Poštovani narodni poslanici, otvaram sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 131 narodni poslanik. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Molim vas da radi utvrđivanja tačnog broja, ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 136 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Dostavljen vam je Zapisnik 12. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja navedenih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedene sednice. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedeni Zapisnik. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik 12. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, održane je 18, 19. i 20. maja. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 149, za – 146, nije glasalo - troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik 12. sednice Prvog redovnog zasedanja u 2021. godini. Poštovane dame i gospodo, u Saziv sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu, koja je sazvana na zahtev 240 narodnih poslanika, shodno članu 106. stav 3. Ustava Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika, dostavljen vam je Zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Za sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, određen je sledeći: D n e v n i r e d: Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović na osnovu članova 92. stav 2, 157. stav 1. i 192, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: 1 - Zajednički načelni pretres o prve četiri tačke dnevnog reda, i 2 - Zajednički jedinstveni pretres o ostalim tačkama dnevnog reda. Da li narodni poslanik Aleksandar Martinović želi reč? (Ne) Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 164, za – 158, nije glasalo – šest. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj Predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Želim samo da vas podsetim da kada je vanredno zasedanje da se ne glasa o dnevnom redu, zato što smo sami predložili taj dnevni red. Takođe, nema dopuna dnevnog reda zato što se zakazuje u vanrednom zasedanju sednica, samo po unapred predloženim tačkama dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Maja Popović, ministar pravde, Siniša Mali, ministar finansija, Ana Tripković, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, Aleksandar Simović, viši savetnik u Upravi za javni dug i Zlatko Petrović i Vladimir Vinš, viši savetnici u Ministarstvu pravde. Molim poslaničke grupe ukoliko to nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Takođe bih vas podsetio da ćemo danas raditi po prvom pretresu, a sutra o drugom i sutra bi trebalo na kraju dana da bude vreme za glasanje. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni pretres o prve četiri tačke dnevnog reda. Reč ima predstavnik predlagača, ministarka Maja Popović.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, na početku današnje rasprave želela bih da vam predstavim najvažnija rešenja koja sadrže Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Nesporno je da je u današnjem vremenu terorizam predstavlja jednu od najvećih pretnji svakom modernom demokratskom društvu, pa i našem. Istovremeno, reč je o pretnji koja ima univerzalni karakter po bezbednosti u celom svetu. Zbog toga borba protiv terorizma i njegova prevencija predmet je mnogih već donetih dokumenata međunarodnih organizacija čiji je član i Republika Srbija, kao i predmet značajne međunarodne pravne saradnje u krivičnoj oblasti. Prevencija i borba protiv terorizma predstavlja jedan od spoljno-političkih prioriteta Republike Srbije kako bi se obezbedila regionalna i globalna stabilnost. Zbog potrebe zajedničkog pristupa borbi protiv terorizma postoji i potreba sve veće kontinuirane saradnje država na globalnom i regionalnom planu. Pored toga, Republika Srbija kao kandidat za članstvo EU preuzela je obavezu svog aktivnog doprinosa učešćem u okviru evropskih politika u borbi protiv terorizma, kao i aktivnom doprinosu na bilateralnom planu. U okviru mnogih aktivnosti koje naša zemlja preduzima u borbi protiv terorizma, uspostavljanje nacionalne baze, predstavlja jednu od aktivnosti za ostvarivanje opštih napora Republike Srbije na planu unapređenja sistema za prevenciju u borbi protiv terorizma. Na taj način obezbeđuje se bolja koordinisanost i efikasnost svih državnih organa nadležnih za ovu borbu. Isto tako, uspostavljanje nacionalne baze predstavlja i realizaciju planirane aktivnosti u akcionom planu za pregovaračko Poglavlje 24 – pravda, sloboda i bezbednost, za pristupanje Republike Srbije EU, kao i realizaciju aktivnosti iz akcionog plana za sprečavanje i sprovođenje nacionalne strategije za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Predložena zakonska rešenja imaju za cilj da, sa jedne strane, na dovoljno jasan i precizan način urede procedure pothranjivanja podataka u bazu, njenu sadržinu, pristup podacima, njihovo korišćenje i zaštitu, sa posebnim naglaskom na poštovanja međunarodnih standarda zaštite ljudskih prava i sloboda. Sa druge strane, ova rešenja imaju za cilj da obezbede efikasnu razmenu podataka između državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma i time podignu sposobnost sistema bezbednosti u Republici Srbiji da blagovremeno i efikasno odgovore na svaku pretnju. U našem pravnom sistemu osnov za uspostavljanje i formiranje nacionalne baze može biti jedino zakon, imajući u vidu da ustavne odredbe, a ne samo zakon, mogu da propišu obaveze i nadležnosti obaveza državnih organa, da je istovremeno neophodno obezbediti puno poštovanje ustavom zagarantovanih ljudskih prava i sloboda, kao i zbog činjenice da obrada podataka o ličnosti mora biti uređena zakonom. Zbog toga donošenje ovog zakona predstavlja prvu i osnovnu fazu za uspostavljanje nacionalne baze i na taj način obezbeđivanje neophodnog odgovarajućeg zakonskog rešenja. Druga faza počinje posle donošenja zakona i sastojaće se u tome da nadležni organi u bazu unesu sve neophodne podatke kako bi se baza u potpunosti uspostavila i bila funkcionalna. Moram da napomenem i da je početni zakonski tekst pripremila posebna radna grupa Vlade, kao i da je on baziran na komparativnim rešenjima i dobroj evropskoj praksi u ovoj oblasti. U uvodnim odredbama propisano je značenje najvažnijih izraza koji se u zakonu koriste, odnosno data su značenja najvažnijih pojmova. Pored toga, jasno je određen i osnovni cilj zakona, a to je da se baza uspostavlja u cilju efikasne razmene podataka informacija između organa nadležnih za borbu protiv terorizma. Centralni deo zakona se odnosi na uspostavljanje i sadržinu nacionalne baze. Jedinstvena nacionalna baza se sastoji od osnovne platforme, hardvera i softvera, smeštene kod BIA i pojedinačnog servisa za pristup osnovnoj platformi. Svi nadležni organi su obavezni da prikupljene i obrađene podatke od značaja za bazu unesu u nacionalnu bazu, kao i da ih redovno ažuriraju odmah po saznanju činjenica koje su od značaja za ažuriranje. Predviđeno je da jedinstvena nacionalna baza sadrži podatke iz baza koje već postoje. Reč je o podacima o indeksiranim licima sa lista označenih lica UN i drugih međunarodnih organizacija u kojima je Republika Srbija član. Lista je uspostavljena na osnovu zakona koji uređuje ograničavanje raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Konsolidovana lista je uspostavljena na osnovu zakona koji uređuje međunarodne mere ograničavanja kao postojećih baza nadležnih organa uspostavljenih u skladu sa zakonom, što uključuje lica koja su osumnjičena, optužena ili osuđena za krivično delo terorizam i sa njima povezana lica. U nacionalnu bazu indeksiraju se i skladište tačno propisani osnovni podaci o fizičkim licima, pravnim licima, kao i grupama ili organizacijama koje imaju veze sa terorizmom. Pored toga, tu su i odredbe o posebnom načinu unošenja podataka u slučaju kada postoje posebni razlozi zaštite tajnosti podataka ili posebni razlozi zaštite interesa lica Organi koji vrše unos i korišćenje podataka iz nacionalne baze su svi najvažniji državni organi nadležni za borbu protiv terorizma: Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo spoljnih poslova, Bezbednosno-informativna agencija, Vojno-bezbednosna agencija, Vojno-obaveštajna agencija, Uprava za sprečavanje pranja novca, Republičko javno tužilaštvo, Tužilaštvo za organizovani kriminal, kao i svi drugi državni organi i službe kojima je pristup nacionalnoj bazi neophodan u cilju izvršavanja zakonom uređenih poslova u oblasti sprečavanja i borbe protiv terorizma. Zbog toga je najveći značaj ovog zakonskog predloga upravo u tome što na ovaj način obezbeđuje njihovu potpunu međusobnu efikasnu saradnju i koordinisanost u postupanju. Nadzor nad sprovođenjem zakona vrši će Ministarstvo pravde, nadzor nad obradom podataka o ličnosti organ koji je inače naležan za te poslove – Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, a kontrolu primene mera informacione bezbednosti organi koji su za to nadležni po Zakonu o informacionoj bezbednosti. Na kraju bih istakla da donošenje ovog zakona predstavlja značajan korak, ne samo za puno uspostavljanje nacionalne baze, još bolju i efikasniju saradnju između državnih organa, već da predstavlja jasan pokazatelj aktivnosti koje Republika Srbija preduzima u sprečavanju i borbi protiv terorizma, kao i njenu punu opredeljenost za aktivno suprotstavljanje terorizmu na nacionalnom nivou, tako i na regionalnom i globalnom nivou. Želim i da izrazim nadu da će posle rasprave u načelu i pojedinostima Narodna skupština usvojiti ovaj zakonski predlog. Pred vama se danas nalaze i predlozi zakona o potvrđivanju sporazuma koje je Vlada Republike Srbije potpisala. Prvi je Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist OTP Banke Srbije a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza JP Srbijagas Novi Sad po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu, radi gasifikacije Borskog i Zaječarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Paraćin-Boljevac-Rgotina-Negotin-Prahovo. Kredit od 66 miliona evra biće upotrebljen radi gasifikacije Borskog i Zaječarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Paraćin-Boljevac-Rgotina-Negotin-Prahovo. Naime, deo teritorije Republike Srbije koja nije pokrivena transportnim sistemom prirodnog gasa je područje istočne Srbije koje obuhvata deo Borskog okruga, grad Bor i opština Negotin i deo Zaječarskog okruga, grad Zaječar, opština Boljevac i opština Knjaževac. Radi se o zonama velikog potencijala za privredne aktivnosti kojima nedostaje prirodni gas kao energent. U ovoj oblasti živi 210 hiljada ljudi, 106 hiljada u delu Borskog okruga i 104 hiljade ljudi u delu Zaječarskog okruga. Izgradnjom transportnog gasovoda Paraćin-Boljevac-Rgotina-Negotin-Prahovo sa odvojcima za Bor, Zaječar i Knjaževac, sa pripadajućim glavnim mernoregulacionim stanicama, stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kao jeftinog ekološki prihvatljivog goriva jednostavnog za upotrebu. Korišćenjem prirodnog gasa kao goriva će se u značajnoj meri rasteretiti i elektroenergetski kapaciteti. Zatim, sledeće na dnevnom redu je Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist OTP Banke Srbija a.d. Novi Sad za izmirivanje obaveza JP Srbijagas Novi Sad po osnovu Ugovora o dugoročnom kreditu za izgradnju razvodnog gasovoda Leskovac-Vranje. Navedeni kredit u iznosu od 28 miliona evra namenjen je za izgradnju razvodnog gasovoda Leskovac-Vranje. Još jedna oblast Republike Srbije koja nije do kraja pokrivena transportnim sistemom prirodnog gasa je Pčinski okrug. Radi se o nerazvijenoj zoni sa potrebama velikih ulaganja u privredne aktivnosti, prevashodno stranih investitora, za šta nedostaje prirodni gas kao energent. Završetkom izgradnje transportnog gasovoda Leskovac-Vranje stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasova u svim naseljima i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kao jeftinog ekološki prihvatljivog goriva, jednostavnog za upotrebu. Od Vranja je moguće snabdevati ostale opštine od Pčinskog okruga, Trgovište, Preševo, Bujanovac. Na dnevnom redu je Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist Banka Inteza a.d. Beograd za izmirivanje obaveza JP Srbijagas Novi Sad po osnovu Ugovora o dugoročnom kreditu radi gasifikacije Kolubarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Beograd-Valjevo-Loznica. Kredit od 75 miliona evra je namenjen za gasifikaciju Kolubarskog okruga i izgradnju razvodnog gasovoda Beograd-Valjevo-Loznica. U ovoj oblasti živi 210 hiljada ljudi, 174 hiljade u Kolubarskom okrugu, 10 hiljada u Barajevu i 26 hiljada u Obrenovcu. Izgradnjom deonice gasovoda od Valjeva do Loznice i povezivanjem sa predstojećim gasovodom obezbeđuje se sigurnost i stabilnost snabdevanja svih potrošača. Poštovani poslanici, kao što ste mogli da čujete, pred vama se danas nalaze sporazumi koji nam omogućavaju sprovođenje velikih projekata. Sigurna sam da ćemo imati konstruktivnu raspravu i nadam se da ćete u danu za glasanje podržati predložena zakonska rešenja. Hvala.
Zahvaljujem se predstavnici predlagača, ministarki Maji Popović. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovana ministre, kolege poslanici, danas u ovom setu objedinjene rasprave pored Zakona o registru koji se odnosi na deo koji je vezan za sektor bezbednosti, čuli smo da je Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije kada su u pitanju dugoročni krediti JP „Srbijagas“ i na 32. sednici 27. maja smo usvojili ove predloge, zato što ovi predlozi su inače predviđeni za kompletnu gasifikaciju Srbije i izgradnju mreže koja je definisana i predviđena i budžetom Republike Srbije. Ono što je važno, a nas je zanimalo na samom odboru, to su uslovi pod kojima praktično se vrši gasifikacija ovih okruga, pre svega kad govorimo o Borskom i Zaječarskom, to je 66 miliona evra vredan projekat i on obuhvata preko 210.000 stanovnika i mogućnost pristupa gasifikacionoj mreži, na osam godina su krediti sa dve godine grejs perioda, u dinarskoj protivvrednosti, i ono što je važno – sa deviznom klauzulom, ali otplata je tromesečna i kamatna stopa je 1,7%. Kada govorimo o gasifikaciji, takođe kod OTP banke, kredita koji se povlači za pravac Leskovac-Vranje, ali on obuhvata i Trgovište i Bujanovac i Preševo, onda govorimo o kreditu od 28 miliona evra, zato što je na toj deonici već nešto urađeno u saradnji sa „Jugorosgasom“, tako da je kredit takođe na osam godina, sa dve godine grejs perioda i 1,78% kamate godišnje. Kada je u pitanju gasifikacija Kolubarskog okruga, onda govorimo o kreditu od 75 miliona evra i takođe povučeno 178 na osam godina realizacije. Ono što je važno da se kaže, da 169 miliona evra davanje garancije na ova tri praktično kredita i na ova tri strateška projekta za Republiku Srbiju pre svega će dozvoliti implementaciju četvrtog paketa direktiva Zelene energije, koja je pod tzv. zelenom agendom, zatim postizanje ekoloških i ekonomskih standarda, ali i rasterećenje energetskog, elektroenergetskog sistema Srbije, čime u stvari mi jačamo svoju privredu i otvaramo mogućnosti za priliv novih stranih direktnih investicija. Ovim Srbija dobija jako mnogo i to je jedan proces u koji ulazimo i mislimo da podrškom ovim zakonima za davanje garancija u stvari razmišljamo o budućnosti Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Dabić.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvažena ministarka pravde sa saradnicima, borba protiv terorizma svakako je borba 21. veka i cele civilizacije i samo ako ujedinjeni pristupimo toj borbi ima nade da će biti određenih rezultata. Kada je reč o današnjem zakonu, mi stvaramo jedan pravni okvir, jedinstven zakon gde ćemo ujediniti u jedinstvenu bazu podataka sve podatke o terorizmu koje su do sada bile pojedinačno i parcijalno raspoređene u baze podataka Vojnoobaveštajne agencije, VBA i BIA. Danas pravimo jedan okvir koji će omogućiti, kažem, da svi ti podaci budu ujedinjeni i sigurno je da će naše službe bezbednosti i dalje nastaviti da daju ogroman doprinos uopšte u svetskoj borbi protiv terorizma zato što, slobodno mogu da kažem, ne postoji skoro nigde slučaj da su službe bezbednosti određene zemlje na ovako dobar način upućene u samu ovu problematiku, s obzirom da smo se mi još devedesetih godina suočili direktno sa islamskim terorizmom u Bosni i da imamo priliku da danas vidimo da svi ti koji su tada još krvarili ruke nad srpskim narodom kasnije su vršili zlodela širom sveta. Mi smo, kažem, imali tada još sukob direktno sa teroristima, koji su danas glavobolja za skoro ceo svet. Retko koja država ima priliku da uopšte ima takvu jednu, rekao bih, dobru praksu kada je reč o toj borbi koja traje već nekoliko decenija. Dakle, terorizam je već odavno postao problem svetskih razmera. Jasno je kao dan da danas najveća bezbednosna pretnja za našu državu dolazi sa prostora Kosova i Metohije. Više stotina terorista koji su ratovali u Siriji, na Bliskom istoku vratili su se na prostor Kosova i Metohije i naše službe su o tome i te kako dobro obaveštene i međunarodni partneri su mogli da se informišu od strane naših službi o tome ko su ta lica i da, naravno, i te kako obratimo pažnju na to šta bi oni mogli u budućnosti da urade, s obzirom da su fanatici koji su učestvovali na svetskim ratištima gde su bili pripadnici Islamske države i znamo šta smo sve gledali na prostoru Bliskog istoka u proteklim godinama. Kažemo – više je nego jasno da je danas Srbija jedini faktor mira i stabilnosti na Balkanu i da samo jaka i snažna Srbija može biti taj bedem od terorizma dalje ka Evropi. To je, dakle, svima danas jasno u svetu. Nažalost, možemo reći da određene stvari koje se dešavaju, pritisci na našu državu koji se odvijaju nesmanjenom žestinom će se sigurno dešavati narednih meseci. Veliki je pritisak oko Kosova i Metohije, oko Republike Srpske. Mogu da kažem da je bio ponosan svaki Srbin juče dok je predsednik Aleksandar Vučić branio pozicije srpskog naroda juče u Savetu bezbednosti Ujedinjenih nacija. Juče je bio posebno težak dan za srpski narod, sramna presuda generalnu Mladiću je samo dokaz da je Haški tribunal jedan politički sud, sud koji je stvoren da izvrši reviziju istorije i da srpski narod optuži da je vršio zločine, dok su svi drugi oslobođeni. Sramno je da su juče sa slobode i Gotovina i Markač i Haradinaj i Naser Orić i svi krvnici srpskog naroda mogli da gledaju izricanje presude srpskom generalu Ratku Mladiću. To je zaista jedan nonsens, da oni koji su definitivno krivi za sva ona zverstva koja su se radila u Kravici, u Bratuncu i na prostoru Kosova i Metohije, 250.000 proteranih Srba, 2.000 ubijenih u „Oluji“, niko od njih nije dočekao pravdu, dok se sudi samo jednoj strani, jedna se strana optužuje za genocid. Mi moramo da nastavimo da se borimo, kao što je predsednik Aleksandar Vučić rekao, ne možemo uticati na svetske trendove koji danas postoje u svetu. Mogu oni da rade šta hoće, a na nama je da čuvamo nezavisnost, stabilnost Republike Srbije, da čuvamo našu Republiku Srpsku, zato što je ona legat svih ljudi koji su se borili i koji su izginuli, 20.000 mladića je dalo svoj život u temelje Republike Srpske, a njihov predvodnik je bio general Ratko Mladić, zato smo svi danas i juče bili i te kako tužni zbog činjenice da gledamo kako se nad jednom stranom vrši revizija istorije, dok se druga strana oslobađa krivice i da za srpske žrtve nema pravde. Još jednom kažemo, moramo da čuvamo našu nezavisnost, našu stabilnost. Jedino jaka i stabilna Srbija može biti garant da se našem narodu takve stvari više nikada neće desiti. Hvala.
