više navrata tvrdili. Konačno dolazimo do toga šta je epilog ovog neviđenog dogovora po kome ćemo imati nekakav povlašćen status pri uvozu gasa. Uz dužno poštovanje, osim kolega iz LDP, niko nije ni spomenuo ovaj sporazum, sve vreme pričamo o tome da li prozori dihtuju, o kotlarnicama itd, pred nama je sporazum koji kaže da godišnje ćemo morati da uvozimo pet milijardi kubnih metara gasa iako je domaća potrošnja, a to piše u obrazloženju, dve i po milijarde od čega je 500 miliona već iz domaće proizvodnje. U isto vreme energetski spor između Ukrajne i Rusije je na ovu temu. "Gasprom" je fakturisao Ukrajni sedam milijardi dolara penala zbog toga što nije povučeno gasa onoliko koliko je dogovoreno. O platno bilansnoj situaciji Srbije prema Rusiji čak ne treba ni govoriti, iz razloga što imamo godišnji deficit u spoljno trgovinskoj razmeri koji je milijardu dolara. Ne znam šta ćemo to tačno izvoziti u Rusku Federaciju kojim ćemo pokriti deficit koji će po ovakvom sporazumu da se duplira? Parket, jabuke, čarape, ne znam koliko jabuka treba da izvezemo u Rusiju da bi pokrili takvu platno bilansnu situaciju. Ono što su primeri u regionu, Hrvatska, recimo, gradi LNDž terminal na Krku. Ne znam da li se kod nas razmišlja o diversifikaciji snabdevanja energentima, ali nisam čuo da smo mi na neki način tražili da učestvujemo u takvim projektima. Oni sa Katarom prave projekat gde će, iako žele da budu deo "Južnog toka", takođe moći da se alternativno snabdevaju. Kod nas, za sada jedino što vidimo je pravac orijentacije prema Ruskoj Federaciji. U suštini ono što zabrinjava na neki način je to da iako se kaže da je godišnja potrošnja duplo manja od one koja je predviđena, mi bi trebalo da kupujemo duplo više gasa, jer ćemo gasifikovati celu Srbiju, ali ne znam na osnovu kojih podataka se tako nešto tvrdi. Ono što je sigurno, da ukoliko se nastavio ovakva strategija, gde ćemo uporno imati negativan bilans prema Ruskoj Federaciji, doći ćemo u situaciju da smo u dužničkom ropstvu i da će za taj dug, danas, sutra, možda Rusi moći da preuzmu naš kompletan energetski sektor. Onda nam više Ministarstvo za energetiku neće ni biti potrebno. Moći ćemo samo da imamo Ministarstvo za bionergiju, a za energetiku i energiju moći ćemo samo da zovemo nekog u Moskvi, pa će nam onda oni reći koliko će energenti da koštaju, bez obzira na to da li imamo menadžera za energetiku i da li su prozori zatvoreni ili ne. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Moram da vam kažem da su ti menadžeri za energetiku veoma važni i da, bez obzira što vi mislite da imate određene političke poene tako što ćete pričati samo o ovom sporazumu o isporuci gasa na 10 godina između Ruske Federacije i Srbije, ne treba da umanjujete značaj Zakona o energetskoj efikasnosti, zato što je to nešto što upravo Srbiji treba da donese ono o čemu ste vi govorili, energetsku bezbednost, između ostalog. To je jedan od ključnih faktora. Ali, kada govorite o ovom sporazumu, zbog javnosti, prvo moram da vas zamolim da dobro pročitate članove sporazuma. Dakle, u članu 1. se ne kaže da mi moramo da uvozimo pet milijardi, nego on glasi ovako – isporuke prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju obavljaće se od 2012. do 2021. godine, u obimu do pet milijardi metara kubnih godišnje, do. Znači, može biti milijardu, može biti milijardu i po, tri, četiri, do pet. Dakle, ne moramo mi da uvozimo pet. Kao što sam prethodno rekla, ovo je krovni sporazum. Koliko ćemo mi godišnje, baš zato se u ovom sporazumu ne nalazi tačna količina, niti tačna cena. Dakle, javno preduzeće će da pregovara o potrebnim količinama. Danas su one mnogo manje nego što su bile u prethodnom periodu, i to sam takođe objasnila, zbog toga što privreda prosto ne funkcioniše i ne radi, pa su samim tim potrebe za gasom manje. Slažem se sa vama da je diversifikacija i ruta i dobavljača neophodna, ali kada ste vi protiv, recimo, zaključenja ovakvog krovnog sporazuma, kaži te mi – koja je alternativa? Odakle mislite da nabavimo gas? Evo, kada mi vi kažete, hajde da probamo. Ja sam vam rekla šta je u planu. U planu je "Južni tok" kao druga ruta, ali u planu je i Niš-Dimitrovgrad, dakle, kao i treća ruta, ali i drugi eventualno dobavljač. Znači, to jeste nešto što je u planu. Trenutno i niz godina unazad, tu je samo jedna ruta i jedan dobavljač. S druge strane, Vojvodina je gasifikovana, pa kako to Vojvodina da dobije gas? Samo na ovaj način koji postoji. Isto tako, kada govorite o ovom sporazumu na ovih deset godina o nabavci gasa i vezujete ga za energetski sporazum, ne vidim da postoji tolika veza između sporazuma u nabavci gasa, koji nam je neophodan i nema drugog načina, sa energetskim sporazumom. Ali, dobro, znam da vi uvek volite pomenete i taj energetski sporazum. Eto, toliko.
Hvala. Đorđe Stojšić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Hteo sam da kažem da ukoliko ponovo trgovina ide preko "Jugorosgasa" čuvenog, koji ne znam čemu služi, razumem čemu je služio u vreme Mirka Marjanovića i u vreme kada je pravljen, ne znam čemu sada služi, i u našem slučaju "Srbijagasa", koji samo što se ne zadužuje kod zelenaša, jer više ne može da plati svoje obaveze, tvrdilo se da ćemo mi, usled toga što ćemo uraditi sporazum kakav smo uradili vezano za NIS, da ćemo imati nekakv povlašćeni položaj pri nabavci gasa. U ovom sporazumu koji je krovni se samo kaže da će se cene i sve ostalo definisati dalje posebnim ugovorom. Znači, ne postoji ni jedan kvantitativni podatak, osim tih pet milijardi, koji su vrlo jasno definisani, ali se kaže da će se sve ostalo urediti u posebnim ugovorima. Pitanje je onda – šta će nam krovni sporazum, ako niti je dogovorena cena i praktično ništa drugo nije dogovoreno osim toga gde se kaže da ćemo mi od Rusije kupovati gas, ali sve ostalo će biti precizirano ugovorimo između "Jugorosgasa" i "Srbijagasa". Zahvaljujem .
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović.
Samo mala dopuna. Ovakve krovne ugovore imaju gotovo sve zemlje istočne Evrope i to jeste strategija Gasproma i, opet da se vratim na to, jedini je isporučilac i samo od njega možemo da dobijemo gas, a gas nam treba. To je prva stvar. Druga stvar koja mislim da je značajna, ne možete vi u ovom ugovoru staviti cenu zato što se ta cena prosto menja i ne bi bilo ni dobro da u krovnom sporazumu stoji cena. Onda bismo se tačno odredili i posle imali problem u razgovorima i pregovorima. Dakle, godišnji ugovor, svake godine se određuje godišnji ugovor gde se pregovara o ceni. Ovogodišnji ugovor, koliko sam informisana, jeste 400 dolara na 1000 metara kubnih, ali imajući u vidu, da ponovim, zbog toga što imamo situaciju da je u prethodnih šest meseci došlo do pada cene nafte od devet do 12%, u tom smislu ćemo imati nižu cenu gotovo do 370 dolara na 1000 metara kubnih, što ne znači da će 370 ostati, nego će se to menjati. Iz tog razloga, u sporazumu koji jeste krovni, ne mogu da stoje takve stvari. Zašto uopšte stoji sporazum? S jedne strane jeste zato što je to strategija isporučioca, ali sa druge strane, da osigurate određenu količinu gasa koja je nama potrebna. Za sada nam je takva situacija.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Veličković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, koncept energetske efikasnosti objekata jeste i nije novost u pravilima za izgradnju i održavanje objekata u našoj zemlji. Naime, nedavno je stupio na snagu Pravilnik o energetskoj efikasnosti zgrada, koji je definisao obavezu poštovanja uslova energetske efikasnosti prilikom projektovanja i izgradnje objekata. Ovaj zakon o kojem se raspravlja teži da tu oblast podigne na jedan viši nivo, postavljajući visoke ciljeve kojima bi se u budućnosti stremilo. Načelno, sam koncept je izuzetno dobar jer u svoj fokus stavlja na korišćenje obnovljive izvore energije u budućnosti i maksimalnu uštedu prilikom korišćenja energije, što predstavlja ogromnu uštedu resursa kojih je sve manje u svetu, ali i u našoj zemlji. Ujedno, energetika predstavlja jednu od ključnih privrednih oblasti, gde se povećanje cena energenata automatski odražava na povećanje cena u svim drugim privrednim granama i ujedno je i najčešći uzrok otvaranja tzv. inflatorne spirale. Zato je primena ovakvog jednog zakona u interesu svih makroekonomskih subjekata u najširem smislu te reči, privrednih društava i preduzetnika, države i preduzeća u državnom vlasništvu i građana. Evropska unija je 25. oktobra 2012. godine usvojila direktivu koja je stupila na snagu 4. decembra 2012. godine. Pomenutom direktivom propisane su nove mere u oblasti energetske efikasnosti i to kao obavezne za sve države članice sa jasno definisanim rokovima za njihovo sprovođenje. Kao glavne obaveze, ali i ciljeve koji se žele postići, predviđeni su, dozvolite samo nekoliko: godišnja obaveza za distributere energije i kompanije koje se bave prodajom energije da smanje prodaju energije krajnjim korisnicima za 1,5%, obavezno renoviranje 3% zgrada u vlasništvu državnih organa na godišnjem nivou, dugoročna nacionalna strategija za renoviranje zgrada, uključujući tu komercijalne, stambene, javne i privatne zgrade. Pomenuti ciljevi trebaju se dostići do 2020. godine. S tim u vezi, ovaj zakon je u skladu sa pomenutom direktivom EU i preuzima rešenja koja su njome predviđena, tako da bi po eventualnom pristupanju Republike Srbije, njeno zakonodavstvo bilo u potpunosti usklađeno sa propisima EU. Ujedno na ovaj način dobijamo moderan zakon koju naš zakonodavni okvir reguliše upravljanjem energijom i izgradnju objekata i na sveobuhvatan način uvodi koncept energetske efikasnosti. Ono na šta bismo želeli da ukažemo u vezi sa ovim predlogom zakona i što bismo posebno naglasili jeste činjenica da se mora imati u vidu da rešenja predviđena ovim zakonom inicijalno, u priličnoj meri, poskupljuju investicioni poduhvat u izgradnji objekata. Tačno je da se ušteda koja se vremenom ostvaruju potrošnjom energije višestruko isplati. Međutim, u situaciji u kojoj se čitava Evropa pa i naša zemlja trenutno nalazi i u kojoj se i te kako oseća nedostatak kapitala, svaka dodatna mera koja iziskuje veća novčana sredstva prilikom investiranja i izgradnje privrede i građanima predstavlja dodatni trošak. U tom smislu, potrebno je da se paralelno sa uvođenjem energetske efikasnost objekata izvrši izmena fiskalnih propisa i merama poreske i carinske politike stimulišu proizvođači energetski efikasnih materijala, investitori i vlasnici energetski efikasnih objekata i stimuliše trošenje energije dobijene iz tzv. obnovljivih izvora energije, a destimuliše trošenje one dobijene iz konvencionalnih izvora. Na taj način bi se najbolje promovisala i potpomogla implementacija rešenja koje ovaj zakon predviđa, stimulisali sami potrošači da pronalaze energetske efikasne modele potrošnje energenata, a ujedno i ostvarili dugoročni projektovani ciljevi u oblasti zaštite životne sredine. Poslanička grupa PUPS će u danu za glasanje podržati ovaj zakon, jer je Srbiji ovakav zakon neophodno potreban. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, poštovani predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, činjenica da je ovaj Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije danas na dnevnom redu, govori o tome da je vlast shvatila jednu istinu, a to je da je Srbija siromašna zemlja. A siromaštvo prosto generiše političku nestabilnost. Dakle, to je poprilično za Srbiju krizno i zato treba da se krene sa štednjom. Dakle, krenuli ste od štednje energije i u njenom efikasnom korišćenju. Toliko o ovom zakonu. Međutim, zaista je bitnije da se mnogo više kaže o ovom okvirnom ili krovnom sporazumu, kako ga vi zovete, gospođo ministarka. Međutim, zaboravili ste jednu isto činjenicu, jako bitnu činjenicu da napomenete, a to je onih 30 miliona dolara. Prosto, ovaj sporazum se neće primenjivati ukoliko se ne plati dug Srbije prema Rusiji, i to u visini od 30 miliona dolara. Dakle, to je nešto što je nedostajalo u ovom sporazumu da bismo znali kako će i kad će ovaj sporazum uopšte krenuti da se primenjuje. Ne bih se složila sa vama oko toga da je potreban ovaj sporazum. Ovaj sporazum faktički predstavlja samo jedan kontinuitet sa sporazumima iz 1995. i 1996. godine. Faktički, 31. decembra 2010. godine, Sporazum o isporukama prirodnog gasa iz Rusije je prestao da važi i da se primenjuje i mi dve godine nismo imali krovni okvirni sporazum, pa je to nekako funkcionisalo. Dok smo imali taj okvirni krovni sporazum, podsetila bih vas na 2009. godinu kad smo imali onu strašnu krizu sa isporukom gasa, zbog nekih nesporazuma koji su postojali između Rusije i Ukrajine. Dakle, toliko o energetskoj bezbednosti koju obezbeđuje ovakva vrsta okvirnog sporazuma. Još nešto što je jako karakteristično za ovaj sporazum, veoma kratak sporazum sa nekih devet članova, a to je da favorizujem monopol, i to favorizuje monopol ruske državne kompanije. Čim je monopol u pitanju, normalno je da će posledice biti takve da ćemo posledice, i to negativne posledice, trpeti svi mi. Šta je još karakteristično za ugovor, odnosno za ovaj sporazum? To je da vi ovde navodite, jeste, navodite taj obim isporuke do pet milijardi kubika - okej, postoji tu ta reč "do". Međutim, šta predstavlja garanciju i sigurnost da kada se budu pravili pojedinačni godišnji ugovori, onaj koji bude pregovarao u ime nas građana Srbije, neće iskoristiti tu priliku da ugovori svih tih pet milijardi, koliko ovim okvirnim sporazumom može i ima prostora da se preuzme, odnosno ugovori količina isporuke gasa. Ovde nema te neke garancije koja će nas štititi od toga, da će neki neodgovorni upravljački organ odlučiti u naše ime, da malo prekorači onu potrebnu granicu za uvoz ruskog gasa. Šta je još karakteristično za ovaj ugovor? Veoma je bitno napomenuti da i dalje ostaje posrednik. Posrednik je taj, a podsetila bih vas gospođo ministarka, i zaista vas tu podržavam, da ste vi bili među prvima koji ste govorili da Srbiji zaista nije potreban posrednik kada govorimo o ruskom gasu. Međutim, ostaje kontinuitet i u vezi ovog posrednika. Taj posrednik je, takođe, u većinskom vlasništvu ruske državne kompanije. Pogledajte samo kako to izgleda kada imate jedan sporazum koji u toj meri favorizuje jednu stranu. Faktički, po ovom sporazumu, iako se ne radi o pojedinačnom ugovoru i ne radi se o nekim konkretnim stvarima, ipak se konkretizuje jedna stvar, a to je da li će se obustaviti isporuka gasa za slučaj da Srbija ne plati povučenu tranšu, odnosno količinu gasa. Dakle, to jeste uneto. Kada pogledate i pažljivo pročitate ovaj sporazum, naći ćete sve elemente jednog ugovora koji favorizuje jednu stranu, koja u prvi plan stavlja monopol nečiji i koji, u stvari, može da dovede do veoma ozbiljnih posledica po privredu Srbije. Ne bih se složila sa vama da nemamo načina da izbegnemo takvu vrstu pozicije. Uvek postoji mogućnost izbora, uvek postoji jedna pregovaračka energija i, pre svega, vođenje interesa ove države Srbije. U ovom sporazumu, taj interes nismo videli.
Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Kada govorite o tom monopolu, još jednom da podsetim, a vi mi sada kažite – koji je to izbor, i čiji je to gas, i koji to drugi gas Srbija trenutno može da koristi? Prosto, kada kažete to tako u etar, i građani Srbije to slušaju, sada mi, molim vas, kažite – čiji gas, kojim putem Srbija trenutno može da koristi i koji je to drugi izbor? Ako je neko za drugi izbor, odnosno da postoji mogućnost izbora, zato sam i pričala sam toliko dugo o tome. Nekoliko puta sam rekla, ako je nešto važno, naravno da je važna diverzifikacija jer nam to daje bolju mogućnost pregovora, cene i šta god. Ali, samo mi odgovorite – koji gas i od koga trenutno, sad za ovu 2013. godinu, i za 2014. godinu? Druga stvar, kada govorite o sporazumu sa pripadajućim protokolom za novac koji treba da se plati, koji će se godišnje u ratama plaćati, to su dugovi koji su nastali od 1995-2000. godine, i od 2000-2001. godine. Namerno ovo pominjem zbog toga što ste kasnije u svojoj diskusiji rekli da može da se desi da prestane isporuka gasa zbog toga što ne plaćamo. Ovi dugovi su nastali upravo zbog toga što je Jugoslavija prestala da plaća tada gas, a gas joj je dolazio. Naravno da mora da se raščiste računi. Ja jesam za to. Zato smo tražili u određenim ratama da se to radi. Drugi deo koji ste pomenuli je priča oko pet milijardi, to u članu 1. sporazuma stoji, krovno, može da se pregovara do pet milijardi metara kubnih, a onda ste naveli da će neki neozbiljni pojedinac da ispregovara godišnji ugovor veći od naših potreba. Pre svega, mi, bez obzira šta vi mislili, smo ozbiljna država. Ko god da je vodio, da vodi ili da će voditi ovu zemlju svakako da ne može da ispregovara više od onoga što Srbiji gasa treba. Reći ću vam da je godišnji ugovor za 2013. godinu 1,5 milijardi metara kubnih. Nekada je Srbija nabavljala 2,2 milijarde, kada je privreda radila. Godišnji ugovori i detalji godišnjeg ugovora se rade mnogo detaljnije, i radi ih preduzeće koje se time bavi. Još jedan stvar, meni neverovatna sa početka vaše diskusije, gde kažete ovako, citiram – to što je Vlada sada dala ovaj zakon o efikasnom korišćenju energije pokazalo je jednu stvar da je Srbija siromašna zemlja, a da to onda generiše političku nestabilnost, pa ste nam vi sada rekli da treba da štedimo energiju. Onda vi uopšte niste razumeli zašto se ovaj zakon nalazi u Skupštini, zašto je značajan za celu Srbiju, pa i vas kao građanina i svakoga. On nije dat zbog toga što to generiše političku nestabilnost. Čak uopšte nisam shvatila šta ste time hteli da kažete. Zakon o energetskoj efikasnosti je jedan od stubova podizanja energetske bezbednosti Srbije. Dakle, sve što smo radili u prethodnim mesecima radili bismo upravo zbog toga da Srbija bude bezbednija energetska država. Radili smo kompletnu proceduru, podzakonske akte, sve što je bilo potrebno da se više iskoriste obnovljivi izvori energije, jer to je onaj resurs koji mi imamo, i da time podignemo energetsku bezbednost. Na drugo mesto smo stavili energetsku efikasnost i da na taj način podignemo energetsku bezbednost. Vezujete to samo tako da kažete jer to se negde tako čuje da smo mi siromašni pa zbog toga i politički nestabilni, pa zbog toga donosimo zakon o racionalnoj upotrebi energije. Nije baš tako. Hvala.
Hvala. Judita Popović, replika
Poštovana gospođo ministarko, hajde da krenemo od toga da li je Srbija ozbiljna država. Posumnjala bih u tu činjenicu, s obzirom na to da ste svi svedoci šta se dešava sa mlekom u poslednje dve nedelje. Država koja je za dve nedelje pokazala taj svoj pristup prema tom aflatoksinu, da li ga ima ili ga nema, da li je to 0,5 ili 0,05% količine. To govori dovoljno o tome koliko je ovo ozbiljna država. Ako to može da se desi sa mlekom, šta će se desiti sa ugovorenim količinama milijardi kubika gasa, koje takođe može neko da ugovori? Kada govorite o tome da sam rekla da može obustavi isporuka gasa, ona može, ali to piše u članu 4. i to bez opomene. Prosto, ovaj sporazum omogućava ruskompartneru da jednostavno obustavi ukoliko smatra da je došlo do nekog problema oko plaćanja. Kada govorimo o tome da li smo siromašna zemlja, i te kako jesmo. Da li je potrebno da se i energija štedi, jer nemamo takve prirodne resurse koji mogu da pokriju sve potrebe koje se iskazuju? Jeste. Da li siromaštvo generiše političku nestabilnost? Jeste. Vi ste o tome govorili gospođo ministarka na jednom skupu. Srbija jeste siromašna zemljai ona jeste politički nestabilna zemlja.
Ministarka Mihajlović.
Izvinjavam se, ali opet mi niste odgovorili šta je alternativa, koji gas i od kog dobavljača Srbija može da nabavi 2013. godine? Kažite, molim vas, pa da probamo.
Gospođa Popović, replika.
Gospođo ministarko,to je upravo onaj gas, to je upravo onaj odnos prema ruskom partneru o kojem ste vi govorili sve dok niste postali ministar u ovoj vladi. To je činjenica da se ovaj sporazum zaključuje na 10 godina. To je činjenica da 10 godina će Srbija ovaj sporazum morati da poštuje. Šta sve može da se desi u tom vremenskom periodu? To je ono što u stvari dovodi do monopola. To je ono što Srbiju onemogućava na pravo izbora. Postavila bih vam to pitanje – da li ste razmišljali o planu B i da li ste razmišljali o nekim alternativnim mogućnostima? To je u stvari vaš zadatak kao ministarke i to je zadatak Vlade da onemogući svaku vrstu štetnih posledica nakon zaključenja ovakve vrste okvirnih sporazuma.
Ministarka Mihajlović.
Opet nisam dobila odgovor od vas. Baš mi je žao. Reći ću vam nekoliko stvari. Naravno da se o tome misli, ali sam i ranije, pošto pominjete to, da je Srbija koristila ruski gas, koristi ga i dugo će ga koristiti. Da li će koristiti jedan, dva, tri milijarde ili četiri, ukoliko se eventualno izgrade gasne elektrane, to ćemo da vidimo. Sa druge strane sam vam pomenula diversifikaciju puteva Niš-Dimitrovgrad, mogućnost možda azerbejdžanskog gasa. Niko ne brani Srbiji. Onog trenutka kada bude imala drugu rutu da ukoliko joj to bude povoljnije jedan deo gasa svakako uzme od Rusa, drugi sa druge rute i uopšte pojava druge rute će omogućiti Srbiji da ima recimo niže transportne troškove kroz Mađarsku. Mi smo ozbiljni i vrlo smo ozbiljno o tome razmišljali, a vi ste veoma neozbiljno rekli da sada postoji druga mogućnost. Volela bih da ima, ali nema trenutno. Trenutno imamo jednu rutu i jednog isporučioca gasa.
Judita Popović, replika.
Gospođo ministarska, ovo prosto nije glavni odbor SNS. Ovo je parlament. Kao poslanica imam pravo da vam postavljam pitanja i imam pravo da komentarišem Predlog zakona koji ste vi ovde predstavljali i koji branite. Nemate pravo da osporavate bilo kom poslaniku da iznosi svoje političke stavove, svoje stručne stavove o ovakvoj vrsti sporazuma o kojem danas razgovaramo. Činjenica jeste i to niste porekli da je ovaj sporazum koji će trajati 10 godina i da smo dve godine bili bez okvirnog sporazuma. To ne možete da negirate i govorite neistinu kada kažete da sam spominjala neke druge vrste mogućnosti uvoza gasa. Nije tačno. Samo sam govorila da treba učiniti sve da se onemogući monopol, a monopol između ostalog vi omogućavate i tako što pravite tako dugotrajni okvirni sporazum u okviru koga možete svašta da ugovorite, za koje ugovore ovaj parlament ne daje saglasnost i verifikaciju.
Ministarka Mihajlović.
Naravno možete da postavljate pitanja. Čak i treba da postavljate pitanja i treba da pitate. Kada vam se lepo objasni i kaže, onda vas pitam da kažete jer možda mi ne vidimo dobro, možda smo nešto prevideli. Ponovo vas pitam, pomenuli ste to, koji drugi put i koji drugi gas? Što se tiče Vlade i ovog ministarstva, nekoliko puta sam čak i kada smo imali nacrt zakona o Južnom toku rekla šta je plan koji je vezan za gasnu politiku. Čak i ovaj zakon o energetskoj efikasnosti treba da nam omogući da budemo efikasniji i da se manje bavimo možda uvozom gasa, jer ono što uvozimo svakako nije naše i automatski nismo dovoljno energetski bezbedni. Samo toliko.
Judita Popović, replika.
Hvala. Gospođo ministarko, stvarno bih vam preporučila da vi pitate gospođu Zoranu Mihajlović, opozicionarku, šta je mislila o takvoj vrsti pravnih poslova u vezi sa ruskim partnerom, ruskim gasom, ruskom naftom, prodajom NIS itd. Izvolite, pročitajte ovaj sporazum koji ste danas doneli ovde u parlament, pročitajte pažljivo svaku odredbu i mislim da ćete na kraju shvatiti sve ono što sam vam govorila malopre.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Moram da vam priznam da za razliku od vas, ja svoje mišljenje ne menjam. Ovo je sporazum o isporuci gasa u narednih deset godina. Takođe sam vam rekla i baš zato smo napravili određeni plan da imamo i druge rute. To što prethodne vlade nisu uradile mi jesmo. Isto tako vam kažem da kada trenutno dobijate iz jednog pravca jedan gas i kada pominjete šta sam govorila, citirala sam vam sebe iz prethodnog perioda, Srbija je koristila ruski gas, koristi ga i još dosta godina će ga koristiti. Prema tome, vraćamo se na prvo pitanje, kada govorite da postoji mogućnosti izbora, kažite tu mogućnost izbora javnosti Srbije. Kada Srbija bude imala mogućnost izbora, verujem da će je imati sa ovom vladom, onda ćemo možda imati Niš-Dimitrovgrad, koji može da bude 2018. godine, pa ćemo možda moći da pregovaramo o povoljnijoj ceni, o nekoj drugoj količini itd. Dakle, o svemu se vodilo računa.