Zahvaljujem. Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima potpredsednik Narodne skupštine akademik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministrice sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, ja ću se fokusirati na 1. tačku dnevnog reda, zato što smatram da je usvajanje zakona o nacionalnoj bazi podataka za borbu protiv terorizma jedan veoma važan zakon i jedan veoma važan iskorak u pogledu uređenja ne samo baze podataka, već, mogu kazati, uređenja sistemskog odnosa borbe protiv terorizma, jer ono što smo do sada imali, bez ove baze podataka ili bez uređene baze podataka, iako baza podataka neće značiti, sama po sebi, uređenost celokupnog sistema i programa ove borbe i celokupnog delovanja, ali jeste veoma značajan i veoma značajan iskorak. Ovu temu čini važnom sama činjenica da ona ovako neposredno tretira borbu protiv terorizma, a terorizam je definitivno jedna od najaktuelnijih tema savremenog doba celog sveta, posebno zapadne civilizacije koja uključuje i ovaj naš ovde i državni i regionalni prostor. Zato ova tema zaslužuje punu pažnju jer ona nije jedna od onih proceduralnijih preko kojih prosto treba proći tek tako, već se radi o temi koja ima stratešku važnost, ali i mogućnost da se kroz njeno uređenje učini puno, ali eventualno napravi i neki propust. Dakle, terorizam je tema sam po sebi od izuzetnog značaja i zato mi narodni poslanici smo duži ovoj temi dati puni doprinos. Terorizam nije novina u čovečanstvu. On je postojao još od davnih vremena u raznim formama, ali je sada poprimio određenu formu zbog pojave i zbog prisutnosti koju ima, ali isto tako zbog toga što je dobio i određene boje, da tako kažem, u svom ponašanju i delovanju. Terorizam je po definiciji nasilje sa namerom zastrašivanja radi ostvarivanja određenog političkog cilja. On je postojao i ranije među raznim političkim ideologijama, ali najčešće ekstremnim. Ekstremne ideologije su te koje predstavljaju pogodan ambijent za nastanak samih ideja u pogledu metode borbe kroz formu terorizma i na takvim idejama ekstremno radikalnim se razvija i ova metoda. Ono što jeste svojevrsna novina poslednjih godina, pa možda i par decenija jeste da terorizam poprima sve više dimenziju verskoga. Ne znači da je to potpuna novina, ali je to postalo dominantno. Ono što je za mene izuzetno važno jeste da se najčešće u medijsko javnosti pa i političkoj ime jedne od najvećih monoteističkih religija, vere islama, vezuje za terorizam. Nažalost, tome doprinose oni koji se odlučuju na terorističke akte i teroristička delovanja, a po svom imenu ili po svojoj verskoj su pripadnici Muslimani. To je nešto što predstavlja najpre udarac samom islamu i samim Muslimanima koji po svom učenju i po svome opredelenju nipošto i ni na koji način ne pripadaju niti žele pripadati takvoj orjentaciji. Međutim, uprkos činjenici da određeni Muslimani čine ili počine određene terorističke akte sa moralnog, kulturnog i drugih aspekata nemamo osnova nazivati taj terorizam islamskim terorizmom, zato što imamo određene pojave da terorističke akte učine i pripadnici nekih drugih verskih konfesija. Ako je to hrišćanin, ne možemo čuti ni u medijima, ni u političkom diskursu da je to bio čin hrišćanskog ili kršćanskog terorizma. Ili ako je u pitanju Jevrej, Budista ili neko drugi, nismo čuli ili ne možemo čuti niti u jednom obraćanju ili javnoj formulaciji da se taj teroristički čin pripisuje toj veri. Dakle vera islam u ovoj formi postoji preko 14 vekova. Zato je on imao prilike da se predstavi. Ja sam se i naučno bavio jednom temom, dugo godina sam je istraživao, pod naslovom „Istorija nasilja“, pa sam pobrojao u određenoj studiji veoma bogatoj i veoma obimnoj, samo neke delove sam objavljivao, zapravo kroz savremenu istoriju poslednjih 2.000 godina, pobrojao sam akte nasilja i brojke koje su naučno potvrđene i dokazane od strane ili u okviru određenih kultura i civilizacija. Ono što je nesporno, jeste da je islamska civilizacija tu jako nisko na lestvici kada su u pitanju nesporne brojke, naučno potvrđene brojke. Naravno, sada ovo nije prilika da ja to ovde elaboriram, ali samo jedan od kraljeva zapadnog kolonijalizma je u jednom kratkom vremenu u nekoj afričkoj zemlji pobio više ljudi nego što ubijeno u sistemu islamske civilizacije kroz određene stotine godina. Ne možemo na osnovu tog celokupnog, duhovnog, etičkog i civilizacijskog iskustva, prisutnosti islama preko 1.400 godina sve to zanemariti, zato što imamo poslednjih godina određene ljudi koji pripadaju određenim ekstremnim percepcijama, to je nesporno, iako se one vezuju za islam, ali one nisu deo primarnog, klasičnog, priznatog, stabilnog, kontinuiranog učenja kojem pripada apsolutna većina i islamske naučne, odnosno učenjačke elite i uopšte Muslimana. Ne može se zanemariti sve to i reći, prosto prihvatiti se i u medijskom i u političkom diskursu kao da je to uobičajeno i normalno da se kaže islamski terorizam. Islamski terorizam ne postoji. Terorizam je terorizam, on je akt nasilja i ako ga čini neki pripadnik islama, formalno, iako je sporno da li pravi pripadnik islama može činiti akt nasilja, da li može ubijati decu, civile i tako dalje, jer je to sa aspekta islama apsolutno ne prihvatljivo. Prema tome, ovo želim podvući iz razloga što na taj način zapravo pravimo neku vrstu stigme, pravimo neku vrstu targetiranja jedne cele vere, pripadnika jedne vere koja danas broji skoro dve milijarde svojih pripadnika. To je nešto što je jako važno, ono nije u direktnoj vezi sa današnjim zakonom u pogledu toga da će ova baza zapravo uticati na ovo, ali hoću da ovim ukažem na to koliko će biti važno da nakon što uredimo ovu bazu, zapravo uredimo i određenu analitiku, određenu klasifikaciju, ali svakako i samu bazu podataka i samu upotrebu tih podataka, zato što naše iskustvo do sada, evo da razumemo da nismo imali nacionalnu bazu podataka, pa da su bili određeni propusti. Dakle, nama se dešava da ljudi značajni autoriteti islamske zajednice jednostavno osvane njihovo ime negde tamo na nekom, ne znam kakve su to liste, vi iz sektora bezbednosti to bolje znate, na graničnim prelazima. Ti ljudi prosto ne mogu da prođu granični prelaz, što neće biti zadržani najmanje dva sata ili više vremena, na određeno ispitivanje ili samo čekanje da se, kako se to tamo kaže, nešto proveri. Radi se o ljudima koji su značajni autoriteti, funkcioneri, ulema islamske zajednice. Ono što želim da verujem i da se nadam, da će ova baza podataka, ova nacionalna baza podataka doprineti uređenju ovog prostora, gde neće moći bilo koji službenik određene službe bezbednosti ili obaveštajne službe ili policijske službe da prosto nekoga zato što je čuo na televiziji da neko govori o tome kako teroristi imaju takve brade, takve pantalone, ne znam kakve frizure. Pošto svakodnevno imamo takve nastupe na javnim sredstvima informisanja, i onda taj tamo službenik kaže, čekaj ovaj meni ispunjava uslove i ja ću njega da stavim tamo, pa neka oni njega ispituju. Mi takvu praksu smo, takve pojave, koje su nadam se i bile ostaće na nivou izuzetaka ili ćemo ukinuti te izuzetke, ali prosto ne mogu ne skrenem pažnju na ovo. Recimo, pre nekoliko meseci, na jednoj televiziji sa nacionalnim signalom, gostuju dvojica, tzv. profesora, znači, koji su veoma prisutni na temi terorizma, posebno kada je u pitanju sprega sa islamom. Oni, obojica dakle, iznose tako opasnu, tako otrovnu laž, toga dana na toj televiziji koja glasi i obojica to potvrđuju voditelju koji se eto iznenađuje, govoreći kako Muslimani po svojoj veri, po svom verskom učenju ne mogu i da hoće ne mogu da budu lojalni državi u kojoj nisu većina. Zamislite kakva je to opasna teza. Kakva je to otrovna teza na kojoj vi zapravo pravite takav jaz, takvu podelu takvo targetiranje, takvo stigmatiziranje, svim Muslimana u državi u kojoj nisu većina, u ovom slučaju i u samom Srbiji. Kada vi kao navodni stručnjaci obaveštavate javnost, milionski auditorijum, u kome kažete da ovi Muslimani, kako vam se god predstavljali, kako vam se god ponašali, oni po njihovom verskom učenju ne mogu da budu lojalni državi Srbiji, kakva je to poruka, molim vas, službama, kakva je to poruka srpskoj javnosti? Šta sad treba običan građanin da misli? To je skandalozno. Nazvao sam urednika i kazao - molim te, zakaži emisiju sa ova dva kretena, sa ova dva idiota, ne znam kako da ih nazovem, zovi me i neka predamnom to kažu, da im ja pojasnim. Kazao je da hoće, ali nikad više nije uspeo da ih dobije kad je najavio da ću ja doći u emisiju. To je strašno! Zamislite vi, bez ikakve sankcije, bez ikakve posledice, neko ko ima navodne doktorate, koji predaje na univerzitetu, jedan od njih predaje na beogradskom univerzitetu, na političkim naukama, znači, on tako edukuje studente. Ti studenti će sutra postati političari, postati javne ličnosti. Ljudi, to je laž! To je neistina, izmišljena, šovinistička neistina koja ima za cilj satanizaciju, koja ima za cilj da zapravo sve ove naše borbe, ovaj naš trud nas Muslimana, bilo političkih delatnika, intelektualnih, verskih, koji zapravo želimo da pomognemo da se sve te istorijske rane, nedaće, sudari, problemi koje smo imali na relaciji pravoslavnog i muslimanskog stanovništva i šire u regionu, a posebno ovde u Srbiji, da se prevaziđu, da se ozdrave. I dođu vam takve spodobe, takvi profili, da vam na taj način truju javnost. Dakle, to je stvar koja je jako opasna. Šta vi time zapravo postižete? Time se šalje takva poruka da svi oni Muslimani koji se gnušaju nad terorističkim aktima, koji se gnušaju nad svakim oblikom nasilja, koji pripadaju i veri i uverenju da je islam vera mira, gospodo, dame i gospodo, islam je po definiciji vera mira, pojam islam je od "selam", na arapskom znači mir i sigurnost, dakle to je u samoj definiciji i imenu, osnovnoj identifikaciji same vere i to je nešto što je osnov. Naravno, postoje razne percepcije, postoje upotrebe, naravno, postoje i zloupotrebe, ali islam se ne dokazuje zadnjih 20 godina kada imamo priču o terorizmu. On je na sceni 1.400 godina i ako ćemo govoriti o samoj praksi, imamo je. Ali, hajmo krenuti od same teorije. Ovakvi primeri su strašni. Ono što želim sugerisati i nadležnim organima koji će dalje uređivati samu nacionalnu bazu podataka i na kraju koji će koristiti, u redu, mi ćemo srediti tu bazu podataka, odnosno sredićemo način njenog formiranja i korišćenja, što jeste intencija ovoga zakona, ali će ponovno ljudski faktor biti taj koji će odlučiti ko će da uđe u tu bazu podataka, šta će tamo da se napiše i ko će zapravo da bude tema ne samo obrade već i određenih drugih mera. Ja znam da je to neophodno i svakako ćemo mi da podržimo danas usvajanje tog zakona, jer mi smatramo da je jako važan. Ali, nećemo moći unaprediti borbu protiv terorizma ukoliko stanemo na tome. Vidite, kao što istini nije najveći neprijatelj laž, istini je najveći neprijatelj poluistina, pravdi nije najveći neprijatelj nepravda, pravdi je najveći neprijatelj ili mnogo veći neprijatelj polupravda ili pomešana pravda i nepravda, pomešana istina i neistina su veći problem. E, zato je nama jako važno da borbu protiv terorizma i celokupno delovanje na tom polju se profesionalizuje i podigne na najviši mogući stepen. Ali, to neće značiti da ćemo samo ostati na nivou podataka i na nivou rada obaveštajnih odnosno bezbedonosnih službi, pogotovo kada je u pitanju ekstremizam, kada su u pitanju ekstremna shvatanja koja su bazirana na percepcijama, na pogrešnim percepcijama vere ili na namernim zloupotrebama vere. To je pitanje mnogo više duhovno. Zato, ukoliko celokupni sistem borbe protiv terorizma ne obuhvati mere ili delovanje koje će da zaustave trovanja, ideološka, verska, kvaziverska, frakcijska, sektaška, tu zapravo stanuje glavna energija, negativna, ali i šansa da tu negativnu energiju pametnim delovanjem, širokim frontom se zapravo demontira i smanji se prostor za regrutovanje. Tu je čitava poenta. Jer, ukoliko vi omogućite ili nenamerno ili namerno zapostavite taj prostor, da se prosto kod mladih generacija događa trovanje, ukoliko vi nemate uspostavljenu kontrolu nad određenim strukturama, edukacije, zvanične, nezvanične, poluzvanične, ukoliko država toleriše, smatra normalnim razbijanje islamske zajednice, neki njeni delovi i pojedinci to i dalje potpomažu, odnosno se toleriše ono što je udar na islamsku zajednicu 2007. godine, sa posledicama do danas, čime nije samo posledica tog udara dve islamske zajednice, ne, posledica tog udara je gubljenje kontrole nad edukacijom mladih Muslimana, nad edukacijom omladine, gubljenje kontrole. Do tada smo tačno znali gde, kada, šta se može govoriti, iz kog udžbenika i na koji način. Nakon toga se gubi ta kontrola i niču na desetine raznih subjekata edukacije, indoktrinacije, ideologizacije i ne znam čega još. Neću reći - svi ekstremni, ali, samim tim što gubite kontrolu, samim tim što nemate vertikalu odgovornosti, vi ne možete biti uspešni u toj borbi samim tim što ćete imati formalne aktivnosti nadležnih i bezbednosnih službi, službi sigurnosti, odnosno ostalih nadležnih službi. Zato je važno, nakon što usvojimo ovu bazu podataka, odnosno usvojimo ovaj zakon, potrebno je da se ovim pitanjem temeljito pozabaviti, sa pozicija nadležnih državnih organa da prosto preventivom, odnosno fokusom na preventivu, umanjimo mogućnost regrutovanja ekstremnih ideja koje su osnov za razne oblike nasilja, uključujući i same terorističke akte, ili aktivnosti i to je pravac kojim treba da krenemo i da zapravo budemo jedinstveni u tom frontu, svesni da nasilje i zločini te vrste i sam terorizam jesu usmereni protiv nekoga konkretno ali su oni zlo i za onog protiv koga su usmereni, ali i za onoga u čije ime se čine u kulturnom civilizacijskom i svakom drugom smislu.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja, Ujedinjena seljačka stranka. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SDPS, narodni poslanik dr. Muamer Bačevac.
Uvažena ministarko sa gostima, uvažene koleginice i kolege, narodne poslanice i narodni poslanici, pre svega želim da se zahvalim Ministarstvu i ministarki zaista na agilnosti i želji da se nekim novim rešenjima i prilagođavanju našeg pravnog sistema, unificiramo sa evropskim pravnim sistemom i to je nešto što ćemo mi socijaldemokrate uvek podržavati, jer mislimo da kulturno, civilizacijski, pravno pripadamo tom evropskom prostoru, i geografski, ali i kao što rekoh na drugi način. Pred nama je danas zakon kojim se uspostavlja danas nacionalna baza podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Uspostavljanjem ove baze je jako bitno, jer je deo onih opštih mera koje naša država sprovodi za pre svega, prevenciju, a onda i efikasnu borbu protiv terorizma, a istovremeno je kao što rekoh na samom početku, to jedan od naših zadataka i mi praktično, ovo su neke aktivnosti koje smo mi preduzeli da činimo i obavezali se da činimo, pre svega kroz akcioni plan za pregovaračko poglavlje 24. odnosno pravda, sloboda i bezbednost, ali su deo i naših planskih regulativa, odnosno akcionog plana i strategije nacionalne strategije naše države za borbu protiv terorizma, od 2017. do 2021. godine. Ono što je bitno to je da rešenja u ovom zakonu pre svega žele da urede procedure na jedan jasan način, kako se pothranjuju podaci, kako se čuvaju podaci i kako se koristi podaci. Meni je od krucijalnog značaja da će se sve to činiti uz naglasak poštovanja međunarodnih standarda zaštite ljudskih prava i sloboda. Jasno je da je ovo izuzetno pitanje i jeste veliko pitanje na koji način će se prikupljati i ko će biti deo tih podataka, ali mi moramo kao građanska vlast, kao predstavnici građana imati jak nadzor. Mene raduje što će i u samom ovom postupku i procesu veliki značaj imati i Poverenik za informacije od javnog značaja, odnosno njegova uloga je jako bitna i on će biti još jedan od oblika kontrole na koji način se ovi podaci prikupljaju. Rešenja sadržana u ovom zakonu imaju za cilj, kao što rekoh, da urede ove procedure, ali sa druge strane imaju za cilj da obezbede efikasnu razmenu podataka između naših državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma i, naravno, da podignu sposobnost našeg sistema bezbednosti, da blagovremeno i efikasno reaguju u situacijama koje izazivaju ili koje prete. Meni je drago što mi nismo imali, da kažem, mnogo takvih situacija. Apsolutno, videćete, izneću neka istraživanja da mi spadamo u grupu zemalja koje su označene kao zemlje sa jako niskom stopom ili mogućnošću za terorizam. Borba protiv terorizma je nužna i neupitna, ali je, još jednom ponavljam, potrebno naglasiti nužnost očuvanja slobode pojedinca, kao i drugih najviših vrednosti i liberalne demokratije. Jedino na taj način borba protiv svakog oblika terorizma će biti uspešna. Pre gotovo 250 godina Bendžamin Freklin je upozorio da oni koji se odriču esencijalnih sloboda da bi dohvatili malu i prolaznu sigurnost ne zaslužuju ni slobodu, ni sigurnost. Države, naravno, imaju pravo na borbu protiv terorizma, ali nemaju pravo na neograničenu slobodu u svom delovanju jer to dovodi u pitanje čitav moralni okvir unutar kog su izgrađeni međunarodni zakoni. Pravne i legitimne države poseduju norme, pravila i deklaracije koje su potpisali i kojih se trebaju podržavati, bez obzira na neprijatelja, u ovom slučaju mogućeg teroristu. Mi u SDP-u smatramo da je u borbi protiv terorizma potrebna kombinacija tri modela – upotreba politike i diplomatije, sprovođenje pravnog sistema i kaznenog zakonodavstva i sa treće strane, kao poslednje, upotreba policijskih i vojnih snaga, odnosno snage moći. Traži se izbegavanje preterane reakcije i opšte represije, a naglasak je stavljen na potrebu delovanja u okvirima, naravno, zakona. Sve tajne i obaveštajne službe i druge institucije i agencije koje su uključene u borbu protiv terorizma trebaju i moraju biti pod strogom kontrolom civilnog društva i izabrane vlasti. Jedino na taj način borba protiv terorizma može postati uspešna bez opasnosti za naš demokratski i liberalni poredak. Skrenuo bih pažnju na neke nove tendencije koje danas postoje i koje su se javile u zadnjih nekoliko godina, a pre svega su dobile na značaju, na ubrzanju za vreme pandemije. Postoji nešto što se zove globalni indeks terorizma, koji pokazuje vrlo jasno da danas ekstremna desnica postaje najveća pretnja. Broj žrtava terorizma u svetu opao je, petu godinu uzastopno, ali je broj napada ekstremne desnice porastao za 250%, do nivoa koji nije viđen poslednjih 50 godina, što pokazuje ovaj globalni indeks o terorizmu iz 2020. godine uz procenu da je vrlo izvesno da će pandemija dodatno povećati i podstaći taj trend. Broj žrtava terorističkih napada širom sveta opao je 2019. godine za 15%, odnosno za 59% nego što je to bilo 2014. godine. U istraživanju Instituta za ekonomiju i mir, čije je sedište u Sidneju, navodi se da se terorizam druge uzastopne godine najviše smirio na Bliskom istoku i Severnoj Africi. U tim regionima najmanji je broj ubijenih još od 2003. godine, a pandemija bi mogla to da produži i da još dodatno naglasi. U ovoj studiji su analizirani trendovi globalnog terorizma i stavljena je i napravljena, kao što sam već rekao, lista zemalja ugroženosti od terorizma. Na toj rang listi ima šest kategorija, a prva tri mesta kao zemlje sa vrlo visokim uticajem terorizma zauzimaju Avganistan, Irak i Nigerija. Sledi grupa od 17 zemalja koje su predvođene Sirijom i u toj grupi nema evropskih zemalja. U grupi od 27 zemalja, gde terorizam ima srednji efekat su SAD, Rusija, Ukrajina, Francuska, Velika Britanija i Grčka. Gotovo sve zemlje Zapadnog Balkana, uključujući i Srbiju, ušle su u grupu od 55 država u kojima terorizam ima veoma mali efekat. To je nešto što pokazuje statistika i struka. Po oceni autora studije, smanjenje broja terorističkih napada može se u najvećoj meri prepisati smanjenju teritorije, odnosno nestanku one tzv. islamske države, ekstremističke države i deskalacije sukoba na Bliskom istoku. Međutim, danas se beleži više teroristički napad na ekstremne desnice. Ima ih više u ovoj godini, nego u poslednjih 50 godina i to je ona opasnost na koju želim da ukažem, da jačanje desnice, nacionalizma, šovinizma je opasnost koja danas može da prevlada i terorizam i koja ide u tom pravcu. Takođe, jedna od velikih zabluda jeste da terorizam najviše pogađa zemlje Zapada. On njih najmanje pogađa. Najviše pogađa zemlje u kojima postoje sukobi. Pre svega, 90% terorizma događa se u kontekstu koji je trenutno u toku, na primer, u Avganistanu, u Siriju, u Nigeriji, u Somaliji ili u Jemenu i tamo terorizam ima neslućene razmere i uništava i ne nanosi samo gubljenje života, nego zaista materijalna sredstva i kompletnu infrastrukturu zemlje briše i pravi zaista ogromnu štetu, pre svega tom prostoru. Postoji, još jednom kažem, bojazan da bi ekonomske posledice koje izazove kovid mogle da utiče dalje na učestalost i oblike terorizma, ali još jednom naglašavam da veću opasnost ovaj kovid može da da u povećanoj stopi ekstremizma koji je u rastu. Želim dalje da kažem da pod ovim društveno-ekonomskim pritiskom moglo bi da se desi da se još više ljudi otuđe od društva i da misli da su diskriminisani i da na taj način jedna od bojazni ove studije jeste dođe do eksplozije onog što sam rekao, da ekstremna desnica i ljudi koji pripadaju nekakvim ekstremnijim ideologijama i stavovima budu najveća pretnja u bliskoj budućnosti. Naravno, svakako da ne postoji islamski terorizam, ali sigurno postoji islamofobija koja je u zapadnom delu zemljinog šara danas u porastu i muslimani širom sveta, pre svega mislim na one koje označavaju srednji put, koji su umereni, ravnopravni i odani stanovnici evropskih zemalja, zaista doživljavaju jednu torturu i u stalnom su strahu, ničim izazvano, po svoj život i po osnovna svoja ljudska prava. Samo značenje reči „musliman“ znači bogu odan. To istovremeno znači državi odan, istovremeno znači čovečanstvu odan, istovremeno znači odan svim humanim idejama i čovekoljublju i u nikakvoj situaciji se ne može dovesti u vezu sa bilo kakvim nasiljem. Naravno da islamska doktrina vrlo jasno zabranjuje bilo kakvo nasilje, a ubistvo jednog čoveka gleda kao ubistvo cele planete. Stoga, potaknut sam, eto, pominjanjem toga, moram da kažem još jednom da islamski fundamentalizam ne postoji i da je kao pretnja u ovom delu Evrope, vrlo mali, odnosno, mala je ta pretnja. Mogu tu da navedem mnogo stavova, ali izreći ću kao završetak ovog govora i osvrtanja na tu temu, jednu izjavu Jasera Arafata, koji je u javnoj osudi, a podsetiću vas da je Jaser Arafat dobio Nobelovu nagradu za mir u jednoj, a prepoznat je kao borac za prava palestinskog naroda. Moram da kažem jednu njegovu izjavu koja kaže – nijedan stupanj otpora i nijedan nivo očaja nikada ne može opravdati ubijanje nevinih civila, osuđujem terorizam, osuđujem ubijanje nevinih civila, bili oni Palestinci, Izraelci, Amerikanci itd. Stav Islama prema ubistvu ili samoubistvu je neupitan, a pogotovo prema samoubistvu, gde je apsolutno neprihvatljivo i sa stanovišta božjeg zakona, jako je, da kažem, kažnjivo i zabranjeno učiniti nešto takvo. Reći ću nešto i o predlozima zakona o davanju garancije Republike Srbije bankama za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagasa“, koji se odnosi na dugoročni kredit za gasifikaciju tri oblasti naše zemlje, jako bitno, Borskog i Zaječarskog okruga, onda, za razvodni gasovod Leskovac i Vranje i gasifikaciju Kolubarskog okruga. Meni je jako drago i negde krajem prošle godine ovde sam direktno pitao premijerku i postavio pitanje kada će proći gasovod ka Novom Pazaru, Tutinu, Aleksandrovcu? Ona je ovde nama ustvrdila i zaista rekla da će krucijalna tema ove godine, u 2021. godini, glavna tema biti rešavanje deponija, preko 3500 deponija koje imamo u našoj zemlji, i gasifikacija naše države i dala je tvrdo obećanje da će i gasovod koji od Aleksandrovca, preko Kopaonika ide do Novog Pazara i Tutina, vrlo brzo ući u realizaciju. Tako da, danas gasifikacija i, praktično, ovaj glavni korak koji ćemo učiniti sa garancijama prema bankarskim, gasifikacija ove tri oblasti naše zemlje me jako raduju i očekujem vrlo brzo da se započne sa izgradnjom gasovoda koji će i Sandžak gasifikovati, jer je mnogo razloga za to. Devetog februara ove godine Ministarstvo zaštite životne sredine donelo je rešenje o saglasnosti na Studiju o proceni na životnu sredinu projekta izgradnje razvojnog gasovoda RG094/2 Aleksandrovac-Kopaonik-Novi Pazar-Tutin, sa pratećim objektima. Znači, što se tiče dokumenata, evo, i saglasnosti, praktično završeno je sve i očekujem da se jedna ovakva garancija veoma brzo nađe i pred nama, što je i obećanje premijerke i za gasovod koji će voditi ka Novom Pazaru. Naravno da ono što me raduje jeste da je ova Vlada odlučila da se bori protiv i da pokuša da reši probleme koje imamo u ekologiji, da što manje koristimo fosilna goriva, koji su glavni zagađivači i da se okrenemo zdravoj energiji, solarnim panelima, onda korišćenju gasa i da eliminišemo, praktično, mazut kao izvor u većem delu gradova za te lokalne toplane. To je nešto što ćemo mi socijaldemokrate zdušno podržati. Tako da, najavljujem da ćemo u danu za glasanje podržati sve zakone o kojima danas diskutujemo. Hvala.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe SDPS. Reč ima predsednik poslaničke grupe JS, narodni poslanik Dragan Marković Palma.
Poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, JS u danu za glasanje glasaće za predložene zakone koji su danas na dnevnom redu. Međutim, od 1999. godine i do 1999. godine mi smo imali onaj ratni terorizam, gde su najveću štetu imali Srbi, tamo gde su živeli, a od 1999. godine imamo ekonomski terorizam i politički terorizam. Ekonomski terorizam je započeo prvo na hrvatsko-srpskoj granici, gde su Hrvati sami povećali takse na robu koja se izvozi iz Srbije u Hrvatsku, pa čak i za robu koja u tranzitu kroz Hrvatsku odlazi u neku drugu državu. Oni to tada nisu mogli sami da urade, kao novi član EU. Oni su u tom trenutku, a i danas, mesna zajednica u EU. Znači, imali su podršku neke velike sile, ne neke, nego nekoliko, iz EU, sigurno i Amerike. Dugo smo čekali i napravili nam veliku ekonomsku štetu. Dugo smo čekali da nam skinu te mere, koje ni u jednom sporazumu ne stoje. Ekonomski terorizam je i ono što se dešavalo kada je u pitanju srpska teritorija Kosovo i Metohija, da su 100% povećali takse na robu koja iz Srbije odlazi na Kosovo i Metohiju, a da ni u jednom sporazumu, od Rezolucije 1244, preko SSP, preko Briselskog sporazuma, ne stoji da su imali pravo da nam povećaju takse i naneli veliku štetu Srbiji u ekonomskom smislu. Mi moramo da se borimo sami, kao što se juče borio predsednik Republike Srbije sa članovima Saveta bezbednosti i da argumente i činjenice koristimo, a oni su na srpskoj strani. Pravda poslednjih godina, odnosno do pre sedam, osam godina nije postojala u međunarodnom pravu kad je Srbija u pitanju. To su bile političke odluke. Ali, kada se našao Hašim Tači u Haškom tribunalu, onda je ublažilo ono što se zove strah u Srbiji da taj Haški tribunal jeste napravljen samo za Srbe i srpski narod i ne znam zašto nije i Tačiju suđeno tamo i da se nađe u tom sudu i u tom zatvoru, već Specijalni sud u Hagu za kosovske Albance. I da svi oni koji su po nekoj komandnoj odgovornosti, na neki način, kako to tumačili ovi drugi koji su formirali Međunarodni sud pravde, da su samo Srbi odgovorni za sve ono što se dešavalo, a da oni koji su izazivači ratova, oni su oslobođeni ili oslobađani, kao što je Ante Gotovina osuđen na 23 godine zatvora, a znamo koliko civila je stradalo u „Oluji“, da kasnije bude oslobođen. Šta se to u međuvremenu desilo? Ko su ti svedoci koji su rekli – e, nije Ante Gotovina, nije Marčak, nego neko treći? Velike sile su rekle – biće oslobođen, kao što je oslobođen Naser Orić, kao što je oslobođen Haradinaj. Haradinaj je oslobođen zato što svi ti svedoci koji su trebali da svedoče nisu više živi i nije bilo svedoka protiv njega. Jučerašnja presuda Ratka Mladića govori da se sudi samo Srbima u Hagu i takva presuda se očekivala, jer to je politički sud, a ne sud pravde i da svi ti koji su nekada bili sudije, sada su advokati i brane kosovske Albance, a da međunarodno pravo ne koriste uopšte i da bar kažu – e, tada je bilo drugačije, a koliko je meni poznato, međunarodno pravo se nije promenilo od tada do danas. Ja kada sam bio u Americi na inauguraciji Donalda Trampa imao sam sastanak sa Stivenom Merom, bivšim zamenikom direktora CIA, i pitao ga upravo kako su ekstremisti oni koji ubijaju Srbe na KiM, a teroristi su oni u Parizu i, ne znam, u nekoj drugoj državi. On mi je rekao – oni koji rade za nas nisu teroristi. To znači da sve što se dešavalo i u ekonomskom i u finansijskom smislu počinje iz te velike države. Da se personalne promene predsednika Amerike nije menjala globalna politika prema Srbiji i mi to moramo da znamo i da shvatimo. kao što je prvi međunarodni predstavnik, to Odalović najbolje zna, bio Bernar Kušner na Kosovu i rekli smo samo da ode Bernar Kušner, onda dođe onaj Hakerup ili već ne znam kako se zove, jel tako beše, koji je deset puta gori. Znači, nije stvar u personalnoj promeni, nego kakva je globalna politika prema Srbiji i prema teritoriji koja je sastavni deo Srbije. I šta oni traže od nas? Da nešto što je naše kažemo nije više naše, da potpišemo to što je naše da od sutra bude vaše. Gde to na svetu može i po kom to pravu, da li međunarodnom, anglosaksonskom ili srpskom pravu, može da se primeni? Mi se borimo verbalno, argumentima i činjenicama, što je dobro. Srbija više nikada ne sme da ratuje i ono što je za Srbiju važno je da se Srbija respektuje i poštuje u međunarodnim odnosima, ne kao vojna sila, nego kao ekonomski stabilna država. Kad ste ekonomski jaki, ne može niko da vas ucenjuje. Kada imate ono što se zove osnovno, kad niste prezaduženi po glavi stanovnika, onda ste vi samostalni, samostalno donosite odluke. Upravo je sinoć to pokazao predsednik Srbije Aleksandar Vučić, gde je čak dobio i repliku da kaže onom predstavniku BiH, koji je govorio kao da postoji odluka tri člana predsedništva, bez konsenzusa nijedna odluka ne može da se donose u BiH, gde su Bošnjaci, Hrvati i Srbi i da su jednu odluku doneli, a da je on čitao nešto svoje ili po nalogu ovog sina od onog ratnog zločinca koji je umro Izetbegović, Bakir. Narod, i bošnjački i srpski i hrvatski, običan narod nije da se svađa, nisu da mi ratujemo, ne može da se zaboravi ono što je bilo, ali mi moramo da živimo, da koristimo taj geografski položaj, međusobni, da ekonomski sarađujemo i kada bi napravili neku anketu kod običnog naroda, siguran sam da bi najmanje 70% običan narod, tri naroda, Bošnjaka, Hrvata i Srba koji žive van prostora Srbije, Republike Srbije rekao – hajmo mi zajedno ponovo da živimo. Politika svađa narod. Taj politički terorizam. Na primer, mi u Srbiji imamo politički terorizam, vi kao pravnik i kao, ne zato što ste ministar, nego sam se malo raspitao za vašu biografiju, imate veoma dobru biografiju i dobar CV. Kako to mogu neke političke partije da urušavaju nacionalni interes države, kao što je Partija slobode i pravde? Koja sloboda? Kaže - ugrožena sloboda Draganu Đilasu da tuče policajca kada ga zaustavi i da kaže – smeniću te kad dođem, da tuče suprugu i tasta zato što nije platio alimentaciju, ono što plaća i običan čovek, poljoprivrednik, kad se razdvoji od žene. I ode u Evropski parlament i kaže – ugrožena mi sloboda. Koja ti sloboda ugrožena? Da ne možeš da uđeš sa motornim testerama u RTS, da čupaš znakove po ulicama grada Beograda, šta si ti? Saobraćajni inženjer? Ti si milioner, lopov jedan, uništio Srbiju i srpsko nacionalno pitanje. Gospođo ministar, mi moramo da imamo zakone. Kad neko laže, a to je interes Srbije, da nijedno poglavlje prošle godine nije otvoreno, a sve međunarodne obaveze smo ispoštovali, pa čak kažu, evo, tražili da izbor sudija bude na drugačiji način, menjamo Ustav zbog njih, a ne zbog nas, šta će da nam kaže Evropa? Pa da pitamo Evropu šta bi vi radili da imate nekog ko je imao na računu 15 hiljada evra 2000. godine, a danas ima 600 i nešto hiljada po celom svetu rasturene pare, 600 i nešto miliona evra. Pitam vas, gospođo ministarka, zašto nije po službenoj dužnosti procesuiran Dragan Đilas koji je naneo telesne povrede svom tastu i pretukao ženu ispred maloletne dece? Evo, ja sam podneo kao fizičko lice, ne kao političar, prijavu protiv Dragana Đilasa. Oni sada napravili udruženje zaštite žena po Srbiji, počele te neke tamo njegove da obilaze Srbiju koje su na platnom spisku, a treba da se napravi udruženje Iva Đilas, da je štitimo od nasilnika, kriminalac, lopova i ludaka koji se nalaze u toj slobodi i pravdi, kako se zove. I još jedan sa njim, koji je politički patuljak i u popularnosti i vizuelno, koji je trošio pare srpske na čarter letove za njega samog, na hotelske sobe itd, a da za Srbiju ništa nije dobro uradio. Evo, Ivica Dačić je bio u Moskvi i do Sankt Peterburga išao vozom, vozom išao, a da li bi išao Vuk Jeremić vozom i ovaj njegov Dragan Đilas, slobode i pravde? Sada mi ćutimo, a nismo otvorili 18 poglavlja zbog njih, jer oni stalno ružnu sliku stvaraju o Srbiji. Ja ću da napišem, iako je to bio posao Vlade, sledeće nedelje svaka ambasada će dobiti CV ko je Dragan Đilas, ko je Vuk Jeremić, šta su oni radili i čije interese oni zastupaju. U redu da oni imaju neku popularnost, ali našli jednu ženu koja ujutru kad ustane odmah izabere nekog sa spiska koga će da napadnu, da ga blate, a šta je to ružno što sam pitao – Đilase, reci da li si pošteno zaradio te pare i ako si pošteno zaradio, što si ih poslao u neke druge države, odnosno preneo i da li si platio porez. Od sutra je krenuo napad na mene sa lažima i izmišljenim svedocima i žrtvama. Nisam ja tu bitan. Govorio sam o političkom terorizmu i ranijih godina, da je to interes Srbije. Mi moramo da donesemo zakon da ko laže o Srbiji i o građanima Srbije, ne samo o srpskoj nacionalnosti, o građanima Srbije, mora da ima odgovornost ispred naših sudskih, pravosudnih organa. Znate li vi koliko je ustupaka bilo da bi mi bili na nekom evropskom putu? Ja sam to pre govorio. Mi imamo status kandidata za kandidata za ulazak u EU, a sad smo kandidat. Koliko smo poglavlja zatvorili i koja su to poglavlja? Da li su to poglavlja koja su interes Srbije i građana Srbije? Nisu. Molim vas da vi kao pravnik pokrenete to pitanje. To je izdaja zarad ličnih interesa pojedinaca. Nekada je bio zakon – zloupotreba službenog položaja, pa je ukinut, jel tako? Krivično delo, ne zakon. Mi moramo da donesemo, jer ovi, oni nikad neće da dobiju poverenje građana, a u želji da ponovo dođu na vlast, neće birati reči i neće birati nešto da izmisle, da naprave štetu Srbiji. Vidite, nema ni zakon o kleveti. Ja sam sve pojedinačno tužio, ali opet nebitan sam ja, a oni nisu podneli prijavu protiv mene zato što lažu, razumete. Pa, kada dorađujete taj zakon ne može niko da kaže, ne znam, a da nema materijalne dokaze, da brat nekog ministra koji je privatnik i pre stupanja na funkciju tog ministra radi neki posao. Pa da pobijete braću i sestre i sve. Pa, gde je tvoj brat bre? Pa, koliko tvoj brat ima stanova? Pa, šta je tvoj brat, šta je proizvodio? Bitkoin, šta, da niko ne zna? Pa, i to se zna isto, ko ima te mašine, koliko kopa, šta iskopa itd. Tako da je ovaj zakon kada je u pitanju terorizam dobar, ali moramo mi da ubacimo i tu zaštitu ekonomsku, srpsku, građana Srbije i ta politička zaštita, politički terorizam. Nekada se to zvalo strani plaćenici i domaći izdajnici. Sada sve domaći, sve domaći, a pare sa strane. Nisam o tome razmišljao do sada kako se to zove, jer ja se ne pripremam za govor, da znate. Kada sam došao danas, pitao sam Žiku, šta je na dnevnom redu. Ja sam čovek iz života i pratim sva dešavanja. Pazite, koliko je Srba isporučeno Haškom tribunalu? Sada oni izmislili, hoće i Radetu i onog Jojića? Pazi da nije. Zašto? Zato što su čitali dokumentaciju neku i videli tog nekog svedoka koji je tri puta menjao svoj iskaz. Pa ima i ova država neke svoje zakone i ova država mora da poštuje svoje zakone. Tako da znate, zbog ovih ovakvih, slobode i pravde i kako se zove, od onog političkog patuljka stranka, narodna? Ako je to narodna stranka onda sam ja ljudi dečko za ženidbu od 30 godina. Narodna stranka? Pa, što ne radiš nešto u ime naroda, pa uradite bre nešto, kaži evo mi smo nekog poslali, vodili neku državu, neku donaciju smo dali. Sada sam vodio 600 ljudi, od toga 500 lekara u Grčku i za to sam dobio saglasnost od predsednika Srbije, Aleksandra Vučića. Obezbedio donatore. Gde su njima donatori? Koliko su vladali? Poznato je, na Sejšelu, u Švajcarskoj, Mauricijusu itd. Onda sam ih zvao da idemo na duel, i sve da ih pitam, ne samo o mom slučaju. Ova plaćenica njegova, najplaćeniji radnik i ovaj siledžija odbili su. Kažem, odbili ste to, ok, hajdemo na poligraf, ja prvi, Đilas i plaćenica i to su odbili. Znači, oni ništa ne priznaju u ovoj državi, ni institucije, samo priznaju ono što oni kažu i traže zaštitu od nekih država koje svoj stav nikada neće da promene prema Srbiji. Mi ne možemo da se ljutimo ni na Nemačku, ni na Francusku, ni na Italiju zato što oni neće da priznaju, odnosno neće da povuku priznanje o nezavisnosti KiM, jer onda ne mogu da pravdaju NATO agresiju, nas su bombardovali zbog Račka. Što taj milijarder, siledžija nije pokrenuo pitanje da kaže – bombardovani smo 1999. godine zbog Račka, a nigde ni u jednoj optužnici ne stoji Račak. Jel tako ministarka? Čekajte, pa pitaj te tvoje prijatelje. Šta radiš? Deliš pare sa njima? Znate šta, kad živi čovek sam sa toliko para u kući onda ne možete da bude normalni u glavi. Svakog jutra otvarate, da li vam pare stoje tamo, da vam neko nije ukrao i sakrijete sami od sebe i tako da te tolike pare i čovek sa parama sam. Nekada ti ne vredi, možeš da imaš šta god želiš, ako nemaš ono osnovno što se zove porodica. To je smisao života, a ne svakih mesec dana se ženiš i sve te žene sa kojima si se ženio odu od tebe. Znate šta je jedna rekla – ja sam mislila da si ti neki vernik. Kako – kaže. Jesi li vernik? Kaže – da. Pa ja sam verovala da ćeš ti pare da daš malo, a ti ne daš ni dinar. Razumete? On je mislio u bukvalnom smislu da li je vernik Pravoslavne vere ili neke druge. Vreme. Mogao bih da pričam, što bi moja jedna komšinica rekla, nedelju dana. Ima jedan isto čovek koji je umro, Bog da mu dušu prosti, završavam. Zvao se Čokorac, srpski domaćin, imao je mlin itd. i zove me – gde si, da dođem kod tebe da ti ispričam nešto. Ja kažem – dođi odmah i on dođe i kaže – ma bolje ništa da ti ne pričam. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Popović.
U svakom slučaju mislim da je neophodno da mi u zakonodavni okvir implementiramo određene odredbe koje će naterati političke aktere da poštuju istinu, da izgovaraju istinu, da se ne mogu služiti samo lažima. Naći ćemo neki način da ne bude – uvodimo verbalni delikti itd, da ljudi koji izgovore laž, flagrantnu laž za koju je opšte poznato da je laž prosto odgovaraju bilo finansijski. Videćemo da li je moguće i krivično imajući u vidu da ćemo mi menjati i Krivični zakonik i Zakonik o krivičnom postupku. Tako da će to biti jedna od tema za razmišljanje. Prosto, nemoguće je ostaviti da vi kažete tolike laži o određenom licu, bilo to politički, politički aktivno lice ili bilo koje drugo i da za to ne snosite nikakvu posledicu. To mislim da nije primereno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe PUPS „Tri P“, narodni poslanik Hadži Milorad Stošić.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u proteklih nekoliko decenija mi stariji imali smo prilike da se uverimo u ekspanziju međunarodnog terorizma i njegovih nedela. Čak i oni mlađi sa par klikova po internetu mogu videti strahovite podsticaje rušenja Svetskog trgovinskog centra u Njujorku, ali i najmučnije likvidacije ljudi od strane najrazličitijih terorističkih grupa. Terorizam je i projektil NATO snaga 1. maja 1999. godine kada je u sred dana u 13 sati i 50 minuta prepolovio autobus „Niš ekspresa“ koji je prelazio most u Lužanu kod Podujeva. Deo autobusa je pao u reku, a deo je ostao na mostu. Poginulo je 46 ljudi srpske i albanske nacionalnosti. Među njima je bilo i četrnaestoro dece. Svi se pitamo šta su ti ljudi skrivili da budu terorisani na taj način, naročito ovo četrnaestoro dece koji su izgubili svoj život u tim godinama? U ovom delu ne mogu a da ne pomenem teroristički napad na putnički voz u Grdeličkoj klisuri 12. aprila 1999. godine koji su takođe izvele NATO snage i to na drugi dan Uskrsa. U tom napadu ne zna se tačan broj poginulih, ali je na mestu zločina pronađeno 13 tela, a jedan broj se vodi kao nestali sa pretpostavkom da su bili u vozu. Šta da kažemo o terorizmu a da ne napomenemo teroristički napad na autobus „Niš ekspresa“ kod Livadica u blizini Podujeva na Magistralnom put Niš-Priština koji se desio 16. februara 2001. godine u prisustvu međunarodnih snaga u pratnji snaga KFOR-a kada je u eksploziji podmetnute mine poginulo 12 osoba i ranjene su 43 osobe. U autobusu su bile uglavnom žene i deca koji su povodom zadušnica krenuli da obiđu već razrušena groblja od strane albanskih terorista. Sve nam to govori da je međunarodni terorizam odavno postao jedno veliko globalno zlo, prava kriminalna hidra koja ne poznaje nikakve skrupule, niti priznaje, a daleko i lako nadilazi granice bilo koje pojedinačne države u savremenom svetu. Zato je neophodna međunarodna saradnja i uključivanje Srbije u te procese. Samim tim u ovoj oblasti, apsolutno je neophodno da se bez ikakve zadrške i što je pre moguće prate sva moderna pravna rešenja kako bi se postigla maksimalna saradnja svih država i njihovih organa u borbi na suzbijanju i iskorenjivanju ove pojave. Jedno od oruđa u toj borbi treba da bude i današnji Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Ovim zakonom bi trebao da se stvori pravni osnov za formiranje nacionalne baze podataka, koja bi služila za dalji i efikasniji rad državnih organa na ovom polju. U tom smislu, kao nosilac ove borbe u zakonu su prepoznati BIA, Vojno bezbedonosna agencija i Vojno obaveštajna agencija, ali i Republičko tužilaštvo za organizovani kriminal, kao i Uprava za sprečavanje pranja novca. U tom smislu u zakonu je predviđen jedan restriktivni pristup propisivanjem osnovnog pravila da će u načelu samo ovi organi i njihovi pripadnici imati pristup planiranoj bazi podataka, ali da će njome moći da se posluže i drugi organi, ako se za tim ukaže potreba, kada se radi najtežim krivičnim delima ili ako preti ugrožavanje ljudskih života ili imovine velikih vrednosti i razmera, uz prethodno odobrenje ovih organa. Pristup ovoj bazi kaja će se softverski i hardverski voditi pri BIA imaće samo ograničen broj lica zaposlenih u ovim organima i to oni koji su dobili sertifikate za pristup tajnim podacima. Mišljenja sam da je to jedno korektno rešenje, s obzirom na specifičnost ove materije i samih tih podataka koji treba da ostanu poznati što je moguće u užem krugu ljudi, kako ne bi dolazilo do curenja tih informacija, što bi za posledicu imalo njihovo logično obezvređivanje. Što se samih podataka tiče, na listu će se stavljati i informacije prikupljene iz više izvora, počev od domaćih baza podataka na osnovu drugih propisa, ali i inostranih baza podataka, odnosno lista Ujedinjenih nacija i drugih međunarodnih organizacija, a tu se radi o klasičnim registratorima podataka, poput imena, prezimena, datuma rođenja, mesta i stepena učešća u povezanosti u terorističkim aktivnostima, što je veoma bitan podatak. Radi bolje zaštite podataka, predviđena je i mogućnost da se u pojedinim slučajevima informacije, čak ne mogu pregledati po automatizmu, već se upitom za neko lice samo automatski obaveštava onaj organ koji je te podatke uneo u bazu, kako bi se preko njega dobili traženi podaci. U današnjoj raspravi, takođe se nalazi još nekoliko zakona. Oni se odnose na davanje garancija Republike Srbije za tri važna infrastrukturna projekta, ovog puta iz oblasti energetike, odnosno gasifikacije. U ovoj oblasti, u poslednje vreme naša država postigla je značajne rezultate, o čemu najbolje svedoče činjenice da smo početkom ove godine uspeli da dovršimo izgradnju magistralnog i evropskog gasovoda na našoj teritoriji i da sada možemo spokojno čekati da ostale države završe kompletne radove na svojoj teritoriji, pa da naša država konačnim puštanjem u potpuni rad ovog mega projekta, počne da ostvaruje značajne koristi, od dobijanja još jednog priključka na svetsku distributivnu mrežu, snabdevanjem ovim energentom, do značajnih ušteda na ceni gasa, jer ćemo ga sada dobijati po nekoj nižoj ceni, uz mogućnost da naplaćujemo prihode po osnovu tranzita drugim državama. U skladu sa ovim poduhvatom, naša država je krenula i realizuje domaće magistralne mreže gasovoda i to je za svaku pohvalu, ako, se zna da gas spada u najjeftinije i najekonomičnije energente. Na drugoj strani mora se biti objektivan i priznati da građenje te mreže po našoj Republici do sada iz različitih razloga nije bilo na onom nivou koji je objektivno potreban građanima i privredi, a ni sama ta mreža gasovoda, takođe nije bila ravnomerno, teritorijalno raspoređena. Naime, ako se pogleda mapa pokrivenosti gasom, jasno se da videti da je ta mreža u Vojvodini, još kako tako relativno solidna, ali da je južno od Save i Dunava ona vrlo retka, odnosno njome su pokriveni samo najvažniji pravci, pa i tu čak ne svi, s obzirom da na primer, na jugu gasovod je stigao tek do iza Leskovca, a da čak ni mnogi okružni centri uopšte nisu priključeni na mrežu, koju svakako treba dalje proširivati. Upravo tu problematiku tretiraju današnji predlozi zakona. Radi se o zakonima kojima Republike Srbije daje svoju garanciju da će izmiriti dugoročne kreditne zajmove JP „Srbijagas“ za izgradnju gasovoda i to na tri važna pravca: Paraćin-Zaječar-Prahovo, Leskovac-Vranje i Beograd-Valjevo-Loznica. Mislim da ne moram da objašnjavam koliki je značaj da se što pre dovrše ovi pravci. Njima nje na gasovodnu mrežu priključuju skoro sva preostala okružna sedišta koja do sada nisu imale gas, čime se na jednoj strani daje dodatni impuls njihovom privrednom razvoju, jer će oni raspolagati jeftinim energentom kao novom važnom prednošću za industrijski razvitak. Sa druge strane, postepenom gasifikacijom ti gradovi će profitirati na drugi, ništa manje značajan način da će se u njima smanjiti aero zagađenja kroz gašenje industrijskih energenata na ugalj i mazut, te smanjenje broja individualnih ložišta za grejanje po domaćinstvima. Iznos za koji će država dati garancije, najviše 169 miliona dolara za sva tri infrastrukturna projekta, ukupnu uz kamatne stope euroribora uvećane za najviše 1,8%. Smatramo da to nije preterano veliki iznos i da će se višestruko isplatiti kroz posredne i neposredne korisnike. I ta mesta, a i cela zemlja će imati od ovih projekata. Iako to možda nije u prvom planu kada se prave ovakvi projekti, želim da naglasim da će oni omogućiti da se na gasovodnu mrežu priključe i oni potencijalni korisnici u manjim varošima, pa zašto da ne i u pojedinim selima, ako za to bude postojalo dovoljno interesovanja, što bi takođe moglo da donese jednu dodatnu korist za razvoj i na čemu treba raditi pravovremenim informisanjem stanovništva i objašnjavanjem potencijalne koristi za priključenje na gasovodnu mrežu. Ono što bih na kraju dodao je to da pored ovih projekata, takođe veliku pažnju moramo da posvetimo što bržem dovršetku izgradnje magistralnog gasovoda Niš-Pirot-bugarska granica, čime će se dodatno pojačati ova veoma važna prirodna osovina sveukupnog razvoja naše države, koja bi time dobila još jednu gasnu vezu sa inostranstvom i time se dodatno obezbedila od eventualnih nestašica, nestabilnosti na tržištu ili havarija. Radovi na tom pravcu su otpočeli pre nekoliko meseci. prethodnih dana su potpisani određeni finansijski sporazumi i ne sumnjam da će i ovaj gasovodni korak biti završen u zacrtanom roku od naredne dve godine. Pošto smatramo da se radi o dobrim zakonskim predlozima, poslanička grupa PUPS – 3P će u danu za glasanje dati svoju podršku za njihovo usvajanje. Takođe, poslanička grupa PUPS – 3P će u danu za glasanje podržati i ostale predloge zakona i rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe PUPS – 3P. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Poštovani predstavnici Ministarstva, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, složio bih se, dobri zakoni i dobri zakonski predlozi danas pred nama i najpre nekoliko reči o Predlogu zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Terorizam je danas, nažalost, najozbiljnija pretnja globalnom miru i gotovo da nema države na svetu koja danas ne razmišlja o ovoj opasnosti kao nacionalnoj zaštiti od terorizma. To zahteva priroda terorizma koji je višedimenzionalni, politički i društveni fenomen. Terorizam je po definiciji složeni oblik organizovanog, grupnog, individualnog ili institucionalnog političkog nasilja koji se prepoznaje po zastrašujućim fizičkim, psihološkim metodama, političke borbe radi ostvarivanja političkih ili socijalnih ciljeva terorista. Upravo takvoj metodi terorizma čine velikim bezbednosnim problemima i bezbednosnim rizikom. S druge strane, terorizam zbog socijalnih uzroka i posledica može da se posmatra i kao ozbiljna društvena devijacija, jer ugrožava neprikosnovene društvene i ljudske vrednosti, a to su životi ljudi, sloboda, imovina, kao i društveni i politički sistem neke države. Zato osim ratovanja terorizam predstavlja najteži oblik atakovanja na ljudske živote i nacionalnu bezbednost država. Danas u eri globalne povezanosti sveta svim vrstama komunikacija od saobraćajnih preko elektronskih, terorizam postaje transnacionalni i rekao bih globalni bezbednosni izazov, pre svega, koji prevazilazi okvire država, regiona, pa čak i kontinenata. Upravo zbog ovakve prirode terorizma mora postojati i globalni odgovor na ovu, po čovečanstvo, opasnu pojavu koja se stalno prilagođava, prikriva ili transformiše u različite oblike. Taj globalni odgovor svet pokušava da formuliše kroz svetske i regionalne oblike saradnje, kao i kroz svetske i nacionalne strateške dokumente i odgovarajuće zakonske okvire. Borba protiv terorizma u Republici Srbiji regulisana je podsetiću Krivičnim zakonikom i Zakonikom o krivičnom postupku. Želim da podsetim da su izmenama i dopunama Krivičnog zakonika koji je usvojila upravo ova Narodna skupština Republike Srbije 2014. godine, dodati članovi kojima se kao krivično delo određuje učešće državljana Republike Srbije u ratu ili oružanom sukobu u stranoj državi i organizovanje učestvovanja u ratu ili oružanom sukobu u drugoj zemlji te se za to propisuje i kazna zatvora. Na ovaj način se sankcioniše učešće naših građana međunarodnim terorističkim i drugim grupama. Zatim, naš pravni okvir čine i Zakon o borbi protiv organizovanog kriminala, Zakon o borbi protiv visoko-tehnološkog kriminala, a pre svega kao krovni i Zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma. Republika Srbija prepoznaje univerzalni karakter fenomena terorizma i ekstremizma i neophodnost kontinuirane i široke saradnje među državama radi uspostavljanja, pre svega, zajedničkog pristupa i u tom smislu smatram da su UN, čiji je i Srbija član, i ključni i globalni forum za aktivan aranžman na ovom planu. Srbija svoju podršku anti terorizmu daje i kao potpisnica brojnih konvencija kojima su regulisane suzbijanje i borba protiv terorizma, pre svega na međunarodnom nivou. Takođe, Srbija podržava i implementiranje i implementaciju principa globalne strategije UN za borbu protiv terorizma. Srbija dobro razume opasnost od terorizma, jer je i sama od sredine 90-ih godina, posetiću vas na meti terorističkih paravojnih organizacija kakva je OVK-a, kakva je UČK koja je formirana radi nasilnog ocepljenja južne srpske Pokrajne KiM od Srbije i njenog pripadanja Albaniji. Ova organizacija na KiM je samo od 1995. do 1998. godine, dakle, pre NATO agresije na Saveznu Republiku Jugoslaviju izvršila ukupno 1.845 oružanih napada na pripadnike policije i na građane svih nacionalnosti, pre svega na Srbe. Na civile i njihovu imovinu izvršeno je čak 745 napada. U tim terorističkim napadima zverski je ubijeno 364 ljudi među kojima je bilo 122 policajca i 242 civila sa KiM, a među njima i 97 Albanaca koji nisu bili na strani terorista. Da pomenem masakre u Klečki na Radonjičkom jezeru, u Orahovcu. U ovom periodu je oko 1.100 terorističkih napada izvršeno na policiju i policijske objekte. Za analizu svih terorističkih akata koje je UČK učinio na KiM za vreme i posle NATO agresije trebalo bi zaista mnogo vremena. Pomenuću samo još „Žutu kuću“ u kojoj se tokom 1999. godine Srbima i drugim otetim nealbancima, vađeni organi kojima se trgovalo na zapadu. Upravo poznajući prirodu i posledice terorizma Srbija se aktivno uključuje u svetske tokove beskompromisne borbe protiv terorizma kome su sila, strah i oružje i način za postizanje političkih ciljeva. Terorizam zahteva sigurne izvore finansiranja koji ne mogu biti legalni i zato je usko povezan sa pranjem novca, sa trgovinom narkoticima, oružjem, ljudskim organima, belim robljem i drugim nelegalnim vidovima trgovine. Upravo Srbija kroz Predlog zakona o kojem danas govorimo, stvara jedan pravni okvir za formiranje nacionalne baze podataka o teroristima i terorističkim organizacijama, zakon koji je usklađen sa Nacionalnom strategijom za prevenciju i borbu protiv terorizma u periodu od 2017. do 2021. godine i sa akcionim planom za njeno sprovođenje. Ova strategija ima za svrhu zaštitu Republike Srbije od terorističkih pretnji po njene građane, vrednosti i interese uz istovremeno podržavanje međunarodnih napora u borbi protiv terorizma. Važno je reći da još pre same izrade Nacionalne strategije 2017. godine na predlog Ministarstva pravde formirana je radna grupa za uspostavljanje nacionalne baze podataka za borbu protiv terorizma. Uspostavljanjem nacionalne baze podataka za borbu protiv terorizma će se obezbediti efikasna razmena podataka i informacija između državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma u Republici Srbiji, a sve u svrhu prevencije terorizma, blagovremenog otkrivanja i dokumentovanja terorističkih aktivnosti i krivičnog gonjenja. Uspostavljanje ove baze podataka predstavlja planiranu i neophodnu aktivnost u akcionom planu za pregovaračko Poglavlje 24 - Pravda, sloboda i bezbednost. Borba protiv terorizma je visoko pozicionirana na agendi EU, te se od država članica i država kandidata zahteva da usklade svoje standarde sa standardima EU i aktivno učestvuju u sprečavanju terorističkih napada, kao i da onemoguće finansiranje terorizma i razmenu informacija upravo među terorističkim organizacijama. Nacionalna baza će sadržati podatke o teroristima, terorističkim organizacijama. U bazi će biti podataka o fizičkim licima, pravnim licima, kao i o grupama i organizacijama koje su na teritoriji Srbije povezane sa terorizmom na bilo koji način. To je od velike važnosti i značaja. Smatram da je borba protiv terorizma i nasilnog ekstremizma nemoguća bez međunarodne saradnje koja, između ostalog, podrazumeva efikasnu razmenu operativnih podataka. Tu saradnju naša država sa svetom i zemljama EU obavlja preko Interpola, preko Evropola, kao i sa drugim državama sa kojima ima bilateralne sporazume u ovoj oblasti. Želim da napomenem da Republika Srbija kroz učešće u multinacionalnim operacijama, kao kredibilan partner, deli odgovornost i pruža svoj doprinos u očuvanju mira i bezbednosti. Narodna skupština Republike Srbije takođe je ta koja donosi odluku o učešću pripadnika vojske i policije Republike Srbije u međunarodnim mirovnim operacijama. Posebno bih naglasio da se zalažemo za zajednički, sveobuhvatni i ujedinjeni pristup izazovima kakav je terorizam sa kojima se države sveta suočavaju, jer tako najbolje štitimo interese pojedinačne zemlje. Naravno da će ovaj predlog imati podršku poslaničke grupe SPS. Ono što želim da kažem u nastavku današnjeg izlaganja, a smatram da imam sasvim dovoljno vremena, reč je o jučerašnjoj sramnoj presudi i to moram da pomenem obzirom da su ovde predstavnici Ministarstva pravde. Jučerašnji dan je jedan od najbolnijih u novijoj istoriji srpskog naroda. Juče je Haški tribunal izrekao presudu Ratku Mladiću čiji je greh samo što je branio svoj narod. On je u Hagu optužen za ratni zločin i genocid. znaju dobro svi koji se i malo razumeju u međunarodno pravo da u ovoj presudi prava nije ni bilo. Zato pitamo, znaju li sudije Haškog tribunala šta je pravo i pravda, znaju li šta je genocid? Imaju li odgovor na to zašto niko osim Srba pred tim sudom nije odgovarao? Ova presuda je velika sramota za međunarodno pravo i međunarodne institucije koje su nažalost još od prvih dana raspada Jugoslavije u svemu videle Srbe kao jedine krivce. Nije ovom tzv. sudu bilo dovoljno ni tri i po miliona dokumenata kojima je osporavana optužnica generala Mladića, napisana unapred po dobro poznatom modelu i po svaku cenu. Očigledno je bilo važno tom sudu da potpuno ponizi Srbije, da ih optuži za izmišljene genocide. Znaju oni koliko je Srba bilo utamničeno u Hagu, a koliko drugih. Čiji su interesi ovakve presude. Nažalost, optužuju nas oni koji veoma dobro znaju da su Srbi tokom svoje istorije uvek samo branili sebe i druge, pa i njih od neprijatelja. Srbija nikada nije vodila osvajačke ratove. Nije li presuda generalu Mladiću samo gruba i nedopustiva zamena teza kako bi se zaboravio genocid koji je sistematski vršen upravo nad srpskim narodom tokom 20. veka? To je bio Jasenovac, ali i NATO bombardovanje nedužnog srpskog naroda. Srbija je zemlja posvećena evropskom putu, ali nikada neće kao pravdu prihvatiti dvostruke aršine. Sramotno je i za haške tužioce i za haške sudije, njima pravda leži u topuzu, a vreme će pokazati. Gospodin Bramerc kaže da zapravo želi da nam zabrani da kažemo mi u Srbiji da je izvršen zločin, a ne genocid. Ja želim da vas podsetim, ova Narodna skupština Republike Srbije je jedina u regionu usvojila Rezoluciju o Srebrenici i time ispoštovala svoju i moralnu i međunarodnu obavezu i vrlo jasno rekla – jeste počinjen zločin, izražavamo saučešće porodicama, želimo dobronamerne susedske odnose i da se ovakve stvari više nikada ne ponove. I, evo, ja prvi kažem danas, a gospodin Bramerc neka čini šta mu je činiti, nije počinjen zločin, nije počinjen genocid, neka pogleda Konvenciju i Rezoluciju iz 1946. godine. Sa druge strane, Hag je odradio svoj posao. Šta je bio cilj Haga? Slobodan Milošević, Radovan Karadžić i Ratko Mladić. Oni su pobednici. To je bio cilj i da se na taj način osramoti Srbija, a osnovni zadatak Haga, vi me ispravite, znam da ne možete da govorite, ali ispravite me ako grešim, je bio da doprinese pomirenju u regionu. Jel tako? To je osnovni zadatak pred Savetom bezbednosti UN. Hag ne da je doprineo pomirenju u regionu, on je produbio i zaoštrio odnose u regionu. Da ne govorimo o tome kako je Srbija prošla u svemu tome. Na koliko godina su osuđeni Srbi u Haškom tribunalu? Koliko je, nažalost, onih koji nisu sačekali presudu, koji su preminuli tokom procesa? Dakle, pravo i pravda nisu nešto čime se rukovodio Haški tribunal, on je unapred za sve ono što se dešavalo na prostoru bivše SFRJ osudio Srbiju. Ne može međunarodno pravo da bude selektivno, pa nekome manje, nekome više, pa dvostruki standardi, za nekoga važi, za nekoga ne važi. Dakle, niti je poštovao pravo i pravdu, niti se time rukovodio, niti je ispunio zadatak koji mu je postavljen od strane Saveta bezbednosti UN. Naprotiv, pogoršao je situaciju. Da ne govorim o ostvarivanju prava za mnogobrojne srpske žrtve koje su se nalazile u Haškom tribunalu. Reći ću samo jednu reč – groteskno, a tu reč je upotrebio Fausto Pokar, on je predsednik žalbenog veća u slučaju Gotovine i Markača i ona sasvim dovoljno govori. I srpska javnost i međunarodna javnost moraju da znaju posledice ovakvih odluka, moraju da znaju veličanje i amnestiranje ovakvih odluka koje predstavljaju zločin, da se to ne bi ponovilo u periodu koji je pred nama. Kada govore o optužnicama, zašto „žuta kuća“ nikada nije bila sastavni deo ni jedne optužnice? Jel ona postojala ili nije postojala? Malopre sam je pomenuo. Sad se pojavio u Prištini neki advokat Gaši koji će da tuži Dika Martija zato što je boravio na nekom prostoru nelegalno, nelegitimno. Pa, čovek se nije tu pojavio. Imate izjavu Vukčevića, koji je bio tužilac za ratne zločine, koji vrlo precizno i jasno kaže – Dik Marti tu nikada nije boravio, a nama je onemogućeno da pogledamo da li tu postoje tela. Toliko, dame i gospodo, o Haškom tribunalu, o poštovanju međunarodnog prava, o tome koliko su poštovali pravo i pravdu. Žalbe koje su uložene, a koje smo mi očekivali da Srbija ne poštuje zato što nije isporučila zaboga predstavnike Srpske radikalne stranke. Pa, Srbija poštuje svoje zakone. Viši sud u Beogradu je jasno rekao da nisu ispunjeni uslovi. Želim da vas podsetim na nešto, Karla del Ponte, vi me ispravite ako grešim, kada je otišla imala je svog portparola, čini mi se da je bila Florans Artman, ona je tada odala sve papire iz Haškog tribunala i otišla u Francusku. Jel tako bilo? Pa, što je nisu isporučili Haškom tribunalu? Znači, prema maloj Srbiji može sve, jer ona je unapred optužena za sve, a prema velikima ne sme ništa. Želim da se zahvalim, u ime srpskog naroda, na dostojnosti i časti gospođi sudiji Nijabe iz Zambije, koja je juče u Haškom tribunalu izdvojila svoje mišljenje verujući da pravda i pravo treba da budu jedina mera i jedina vera sudija. Da se vratim na temu. Dakle, kada govorimo o predlozima tri zakona o davanju garancije za pozajmice „Srbijagasu“, istakao bih da se ovim predlozima zakona obezbeđuju sredstva za realizaciju tri infrastrukturna projekta iz sektora energetike kojima su predviđena izgradnja gasovoda u Borskom, Zaječarskom, Kolubarskom, Pčinjskom okrugu, što je nastavak strateškog projekta gasifikacije Srbije. Država daje garancije kod dve domaće poslovne banke da se javno preduzeće, državno preduzeće zaduži za ove projekte, tako da se može reći da su u pitanju razvojni zajmovi. Gasifikacija je definisana kao strateški projekat koji, osim zaštite životne sredine, treba da obezbedi sigurna snabdevanja građana energijom i da stvori uslove za privlačenje stranih investitora, jer se radi o čistoj i jeftinoj energiji, ali i o procesu energetske tranzicije koji treba da zameni klasične energetske izvore, pre svega ugalj koji je veliki zagađivač vazduha. Ako znamo da u Republici Srbiji preko milion domaćinstava koristi pojedinačne uređaje na čvrsta goriva za grejanje u svojim domovima, onda je jasan očekivani efekat ovih investicija, jer bi se upravo prvoj individualnih ložišta u značajnoj meri smanjio, što bi posledično dovelo i do smanjenja zagađenja životne sredine korišćenjem čvrstih energenata. Kao neko ko dolazi iz Valjeva, akcenat ću staviti na gasifikaciju Kolubarskog okruga, kao lokal patriota pre svega, odnosno na izgradnju razvojnog gasovoda na relaciji Beograd-Valjevo-Loznica, zašta je potrebno 75 miliona evra. U Kolubarskom okrugu veoma su izraženi problemi sa zagađenjem vazduha. Javnost se o tome redovno informiše, pogotovo u toku grejne sezone. Vazduh je u Valjevu, prema zvaničnim podacima, kategorisan u treću kategoriju, odnosno kao opasan po zdravlje. Uzroci lošeg kvaliteta vazduha u Valjevu su opšte poznati, a gasovod će obezbediti bolju budućnost Valjeva, čist vazduh i zdravu sredinu, ali verujem da će biti i motiv za privlačenje novih investicija. Podsetiću ovom prilikom i na to da država gradi brzu saobraćajnicu i Verak-Lajkovac, koja će Valjevo povezati sa autoputem „Miloš Veliki“. Izgradnja brze saobraćajnice je strateški važan projekat koji će omogućiti otvaranje Valjeva ka ostatku Srbije, ne samo Valjeva, već čitave zapadne Srbije, tog dela zapadne Srbije. U Valjevo dolazi i nemačka kompanija, svetski lider u proizvodnji vaga. Nova fabrika nemačkog investitora vredna 33 miliona evra imaće 305 zaposlenih. Sve ovo, izgradnja brze saobraćajnice, otvaranje novih fabrika, gasifikacija omogućiće nove razvojne šanse za Valjevo, tako da Valjevo postane interesantnije kao nova investiciona atraktivna destinacija. Kada je reč o druga dva predloga zakona za pokrivanje troškova izgradnje gasovoda na području Paraćina, Boljevac, Rogotina, Negotin, Prahovo potrebno je 66 miliona evra, dok će 28 miliona evra biti izdvojeno za izgradnju deonice razvojnog gasovoda između Leskovca i Vranja. Ovim projektima stvoriće se uslovi za korišćenje prirodnog gasa kao jeftinog, ekološki prihvatljivog goriva, jednostavnog za upotrebu, čime će se u znatnoj meri rasteretiti i postojeći energetski kapaciteti. Kolubarski, Pčinjski, Borski i Zaječarski okrug su zone velikog potencijala za privredne aktivnosti kojima upravo nedostaje pravi energent i mi to činimo usvajanjem ovakvog zakonskog predloga. Dakle, gasifikacija treba da stvori uslove za privlačenje stranih investitora u ovim područjima, jer ih stranci zaobilaze baš zbog nedostatka ovog jeftinog i čistog energenta. Naravno da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati sve zakonske predloge. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Milićeviću. Sledeći narodni poslanik Milovan Drecun. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege, poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ će u danu za glasanje podržati predložene zakone koji se nalaze danas na dnevnom redu. Kada su u pitanju predlozi zakona kojima se daju garancije Republike Srbije radi izgradnje gasovoda, odnosno gasifikacije, jedino što želim da kažem da je nesporan značaj gasifikacije za privredni razvoj i investicije za poboljšanje kvaliteta života ljudi, za razvoj lokalnih zajednica i za zaštitu životne sredine. O značaju gasifikacije su moje kolege prethodno dosta govorile. Ja bih pažnju usmerio na Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Jedan od najtežih savremenih izazova bezbednosti svakako jeste terorizam, koji ima lokalnu, regionalnu i globalnu dimenziju. Međunarodni terorizam je prekogranični, predstavlja zajedničku opasnost za mnoge zemlje i zato zahteva usaglašene zajedničke odgovore. Srbija je prepoznala terorizam kao bitan bezbednosni izazov i definisala odgovarajuću zakonsku i bezbednosnu strategiju za borbu protiv terorističke pretnje, za sprečavanje terorističkog delovanja i sankcionisanje odgovornih za ugrožavanje opšte bezbednosti planiranjem, pripremama ili izvođenjem terorističkih akata. Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma je nedostajuća karika u protivterorističkoj strategiji naše države i neophodan mehanizam za saradnju sa drugim državama na planu suprotstavljanja međunarodnoj terorističkoj pretnji. Srbija i njeni građani su bili izloženi brutalnom zločinačkom terorističkom delovanju tzv. Oslobodilačke vojske Kosova na Kosovu i Metohiji, ali i tzv. Oslobodilačke vojske Preševa, Medveđe i Bujanovca na jugu centralne Srbije. Ta teroristička pretnja čija je ideološka osnova velikoalbanski nacionalizam je i danas prisutna, preko elemenata tih terorističkih formacija koji su prisutni u drugačijoj formi. Zato je bitno da nosioci te terorističke pretnje budu identifikovani, i već jesu, i uneti u nacionalnu bazu podataka. Radi se o teroristima koji su bili pripadnici tzv. Oslobodilačke vojske Kosova, protiv kojih su svojevremeno podnete krivične prijave, koji su procesuirani ili osuđeni. U nacionalnoj bazi podataka biće evidentirane i osobe koje su nosioci terorističke pretnje i delovanja na osnovu verskog fundamentalizma. Nosioci te pretnje su ponajpre pripadnici radikalnih islamističkih grupa, među kojima se regrutuju članovi džihadističkih i terorističkih međunarodnih grupa. Njihovo prisustvo je izraženo na Kosovu i Metohiji, ali i u još nekim područjima centralne Srbije. Posebno je uočeno da delovanje tih grupacija snažno podržavaju finansijski i na druge načine, presudno pomažu brojne islamske, navodno, humanitarne organizacije, koje su često samo paravan za nezakonito delovanje kojim se stvara, podstiče i realizuje teroristička pretnja. Podatak da je na Kosovu i Metohiji regrutovano i da se priključilo terorističkim grupama, poput Alkaide, Islamske države i drugih, oko 500 verski radikalizovanih ekstremista, kao i desetine ekstremista iz centralne Srbije, ponajpre iz Raško-polimske oblasti, kao i hiljade iz susednih zemalja, ukazuje na visok nivo terorističke pretnje koju te verski radikalizovane ekstremističke grupe i pojedinci imaju po bezbednost građana u Republici Srbiji i samih institucija. Za uspešno suprotstavljanje države ovoj terorističkoj pretnji od presudnog je značaja da oni budu evidentirani u nacionalnoj bazi podataka, da njihovo delovanje bude pod stalnim nadzorom i da na vreme budu preduzete mere radi sprečavanja eventualnih akata nasilja od strane tih nosioca terorističke pretnje. Treća grupacija nosioca terorističke pretnje koja će se naći u nacionalnoj bazi podataka jesu strani državljani koje su službe i policije drugih zemalja i međunarodne policijske organizacije, poput Interpola i Europola, identifikovale i evidentirale kao međunarodne teroriste. Da bi se Srbija efikasno odbranila od međunarodne terorističke pretnje neophodna je saradnja sa drugim državama koje raspolažu odgovarajućim saznanjima, kao što je i drugim državama potrebna saradnja sa Srbijom na tom planu. Četvrta grupacija nosioca terorističke pretnje koje će se naći u nacionalnoj bazi podataka su pojedinci koji su bili ili su i dalje pripadnici međunarodnih terorističkih grupa, a u Srbiju su došli kao legalni ili ilegalni migranti, u snažnom migrantskom talasu koji je prošao kroz Srbiju. Poslednjih godina bilo je takvih pojedinaca. Oni su identifikovani, preduzete su sve potrebne aktivnosti da budu sprečeni u eventualnom terorističkom delovanju i ugrožavanju bezbednosti građana i institucija. Ovaj zakon će omogućiti formiranje jedinstvene nacionalne baze podataka koje će sadržati, odnosno objediniti već postojeće, odnosno uskladištene podatke u bazama nadležnih službi bezbednosti i državnih organa, kao i novoprikupljene podatke. To je veoma važan korak ka uspostavljanju pune i efikasne saradnje nadležnih državnih organa u suprotstavljanju terorističkim pretnjama i delovanju. Predloženi zakon će pojednostaviti saradnju državnih organa, ubrzati je i učiniti efikasnijom. Sada će na jednom mestu biti podaci koji će u svakom trenutku biti dostupni državnim organima koji su zaduženi za sistemski odgovor terorističkim pretnjama, a to: Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo spoljnih poslova, Bezbednosno-informativna agencija, Vojnoobaveštajna agencija, Vojnobezbednosna agencija, Uprava za sprečavanje pranja novca, Republičko javno tužilaštvo, Tužilaštvo za organizovani kriminal. Ovih osam državnih organa su ključni nosioci u sprečavanju i borbi protiv terorizma. Za njihov uspešan rad neophodna je jedinstvena nacionalna baza koja će unaprediti kapacitete države za borbu protiv terorističkih pretnji, a to će suštinski povećati bezbednost građana i učiniti da se i nadalje uspešno i pravovremeno otkrivaju i sprečavaju planirane terorističke akcije. U jedinstvenoj bazi podataka biće indeksirana fizička i pravna lica, grupe ili organizacije koje su označene i stavljene na međunarodnu ili nacionalnu listu terorista, terorističkih organizacija i finansijera terorizma. Osnovna platforma nacionalne baze biće smeštena kod Bezbednosno-informativne agencije. Nacionalna baza će sadržati indeksirana lica po četiri osnova, između ostalih, iz postojećih baza nadležnih organa, što uključuje lica koja su osumnjičena, optužena ili osuđena za krivično delo terorizam i sa njim povezana krivična dela. Radi se, dakle, o osobama koje su bile u nekom vremenskom periodu osumnjičene, optužene ili osuđene za terorizam. Svi će biti indeksirani. Da vas podsetim samo, i sadašnji tzv. premijer na Kosovu Aljbin Kurti je bio među osuđenim teroristima. Tako osmišljena nacionalna baza će imati pun kapacitet da odgovori cilju zbog koga se formira, a to je efikasna razmena podataka i informacija između nadležnih organa. Podaci za nacionalne baze će biti korišćeni u svrhu sprečavanja pretnji od terorizma, blagovremenog otkrivanja i dokumentovanja terorističke aktivnosti i krivičnog gonjenja. Od posebnog značaja za efikasno suočavanje sa terorističkim pretnjama i njihovim nosiocima za očuvanje neophodne poverljivosti operativnog rada, posebno službi bezbednosti, odnosno svih državnih organa, za pravnu valjanost korišćenja podataka je zaštita podataka koja je detaljno predviđena ovim zakonom, kao i odgovornost nadležnih organa u preduzimanju mera zaštite podataka sadržanih u nacionalnoj bazi, obaveze administratora, kao i nadzor i kontrola. Ubeđeni smo da će usvajanje i primena ovog zakona značajno unaprediti kapacitete naše države da se suprotstavi terorističkim pretnjama, da podigne sposobnosti sistema bezbednosti da pravovremeno odgovori i uspešno sprovodi borbu protiv terorizma. Ovim zakonom Republika Srbija će uspostaviti jedinstven pravni okvir u ovoj oblasti, realizovati planirane aktivnosti u Akcionom planu za Pregovaračko poglavlje 24 – pravda, sloboda i bezbednost za pristupanje Republike Srbije Evropskoj uniji. Istovremeno, ovaj zakon je doprineo Srbiji obezbeđivanju regionalne i globalne bezbednosti. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Drecunu. Prelazimo na listu narodnih poslanika prema prijavama za reč. Prvi na listi je narodni poslanik Vlada Zagrađanin. Izvolite.