Gospođo Popović, još jednom ću vam dati pravo na repliku i da završimo repliku.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovana gospođo ministarko, na vama je da radite u tom Ministarstvu za energetiku, na vama je da iznađete rešenja i na vama je da pronađete najbolja rešenja, a sve probleme, koji su nastali sa prošlom Vladom, mislim da možete da rešite u ovoj vladi sa ministrima kojih je bilo jako puno i u prošloj i u sadašnjoj vladi. Tu vam je i premijer, gospodin Dačić, tu vam je i ministar finansija, gospodin Dinkić. Dakle, imate ključne ljude iz prethodne Vlade sa kojima možete da se konsultujete i sa kojima možete da napravite jednu dobru strategiju baš u vezi i energetske efikasnosti i u vezi sporazumevanja sa ruskim partnerima. Podsećam vas na Južni tok 2009. godine. Zaista se sećam koliko ste bili protiv tog Južnog toka i of-šor kompanije u pretežnom vlasništvu strane države.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Zahvaljujem, gospođo Kovač. Gospođo Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, danas govorimo o Zakonu o energetskoj efikasnosti, o efikasnom korišćenju energije. Na samom početku svog izlaganja želim da uputim pohvale ministarki, resornom ministarstvu na jednom jako kvalitetnom dokumentu koji su nam preporučili da ga usvojimo i na samom startu želim da kažem da je to jedan precizan, jasan, koncizan dokument. Sam predlog zakona je izbegao zamke prenormiranosti. Znači nema nepotrebnih stvari u ovom zakonu. Ono što bi posebno želeo da pohvalim jeste obrazloženje koje smo mi, narodni poslanici, dobili uz ovaj zakon, a koje obiluje velikim brojem činjeničnih podataka i koji nam je olakšao da shvatimo ovu veoma ozbiljnu materiju i veoma ozbiljnu temu. O zakonu o efikasnom korišćenju energije poslednjih godina se dosta govorilo, ali do današnjeg dana naša zemlja nema usvojen taj zakon. Kao što smo čuli, jedna od osnovnih prepreka jesu upravo bile nesuglasice ili neusaglašenosti oko samog Fonda za unapređenje energetske efikasnosti. Koliko se sećam, tu je bilo i neusaglašenosti u pogledu samog sistema energetskog menadžmenta. Podsetiću da je sam sistem energetskog menadžmenta centralni deo ovog zakonskog rešenja. U ovom trenutku je jasno da je bilo nesuglasica, ali to nam svakako neće pomoći, jer danas nemamo taj zakon i moramo naći načine kako do tog zakona da dođemo. Ono što je, osim tih nesuglasica, u prethodnom periodu karakterisalo celu priču oko energetske efikasnosti jesu jedna opredeljenja naše zemlje da učini neke značajne korake u pogledu efikasnijeg korišćenja energije. Tu bih na prvom mestu pomenuo usvajanje određenih strateških dokumenata i najpre mislim na samu Strategiju za razvoj energetike Republike Srbije, kao i program za ostvarivanje same te strategije, kao i niz nekih drugih podzakonskih akata koji su se ticali ove oblasti. Što se tiče nekih drugih zakonskih rešenja, koji nisu direktno iz oblasti energetske efikasnosti, pomenuo bih taj krovni Zakon o energetici, koji se u jednom svom delu dotakao priče o efikasnom korišćenju energije u sektoru proizvodnje i potrošnje, ali nije do kraja precizirao koji su to načini, mehanizmi na kojima naša zemlja može da ostvari značajne pomake u ovoj oblasti. Jedan od prvih zakona koji je pomenuo energetsku efikasnost jeste Zakon o planiranju i izgradnju i to u onom delu koji se ticao energetske efikasnosti u izgradnji objekata u visokogradnji. Znači, u tom delu, ali još jednom kažem da je to bilo nedovoljno da bi se na jedan potpun način definisala ova oblast. Ono što je takođe definisalo taj neki prethodni period jeste i ugovor koji je Republika Srbija potpisala, a to je Ugovor o osnivanju energetske zajednice između EU i Srbije, kao i niza zemalja u našem okruženju, a sa kojim je naša zemlja prihvatila određene obaveze, prihvatajući na sebe obaveze da poštuje određene direktive, tačnije tri direktive, EU. Mislim da je ovo jedan dobar primer zakona u kome možemo da pokažemo zašto je bitno da usvajamo određene preporuke EU, a da to ne bude svrstano pod neku formu naše obaveze, da neko nama nameće neke obaveze, već jednostavno kao potreba za unapređenjem određene oblasti, a na koje se te direktive i odnose. U prethodnom periodu na dosta površan način, koristeći u dnevno-političke svrhe se pominjala priča o pristupanju naše zemlje EU. Siguran sam da veliki broj naših građana nije na pravi način shvatio zašto pristupamo EU, zašto, čemu ta naša velika želja u pristupanju i zašto je neophodno da usvajamo sve te preporuke i direktive. Upravo, kada uporedimo stanje u određenoj oblasti, u ovom konkretnom slučaju, u oblasti energetske efikasnosti, u Republici Srbiji sa stanjem u EU jasno je zašto je potrebno da usvojimo te preporučene direktive i zašto je dobro to za našu zemlju. Navešću samo neke podatke koji će jasno pokazati gde se u ovom trenutku nalazi naša zemlja, što se tiče samog efikasnog korišćenja energije u odnosu na zemlje EU. Energetski intenzitet ili odnos između utrošene energije i BDP u našoj zemlji je dva do tri puta veći, nego prosečan energetski intenzitet u zemljama EU. Konkretno, 2002. godine energetski intenzitet je bio 0,8, 2006. godine 0,63, a sada je oko 0,50, dok je u ovom trenutku energetski intenzitet u Nemačkoj 0,16%. Znači, vidimo jasno da oni sa mnogo manje energije stvaraju mnogo veću novostvorenu vrednost. Srbija je zavisna od uvoznih energenata u procentu od 33,6%. Srbija se karakteriše velikom emisijom gasova sa efektom staklene bašte iz energetskog sektora sa čak 76%. Preko 75% ili oko tri miliona raznih objekata, raznih zgrada u Srbiji je izgrađeno pre sedamdesetih godina. Znači, izgrađeno je bez termoizolacije i u ovom trenutku po kvadratnom metru troši između 150 i 250 kilovat časova, dok je u isto vreme prosečna potrošnja energije po kvadratnom metru u zemljama EU negde između 50 i 70 kilovat sati. U ukupnoj krajnjoj potrošnji energije u našoj zemlji zgrade troše više od 50%, sa stalnim porastom potrošnje energije najpre za grejanje, ali poslednjih godina i za rashlađivanje prostorija. S obzirom, kao što sam na samom početku izlaganja rekao, da naša zemlja ima veliku težnju i stremljenja za pristupanje EU, iz poznatih razloga, mislim da je dobro da danas spomenemo i neke stvari koje se dešavaju među članicama EU, a koje se tiču energetske efikasnosti, ali, naravno, uzimajući u obzir njihov stepen razvoja u ovoj oblasti. Pitanje energetske efikasnosti i ne samo pitanje energetske efikasnosti već uopšte borbe protiv klimatskih promena u EU tom pitanju se pridaje veoma veliki značaj. Direktiva uslova na evropskom parlamentu u septembru prošle godine jeste rezultat dogovora, tačnije kompromisa članica EU, a kao posledica dogovora samita EU iz 2007. godine i taj paket poznati kao klimatski paket ili paket 20 doneo je preporuku članicama da se pristupi radnjama i aktivnostima za uštedu energije do 2020. godine od 20% da se pristupi aktivnostima da udeo obnovljivih izvora energije bude veći za 20%, a da je misija ugljendioksida bude manja za 20%. Procena je da će smanjenje 20% potrošnje energije uštedeti zemljama članicama EU oko 50 milijardi evra. Ovim propisom članice su obavezne da renoviraju oko 3% ukupne površine državnih zgrada koje se greju i rashlađuju. Energetske kompanije će svake godine od 2014. do 2020. godine morati da ostvaraju uštedu od 1,5% energije koju godišnje prodaju krajnim korisnicima. Takođe, sva velika preduzeća, znači isključujući mala i srednja preduzeća će svake četiri godine biti podvrgnuta energetskoj reviziji od strane nezavisnih energetskih stručnjaka. Takođe, sve članice koje su prihvatile ovu direktivu, sve članice EU su uzele na sebe obavezu da do marta 2013. godine, znači ovih dana, donesu svoje nacionalne programe za efikasnije korišćenje energije. Za sve ovo u budžetu EU od 2014. godine, u tom velikom finansijskom paketu od 2014. do 2020. godine je predviđeno oko 20 miliona evra, što jasno ukazuje da se u zemljama EU posvećuje velika pažnja energetskoj efikasnosti, odnosno racionalnijem korišćenju energije, bez obzira što su oni na mnogo većem stepenu nego Republika Srbija u ovom trenutku. Takođe, i ova suma od 20 milijardi evra kod određenih evropskih parlamentaraca izazivala je strah i zebnju da neće biti dovoljno da bi se postigao rezultat iz paketa 2020. Sve ovo jasno ukazuje, sa jedne strane, šta čine razvijenije zemlje, ali, sa druge strane, podaci koje sam na početku ove komparacije izrekao govore gde se danas nalazi Srbija u pogledu efikasnijeg korišćenja energije. Jasno je da je na samom početku, ali i sa velikim zakašnjenjem, i ako bi se jednom rečju želeli da okarakterišemo stanje u energetskoj efikasnosti Srbije, svakako da je ta reč – kašnjenje. Znači, svakako da kasnimo, ali još jednom kažem da zanemarimo te stvari i da vidimo šta je sada potrebno činiti. Potrebno je, naravno, usvojiti jedan dobar i kvalitetan zakon, koji će dati jedan pravni okvir za sprovođenje aktivnosti koje preporučuje sam zakon. Šta u stvari treba da donese taj zakon? Zakon treba da donese racionalno i efikasno korišćenje energije. Treba da donese mnogo veći stepen u sigurnosti našeg energetskog sistema, da donese značajne uštede u trošenju energije, da smanji našu zavisnost od uvoznih energetskih komponenata, da povećam produktivnost, da poveća konkurentnost naše privrede, da poveća zaposlenost i na kraju, ali i ne najmanje važno, da mnogo poboljša kvalitet životne sredine, da iskažemo jedan prijateljski odnos prema životnoj sredini. Sada ću pomenuti nešto što jeste jedna lokalna tema, a što su danas i uvaženi kolega Škundrić i uvaženi kolega Čikiriz pomenuli, a to jeste priča o prvoj hidrocentrali u ovom delu Evrope, po Teslinim principima, a radi se o centrali na Đetinji, o centrali u Užicu. Naravno da mi Užičani uvek to sa ponosom ističemo i sa ponosom pričamo kao o nečemu što je ne samo jako važno za naš grad, već za celu zemlju, a u to vreme se kralj Aleksandar Obrenović, koji je položio kamen temeljac, po celoj Evropi hvalio sa tim veoma bitnim i veoma retkim projektom. Zašto pričam o centrali na reci Đetinji? I tada, kao i danas, jedan od osnovnih razloga izgradnje te centrale jeste zato što se grupa uglednih privrednika, industrijalaca iz Užica, na čelu sa Mališom Atanackovićem, zabrinula za energente, za energiju. Tražili su sigurne i jeftine izvore energije, najpre za tkačku radionicu u Užicu, a kasnije za sve ostalo što se rađalo u narednim godinama posle toga. I danas mi ovim zakonom, i uopšte svim aktivnostima koje preduzima resorno ministarstvo i Vlada, najpre moramo da obezbedimo sigurno snabdevanje energijom jeftine i jeftinije energente, koliko je to moguće, i sve ono što proističe iz svega toga. Rekoh na početku, dobar zakon nam treba. Napomenuću samo neke delove iz predloga zakona za koji sam rekao da smatram da je jako kvalitetan. U poglavlju koje uređuje politiku efikasnog korišćenja energije navedeni su akti kojima se utvrđuje ova politika. Tu je već pomenuta strategija o razvoju energije Republike Srbije, zatim program, zatim akcioni plan energetske efikasnosti Republike Srbije, program i plan lokalnih samouprava, kao i program i plan svih onih obveznika sistema energetskog menadžmenta. Naravno, svi ovi akti sadrže na prvom mestu ciljeve, mere koje će dovesti do efikasnijeg korišćenja energije, sadrže načine, mehanizme, rokove, potrebna finansijska i druga sredstva, a na samom kraju i analizu o učinjenom i ostvarenom, jednu analizu o uštedama u samoj potrošnji energije. Što se tiče lokalnih samouprava koje se na neki način uvode u ovu priču, što smatram jako dobrim i jako kvalitetnim, jer smatram da i lokalne samouprave, kao jedan bitan činilac, jedan bitan stub u upravljanju našom zemljom, moraju da preuzmu deo odgovornosti u ovoj oblasti, u oblasti energetske efikasnosti. Znači, što se tiče samih lokalnih samouprava, pored ovih osnovnih stvari koje sadrže ostali akti, planovi koje donose lokalne samouprave jesu planovi energetske sanacije i održavanja javnih objekata koje koristi lokalna samouprava, kao javna preduzeća, ustanove kojima je osnivač lokalna samouprava. Čuli smo danas više puta da su najveći gubici upravo u javnom sektoru. Još jednom kažem, jako je bitno da o uštedama u tom javnom sektoru, ali na lokalnom nivou, odgovornost preuzme lokalna samouprava. Takođe, lokalna samouprava je dužna i obavezna da u svojim planovima predvidi unapređenja sistema komunalnih usluga, sistema daljinskog grejanja, vodovoda, javne rasvete, upravljanje otpadima, zatim javnim transportom, da se jasno vidi da lokalna samouprava na jedan ozbiljan i odgovoran način preuzima jedan značajan deo odgovornosti u ovoj oblasti. Opet moram da se posvetim lokalnim temama. Grad Užice, osim toga što je imao prvu hidrocentralu, u prethodnom periodu je dosta radio i na rešavanju problema u daljinskom grejanju, tako da su sve višespratnice u Užicu opskrbljene, sve su opremljene sa kalorimetrima, a 22 stambene jedinice u svom sastavu imaju tzv. delitelje, tako da u 22 jedinice za sada, proces traje, mogu u svakom trenutku da očitavaju koliko su energije potrošili, što značajno smanjuje prostor svima onima koji su rasipali energiju. Takođe, grad Užice ima i problem sa velikom zagađenošću. U prošloj godini je 127 dana količina čađi u gradu Užicu bila veća nego što je to dozvoljeno. Naravno, to je loša informacija, ali, s druge strane, imamo značajan broj kotlarnica koje su do sada bile na mazut, izvršena je konverzija, tako da su one sada prebačene na sistem gasa. Što se tiče sistema energetskog menadžmenta, na samom početku sam rekao da je to centralni deo ovog zakona. Ovaj sistem energetskog menadžmenta predstavlja skup organizacionih, tehničkih, regulatornih, podsticajnih mera za praćenje i analize potrošnje struje. Subjekti samog ovog sistema jesu, počev od Vlade, ministarstva, lokalnih samouprava i svi obveznici sistema menadžmenta. Obveznici su organi državne uprave, kao i privredni subjekti koji troše više energije nego što je to dozvoljeno određenim propisima Vlade. Takođe, zakon definiše vrste proizvoda koji utiču na potrošnju energije, a neophodno ih je označiti. Takođe, pomenuo bih i Zakon o planiranju i izgradnji, koji je u ranijem periodu pominjao racionalnu potrošnju, ali ovaj Zakon o energetskoj efikasnosti predviđa, u pogledu izgradnje, koje su obaveze investitora kod novoizgrađenih objekata i sa kojom opremom moraju biti opremljeni ti objekti. Takođe, to smatram jako bitnim. Šta bih rekao za finansije? Što se tiče fonda, smatram da su sumnje svih onih da će ovaj fond raditi na jedan loš način - neosnovane. Čuli smo obrazloženje ministarke i verujem da se neće ponoviti ono što se desilo sa Fondom za zaštitu životne sredine ili, ne daj Bože, ono što se desilo u Razvojnoj banci ili Agrobanci. Siguran sam, verujem Ministarstvu i mislim da će to biti. Tačnije, u samom zakonu piše da je to jedan razdel u budžetu, na kome se evidentiraju sredstva koja će biti na određen način podsticajna za oblast energetske efikasnosti. Takođe, zakon ostavlja mogućnost i autonomnim pokrajinama i lokalnim samoupravama da uvedu određene podsticaje na svojoj teritoriji i da same oforme određene budžetske fondove, kako bi podsticali razvoj ove oblasti. Pozitivno je i predviđanje carinskih i poreskih olakšica za sve one koji koriste određene tzv. zelene pozitivne tehnologije, koji proizvode i stavljaju u promet proizvode koji štede energiju, ali, naravno, u skladu sa propisima o carinama i porezima. U delu savesti naših građana, slažem se sa većinom svojih prethodnika, ali mislim da prevashodno moramo delovati na najmlađu populaciju. Naravno, ne bih sada otvarao temu reforme obrazovanja, ali mislim da i u samom obrazovanju mora se napraviti prostor da se deca od najranijih uzrasta edukuju, kako bi štedeli energiju i kako bi prepoznali neke zdravije vidove energije. (Predsedavajuća: Vreme.) Na kraju, izražavajući maksimalnu podršku ovom zakonu, nama iz URS je jasno da je ovo proces koji traje, koji neće biti završen samo usvajanjem zakona, tu je samo početak. Očekujemo da period do 2014. godine, kada će ovaj zakon delovati u punom kapacitetu, da se obave sve one pripremne radnje da se usvoje svi podzakonski akti, a da svi obveznici energetskog menadžmenta odrade određena prilagođavanja. (Predsedavajuća: Hvala, gospodine Mitroviću.) Na samom kraju, jasno je da svaki dinar uložen u efikasnije korišćenje energije će biti višestruko vraćen ovoj zemlji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Samo se prijavite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministar, meni je opet krivo što smo spojili dve tačke koje su suštinski obe iz oblasti energetike, ali se jako razlikuju. Govorimo o energetskoj efikasnosti i o desetogodišnjem sporazumu obezbeđivanja energetske stabilnosti Srbije u nabavci gasa. Jedina veza može da se vidi tu gde će nam trebati manje gasa, ukoliko Srbija bude energetski efikasnija. To je jedina veza i, prosto, trebalo je razmisliti da se te dve stvari odvoje. Energetska bezbednost već sada, a sve više i u budućnosti predstavljaće sve važniji element, ne samo ekonomske, već i političke stabilnosti svake države. Videli smo to, da su mnoge vlade dovedene u pitanje, u slučajevima da ne postoji energetska stabilnost. To je nešto što nas, na svu sreću, u Srbiji ne treba da zabrinjava. Mi ćemo imati dovoljno gasa i imaćemo dovoljno energenata da obezbedimo stabilnost, kako privrede, tako i građana i to je nešto što je činjenica. Ali, ova činjenica ne znači da energijom možemo da se rasipamo, već naprotiv, energija i energetski resursi su deficitarni, oskudni i krajnje odgovorno i pažljivo treba njima raspolagati, odnosno treba ih štedeti. U toj nameri smo mi pristupili analizi ovog zakona, za koji smatramo da jeste važan i da energetska efikasnost, koja u Srbiji gotovo i da ne postoji kao kategorija, već se energija, i toplotna i struja i svi drugi izvori energije, arči, mi smo u ovom zakonu pristupili na način da vidimo u kojoj meri odredbe ovog zakona i sama primena ovog zakona može da omogući da Srbija i srpsko društvo postane energetski zrelije, svesnije i da energetski efikasnije pristupamo našem životu. Ovaj zakon prestavlja izraz dobrih namera, jedan spisak lepih želja, koji u suštini ne mora ništa da znači, ukoliko se ne budu sprovodile, naravno. Mi imamo slučajeve niza dobrih zakona koji se nisu sprovodili i koji su ostali mrtvo slovo na papiru. Predviđena je kontrola kotlarnica, klima uređaja, ali tu uvek treba krenuti od države jer je država ta koja je suštinski jedan od većih potrošača. Kotlarnice su uglavnom u vlasništvu gradova i opština. Tu mora pre svega da se sprovede efikasnost, naravno, kod klima uređaja i svih ostalih potrošača električne energije. Vi ste izdvojili ovde kotlarnice i klima uređaje, što je potpuno u redu. Mi se sa tim slažemo, ali tu je stvar da država mora da bude ta koja će u najvećoj meri da obezbedi ekonomsku efikasnost i kasnije da se to sve sprovodi dalje na građane i privrednu. Mi u ovom zakonu ne vidimo jasan plan. Vi ste rekli da treba da se donese 29 zakonskih i podzakonskih akata. Ovaj zakon jeste krovni, ali u njemu, osim tih lepih želja, ne vidi se jasan plan. Ima malo konkretnih mera koje mogu i ne moraju da daju rezultate. Predviđa se formiranje budžetskog fonda, naravno, kojim raspolaže Vlada, upravlja Ministarstvo, ali taj budžetski fond nema stabilne izvore finansiranja. Tu se predviđa da će možda da budu i zakonski, možda će biti budžetska sredstva, možda će biti donacije, možda će biti ovo, možda će biti ono. Ali, da bi fond mogao da funkcioniše, moraju da postoje stabilni izvori finansiranja. U ovom slučaju to nije predviđeno. Ne kaže se u ovom zakonu – redovan izvor finansiranja biće neki procenat od carina, neki procenat od određenih fiskalnih nameta ili već na neki drugi način koji postoji u zakonu. Znači, da ovaj fond ne bi bio mrtvo slovo na papiru, morali ste ili kroz raspravu ili kroz zakon da nam date pobliže objašnjenje kako će taj fond da funkcioniše. Bez poreskih i carinskih olakšica, o kojima je govorio i gospodin Lapčević, teško da može da se sprovede bilo koja ozbiljnija od ovih mera. Energetska efikasnost košta. Obnovljivi izvori energije, koji su, čini mi se, neodvojivi deo energetske efikasnosti i obnovljivi izvori energije, ukoliko govorimo o očuvanju životne sredine i očuvanju resursa, pošto mi, po onoj staroj indijanskoj poslovici, nismo zemlju nasledili od naših predaka, već smo je pozajmili od naše dece, mi moramo u skladu sa tim i da se ponašamo i da vidimo šta mi možemo da uradimo za očuvanje životne sredine u Srbiji. I energetska efikasnost i obnovljivi izvori energije su nešto što treba da omogući da se kvalitet života u Srbiji poboljša. Treba da vidimo na koji način do toga da dođemo. Obnovljivi izvori energije su skupi. Energija preko solarnih panela spada u vrlo skupu energiju. Termo i hidroelektrane, takođe, sama izgradnja nije toliko skupa, treba vreme. Najjeftinija energija je energija iz nuklearnih elektrana. Mi, naravno, kao Srbija, to ne dozvoljavamo. Od njih se odustaje i u EU i u drugim zemljama, posle Fukušime. Prosto, mi treba, kao država, da obezbedimo druge obnovljive izvore energije. Mi, kao Srbija, imamo uslova za to, jedan je, naravno, gas koji će dolaziti i elektrane na gas. Treba videti i kako će se razvijati ostali vidovi obnovljivih izvora energije. Kako kaže latinska poslovica "verba volant, scripta manet" ili "reči lete, ono što je zapisano ostaje". Ovde se rukovodim onim što je zapisano i tačno je onim što nije zapisano, a to je, kao što sam rekao da nema puno konkretnih mera, nema stimulacije, subvencija koje mogu, koje ćete vi naravno reći da se to podzakonskim aktima definisati u skladu sa sredstvima budžetskog fonda i ostalo, ali one nisu konkretni. Ne vidim na koji način će se finansirati i raspoređivati. Nema konkretnog akcionog plana, da stoji da izvori finansiranja, kao što sam rekao nisu stabilni i nisu permanentni, kako bi se obezbedilo punjenje i finansiranje projekata iz budžetskog fonda. Mene plaši da će se ovo završiti kao nažalost, da može da se završi kao još jedan od nekih projekata i ideja ove vlade. Zašto to mislim da ovo može da ostane nažalost mrtvo slovo na papiru. Citiraću vam iz ekspozea Ivice Dačića, koji je rekao pri formiranju Vlade kao prvi prioritet ove Vlade – naš najvažniji i najteži problem sa kojim se Srbija suočava je demografsko pitanje. Zaustavljanje biološkog pada i izumiranje nacije i stvaranja uslova za povrat životne snage naroda. Obnavljanje stanovništva može biti rezultat samo kod aktivnosti, na stvaranju svih preduslova za podsticanje povećanja nataliteta. O stimulisanju i rađanju više dece u porodicama preko pomoći bračnih parova, koji imaju potrebu za vantelesnom oplodnjom, veće pomoći trudnicama i porodiljama, već društvene brige o deci. Ukidanje poreza i ograničavanje trgovačkih marži za opremu za bebe. To je bilo proklamovano načelo iz ekspozea premijera Dačića. Dva meseca posle toga, kao jedna od mera Vlade je bilo vraćanje PDV na opremu za bebe, što je direktno suprotno ovome i što možemo da kažemo da je to obećanje predsednika Vlade, kome smo se mi poradovali i kao roditelji, i kao građani Srbije, i kao odgovorni ljudi u ovoj Srbiji, ostalo mrtvo slovo na papiru. Nešto kasnije činjenica da vladajuća koalicija nije prihvatila da se porodiljama i trudnicama isplaćuje puna zarada u roku od 12 meseci. Zato mene plaši da proklamovana načela iz vaše strategije, iz ovog zakona ne ostanu mrtvo slovo na papiru i očekujem da vi kao odgovoran ministar koji je izašao sa ovim predlogom zakona, kroz razradu ovog zakona obezbedite stabilno punjenje budžetskog fonda i finansiranje projekta za zaštitu, za poboljšanje energetske efikasnosti, i naravno omogućavanje da kroz donacije iz EU, korišćenje kredita za finansiranje projekata obnovljivih izvora energije. To je nešto što može da smanji zavisnost Srbije, energetsku zavisnost Srbije od uvoznih komponenata, konkretno gasa, i da doprinese kroz alternativne izvore energije, jačanju srpske privrede kroz samo razvijanje tih struktura. To je ono što bih imao da kažem po ovom zakonu. Hteo bih koju reč da kažem po pitanju gasnog sporazuma za gas. Mislim da je ovo dobro da se potpiše jedan desetogodišnji sporazum i mi kao Demokratska stranka Srbije, podržali smo "Južni tok", radili smo na realizaciji projekta "Južni tok", smatramo da je dobro da Srbija ima desetogodišnji ugovor, koji će da obezbedi dovoljne količine gasa i koji će da obezbedi mogućnost jačanja srpske privrede u narednom desetogodišnjem periodu, i to je za nas potpuno prihvatljivo. Uloga "Jugorozgasa", kao što znamo je zahtev ruske strane, a ne srpske strane, još ranije i prosto to je činjenica, imajući u vidu na monopol i na jedinog snabdevača gasa, ne samo Srbije, već mnogo evropskih zemalja, da su to uslovi koje moramo da poštujemo. Ono što mene samo prosto buni, da u članu 4. u kome se govori o ceni gasa ne stoji bar na koji način se utvrđuje cena gasa. Znači, nije realno očekivati da stoji cena gasa danas za narednih deset godina, ali način na koji se utvrđuje cena gasa, s obzirom da je cena gasa vezana za naftu koja je berzanska roba, prosto tu je moglo da stoji, ne znam koji je razlog, verovatno ćete nam reći zašto ne stoji način na koji se utvrđuje cena gasa. Ovaj sporazum sam po sebi je tipski i potpisuju ga većina država koje se snabdevaju gasom iz Ruske Federacije i on sam po sebi nije sporan. Ono što je za neke sporno, a to je što ne postoje alternativni izvori snabdevanja gasom, to je činjenica, ali ja moram da podsetim da projekat "Nabuko" koje su razvijale članice EU, koje su bili najveći akcionari projekta "Nabuko" od naše prijateljske EU, nije bio predviđen za Srbiju. On je trebao da ide nešto iznad severne granice Srbije i da Srbija ostane mimo projekta "Nabuko". To bi prosto opet dovelo u pitanje način mogućnosti snabdevanja Srbije kroz projekat "Nabuko" i finansiranje možda nekog kraka projekta "Nabuko" ka Srbiji. Tako da projekat "Nabuko" nije nešto što bi Srbiji obezbedilo prevelike količine gasa. "Južni tok" i sama izgradnja "Južnog toka", svi se nadamo, završiće se u periodu trajanja ovog ugovora od deset godina. Da li "južni tok" , cene gasa, preko "Južnog toka" ulaze u ovaj ugovor ili će se to posebno i naknadno definisati gas koji bi mi dobijali preko "Južnog toka" i po kojoj bi ceni bio definisan i to je jedna stvar. Druga stvar, koliki su tranzitni troškovi i koja je krajnja cena gasa za građane Srbije, troškovi tranzita kroz Mađarsku i sve one usluge koje imamo i da li postoji pored "Jugorozgasa" još neki posrednik u snabdevanju gasom kako domaćinstava tako i privrede. Ono što smo tražili od vas do sada nije konkretno vezano za ovaj sporazum, a to je izveštaj, i uvek pominjemo to poslovanje "Srbijagasa", evo već je više od 6 meseci vaše Vlade i vašeg ministrovanja i prosto tu bismo trebali da dobijemo odgovor na to na koji način se posluje i koji su realni troškovi "Srbijagasa" za subvencionisanu cenu gasa domaćinstvima i privredi, a koji su realni gubici u poslovanju "Srbijagasa" nerealnih investicija jer je dug "Srbijagasa" premašio milijardu evra u ovom trenutku. Znači, to je nešto što očekujemo i onda ćemo videti da su svi ti dugovi koji postoje minorni u odnosu na dugove koje sam "Srbijagasa" generiše ne zbog subvencionisanih cena gasa, već zbog svojih promašaja u poslovanju. To su neki odgovori koje očekujemo od vas. Sve u svemu mi kao stranka ćemo podržati ovaj sporazum jer smatramo da je dobro da Srbija ima energetsku bezbednost i stabilnost u narednom periodu, jer je to deo i privredne i ekonomske i političke stabilnosti i na ovaj način smo to i kroz ovaj sporazum dobili. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam lepo na svemu što ste rekli i naravno na tome što ćete podržati zakon. Kada govorimo o energetskoj efikasnosti i kad govorite o budžetskom fondu nismo baš pristalice nekih novih naknada i dažbina. Kada kažete da nema sigurnog načina finansiranja, ono što smo mi predvideli je svakako budžet plus donacije i plus krediti. Verujem da će taj fond svakako da ima sredstva. Mene mnogo više brine da li ćemo imati dovoljno projekata i da li ćemo moći da to realizujemo na pravi način. Zato očekujem, naravno, da tim podzakonskim aktima detaljnije neke stvari uredimo. Jer, bez obzira što taj naravno ovaj zakon nije dugi niz godina donet, moguće je da se u praksi pojave i određene nedoumice i određeni problemi. Kada govorite i kažete da energetska efikasnost košta. Slažem se potpuno, košta. Ali, mnogo više košta kada uvozimo energente, a najviše košta kada nemamo energiju, odnosno energente. Zato je ovaj zakon samo deo energetske politike Srbije koji treba da obezbedi kao što sam rekla da povećamo tu našu energetsku bezbednost. Prosto, na svaki način, pa i na ovaj način. Verujem da ovaj zakon može da nam omogući da i te kako povećamo energetsku bezbednost i da upravo povećamo, dakle, ono o čemu stalno govorimo, a to je konkurentnost naše privrede. Projekcije koje smo radili zajedno sa stručnjacima kažu da konkurentnost privrede može da se u narednih deset godina, primenom ovog zakona, poveća negde 15% do 20%. Kad govorimo o ovom zakonu, vi ste pominjali posebno obnovljive izbore energije. Potpuno se slažem, ali isto tako i nove tehnologije i posebno uključivanje, dakle, u industriju, ne samo u sektoru proizvodnje, već i u sektoru potrošnje svega onoga što se zove u stvari energetski efikasna tehnologija i podizanje energetske efikasnosti. Zakon je jedno, a Akcioni plan je drugo i mi već imamo jedan Akcioni plan donet 2010. godine. Dakle, sada ćemo doneti drugi akcioni plan i on do detalja treba da nam objasni na koji način ćemo ustvari da efikasnije koristimo energiju, i verujem da će tih akcionih planova da bude na dalje. Tačno su predviđeni ovim zakonom, i kako se donose i kako se podnose izveštaji i šta ti akcioni planovi treba da sadrže. Pomenuli ste takođe samo prosto da donekle, ispravim, nuklearnu energiju za koju ste rekli da je ustvari jeftina. Nije jeftina. Veoma je skupa, i odlaganje radioaktivnog otpada i izgradnja i vreme itd, daleko od toga da je jeftina. Ono što ja mislim da je značajno za svaku državu pa i našu jeste da maksimalno iskoristi sve resurse koje imamo unutar naše zemlje. Dakle, u tom smislu mislim pre svega na potencijal obnovljivih izvora energije, posebno na biomasu i naravno i na sve druge izvore, i zbog toga smo na kraju krajeva i zakonsku proceduru i uredbe itd, upravo u tom smeru i radili. Vezano za sam sporazum, dakle, o isporuci gasa u narednih 10 godina između Srbije i Ruske Federacije moram da kažem da i kada ste pominjali "Jugorozgas" i rekli da je to zahtev ruske strane, to nije sporno, to jeste zahtev ruske strane. Ono što našu stranu srpsku stranu zanima, i što mene zanima, i zbog čega se ovaj predmet nalazi već nekoliko godina u tužilaštvu jeste kako smo izgubili onaj naš partnerski odnos. Dakle, da imamo posrednika, smanjena je i ta provizija, ali zašto imamo 25% i to je nešto na šta očekujemo odgovor mi, bilo u prethodnoj Vladi, pa valjda će u ovoj Vladi to što stoji u tužilaštvu da bude i završeno, odnosno da dobijemo odgovor zašto je Srbija izgubila svoj partnerski odnos, jer od tog trenutka kad je izgubila partnerski odnos mnoge stvari su izgledale potpuno drugačije u našoj gasnoj politici. Za "Srbijagas" se potpuno slažem konačno "Srbijagas" je dao svoj izveštaj o radu za 2012. godinu. Tim izveštajem je prikazao gubitak od 38 milijardi dinara. Mene posebno zanima izveštaj državnog revizora po pitanju poslovanja u "Srbijagasu", i pošto je taj izveštaj, dakle, usvojen govorimo o samom izveštaju poslovanja "Srbijagasa" on mora da bude dostupan svima. Ukoliko ne budete to mogli da dobijete od "Srbijagasa" ministarstvo će tražiti i svakako će svi moći da pogledaju takav jedan izveštaj on bi trebao da se nađe na njihovom sajtu, ali ako nema mi ćemo dostaviti. "Srbijagas" ima ozbiljne finansijske probleme i potpuno se slažem to nije rezultat samo subvencionisane cene u gasu tj. svakako rezultat i nekakvog drugog načina poslovanja unutar "Srbijagasa", i zbog toga mi kao Vlada, odnosno kao resorno ministarstvo pripremamo plan restrukturiranja "Srbijagasa". Iskreno se nadam da u nekim narednim danima sednicama Vlade ćete imati prilike taj plan i da vidite i da ćemo krenuti da ga sprovodimo, jer "Srbijagas" nikako ne sme da bude preduzeće koje će prosto potonuti u svojim dugovima, nego treba da bude preduzeće koje se osposobiti za period liberalizacije tržišta. Dakle, za period kada mogu da dođu konkurenti koji prosto mogu da pojedu jedno takvo preduzeće. To se odnosi na "Srbijagas" i na "Elektroprivredu" Srbije. To je ustvari po meni zadatak i ove Vlade i ovog ministarstva da osposobimo preduzeća da mogu normalno da funkcionišu na tržištu koje definitivno se otvara i neće više moći da bude situacija da imate samo jednog i da taj jedan apsolutno drži sve monopole. Hvala.