Poštovani predsedavajući Narodne skupštine, uvažena gospođa ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas se na dnevnom redu, između ostalog, nalazi i Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, za koji smatramo da je izuzetno važan jer će unaprediti razmenu podataka i informacija između državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma, čime će se dodatno poboljšati celokupni sistem nacionalne bezbednosti Republike Srbije. Terorizam danas predstavlja najveću bezbedonosnu pretnju na globalnom nivou. Do izbijanja pendemije izazvane korona virusom reč terorizam predstavljala je najfrekventniji termin u međunarodnim odnosima. Pojava korona virusa je na jedan period zaustavila terorističke akcije širom sveta. Na žalost krajem prošle godine na prostoru evropskog kontinenta dogodilo se nekoliko terorističkih napada, ali svakako treba obratiti pažnju na posledice pandemije u periodu koji tek dolazi. Potencijala ekonomska kriza koja može uslediti nakon završetka pandemije može predstavljati okidač i razlog terorističkih napada, kako terorističkih, tako i ekstremnih desničarskih grupa jer siromaštvo i oskudica dodatno povećavaju rizik od radikalizacije. Antipandemijske mere su u izvesnoj meri usporile odnosno sprečile brojne terorističke napade. Zabrana međudržavnog kretanja, granične kontrole, kao i zatvaranje aerodroma privremeno su sprečile regrutacije novih terorista i delovanje postojećih terorističkih grupa. Međutim, otvorio se prostor za druge vrste terorističkih napada, kao što su zloupotrebe digitalnih tehnologija, sajber napadi i bio terorizam. U današnje vreme velikih promena i bezbedonosnih rizika i izazove efikasan rad svih institucija koje su u sistemu bezbednosti, kao i njihova međusobna saradnja od vitalnog su značaja za zaštitu države i nacionalne bezbednosti. Naša zemlja se geografski nalazi u izuzetno nestabilnom regionu, koja je na žalost pogodna za razvoj različitih vidova terorizma, separatizma, verskog i etničkog ekstremizma. Prema obaveštajnim podacima na teritoriji Kosova i Metohije zabeležen je veliki broj terorističkih ćelija i osoba koje su ratovale na prostoru Siriji. Takođe, na prostoru BiH postoji veliki broj džihadista koji su se vratili sa ratišta, tako da oni ne samo da predstavljaju opasnost za Srbiju, već i za čitav region i Evropu. Zato je za Republiku Srbiju prioritet stvaranje efikasnog sistema u borbi protiv svih vidova terorizma. Jedan važan iskorak je upravo i ovaj zakon, koji ne samo što unapređuje saradnju sa svim bezbednosnim institucijama, već na bolji način pozicionira našu zemlju u kolektivnom sistemu bezbednosti, posebno uzimajući u obzir činjenicu da mali broj zemalja u Evropi ima nacionalnu bazu podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Podsetio bih i na veliki bezbedonosni izazov sa kojim smo se kao država i narod suočili, a to je migrantska kriza. Kroz našu zemlju je u migrantskom talasu prošlo gotovo milion ljudi, ali je država i u ovom slučaju pokazala da je spremna da na adekvatan način rukovodi krizom, štiteći pre svega nacionalnu bezbednost, ali i uvažavajući sva načela zaštite ljudskih prava. Srbija je tokom migrantske krize uspešno sarađivala sa zemljama u regionu i u celoj Evropi. Konstantno vršila procenu ugroženosti od terorizma, razmenjivala obaveštajne podatke sa svim obaveštajnim strukturama drugih evropskih država i time sprečila da se u migrantskom talasu dogode neka teška krivična dela. Upravo zbog svega ovoga ja koristim priliku da sa ovog mesta pohvalim sve pripadnike bezbednosnih snaga koji na odgovaran i profesionalan način, često rizikujući svoj život, brane i štite suverenitet i teritorijalni integritet Republike Srbije, kao i bezbednost svih građana naše zemlje. Donošenjem ovog zakona zajednički se sa ostatkom sveta štitimo od terorizma, tako što boljim povezivanjem i saradnjom dobijamo mogućnost prepoznavanja i prevencije opasnosti. Pružanjem adekvatnih informacija pravovremeno se mogu otkloniti rizici, sprečiti napadi i sačuvati životi. Ovaj zakon je potpuno usklađen i sa Strategijom nacionalne bezbednosti iz 2017. godine koja je predvidela strategijske ciljeve za izradu nacionalne baze za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Ti ciljevi su pre svega, prevencija terorizma, otklanjanje terorističkih pretnji, gonjenje terorista i efikasan odgovor našeg sistema bezbednosti na eventualni teroristički napad. Bezbedonosna politika ima veoma važnu ulogu u zaštiti svih građana, ali isto tako ima važnu ulogu i u međunarodnim odnosima. Zbog toga svaka država koja pretenduje da bude sigurna i zaštićena treba da ulaže u svoj bezbedonosni sistem, a ovakav zakon upravo ide u tom pravcu. U nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma će se naći sve osobe koje su imale dodira sa terorističkim ćelijama, a ne samo oni koji su krivično gonjeni, što će omogućiti bolji uvid nadležnih organa, koji će takođe imati mogućnost da unose podatke. Pored saradnje sa UN od kojih ćemo dobiti jedan broj podataka, Republika Srbija donošenjem ovog zakona nastavlja i produbljuje saradnju i sa drugim međunarodnim organizacijama iz oblasti bezbednosti, kao što su Interpol i Evropol. Ovakva saradnja svakako svrstava Srbiju u rang razvijenih evropskih zemalja, a posebno uzimajući u obzir i činjenicu da je uspostavljanje ovakve nacionalne baze podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma i obaveza u skladu sa Akcionim planom za pregovaračko Poglavlje 24 – pravda, sloboda i bezbednost. Na ovaj način Srbija svakako učvršćuje svoju poziciju značajnog faktora stabilnosti u regionu i pouzdanog partnera u međunarodnim odnosima kroz integraciju u evropski i globalni bezbedonosni sistem. Na kraju, posle jučerašnje odluke Haškog tribunala, da osudi na doživotnu robiju Ratka Mladića, pročitaću poruku generala Ratka Mladića koju je uputio nakon presude: „Molim moj najmili narod da ne brine, pobedu sam odneo u ratu koji to boli one koji su me danas osudili. Nisu me danas zlotvori osudili na doživotnu robiju, već na večnu ljubav i odanost mog naroda prema meni. Živeću dok ima srpskog naroda. Čuvajte mi Republiku Srpsku“. Zbog svega navedenog poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati kako ovaj zakon tako i ostale zakone koji su na dnevnom redu ove sednice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodinu Zagrađaninu. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, neću glasati protiv ovog zakona, iako sam koristio, da se tako prijavim, zato što moram ovaj Poslovnik da poštujem koji mi ne daje neka veliki manevar za razgovor na temu. Zakon je dobar i potreban je i u skladu je sa vremenom i u suštini predlagač kada iznosi jedan ovakav zakona, naravno, pokazuje njegovo najbolje lice, kao i vi koji kao vladajuća većina to podržavati. Mi iz opozicije treba da ukažemo na neke stvari koje su nam sumnjive, možda problematične, pa u tom smislu ću se ja pozabaviti samo sa dve teme koje sam našao u ovom zakonu i koje možda mogu da budu problem. Jedna je to što, recimo, u članu 2. stav 1. tačka 2. na temi – podatak je informacija, nisam mnogo upoznat obaveštajnom literaturom, ali koliko ja znam, podatak je obaveštenje koje nije provereno, a informacija je obaveštenje koje je provereno iz najmanje dva nezavisna izvora i kao takvo je potvrđeno. U nacionalnoj bazi za borbu i sprečavanje terorizma mi možemo dobiti podatke koji nisu potvrđeni i onda ako to povežemo sa članom 6. gde se govori o indeksiranim licima, stavom 2. gde imate kod priče o tome koja su to indeksirana lica koja imaju veze sa terorizmom, imate između ostalog i deo gde kaže – ili lica koja na drugi način podržavaju terorizam. Znate, u našoj opozicionoj javnosti, pošto mi imamo jedan problematičan animozitet prema našim obaveštajnim službama još iz vremena borbe protiv komunističkog sistema, opoziciona javnost je stalno razvijala taj animozitet i strah da ovakvi neprovereni podaci i da se naše bezbednosne strukture služe informacijama koje nisu od suštinskog značaja za bezbednost naše zemlje, ali jesu moguće da se koriste u političkim obračunima između vlasti i opozicije. U tom smislu, ako imate podatak koji u smislu obaveštajnog semantičkog određenja šta je to podatak a šta je informacija, ako ostavite tu mogućnost da to nije precizno nego da podatak može da bude neproverena izjava ili činjenica ili obaveštenje o nekom čoveku da samo podržava terorizam, tu postoji mogućnost da se zloupotrebljavaju ovakve stvari. Naravno, bez obzira što sam pomenuo to da mi imamo kao opoziciona javnost jedan animozitet i nepoverenje u naše bezbednosne strukture, što ja mislim da nije dobro i da moramo s vremenom da shvatimo da, kao što je vrhunskim britanskim piscima u Drugom svetskom ratu bilo čast da rade za svoje obaveštajne strukture, tako i mi, bez obzira da li pripadamo vlasti ili opoziciji, moramo da podržavamo naše obaveštajne strukture iz razloga patriotizma. Hoću da vam skrenem pažnju da, recimo, SAD kroz patriotski akt koji su donele početkom ovog veka, su strašno zloupotrebljavale termin terorizma u proganjanju svojih disidenata i političkih protivnika, tako da u tom smislu mislim da ovo treba pojasniti, da se ne desi da se otvori mali prostor za neke zloupotrebe. Druga stvar koju mislim da takođe ovde treba skrenuti pažnju jeste to da se nacionalna baza poverava BIA a ona kao agencija, kao i VOA, kao i vojno-bezbednosna agencija, je suviše upletena u ovu materiju da bi imala određenu distancu koju treba da ima prema svim tim podacima i onda postoji mogućnost jedne vrste monopolizacije od strane BIA tih podataka. Po nekoj strukturi, s obzirom da je tužilaštvo to kod kojih i jedna i druga i treća agencija dolaze kada treba da sprovode neke akcije, možda bi bilo bolje da je predviđeno da se nacionalna baza drži kod tužilaštva. Sa druge strane, ja razumem i zašto je ovo urađeno, zato što na osnovu poslednjih iskustava zadnjih godina u radu BIA, koja je pokazala veliku uspešnost u ispunjavanju nekih patriotskih zadataka i borbe protiv nekih kriminalnih grupa, ona je stekla poverenje naše trenutne vlasti i stekla je poverenje i zato što je na nju lakše uticati od strane naših centara i institucija nego kroz tužilaštvo. Jer, kao što smo na prethodnom zasedanju imali razvlašćivanje Skupštine od uticaja na izbor sudija i tužilaca, tako znamo isto dobro da, recimo, američka ambasada dosta utiče na naša tužilaštva i na naše sudove i da je možda iz tog razloga BIA povereno ovo, zato što se jednostavno ima veće poverenje u BIA nego u ove strukture. Lično mislim da većina ljudi i u tužilaštvu i u sudstvu i u BIA izuzetno korektno, pošteno i patriotski radi svoj zadatak. Ali, imali smo primere ljudi koji to nisu tako radili i zato razumem zašto ste ovo ovako uradili, ali opet bih skrenuo pažnju na to da kada donosimo neke zakone, mi moramo da razmišljamo sistemski, pa i kad jednom sredimo stanje u tužilaštvima, mislim da je mnogo bolje da tužilaštvo bude to koje će voditi ovu bazu, a ne jedna od agencija, bez obzira koliko imam poverenja u BIA. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Glišiću. Sledeći po spisku je narodni poslanik Milenko Jovanov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, poštovana ministarka, najpre želim da vam čestitam na pripremi u kojoj ste juče učestvovali pred obraćanje predsednika na Savetu bezbednosti UN, jer je Srbija juče pokazala da na jedan staložen i odmeren način može da prenese ono što su naši stavovi, da nedvosmisleno pokaže da smo i te kako svesni toga da neki ljudi u međunarodnoj zajednici, najblaže rečeno, imaju dvostruke aršine, da smo svesni da se neke poruke vrlo jasno šalju, pa i jučerašnja sednica Saveta bezbednosti nije slučajno održana baš u danu kada je izrečena ova drugostepena presuda generalu Mladiću, ali da smo, sa druge strane, svesni svoje pozicije, svesni toga da Srbija mora da ide dalje, da nastavi da se razvija, što svakako ne znači da treba da ćuti dok je gaze i da nema pravo da iskaže svoj stav. Mislim da je mera sa kojom je predsednik govorio i suština onoga što je rekao, a budući da ste i vi učestvovali u pripremi svega toga, bila upravo ono što Srbiju danas i čini onakvom kakvom jeste, uspešnom zemljom koja ume da se izbori za ono što su njeni interesi. Sa druge strane, ja sam danas želeo da govorim o nekim drugim temama koje su na dnevnom redu, pre svega o ovim ugovorima vezanim za "Srbijagas". Srbiji je potreban jak "Srbijagas" i to uopšte nije sporno. Srbiji je potrebna gasifikacija, ni to nije sporno. Ali, kada govorimo o tome, a vidim da puno entuzijasta ima koji govore o toj zelenoj energiji, koji govore o zameni nekih sistema za grejanje koje smo ranije imali, prosto treba da znaju da to što se nešto gasifikuje ne znači da će građani da se priključe na gas ili da će da koriste gas u svojim domaćinstvima. Kikinda, grad iz kojeg dolazim, sve je gasifikovano, jel tako, gospodine Bajatoviću, apsolutno sve je gasifikovano a ne greju se svi na gas. Od cene zavisi da li će se ljudi grejati ili neće, ili će koristiti neko drugo gorivo i u tom kontekstu treba razmišljati. Građani to vrlo dobro izračunaju kad počne grejna sezona. Izračuna koliko će da greje kvadrata, koliko košta gas, koliko košta drvo, koliko košta ugalj i onda u skladu sa tim se dalje i ponaša. Ako hoćemo u tom pravcu da razmišljamo i ako je gasifikacija tema i ako nam je u interesu da dođemo do velikog broja domaćinstava koji koriste gas, koji jeste najčistiji i najjednostavniji energent za grejanje, onda moramo da razmišljamo i o ceni koja će biti mnogo prihvatljivija za građane u odnosu na sve druge energente. To je jedna stvar. Druga stvar, Srbiji je potreban jak "Srbijagas", iz prostog razloga što "Srbijagas", imaju određene kompanije koje je preuzeo na žalost za dug, kao što su recimo u gradu, iz koga dolazim, kompanija " Toza Marković", i MSK Kikinda. MSK Kikinda funkcioniše dobro, pre svega, predsedniku Vučiću, koji dok nije došao u tu fabriku, ta fabrika nije radila, a što se tiče fabrike "Toza Marković", ja prosto ne znam, verovatno ste vi gospođo Popović, donekle nadležni za temu fabrike "Toza Marković", mislim da ni ministarka ni potpredsednica Vlade, ministarka energetike, i potpredsednica Vlade, ne bi bila u potpunosti nadležna i pitanje je koliko bi bila nadležna ministarka privrede, ali recimo da bi ministar policije bio i te kako nadležan, takođe pored vas, jer ono što se događalo u fabrici Toza Marković je blago rečeno užas, i ja sam zahvalan menadžmentu "Srbijagasa", što je oterao menadžment koji je pre toga i sam doveo. Ovo govorim, pre svega, zbog brige za 550 radnika koji rade u toj fabrici, i to su ljudi koji rade teške fizičke poslove, koji ne zarađuju basnoslovno velike plate i visoke plate. Jako mi je stalo kao i celom gradu, a o Kikindi govorim, da ova fabrika nastavi da funkcioniše, da nastavi da radi. Ja ne smatram sebe preterano pametnim, ali ne znam koliko da sam glup, i dalje ne bih mogao da shvatim kako može fabrika koja svoju sirovinu uzima na 500 metara od peći koju peče tu istu sirovinu, a sirovina je glina, da napravi dug samo za gas od 8,5 miliona evra, da li je tako gospodine Bajatoviću? Ta fabrika, da budem potpuno iskren, nije u sjajnoj situaciji, još od njene privatizacije kada su upravo radnici prodavali akcije na berzi, zbog neke male razlike u ceni, izabrali su investitora koji je to zadužio do svakog kvadratnog centimetra, ali posle toga, umesto oporavka i umesto ekspanzije koja je bila najavljena, mi smo došli do toga da je fabrika u teškoj situaciji, da se radnici brinu za svoja radna mesta , a da ljudi iz menadžmenta, to su danas investitori koji grade zgrade po Kikindi i Zrenjaninu. Zato kažem da bi bilo interesantno i vi, ali i gospodin Vulin da se pozabavi time šta se događalo u fabrici „Toza Marković“ u Kikindi. Još jednom kažem, veoma je važno da ta fabrika nastavi da radi, jer Kikinda nema fabriku koja je u ovom trenutku spremna da prihvati 550 ljudi koji ostanu bez posla. Nadam se i verujem da će „Srbijagas“, kao i do sada, pomoći toj fabrici da nastavi da funkcioniše i žao mi je što ovaj potez koji je sada povučen nije povučen ranije, jer mislim da bismo neke stvari izbegli i da bismo neke stvari predupredili. S druge strane, znam da je donet Akcioni plan za privatizaciju i ove kompanije, između ostalih, i ja jedino na šta mogu da apelujem i da molim jeste da onaj ko sutra bude bio zainteresovan ili pozvan da učestvuje u privatizaciji te kompanije ili da kupu tu kompaniju bude neko ko je iz branše. Dosta je bilo onih koji pre podne prodaju peciva u pekari ili džins na pijaci, a popodne kupuju fabrike koje su građani i radnici stvarali desetinama godina. Te trange-frange, tašna-mašna firme su nam i dokusurile ekonomiju. Dakle, da dođe neko ko je iz branše, ko će da razvija dalje tu kompaniju, a ta kompanija je bila, a nadam se da će i biti ponos Kikinde. Na kraju, da završim sa pričom o Zelenoj agendi koja, kada je upravo gasifikacija u pitanju, vrlo često bude spomenuta. Mi se nalazimo, faktički, na kraju vremena koje je trajalo negde od devedesetih godina, u kome je oblast ljudskih prava podignuta na pijedestal do te mere da je bilo opravdanje za sankcije, za ratove, za uništavanje čitavih zemalja, za uništavanje čitavih regiona. Dovoljno je bilo reći da se u nekoj zemlji krše ljudska prava, da to kaže neko ko je sebe ovlastio da je vlastan da proceni da li se ljudska prava krše ili ne, a onda se na tu zemlju sruči drvlje i kamenje većeg dela međunarodnog poretka u zemlji gde se ta zemlja disciplinuje, ne vodeći se pritom mnogo računa ni o tome šta je istina, a ni o tome ni šta je tradicija i nasleđe te zemlje. Mislim da smo na isteku te ere i da ulazimo u novu eru koja će se zvati era Zelene agende. O tome je govorio i predsednik Republike nekoliko puta. Ako pogledate objektivno, ako se u nekoj zemlji u okruženju krše ljudska prava nije to nešto što dotiče građane neke susedne zemlje i zato je taj pokret intervencionistički u svetu i imao toliko protivnika među intelektualcima i među slobodnim građanima, istinski slobodnim građanima, ne ovim liberalno slobodnim, kako oni sebe vole da zovu, a u stvari su vrlo čvrsto indoktrinirani jednom novom doktrinom kojoj komunizam nije ni do članaka, ali kada imate ekološko zagađenje vi ne možete da kažete da nešto što se dešava hiljadama kilometara daleko od vaše zemlje nema veze i u odnosu na vašu zemlju, jer klima i klimatske promene i sve ostalo pokazuje da svaki žitelj planete zemlje, svaka država na planeti utiče na ovaj ili na onaj način kada je u pitanju ekologija. Upravo zato je opasna ta agenda koja se priprema, jer će ona sa većim legitimitetom, uslovno rečeno, jer suština pokazuje da je nešto drugo motiv, a ne zaista borba za ljudska prava onda ili zaista borba za ekologiju danas, ali sa deklarativno većim legitimitetom praviti izlete po svetu, uvoditi disciplinu kod onih koji nisu disciplinovani, praviti svetski poredak onako kako nekom drugom odgovara, itd. Upravo u tom kontekstu Srbija treba da se pripremi na izazove koji joj predstoje. Ako pogledate ovih dana šta je ono što rade neke stranke bivšeg režima, onda ćete videti da se one i te kako kreću već po toj političkoj liniji i u skladu sa tom agendom. Da li je to način da se obuzda Kina, ja sam suviše mali i nebitan da bih o tome raspravljao i razgovarao. Činjenica je da kineska ekonomija pretiče mnoge svetske ekonomije, činjenica je da kad je kineska ekonomija u pitanju više ne važe liberalni zakoni tržišta, slobode, protoka, ljudi, roba, kapitala, itd. nego važe sankcije, važe neke druge stvari, ali mi je isto tako vrlo indikativno ono što se dešava u našoj zemlji, a dešava se to da je od strane bivšeg režima svaka investicija koja potiče iz Kine bila napadnuta. Imate jednu situaciju u jednoj pokrajini, severnoj Pokrajini, da u dva grada se grade dve fabrike koje su dobile istovetne dozvole za koje važe istovetna pravila, da obe prave gume i da se ispred jedne stalno nešto mitinguje, a da za drugu retko ko i zna i neko će reći da je to slučajno. Namerno neću da spominjem ovu drugu fabriku, ni koja je, ni čija je, iz prostog razloga što ti ljudi nisu krivi za to, ali je ovde očigledno da se ta agenda u Srbiji već primenjuje i u tom kontekstu moramo da budemo pripremljeni i moramo da pripremimo adekvatan odgovor. Naravno da svako od nas želi da živi u zdravoj životnoj sredini, naravno da svako od nas želi da udiše čist vazduh i naravno da svako od nas želi da pije čistu vodu. To ništa nije sporno, ali, s druge strane, neće biti da je za proteklih 10 godina, od kada je na vlasti SNS, jednu divnu zelenu zemlju u kojoj nije bilo ni divljih deponija, u kojoj nije bilo ni zagađenih reka, ni zagađenog vazduh, zagadila baš ova vlast. Neće biti da su oni koji su bili pre nas na vlasti i oni koji su upravljali Srbijom ostavljali iza sebe zemaljski raj. Možda je, eventualno, vazduh bio bolji, jer su zatvorili sve fabrike koje su u Srbiji radile, ali ako biramo između toga da ljudi rade i da imaju od čega da žive i Zelene agende, kako je oni gledaju, jer je to lažna briga za ekologiju, kao što im je bila lažna briga za sve ostalo, onda treba i građane da pitamo šta oni o tome misle. Zato me raduje i najava referenduma koju je predsednik najavio. Naravno, ja ću glasati za ove zakone koji se tiču i terorizma, posebno ovog dela koji se tiče daljeg razvoja gasifikacije u Srbiji i jačanja, uveren sam, „Srbijagasa“, u nadi da će i „Srbijagas“ u periodu koji je pred nama pokazati snagu i odlučnost kada su u pitanju ove manje kompanije koje su njegov sastavni deo, da i te fabrike i ti radnici budu zadovoljni i budu sigurni da će svojoj deci na sto moći da donesu hleb, jer to je ono što su zaslužili svojim radom i to je ono što zarade svakog dana u tim fabrikama. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Jovanovu. Sledeći je prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite,
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Imali ste prilike čuti da će poslanici Stranke pravde i pomirenja podržati ova zakonska rešenja, jer smo duboko uvereni da je ono što se čini na ovome putu jako važno, preko potrebno i neophodno kako bismo se što bolje osigurali protiv svih izazova bezbednosnog tipa koji prete i našem društvu i našoj državi. Iz tog razloga i, naravno, znajući da je naše područje, područje Balkana, i kroz istoriju i u svakom drugom smislu veliki potencijal razvoja, tako da to uvek bude izazov onima koji su zadojeni bolešću i mržnjom da izazovu određene probleme, preko nam je potrebno da imamo jednu ovakvu bazu, a ne zato što to traži EU, već zato što je to, pre svega, naše opredeljenje da budemo u tom pravcu lideri celom regionu kako bismo jednostavno predupredili sve ono što potencijalno može biti rizično po građane i po društvo u celini. Terorizam i teroristički poduhvati jesu rezultati bolesnih umova, bilo da su oni pojedinačni, bilo da su organizovani i oni moraju biti tako i tretirani. To je nešto sa čime se susrećemo u celoj istoriji kod svih kultura i civilizacija i gde je, u stvari, prednost jednog društva, jednog sistema u tome koliko je pripravan da odgovori na takve vrste izazova. Ovaj put i ova strategija jeste pravac u kome dajemo snažan odgovor da smo spremni da u potpunosti odgovorimo svakoj vrsti izazova ove vrste u našem društvu, i da, naravno, u tom smislu, svi građani Republike Srbije budu bezbedniji i da ovo bude prostor koji će, zahvaljujući toj bezbedonosnoj proceni biti prostor dolazaka, biti prostor investicija, biti prostor koji će osigurati jedan povoljan ambijent za svakog ko želi miran, dostojanstven život za sebe, za svoju porodicu i naravno, mogućnosti za poslovna ulaganja u onome smislu da njegovo ulaganje bude sigurno, bezbedno i da donosi onu korist, one benefite koji su zacrtani njihovim planovima i programima. S tim u vezi, jako je važno da imamo ovakvu vrstu baze, jako je važno da ona bude pravično i na dobar način profilirana i da bude od svake vrste pomoći svim onim strukturama koje se bore da vidljivim i nevidljivim procesima zaštite i osiguraju bezbedan, miran san svim građanima Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, gospodinu Fehratoviću. Sledeća po spisku je Sanja Jeftić Branković. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, ministarka sa saradnicima, ovlašćeni predstavnik SDPS kolega Bačevac u svom izlaganju izneo je stav naše političke grupe u pogledu Zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, i u tom smislu ću se u svom izlaganju osvrnuti na preostale tri tačke dnevnog reda, a koje su međusobno povezane i odnose se na garancije koje daje Republika Srbija, a koje su neophodne za realizaciju ugovora kojim se kreditira gasifikacija Borskog, Zaječarskog, Kolubarskog okruga, kao i izgradnju gasovoda Leskovac-Vranje. Počeću od juga, imajući u vidu to da dolazim iz ovog dela Srbije. Gasovod je u grad Leskovac stigao još pre 13 godina i na njega je do sada priključeno nekoliko velikih industrijskih kompanija. Pre nekoliko dana gradsko veće ovog grada donelo je odluku o pristupanju izradi programa gasifikaciji grada za period 2021-2025. godine, i tim navedenim programom je planirano širenje gasovodne mreže i stvaranje uslova za priključenje svih onih domaćinstava koja žele da uđu ovaj sistem, a na teritoriji samog grada Leskovca. Dakle, ovim planom predviđeno je da se ceo grad Leskovac gasifikuje do 2025. godine. Cilj jedne ovakve odluke jeste da gas kao energent bude ekonomski prilagođen svakom potrošaču, jer omogućava s jedne strane regulaciju potrošnje, tako da stigne do svakog domaćinstva, ali i privrednog subjekta sa druge strane. U tom kontekstu, u narednom periodu, prema informacijama kojima raspolažem, biće uloženo preko 32 miliona, i to je značajno ne samo za grad Leskovac, već dalje za Vranje i za Vladičin Han. To praktično znači da završetkom izgradnje razvodnog gasovoda Leskovac-Vranje, sa pripadajućim glavnim merno-regulacionim stanicama, stvorićemo uslove za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima, ali ujedno i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na taj distributivni sistem. Ukratko ću se osvrnuti na izveštaj Agencije za zaštitu životne sredine, u kome se navodu da najveći stepen zagađenja vazduha upravo potiče od termoelektrana u kojima se koristi ugalj, ali i od individualnih ložišta. Mi smo o tome u Narodnoj skupštini do sada dosta puta razgovarali, ali imajući u vidu značaj ove teme, kao i povezanost sa ovim o čemu danas govorimo, mislim da na njega treba stalno i podsećati. Mi znamo da se Srbija sprema da do 2025. godine poveća korišćenje energije iz obnovljivih izvora na čak 27%, ali i da otvori nove površinske kopove za ugalj. Takođe, znamo da EU planira da najkasnije do 2050. godine ugasi sve termoelektrane na ugalj i tako značajno smanji zagađenje. U tom smislu, prošlogodišnje istraživanje Agencije za zaštitu životne sredine EU o posledicama zagađenja životne sredine označilo je Srbiju i nekoliko zemalja Balkana kao crne tačke u Evropi. To bi trebalo da nam bude alarm da krenemo da razmišljamo o zaštiti naše životne sredine na jedan potpuno drugačiji način. Jedan od razloga za to jeste svakako zastarelost energetskog sistema koji kod nas sada postoji. Sama ideja da treba čuvati životnu sredinu je novija od postrojenja koja mi u našoj zemlji imamo, a od kojih Srbija dobija više od polovine energije. Dakle, oko 70% električne energije koju proizvede EPS potiče upravo iz termoelektrana. To jeste proces koji počinje od uglja i završava se našim upaljenim sijalicama u domovima većine od nas. Razlog za ovako visok procenat leži u tome što je najveći deo našeg sistema za proizvodnju električne energije izgrađen u prošlom veku, kada su se zemlje najviše oslanjale na ugalj i potencijal velikih reka. U to vreme tehnologija nije bila razvijena na način kao što je to sada, a kada govorimo o proizvodnji električne energije, sunca, vetra ili drugih obnovljivih izvora i oni kao takvi nisu bili komercijalno dostupni, pa je možda razlog za korišćenje ovog energenta u to vreme imao opravdanje, što sada svakako nije slučaj. Ne smemo zanemariti ni to da se u Evropi o ekologiji na način o kome mi to sada činimo krenulo razgovarati još pre dvadesetak godina. Ovo jeste relativno novija ideja u Srbiji, ako polazimo od onih faktora koji su uticali na nemogućnost stvaranja svesti o ekologiji i njenom značaju u našoj zemlji. U Srbiji i dalje, iako to neretko priznajemo, postoji mišljenje da je struja iz uglja najjeftinija, što je verovatno posledica socio-istorijskih okolnosti u kojima se naša država nalazila godinama unazad. Pomenuću i to da je Srbija u obavezi da primeni odredbe evropske direktive o velikim ložištima i to tako da postepeno smanjuje emisije, kao i da zatvori termoelektrane koje su veliki zagađivači, a u koje u isto vreme nema ni svrhe, niti ekonomskog opravdanja ulagati. U narednih 10 do 15 godina Srbija će sigurno morati da pronađe način da izdvoji značajna sredstva za izgradnju novih gasovoda, ali i da se posveti smanjenju zagađenja vazduha, ekologiji i svim ostalim aspektima u ovom kontekstu, ali na jedan sveobuhvatniji i planirani način. Nesumnjivo je da ovakva ulaganja ekološka podrazumevaju i napore u sferi socijalne politike, a kad to kažem, mislim na neophodnost da se ljudi koji rade u okviru eksploatacije samog uglja moraju obezbediti u smislu da im se pronađe alternativni posao kojim će se baviti, jer o tome retko govorimo, a itekako je važno, i zanemarujemo da veliki broj ljudi danas zapravo u ovim postrojenjima i radi. Države u EU su ovaj ekološki problem, odnosno nazvaću je ekonomskom tranzicijom, već prošli i to je sad period koji nas očekuje u narednom periodu. Ja mislim da ćemo mi to na jedan dobro planirani način da sprovedemo u odgovarajućim rokovima. Ono što je za sada važno jeste da u Srbiji itekako postoji svest o potrebi da se ove promene dogode i to je dobar početak za našu zemlju. Još jedan od razloga više da SDPS podrži donošenje ovih zakona leži i u činjenici da je jedan od načina da se smanji korišćenje uglja prelazak na prirodni gas, odnosno energent čije sagorevanje emituje između 50% i 60% manje ugljendioksida nego termoelektrane na ugalj. Naša zemlja ima malu proizvodnju gasa i on ne zadovoljava sve potrebe tržišta i dugoročno smo prinuđeni da ga uvozimo, što činimo i sada. Zato moramo pažljivo razmatrati sve opcije u ovom pogledu, uvažavajući i političku, ali i socijalnu i ekonomsku komponentu, odnosno stranu same gasifikacije i njenog procesa. Pomenuću samo još jednu zanimljivu činjenicu, da se u Srbiji trenutno iz obnovljivih izvora energije dobija samo 20% energije. Mi se u budućnosti moramo okretati i nekim drugim obnovljivim izvorima energije i kod nas, u tom smislu, pomenula bih solarnu energiju, koja još uvek nije dovoljno iskorišćena. Mi smo pre nekih desetak godina kao razlog za slabo korišćenje solarne energije i solarnih panela imali opravdanje u smislu da ona remeti poljoprivrednu proizvodnju. Međutim, brojna svetska istraživanja i primeri pokazuju da ispod solarnih panela vrlo uspešno može da se organizuje intenzivna povrtarska proizvodnja više različitih kultura, gde paneli služe kao neka vrsta zaštite od preteranog sunčevog zračenja i padavina, tako da i ovakav izgovor više ne možemo imati uz sebe, odnosno ne sme nam služiti kao izgovor da se ne posvetimo solarnim panelima i energijom koja odatle dolazi. Dalje, još jedan bitan podatak jeste da energetski gubici u Srbiji jesu čak tri puta veći od evropskog proseka i na to smo nekoliko puta upozoravani, a prema podacima Svetske banke Srbija izgubi oko 15% energije prilikom transporta, dok je taj prosek u EU oko 5,5%. I na kraju, svaki način proizvodnje električne energije, za koji god vid se odlučimo, na neki način šteti životnoj sredini. Na nama je kao društvu da pronađemo način koji će, sa jedne strane, biti dovoljno efikasan da služi javnom interesu, ali sa druge strane da obezbedi dovoljno energije uz minimalni negativni uticaj na samu životnu sredinu. Što mi duže pronalazimo balans između dobrog i korisnog, to će duže trajati i negativne posledice po zagađenje vazduha koje imamo u našoj zemlji. Ukoliko svoj motor pronađemo u činjenici da je situacija najlošija na Balkanu i da su zemlje sa procentualno najvećim brojem smrtnih slučajeva zbog zagađenja Albanija, BiH, Crna Gora, Rumunija i Srbija i sve dok vazdušno zagađenje, zagađenje bukom, loš kvalitet vode, vazduha i izloženost hemikalijama uzrokuju čak 13% svih smrtnih slučajeva na ovom području Evrope, onda nam je jasno koliki je značaj ova tri zakona o kojima danas razgovaramo. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Sledeći narodni poslanik Slavenko Unković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, kada je u pitanju Predlog zakona o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, cilj je da se uspostavi jedinstveni pravni okvir baziran na uporednim rešenjima i pozitivnoj evropskoj praksi u ovoj oblasti. Zakon će nam omogućiti jasan i precizan način ažuriranja podataka u baze, pristupa podacima tih baza, njihovog korišćenja i zaštita, a naravno sve u skladu sa međunarodnim standardima zaštite ljudskih prava i sloboda. Državni organi nadležni za prevenciju, borbu protiv terorizma će imati efikasniju razmenu podataka čime će se podići sposobnost sistema bezbednosti naše zemlje. Nacionalna baza će sadržati podatke o fizičkim licima, pravnim licima, kao i grupama ili organizacijama. Sva lica koja su imala dodir sa terorističkim ćelijama, a ne samo oni koji su krivično gonjeni, naći se u Nacionalnoj bazi podataka. Formiranjem ove baze podataka Srbija se svrstava u bezbednosnom smislu u rang razvijenih evropskih zemalja. Jedna od strateških investicija naše države je ubrzana gasifikacija delova Srbije koji nisu pokriveni transportnim sistemima prirodnog gasa i zato je Vlada Republike Srbije dala saglasnost da se Javno preduzeće Srbijagas zaduži za 169 miliona. Trenutno je gasifikovano oko 60% teritorije Republike Srbije i to vrlo neujednačeno. Gasifikacija strateški projekat koji će pored zaštite životne sredine stvoriti uslove za privlačenje novih investitora, novih investicija u ovim delovima Srbije, jer to je osnovni uslov da bi neko investirao u ovim područjima. Zakon o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke po zaduženju Srbijagasa u iznosu od 66 miliona evra odnosi se na deo naše teritorije koja nije pokrivena transportnim sistemom prirodnog gasa. To je deo istočne Srbije koji obuhvata deo Borskog okruga i deo Zaječarskog okruga u kom živi preko 200 hiljada stanovnika. Teritorija Republike Srbije koja do kraja nije prekrivena transportnim sistemom prirodnog gasa je Pčinjski okrug. Kredit od 28 miliona evra biće upotrebljen za izgradnju razvojnog gasovoda Leskovac – Vranje koji je inače nerazvijena zona sa potrebama velikih ulaganja u prirodne aktivnosti, prevashodno kada je u pitanju dolazak stranih investicija za koje je neophodan prirodni gas kao energent. Sredstva kredita od 75 miliona evra biće upotrebljena za gasifikaciju Kolubarskog okruga, izgradnju razvojnog gasovoda Beograd – Valjevo – Loznica. Znači, država je učinila maksimalno da se smanje troškovi priključaka na gasovodnu mrežu, tako što su korigovane takse lokalnih samouprava. Velike takse su bile glavni razlog što su mnogi odustajali od priključenja na gas koji je inače najisplativiji energent na duži rok. Pored toga i Srbijagas će smanjiti svoje troškove, pa će priključak za gas koštati oko 780 evra, a moći se otplaćivati na 36 rata bez kamate. U Srbiji se na gas greje oko 300 hiljada domaćinstava, a u planu je da do kraja 2022. godine na gasovod bude priključeno oko 500 hiljada domaćinstava. Želim da podsetim da je teritorija AP Vojvodine skoro 100% gasifikovana. Balkanski tok je deo gasovoda Turski tok i u ovom momentu sva 403 kilometra magistralnog gasovoda od Zaječara do Horgoša su završena i u toku je spajanje sa gasovodom u Mađarskom. Kompresorska stanica će biti izrađena do polovine leta i tako će sve ugovorene obaveze sa naše strane biti ispunjene kako je i predviđeno. Prve količine gasa prema Mađarskoj će poteći u oktobru mesecu, a najvažnije je da je urađena diverzifikacija, odnosno uspostavljen je pravac snabdevanja od Crnog mora preko Bugarske do Srbije prema Mađarskoj. Kapacitet kraka je 15,7 milijardi kubnih metara gasa i ta količina je dovoljna da zadovolji oko 15 miliona srednjih domaćinstava. Više puta smo od rukovodstva Srbijagasa čuli da je sve urađeno u skladu sa evropskim normama. Ugrađeni su najsavremeniji uređaji, materijali, oprema i sve što je zahtevala Energetska zajednica, kako u tehničkom, tako i u komercijalnom smislu. Želim posebno da pohvalim Vladu Republike Srbije i rukovodstvo Srbijagasa, na čelu sa Dušanom Bajatovićem, što su pored svih opstrukcija zastupnika, interesa velikih zemalja i kompanija uspeli da bez velike pompe i u tišini završe ovaj projekat koji je jedan od najvećih i najznačajnijih projekata poslednjih decenija u našoj zemlji. Zbog toga će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve predložene zakone. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Justina Pupin Košćal. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, Predlog zakona o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, koji je danas na dnevnom redu, predstavlja novi pravni okvir kojim se omogućava uspostavlje jedinstvene Nacionalne baze podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Baza podataka je polazna tačka prevencije i borbe protiv terorizma na globalnom nivou, jer će se međunarodnom razmenom podataka o teroristima i terorističkim organizacijama omogućiti efikasniji globalni odgovor na sve izazove i opasnosti koje terorizam sa sobom nosi. Republika Srbija je još 2017. godine počela sa pripremom ovog zakonskog predloga kada je osnovana Radna grupa za uspostavljanje Nacionalne baze podataka za borbu protiv terorizma i kao članica UN i drugih međunarodnih organizacija, Srbija ima usaglašeno zakonodavstvo koje omogućava efikasno suprotstavljanje ovoj planetarnoj pošasti. Takođe, Srbija je potpisnik brojnih bilateralnih sporazuma u ovoj oblasti kojima se unapređuje saradnja sa drugim državama, što je od velikog značaja za organizovano suprotstavljanje terorizmu. S obzirom na činjenicu daje terorizam dinamična pojava i da se pojavljuje u novim oblicima i borba protiv njega mora ići u korak sa novim pojavnim formama. Predlog zakona koji je pred nama na veoma jasan i detaljan način uspostavlja procedure formiranja baze podataka, sadržinu podataka, pristup podacima, ali isto tako obezbeđuje i zaštitu podataka, vodeći računa kako o bezbednosnom, tako i o zaštiti ljudskih prava i sloboda uz najviše međunarodne standarde. Cilj uspostavljanja Nacionalne baze je efikasnija razmena podataka i informacija između nadležnih organa, kako na nacionalnom, tako i na međunarodnom nivou. Terorizam je fenomen koji predstavlja veliku opasnost za čovečanstvo i smatra se jednom od najvećih bezbednosnih pretnji današnjice. Terorizam je izrazito politička pojava i predstavlja složeni oblik političkog nasilja i tamo gde nema političkih ciljeva i političkih motiva ne možemo ni govoriti o terorizmu. Cilj terorista je izazivanje velikog straha, šoka, kao i privlačenje pažnje na sebe, koristeći pri tome nasilje kao metod, a građane i Vladu kao mete. Terorizam šalje poruku da niko nije siguran i da svako može biti žrtva, tako da, nažalost, danas ni jedna zemlja nije pošteđena opasnosti od terorizma. Veliki su napori koje skoro sve zemlje sveta ulažu da suzbiju terorizam, a borba protiv njega nije nimalo laka. Uspesi u borbi proti terorizma na svetskom nivou mogu se označiti kao privremeni, ali nažalost ne i kao konačni. Zašto je borba protiv terorizma tolika teška? Za to postoji više razloga. Tačnije, postoji lista od 10 razloga koji su u okviru međunarodne zajednice utvrdile vodeće zemlje za borbu protiv terorizma i na toj listi od 10 razloga, kao najvažniji razlog navodi se taj što ne postoji jedna opšte prihvaćena definicija terorizma, jer šta je za jedne terorizam za druge nije i obrnuto. Kada govorimo o terorizmu, svi mislimo da znamo šta je terorizam, a zapravo nije tako. Uočljivo je postojanje dvostrukog standarda, jer neke države koje podržavaju nečiji terorizam ne nazivaju ga terorizmom, što on zapravo jeste, već ga nazivaju oslobodilačkim pokretom. Najbolji primer za to imamo u našoj južnoj Pokrajini, dakle na KiM, tzv. OVK koja je klasična teroristička organizacija, zarad nečijih političkih interesa usmerenih u cilju otimanja dela naše teritorije, nažalost naziva se oslobodilačkom vojskom. Profesor Dragan Simonović, svetski priznati stručnjak iz oblasti terorizma, u svojoj knjizi „Terorizam“ navodi: „Po mnogo čemu sudeći, terorizam je ne samo doživljen kao globalna opasnost, već on to jeste. Šta više, može se reći da će terorizam biti sigurni pratilac i 21. veka, što će neminovno morati dovesti do utvrđivanja jedne opšte prihvaćene definicije terorizma ukoliko se hoće jedan mirniji svet, pri čemu bi bilo neophodno da ta definicija bude oslobođena od opterećenosti bilo čijim političkim interesima. Samo tako bi se na ovom planu omogućilo približavanje večnom, antičkom idealu – da politika treba da služi opštem dobru.“ Iako je borba protiv terorizma izuzetno teška, to ne znači da se protiv njega ne treba boriti. Kada je u pitanju praktični aspekt borbe protiv terorizma onda je polazna osnova upravo baza podataka o teroristima i terorističkim organizacijama. Svoju Nacionalnu bazu podataka Srbija uspostavlja upravo ovim zakonom stvarajući uslove za podizanje spremnosti svog sistema bezbednosti na viši nivo kako bi taj sistem blagovremeno i efikasno odgovorio u borbi protiv terorizma. Naravno da će Poslanička grupa SPS koja je trajno posvećena bezbednosti i jačanju pravne države u svim segmentima u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Tvrdišiću. Uvažena gospođo Popović, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, najveći broj država, da kažem, savremenog sveta zaokupljen je rešavanjem brojnih i raznovrsnih bezbednosnih izazova i pretnji, a među njima terorizam svakako predstavlja jednu od najopasnijih, s obzirom da ga karakteriše visok stepen okrutnosti i bezobzirnosti. Dosadašnja iskustva država u borbi protiv terorizma ukazuju na činjenicu da državna politika ne može u toj borbi da se oslanja samo na instrumente sile u pokušaju naravno da ga pobedi. Neophodno je sagledati i sve ostale mogućnosti za korišćenje efikasnijih instrumenata koji bi u cilju veće delotvornosti trebalo da imaju snažan, da kažem preventivan efekat kako bi se pretnja terorizmom konačno zaustavila. U skladu sa tim Republika Srbija nastoji da izgradi nacionalni bezbednosni i odbrambeni sistem kojim efikasno može zaštiti svoje vitalne vrednosti dajući nadležnim državnim organima mogućnost da u skladu sa svojim zakonskim ovlašćenjima mogućnost da blagovremeno otkrivaju, prate, dokumentuju, sprečavaju i procesiraju konačno sve terorističke aktivnosti, usmerene prema Republici Srbiji i njenim građanima. Ovo što bih napomenuo je da i do sada saradnja svih državnih aktera po ovom pitanju bila na najvišem mogućem nivou. Međutim, ovim Predlogom zakona, dakle Predlogom zakona o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma, mi nadležnim organima dajemo još jedan alat, tako reći još jednu mogućnost da se na bolji i efikasniji način bore sa navedenim problemom. Stvaranjem jedinstvene baze podataka o licima, bilo da su u pitanju pravna lica, fizička lica, grupe ili organizacije koje su označene kao terorističke ili se bave finansiranjem terorizma, omogućuje daleko brže i efikasnije identifikovanje lica i organizacija koje su direktno povezane sa terorizmom, naročito imajući u vidu da će navedena baza podataka sadržati lica sa lista označenih lica UN i drugih međunarodnih organizacija, kao i iz postojećih baza nadležnih organa uspostavljenih u skladu sa zakonodavstvom Republike Srbije. Naime, Nacionalna baza sastoji se od osnovne platforme koja je smeštena kod BIA i pojedinačnih servisa za pristup osnovnih platformi. Kao predsednik Odbora za odbranu i unutrašnje poslove smatram da će uvođenje ovakve, da kažem, jedinstvene Nacionalne baze podataka značajno doprineti zaštiti nacionalne bezbednosti, ali i bezbednosti svih građana Republike Srbije, što je i cilj koji ćemo ovim zakonom postići. Takođe iskoristio bih priliku da istaknem i značaj međunarodne saradnje, gde je zahvaljujući politiku koju vodi Vlada Republika Srbija prepoznata kao stabilan i pouzdan partner, kao zemlja koja veoma ozbiljno shvata borbu protiv ove grupe pošasti. Uz nadu da u Srbiji nikada nećemo biti svedoci terorističkih napada, kao što su napadi na zgrade Svetskog trgovinskog centra u SAD ili napada na Redakciju Lista „Šarli Ebdo“ zaključio bih ovaj deo svog izlaganja jednim citatom – „ Svako ko uništi jedan život kao da je uništio ceo svet, a svako ko spase jedan život kao da je spasio ceo svet“. Prema tome, ako na ovaj način uspemo da spasimo makar i jedan ljudski život sav naš trud imaće u toliko više smisla. Ne mogu, gospođo ministre, u svom obraćanju da se ne osvrnem na ono što je obeležilo jučerašnji dan, a to je nastavak politike koja za cilj ima da se Srbi prikažu kao jedini krivci za sve što se dešavalo na prostoru bivše Jugoslavije, da ispadnemo jedini odgovorni za sve zločine koji su se desili i ponovilo se ono što je već decenijama na snazi, a to je tužna činjenica da za nas Srbe, za srpski narod, a naročito za srpske žrtve nema pravde, a pogotovo nema u Hagu. Još jednom se pokazalo da je u pitanju politička institucija sa isključivo političkim motivima da se u Hagu sudi samo Srbima. Evo kako to izgleda. Optuženih Srba pred Haškim tribunalom je 109, što je 68% od svih lica kojima je potvrđena optužnica. Dakle, Bošnjaka je devet, Hrvata 34, Makedonaca dva i Albanaca sedam. Još gore je kada je reč o osuđenima i o tom odnosu. Srba je osuđeno 65 uključujući i jučerašnju sramnu presudu, Bošnjaka pet, Hrvata 18, Makedonaca jedan, Albanaca dva. Evo kako to izgleda, dame i gospodo – spisak osuđenih Srba u Haškom tribunalu – Ljubiša Beara, pukovnik Vojske Republike Srpske – doživotna robija, preminuo je 2017. godine, Stanislav Galić, general Vojske Republike Srpske – doživotna robija, Milan Luki, komandant paravojne formacije – doživotna robija, Ratko Mladi, general Vojske Republike Srpske – doživotna robija, Zdravko Tolimić, general Vojske Republike Srpske – doživotna robija, preminuo je 2016. godine, Radovan Karadžić, predsednik Republike Srpske – doživotna robija, ukupno sedam doživotnih robija, Goran Jelisić – 40 godina, Milomir Stakić, predsednik SO Prijedor, ratni predsednik – 40 godina, Radislav Krstić, general Vojske Republike Srpske – 35 godina, Milan Martić, predsednik Republike Srpske Krajine – 35 godina, Drago Nikolić, pukovnik Vojske Republike Srpske – 35 godina, on je preminuo, Radoslav Brđanin, potpredsednik Vlade Republike Srpske – 30 godina, Dragomir Milošević, general Vojske Republike Srpske – 29 godina, Dragoljub Kunarac – 28 godina, Sredoje Lukić – 27 godina, Zoran Žigić – 25 godina, Nebojša Pavković, general Vojske Jugoslavije – 22 godine, Mićo Stanišić, ministar unutrašnjih poslova Republike Srpske – 22 godine, Stojan Žukljanin, načelnik Centra za službe bezbednosti u Banja Luci – 22 godine, Radomir Kovač, zamenik komandira Vojne policije Republike Srpske – 20 godina, Momčilo Krajišnik, predsednik Narodne skupštine Republike Srpske – 20 godina, nažalost preminuo je prošle godine, Sreten Lukić, general Policije Srbije – 20 godina, Milan Mrkšić, general JNA – 20 godina, preminuo 2015. godine, Dragan Nikolić Jenki, komandant logora – 20 godina, Momir Nikolić, pukovnik Vojske Republike Srpske – 20 godina, Mlađo Radić, policajac Republike Srpske – 20 godina, Duško Tadić, stražar – 20 godina, Vlastimir Đorđević, general Policije Srbije – 18 godina, Radivoje Miletić, general Vojske Republike Srpske – 18 godina, Ranko Ćešić, policajac Republike Srpske – 18 godina, Nikola Šajinović, potpredsednik Vlade SRJ – 18 godina, Ljubomir Borovčanin – 17 godina, Darko Mrđa – 17 godina, Dragan Obrenović – 17 godina, Mitar Vasiljević – 15 godina, Dragan Zelenović Zelja – 15 godina, Milorad Krlejelac – 15 godina, Dragoljub Ojdanić, ministar odbrane SRJ – 15 godina, Duško Sikirica – 15 godina, Blagoje Simić – 15 godina, Vladimir Lazarević, general Vojske Jugoslavije – 14 godina, Milan Babić, predsednik Republike Srpske Krajine – 13 godina, Vinko Pandurović – 13 godina, Zoran Vuković – 12 godina, Biljana Plavšić, predsednica Republike Srpske – 11 godina, Miroslav Deronjić – 10 godina, Stevan Todorović – 10 godina. Vojislav Šešelj, predsednik SRS 10 godina, Veselin Šljivančanin, major JNA 10 godina, Dragan Jokić devet godina, Predrag Banović osam godina, Miroslav Tadić osam godina, Pavle Strugar sedam i po godina, Miodrag Jokić sedam godina, Miroslav Kvočka sedam godina, Milojica Kos šest godina, Simo Zarić šest godina, Damir Došen pet godina, Milan Gvero pet godina, Dragoljub Prcač pet godina, Milan Simić pet godina, Dražen Jordemović pet godina, Dragan Kolundžija tri godine. Ukupno sedam doživotnih kazni i 967 i po godina zatvora, dobili su Srbi u Haškom tribunalu. Kada se tome doda i broj godina zatvora, koje su dobili takođe Srbi, ali čiji procesu su bili transferisani pravosuđu BiH, a njih je devet ukupno, da ne čitam sada, onda je taj broj mnogo, mnogo veći. Možemo tome da dodamo i optužene koji su preminuli pre okončanja procesa, pa nisu pravosnažno osuđeni, Goran Borovnica, Slavko Dokmanović, Simo Drljača, Đorđe Đukić, Dragan Gagović, Janko Janjić-Tuta, Nikica Janjić, dr Milan Kovačević, Slobodan Miljković-Lugar, Slobodan Milošević, Željko Ražnjatović-Arkan, Vlajko Stojiljković, Momir Talić, Goran Hadžić. I ako tome dodamo, a mnogi od njih su ubijeni od snaga SFORA u Bosni, ako se sećate, iako njima dodamo još dva procesa koja su u toku, dakle, Franko Simatović i Jovica Stanišić, gde je naloženo ponovno suđenje, onda dolazimo do celokupne slike kada je reč o odnosu Haškog tribunala prema Srbima. I danas, nakon svega trpimo iste pritiske kao država, istu nepravdu kao narod, i svedoci smo sa kakvim pritiscima se suočava i predsednik države Aleksandar Vučić. Poslednji u nizu tih pritisaka je jedan čist politički pritisak da izručimo funkcionere SRS Vjericu Radetu i Petra Jojića, iako oni nisu optuženi ni za kakav zločin, već je u pitanju optužba za nepoštovanje suda. I ne mogu da se ne osvrnem kada već govorimo o ovome i na odnos, da kažem nekih iz Srbije, kada je reč o Haškom tribunalu, kada je reč o presudama srpskog naroda i prosto je neshvatljivo ponašanje nekih medija u Srbiji i nekih pojedinaca koji su se juče bukvalno radovali, bukvalno radovali i seirili nad sramnom presudom Haškog tribunala. I nije ni malo slučajno da su u pitanju isti oni mediji i isti oni pojedinci koji svakodnevnu kampanju vode protiv Aleksandra Vučića i SNS. Svaki dan, na svaku temu i po svakom pitanju, vode organizovanu kampanju, a ja bih rekao i to „hajku“ protiv predsednika države. I želim da skrenem pažnju javnosti da će, da kažem sasvim sigurno, da će se ti pritisci o kojima sam govorio i napadi na predsednika države Aleksandra Vučića u narednom periodu pojačavati, zato što dokazano vodi državotvornu politiku, zato što vodi odgovornu politiku i ponajviše, zato što vodi politiku zaštite srpskih nacionalnih interesa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Markoviću, što nas je podsetio na ove potresne činjenice koje ne smemo zaboraviti nikada. Sledeća po spisku je narodna poslanica Misala Pramenković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovana ministrice sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set jako važnih zakonskih rešenja iz dve do duše različite oblasti, pitanje gasifikacije, odnosno Predloga zakona kojima se daje podrška bankama u pogledu obezbeđivanja sredstava za gasifikaciju, odnosno činjenicu da će jedan deo zemlje dobiti i unaprediti mrežu gasovoda, svakako podržavamo, uz nastojanje, nadu i potrebu da spomenem da su obećanja Vlade u smeru da će i ostali deo zemlje koji zapravo nema rešenje pitanje gasovoda biti obuhvaćeno vrlo brzo. Tako da u svakom smislu, pogledu energetske efikasnosti, u pogledu konkretno olakšavajućih okolnosti i zahteva života ljudi, svakako da je ovaj set zakona jako značajan i podržaćemo ga. Sa druge strane, pitanje Predloga zakona o nacionalnoj bazi podataka u borbi protiv terorizma je jako važno. Sa ovim zakonom se na neki način zaokružuje set zakonskih rešenja koji će u mnogome borbu protiv terorizma učiniti efikasnijom, budući da znamo da je terorizam globalno zlo, globalna pretnja s kojom se čovečanstvo konstantno suočava. Istina, u različitim periodima je različito i prezentovano i definisano, samo sam uticaj i prisustvo terorizma, ali ono što možemo reči je da terorizam kao vid nasilja usmeren prema bilo kome je nešto što zaista treba osuditi, što ni po koju cenu ne sme biti opravdano ni na koji način. Sa druge strane, uvaženi akademik Zukorlić, lider naše stranke je govorio u svom obraćanju u potrebi da se neke stvari jasno diferenciraju u pogledu da kažemo tog ligvinstičog jezičkog pristupa, pa tako imamo vrlo često, doduše na globalnom nivou kovanicu tipa islamski terorizam gde treba jasno ukazati da je terorizam kao pretnja globalnom miru ne spojiv sa bilo kojom religijom, posebno monoteističkom, rekla bih, a posebno sa Islamom, kao takvim koji zapravo i predstavlja sam po sebi mir i zaštitu apsolutnog prava. Tako je značajno da i u pogledu domaće javnosti u medijima, u javnom diskursu se ovakvi propusti ne smeju dešavati. Zbog čega? Upravo zato što kroz medije, ako hoćemo i kroz sistem obrazovanja moramo generacije učiti o tome da je terorizam pretnja, zlo i da nema svoje ime, prezime, religiju, pokret, već da je to isključiva odrednica i odabir pojedinca. U tom smislu ćemo svest građana, nadam se podići na veći nivo. U tom smislu bih spomenula događaj koji se desio pre dva, tri dana kada je cela jedna muslimanska porodica u Kanadi ubijena samo zato što su bili Muslimani, da je upravo premijer Kanade izjavio da se radio o isključivo terorističkom činu. Dakle, samo zajedno udruženi možemo biti efikasni u borbi protiv terorizma i na taj način je jako važno odvojiti određene stvari od nekih imenitelja koji ne pripadaju. Hvala.