Hvala. Dejan Mihajlov, replika. Izvolite.
Samo da neke stvari probamo da razjasnimo. Rekao sam naravno, da energetske efikasnosti da su obnovljivi izvori energije nešto što je skupo, naročito energetske efikasnosti, ali da je to cena koju mi moramo da platimo, i da moramo da nastojimo da Srbija bude što energetski efikasnija zemlja, samim tim će i privreda biti konkurentnija i samim tim će se naravno više uštedeti i u krajnjem ishodu će to biti jeftinije nego da nastojimo da arčimo resurse kao što se to do sada radilo. Ono što vi niste razumeli, mi ne tražimo nove namete, mi tražimo preraspodelu o okviru postojećih fiskalnih i carinskih obaveza i zato sam rekao ovaj deo iz ekspozea Ivice Dačića gde se govorilo o demografskom pitanju, ali se ispostavilo o rešavanju demografskog pitanja iz ekspozea, ali kada su doneti određeni zakoni i kada je menjan fiskalni sistem, kada je usklađivan kao jedna mera za poboljšanje ekonomske situacije, o tome se nije vodilo računa, jer je to skupo. Samo ne želim, da kao što je skupo, PDV za bebi i dečju opremu ne bude 20%, već da ga nema ili da bude 8%, kao što je za neke skupo da trudnice i porodilje imaju punu zaradu 12 meseci, a ne da nemaju, kao što je sada ili da bude umanjena, tako da ne dođemo u situaciju da i ovo bude skupo, pa da od ovoga ne bude ništa. Zato očekujem da u okviru postojećih nameta, kako vi kažete, ja bih govorio u okviru postojećeg fiskalnog sistema Srbije, dođe do određene preraspodele, stabilno punjenja budžetskog fonda, koji bi obezbedio finansiranje projekata energetske stabilnosti i energetske efikasnosti po ovom zakonu koji će se pojaviti. To je naša namera i mi apsolutno kao stranka tu nemamo dilemu, mi insistiramo na postojećim nametima, nismo za nove namete i svakako, slažemo se da o prodaji "Progresovih" akcija i "Jugorozgasa" treba da se pozabave neki nadležni organi, da se vidi, ko, zašto i u kom trenutku nije prihvatio pravo preče kupovine za akciju progresa u tom trenutku i potpuno se slažem i time Srbiju doveo u poziciju da umesto 49 ili 50% ima 25%.
Reč ima narodna poslanica Ivana Dinić.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, poštovani predstavnici ministarstva, poštovane kolege narodni poslanici i poslanice, pred nama je Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije koji predstavlja jedan od pet prioritetnih programa strategije razvoja energetike Republike Srbije odnosno prioritet racionalne upotrebe kvalitetnih energenata i povećanja energetske efikasnosti u proizvodnji, distribuciji i korišćenju energije kod krajnjih korisnika energetskih usluga. U cilju sprovođenja ovog zakona, neophodno je preduzeti strateške, zakonodavne i organizacione institucionalne mere, tehničko-tehnološke, podsticajne, finansijske mere, kao i mere jačanja svesti u oblasti energetske efikasnosti. Naime, ovim zakonom o efikasnom korišćenju energije, uređuju se i uslovi i način efikasnog korišćenja energije u sektoru proizvodnje, prenosa, distribucije i potrošnje energije, zatim politika energetske efikasnosti, korišćenje energije, sistem energetskog menadžmenta, označavanje nivoa energetske efikasnosti, minimalni zahtevi energetske efikasnosti u proizvodnji, prenosu i distribuciji električne i toplotne energije, kao i isporuci prirodnog gasa, finansiranje podsticajne i druge mere u vezi sa efikasnim korišćenjem energije. Cilj donošenja ovog zakona je da se obezbedi sigurno snabdevanje energijom, smanji negativan uticaj na životnu sredinu, smanji emisija gasova koji stvaraju efekat staklene bašte, smanji potrošnja energije, pa samim tim i troškovi za energiju u svojim sektorima, da se poveća komform u javnim objektima, unapredi nivo energetskih usluga, podstiče upotreba obnovljivih izvora energije za sopstvene potrebe, da se podstiče svest i dobrovoljne aktivnosti, radi podsticanja energetske efikasnosti, da se obezbedi eko dizajn i dizajn proizvoda krajnje potrošnje u skladu sa zahtevima povećanja energetske efikasnosti, da se podstiče stvaranje fondova i drugih finansijskih podsticaja u cilju primene energetske efikasnosti, da se obezbede nova radna mesta, da se poveća konkurentnost obveznika sistema energetskog menadžmenta, da se smanji emisija ugljendioksida za oko 9% do 2030. godine i mnogi drugi. Primena zakona o efikasnom korišćenju energije podrazumeva primenu odredbi o eko dizajnu proizvoda koji koriste energiju. Radi se o obavezi da kućni i drugi tehnički uređaji koji koriste energiju mogu biti stavljeni na tržište samo ako ispunjavaju uslove eko dizajna, ukoliko sadrže oznaku energetske efikasnosti. Ova oznaka energetske efikasnosti mora da sadrži podatke o količini energije koju proizvodi koriste pri propisanim uslovima rada, mora da vizuelno ukazuje na klasu njihove energetske efikasnosti, kao i da sadrži ostale podatke koje potrošaču prikazuju bitna svojstva proizvoda, kao i potrošnju resursa neophodnih za rad proizvoda. Zakonom o efikasnom korišćenju energije, potreba za regulisanjem efikasnog korišćenja energije proširuje se i na sektor proizvodnje, prenosa i distribucije energije, zatim na proizvođače, na uvoznike i na prodavce koji utiču na potrošnju energije, na vlasnike kotlova snage preko 20 kilovata, na vlasnike sistema za klimatizaciju sistema preko 12 kilovata, ali se suštinske mere najčešće odnose na poboljšanje efikasnosti sistema za snabdevanje toplotnom i električnom energijom, uvođenjem nove opreme i demontažom stare i zamenom energetske efikasnijom opremom. Ovu vrstu mera karakterišu neophodna investicijska ulaganja sa kojima se u kratkom roku može značajno povećati energetska efikasnost, čime se preko ostvarenih ušteda obezbeđuju finansijska sredstva za povraćaj investicije. Zakon o efikasnom korišćenju će na domaćinstva uticati tako što će domaćinstva biti u prilici da od distributera električne i toplotne energije na mesečnom nivou najzad dobiju informacije o stvarnoj realnoj potrošnji energije, koje će im omogućiti da preispitaju da li na racionalan način troše energiju i mogu li smanjiti troškove u pogledu potrošnje energije za grejanje i povećati standard sa jedne strane. Sa druge strane, ovaj zakon stvara uslove za plaćanje troškova prema izmerenoj potrošnji energije, čime se obezbeđuje zaštita potrošača. Potpisivanjem i ratifikacijom ugovora o energetskoj zajednici zemalja jugoistočne Evrope, naša država je potvrdila svoju spremnost da obezbedi racionalno gazdovanje i upravljanje energijom i energetskim resursima, kao i održiv razvoj zemlje. Ključni parametri koji su ukazali na potrebu sprovođenja reformi u energetskom sektoru radi unapređenja energetske efikasnosti su to da je u našoj državi energetski intenzitet dva do tri puta veći nego u zemljama EU. Velika je zavisnost od uvoznih energenata, negativan uticaj energetskog sektora na životnu sredinu. Zatim, velika je emisija gasova sa efektom staklene bašte iz energetskog sektora. Zatim, opredeljenje naše države za održivim razvojem, međunarodne obaveze, kao i to da je najniži stepen energetske efikasnosti u Evropi u slučaju naše države, potrošnja od 100 kv/č energije godišnje po jednom kvadratnom metru u državama Zapadne Evrope, za razliku od naše države u kojoj je potrošnja energije od 150 do 180 kv/č godišnje po jednom kvadratnom metru, a i mnogi drugi. Zbog svega ovoga, Srbija se svrstava na peto mesto najvećih zagađivača po glavi stanovnika u pogledu emisije ugljen-dioksida. Primena energetski efikasnijih tehnologija u pogledu saobraćaja, doprinela bi da se smanji potrošnja goriva kao i emisija ugljen-dioksida čak i za 50% po pređenom kilometru. Korišćenje prevoza u železničkom saobraćaju, kao energetski najefikasnijeg vida kopnenog saobraćaja i najmanjeg zagađivača životne sredine, dovodi do smanjenja emisije gasova staklene bašte. Železnički saobraćaj u proseku emituje tri puta manje ugljen-dioksida nego drumski saobraćaj i pet puta manje u odnosu na vazdušni saobraćaj. Zbog toga se kao optimalna mera energetske efikasnosti u prevozu, kao i mera održivog razvoja Srbije treba primeniti kombinovani drumsko-železnički saobraćaj, čime se obezbeđuje najefikasnije zadovoljavanje potreba korisnika, što je i realna perspektiva na prostoru evropskog saobraćajnog sistema i jedan od važnih ciljeva razvoja saobraćaja u Republici Srbiji. Za sprovođenje zakona o efikasnom korišćenju energije nisu potrebna dodatna sredstva iz budžeta Republike Srbije za 2013. godinu. Imajući u vidu da je ovim zakonom predviđeno osnivanje budžetskog fonda za unapređenje energetske efikasnosti u 2014. godini, planiranje potrebnih budžetskih sredstava izvršiće se prilikom izrade i usvajanja o budžetu za 2014. godinu. Budžetski fond je veoma značajan segment u pogledu unapređivanja energetske efikasnosti naše države. Njegovo osnivanje je potrebno radi podsticanja i sufinansiranja aktivnosti kojima se poboljšava energetska efikasnost u sektorima proizvodnje i potrošnje energije, kao i radi povećanja korišćenja obnovljivih izvora energije naše države. Ovaj fond je takođe značajan iz razloga obezbeđivanja i sufinansiranja obrazovnih programa u okviru permanentnog obrazovanja stručnjaka u oblasti energetske efikasnosti i korišćenja obnovljivih izvora energije. U cilju podsticaja i finansijskih mera, ovim zakonom se obezbeđuju i bolji uslovi dobijanja kredita od banaka, dobijanja carinske i poreske olakšice, povećanje obima istraživačko-razvojnih aktivnosti za razvoj energetski efikasnih tehnologija i postupaka, kao i javne nabavke koje uzimaju u obzir energetsku efikasnost kao kriterijum. Takođe, od velikog značaja u cilju primene ovog zakona o efikasnom korišćenju energije su i mere jačanja svesti u oblasti energetske efikasnosti kroz sprovođenje strategije informisanja kampanjama i obrazovnim aktivnostima, kako bi se povećala svest o energetskoj štednji i kao proces koji dovodi do promene ponašanja u svim sektorima proizvodnje prenosa, distribucije energije i korisnika energije. U skladu sa svim ovde navedenim činjenicama i pravnim okvirom koji će omogućiti efikasnije korišćenje energije, SPS će u Danu za glasanje podržati ovaj zakon o efikasnom korišćenju energije u nadi da će svest naših sugrađana omogućiti njegovu maksimalnu primenu i doprinos u održivom razvoju Republike Srbije, jer je ono jedino i najvrednije, naše životno okruženje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Pokušaću da vašu pažnju zadobijem doprinosom o kojem ću govoriti i o jednoj opaski koja se tiče tona rasprave do sada među nama kada su u pitanju ovlašćeni predstavnici i predsednici poslaničkih grupa i mi koji učestvujemo u raspravi i takođe sa tri primedbe, odnosno tri pitanja za koje bih volela da mi ministarka da odgovor. Opaska se odnosi na to da je većina učesnika u današnjoj raspravi izražavala žaljenje zbog kašnjenja. Kašnjenje pri donošenju, kašnjenje što nije prethodna vlada, kašnjenje što nije pre četiri godine, kašnjenje što nije pre 10 godina i to sve u tonu ponekad malo jadikovke, ponekad – jao što bi bilo lepo a da nismo zakasnili. Tako da, ja se pridružujem i tom tonu predlogom da gledamo malo širu sliku kada je o kašnjenju reč i da zamislimo da nismo morali da čekamo 18 godina da bivša jedinstvena SRS odluči da menja politiku i da evropejci u njoj razumeju da su evropske integracije Srbije jedina budućnost Srbije. Zamislimo kako bi bilo da tih 18 godina drugačije politike, kojih neki od nas ne želimo da se sećamo, neki možda kažu – prosto vam bilo. Ja se prosto time pridružujem, opštem tonu o razlozima kašnjenja, kada je u pitanju jedan od zakona koji su sa evropske agende, odnosno sa nacionalnog plana donošenja propisa koji su skladu sa evropskim zakonodavstvom. Štošta može da bude drugačije kada gledate širu sliku i ovo je samo još jedan od mojih predloga, pa da razmislimo i o tome kad god govorimo o tome zašto nešto kasni i zašto nešto nije na vreme urađeno. Tri primedbe. Prva je verovatno lako rešiva i tiče se onih koji po zakonu inače imaju nadležnost za programe kada su u pitanju i resursi, odnosno energija uopšte, ali i efikasnost, odnosno efikasno korišćenje energije, to su lokalne samouprave i Vojvodina. Lokalne samouprave i Vojvodina se kroz članove kojima se opisuje na koji način učestvuju u programima, spominje na različit način. Nekada se vrlo jasno spomene da Vojvodina ima nadležnost, jer ima. Nekad je – ostali, nekad se ne spominje, nekad je isto kao lokalna samouprava. Neki od mojih kolega su podneli amandmane za koje se nadam da će biti pogledani, jer ne bi valjalo da izostavimo ono što je drugim propisima Vojvodini u nadležnost dato. Potpuno sam sigurna da znalci i na nivou republičke Vlade i na nivou Vlade Vojvodine neće imati nikakvih problema u saradnji kada su u pitanju kako energetski resursi, tako i energetska efikasnost. Druga primedba, odnosno pitanje koje imam za ministarku je tema budžetskog fonda. Imam jedno pitanje i tri potpitanja. Jedno pitanje je, prvo pitanje, kako to da u istom ministarstvu sa čak istom ministarkom, budžetski fond u okviru zakona o zaštiti životne sredine je neprihvatljiv potpuno, a u zakonu o efikasnom korišćenju energije je poželjan? Budžetski fond ste imali kao amandman pri ukidanju Fonda za zaštitu životne sredine. Danas slušamo ministarku kako priča o potrebi da se zna namenski novac koji će se koristiti za efikasno korišćenje energije. Ja tu nemam ništa protiv. Naprotiv, potpuno se slažem, ali isti takav novac namenski je potreban da se koristi u sektoru zaštite životne sredine, s tim što za budžetski novac, osim što ovde, tvrdi se u zakonu da će biti evidentirana sredstva, krajnje diskutabilno. Šta znači evidentiranje sredstava? Za budžetski fond koji je predlagan ministarki, postojala je obaveza po načelu - zagađivač plaća kao namenski novac i Zakon o zaštiti životne sredine. Ne postavljam ovo pitanje retorički. Postavljam ovo pitanje zato što smatram da namera da se budžetski fond uvrsti u ovaj zakon na način kako jeste, otvara šansu da to uradite i u Zakonu o zaštiti životne sredine, odnosno da vratite bar budžetski fond i umanjite sebi probleme koje imate. Tvrdite da je taj fond imao sedam milijardi, a taj fond je vama predat sa preko tri milijarde. Nije dobro da istovremeno tvrdite da se jednim fondom upravljalo loše, a da pri tome nama nudite zakon o jednoj važnoj oblasti kroz politiku kojoj se vaša stranka priklonila 2008. godine i da tvrdite da treba da vam verujemo na reč da će to biti stručna služba u budžetskom fondu i da će se odlučivati samo o tome da li će se finansirati ili sufinansirati projekti, da će taj novac biti iz donacija, iz nadoknada, evidentiran i da će to sve biti uredu zato što vi tako kažete. Mi čitamo i fiskalne zakone. Mi čitamo i budžet Srbije i znamo da ovo ne može da bude ako nema rebalansa budžeta. Stavljam kao poređenje ukinuti Fond za zaštitu životne sredine samo zato što ste bili protiv budžetskog fonda. U principu, nije moguće da smo tako brzo promenili mišljenje. Treća primedba najozbiljnije vrste i pitanje je predlog zakonakojim se kao jedan od elemenata za tarifu uvršćuje korišćenje energije. Ilustrovaću vam vrlo kratko, ne izlazeći iz teme, šta vas pitam i kakvu sumnju, koju mogu da obrazložim, imam kada predlažete da . To se zove kalorimetar, i da se na osnovu toga određuje kao element tarife račun za utrošak energije, sa nadom da ćemo kada vidimo, kada imamo kalorimetar da trošimo puno, štedeti i trošiti manje da bi imali manje, ali o tome ne pričam. Pričam o tome da vi tvrdite da to treba da bude jedan od elemenata tarife. Šta je digresija ilustracije koju hoću da podelim sa vama? Sada će 15 godina kako razne ljude koji su bili na vašim mestima iz raznih stranaka, iz raznih nivoa, pitam i zahtevam, uključujući i direktora Agencije za energetsku efikasnost, da menja račun za električnu energiju zato što taj račun ne može da se pročita, zato što je evropski, da postoji cena jednog kilovata, prenos po kilovatu, distribucija po kilovatu i porez po jednom kilovatu. To pitam zato što me 15 godina razni stručnjaci sa kojima sam u dobrim, lošim odnosima, a posle ovih razgovora uvek sam u lošim odnosima, ubeđuju da ne razumem zašto račun za električnu energiju ne može da se menja. Svim stručnjacima kažem da najviše volim kada neko ne razume ono što ja ne razumem. Zašto vezujem ovo? Zato što famozna, fantastična, neverovatna, divna stavka angažovane snage u računima za električnu energiju izgleda da će dobiti sestru bliznakinju u angažovanoj efikasnosti. Nemam nade da ćete vi uspeti da napraviti pismene, evropski jasne račune električne energije za građane Srbije, ali imam nade da imate znanja da me razuverite da ovo što ovde piše, da jedan od elemenata za tarife neće postati angažovana efikasnost. Nadam se, ne vas radi, nego svih nas radi, da se to neće dogoditi. Zašto govorim da ću ilustrovati da sam vrlo često u manjini, ali da to ne znači da nisam u pravu? Recimo, bila sam u manjini kada sam tražila da se u naš fiskalni sistem uvede porez na prihode u crkvi i sada tvrdim da to valja učiniti, ali sam u manjini u odboru, u stranci, u Skupštini, gde god hoćete. To što sam u manjini ne znači da nisam u pravu. Insistirala sam i tražila, i sada verujem, da sav novac koji se ulaže u obrazovanje da se može obračunavati kao investicija, a ne kao rashod i da se tačno može videti, kao što su to uradile neke zemlje, jer to jeste investicija, jer to što ulažete u stalno obrazovanje svih nas, vraća vam se za pet, za sedam, za deset godina. I tu sam ostala u manjini. Imam nadu da ipak neću ostati u manjini sa predlogom da prihvatite sami, to sam rekla i na Odboru za evropske integracije, samo dosledno da se Vojvodina, njena nadležnost, kao i nadležnosti lokalne samouprave sprovedu dosledno kroz članove, da ostavite van svake sumnje zašto je budžetski fond dobar za ovaj zakon, a nije dobar ni za jedan drugi i na koji način, čime garantujete da će to biti sasvim jasno i procedurama i kontrolom trošenja novca. Kao što gledam širu sliku koju smo čekali 18 godina, da svi razumemo da su evropske integracije jedina budućnost Srbije,volela bih da mi se pridružite u želji da promenimo račun za električnu energiju koji stiže svim građanima Srbije. Sa temom energetske efikasnosti i sa temom evropskih integracija bavim se dovoljno dugo da mogu vas zamolim, sve razumem ako nemate prave odgovore ili ne želite da odgovorite, sve ću razumeti, ali u ime efikasnosti bih vas zamolila da ne gubimo vreme ako ćete ponoviti odgovore koje ste dali drugima, prosto, da budemo efikasni, pa ako imate nešto novo i upečatljivo da mi to odgovorite. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
U ime te efikasnosti neću komentarisati vaš početak o jadikovanju za 18 godina. Potpuno se slažem za račun. Već se radi na tome da račun bude jasan, pregledan i da svaki građanin u ovoj zemlji kad pogleda račun zna koliko je kilovat časova potrošio i koliko ga to košta. Slažem se sa vama da svi prethodni ministri, počev od 2001. godine, kada je bio Goran Novaković, kada nije znao da pročita šta na tom računu to znači. Odmah ću vas razuveriti. Dakle, angažovana snaga svakako neće biti na računu vezano za toplotnu energiju. Račun bi trebao po nekim procenama, zajedno sa EPS, da u narednih nekoliko meseci izgleda potpuno drugačije. Pojaviće se i stavka koja se tiče, recimo, proizvodnje energije iz obnovljivih izvora. To je nešto što smo sada ubacili kao povlašćene proizvođače. Vezano za lokalne samouprave i Vojvodinu, oni imaju potpuno ravnopravan status, ali je činjenica da je ovaj zakon, pre svega, što vam je verovatno i rečeno, integralni zakon na nivou Republike Srbije. Naravno da je AP Vojvodina sa svojim predstavnicima učestvovala u pravljenju ovog zakona i tu su kolege potpuno u pravu, ali i u članu 63. se takođe jasno kaže: "Nadležni organ…", da vam ne čitam, sigurno ste to pogledali. Dakle, potpuno je ravnopravan status, tako da ne vidim razlog da se to sada posebno piše. Vi ćete dati amandman, mi ćemo pogledati i možemo da razgovaramo. Apsolutno nemam ništa protiv toga. Zakon o budžetskom sistemu je precizno definisao šta je to budžetski fond. Taj budžetski fond nije pravno lice, nema zaposlene, nema organe, nema statut, pravilnike i ostale stvari, nema zaposlene. To je račun. Dakle, toje razlika između tog budžetskog fonda i onog fonda koji smo imali. Naravno, složiću se sa vama. Kao što sam već nekoliko puta rekla, ozbiljan je problem što nemamo način kako ćemo da finansiramo projekte iz oblasti životne sredine. Takođe sam najavila da mi radimo ozbiljno analizu koliko smo tu imali problema kako bismo pokušali to na neki drugi način da rešimo. Samo mala ispravka kada ste rekli da smo nasledili fond sa tri milijarde itd. Moram da vas ispravim, kada smo došli na ovo mesto, kada sam postala ministar, fond je imao dug od 5.6 milijardi dinara, gde su prihvatane obaveze za koje nije bilo novca. Mislim da sam efikasno odgovorila.
Hvala. Narodni poslanik Gordana Čomić, replika. Izvolite.
Ukoliko smatrate da je budžetski fond rešenje za Zakon o efikasnom korišćenju energije, unesite budžetski fond za namenski dinar, zagađivač plaća. Unesite ga po bilo kojoj proceduri. Vrlo dobro znam i kako izgleda Zakon o budžetskom sistemu, kao što tvrdim kada smo menjali član 12. Zakona o budžetskom sistemu da je to urađeno na štetu svih nas. Taj član treba menjati. Znam da je to nemoguće. Razlog zašto znam je to što sam bila dva puta opozicija, dva puta koalicija. Ko je bio dva puta koalicija zna kako se dolazi do dogovora. Govorim vam ono što mislim da je opšta korist. Izmenite Zakon o budžetskom sistemu, ostavite budžetske fondove takvi kakvi jesu. To može i napravimo budžetski fond u zaštiti životne sredine. Garancije da će budžetski fond ovde u ovom zakonu ovako smešten raditi izvan svake sumnje, i vi i ja znamo da ne postoje. Vi i ja znamo da bez rebalansa ne može. Vi i ja znamo da je neophodan fond da bi uopšte bilo kakve energetske efikasnosti bilo. Samo za kraj, kada govorimo o potrebi da bude edukacije za energetsku efikasnost, da bude kampanja, da bude obrazovnih kampanja, da bude komunikacije, to sve košta, ministarka. To nije besplatno. Onog trenutka kada se zalažete za kampanju taj novac mora da bude u budžetu. Kao što je morao da bude novac u budžetu za bilo šta novo što smo uvodili, jer to samo zato i samo tako da članovi Vlade pričaju o tome ne biva, ali biva sa kampanjama. Zahvaljujem.
Ministarka Mihajlović.
Samo jedna stvar. Zakon o zaštiti životne sredine je trenutno u izmenama, dakle, menjamo Zakon o zaštiti životne sredine, kao i Zakon o zaštiti prirode, ali vezano za Zakon o zaštiti životne sredine, apsolutno nemam ništa protiv da pokušamo da kroz to stavimo možda budžetski fond i slažem se da zagađivač plaća, već sam govorila o tome. Kada govorite jednu stvar vezano za rebalans, ovaj budžetski fond za energetsku efikasnost će početi da funkcioniše 2014. godine, dakle, budžetom koji se bude pravio za 2014. godinu, naravno da će se predvideti novac i za to. Kada govorite o kampanji koja naravno treba da krene ove godine, ne možemo sada da čekamo 2014. godinu, pričamo ljudima o energetskoj efikasnosti, onda da vam kažem da na razdelu Ministarstva energetike, razvoja i zaštite životne sredine postoji jedan deo koji se tiče specijalizovane usluge i mi ćemo svakako to kao što sad radimo ove brošure, svakako iskoristi da u jednom delu imamo priču o energetskoj efikasnosti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Maksimović. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, zašto je bitno da Narodna skupština Republike Srbije usvoji ovaj zakon? U Republici Srbiji je potrošnja energije i to nije na odmet ponoviti, bar do dva tri puta veća nego u EU i da smo kao država veoma zavisni od uvoza energenata sa nekih 34%. Malo bih se vratio na diskusiju jedne koleginice koja je u nekoj prethodnoj raspravi govorila. Dao bih u stvari predlog gospođi ministar za onaj alternativni put gasa, tu bih se složio sa koleginicom, ali nisam siguran da li je Srbija kao država u mogućnosti da uveze dovoljan broj upaljača iz Kine, ali čini mi se da je to jedini način da se obezbedi neka alternativa - gas na mreži. Barem za sad. Kada bude neka druga, ja mislim da ćemo podržati kao stranka i to. Samim tim oblast energetske efikasnosti bi bez postojanja zakonskog akta koji bi dao osnov za uređivanje prava i obaveza Republike Srbije, lokalnih samouprava, privrednih subjekata i drugih pravnih lica u oblasti energetske efikasnosti, odnosno materija vezane za energetsku efikasnost ne bi mogla biti adekvatno uređena. Aktuelni Zakon o energetici koji je donet 2004. godine, strategija razvoja energetike Republike Srbije koji je usvojila Narodna skupština negde sredinom maja 2005. godine kao i drugi značajni strateški dokumenti Republike Srbije pridaju veliki značaj energetskoj efikasnosti u sektorima proizvodnje i potrošnje. Međutim, pojam efikasnog korišćenja energije nije definisan Zakonom o energetici kao ni drugim zakonom ili nekim podzakonskim aktom. Zakon o energetskoj efikasnosti koji je pred nama kao sistemski zakon za glavni cilj ima da obezbedi, odgovorno, racionalno i održivo korišćenje energije, a time omogući sigurnije snabdevanje energijom, konkurentnost privrede i zaštitu životne sredine, smanjenje uvozne zavisnosti, izuzev u slučaju upaljača, povećanje standarda građana. Ono što je po meni veoma bitno jeste da se stvore uslovi za zapošljavanje visoko stručnih kadrova. Ti i takvi ciljevi bi se mogli postići uspostavljanjem tržišta za usluge energetske efikasnosti, promenom navika i ponašanja u vezi korišćenja energije, realizacijom programa i projekata povećanja energetske efikasnosti, sprovođenje dugoročnih mera za povećanje energetske efikasnosti. Pre toga, neophodno je ispuniti prvi uslov a to je donošenje ovog zakona u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Donošenjem zakona će se postaviti zakonski okviri za uspostavljanje sistemskog i organizovanog upravljanja energijom kojim se jasno i precizno definiše uloga energetskih menadžera i predviđa se uvođenje minimalnih zahteva u pogledu energetske efikasnosti za proizvode, objekte, nova i revitalizovana postrojenja u sektorima proizvodnje, kao prenos i distribucija energije. Takođe, predviđa se uvođenje naplate prema izmerenoj potrošnji energije kao i obavezna kategorizacija proizvoda prema potrošnji energije, što do sada nije bio slučaj, barem nije zakonski regulisano bez obzira što su na pojedinim uređajima postojale oznake energetskog razreda, zatim ekodizajn. Energetska efikasnost bi trebala da bude uvedena ovim zakonom kao kriterijum u javnim nabavkama. Jedna od ključnih novina biće i budžetski fond za energetsku efikasnost. Ništa manje nije važno to što će usvajanje ovog zakona stvoriti podsticaj za sprovođenje mera energetske efikasnosti, stimulisati otvaranje i razvoj tržišta energetskih usluga i podstaći sprovođenje energetskih pregleda u cilju identifikacije potencijala za unapređenje energetske efikasnosti. Ono što je svakako pohvalno i neophodno je stvaranje mogućnosti osnivanjem budžetskog fonda kao najefikasnijeg načina za prikupljanje i plasiranje sredstava koja bi se koristila u svrhu finansiranja ili sufinansiranja projekata, programa i aktivnosti koje za cilj imaju efikasnije korišćenje energije koje bi se finansiralo iz budžeta Republike Srbije i donacija ili eventualno kredita. Cilj osnivanja i rada tog fonda jeste poboljšanje energetske efikasnosti u privatnim, javnim, poslovnim i drugim objektima, modernizacija i zamena kotlova, toplotnih podstanica sa instalacijama grejanja, sistema za pripremu sanitarne tople vode i unutrašnjeg osvetljenja kao i poboljšanje energetske efikasnosti korišćenjem obnovljivih izvora energije u industrijskim preduzećima i komunalnim sistemima, kao i sufinansiranjem projekata i aktivnosti iz oblasti energetske efikasnosti. Narodna skupština je u nekom proteklom periodu donela mnogo dobrih zakona, ali deo njih je nažalost ostao neprimenjen u praksi i da bi se ta ista loša praksa ne bi dogodila sa ovim veoma dobrim zakonom neophodno je preduzeti strateške, zakonodavne, organizacione, institucionalne, tehničko-tehnološke, podsticajne finansijske mere i posebno mere jačanja svesti u oblasti energetske efikasnosti. Dosadašnji postojeći pravni okvir nije bio dovoljno obavezujući kada je reč o povećanju energetske efikasnosti u sektorima potrošnje energije. Zato je neophodno da se donese ovaj zakon kojim se uređuje efikasno korišćenje energije kako bi se omogućila realizacija utvrđenih prioritetnih tehničkih mera. Danas je kao sistemski zakon pred nama Zakon o energetskoj efikasnosti i pozivam vas da zajedno sa poslanicima SNS glasate za njega. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsedavajuća. Poštovana gospođo ministarko, članovi kabineta, kolege i koleginice narodni poslanici, predloženi zakon je izuzetno važan, jer će uvesti red u do sada zanemarivanu oblast, a to je definisano članom 2. ovog zakona. Mnogo rada i truda će biti uloženo da se izvrše sve zakonom predviđene aktivnosti, ali će pozitivni rezultati aktivnosti Srbiju konačno izvesti iz grupe država koje se bahato ponašaju u sektoru proizvodnje, distribucije i korišćenja energije. Biće problema i u primeni tarifnog sistema u delu konzumenata toplotne energije, ali će gradovi koji nisu u pomenutom sistemu, koristeći iskustva gradova u kojima se tarifni sistem već primenjuje, lakše prevazići probleme. Osvrnula bih se na energetsku efikasnost, domaću nauku, tehnološke inovacije u Srbiji i govorila bih o uključivanju velikih javnih preduzeća u obrazovanje tehničkih kadrova, budući da će ovaj zakon imati i svoja podzakonska akta, tj. pravilnike pa bi ovo bio jedan od predloga koji ćete vi razmotriti. Veliki problem obrazovnog sistema u Srbiji je nedostatak praktičnog obrazovanja. U energetskom sektoru taj problem je sve izraženiji, jer je sve manje učešća velikih sistema u obrazovanju kadrova. Kako bi problem bio prevaziđen, možda bi trebalo uvesti princip aktivnog učešća javnih preduzeća i javnih službi Republike Srbije u proces obrazovanja. Ovo smatram da može da se uradi na više načina. U sistemima kao što su EPS, gradske toplane i slično, trebalo bi da postoje organizovane službe za saradnju sa fakultetima. Službe bi morale imati određeni kadar, pa samim tim neće biti povećan broj zaposlenih u javnim preduzećima, a na početku svake školske godine, nadležne službe iz javnih preduzeća bi sastavile plan i program rada sa resornim fakultetima, u ovom slučaju tehničkim fakultetima energetskog smera. Na završnim godinama studija energetske struke, na stručnim predmetima, deo predavanja i vežbi recimo da održavaju ljudi iz prakse, odnosno iz neposrednog procesa rada. Svaki student energetske struke bi trebalo da odradi taj stručni rad, koji će biti ocenjen kako od nadležnog profesora, tako i od stručne službe javnog preduzueća u okviru koga je rađen taj seminarski rad. Uvođenje ovabezujuće stručne prakse na završnoj godini studija energetske struke, koji bi trajao jedan semestar i posle kojeg bi praktično studenti branili tamo stečeno znanje, što će ulaziti u odbranu završnog master rada. Krajnji rezultat ove aktivnosti trebalo bi da bude kadar koji je osposobljen i koji će po završenim studijama imati referencu. Na ovaj način smatram da se vrši pozitivna selekcija kadrova, od kojih će biti najbolji zadržani u javnim preduzećima, a ostatak kadorova sa dobijenim znanjima i referencama postizati veću tržišnu vrednost i imati bolju prohodnostdo zaposlenja. Sličan princip se može uvesti i u svim onim sektorima u kojima su privredni sistemi sposobni da se uključe u sistem obrazovanja kadrova. Prema strategijama koje su usvojile vodeće sile u svetu u preodu koji je pred nama, veliki novac biće odvojen za razvoj inovacionih tehnologija. Veliki deo tog novca biće namenjen investiranju u razvoj inovacija širom sveta. Da bi Srbija ušla u raspodelu ovog novca, te da bi ostvarila profit od inovacionih delatnosti, pre svega u realnom sektoru, a ne u sektoru usluga, mislim da je potrebno uvećati ulaganja u nauku i to pre svega ulaganja u institute koji imaju reference. Pojačana ulaganja usloviće konkretne rezltate, pojačanim indeksom citiranosti srpske nauke, stvaranjem novog naučnog kadra itd, otvoriti programe za ompvativne delatnosti namenjene najširim slojevima naroda. Cilj ovakvih progama treba da bude iskorišćenje pronalazačkog potencijala koji se nalazi izvan naučnih institucija. Osnovni cilj ovakvih programa treba da bude uvećanje broja patenata u Srbiji. Takođe, cilj ovakvih programa treba da bude osposobljavanje građana Srbije za apliciranje ka evropskim i svetskim fondovima za razvoj inovacija. Na kraju SNS, će u danu za glasanje podržati oba zakona. Hvala na pažnji.
Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala, gospođo predsedavajuća Gospođo ministar, ja ću nešto malo o zakonu. Pred nama se, naravno, nalazi jedan vrlo značajan zakon i ovde se licitiralo o brzini kojom se on našao pred parlamentom. Kada je reč o brzini, da ja dam svoj mali doprinos. Da smo, recimo, počeli na vreme ovo redovno zasedanje, možda bi 5. marta na dan, kad svet obeležava energetsku efikasnost, ovaj zakon došao pred poslanike. Nažalost, on je malo kasnio. Rekli ste već da ovaj zakon ima za cilj da se obezbedi energetska efikasnost i naveli još mnogo ciljeva koji jesu jako važni za razvoj Srbije, ali niste rekli da je to i naša obaveza, da smo se obavezali potpisivanjem SSP-a da ćemo ući u proceduru. Mislim da treba da se kaže to, jer to treba da znaju i poslanici i građani Srbije. Međunarodna agencija za energetiku je procenila da će za 20 godina potrošnja energetike morati da bude povećana za 40% i to je bio signal svim vladama da praktično počnu da razmišljaju o tome kako da se smanji potrošnja energije i kako da zapravo energetsku efikasnost malo poboljšamo svi zajedno. Kad kažem energetsku efikasnost, prosto, nekako se uvek nameće da se tu radi o nekom kompromisu da napravimo jednu potrošnju energije, a da ne menjamo svoje životne navike. Zapravo, radi se o mnogo pametnijem pristupu, da jednim pametnim pristupom zadržimo i nivo robe i nivo usluge i nivo nekog standarda u životu, nekih standarda koje smo prihvatili, a da trošimo mnogo manje vrsta energije i mnogo manje energije pri tom potrošimo, da recimo koristimo samo jednu vrstu energije. Ovde govorimo stalno o toplotnoj ili električnoj energiji. Da li to može da se postigne? Naravno da može da se postigne. Imamo primere mnogih drugih zemalja, a imamo primere i svoje, da smo počeli neke procese da menjamo i da smo dostigli nešto u tim procesima. Naravno, ovde ne govorim o energetici, jer ovde smo mnogo malo dodirivali. Srbija je potpisnik Ugovora o energetskoj zajednici zemalja jugoistočne Evrope i time se obavezala da će raditi i na energetskoj efikasnosti, ali se obavezala i da koristi neke druge alternativne izvore energije. Došli smo do nekog procenta od 27% obnovljivih izvora energije. Mnogi stručnjaci kažu da smo se mi tu zaigrali, da budem precizna, da smo sebi zadali mnogo veliki zadatak i mnogo visok zadatak, koji ćemo teško moći da dostignemo. Mi smo oba ova važna razloga, i obnovljive izvore energije i energetsku efikasnost, uneli u Strategiju za razvoj energetike 2015. godine i one su tu prioriteti. To su svi oni uslovi koji su morali da se slože pa da uđemo u proceduru koja se zove donošenje zakona, a da smo zaista naterani kao zemlja da uđemo u to da donosimo zakon jesu sledeći podaci, koji su više puta govoreni ovde danas, ali su vrlo važni zato što treba da se iznesu javnosti. Energetski intenzitet u Srbiji je dva do tri puta veći nego u zemljama u okruženju, a što se tiče zemalja EU, on je i pet, šest puta veći. Srbija je zemlja koja je vrlo zavisna od uvoznih energenata, preko trećine, 34% energenata mi moramo da uvezemo, a to je vrlo značajno kada govorimo o našoj stabilnosti energetskoj i o bezbednosti jedne zemlje. To su vrlo važni faktori za bezbednost zemlje uopšte. Onda, energetski sektor je jedan od najvećih zagađivača životne sredine. To sam više puta pominjala. Malo se uradilo u tom delu, jako malo, skoro zanemarljivo. Ostao je najveći zagađivač, plus transport, koji je takođe vrlo veliki zagađivač. Ono što je takođe vrlo problematično sa stanovišta životne sredine, energetski sektor ima preveliku emisiju gasova sa efektom staklene bašte, preko 76%. To su sve stvari koje treba da znamo i da kažemo – evo, to su razlozi zbog kojih moramo da uđemo u jedan ovako skup projekat, moramo da kažemo, i to smo više puta mi iz DSS istakli ovde, jako košta, ali donosi svaki dinar koji se uloži u nekom roku od nekoliko godina. Srbija se takođe opredelila za održivi razvoj. To podsećam mnoge ministre. Nadam se da vas kao ministra zaštite životne sredine ne moram da podsećam, ali ću da vas podsetim na sledeću stvar. Nekako se svi deklarativno opredeljujemo da imamo održivi razvoj, ali treći stub tog održivog razvoja je zaštita životne sredine. Zamislite kakav je to moćan stub u našem slučaju, kad smo mu dodelili 0,2% budžeta. Taj stub skoro da će da se slomi. Za održivi razvoj je potrebno unaprediti energetsku efikasnost i to ne samo proizvodnje, nego i svih vidova potrošnje. Kad to govorim, govorim i o transportu. Rekli smo koliki je zagađivač. Rekli smo do koje slave smo doveli transport u Srbiji, zatim proizvodnju. Tu izgleda nekako najmanje imamo problema. Proizvodnja vam ne funkcioniše, pa imamo najmanje problema zagađenja. Ono što sam u zakonu pročitala kao zgradartvo, ja ne spadam u jezičke čistunce, ali, prosto, zgradarstvo mi je nekako potpuno, ne znam šta bih rekla, šta bi neki prosečan Srbin rekao šta je to zgradarstvo? Ali, eto, zgradarstvo je u zakonu pa ću ga kao tako i navesti. Kada pominjem taj problem sa objektima, građevinskim objektima u Srbiji, moram da kažem da preko tri miliona takvih objekata u Srbiji, a koji su napravljeni u nekim ranijim periodima, zapravo ima problem sa enormnim trošenjem, rasipničkim trošenjem energije i tu govorim pre svega o energiji koja se koristi za grejanje. Preko 40% takve energije se svakodnevno baci u vetar, što jako mnogo košta i građane i državu, ali, eto, taj rasipnički mentalitet smo valjda stekli učeći u školi da smo bogata država. Neke druge države u startu uče, a mnogo su bogatije od nas, da su siromašne države, pa one valjda vode računa. Kada vas u školi nauče da ste bogati, onda ne morate da se opterećujete da li ćete koristiti toplotnu energiju na način da ćete otvoriti prozor kada vam je vrućina ili ćete smanjiti dotok grejanja. Moram da kažem da je dobra stvar, koju niko ne pominje, da je 30.9.2012. godine na snagu stupila obaveza izdavanja tzv. energetskih pasoša za objekte koji treba da se puste u upotrebu. To je jako značajna stvar, zato što je to jedan od prvih koraka u ovom delu. Na kraju, centralno evropski forum nas i usmerava u tom pravcu, da treba prvo ići u energetsku efikasnost, kada je u pitanju grejanje i kažu nam da je možda dobro da se pronađe način da država pomogne stanovništvu a i sama da pronađe sredstva koja će investirati u izolaciju objekata, u fasade, u stolariju itd. Šta bih još rekla? Došli smo do čarobnog fonda koji takođe ne mogu da propustim, kao ni gospođa Čomić, prvo zato što je to model koji očigledno daje rezultate, dobro je da imate budžetski fond, to je sjajno, ali imate problem što nemate stabilne izvore finansiranje. Za mene ne može biti stabilan izvor finansiranja kredit i ne može da bude donacija. To nije način da govorimo o tome ozbiljno. Demokratska stranka Srbije vam je ponudila, kada smo govorili o izmenama Zakona o vazduhu, da formirate budžetski fond, kada ste već ukinuli fond za zaštitu prirode, jer znamo da je to model koji funkcioniše i mora da funkcioniše. To ste odbili. Vidim da u novinama imate neku kancelariju ili odeljenje kako ste ih nazvali, da ćete ići u tom pravcu. Verujte, ovo je model, primenite ga na zaštitu životne sredine, jer uskoro nećemo moći da govorimo o zaštiti životne sredine ako sredstva koja treba da budu uložena u nju odu u drugom pravcu. Videla sam i to mi je jako smetalo koliko ste prostora dali da je ministar nadležan za ovo, ministar za ovo, za ono. Ne može da funkcioniše sistem ako je ministar nadležan za sve, ali Ministarstvo energetike treba da uradi mnogo važne stvari – da uspostavi sistem energetskom menadžmenta i savetnika, ogroman posao, da uspostavi sistem inspekcijskog nadzora, ogroman posao, da uskladi tarifne sisteme za merenje toplotne energije, koji će biti zasnovani na egzaktnom merenju, neverovatna stvar u Srbiji, ali se nadam da će biti tako. Tako ogroman posao, koji ste zadali vašem ministarstvu, a pri tom imate problem samo da EPS naterate da naplati svoje dugove, i da dovede do toga da oni ljudi koji plaćaju svoje dugove na vreme, za ono što potroši i plati račune, o njima govorim, sada su dovedeni u situaciju da su oni uradili obratno – oni koji nisu plaćali su sada oslobođeni kamata, imaju mogućnost da plaćaju na rate i slično. To je jako loša poruka građanima. To govorim zato što su me molili da to kažem. To je vrlo važno da se kaže. Treba da donesete i 29 podzakonskih akata. Ogroman broj. Već smo više puta komentarisali da ćete to uraditi. Volela bih jako da mogu da vas pohvalim da ste doneli 29 podzakonskih akata, ali o tome kada uradite, onda ćemo napraviti. Jako mnogo troškova zahteva od građana ovaj sistem. On treba da plaća izolaciju na svojoj kući, treba da plaća kontrolu kotlova, kontrolu klima uređaja. To su za ovako nizak standard građana veliki izdatak. Nemojmo da ovaj ogroman posao, veliki i značajan posao za državu, padne zato što ljudi nisu mogli da iznesu i što će se snalaziti na razne načine da izbegnu ove troškove. Ako mi je ostao još koji sekund, a moram da to postavim, nema nikakve veze sa ovim zakonom, ali ste vi ovde i moram da postavim pitanje. Kako vam je uopšte palo napamet da onako vrednu zbirku zmija, koja se pojavila kao mogućnost da dobije neki zoološki vrt u Srbiji, poklonite Hrvatskoj? To je pitanje koje vrlo interesuje i građane. Znači, nema nikakve veze sa ovim zakonom i neću da koristim priliku da govorim da jeste, da tražim vezu, mada su hladnokrvne, pa bi mogli da pričamo o efikasnosti. Prosto, to je priča koja traži da se objasni građanima Srbije, jer tako retku zbirku i tako vrednu zbirku, koja košta enormno mnogo, nema ni jedan zoološki vrt u Srbiji. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Da krenemo od zmija? Dakle, zoološki vrtovi u Srbiji prosto nisu imali mesta za čuvanje i niko nije hteo da ih primi, pa smo morali da nađemo način kako to da uradimo. Znate da po konvenciji sve što zaplenimo, prosto moramo da uzmemo, što svakako i te kako povećava troškove, da se razumemo. S jedne strane, ako uopšte govorimo o troškovima i prihodima, jer ste jedanputa i to pominjali, šta god da se zapleni na granici sa Srbijom, Srbija sve od tih životinja mora da preuzme i mora da nađe mesto gde će te životinje da stavi. To uopšte nije jednostavno i to Srbiju i te kako košta. Ali, to je naša međunarodna obaveza i time moramo da se bavimo. Pošto nije bilo prostora i, između ostalog, nismo čak imali ni protivotrove. Neću da govorim da za određene zmije su protivotrovi 30 do 40 hiljada evra, toliko koštaju. U svakom slučaju, nije bilo mogućnosti i onda smo uspeli i našli ovaj način da ih poklonimo. Ne znam šta bismo radili u drugoj varijanti. Da se sada vratim na zakon i na sve ovo što ste rekli. U onom delu koji ste pominjali – budžetski fond. Ponovo da kažem da je to račun. Kada govorite o stabilnom izvoru finansiranja, ponoviću vam da je jedan deo tog budžetskog fonda u stabilnom izvoru finansiranja kroz budžet. Dodatno to mogu da budu donacije i to mogu da budu krediti. Takođe, podsetiću vas da uopšte oblast energetske efikasnosti, i svi projekti iz energetske efikasnosti, uvek imaju mogućnost, čak i malo veću nego sve drugo u oblasti energetike, da dobiju određene i povoljne kredite, ali, bogami, i donacije. Kada govorite o podzakonskim aktima, potpuno se slažem sa vama – džaba zakon ako nema podzakonskih akata. To sam mnogo puta rekla. Već smo obezbedili određene donatore iz japanskog i norveškog fonda, koji će nam obezbediti i pomoći stručno da što pre završimo podzakonske akte. Samo od Japana je to milion dolara i to nije malo. Još jedna stvar, pošto ste to kroz priču provukli, tiče se tih kamata EPS itd, da budem potpuno jasna, jer mislim da je važno. Imali smo situaciju da ni privreda ni stanovništvo, da im se dugovi gomilaju i da sa tako nagomilanim dugovima i kamatama koje su poprilične, niko ne plaća električnu energiju. Priznaćete da je najlakši način da odmah isključimo sve one koji ne plaćaju. To bi mogli da uradimo. Ali, imajući u vidu situaciju u kojoj se nalazimo, prvo smo ponudili prelazno rešenje. Prelazno rešenje jeste da se kamate otpišu, ali da osnovni dug svakako stoji i da postoji obaveza da se sklopi ugovor, da se uradi reprogram duga uz obavezu da kako plaćate reprogram duga, morate da plaćate i svoje redovne mesečne račune. Prvo neplaćanje, prva rata koja se ne plati, tog trenutka se ugovor raskida, isključuje se dužnik sa mreže bilo da je privredno društvo, bilo da je domaćinstvo i on onda mora da plati celokupan dug. Kada govorite o neravnopravnom položaju onih koji plaćaju, ne bih se složila sa vama. Ti koji plaćaju imaju popust od 5%, plus, sasvim sigurno, sigurnost da će imati električnu energiju jer su redovne platiše. Ovo je bila prelazna mera da pokušamo da pružimo ljudima, imajući u vidu, još jednom ponavljam, gde živimo i u kakvoj se krizi nalazimo, da omogućimo da te nagomilane dugove koji su ogromni, da damo mogućnost da se u ratama plate. Jedan procenat će verovatno u tome uspeti, drugi će možda nastaviti da se ponašaju na isti način i sigurno će biti skinuti sa mreže. To se do sada u Srbiji nije dešavalo, ali to će se nadalje dešavati, jer struja mora da se plati. Isto se odnosi i na gas. Hvala.
Reč ima Milica Vojić-Marković, replika. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospođo ministar, hajde po redu, da preskočimo zmije. Ja na vašem mestu nikada ne bih to uradila zato što mislim da postoji jako razrađen princip kako se one ostavljaju, gde se ostavljaju. To košta, ali rekli ste košta i ovaj sistem, pa se uspostavlja. Mnogo je veća vrednost te zbirke, nego što ste je vi udomili, ali hajde. Ajmo kod budžetskog fonda. Kažete - jedan deo sredstava će biti iz budžeta. Slažem se. Kako ćemo da znamo koliki je to deo sredstava kad smo već uništili Fond za zaštitu životne sredine gde se tačno znalo koliko novca se uplaćuje za zaštitu prirode u Srbiji? Sva sredstva koja su uplaćena po principu – zagađivač plaća bila su tu i svi smo znali gde su ta sredstva otišla. Kod vašeg fonda ne znamo koliki će taj deo budžetskih sredstava biti u udelu. Kad kažete - imamo mi mogućnost kredita. Znam, to je oblast koja jeste u mnogim državama kreditirana, pa na taj način je zaživela, ali dokle mi možemo da podižemo kredite? Ne čini li se vama da ste vi, recimo, došli na vlast upravo na tome što smo kritikovali vi i mi one koji su podizali kredite? Mi nećemo moći beskonačno da podižemo kredite. Mi moramo da nađemo svoj izvor finansiranja i da taj izvor bude stabilan. Neka je mali, ali je stalan i stabilan. Znači, nisam od onih koji misle da sve treba da se rešava kreditom. Mi možemo da nađemo svoja sredstva za to. Sad kod računa EPS. Čitate li vi gospođo ministar forume? Pročitajte, zanimljivo je kako građani zovu one građane koji na vreme plaćaju svoje račune. To je zanimljivo zato što tim pokazuje, ako vi svaki put, a vi niste prva Vlada koja tako funkcioniše i druga Vlada je neka druga sredstva opraštala, druga sredstva vezana za, recimo, da li je uplaćen u PIO fond ili da li je uplaćeno u zdravstveni fond, ili slično. Ne može beskonačno da se nešto oprašta, zato što onda nemate druge izvore. Ta sredstva idu u budžet. Drugo, hajde da kažem da nisam savestan građanin, eto mora neko da me natera, država da me natera da plaćam svoje račune. Zašto bih ja sebe naterala da plaćam račune, ako sutra ne moram plaćati kamatu? Znači, opet sam u povlašćenom položaju. Meni se čini da je ovog trenutka to nepotreban, ishitreni potez. Razumem da su vam potrebna sredstva u budžetu i EPS je u vrlo nezavidnom položaju. Mogli smo da pratimo iz medija. (Predsedavajuća: Vreme.) To nije način. Svi građani moraju da plaćaju svoje račune da bi država funkcionisala.
Hvala. Ministarka Mihajlović.
Moram da vam kažem da su ti dugovi počeli da se gomilaju upravo u periodu kada su vaši članovi bili ministri energetike i sada imamo situaciju da su milijardu evra potraživanja EPS od privrede i stanovništva. To je samo jedna od mera. Naravno da radimo plan finansijske konsolidacije koji se tiče budžetskih korisnika na lokalu i preduzeća u restrukturiranju. Ima ozbiljnih problema koji sa te strane stoje vezano za potraživanja EPS. Prethodne vlade upravo dozvolile da se recimo struja ne plaća. Prethodne vlade su dozvolile da imate selektivno isključenje struje, da imate situaciju da se u dogovorima sa rukovodiocem ili nekim drugim nekome struja isključi a nekome struja ne isključi, a duguju i jedan i drugi, ili se struja isključi nekome za neki mali smešan iznos a nekome za milionske iznose ne isključi. I taj deo postoji. Sada više tako ne može. Struja će se isključiti ukoliko se ugovori ne budu poštovali, u smislu ovog ugovora za reprogram, koje sam pomenula, i plaćanje redovne obaveze ma ko to bio i ma ko bio na čelu tih preduzeća i ma koliki dug bio, jer je to jedini način da počnemo drugačije da se ponašamo. Postoji sistem i postoji kriterijum i mi ćemo se toga držati. Budžetski fond, nisam rekla da je kredit jedini način. Daleko od toga. Ja sam rekla da je baza punjenja budžetskog fonda budžet, a da postoje mogućnosti koje smo predvideli zakonom i napisali, i donacije i krediti. Ni ja se ne slažem da treba da imamo kredite. Potpuno se tu slažem sa vama, ali nisam rekla kada sam govorila da je to jedini način niti dominantan način kako će se finansirati projekti iz energetske efikasnosti. Mislim da sam rekla sve.
Gospodine Lapčeviću, pretpostavljam da želite repliku u ime poslaničke grupe. Izvolite.
Rekli ste da je i odgovornost ministara koji su ispred DSS vodili ovo Ministarstvo energetike zato što su dugovi u EPS tako veliki. Nije to politička tema. Nećete profitirati na tome. Račune za struju građani nisu plaćali 1990. ni 2000. ni 2004. ni 2008. godine, a možete da nađete statistički podatak koliki su bili dugovi 2004, 2005, 2006. godine a koliki su danas. Razlog znate koji je. Ono što je Ustavni sud prošle godine proglasio neustavnim, EPS godinama unazad koristeći konfornu metodu nezakonito kamati račune obračunavajući kamatu i dodavajući na glavnicu i opet sledećeg meseca novu kamatu na tu već postojeću kamatu. Rešenje sa ovim što ste predložili vi, odnosno Upravni odbor EPS usvojio, neće dati nikakav efekat. Biće otpisane kamate za 2011. godinu. Neko ko duguje npr. milion dinara, ne opravdavam jer nije trebao da dođe u situaciju da ne plaća, imao je neke razloge opravdane ili neopravdane prirode, pravljenjem analize otprilike se dođe do podatka da je negde oko 150.000 do 200.000 glavnica a 800.000 kamata od 1998. pa nadalje. Vi ćete otpisati kamatu u 2012. koja će biti recimo možda 50.000 ili 100.000 dinara i u najboljem slučaju ostaje 900.000. Mislite da ćete postići efekat sa time? Vrlo teško. Jedino ispravno rešenje je da prvo EPS obračuna sva dugovanja za struju građanima po zakonskoj prostoj metodi kamaćenja pa kada iskaže nove račune onda se u skladu sa socijalnom kartom svakog od stanovnika otpisuje i u kom procentu otpisuje kamata. Nije čak pošteno ni svima otpisati kamatu. (Predsedavajuća: Vreme.) Završavam. Imate mnogo bogatih ljudi koji imaju redovna primanja ali imaju dugovanja po dva ili tri miliona. Ne ulazi u sistem socijalne karte i sada ćemo otpisati kamate. Zašto? Za one koji nemaju i koji ulaze u sistem socijalne karte otpisati, ako treba i svu kamatu po određenim kriterijumima. Ali, prvo mora da se preračuna po zakonskoj kamati. Ne može nezakonskom kamatom da se naprave veliki dugovi i onda da se traži da se plaćaju. To neće niko da prihvati.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo ministar, vaši saradnici, drage kolege i koleginice, dobro je što smo se vratili na temu. Inače smo mnogo vremena izgubili i to baš onog najvažnijeg vremena da na jedan način edukujemo naše građane kako uštedeti energiju i kako ne rasipati novac iz skromnih budžeta. Nažalost, već sat vremena je utakmica i ovo što budemo pričali možda će nekada neko čuti posle ponoći, ko bude imao strpljenja da gleda. U svakom slučaju sa velikim osećanjem zadovoljstva glasaću za Zakon o efikasnom korišćenju energije. To je trebalo odavno, ali nikada nije kasno i čak mi je čast da se to baš dešava u ovom sazivu ove skupštine i ove vlade, Vlade čiji sam ja koalicioni partner, SNS, da to vi radite. Gospođo ministarka, čestitam vam na tome. Ovde je rečeno skoro sve na koji način uštedeti energiju, kako poboljšati. Želim samo da naglasim neke stvari koje sam prvi put večeras čuo. Stvarno je sramotna ta neravnopravnost građana i normalno zamislite kako se osećaju građani Srbije koji redovno izmiruju svoje obaveze i oni koji ne moraju. Daću primer Pećke patrijaršije kojoj je u decembru mesecu bila isključena struja za 1.700 evra, zato što struja nije plaćena tri meseca. Znači, sada možemo da kažemo – pa to je Kosovo i Metohija, s obzirom da u našem Ustavu, u mom srcu, u mojoj glavi, to je Srbija i verovatno kod mnogih od vas je to tako. Znači, ako postoji šansa da se tim ljudima kamate odlože, što ja sve podržavam. Sumnjam da neko iz obesti ne plaća svoje komunalne obaveze, između ostalog i električnu energiju. Kada bi neko mogao da uloži sredstva, pa da napravi istraživanje ko su ti ljudi i koja su to preduzeća koja ne plaćaju Elektroprivredi svoje obaveze. To bi možda bilo interesantno i verujem da bi mi tamo našli mnogo onih koji mogu i te kako dobro da plate i unapred da daju akontaciju. Međutim, to stavljam za neka bolja vremena, a posle usvajanja ovog zakona, da to urade savremeni menadžeri, savremeni menadžment za koji glasam obema rukama. To je odlično, to je dobro. Normalno, postavlja se pitanje - kako ćete, gospođo ministarka, uspeti da nagradite te ljude? Vrhunski menadžeri, opet vam ponavljam u ovoj skupštini, ne samo vama i drugim ministrima, neće raditi za platu od 100.000 dinara. Nema šanse. Takve ne znam. Dakle, mene ne bi mogao niko zaposliti za te pare. Radije ću ovako volonterski da radim i pomažem koliko mogu. Međutim, vi znate to najbolje kako ćete i šta ćete. Dao bih srpski primer, rekao bih, raskalašni, nedomaćinski, vrlo loš primer kako se ujutru upali sijalica, televizor ili bilo koji kućni aparat, pa se to ne gasi dok se ne legne. Taj rat sam vodio u mojoj kući, dok nisam napravio neku vrstu inteligentne kuće, pa sada sve radi samo automatski i nemam više taj problem i normalno sa mojom suprugom sam sad u odličnim odnosima. Po pravilu, sve to radi. Šta hoću time da kažem? Potrebna je velika informisanost, edukacija svih nas, pogotovo nas koji smo javne ličnosti, vas ministara, nas narodnih poslanika, da na jedan prefinjen način dovedemo do uma, do znanja onih korisnika da shvate da je svaka sijalica minus iz njegovog džepa, ako je ona uključena, a nije potrebna, da svaki televizor koji radi 24 sata maltene kod svake domaćice, čak i u kuhinji, nepotreban. Zna se emisiju koju čovek može da gleda, da prati koju ne može. Daću sada primer, dve godine sam radio i živeo u Turkmenistanu. To je zemlja 560.000 kvadratnih kilometara, jedna od bivših republika Sovjetskog Saveza, 70% je pustinja, Sunce. Najbogatiji gasom, naftom i pamukom. Da li vi znate da su svi njihovi gradovi osvetljeni, ulična osvetljenja su solarna energija? Pazite, oni koji izvoze godišnje 120 milijardi dolara gasa, nafte i drugih proizvoda. Da li vi znate da su svi njihovi stadioni, imao sam čast da rukovodim izgradnjom pet stadiona, pet hipodroma, pet muzeja, na solarnu energiju. Znači, stvarno najiskrenije pozdravljam veliki trud i zalaganje ministarke, prof. dr Zorane Mihajlović, sa njenim kolegama i smatram, bez obzira što je nas ostalo u sali šaka jada, nema nas tu, da je u svakom slučaju poželjno da svi glasaju, sve stranke da glasaju. Nisam želeo nikoga da uvredim, ali mi je žao da jedna ovako važna tema, izuzetna tema nema svoje slušaoce. Ima oponente koji su čak došli i do pokojnog Čaveza. Vidite dokle nas to dovelo, pričamo o efikasnosti, uštedi energije. Drugo, šta sam hteo da kažem, kada se govori o potvrđivanju državnog Sporazuma Republike Srbije i države Ruske Federacije, normalno i za taj sporazum, za taj zakon glasam i ko to ne može da glasa. Šta smo trebali da uradimo? Da taj NIS prodamo mađarskom "Molu", koji opet kupuje gas od "Gasproma", ili austrijskom "OMV", koji takođe kupuje gas od "Gasproma" i naftu prodaje nama? Ne mogu da razumem određene kolege, pogotovu kolege iz Vojvodine, koji tvrde da smo već pali u to dužničko ropstvo. Apelujem da se što pre krene u izgradnju "Južnog toka" i da se završi i pre roka. To je drugi Dunav. Imamo jedan Dunav koji nam je dao Bog i taj "Južni tok" je drugi Dunav. Pored tog "Južnog toka", ne znam koliko vam je poznato, i sa jedne i sa druge strane biće sto metara slobodan prostor. Tu može da nikne stotine malih fabrika, stotine preduzeća, motela, hotela, novi gradovi, ako ne gradovi onda naselja. Sada, recimo, kada se govori, govori se o tome da idu te, ne znam, žalopojke, ne znam kako da to nazovem. Recimo kolega, koji nije tu iz Vojvodine, koji je govorio. Žao mi je što nije tu da čuje, ali to ću verovatno sa njim uz kaficu popričati. Tako se govori o ravnopravnosti građana. Zamislite u Vojvodini je sve gasificirano, bar 90%. Izvršena je gasifikacija kuća, zgrada, mnoga preduzeća i ne zaboravite da se taj gas ne plaća po komercijalnim cenama. Otuda i veliki gubitak "Srbijegasa". To je socijala. Znači njima država kompenzira grejanje, a izvinite molim vas šta rade ovi ljudi na jugu Srbije, na severu, na severozapadu, na zapadu Srbije, jugoistoku, ne kažu oni džabe što južnije to tužnije. Njima niko ne kompenzira kupovinu drva, uglja, lož ulja. Razumete. Znači, to su teme stvarno široke i dugačke, ali kada je u pitanju ugovor, tj. Sporazum o gasnom aranžmanu Rusije i Srbije, spreman sam sa svakim mojim kolegom poslanikom, da ovde ne bi uzimao vreme, uz kaficu da sednem i da stručno i kvalitetno odbranim te stavove. Zahvaljujem se. Izvinjavam se što sam tako dugo govorio. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, poštovani predstavnici Ministarstva, govoriću o Zakonu o efikasnom korišćenju energije i na početku da kažem da ovaj zakon dosta liči, čini mi se da je bukvalno u istom duhu i bukvalno dosta delova je prepisano iz Predloga zakona koji je predložilo prethodno Ministarstvo, na čelu sa Petrom Škundrićem. Čini mi se da se u tom smislu politika Ministarstva ne menja i čini mi se da postoji samo jedan dodatan nivo birokratizacije cele ove teme. Čini mi se da imamo jedan preveliki broj, nepotreban broj instituta i previše ingerencija koje se odnose na Ministarstvo. Budžetski fond koji se formira ovim zakonom pokazuje još jednu nedoslednost vladajuće većine i Vlade, jer pre nekoliko meseci ste govorili o tome kako imamo suviše agencija, kako su nam nepotrebne, kako su veliki potrošači, kako se ta sredstva nenamenski troše. Fond koji je postojao, odnosno Agencija za energetsku efikasnost, inače osnovana 2004. godine, u vreme kada je Demokratska stranka bila opozicija, da ne bude Demokratska stranka kriva za sve, je ukinut, jedna od sedam agencija koje su ukinute, tobož zbog uštede. Uštede, naravno, nisu postignute i to građani Srbije najbolje vide. Vide tako što, iako je prošlo osam – devet meseci od nove vladajuće većine, nove vlasti, građani Srbije žive sve lošije. Za to ne možete optuživati više DS, jer doneli ste budžet, vi ste sada odgovorni i nemoguće je, ako ste vi smanjili troškove, ako ne postoji korupcija, da građani imaju sve manje. Kako je to moguće? Danas imamo situaciju da je potrošačka korpa za 50% veća nego prošle godine u isto vreme. Kako je to moguće, ako ne postoji nenamensko trošenje, ako ne postoji korupcija, a postojala je, kako ste vi tvrdili, u to vreme? Mislim da treba na neki način više da govorimo o temama koje su realne, temama koje će nam svima pomoći da prevaziđemo probleme koji su ogromni i u ovom sektoru. Naravno, nije lako voditi energetsku politiku i nije lako govoriti o efikasnom korišćenju energije, naročito ako se ima u vidu situacija u kojoj se Srbija nalazi, ekonomska pre svega, jer mi u ovom zakonu predviđamo da su nam za realizaciju projekata energetske efikasnosti pre svega potrebna budžetska sredstva i sredstva iz donacija i zajmova. Zajmova možemo da tražimo sve manje zato što smo već previše zaduženi. Naravno, tu odgovornost nosimo svi zajedno. Podsetiću, zaduživala se država i dok je DS bila na vlasti, ali sada se zadužuje još više, četiri milijarde otkad je formirana nova Vlada, a procenat duga je porastao za isto toliki iznos. Ono što treba pozdraviti u ovom zakonu, i to je svakako dobra vest, jeste da se uvodi obaveza za javna preduzeća koja se bave prenosom toplotne energije da moraju da uvedu i tarifni sistem i da moraju da obračunavaju predatu energiju korisnicima. To je jedno dobro rešenje, jer na taj način ćemo naterati njih da na neki način omoguće građanima da sami biraju kako će plaćati toplotnu energiju, a građani kada se budu opredeljivali za ovaj vid plaćanja sigurno će onda gledati da što racionalnije tu energiju koriste i troše. Ono što svakako ne pozdravljam i mislim da nije dobro, to je uredba iz oktobra prošle godine, uredba Vlade, kada ste doneli odluku da se kod cena za pojedine grupe korisnika daljinskog sistema grejanja napravi odnos jedan prema jedan i po. Navešću primer moje lokalne samouprave, zato što je u slučaju moje lokalne samouprave grada Kraljeva za obične građane, za fizička lica cena povećana na 43%, a za poslovne korisnike, banke koje uglavnom u centrima gradova i opština imaju poslovne prostore i greju se na daljinsko grejanje, njima je smanjena cena grejanja. To nije bila dobra odluka, a u najmanju ruku nije bila odluka koja je doneta u dobro vreme. Prosto, mislim da mora na jedan mnogo bolji način da se sagleda cela situacija, i socijalna i ekonomska, pa onda da se donose ovakve odluke, jer ovo je zaista bio jedan drastičan udar na džep svakog korisnika daljinskog sistema grejanja. Ono što je po meni ključno u celom ovom zakonu i celoj ovoj temi je na koji način ćemo se izboriti sa gubicima koje imamo u prenosu i distribuciji električne energije, pre svega, kao i na koji način ćemo stimulisati građane da se okrenu drugim vidovima energije za zagrevanje? Tu EPS mora da krene od sebe i da prvo svoje objekte zagreva pomoću drugih izvora energije, a ne preko električne energije. Što se tiče gubitaka, koji nisu mali, 2,57% se gubi na prenosu i na distribuciji, netehnički gubici su preko 60 miliona evra, što je zajedno verovatno oko 100 miliona evra. Sa tim novcem od jednogodišnje uštede može da se napravi sigurno sistem i imamo kapaciteta, to sigurno postoji u ministarstvu, u javnim preduzećima, institucijama, da napravimo sistem merenja, ne samo električne energije, nego da napravimo sistem merenja i gasa i da napravimo sistem za merenje vode, da sve to bude jedan uvezan sistem. To je jedan predlog o kome treba razmišljati. Mislim da na taj način možemo da napravimo velike uštede. Za kraj imam dva pitanja za vas. Zadnjih par meseci smo slušali da je EPS u teškoj situaciji, da je zaista situacija bezizlazna, da je potrebno da se zaduži EPS kako bi opstala. Takve vesti su dolazile od generalnog direktora EPS. Pitam vas da li je to realno stanje u tom javnom preduzeću ili je to samo jedna priča koja treba da bude uvod u privatizaciju EPS? Drugo pitanje, pošto dolazim iz Kraljeva, gde je sedište najvećeg privrednog društva za distribuciju električne energije "Elektro Srbije Kraljevo", pitam vas da li je tačno da se planom restrukturiranja i korporatizacije Elektroprivrede predviđa gašenje ovog privrednog subjekta, u kome radi preko 600 radnika? Mislim da je to za njih veoma značajno pitanje i veoma su zainteresovani da čuju vaš odgovor. Hvala.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Reći ću nekoliko stvari, prvo vezano za ovu uredbu koju ste pominjali. Zašto je Vlada uopšte donela uredbu o minimalnim i maksimalnim cenama? Svima je bilo neobično zašto smo uopšte rekli – minimalne cene. Svi su očekivali da ćemo doneti uredbu o maksimalnim cenama toplotne energije, a mi smo je doneli upravo iz razloga što se dešavalo po lokalnim samoupravama da se čuva socijalni mir ili možda svoja politička stabilnost, da tako kažem, tako što držite toliko nisku cenu za stanovništvo i za privredu, ili peglate tu nisku cenu za stanovništvo preko cene za privredu. To apsolutno nije bilo realno i rezultat su bile praktično finansijski ruinirane toplane. Onda smo na osnovu jasnog pregleda i fiksnih i varijabilnih troškova došli do toga kolike treba da budu minimalne i maksimalne cene, koje svakako nisu ujednačene po toplanama, jer zavise upravo od tih varijabilnih troškova koji postoje u toplanama. U tom smislu je i promenjen taj odnos između stanovništva i privrede - 1, odnosno 1.5. Šta se dešavalo u Srbiji u prethodnom periodu? Imali ste cenu za toplotnu energiju po toplanama i lokalnim samoupravama koja se kretala od 20 dinara do 750 dinara. Nikako ne može tako. To je bila jedna od stvari zašto je doneta ta uredba. Međutim, nije stvar samo u toj politici proizvodnje toplotne energije i potrošnje, nije samo ta uredba. Ja je smatram stvarno privremenom i samo delom, a pitanje je kako ćemo da uspostavimo sistem i da te toplane što više vežemo za energetsku politiku, zato što su toplane veoma važan deo energetskog bilansa. To što se u ingerenciji lokalnih samouprava pravi, moram da priznam iskreno, dosta problema, možemo da pričamo o decentralizaciji i sve je to divno, ali kada dođete u realan život, onda shvatite da se lokalne samouprave na potpuno jedan nefer način odnose prema svojim toplanama, jer su te toplane danas u teškim finansijskim problemima. Nisu one u teškim finansijskim problemima zbog energetske politike države, nego zato što sa svojom skupštinom, odnosno sa lokalnom samoupravom ne mogu da nađu zajednički jezik, pa vrlo često imamo situaciju da se ta uredba u nekim gradovima uopšte ne poštuje. Kako se ne poštuje? Tako što toplana želi da sprovede uredbu Vlade, koju treba da sprovede, a tu novu cenu koju predloži lokalna samouprava na skupštini bi morala da prihvati, a lokalna samouprava ne prihvati i onda imamo situaciju da danas neke toplane ne sprovode uredbu. To je dobro upravo zbog same toplane. Nadalje, mi smo pripremili tarifne programe za sve toplane, poslali smo im i još neke druge stvari i razgovarali smo sa njima upravo oko ovih kalorimetara, oko toga kako ćemo da im pomognemo da u naredne dve godine krenu na merenje po utrošku. Dakle, maksimalno se bavimo onim što praktično nije direktno u nadležnosti ovog ministarstva, ali smatramo da moramo da vodimo računa o toplanama, zato što nam se može desiti da onog trenutka kada jedna toplana ne funkcioniše imamo automatski odgovor na elektroenergetski sistem i, naravno, na gasni sistem. Nadalje, pitanja koja ste mi postavili, bankrot je možda teška reč, koju je rekao generalni direktor, ali negativan keš flou je možda malo drugačija reč, ali govori o ozbiljnim finansijskim problemima. To znači da ti problemi jesu nasleđeni, ne mogu da se reše za šest meseci, ali zato smo i krenuli u ono što se zove plan finansijske konsolidacije. To znači da pokušamo da rešimo pitanje velikih potraživanja, koja svakako postoje, rekla sam, i od republike i od lokalnih samouprava, naravno, tu su i preduzeća u restrukturiranju. Ali, sa druge strane, da vidimo gde su te unutrašnje rezerve koje sam pominjala, koje svakako ne znače otpuštanje radnika. Još jedna stvar, kada se govori, mnogi danas to pokušavaju i kažu da razgovor o teškoj finansijskoj situaciji u EPS znači da će se ići u privatizaciju EPS. Ne, neće! To sam nekoliko puta rekla i ne znam više koliko puta da kažem.Nije to cilj. Ono što sam rekla i za "Srbijagas", cilj je da se EPS osposobi, da kada dođe do liberalizacije tržišta, taj EPS bude konkurentan, a ne da, kada dođe i pojavi se neki drugi igrač na tržištu, da EPS prosto ne može da odgovori takvoj konkurenciji. E, to je cilj restrukturiranja korporativizacije svega što se radi. Odmah ću dati odgovor na vaše drugo pitanje. Jer to već čujem nekoliko puta, da korporativizacija EPS znači da će privredna društva, a njih ima pet, biti ugašena, dakle, da će distributivna društva biti ugašena. Nije tačno! Neće biti ugašena, normalno rade. Druga stvar koja se čuje, a to je da će biti otpušteno ne znam koliko hiljada radnika iz tih privrednih društava. Ne, to nije tačno! Ne znam gde to piše i ne znam ko je to iz Vlade rekao jer niko o tome nije govorio niti pričao. Imam jedan sasvim drugi utisak, da kada se kreće u reforme i u promene, recimo u EPS, ovo nije prvi put. I nekada ranije se pokušavalo napraviti nešto, pa se stalo, a nadam se da se sada neće stati. Onda taj strah od promena tera razne činioce da pričaju o tome da će biti otpuštanja, pa pobune sindikat itd. i onda imamo situaciju da se sa promenom stane. E, sad ja da vam kažem, sa promenom se neće stati. To ne znači apsolutno niti gašenje privrednih društava, niti otpuštanja, to samoznači drugačiji način upravljanja i iskorišćavanja, znači, smanjenje troškova, racionalizacija troškova, rešavanje, naravno, od strane države, koliko država u smislu tih potraživanja može da utiče i da reši. To znači drugačije funkcionisanje EPS, samo iz jednog razloga, da postane konkurentno. Ništa drugo. (Ivan Jovanović, s mesta: Replika.)
Replika? Ne vidim razloga za repliku, kada je ministar toliko jasno obrazložila. Hajde, izvolite, ali stvarno ne vidim razloga.
Kratko ću. Imam pravo.
Izvinjavam se. Moje je pravo da vam dam repliku.
Imam pravo po Poslovniku, nemojte da mi oduzimate pravo. Neću dugo, samo kratko da prokomentarišem. Zahvaljujem odmah na iskrenom odgovoru oko toplana, oko uredbe, ali nije prihvatljivo da toplana koja ima fiksne troškove veće od troškova nabavke energenata podiže toliko cenu. To nije prihvatljivo. Prosto, to nije prihvatljivo zbog građana i o tome mora Vlada da vodi računa. Ne mogu građani da se dovedu u takvu situaciju zato što neko ne posluje kako treba. Naravno, mislim da je dugoročno taj nedostatak i loš keš flou za Elektroprivredu veliki problem, ali to je problem generalno naše privrede, koja ne plaća svoje račune i to je, da kažem, ozbiljan ekonomski problem, ali tu imamo drugog koalicionog partnera koji to treba na neki način da rešava. To sigurno nije vaš problem. Drago mi je što čujem od vas ovo za privredno društvo EPS, pošto, očigledno, komunikacija sa vrhom Elektroprivrede i ministarstva nije dobra jer od njih se čuju potpuno drugi signali i iz tog razloga sam vas i pitao. Prosto, od njih se to čuje. Zato sam vam postavio pitanje oko gašenja ovog društva, ništa drugo. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Samo mala dopuna, izvinjavam se, oko te komunikacije. Ne volim nikad da bude šum u komunikaciji, da se zna. Ne samo da su privredna društva obaveštena, nego sam ja održala sastanke sa direktorima privrednih društava, ne jednom, nego nekoliko puta. Sve ovo što sam vama rekla, i još mnogo detaljnije, rečeno je i njima. Da li neko iz nekih drugih razloga, o kojima sad ne želim ni da pričam i neću čak ni da mislim da postoje drugi razlozi, pušta takve stvari u javnost? Okej! Vrlo brzo će se videti kako će zaista to izgledati i u praksi. Tako da, i te kako su dobro informisani, verujte mi. Nego, imam utisak da će biti problema kada budu, recimo, pravili svoj plan prioriteta investiranja ili svoj plan prioriteta održavanja. Da li će moći baš da naprave plan koji će u sebi sadržati stotine i stotine miliona dinara, a da možda nešto i nije potrebno. E, pa to više neće moći. Dakle, to je ono što će se promeniti. Zašto je EPS u takvim problemima? Slažem se, u problemima je zbog velikih potraživanja, ali je, bogami, i u problemima zbog toga što su oni koji su rukovodili, očito, bili vrlo slobodni u svojim željama. Iz kojih razloga? Imamo razne stvari koje su trebale da se održavaju unutar EPS, a nisu uopšte bile prioritet, pa su se time bavili. Imamo, recimo, neke druge vrlo bitne stvari i u održavanju i u investiranju kojima se nisu bavili, a jesu prioritet. Dakle, tu će se neke stvari promeniti i onda će verovatno, dakle, kako to kod nas bude, možda neke firme i ostati bez nekog posla, pretpostavljam, pa i tu ima možda razloga zašto imamo razne šumove. Ali, svi su informisani i uvek smo tu, pre svega ja, uvek, da im o tome posebno objasnim, šta god nekome nije jasno.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nebojša Berić.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, primarni zadatak Zakona o efikasnom korišćenju energije jeste da se obezbedi i podrži korišćenje energije, što bi kao pozitivnu efektivu imalo sigurno snabdevanje energijom, povećanje produktivnosti i konkurentnosti privrede, a naročito će se ovaj zakon pozitivno odraziti na povećanje zaštite životne sredine. Takođe, ovaj zakon je u potpunom saglasju sa našim obavezama prema propisima i zakonima EU, čijom primenom će se omogućiti dostizanje nivoa energetske efikasnosti, koja danas postoji u zemljama EU. Značajno je ponoviti koje ciljeve ovaj zakon postavlja pred sobom. Prvo, to je ostvarivanje energetske stabilnosti, koja se ogleda kroz smanjenje potrošnje električne energije, kako u sektoru proizvodnje, tako i u sistemima prenosa, distribucije i potrošnje energije. Takođe, drugi cilj jeste povećavanje konkurentnosti naše privrede, gde se uštedom energije u procesu proizvodnje dolazi do smanjenja cene po jedinici proizvoda. Treći bitan cilj jeste pozitivan uticaj na zaštitu životne sredine. Ako se, s jedne strane, uzme u obzir da se u Srbiji emituje godišnje oko 6,2 tone ugljen-dioksida po glavi stanovnika, što je negde oko dva puta više od proseka od ostalih zemalja sa istim nivoom razvoja, što nas svrstava u sam vrh najvećih zagađivača ugljen-dioksidom u Evropi, a sa druge strane, ako dolazimo do spoznaje da se primenom ovakvog zakona i energetskih efikasnih mera koje se definišu u oblasti saobraćaja, dolazi do smanjenja potrošnje goriva, kao i smanjenje emisije ugljen-dioksida za čak 50% po pređenom kilometru. Ovo nam samo pokazuje koliki je značaj ovog zakona. Četvrti cilj jeste uvođenje sistema energetskog menadžmenta, koji će omogućiti sledeće pozitivne efekte. Prvo, to je smanjenje potrošnje primarne energije za oko 8% do 2030. godine. Drugo, ostvarenje novih radnih mesta, otvaranje tržišnih energetskih usluga, mogućnost povećanja budžeta po ovoj osnovi za 220 miliona evra do 2030. godine, smanjenje emisije ugljen-dioksida za 9% do 2030. godine. Iz svega ovoga što je gore navedeno, proizilazi značaj ovog zakona koji je ovde pred nama. Zbog ovoga će poslanička grupa SNS, u danu za glasanje, svakako podržati ovaj predlog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, dolazim iz Niša, inače sam profesor Medicinskog fakulteta. Mogu da vam prenesem efekte ove energetske efikasnosti iz mog kliničkog centra. Vlada, koju je predvodila DS u prošlom mandatu, realizovala je projekte EU, koja je dala sredstva za sređivanje kliničkih centara, upravo na ovu temu energetske efikasnosti. Obnovljene su stolarija, izolacija i, ono što je najvažnije, urađena je gasna stanica u Kliničkom centru Niš, tako da smo na delu imali rezultate bivše republičke Vlade koju je predvodila DS. Tako da, na samom početku ovog mog govora želim da skrenem pažnju da, koliko god pokušavali da nametnete neke loše stvari, smatram da je DS u ovome bila jako aktivna i da svakako podržava sve dobre stvari koje su u ovom zakonu, s tim što je i naš ovlašćeni šef poslaničkog kluba rekao da bi sa par amandmana trebalo da popravimo ovaj zakon. Srbija je potvrdila svoju spremnost za sprovođenje reformi u energetskom sektoru, samim potpisivanjem i ratifikacijom Ugovora o energetskoj zajednici zemalja jugoistočne Evrope. U ovoj strategiji, razvoj energetike Srbija je do 2015. godine energetska efikasnost i veće korišćenje obnovljivih izvora energije, svrstani su među prioritete. Ratifikacijom ovog ugovora o osnivanju energetske zajednice, Srbija je između ostalog prihvatila i obavezu da donese i realizuje plan primene direktive EU o promovisanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije, kao i direktivu evropske komisije i promovisanju korišćenja bio goriva i drugih goriva iz obnovljivih izvora energije u sektoru saobraćaja. Osnovni cilj je Republika Srbija postigla 26. januara 2009. godine i članica i osnivač međunarodne agencije za obnovljivu energiju, kao prve međunarodne organizacije, kao prve međuvladine organizacije koja se fokusira isključivo na obnovljivoj energiji i aktivno nastavlja učešće u radu ove agencije u skladu sa Statutom agencije, svojim interesima u oblasti aktiviranja i korišćenja obnovljivih izvora energije. U ovom trenutku, Srbija ima dva glavna izvora proizvodnje električne energije, od čega voda predstavlja 25%, a ugalj generiše drugih 75%. Prošla Vlada i ova Vlada dosta akcenta stavlja na podsticaj izgradnje nekoliko gasnih hidrocentrala, i njihov razvoje je povezan sa gasovodom iz Rusije, "Južni tok". Drugi problem u Srbije je ugljen-dioksid i njegovo zagađenje koje dolazi iz električne energije proizvedene iz lignita uglja. Ova situacija proizvodi i finansijsko opterećenje da će Srbija morati da plaća velike penale na svaku tonu lignita, korišćenog za proizvodnju struje. Pošto je sada tona lignita 11 evra, a penali za njegovo korišćenje su u visini do 20 evra po toni lignita, ako su moji podaci tačni. Podršku razloga za razvoj zelene energije, DS nalazi u tome da su rezerve vode ograničene i imaju limit, kao i pretnju da zbog klimatskih promene hidrološka slika Srbije neće biti ista u budućnosti. Ugalj koji se koristi u Srbiji ima nisku energetsku vrednost i eksploatacija će vremenom biti sve skuplja. Sada imamo pouzdane procene da će svakako cena električne energije i dalje rasti i u narednih 20 godina će ta cena biti u znatnom porastu. Takođe, se jasno pokazuje da će i cena gasa imati uzlaznu putanju u rastu cene i ovo nas vodi ka stanovištu da Srbija mora da investira u razvoj obnovljivih izvora energije, a posebno energiju dobijenu iz vetra, iz sunca, ukoliko želi da sadrži dobru elektroenergetsku poziciju u budućnosti. Ulaganjem u ove izvore energije je ulaganje u našu budućnost, budućnost naše države i naših naslednika. Resursi te energije, je jedna od najznačajnijih za stabilnost razvoja i mogućnost da privreda ima više procentni rast u narednom periodu, zbog toga moramo da se okrenemo obezbeđivanju proizvodnje energije i svih dostupnih izvora, a jedini nedovoljno iskorišćeni izvor energije u Srbiji, a i u svetu su obnovljivi izvori energije. Evropska unija je usvojila integrisanu politiku energije i klimatskih promena u decembru 2008. godine i uključujući ambiciozne ciljeve za do 2020. godine. Ona se nada da će postaviti Evropu na pravi put ka održivoj budućnosti sa niskim udelom ugljen-dioksida, energetski efikasniju ekonomiju. Smanjenjem gasova efekata zelene bašte za 20%, 30% ukoliko dođe do međunarodnih dogovora, smanjenjem potrošnje energije za 20% kroz povećanjem energetske efikasnosti i dobijanja 20% energije iz obnovljivih izvora energije. Evropa je takođe stvorila jasnu strategiju koja se ukratko može predstaviti kao klimatske promene mogu dostići katastrofalne posledice u ovom veku ukoliko se brzo ne smanje emisije gasova zelene bašte. Evropskoj uniji je potrebno više sigurnih izvora energije, manje zavisnosti od uvoza strane nafte i gasa. Mi u Srbiji smo u zadnjih nekoliko Vlada imali dosta popularnu najavu gasovoda iz Rusije. Svakako da je to dobar izvor energije, ali da moramo definitivno da se okrenemo ka nezavisnim, obnovljivim izvorima energije gde bi Srbija bila ta koja bi kontrolisala i proizvodila tu energiju, dalju distribuciju te energije. Šta Evropa čini da reši ta pitanja? Smanjenje emisije gasova za najmanje 20% u odnosu na 1990. godinu, 30% ukoliko se ostale razvijene zemlje obavežu na naporediva smanjenja. Povećanje upotrebe obnovljivih izvora energije, vetar, solarna, bio masa itd do 20% ukupne proizvodnje energije i smanjenje potrošnje energije za 20% od projektovanih nivo za 2020. godinu. Šta će se posebno promeniti?Paket mera iz EU, klimatske i energetske politike odobrene u decembru 2008. godine implementira ove ciljeve. Za elektrane i industrije sa visokom potrošnjom energije smanjenje emisije za 21% nivoa ispod od 2005. godine. Kako uz pomoć garancije za smanjenje emisije putem EU, putem sporazuma o trgovini koji uključuju i emisiju koja pokriva skoro 40% evropske emisije itd. Ono što mi definitivno moramo da shvatimo da sve ima svoju cenu, da struja ima svoju cenu, da gas ima svoju cenu, da je naša budućnost svakako priključenje EU, da je naša budućnost svakako prihvatanje evropskih standarda u svim sektorima, posebno u sektoru energetike i da su obnovljivi izvori energije nešto šta nas, mislim, u ovoj sali ujedinjuje. Ne znam da je bilo ko iz bilo koje poslaničke grupe rekao nešto suprotno i protiv obnovljivih izvora energije. Ono što je u Srbiji moda, to je da je najjeftinija energija struja, da se strujom grejemo. Struja je jako komplikovano da se dobije, od Đerdapa da se proizvede, pa da se dovede do Beograda, mog Niša ili nekog drugog grada i da se nakon toga potroši u jedan jako nekvalitetan i loš način da služi za grejanje. Tako da nešto što moramo da menjamo to su naše navike. Da struju koju čitav svet čuva iz svojih izvora energije da poštujemo, a da pokušamo da proizvedemo električnu energiju iz obnovljivih izvora energije. Time bih završio moje izlaganje. Hvala vam puno na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se. Gospođo ministarka, uvaženi članovi predstavnici Ministarstva energetike, gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, SNS će sa velikim zadovoljstvom u Danu za glasanje podržati Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Rusije i Ruske Federacije, zapravo o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju zato što smo ubeđeni i zato što znamo da će taj sporazum obezbediti jednu energetsku stabilnost naše države za duži niz godina. Takođe, veliki je broj razloga zbog čega će SNS u Danu za glasanje podržati i Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije i jedan od glavnih, ako ne i glavni razlog zbog čega podržavamo taj zakon, zbog čega je neminovno da se taj zakon donese je velika zavisnost Srbije od uvoznih energenata i ona je sada na nivo od 30%. Struktura tih uvoznih energenata je nafta 52%, prirodni gas 24% i ugalj 14%. Siguran sam da niko u ovoj sali i da niko u Republici Srbiji ne može da bude zadovoljan zbog te činjenice i da niko ne postoji ko može da kaže – to je dobro za državu, to je dobro za građane Republike Srbije. Mogu i da pitam zbog čega se i do sada nije ušlo u postupak donošenja i primene ovakvog jednog zakona, ako znamo da većina zemalja u okruženju, a tu bih prvo naveo Hrvatsku koja je Zakon o učinkovitom korišćenju energije donela 2008. godine, koji je revidiran 2012. godine. Uspeli su i da revidiraju taj zakon. Imaju potpuno razrađenu podzakonsku regulativu i već rade na njihovom poboljšanju. Imamo i primer Crne Gore koja je takođe Zakon o energetskoj efikasnosti usvojila sredinom 2010. godine, a podzakonska regulativa je jednim delom i donesena. Međutim, i čovek koji hoda ulicom, a non stop je okrenut unazad rizikuje da ga udari neki autobus BusPlus-a ovde u Beogradu ili u nekoj boljoj varijanti da udari glavom u banderu i razbije glavu. Ništa dobro to ne može da donese. Zbog toga podržavam vaše napore, gospođo Mihajlović i vaših saradnika, što se ovakav jedan zakonski predlog dali u skupštinsku proceduru, što će takav zakon i zaživeti u Republici Srbiji i što će se efekti tog zakona siguran sam u budućnosti i videti i osetiti. Ono što, a postoje razlozi neki koji nisu toliko dominantni i u tim razlozima zbog čega se i ovaj zakon donosi i vidim i negativan uticaj energetskog sektora na životnu sredinu. Ne možemo prema životnoj sredini da se ponašamo tako nonšalantno, ona nije obnovljiva tako brzo, ja sam siguran da će tu uvaženi kolega Ivan Karić da nas podrži u tome, jer velika je emisija gasova sa efektom staklene bašte iz energetskog sektora čini mi se da pripadaju nekom procentu od 76%. Zašto sam optimista kada je ovaj zakon u pitanju? Optimista sam jer sistem energetske efikasnosti će obuhvatiti oko 70% potrošnje primarne energije i tu prvenstveno mislim na privredna društva sa pretežnom delatnošću u proizvodnom sektoru ukoliko koriste više energent količine koju propiše Vlada, i to je negde oko 130 potrošača. Privredna društva sa pretežnom delatnošću u sektoru trgovine i usluga, to je oko 30 potrošača, organi jedinice lokalne samouprave sa više od 20 hiljada stanovnika, kao i javni sektor i time se pokriva tih 70% procenata potrošnje primarne energije i zbog toga sam ja zaista optimista da će ovaj zakon da da dobre efekte. Kada se vratim na početak ovog izlaganja i kada znamo da je Srbija zavisna od uvoženja energenata, taj trend može da se zaustavi samo na dva načina. Mislim da je Ministarstvo energetike, vi i vaši saradnici i Vlada Republike Srbije ste krenuli i započeli aktivnosti na oba koloseka. Jedan kolosek je takav da se neki alternativni izvori energije podržavaju, zakonski podržavaju. Srbija, nažalost nema tolika nalazišta ni nafte, ni prirodnog gasa, inače bi bili mnogo bogato društvo i ne verujem da bi sada o ovom raspravljali, nego o nekim mnogo elegantnim temama, međutim mi to nemamo. Ono što možemo da koristimo to su naši hidropotencijali, obnovljivi izvori energije i sve ono o čemu smo mi u prethodnim mesecima od formiranja Vlade i govorili ovde u parlamentu i u čemu je vaše ministarstvo izuzetno agilno, dajući input pravnim licima i domaćim i stranim da ohrabrujući pravna lica, da dođu da investiraju u taj sektor u Republici Srbiji. I to je dobro, ali to nije dovoljno. Vi ste toga svesni, jer ma koliko energije proizveli ako otvorimo i prozore i vrata – džaba, to će otići, to će se potrošiti. Ne možemo da se ponašamo tako elegantno prema nečemu što nije jeftino, jer po energetskom intenzitetu Srbija je na vrhu lestvice. Mogu da razumem da se mi sa tih 0,56 koeficijentom ne možemo meriti sa Danskom od 0,08 ili sa Nemačkom od 0,12, jer to su zemlje sa urađenom i demokratijom i sa urađenim i sistemom i sistemom vrednosti, ne možemo. Ali, šta bi nam falilo da se merimo sa Hrvatskom, sa našom susednom državom koja je već jednom nogom u EU, koja ima energetski intenzitet od 0,18, što je tri puta manje od Srbije. Tri puta se više štedi u Hrvatskoj, nego što se to radi u Srbiji. Ne smemo više na tako nonšalantan način da se ponašamo prema energiji, odnosno prema sredstvima svih građana Republike Srbije. Na kraju, uz svu zahvalnost što ste krenuli u oba ta pravca da se s jedne strane obezbede neki novi alternativni izvori energije, s druge strane da se ta energija uštedi, ja sam siguran da ćemo efekte videti već u narednom periodu da ta uvozna zavisnost će biti daleko manja od 30%. Na kraju bih se vratio na nešto što se zove naš dom, Skupština Republike Srbije, Skupština Republike Srbije kao i svaka skupština ima zakonodavnu funkciju i kontrolnu funkciju. Mislim da je ta kontrolna funkcija nije iskorišćena u punom kapacitetu i nju ne smatram samo onda kada su poslanička pitanja, ili pitanja Vladi, smatram da su zakoni kao deca. Nije ih dovoljno roditi i pustiti. Decu treba vaspitati, decu treba kontrolisati, verujem da smo većina od nas roditelji i da to jako dobro znamo. Zbog toga vas pozivam, gospođo ministarka, da u narednom periodu, u narednim mesecima primene ovog zakona dođete u ovaj naš dom i pohvalite se efektima kako smanjenja uvozne zavisnosti energenata, tako i ostalih efekata ovog zakona. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, gospođo ministarka, uvažene koleginice i kolege, na početku u analizi Predloga zakona o efikasnom korišćenju energije zaista jedna dobra, da kažemo, ne tako česta definicija, ali u načelima ekonomska isplativost mera i energetske efikasnosti, pa u jednom delu kaže – ušteđena energija je energija koja ne mora da se proizvede, pri čemu se uzimaju u obzir i pozitivne posledice po životnu sredinu nastale usled smanjenja potrošnje. Nažalost, ovakvih pozitivnih primeraka u ovom zakonu nema mnogo u zaštiti životne sredine, a još manje ih ima u upravljanju resursa. Naravno, ova druga stvar nije ni predmet ovoga. Upravo ovo što ste istakli u ovoj ekonomskoj isplativosti je ono što bi trebalo da bude postulat, savremeni postulat da stvari u ekologiji i stvari u životnoj sredini i stvari oko životne sredine ne treba da imaju cenu samo kad se dese, nego upravo najveća vrednost u zaštiti životne sredine je da se neki neželjeni događaj ne desi. Nažalost, u Srbiji se mere i ovi savremeni neoliberalni ekonomisti, računaju samo ono što mogu da opipaju u ekologiji, kao što ste i ovde definisali u energetici nema šta da se opipa, ali i te kako ima finansijski šta da se proceni, da se svakako taj efekat vidi. Međutim, tu ono što moramo da konstatujemo je da je Srbija energetski neefikasno društvo, da Srbija nažalost ne štedi energiju i nije održiva zajednica. Na nama je da vidimo da li će ovaj zakon to doneti, izgleda da ima tu nameru i da može, da kažemo, promeni energetsku situaciju pogotovo kada je u pitanju efikasno korišćenje energije i posebno kada je u pitanju naravno ovo efikasno korišćenje energije i ušteda energije. Mi imamo takav energetski položaj, da kažem, da se do sada nije razmišljalo o individualnim korisnicima, o domaćinstvima, o proizvođačima, o velikim pogonima, o javnim ustanovama, o blokovima zgrada, da ostvare energetsku samodovoljnost i nezavisnost. Ima toga u ovom zakonu. Možda zaista kompanijama koje proizvode i prodaju električnu energiju jeste interes profita, ali ovo o čemu mi govorimo je ono što je za građane važno i ono što je za državu važno da energetska efikasnost bude na zavidnom nivou, i da u stvari kroz uštedu energije mi možda nekim kompanijama smanjimo profit, ali u svakom slučaju zaštitimo životnu sredinu i pojačamo ekonomski deo priče kada govorimo o zaštiti životne sredine. Danas je bilo lepo učestvovati, celog ovog dana u raspravi, jer su glavne reči bili ili zelena energija ili zelena ekonomija. Konačno posle nekoliko decenija, ne prevelikog razmišljanja mi upotrebljavamo reči koje su savremene i nadam se da koristimo i da ćemo ih koristiti u budućnosti da sprovedemo u delo neke naše stvari. Imamo preduzetnika, pretpostavljam da mislimo na istog, kolega iz jedne druge poslaničke grupe ga je pominjao, verovatno njega, da on snabdeva energijom blokove zgrada koje priključuje na toplotnu pumpu i uspeo je da u tom gradu, u centralnoj Srbiji, ne samo grejanje, nego i hlađenje, uradi po istoj ceni po kojoj grad naplaćuje samo grejanje u zimskoj sezoni. To je svakako intencija kojoj moramo težiti. Nekad je dobro, nekad nije kada ste bogati resursima, ali čak i Norveška koja ima mnogo više resursa nego što joj treba je jedna vrlo štedljiva zemlja. Mi u Zelenima smatramo da daljinski sistemi moraju i mogu biti zamenjeni energetskim sistemima u susedstvu. O tome je govorio i prethodni kolega, koji kombinuju toplotne pumpe, recimo, koje koriste energiju vode iz zemlje sa izvorima energije na biomasu, možda na komunalni otpad, s obzirom da se i o tome sve više priča, kao i sistemima za solarno grejanje tople vode. Svakom ko je spreman da investira u sistem o kojem sada govorimo, trebalo bi da kažemo da država omogući da lokalne samouprave budu, na neki način, garant uzimanja takvih povoljnih kredita da bismo povećali energetsku efikasnost i da bismo, da kažem, tom "energanom" iz susedstva, smanjili uticaj na životnu sredinu. Daljinski sistem kakav je sada, verovatno bi bio neodrživ iako bismo ga transformisali na biomasu. Malme je primer masovnog korišćenja toplotnih pumpi. Barselona je primer masovnog korišćenja solarne energije za grejanje tople vode. Ništa se ne može ostvariti ako naše sadašnje toplane ne budu postale ESKO kompanije koje ne podižu kotlarnice, već se investiraju iz uštede. Ima toga i u ovom zakonu i treba osnažiti ljude. Treba potencirati i prema informacijama koje sam ja danas dobiou Skupštini, da kompanije iz Holandije su veoma zainteresovane kao ESKO kompanije da investiraju u Srbiju i verovatno će im to dobrim delom ovaj zakon i omogućiti. Ono što je interesantno za Srbiju i za Beograd, jeste da izgubimo 40% energije kroz fasade i prozore. Prema računici Zelenih Srbije, ako bi se samo 10% fasada i prozora zamenili, ušteda na gubicima bi iznosila oko 35 miliona evra. Zato energetska efikasnost u zgradarstvu i velikih gradova izolacije fasada, zamena prozora, sa postojećom strukturom vlasništva, nije moguća bez velikog napora pojedinca. Zbog toga država tu mora da uđe kao poseban garant, ili država ili gradovi da budu garanti da bi se isplatila ova ulaganja iz uštede. Mislimo da su tu ESKO kompanije one koje žele da ulažu i one koje mogu da donesu ne profit, nego uštedu i da na osnovu toga da donesu boljitak životnoj sredini. Investicije u energetsku efikasnost su svakako put u "zelenu ekonomiju" i "zelene poslove". Mi imamo primere inovativno-energetsko-ekoloških rešenja, pronalazaka i patenata. Na primer, jedan patent je novi sunčani kolektor za građevinarstvo od sočiva i ogledala, koji obezbeđuje i zimi temperaturu fluida od 95 do 100 stepeni. On je napravljen u Srbiji od polikarbonata i izdržljiviji je od stakla. Ovaj pronalazak i njegov rani razvoj je nedavno Inovacioni fond pomagao. Znači, imamo dovoljno i struke i kapaciteta i svakako da bi ulaganje u masovnu uštedu energije bio pokretač jedne nove "zelene industrije" od koje bi mogli da ubrzamo svoj razvoj, jer nažalost taoci smo višedecenijske priče o tome da Srbija može da živi samo od usluga. Bez industrije nema razvoja, bez otvaranja industrijskih novih radnih mesta. Kada Zeleni govore o industriji, govore svakako o "zelenoj industriji". Koristim ovu priliku i ovaj razgovor o zakonu da kažem da tražim i pomoć. Mi imamo agro i šumski pelet na koje je PDV 20%, a imamo ogrevno drvo koje ima PDV 8%. Zar ne bi trebalo da uložimo napor da pomognemo ljudima koji na neki način štite životnu sredinu da imaju i profit iz toga? Možda ovo nije direktno u vašoj nadležnosti, ali možemo svi zajedno da apelujemo na nadležno ministarstvo. Budžetski fond je ono što smo pozdravljali i što pozdravljamo. Zeleni misle da treba podržati osnivanje budžetskog fonda. Naravno, to sada nije nikakvanaročita inovacija. Mi vas podsećamo da smatramo da najmanje što mora da postoji jeste jedan budžetski ekološki fond. O tom budžetskom ekološkom fondu, kao jednom razdeoku u budžetu smo govorili pre sedam meseci, upravo zbog toga da bismo kontrolisali ulaz i izlaz "zelenih para", o čemu ste govorili kada govorite o energetskom budžetskom fondu. Sve malverzacije ili sve nedozvoljene radnje, znaju se gde im je mesto i znaju kako se procesuiraju. Pre sedam meseci su Zeleni govorili o pogubnim posledicama zatvaranja budžetskog fonda. Mi sada donoseći nove krovne zakone, naravno vidimo nedostatak budžetskih fondova. Podsećamo da je nedostajući fond, ekološki fond iz kojeg bismo mogli da investiramo jedan deo stvari i ono što je bio predlog Zelenih i o čemu još uvek možemo da razmišljamo, jer ne ruši koncept ni ministarstva ni Vlade, a to je da se razmišlja o jednom investicionom kapitalnom zelenom fondu u perspektivi, da država Srbija bude jedan od osnivača tog fonda, da bismo sve poslove u životnoj sredini, u "zelenoj ekonomiji" mogli lakše da pomognemo, da kreditiramo, da Srbija brže krene i da se brže razvija. Ono što zaista jeste u fondovima najbitnije da se vidi je tok novca. Nažalost, mi ne vidimo tokove novca u delu kada govorimo o ekološkim naknadama i taksama za zagađenje, ali to nije deo ovog zakona. U delu o amandmanima, ja sada nisam ništa o tome govorio, govorićemo u delu o amandmanima. Za sada, da kažem, čekamo nastavak rasprave. Mora da postoji dovoljno argumenata kojim bi nas ubedili da glasamo za ovaj zakon. Govorim samo u ime Zelenih Srbije. Čim imamo određen broj amandmana, znači da smatramo da ovaj zakon može da se popravi, ali da za njega može i da se glasa. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo iz ministarstva, čujem neko dobacivanje kada sam se javio za reč. Za te koji mi dobacuju, najveća pobeda u političkom delovanju jedne političke stranke je kada posle 22 godine oni koji su nosili bedž i koji su žestoko kritikovali zaostatak za evropskim integracijama i one koji su kritikovali uopšte evropske integracije, sada govore o nužnosti da se brzo i efikasno donose evropski zakoni. Gde ćete veći trijumf jedne političke ideje, jedne političke opcije, kada oni koji su bili žestoki protivnici tih zakona i takvih zakona, sada predstavljaju glavne promotere tih zakona. To jezaista velika pobeda DS i demokratske, evropskeideje u Srbiji. Mi samo možemo biti ponosni na tu činjenicu. Kada govorimo o ovom zakonu, ali i o ovom sporazumu koji se potpisuje sa Rusijom, ja ću iskoristiti priliku da govorim i o jednom i o drugom. Znate, nije mi jasno kada govorimo o zakonu i kada se pozivamo na energetsku efikasnost i kada govorimo o tome da će toplane u Srbiji u narednom periodu preći na obračun isporučene toplotne energije kroz naplatu preko kalorimetra, kako će se to reflektovati na život običnih ljudi? To obično volim da preračunam kao Kruševljanin, a nisam jedini Kruševljanin ovde u sali, hvala Gospodu Bogu, ima nas petoro, sve su to obrazovani ljudi, pametni, ljudi koji znaju da računaju, završili su svi i fakultete. Sada nas pitate ono što je kazala i gospođa Čomić, mi sa fakultetima ne znam oda obračunamo kako se plaća struja u Srbiji. Ja ne znam kada dođem u EPS koliko sam potrošio kilovata, šta je angažovana snaga. Ne smatram da sam posebno obrazovan iz nekih znanja elektrotehnike, ali mislim da mi ne treba neko posebno znanje. Znate, moj deda je završio šest razreda osnovne škole i do neke tamo 1976-1977. godine, dok je bio živ, znao je, potrošio je toliko kilovata, pomnožio je sa toliko dinara i znao je koliko treba da plati struju. Kada govorimo o toplotnoj energiji, opet ću vam kazati da moje komšije imaju kalorimetre. Kruševac ima istih problema sa grejanjem, kao i većina gradova u Srbiji. Menjaće se tu lokalne vlasti i menjaće se tu lokalne samouprave. Javno preduzeće "Gradska toplana" je javno preduzeće. Možete vi odlukom Vlade da propišete da je cena grejanja kolika god hoćete da je, ali konačnu reč još uvek tu imaju lokalne samouprave. Nažalost, to je veliki problem za vas kao gospođu ministarku da imate problem da neke odluke ne možete da sprovedete. Jednostavno, skupština grada ili skupština opštine je ta koja donosi konačnu reč o tome koliko će građane opteretiti kroz naplatu toplotne energije. Međutim, kada se pozivam na iskustva Evrope i kažemo da su, eto, Hrvati postigli indeks energetske efikasnosti toliki, Nemci toliki, Holanđani toliki, pa nisu to oni uradili preko noći. Znate, tamo se sistem postavlja godinama, decenijama. Oni tamo utvrde količinu aflatoksina i onda ne može ministru da se desi i da kaže –više ne važi, sada će da bude ovoliko. Oni tamo utvrde koliki je… (Marko Atlagić, s mesta: Ja kad vas vidim, ja sam srećan.) Što ste nervozni? Što vas boli nesposobnosti vaših ministara? Znam da boli. Mene bi bolelo da sam član vaše stranke. Ja bih se isto stideo. Razumem što sada gledate u pod, ali strpite se. Naravno da ste srećni kada me vidite, ja sam vas uveo u Evropu, ja sam vas izveo na evropski kolosek, ja sam vam skinuo bedževe, ja sam vas upristojio da ovde ne pevate pesme i stojite u majcama. Ja sam taj. Nemojte da ste nervozni.
Gospodine Milivojeviću, molim vas, vratite se na temu.
Dakle, savremene evropske demokratije kada postave standarde i principe, bilo da je reč o aflatoksinu ili o indeksu energetske efikasnosti, ne menjaju ih u zavisnosti od toga da li imaju sposobnog ili nesposobnog ministra. Ne menjaju oni standarde, oni menjaju ministre kada su nesposobni. To je standard Evrope i razvijene evropske demokratije ka kojoj valjda i vi težite. Kada govorimo o sporazumu sa Rusijom, znam da nemamo mi gde da nađemo gas, nego tamo gde ima. Znate, nije reč o kruškama, pa da možemo da biramo da li ćemo da ih kupimo u Dučaloviću ili u Stalaću, ovde gasa zna se gde ima. Šta je ono što kod mene kao člana DS i kao narodnog poslanika budi sumnju? Ne buni me član 1. jer se tu kaže – u obimu do pet milijardi kubnih metara godišnje biće nabavljeno gasa po potrebi iz Ruske Federacije. Mene buni i brine jedna druga činjenica. Bio je ovde jedan poslanik u sali i sedeo je tamo kod vrata u poslednjem redu. On je kazao da kada postane predsednik Srbije ovde će se pevati ruska himna, a Srbija će biti ruska gubernija. Zabrinut sam zbog člana 2. ovog sporazuma, koji ostavlja mogućnost da se o detaljima ovog sporazuma dogovore Ruska Federacija ili "Gasprom eksport" i "Srbijagas" ili neka druga kompanija. Znate, tu je problem -kako će naš pregovarač da se dogovori, a da o tome Skupština ništa ne zna da li će on da pristane da ima nepovoljan ugovor, kao što je to bilo sa Ukrajinom, pa da plaćamo penale ako ne povučemo određenu količinu gasa, jer mi to ne znamo ili će možda da se dogovori tako da mi budemo u obavezi da preuzmemo veću količinu gasa, manju količinu gasa ili će možda da, u skladu sa dobrim domaćinskim poslovanjem, rukovodi svojim preduzećem i da se dogovori onako kako to nalažu tržišni uslovi i tržišna pravila? Mi to baš ne znamo i iz ovog sporazuma naravno ne vidimo, jer članom 2. sporazuma to je ostavljeno i preneto kao nadležnost ugovaračima tog posla, "Gaspromu" i "Srbijagasu". Ne bih voleo da to sutradan bude predmet neke naslovne strane. Nadam se da će partijska glasila prestati da izlaze, ali da će biti dnevnih novina. (Veroljub Arsić, s mesta: Prestao je "Pres".) Nisam čuo najbolje? Slobodno glasnije, nemojte kao Aleksandar Vučić. Recite lepo, slobodno.
Nemojte dobacivati, molim vas. Nema neposrednog obraćanja.
Dakle, imamo ovaj sporazum koji nas praktično dovodi pred svršen čin, jer gasa nema nigde drugde do u Rusiji i imamo zakon koji možemo da popravimo amandmanima. Opet ću se vratiti malo i na taj zakon, pošto i tu imam još nekoliko zamerki. Kada govorimo o energetskoj efikasnosti, možda bi bilo dobro da se razmišlja da se gradovima da preporuka da što više gradove osvetljavaju sa LED diodama i da te sijalice koje koriste taj način utroška električne energije što više imaju, jer računi za električnu energiju koju plaćaju direkcije za urbanizam i izgradnju grada preko kojih se najčešće plaća ulična rasveta su prosto frapantni, dok, recimo, grad Svilajnac, kojim upravlja DS, već pet godina koristi ulično osvetljen sa LED diodama i ostvaruje jako velike uštede. Možda je dobar primer Svilajnca da se pogleda, pošto će se te LED diode i te sijalice za osvetljavanje ulica, trgova sa LED diodama proizvoditi baš u industrijskoj zoni u Svilajncu u onoj fabrici za koju su neki tvrdili da nikad neće biti otvorena. S druge strane, kada govorimo o toplanama, veliki broj evropskih toplana koristi pelet ili agropelet za proizvodnju toplotne energije. Nekoliko toplana dobilo je sporazume o dobijanju vrlo povoljnih kredita za korišćenje peleta i agropeleta, ali je, kao što je kazao gospodin Karić, kod nas su pelet i agropelet opterećeni stopom PDV od 20%. Možda treba razmisliti da se ta stopa snizi i da o tome pregovarate na Vladi sa ministrom finansija i da kažete – znate, postoji potreba da mi pospešujemo korišćenje obnovljivih energetskih izvora i da na takav način pokažemo realnu brigu o našem i energetskom sistemu, ali i o budućnosti Srbije i onome što ćemo ostaviti našim potomcima. Videćemo kako ćete se ophoditi prema amandmanima koje će predati poslanici DS inaši koalicioni partneri iz stranke Zelenih i onda ćemo doneti odluku kako ćemo glasati kada je reč o ovim zakonima. Podvlačim, građani Kruševca su probali kako izgleda grejanje, plaćanje preko kalorimetra. Neke kuće imaju kalorimetre. Ljudi u Obilićevoj ulici, u kojoj ja takođe živim, su u januaru mesecu probali da plate to daljinsko grejanje obračunavajući utrošak toplotne energije preko kalorimetra. Pokazalo se da je višestruko skuplje i višestruko nepovoljnije. Sada, da li je to zbog toga što je napravljen kalorimetar, zbog toga što ljudi neracionalno troše ili što je januar hladan mesec, nismo uspeli da utvrdimo, ali se nadam da nećemo imati u okviru tog računa ono što je kazala gospođa Gordana Čomić, stavku koja se zove "angažovana efikasnost", kao što na računu za električnu energiju imamo angažovanu snagu. Čuo sam gospođu ministarku da je rekla da neće biti angažovane efikasnosti. Nema potrebe zbog te efikasnosti da ponavljate. Kažem, proverićemo na računu za daljinsko grejanje kada krene da se primenjuje ovaj zakon. zahvaljujem se.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Moram da vam kažem da niste baš skroz efikasni, jer ste pola ponovili što je vaša partijska koleginica, pa sada treba i ja da ponovim odgovor. Svakako neće biti angažovane snage, kao što sam rekla i naravno da se radi na računima koje će EPS da daje svojim građanima, odnosno svojim potrošačima, bilo građanima, bilo privredi, koji će potpuno drugačije izgledati u odnosu na trenutni izgled računa. Još jedna stvar, možda ste vi sve nas uveli u Evropu, možda ste vi to sve uradili, ali moram da vam kažem da ste upravo vaš Kruševac ostavili, recimo, bez uglja ove zime i da smo upravo mi kao nova Vlada učinili apsolutno sve da taj Kruševac dobije kvalitetne količine uglja i da ljudi imaju grejanje u Kruševcu. Da ne pričam još o mnogim stvarima koje su se u prethodnom periodu dešavale. Međutim, kada razgrnemo te maliciozne upadice vaše, ima dobrih ideja sa kojima se potpuno slažem i koje ćemo mi svakako pokrenuti ka, recimo, Ministarstvu finansija. Upravo se odnose na taj PDV, zato što jedan od prioriteta rada ovog ministarstva jeste da se toplane osposobe, kao što sam rekla, i to upravo tako što će da koriste, recimo, biomasu i upravo tako što će da budu ko generativna postrojenja, pa pored te toplotne energije da nam daju i električnu energiju, što mislim da može da bude samo plus. To automatski dalje znači da transformacija primarne u finalnu energiju neće biti 54% kao što je danas, nego će biti 90%, što znači da će energetska efikasnost da bude mnogo viša. To jeste dobra stvar i mi smo i prošli put pričali o tome i mi ćemo kao ministarstvo, mi smo to već uradili i uputili smo ne samo zapelet, mi smo uputili jednu drugu priču vezanu za biogoriva, a to je da se skloni akciza sa njih, pa da se oni namešavaju u derivate i samim tim da utičemo, eventualno, na malo nižu cenu derivata. Dalje, da ne ponavljam iste odgovore, dakle vezano za angažovanu snagu i za sve ovo drugo što ste vi rekli. Amandmane ćemo videti i sa dužnom pažnjom ih pogledati.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, slažem se da neke vrednosti, da bi se implementirale, potrebno je određeno vreme, potrebne su godine, ako ne i desetine godina i to je možda iz domena energetske efikasnosti. Međutim, moram da postavim jedno pitanje. Iako sam malopre u diskusiji pozvao da se ne gleda u prošlost, jer ćemo razbiti glavu, moram da pitam – a ko je vršio vlast i ko je imao šansu da te reforme započne? Da ih bar započne? Ne mora da ih sprovede do kraja. Ko je vršio vlast zadnjih 12 godina u različitim agregatnim stanjima? Srpska napredna stranka? Ne. Evo su efekti za šest, sedam, osam meseci od formiranja Vlade. Evo su efekti, evo su te reforme koje su našem društvu neophodne. Započećemo ih. Efekte ne znam, ali sam pozvao predstavnike ministarstva da dođu i da se pohvale tim efektima. Čime da se pohvale oni koji su 12 godina tako nešto radili? Reformom pravosuđa, možda? Čime? Ne možete da kažete – pa, znate, taj što je radio to, više nije član, njega smo isterali. Ali, dok je bio ministar, bio je član. Taj je ne znam ti gde, i da peremo ruke. Ne, ne može. U onom trenutku kada su bili odgovorni, bili su članovi te stranke i odgovornost mora da se trpi. Iz toga moraju da se izvuku pouke. Međutim, kao što vidim, ako se predsednik države, predsednik Republike Srbije, gospodin Tomislav Nikolić oslovljava predsednik svih građana Republike Srbije, oslovljava kao neko ko sedi u klupi pored vrata, vidim da ta politička opcija duboko srlja ka procentu podrške kod građana Republike Srbije koju imaju oni koji nisu skinuli bedž.
Srđan Milivojević, replika. Izvolite.
Znam da neko može preko noći da obuče evropsko odelo, evropski frak, skine bedž, ali retoriku ne može da zaboravi tako brzo. To se ne zaboravlja, nema tog melema i čaja koji zaboravlja. Znate, ti koji su 12 godina u raznom agregatnom stanju upravljali ovom zemljom, obezbedili su da se u Evropu ide bez viza, ne preko graničnog prelaza ni Karlobaga, ni Ogulina, ni Virovitice, ni Karlovca, nego onako kako treba da se ide. Ti, koji su 12 godina u raznom agregatnom stanju upravljali ovom zemljom, zatekli su zemlju uništenu, razorenu, bez fondova za penzije, bez plata, sa prosečnom penzijom od 50 maraka koja je kasnila 27 meseci i prosečnom platom od 97 nemačkih maraka. Za samo godinu dana su uspeli da napune Penzioni fond, da obezbede usred zime električnu energiju i ugalj za toplane. Gospođo Mihajlović, vama takođe da kažem, pošto ne znate. Kada je DS upravljala gradom Kruševcom, ni jedan dan grad Kruševac nije ostao bez grejanja. Ali, ni jednog dana, za tri godine grad Kruševac nije ostao bez grejanja. Ono što sada imate, imate problem zato što niste na vreme nabavili ugalj, jer ja sam pored toga što sam poslanik i odbornik sam u SO grada Kruševca, pa znam kako se nabavljao ugalj. Sarađujem sa gradonačelnikom, gospodinom Gašićem, sarađujem sa direktorom Toplane, gospodinom Azdejkovićem. Znate, mi smo ipak mali grad, a pri tome živimo i u istoj ulici, pa znamo sa kojim se problemima suočavamo, znamo koliko problema ima da se iz "Kolubare" dopremi ugalj do Kruševca, da bude kvalitetan i da Toplana radi. Nemojte meni da držite predavanja o tome kako kruševačka Toplana radi i izgleda. To znam, uz dužno poštovanje, mnogo bolje od vas, jer živim u Kruševcu, a ne negde van tog divnog, lepog grada. Prema tome nemojte o tome da bi smo bili efikasni. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Moram da vam odgovorim. Niste baš u pravu. Niste u pravu za sledeću stvar. Pre svega dok su pod znacima navoda, vaši vodili toplanu, ta toplana je finansijski i energetski ruinirana. To znači sledeće. Dugovi koje je ta toplana nagomilala nisu na prvom mestu u odnosu na 57 ostalih toplana, ali su među prvim. Kada govorite o tom uglju i zašto taj ugalj nije bio u pravom trenutku, odnosno nakon odlaska vaših nabavljen? To je zbog toga što su rušeni tenderi i upravo oni koji su prethodno od trgovaca nabavljali ugalj su rušili tendere. Nakon toga, nakon promena koje su se desile u Kruševcu, ugalj je nabavljen iz preduzeća podzemne eksploatacije uglja bez trgovca i po mnogo nižoj ceni nego po onoj po kojoj je nabavljen u prethodnom periodu. Kada to kažete, evo da ja vama kažem. Ne živim u Kruševcu, ali sam se vrlo informisala o tome šta se dešavalo u toj toplani. To je veliki grad i ne sme da se dese nikakvi problemi u isporuci uglja, odnosno u proizvodnji toplotne energije. Ono što je plan za tu toplanu jeste da pokušamo da je sklonimo da ne koristi ugalj, zato što nije pre svega dobar za životnu sredinu, nije dovoljno efikasan. Pokušaćemo da promenimo da koristi neki drugi energent i pre svega mislim na bio masu. Iskreno se nadam da će to u narednom periodu biti moguće.
Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo, narodni poslanici stvarno ne mogu da se načudim da li moj kolega poslanik koji je govorio pre mene stvarno veruje u to što priča? Spominje način obračuna električne energije. To je Vlada u kojoj ste vi podržavali doneti obračun. Nismo mi. Spomenu čovek kako su za 12 godina kroz razne agregatne oblike bili na vlasti da je njihovo najveće dostignuće bilo da se postigne bezvizni režim sa EU. Što? Da li zato da bi građani odavde mogli da beže? Da putuje turistički može vrlo mali broj ljudi. Kaže da su Srbiju podizali od temelja. Zaboravio je da kaže da su Srbiju zadužili za 25 milijardi dolara i te pare ne postoje, ne zna se za šta su utrošene. Zašto ne kaže da je EPS nelikvidna za 45 milijardi dinara? Nije to ova Vlada napravila, nego vaša Vlada koju ste vi podržavali. Kada pričate da nešto pravite od temelja, lako vam je da napravite kuću od zdravog materijala, ali kada imate 25 milijardi dolara gubitka, kredite koje morate da vraćate, kuću ne punite. Vi nam niste ostavili praznu kuću, već srušenu to temelja. Mi moramo, ne da je pravimo od novog materijala nego od parčića koje ste ostavili od ove Srbije. Kada spominjete velika evropska dostignuća, slažem se da je u interesu svih građana Srbije da Srbija pristupi EU, ali ne siromašnog naroda, nego naroda koji može sebi da bar priušti nezavistan život. Vi ste im to uzeli.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika [[Srđan Milivojević, s mesta: Po kom osnovu replika?]]
Gospodine predsedavajući, pomenut sam direktno. Zbog toga sam se i javio. Ono što sam rekao i julske noći 2012. godine, kada se u ovoj sali prošle godine raspravljalo o Zakonu o ministarstvima i Zakonu o Vladi, i tada sam tražio, i hvala Bogu što je to i napravljeno, napravljena je primopredaja. Ta primopredaja je jasno pokazala šta smo zatekli. Dva minuta je jako kratko vreme da bi se reklo šta smo sve zatekli, od 7,1% deficita budžeta u odnosu na bruto-društveni proizvod, preko 60% zaduženosti u odnosu na bruto-društveni proizvod, itd, devastirano, uništeno društvo, budžet prazan, bez ikakve šanse, budžet koji je bio koncipiran samo za izbore i ništa drugo. Međutim, ono što mi smeta kao čoveku, a to je da u parlamentu gde zaista treba da se razvija i polemika i treba različita mišljenja da se čuju, kad god se pokaže jedan kritički ton u odnosu na zatečeno stanje, da bi se iz tog izvukle pouke, a ne nikome ništa ružno da se desi, odmah se kaže – evo ga vokabular, evo su, nadiru, evo su, ne znam koji tamo. Šta treba, da ćutimo? Ne znam šta je smešno, gospođo Čomić? Da li treba da se izvinim? Trebamo li da se izvinimo što smo na izborima 2012. godine dobili podršku građana Republike Srbije? (Predsedavajući: Vreme.) Još jednu rečenicu. Treba li da se izvinimo što smo takođe vašim saopštenjima stavljeni u šinjel nekih drugih ljudi, a onda u danu za glasanje prošle nedelje, kada je Srpska napredna stranka ostvarila ubedljive pobede i u Srbobranu i u Zrenjaninu, članovi Demokratske stranke su procesuirani, zadržani u pritvoru zato što su fizički napali člana biračkog odbora Srpske napredne stranke? Gde je tu istina? Na čijoj strani je tu istina?
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika, pa Janko Veselinović.
Ne znate vi da pravite kuću, vi samo kuću znate da rasturite i da je razrušite. I ako ne verujete meni, pogledajte broj spaljenih kuća koje iza vaše vlasti ostao širom nekadašnje Jugoslavije, tamo gde su ovi s bedževima branili Srbiju i srpstvo i gde ste ušli na tenkovima, a gde su Srbi izašli na traktorima.
Molim vas, gospodo narodni poslanici, vratite se temi. Više ova ovakva vrsta replike ne vodi ničemu. Izvolite, gospodine Milivojeviću.
Ako nemate hrabrosti da me saslušate i ako baš morate da se izvinjavate zbog nečega, pa izvinite se zbog toga, izvinite se zbog toga što je Demokratska stranka došla na vlast 2000. godine, a zatekla je Kosovo sa 60.000 pari NATO čizma, a rekli ste - ako jedna NATO čizma kroči, da ćete da napustite politiku. Zbog toga se izvinite građanima Srbije koji danas žive na Kosovu, a ne meni. Kada govorimo o kruševačkoj toplani, Demokratska stranka je preuzela vlast u gradu Kruševcu sa dugom od sedam miliona evra gradske toplane. Ako mislite da mi iz Demokratske stranke imamo čarobni štapić da sedam miliona evra duga i uništeni kotao preko noći popravimo, grdno krešite. Znate li od koga smo to preuzeli? Od onih koji su do prekjuče nosili bedž. Nismo ih procesuirali, jer to nije posao Demokratske stranke. Mi smo radili posao da saniramo ono stanje koje smo tamo zatekli. Verujte mi, nismo ga ostavili nimalo gorim, nego što smo ga zatekli. Naprotiv, prilično smo ga sanirali, a kako smo ga sanirali ili ga nismo sanirali, najbolje kaže budžetski inspektor koji je posetio gradsku toplanu, posle našeg vršenja vlasti. Pogledajte izveštaj budžetskog inspektora i njega pitajte - izvinite, zašto ste napravili takav budžetski izveštaj. Sada bih trebao šest minuta da repliciram, imao bicefalnu poslaničku grupu, gde dvojicu šefova imam protiv sebe i plus ministarku. Ali, ako nemam više vremena, zahvaljujem se.
Po Poslovniku reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, prekršen je Poslovnik član 107. Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje. U prethodnom obraćanju uvaženog kolege, više od pola izlaganja se direktno obraćao, što nije dozvoljeno i mislim da ste prekršili Poslovnik, jer ste trebali da ga opomenete. Zaista se više neću javljati za reč. Žao mi je što neki ljudi ostaju slepi za dobronamerne pouke, za dobronamerno iskazane neke činjenice i vidim da i dalje, ne više običnim putem, auto-putem idu i gledaju unazad, a šta će im se desiti, šta da rade, to je njihov izbor.
Moram konstatovati da što se tiče neposrednog obraćanja, to je praksa i jedne i druge strane. Prema tome, morate priznati da se tako slično ponašate i primer svaki od vas treba da da za ponašanje u ovoj skupštini. Nisam primetio da se baš direktno obraćao. Jeste u vas gledao. Smatram da nije povređen Poslovnik. Da li mislite da treba da se izjasnimo? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Dobro. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajući, mi smo zaista u neravnopravnom položaju. Poslanička grupa SNS ima dva šefa poslaničke grupe i dajete reč naizmenično jednom i drugom, po istoj temi javljaju se da bi branili SNS. Da li je to praksa? Da li je to novi totalitarizam i ovde u Skupštini koji zavodite? Samo pogledajte taj stav i stil koji oni imaju. Prekrštene noge, čekaju šta će opozicija reći. Samo ih pogledajte. Dobijaju naizmenično reč od vas bez ikakvog osnova. Naš premijer je ubijen pre deset godina. Ovih dana ćemo obeležiti desetogodišnjicu njegove smrti. Srpska napredna stranka, koja na taj način govori o DS, koja govori o periodu do 2000. godine u kojem je ta stranka žarila i palila, koja je uništila ovu zemlju, koja od dolaska na vlast… [[isključen mikrofon]]
Neću vam dozvoliti tim tonom da replicirate. Uopšte ne znam zašto se sad vezali za ubistvo premijera. Svako žali ubistvo čoveka, bilo koga, a ne pogotovo premijera. Ne vidim razloga i molim vas da odustanete od dalje rasprave. (Janko Veselinović, s mesta: Neću da odustanem.) Izvolite onda, ali vam neću dozvoliti da raspravljate u tom tonu u kojem ste počeli.
Dakle, da ne pravim sada retrospektivu njihovog delovanja do ponovnog dolaska na vlast, formiranja ove vlade, zaduživanja Srbije, ne znam u minutu koliko je, 230, svetski rekord u zaduživanju. Vi ste se zadužili u periodu od šest meseci gotovo koliko mi za mandatni period od četiri godine. Ako nastavite ovako, vi ćete ovu zemlju dovesti, kao što je doveden recimo ovih dana Novi Sad, do bankrota.
Vreme. Gospođo Čomić, po kom osnovu? (Gordana Čomić, s mesta: Narodni poslanik Zoran Babić me je pomenuo.) Nije vas pomenuo, nemate pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, zaista je gospođa Čomić pomenuta imenom i prezimenom. To će vam posvedočiti i narodni poslanik koji je to uradio. Kazao je – gospođa Gordana Čomić sedi za govornicom i smeje mi se. Možete pogledati to i uvidom u stenogram, da vam ne reklamiramo dalje Poslovnik, a možete pitati i stručnu službu i, opet podvlačim, poslanika koji je to izrekao. Mislim da to nije sporno.
Spreman sam, ako je u raspravi po temi spomenuta gospođa Gordana Čomić, kada budem video stenogram, da se izvinim. Koliko shvatam i koliko sam pratio raspravu, nije pomenuta. Jeste bilo dobacivanja vezano za smeh, ali to ne mogu prihvatiti kao spominjanje. Prema tome, smatram da nemam pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, zarad istine, ja jesam pomenuo gospođu Gordanu Čomić, potpredsednicu Narodne skupštine, zato što zaista mislim, u toku izlaganja, da iako nam se neki stavovi ne podudaraju, mogu biti različiti, ipak je smeh podrugljiv, iritirajući, nije primeren ovoj sali. Prihvatam vašu sugestiju da to nije bilo iz želje da izazovem bilo koga na repliku, niti da bilo koga prozovem. Ukoliko je to gospođu Čomić razljutilo ili ražestilo, izvinjavam se.
Po Poslovniku? (Da.) Reč ima gospođa Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsedniče. Povređen je član 27. staranjem o redu za vreme sednice Narodne skupštine. Moj zahtev za replikom je pred predsedavajućem da diskreciono odluči o tome da li će mi repliku dati ili neće. To je vaše pravo. Ali, nije vaše pravo da iznosite neistine. Da iznosite neistine, to pravo nema niko, pa nema ni predsedavajući i to je remećenje i kršenje člana 27. koji ste dužni da poštujete. Naravno, ne bih ni pomislila da tražim repliku, niti smatram da sam ikada zloupotrebila pravo na repliku, ali takođe nemam nameru da ćutke pratim zloupotrebu prava na reč od strane predsedavajućeg ili od strane bilo kog narodnog poslanika koji je pravo na reč dobio bez ikakvog osnova. Vaš je posao da se starate o redu i da imate poverenja u narodne poslanike koji žele da koriste pravo iz Poslovnika, sa znanjem da je naša diskreciona odluka da li ćete repliku dati ili ne. U stenogramu ostaje da, bez moje i jedne izgovorene reči, vi tvrdite da nisam pomenuta. Saslušala sam narodnog poslanika koji je dobio reč, ne znam po kom osnovu, to je isto vaše pravo, koji je iskoristio svoje sekunde za dodatne diskvalifikacije. Nije ni prvi ni poslednji put da ova Skupština raspravlja o mom osmehu. U vreme dok ste svi bili jedinstvena Srpska radikalna stranka, jedan od vaših poslanika je tražio da se glasa o tome da li je povređen Poslovnik kada se ja nasmejem. Glasali smo o tome. Nije. Ako želite ponovo da glasamo o tome da li moj osmeh narušava red na sednici, komotno. Zahvaljujem.
Vreme. Smatram i dalje da nisam povredio Poslovnik. Eventualno o povredi možemo, ako zahtevate, da se izjasnimo u danu za glasanje?
Ne, ne zahtevam glasanje o povredi. Mogu samo da izrazim žaljenje što ne poštujemo zajedno ovu instituciju. Gledam šta činite, ne slušam šta pričate niko od vas. Zahvaljujem.
Samo da dodam jednu činjenicu. Navika ovih poslanika, pa i vas, gospođo Čomić, jeste da se dobacuje s mesta, komentarišu se rasprave. Molim sve narodne poslanike da to izbegavaju, i onda neće biti dileme i zabune da li je neko prozvan ili nije. Hvala.
Predsedavajući, sada bih vas zamolila da mi se izvinete zbog toga što ste kazali da nisam pomenuta. Zaista bih vas molila, pošto nastavljate na slučaju, koji je bio sasvim jasan po Poslovniku. Nastavljate jednu nepotrebnu atmosferu, stavljajući primer kojem smo svi svedoci, u kvalifikacije bilo koga ko traži reč… [[Isključen mikrofon.]] pošto je bilo potpuno jasno da sam pomenuta i o kojoj je narodni poslanik Zoran Babić govorio. Zato vas molim da mi se izvinite, da ne bismo morali da koristimo kapacitet administrativnog odbora, kojim rukovodi gospodin Zoran Babić. Neke granice se ne smeju prelaziti. U ovoj Skupštini smo u komunikaciji, bez obzira što…
Molim vas, gospođo Čomić, vi ste isključeni iz sistema. Prema tome, ništa vas ne čujem. (Gordana Čomić, s mesta: Ja to znam. Razlog zašto govorim da se moj glas čuje.) Gospođo Čomić, nažalost, izričem vam opomenu. Izričem vam opomenu, iz prostog razloga, što ne poštujete predsedavajućeg i nećete da prestanete sa raspravom i pored toga što niste uključeni u sistem. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, mislim da zaista sa ovim načinom rada treba da prekinemo, i da je tu povređen i član 107. i svi oni članovi posle člana 100, koji govore o tome kako treba da funkcioniše rad na redovnoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije. Zamolio bih, zaista, da jednom za sva vremena prekinemo sa jednom neistinom. Moram da kažem o kojoj neistini se radi. Stranka koja ima isti naziv od pre 10 godina, koja je u koaliciji… (Predsedavajući: Gospodine Šajn, neću da dozvolim više. Ne, iz prostog razloga što svi pokušate zloupotrebiti. Ne, neću vam dozvoliti. Jednostavno, neću više da dozvolim.) Gospodine predsedavajući, samo dozvolite, to je jedna rečenica. Zaista je to jedna rečenica koja je vrlo bitna, ili onda prekinite svima… [[Isključen mikrofon.]] samo mi dozvolite da izložim o čemu je povreda Poslovnika.
Onda obrazložite. Nemojte onda ići na repliku, molim vas. Izvolite, prijavite se ponovo, pošto sam vas prekinuo.
Povreda Poslovnika se sastoji u tome što dozvoljavate pojedincima, bez obzira kojoj poslaničkoj grupi pripadaju, da iznose neke stvari koje direktno ili indirektno vređaju kompletne poslaničke grupe ili pojedince, a da u sledećem trenutku ne dozvoljavate da se odgovori na to, da se zaista dođe do istine oko nekih elementarnih stvari. Ne mogu da prihvatim situaciju da neko iznosi neke stvari za poslaničku grupu i članove poslaničke grupe u jednom trenutku, i da to tolerišete, a onda kada hoće neko da im kaže da je to neistina, da ne dozvoljavate kažu u čemu je neistina. Sada vas molim za dve mogućnosti koje imamo. Jedna mogućnost jeste da prekinete ovo i da nastavimo rad sednice. Druga mogućnost jeste da dozvolite to, ali da onda dozvolite i meni da kažem u čemu se sastoji neistina o kojoj danas i nekoliko dana unazad slušamo. Prihvatiću vaše mišljenje kao predsedavajućeg, ali vas zaista molim da imamo jedan princip. Ili dozvoljavamo da se iznese ono i da dođemo do istine po nečemu što nije tačka dnevnog reda ili ćete principijelno da prekinete ovakav način ponašanja, da se ne vređaju pojedinci, a da neko može da kaže šta mu padne na pamet, dok drugo to moraju da trpe. Hvala.
Vreme, gospodine Šajn. Nažalost, ponašanje i jedne i druge strane je takvo. Prema tome, bio bih najsrećniji da ljudi diskutuju o temi i da vodimo raspravu po dnevnom redu, a ne da skrećemo sa dnevnog reda u koje proizilazi ovo što jeste. Reč ima Gordana Čomić, povreda Poslovnika. Time završavamo polemiku.
Zahvaljujem. Maločas ste učinili člana 103. i člana 27. jer ste prethodnom govorniku dozvolili da govori mimo člana 103. Jasna procedura navođenja obaveze člana koji je povređen i vaša obaveza kao predsedavajućeg da u slučaju da narodni poslanik to ne učini, da mu izreknete opomenu. Sve ono što se tiče primene Poslovnika, moramo svi da poštujemo jednako i pravila moraju da važe jednako za sve. Svaki put ukoliko želi da se zloupotrebom prava na dobijanje reči povredom Poslovnika, mora se jasno pratiti obaveza koja svakom od nas govori na koji način moramo obrazložiti šta je povreda Poslovnika. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.) Nema više replike. (Veroljub Arsić, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima gospodin Veroljub Arsić, po Poslovniku. Izvolite.
Povređeni su članovi 104, 106. i član 107. Poslednji govornik iz diskusije, iz poslaničke grupe Demokratske stranke, spominjao je prvo da se boji mene. Ne znam zašto? To svakako nije tema dnevnog reda. Onda je spominjao kako smo mi zadužili državu, kako smo upropastili privredu. Samo da podsetim, od 2008. godine novembra meseca do 1. avgusta 2012. godine, Vlada koju je predvodila Demokratska stranka prodala je više od četiri milijarde evra deviznih rezervi Narodne banke Srbije. (Predsedavajući: Gospodine Arsiću, molim vas, vi ste sad prešli, ali ako se prisetite dobro kada je reč o…) Upravo objašnjavam kako ste prekršili Poslovnik, a da mi niste dozvolili pravo na repliku [[Predsedavajući: Nemate pravo, nisam vam dao repliku nego povredu Poslovnika. Izvolite.]]
Gospodine Arsiću, samo jedan mali komentar. Ako ste me dobro pratili, nisam dozvolio narodnom poslaniku kada je počeo, sećate se dobro da sam ga prekinuo i vratio ga na temu. Slažem se potpuno da treba upristojiti raspravu, a lično smatram da nije povređen Poslovnik. Ako smatrate da treba da se izjasnimo u Danu za glasanje, molim vas. Hvala vam. Reč ima Nebojša Zelenović. Prijavite se. Izvolite. Izvinjavam se Nebojša, nisam video da je Gordana Čomić. Prijavite se samo, molim vas.
Načinili ste drugu povredu Poslovnika nakon što je narodni poslanik kršeći Poslovnik i ne postupajući na osnovu člana 103. završio svoje izlaganje. Dužni ste da mu date obrazloženje. Tako piše u članu 103. Svaki izostanak davanja obrazloženja jeste kršenje Poslovnika. Lako je moguće da vama sve ovo liči na zabavu i na korišćenje prava na slobodnu reč, ali nije. Ako pravila važe jednako za sve, a važe, ništa manje i ništa više ne važi i za predsedavajućeg. Dakle, ako obaveza poslanika koji traži pravo na reč, na osnovu člana 103, da obrazlaže povredu Poslovnika podrazumeva da navede član Poslovnika, da obrazloži, isti taj član Poslovnika obavezuje vas da tu povredu obrazložite. Vrlo često je to vrlo težak posao za predsedavajućeg. To potpuno razumem. Ali, to nije razlog da budemo svi gluvi na to da se Poslovnik u tom delu, u članu 103, koji nas sve obavezuje, ne poštuje. Moja namera nije ni da razvlačim, rečeno malo ružno, tok sednice, niti da uradim bilo šta drugo, osim da odbranim svoje pravo da kažem šta je to što Poslovnik mora da bude za svakoga od nas, kao što sam tražila i svoje pravo da mi se izvinite zbog toga što ste javnosti saopštili da ja izmišljam. Pošto ne izmišljam, i pošto smo to čuli i od narodnih poslanika, molim i vas da date obrazloženje svakom narodnom poslaniku, jer vas na to obavezuje član 103. Zahvaljujem.
Prvo, ne smatram i ovu Skupštinu veoma ozbiljno shvatam. Za mene to nije zabava. Prema tome, to je za mene uvreda, ako smatrate da se ja zabavljam ovde. Drugo, narodnog poslanika Arsića sam upozorio da se vrati na temu, odnosno da raspravlja o povredi Poslovnika. To sam ga upozorio. Znači, svoju obavezu po Poslovniku sam izvršio i smatram da nisam povredio Poslovnik, a možete, ako hoćete, da se izjasnite u danu za glasanje da li sam povredio ili ne Poslovnik.
Ne želim da se izjašnjavam u danu za glasanje zato što verujem u to da zajedno možemo da radimo na dobroj praksi i dobroj proceduri. To je u interesu svih nas, a najviše predsedavajućeg.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Povreda člana 109. Mogao bih da ređam i neke druge članove. Nejednako se, predsedniče, odnosite u odnosu na poslanike pozicije i opozicije. Sada ste sami rekli da ste gospodinu Arsiću izrekli upozorenje, a gospođi Čomić niste izrekli upozorenje, već ste joj odmah izrekli opomenu i oduzeli joj reč. Dakle, ne postupate jednako prema poslanicima vladajuće koalicije i opozicije, ikako bi trebali, kao predsedavajući, da imate makar isti stav, odnosno isti odnos. Ne tražimo nikakav povlašćen položaj, ali ne dozvoljavamo da oni imaju dva šefa poslaničke grupe, da oni za isto odstupanje van dnevnog reda dobiju upozorenje, a naša poslanica opomenu i oduzimanje reči.
Gospodine Veselinoviću, očito niste dobro pratili zašto sam gospođi Čomić izrekao opomenu. Ne na način na koji je ona raspravljala, već zato što je i posle toga nastavila glasno da raspravlja u Skupštini i pored toga što sam je dva puta zamolio da ne raspravlja. Tada me je prinudila da je opomenem. To je bio razlog i smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Po kom osnovu se javljate, gospodine Komlenoviću?
Povreda Poslovnika, član 107. – dostojanstvo Skupštine. Samo sam hteo da apelujem, jer ovo nije prvi put, ovo se ponavlja u zadnje vreme, da se odugovlači. Ovde su ljudi koji su sa strane, mislim da ovde nema poslanika iz Beograda. Izvinjavam se, koleginice. Zamolio bih kolege iz opozicije i pozicije i vas predsedavajući da se vratimo na dnevni red.
Smatram da nije povređen Poslovnik. Ne mogu zabraniti ljudima da reklamiraju povrede Poslovnika. To je njihovo pravo po Poslovniku. Prema tome, nije došlo do povrede. To što se nekome žuri, to je drugi problem. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, koleginice i kolege narodni poslanici, trudiću se da postupam u skladu sa ovim zakonom koji je danas na dnevnom redu. Biću, nadam se, efikasan. Mislim da je to bilo davno, pre nekih 10 sati, govorio sam o Zakonu o efikasnom korišćenju energije. Manje više, mislim da je tu stvar jasna, ali vidim da je ostalo nekih, po meni, nejasnoća, odnosno nedorečenosti od strane ministarke, a koje su vezane za ovaj drugi zakon, odnosno potvrđivanje Sporazuma sa Ruskom Federacijom o isporuci gasa. Ono što meni ovde na neki način, ne da mi smeta, nego zapravo verujem da je ovo dobar zakon i da je njegova ideja da se obezbedi stabilnost u snabdevanju tržišta prirodnim gasom i da je jedini način da se to uradi ovaj način. Imam problem kao pravnik zato što ovom sporazumu, ugovoru, nedostaje jedan važan elemenat. Dakle, ja ne vidim kolika je vrednost ovog ugovora, to nigde ne stoji i mislim da ste vi par puta ovde u raspravi sa nekim drugim kolegama pokušali to da objasnite, ali, svejedno, mi nismo došli do one ključne stvari. Sad, da li je to zato što neke kolege nisu postavile pravo pitanje, ali ja ću probati da postavim pravo pitanje, pa vas molim da mi odgovorite. Da li će se za ovaj ugovor primenjivati načelo uzmi ili plati, odnosno da li ćemo mi kao država morati da platimo iznos pet milijardi kubika gasa, ili ćemo platiti onoliko koliko potrošimo, ili ćemo platiti penale za razliku između onog što potrošimo i onog što je rezervisano za nas? Mislim da je jednostavno pitanje, pa vas molim da mi čisto otklonite tu stvar i mislim da je dobro da poslanici, a i da građani znaju tačno na čemu smo sa ovim. Što se tiče svega ostalog, zaista nemam nikakav problem sa ovim zakonom. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Ovo je sporazum, nije ugovor. Iako vi kažete da je to rezervisano pet milijardi, ne, nismo mi to rezervisali sad unapred pet milijardi za, recimo, 2013. godinu, pa ćemo onda da primenjujemo načelo uzmi i plati. Ne, ovo je krovni sporazum kojim smo mi predvideli mogućnost ukoliko je Srbiji potrebno da kroz godišnji ugovor uzme do pet milijardi, a Srbija je ove godine za 2013. godinu sklopila već ugovor, odnosno potpisala ugovor za 1,5 milijardi. To je ono što smo mi uzeli i to je ono što je u ugovoru. Sporazum koji je kapa odozgo kaže – da, ukoliko vam bude bilo potrebno 2015. ili 2016. godine više, imaćemo mogućnost da napravimo eventualno godišnji ugovor na količinu koja nam je potrebna, koja može biti i veća od 1,5, a može možda da bude i manja. Ko zna, videćemo kako se stvari budu u privredi same razvijale. Dakle, odgovor je ne.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici iz unutrašnjosti i gospođo narodni poslaniče iz Beograda, vas je lako prebrojati. Dakle, pokušaću da pričam o ova dva zakona koja su na dnevnom redu, ali posle ovakvih burnih diskusija ništa ne garantujem. Morate dobro paziti na mene i onaj drugi poslovnik koji je namenjen za mene neka bude za svaki slučaj pri ruci. Kada već govorimo o jednakim pravima, mislim da sam ja ovde najviše oštećen, a, što je interesantno, o pravima govori onaj koji je najviše kršio u nekoliko saziva prava svih drugih narodnih poslanika, pa i onih koji danas nisu više poslanici. Da govorimo o prvom zakonu, a to je sporazum sa Ruskom Federacijom, to ćemo svakako podržati jer mi neki drugi izlaz i nemamo. Hteli ili ne hteli, mi taj sporazum treba da podržimo, time pre što se ne radi o lošem sporazumu. Pod broj dva, nisu nam oni krivi što su energenti skupi. Oni te iste energente mogu prodati u Evropi, uzeti novac od Evrope, lepo ga uštekovati i Evropi napraviti nove nevolje. Rusija zahvaljujući tom gasu i energentima doživljava određeni privredni bum i dok u Evropi standard građana pada, u Rusiji i evroazijskoj uniji on raste. Dakle, zahvaljujući upravo tim energentima mislim da smo mi ipak na neki način tu beneficirani, za razliku od pojedinih evropskih zemlja koje zahvaljujući nekim svojim drugim aranžmanima dobijaju na prvi pogled nešto povoljnije uslove. Za sada to moramo da radimo preko Mađarske, a to poskupljuje cenu gasa svakako. Mađari znaju šta rade i taj svoj tranzit kroz njihovu zemlju su nam i te kako skupo naplaćivali, posebno dok nismo imali skladište i Banatskom Dvoru. To je svima jasno, ko iole poznaje gasifikaciju u Srbiji. Ne mislim da su nešto u Vojvodini ljudi privilegovani. Jesu imali gas kao izbor energenta. Međutim, svi energenti su po meni sada podjednako skupi zato što nisu dostupni građanima, odnosno zato što zbog, ne svetske ekonomske krize, već neke druge krize koja je izazvana u poslednjih deset godina. Zahvaljujući lošoj organizaciji države, stanovništvo je u takvoj bedi i siromaštvu da ne može da plati energente, bilo da se radi o gasu, drvima ili uglju. Energetska efikasnost je ona ušteda koja treba da bude ušteda, a da ne bude na uštrb standarda stanovništva, niti na uštrb proizvodnje. Dakle, ušteda koja bi uskratila na određeni način standard građanima i koja bi smanjila proizvodnju ne bi bila energetska efikasnost. Dakle, ušteda energije mora da bude takva da proizvodnja makar ostane ista, ako ne i da poraste, nadam se da će porasti, a da uštedimo određenu električnu energiju. Zašto ovo govorim? Zato što Srbija u ovom trenutku, čini mi se, gotovo 60% ukupne energije troši na domaćinstvo. Svega 40 i nešto procenata troši za neke druge aktivnosti, što pokazuje da Srbija danas nema proizvodnju. U poslednjih 12 godina, a trajalo je malo duže, to moram da priznam, u Srbiji su se proizvodile samo mašta i iluzije i ništa drugo se dobro nije proizvodilo kao te dve stvari. Uštede energije mogu se postići na više načina. Mogu se postići adaptacijom postojećih zgrada, adaptacijom određenih toplana itd, ali takođe se postižu i tzv. zelenom gradnjom. Dakle, da se prilikom gradnje odmah poštuju standardi energetske efikasnosti, a to se zove zelena gradnja, da se izbor materijala i izolacija izvrši tako da garantuju što manju potrošnju energije. Što se domaćinstva tiče, to se obično radi kroz štedljive sijalice, zamenom stolarije, izolacijom na zidovima, izolacijom na krovu, pa i grejnim pločama. Dakle, samo izolacijom zidova i zamenom stolarije može da se postigne ušteda od 30%. Dok sam bio predsednik Skupštine opštine u Inđiji, na svim javnim ustanovama, školama, vrtićima zamenili smo stolariju zbog energetske efikasnosti, a da pri tome nismo imali u to vreme, a znamo ko je vladao 2006/2007. godine, nikakvu stimulaciju od strane Vlade, od strane države, pa čak nismo imali ni pristup raznim evropskim fondovima koji bi nam garantovali neke subvencije u tom smisli. Ali, za seda godina se nama kroz uštedu energije ta investicija otplatila. Dakle, u potpunosti je vraćen novac kroz uštedu energije, onaj koji je uložen uz zamenu dotrajale stolarije na svim školama i predškolskim ustanovama, javnim ustanovama u opštini Inđija. Mi smo to uradili i možda je bolje bilo da sačekamo jer bi možda neke novac sada dobili iz ovog fonda. Ušteda energije, naravno, može da se postiže i na razno razne druge načine. Naravno i kroz obnovljive izbore energije. Mislim da u ovom trenutku Srbija na grejanje, koliko znam, troši gotovo 500 miliona evra godišnje. Ako bi ušteda bila samo 10%, to znači da bi godišnje, a to nije toliko teško postići, Srbija uštedela gotovo 50 miliona evra, što je ravno veleprodajno ceni oko 100 miliona litara dizela, čime se može obraditi milion hektara zemlje. Dakle, ne radi se o zanemarljivim vrednostima, da čisto zbog gledalaca to pojasnim, da ovo nije neka tema bezveze, već da može da donese i te kako ekonomsku korist, ne samo za državu, već može da bude ekonomska korist za svako domaćinstvo koje se opredeli da na određeni način štedi energiju, a kroz ovaj zakon to će prerasti i u neke obaveze. Što se tiče energije, mislim da Srbija ima svoja naftna polja. Ja se otprilike bavim poljoprivredom i mislim da su poljoprivreda i energetika dve nerazdvojne grane u nekoj vrlo bliskoj budućnosti, a to ću pokušati da obrazložim sa kravama, ako je to dozvoljeno. One su toliko bile ljubimice, tako drage i mile u kampanji bile, pa valjda ćete dopustiti da energetiku, a pomoćnici, verujem, i ministarka znaju o čemu se već radi kada govorim da su krave veoma bitne za energetsku efikasnost zbog obnovljivih izvora energije. Dakle, bez obzira što su bile drage u kampanji, gotovo da su doživele kravocid. Nama je od 2000. godine od 900 hiljada ostalo samo 400 hiljada krava. Imamo 400 hiljada najmanje neobrađenog zemljišta uglavnom u centralnoj Srbiji. Dakle, to su zemljišta lošijeg kvaliteta, ali su idealna za voćarstvo, ali pored voćarstva, ako nisu baš najidealnija za poljoprivrednu proizvodnju, jesu za uzgajanje zelene mase od koje se prave energenti. U kombinaciji zelene mase i kravlje balege na 200 hektara površina i 150 krava se dobija jedan megavat struje ukoliko se ne varam. Vi me demantujte, znači sa 200 hektara zelene mase i sa 150 krava se dobija u kombinaciji zelene mase i balege, se dobija jedan megavat struje, odnosno 1000 kilovata na čas. Ukoliko imamo 400 hiljada od 2000. godine zapuštenih hektara, nije teško izračunati da je to negde, podeljeno sa 200, da je to oko 20 hiljada raznoraznih farmi, a onih 500 hiljada krava kojima nedostaje samo da imamo 300 hiljada krava više, dakle, mogli smo da proizvedemo 2000 farmi koje su mogle da proizvode po jedan megavat čas struje. Kad to pretvorimo u novac, dobićete jednu cifru, koja otprilike glasi da je to negde po ceni od 14 evro centi ili koliko se već plaća, dakle, dobićete cenu za 200 takvih farmi, to je 200 megavata puta 24 časa. To sve kad pomnožite dobićete električne energije u vrednosti oko šest miliona evra dnevno, puta 365 dana. Gubitak samo na kravama, zbog toga što je izvršen kravocid od 2000. godine do danas, zato što nemamo umesto 400 hiljada makar 700 hiljada krava, imali smo 900, što su poklane, što je samo onako bilo u kampanji bile onako poželjne, gubitak na tome je sada dve milijarde. Kroz amandmane za poljoprivredu sam branio stav da Evropa ima hiperprodukciju mleka i da mi treba da uzgajamo krave koje daju prilično dosta mleka, osrednje neka bude, ali da daju i dosta mesa. S obzirom, da Evropa ima manjak mesa, a hiperprodukcijom mleka i cela mlečna afera je zbog toga nastala. Sem mesa, krave prave električnu energiju u zelenu masu, a sve te farme se mogu prekriti panevima, dakle, takva vrsta poljoprivredne proizvodnje u kombinaciji sa energetikom može da da dopunsku vrednost oko dve milijarde evra. Cela naša proizvodnja, sva naša roba koju mi proizvedemo bez trgovine usluga itd, u BDP ne učestvuje gotovo ni sa 10 milijarde evra. Dakle, mi moramo da se okrenemo u proizvodnji i mislim da poljoprivredni energetika su prve dve grane koje treba da idu uporedo ruku pod ruku, ali nije energent, to su naša naftna polja i naše prirodne resurse ne treba davati, treba ih koristiti da bi se podigao standard našeg stanovništva da bi se napravila dodatna vrednost, da niko ne bude bos, da niko ne bude go, da niko ne bude gladan, da niko ne bude rob u ovom trenutku mi imamo, od 2000. godine, preko 450 hiljada radnika koje treba uposliti, koji su otpušteni. Pored energetike i poljoprivrede, energetiku treba iskoristiti da se prerade ostali poljoprivredni proizvodi i tako ćemo doći do prerađivačke industrije i sve druge prateće delatnosti treba da plate ove tri grane. Na takav način mi možemo da obezbedimo posla za naše stanovništvo. Mene pogađa što se u zakonu o energetskoj efikasnosti optužujemo, svi kolektivno, za neke senke, duhove prošlosti. Svakako, u tome se lično nisam prepoznao. Dakle, navešću samo nekoliko činjenica da nam je izvoz u poslednjih 11 godina, znači od 2001. godine bio nepunih 60 milijardi evra, a da nam je uvoz bio preko 120 milijardi evra. Jedanaest godina prethodnih je napravljen deficit od 65 milijardi evra samo u trgovini. To je ono što nas sprečava da taj novac uložimo u one grane u koje sam rekao i zato me pogađa to što taj nedostatak novca, olako potrošeni novac, olako zaduženi novac, sad sprečava sve energetski poljoprivredne projekte da ovu zemlju razvijemo. Za razliku od nekih drugih, ova zemlja treba da iskoristi svoje prirodne resurse, a neko je pre mene rekao, a znam i ko, da postoje zemlje koje su bogate prirodnim resursima, ali su ljudi siromašni zato što to nema ko da organizuje i da se to upotrebi u korist ljudi. Postoje zemlje koje nemaju ništa, imaju samo pesak, ali su bogate jer se tamo ljudi organizuju i to znaju da iskoriste. Mislim da je vreme da se okrenemo onom prvom, da naša Vlada, Vlada za koju sam ja glasao, da ona bude prva koja će znati da organizuje državu, koja će znati da organizuje privredni život i koja će svoje prirodne resurse iskoristiti za dobrobit svog stanovništva. Dakle, da ovo ne bude više najplodnija bogata zemlja u kojoj žive siromašni, gladni ljudi. Hvala.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da.) Reč ima Nebojša Zelenović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući na kraju ću da kažem samo par reči koji se odnose na zakon o energetskom efikasnom korišćenju energije. Dakle, poslanička grupa ZZS je uložila niz amandmana i nadam se da će biti prihvaćeni. Smatramo da je ovaj zakon, način na koji reguliše probleme o efikasnom korišćenju energije jako značajan. Svi smo svedoci da je ovaj zakon i važan i potreban u isto vreme. Takođe, smo svesni da je ovaj zakon napravljen dok je ranija vlada, odnosno bio pravljen dok je postojala ranija vlada, da će sada doći u primenu. Smatramo da je sada najveća odgovornost na samom ministarstvu i da je ministarstvo to koje kao vrh tog sistema energetskog menadžmenta treba da pokrene čitavu priču. Mi ćemo se truditi kao poslanička grupa ZZS da budemo konstruktivna opozicija i da podržimo sve dobre zakone i da u isto vreme one koje ne valjaju pokušamo da popravimo. Tražimo, ono što sam i jutros rekao, dakle, tražimo odmah akciju i mislim da ne treba čekati sledeću godinu i mislim da dosta stvari može da se uradi već sada s proleća, da se krene u izolaciju zgrada i objekata, da se uposli domaća industrija, građevinska, da se radi na zameni stolarije i da to može vrlo brzo da da konkretne rezultate. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o efikasnom korišćenju energije i Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju. Nastavljamo sa radom sutra u 11,00 časova. Nastavljamo sa radom Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Molim narodne poslanike da sednu na svoja mesta da omoguće rad Skupštine. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 85 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna 84 narodna poslanika od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine.Poštovani narodni poslanici dozvolite mi da pre nego što nastavimo sa radom da u ime predsedništva u svoje lično ime, svim ženama Srbije, a posebno damama narodnim poslanicima čestitammeđunarodnipraznikDan žena 8. mart. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milica Dronjak, Branko Ružić, Dijana Vukomanović i Zlata Đerić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma pozvao da sednici prisustvuju i Milan Miljević, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva i urbanizama i Milija Đalović, načelnik u Ministarstvu građevinarstva i urbanizma. Nastavljamo rad po dnevnom redu i prelazimo na načelni pretres treće tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O POSEBNIM USLOVIMA ZA UPIS PRAVA SVOJINE NA OBJEKTIMA IZGRAĐENIM BEZ GRAĐEVINSKE DOZVOLE. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Vreme imate u prilogu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanikana osnovu člana 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157.stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača, mr Velimir Ilić, ministar građevinarstva i urbanizma želi reč? Izvolite.