Hvala. Reč ima Nenad Filipović. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarka sa saradnicima, tri predloga zakona o davanju garancije Republike Srbije za kredite radi gasifikacije određenih okruga, izgradnja razvodnih gasovoda o kojima će se Skupština izjasniti je sigurno korak napred naše zemlje i što se tiče energetske stabilnosti i ekološkog unapređenja. Podsetio bih vas da smo pre mesec dana ovde u Skupštini raspravljali o energetskoj efikasnosti, o obnovljivim izvorima energije, o zaštiti životne sredine kao paradigme savremenog sveta, o fosilnim gorivima i njihovom uticaju na tu istu životnu sredinu. Jedno od fosilnih goriva je i prirodni gas. Sada imamo na izgled nekakav apsurd, pre mesec dana smo govorili o neophodnosti smanjenja upotrebe fosilnih goriva i što brži prelaz na tzv. zelenu energiju, a sada govorimo opet o upotrebi fosilnog goriva. Ako pogledamo koje prednosti ima prirodni gas u odnosu na druga fosilna goriva, onda možda ovaj na izgled apsurd bude jasniji. Naime, prednost prirodnog gasa su višestruke. Prvo ekonomski je veoma prihvatljiv, niski troškovi eksploatacije, nema troškova skladištenja, vrlo visok stepen iskorišćenja, naročito ako se koriste kondezacioni kotlovi, najniža emisija ugljendioksida u odnosu na sva ostala fosilna goriva, nema čađi prilikom sagorevanja, dakle nema zagađenja i jednostavnost korišćenja. Druga bitna stvar, pošto su u ovim predlozima zakona govori o kreditima, svaki kredit koji se uzima treba na kraju biti ekonomski isplativ, a ovde se ekonomska isplativost vidi u više pravaca. Prvi pravac je smanjenje emisije ugljendioksida. Malopre sam spomenuo da prirodni gas ima najmanju emisiju ugljendioksida u odnosu na sva ostala fosilna goriva. Cena emitovanja ugljendioksida u EU je samo u poslednjih godinu dana porasla 140% i sada oko 55 evra po toni emitovanog ugljendioksida. Naravno i zemlje koje nisu u EU će se u jednom trenutku suočiti sa tom činjenicom da će morati na neki način plaćati to emitovanje ili kroz neku taksu ili kroz izvoz robe ka EU, tako da je to i naša neminovnost, a na ovaj način ćemo velika sredstva uštedeti kroz umanjenje emitovanju ugljendioksida. Drugi pravac je privlačenje novih investicija, jer upotrebom prirodnog gasa u mnogome se smanjuje proizvodna cena, ta područja gde ima gasa postaju atraktivnija za nove investitore, a to znači otvaranje novih radnih mesta. U Srbiji prirodni gas se najviše upotrebljava u Vojvodini, Beogradu i delovima centralne Srbije. Jagodina je dobar primer gasifikovanog rada iz centralne Srbije gde imamo prirodni gas razveden do svakog sela, a što se tiče privlačenja novih investicija tu nije potrebno ništa reći, jer to je postalo paradigma od kada je predsednik JS Dragan Marković Palma preuzeo vođenje grada. Treći pravac je energetska stabilnost koja nastaje kao posledica rasterećenja energetskog sistema, a na koji utiče gasna stabilnost sa diversifikacijom gasnih ruta. Naravno, jedan od uslova je da bi ovi krediti bili ekonomski isplativi jeste da se što veći broj domaćinstva priključi na ovaj sistem. Zato treba izvršiti dobru edukaciju građana kako bi dobili što podrobnije informacije o gasu kao energentu. Ne samo edukacija, već i uslovi moraju biti takvi koji će biti i ekonomski prihvatljivi za većinu domaćinstva, jer ako imate domaćinstvo koje je priključeno na gas bez adekvatne izolacije samog objekta, sa neefikasnom stolarijom, sa pećima koje imaju niski stepen iskorišćenje energije, dakle, domaćinstvo tj. objekat koji veoma gubi toplotnu energiju koji god energent da koristi on će mu biti skup. Ali, to će biti antikampanja protiv koje se posle teško boriti. Zato treba vršiti edukaciju da ulaganje u infrastrukturu na duže vreme donosi siguran dobitak da se daju određene povlastice domaćinstvima, smanje cene priključka i sl. Jer, ako pogledamo ekološku situaciju u gradovima, zagađenje životne sredine u gradovima u velikoj meri zavisi od individualnih ložišta pojedinačnih kuća. Na ovaj način kada bi ta ložišta bila na gas i ekološka situacija, tj. zagađenost vazduha u gradovima, bi se smanjila. Lokalne samouprave će takođe imati velike benefite od gasifikacije, jer prelaskom lokalnih toplana na gas rešavaju se mnogi energetski i ekološki problemi. Grad Leskovac je skoro završio dva pravca gasifikacije u samom gradu, a najavljuju se i gasifiakcije industrijske zone koja se kod nas zove zelena zona, koja će na taj način postati još atraktivnija za nove investicije. Napomenuo bih da je samo pre par meseci leskovačka toplana dobila 18 miliona dinara od Ministarstva za zaštitu životne sredine za rekonstrukciju kotlarnice koja prelazi na gas, tako da to u Leskovcu ide u dobrom pravcu. Pravac razvodnog gasovoda od Leskovca ka Vranju imaće veoma veliki pozitivan uticaj za razvoj dela juga Srbije tj. za ceo Pčinjski okrug. Naravno ovakvi infrastrukturni projekti nisu trenutni već ostaju za buduće generacije, a njihov značaj za industriju i građanstvo u narednih par decenija će biti izuzetan i zato će poslanička grupa JS ove predloge zakona podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Uvaženi predstavnici Vlade Republike Srbije, poštovane kolege, dragi građani, danas govorimo o nekoliko predloga zakona i prvi među njima je Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Pored zakona, na dnevnom redu su i tri zakona o davanju garancija Republike Srbije za zaduživanje „Srbijagasa“ kod domaćih banaka radi realizacije tri strateška energetska i infrastrukturna projekta iz sektora gasifikacije Srbije. Uprkos činjenici da su o prvom predlogu zakona govorili i moje uvažene kolege i ovlašćeni predstavnik, Đorđe Milićević i kolega Vladan Zagrađanin, Justina Pupin, ja ću se ipak osvrnuti delom ponovo na ovaj zakon. Odnosi se na bazu podataka o teroristima i terorističkim organizacijama i ne bi bilo prirodno da prećutim to pod okolnostima da dolazim sa KiM gde smo najbolje, čini mi se, osetili posledice dejstava terorističke organizacije UČK, pa i mnogih njihovih prethodnika od početka 20. veka. Da podsetim srpsku javnost pre svega da je UČK na međunarodnom nivou najpre od strane UN Rezolucijom 19-60 iz 1998. godine, a potom i od strane američkih vlasti, tačnije Stejt departmenta 2001. godine proglašena terorističkom organizacijom. Nije stoga neprirodno moje očekivanje da će ova organizacija koja i dan danas terorističkim metodama želi da otcepi deo teritorije Republike Srbije biti u našem nacionalnom registru, odnosno u nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje terorizma i borbu protiv terorizma, jer je najvažnije kod ovakvih dokumenata najpre početi iz svog dvorišta. Žalosno je što u dvorištu imamo to što imamo, ali je realnost takva kakva jeste. Osvrnuću se i na diskusije kolega pre mene, pre svega kolege Ace Markovića, koji nas je podsetio i pomogao nam da nekako lakše podnesemo taj jučerašnji dan. Zašto se vraćam na tu temu? Zato što je jako važno u srpskom parlamentu, naročito danas, reći kolika je nepravda bila pred očima celog sveta sinoć. Ja, govoreći na ovaj način, ne ulazim u odluke sudskog veća i u njihove presude. Ja govorim o svemu onome što smo prateći sednicu Saveta bezbednosti UN imali prilike da sinoć čujemo. Ja govorim o reakcijama koje su usledile nakon diskusije predsednika Republike. Ja govorim o izjavama zvaničnika susednih država nakon presude. Ja govorim o jednoj sve jasnijoj slici Srbije koja zaista teži pomirenju i sve jasnijoj slici svih oko nas kojima ne pada na pamet da tu ispruženu ruku prihvate. Niko ne može da kaže da u toku jednog rata nema žrtava. Niko ne može da kaže da žrtava nije bilo, da nije bilo strašnih zločina koji su se desili i to je rat sam po sebi. Ono što mora da se kaže, to je da ta težnja da se 30 godina unazad svi zločini pripišu isključivo Srbima ne posustaje, i to smo sinoć imali prilike nažalost da čujemo i kod obraćanja predstavnika Hrvatske i kod, moram naglasiti, nelegitimnog predstavnika BiH, pošto koliko ja shvatam i koliko sam ispratila, a dobro sam ispratila, gospodin Dodik je rekao da saglasnost Republike Srpske za učešće i predstavljanje BiH na sednici Saveta bezbednosti nije imao gospodin koji se sinoć uključio. Odgovor koji su dobili od predsednika Republike bio je državnički. Reakcije koje čujemo su, pokušavam da nađem reč, i verovatno neću uspeti da nađem adekvatnu reč koju treba izgovoriti u parlamentu Srbije, ali ono što je važno reći pre svega zbog javnosti i zbog srpskog naroda jeste da ne smemo biti demoralisani. Moramo imati svest o tome da nikada nismo bili genocidni narod, a da nažalost jučerašnji dan nije prvi dan koji nam je pokazao koliko je teško biti Srbin. Želim da verujem da takvih dana više biti neće, ali se sa druge strane plašim da hoće. Treba ostati pribran, potpuno svestan sebe, potpuno svestan svih oko nas, jer se bojim a onakvim nastupima kakav su imali sinoć samo govore o sebi, ne i o nama. Koliko je osuđenih, govorio je moj kolega Marković. Koliko je oslobođenih? E, to hoću da govorim. Nonsens je u činjenici da je isti taj tribunal oslobodio i Ramuša Haradinaja i Nasera Orića i Gotovinu. Sud koji je formiran od strane pre svega SAD, da bi uspostavio pravdu i pomirenje, kako je govoreno kada je formiran, doneo je sve, samo ne pravdu i pomirenje. Doneo je selektivnu pravdu, osuđene isključivo Srbe i nikakvo pomirenje, nego samo raspirivanje tih razlika, čak i jednom ovakvom odlukom. Da sam, nažalost, u pravu pročitaćete do kraja dana. Ko god sebe smatra iole važnim, bitnim, nebitnim, kako god, dozvolio je sebi luksuz da posle presude Ratku Mladiću i on se zapljune i kaže nešto ružno o Srbiji ili nas podseti koliki smo zločinci. Ponosna sam ja i na svoju Srbiju i na svoj srpski narod i na nastup Republike Srbije i njenog predsednika na sednici Saveta bezbednosti UN sinoć i na sve nas koji se nismo upecali u tu jeftinu zamku tračarenja preko plota, svojstveno za onako dokone seoske žene. Mi smo država koja ide napred, tako smo odlučili, rešeni da budemo članice Evrope, iako Evropa u odnosu na nas i na naše komšije često ima dvostruke aršine, promeniće oni svoje stavove kada malo racionalnije i čistijih naočara pogledaju na Zapadni Balkan. Zato ćemo mi danas, osim ovog važnog zakona, doneti i tri garancije države za kredite kojima će se „Srbijagas“, istina je, zadužiti, ali su u pitanju projekti regionalne gasifikacije i to nije malo. Četiri okruga, to je nastavak pre svega onoga o čemu pričamo, tj. strateškog opredeljenja Srbije da obezbedi trajne i ekološke energente pre svega, što je s jedne strane put ka jačanju energetske stabilnosti i bezbednosti, a sa druge strane obezbeđenje stabilnog i ekonomičnog snabdevanja građana i privrede prirodnim gasom kao energentom. Šta je važno? Za realizaciju ova tri projekta sredstva se obezbeđuju iz zajmova „Srbijagasa“, to je tačno, i to dva zajma kod OTP banke Srbija a.d. Novi Sad i jedan zajam kod banke „Inteza“ a.d. Beograd. Ove zajmove koje će „Srbijagas“ koristiti za gasifikaciju navedenih okruga kontragarancije daje Republika Srbija, čime se potvrđuje pre svega nacionalni, odnosno državni značaj ovih projekata koje je „Srbijagas“ dodatno uvrstio u svoj program poslovanje iz predloga Vlade Republike Srbije. Važno je, svojstveno tome, reći da su u pitanju razvojni, a ne potrošački zajmovi. Benefit od gasifikacije navedenih okruga imaće u fazi izgradnje privreda Srbije koja će učestovati u realizaciji ovih projekata, a znamo da projekti infrastrukturnog tipa pokreću mnoge grane privrede i zapošljavaju značajan broj radnika različitih profila. Dakle, gasifikacija po ovim projektima će uticati na privredni rast i zapošljavanje, a ovo su dragoceni projekti koji će uticati i na ukupnu revitalizaciju privrede, okruga, odnosno na smanjenje regionalnih razlika. Na kraju je važno takođe istaći da su svi zajmovi o kojima danas razgovaramo usklađeni sa Zakonom o javnom dugu Republike Srbije i Zakonom o budžetu. Ističe vreme koje je predviđeno za poslaničku grupu Socijalističke partije Srbije, inače bi se imalo mnogo toga reći. Osim onoga što su naglasile moje kolege, a to je da ćemo u danu za glasanje podržati sve predložene predloge zakona, ja ću zaista završiti svoju diskusiju sa još jednim apelom, a to je da nikako ne ostanemo pod utiskom svih onih malicioznih koji bi da jučerašnji dan i jedan gorak ukus koji svi nosio u ustima predstave kao neku svoju istorijsku pobedu. Treba se setiti onoga što Srbija jeste, a Srbija je zemlja svih svojih građana, bez razlike kojoj naciji, narodu i veri pripadaju. Neće porušiti našu opredeljenost da ipak pacifistički gledamo na sve njih, ali ne mogu očekivati ni da smo zaboravili Jasenovac, ni zločine pre Jasenovca, ni zločince posle Jasenovca, bez razlike gde su se dogodili. Jedino što mi nećemo, mi nećemo sići na onaj nivo sa kog oni pokušavaju da optuže ceo srpski narod i državu Srbiju. Šta je Haški tribunal sam po sebi? Odgovor će dati istorija. Ja sam ekonomista, ali gotovo da mogu da tvrdim da će u budućnosti to biti primer loše prakse i nepravde nad jednim malim narodom koji je branio Evropu i ničim nije zaslužio da mu u 21. veku Evropa, koju je branio u Prvom svetskom ratu, odgovori na ovaj način. Bilo kako bilo, niti se radi o celoj Evropi, niti svi misle isto, sačekaćemo vreme kada će glasniji biti oni koji razumeju šta je pravda i ljubav među ljudima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica Adrijana Pupovac. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, na prvom mestu cenjene građanke i građani Republike Srbije, pred nama su tri seta važnih zakona o davanju garancije Republike Srbije radi gasifikacije Borskog i Zaječarskog upravnog okruga. Građani trebaju da znaju da su na inicijativu predsednika Srbije Aleksandra Vučića prilikom planiranja investicionih aktivnosti Srbijagasa za ovu godinu uvaženi zaključci osnivača Vlade Republike Srbije o potrebi gasifikacije pomenutih okruga. S obzirom da se radi o strateškom neophodnom infrastrukturnom projektu, pored ekonomske opravdanosti gasifikacije, postoje i ekološke prednosti. Bor je grad u kome se nalazi jedan od najvećih rudnika bakra i zlata u Evropi, u kome se zahvaljujući našem predsedniku i kineskim partnerima nastavilo rudarenje, a ne pravljenje nogara i sađenje kikirikija, kakva je bila zamisao u vreme demokratske vlasti, s obzirom da su od 22 preduzeća koja su bila u sastavu Rudarsko-topioničarskog basena Bor 19 prodali u bescenje i ostavili samo tri. Od 22 hiljade radnika u RTB-u ostalo je da radi samo pet hiljada zaposlenih. Moram govoriti sve ovo, moram podsećati moje Borane i Majdanpekčane šta su od naših gradova uradili isti oni koji sada žele da se vrate na vlast. Sadašnji značaj rudnika i Kompanije Srbije Ziđin pokazuje i činjenica da su zahvaljujući uspešnoj politici Aleksandra Vučića i međunarodnoj saradnji zadržana radna mesta i da danas Kompanija Srbija Ziđin ima još 1200 novozaposlenih. Prosečna neto zarada zaposlenih u kompaniji iznosi 94.000 dinara, što je iznad republičkog proseka. Da od rudarskog basena zavisi egzistencija mnogih porodica govori i činjenica da je kompanija sa brojnim lokalnim kooperantima ugovorila poslovnu saradnju u oblasti inžnjerskog projektovanja građevinarstva, tehničkih usluga, pa tako više od polovine stanovništva u Boru i Majdanpeku ima direktnu, ali i indirektnu korist od kompanije. Korist od poslovanja kompanija nemaju samo stanovnici Borskog upravnog okruga, već i cela država, s obzirom na to da je kompanija prošle godine u budžet Republike Srbije uplatila 46,3 miliona američkih dolara. Kada govorimo o zaštiti životne sredine i o prednostima današnjeg zakona, moram napomenuti i to da su se prethodne vlasti do dolaska Aleksandra Vučića borile da naša privreda i ekonomija izumru. Demokrate nisu bile u stanju ni da je sahrane kako treba, zato što su otpadne materije morali da sačuvaju, skladište, a oni ni to nisu umeli da urade. U Borskom i Zaječarskom okrugu živi preko 200.000 ljudi. Bor ima, za razliku od Zaječara, više solitera nego kuća i oko 11.000 stanova. Gasifikacijom Borskog i Zaječarskog okruga, izgradnjom razvodnog gasovoda sa pripajajućim glavnim merno-regulacionim stanicama, stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasova u svim naseljima i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kao jeftinijeg, jednostavnog za upotrebu, a što je za građane Bora, grada koji je najveći industrijski centar energetske potrošnje, i za našu decu najbitnije – ekološki prihvatljivijeg goriva, zahvaljujući kome će se, sa jedne strane, smanjiti štetna emisija gasova iz industrije, tako da će kiseonik oko nas biti čistiji, dok će, sa druge strane, korišćenje prirodnog gasa, kao goriva, u značajnoj meri rasteretiti i elektroenergetski kapacitet. Dolazak gasa u gradskoj toplani, ali i energani „Ziđina“ zamenio bi 70.000 tona uglja godišnje, što znači – čistije nebo, čistiji vazduh. Zameniće i 10.000 metara kubnih bukovog drveta. Isključiće se potrošnja bukovih oblica koje služe za proces redukcije u topionici i samim tim doći će do pojeftinjenja procesa. Pored ekonomskih i ekoloških benefita kineske kompanije i stanovništva Borskog i Zaječarskog upravnog okruga, početak gasifikacije bi trebalo da pokrene niz potpuno novih investicija, projekata i drugih poslovnih aktivnosti na prostoru istočne Srbije i da omogući dodatnu revitalizaciju ovog prostora. Što se tiče geopolitičkog interesa gasovoda, gasovod je projekat koji je potreban za dalju integraciju Srbije u Evropsku uniju. Predstavlja jako važnu interkonekciju i sponu kako sa Evropom, tako i sa istokom, s obzirom da će predstavljati stabilnost snabdevanja potrošača „plavim energentom“ iz Rusije. Predstavljaće i alternativni pravac za snabdevanje gasom. Do sada je stizao samo iz pravca Ukrajine, a sada će stizati iz pravca Bugarske. Naplaćivanje tranzita i prenos gasa kroz našu zemlju na zapad uticaće i na našu ekonomiju, a najveći deo gasa će biti isporučivan za Mađarsku, Slovačku i Austriju, upravo preko naše zemlje. Sve govori da je Srbija od jedne uništene, ponižene zemlje, dolaskom Aleksandra Vučića postala ne samo lider, već i stub stabilnosti u regionu, ali i u svetu, jer ovaj projekat upravo pokazuje ne samo čelično prijateljstvo Srbije i Kine, već i odličnu međunarodnu saradnju sa Ruskom Federacijom, ali i sa Evropskom unijom i ostalim zemljama sveta, upravo iz razloga što gasovod može da isporučuje gas u oba pravca. Kakvog državnika imaju građani Republike Srbije govori i činjenica da naš predsednik, i pored svih multilateralnih i bilateralnih sporazuma, u oblasti međunarodne saradnje brine i o meštanima sela, tako da će i najudaljenije selo u istočnoj Srbiji, selo Metovnica, zahvaljujući njegovoj intervenciji i odličnim odnosima sa kineskom kompanijom „Srbija Ziđin“, posle gotovo pola veka dobiti vodu, dok će zahvaljujući gasifikaciji pored grada i sva sela, znači, svako domaćinstvo od Borskog do Zaječarskog okruga, imati uštede, jer ćemo biti potrošači najjeftinijeg, ali i najčistijeg gasa iz Rusije. Ono u šta duboko verujem, to je da meštani sela Metovnice, Krivelja, Slatine, Oštrelja, ali i ostalih, kao i građani Borskog upravnog okruga mogu da budu sigurni jedino u našeg predsednika, jedino u Aleksandra Vučića. Zato što ima sluha da čuje, ali i da vidi šta našim građanima nedostaje i da će shodno njihovim potrebama, kao dokazani odličan strateg, donositi najbolje odluke. Hvala predsedniku na podršci da selo Metovnica konačno dobije vodu, ali i na brizi o svim usputnim selima od Borskog do Zaječarskog okruga. Zato ću u danu za glasanje, sa svojim kolegama iz poslaničke grupe „Aleksandar Vučić“ podržati predloge zakona kojima ćemo otvoriti nove ekonomske stranice za uspešniju budućnost nas i naše dece. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Sada vas, saglasno članu 27. i članu 87, obaveštavam da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Takođe, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Hvala vam još jednom.
Dame i gospodo, da počnemo. Ministarka će uskoro ući. Docent dr Mihailo Jokić ima reč. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovana gospodo, želim, zbog građana Valjeva, da kažem da je gas koji će Kolubarski okrug dobiti mnogo bitan i odlučujući kada je u pitanju dalji razvoj grada Valjeva, jer ugovor koji smo potpisali sa nemačkom kompanijom „Bizerba“, u ugovoru stoji da grad mora obezbediti gas. Sama ta činjenica govori da je sad ovo što mi danas donosimo, o čemu mi danas odlučujemo, mnogo važno i mnogo bitno za grad Valjevo, naravno, i za ostale fabrike, za ostala preduzeća je gas rešenje, umesto mazuta, umesto čvrstog goriva. Nova fabrika koju očekujemo da dobijemo, takođe, iz Nemačke, znači, da to bude sporazum sa Nemcima, takođe jedan od uslova je da u Valjevu imamo gas, u industrijskoj zoni. Tako da, te dve činjenice dovoljno govore koliko je to bitno za Valjevo, za zapošljavanje, a ja da se ne ponavljam, ove firme nemačke koje dolaze će zaposliti visokostručni kadar, visokoobrazovani kadar. Valjevu je potrebno da oni koji završe tehničke fakultete, državne fakultete, da se vraćaju u Valjevo. Ako se oni, koji su otišli da završe te tehničke fakultete, ne budu vraćali u Valjevo, od Valjeva neće biti ništa, nema daljeg i budućeg razvoja. Drugi problem koji rešavamo sa gasom jeste grejanje. Grejanje je bolna tačka Valjeva. Mi imamo toplanu koja pokriva negde između 10% i 15% grejne površine. Većina korisnika, odnosno onih koji se greju, greju se na mazut, na čvrsto govorio, na ugalj, koji je lošeg kvaliteta, koji ekološki uništava okolinu. Uslovi življenja u Valjevu su sve teži, naročito zimi. Nama je problem, i to sam rekao jednom, da ponovim, problem je „Krušik“, „Krušik“ se greje na mazut. Dolaskom gasa, mi ćemo taj problem rešiti. Očekujemo, naravno, da će se i drugi prikačiti, odnosno priključiti na gas i da će, naravno, grejanje biti jeftinije, da će se mreža proširiti. Mi imamo dugačku mrežu, ali imamo malo korisnika. Vruća voda kruži po Valjevu, a nema korisnika. Zašto? Zato što je bila visoka cena priključka. Možda nije lepo da govorim u prvom licu jednine, ali ja sam kao opozicionar, kada su neki koji možda nikada više neće biti na vlasti bili, oni su postavili visoke uslove za priključak i naravno da se građani nisu mogli priključiti. Normalno, vruća voda ide kroz Valjevo, a nigde nema korisnika. Ovim će se, znači gasom će se i taj problem rešiti. Ekološki problem je veliki, znači, nećemo rešiti sve, ali delimično ćemo rešiti problem, jer čestice ove PM 10 i PM 2,5 su u koncentraciji koja je nekoliko puta veća nego što je to dozvoljeno. Zato, da bi se ljudi vraćali, da bi želeli, da bi voleli da žive u Valjevu, mora se popraviti ta klima, a ona će se delimično popraviti sa gasom. Mislim da u ovim, što kaže, uslovima, Valjevo dobija najviše, maksimalno dobija i da će Valjevo doživeti preporod, jer Valjevo je dugo, dugo bilo, što kaže, u stagnaciji i nadam se da će se to zaustaviti. Sad nešto da kažem i ja o Ratku Mladiću, šta ja mislim. Pazite, Haški tribunal je osnovan da kazni Srbe. Lično ja nisam ni očekivao da će ta kazna biti promenjena. Oni su to uradili da bi nas kaznili. Takav je odnos bio u svetu. Ali, postavlja se jedno drugo pitanje. Ja bih postavio pitanje onima koji žele da dođu na vlast, recimo, Borisu Tadiću. Pa, zar nije mogao taj general Mladić da ode u Hag, ako je morao, da ne otvaramo tu raspravu, da ode kao general, u generalskoj uniformi? Ja imam sliku ispred svojih očiju, otišao je u kačketu, u radničkom odelu, bez dijagnoze, neki kažu i gladan. To je sramota. To govori o onima koji su bili na vlasti. Moramo mi uvek poći malo i od sebe. Nismo mogli da zaustavimo, Amerika je bila dominantna, nije bilo ravnoteže, radili su šta su hteli itd, ali smo mogli generala Mladića smestiti na VMA da bude 10, 15 dana, da se oporavi, da mu se uspostavi dijagnoza, da mu se daju lekovi, da ga onda obučemo, da u generalskoj uniformi izađe i ode u Hag. To je naša krivica. To ja ne mogu zaboraviti, a vi kako hoćete. Toliko. Hvala.
Hvala. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući, poštovana ministarka sa saradnicima, kolege poslanici i poslanici, poštovani građani Republike Srbije. Poslanička grupa Aleksandar Vučić – zajedno za našu decu nema dileme kada su u pitanju predlozi zakona koji su danas na dnevnom redu. Naravno da ćemo predložene zakone prihvatiti, pre svega iz razloga što se prvi zakon odnosi na formiranje nacionalne baze podataka u cilju sprečavanja i borbe protiv terorizma, terorizma kao globalnog problema, terorizma kao problema protiv koga se jedino može boriti ako su sve institucije unutar jedne države, ali i između država povezane sa zajedničkim ciljem da se radi na otkrivanju, prepoznavanju i sankcionisanju onih koji se terorizmom bave. Takođe, poslanička grupa Aleksandar Vučić – za našu decu nema dilemu ni kada su u pitanju drugi zakoni, a odnose se na potvrđivanje ugovora o kreditu za gasifikaciju opština i to istočnoj Srbiji, južnoj Srbiji i u zapadnoj Srbiji. Ono što moram da istaknem to je da je upravo ova ideja o gasifikaciji kompletne Srbije potekla od predsednika Republike Aleksandra Vučića. On je 1. januara ove godine otvorio Balkansi tok. Time su se stekli uslovi da svi građani Republike Srbije dođu do gasa kao jeftinijeg i kao ekološki isplativijeg energenta. Ono što je značajno za Republiku Srbiju, za bolji život građana Republike Srbije to je da će gasifikacijom doći i do novih investicija, a nove investicije za sobom povlače nove fabrike i nova radna mesta. Znači gasifikacija jeste apsolutno u skladu sa daljim ekonomskim napretkom Srbije, a ekonomski napredak koji je do sada postigla Srbija zahvaljujući odgovornoj politici Aleksandra Vučića, ali i kompletne Vlade je za divljenje i na tome čestitaju svi, kako u EU, tako i u čitavom svetu. Ono što želim sada da istaknem to je impresivno obraćanje sinoć predsednika Republike Aleksandra Vučića Savetu bezbednosti. I na to impresivno obraćanje našeg predsednika Republike mi smo ponosni zato što je Aleksandar Vučić prvi put državnički, argumentovano, precizno i jasno izneo sve one stavove koje Republika Srbija ima u odnosu na Haški tribunal, u odnosu na suđenje, u odnosu na presudu Ratku Mladiću, u odnosu na neizručenje u slučaju u predmetu Jojić-Radeta. Aleksandar Vučić je državnik koji je prvi posle Drugog svetskog rata imao hrabrosti da Savetu UN jasno i glasno kaže da mi poštujemo mehanizam Haškog tribunala, da je politika naše države politika mira, politika stabilnosti, ali naravno da Republika Srbija nikada neće da pristane na ponižavanje. Ponižavanje Republike Srbije upravo je obeležio čitav period vladavine od 2000. do 2012. godine žutog tajkunskog i pljačkaškog preduzeća. Na svu sreću, zahvaljujući volji građana i zahvaljujući veri građana u politiku Aleksandra Vučića tome je već 2012. godine došao kraj. Predsednik Republike Aleksandar Vučić, naoružan naravno, sem državnim odnosom prema svojoj zemlji i svojim građanima i ogromnim pravničkim znanjem, imao je dve jasne poruke. Jedna poruka odnosila se na Savet UN istakavši da smo mi sve obaveze prema Hagu ispunili, da izručenje u predmetu Jojić-Radeta nije u skladu sa međunarodnim pravom, da osuđujemo sve zločine, ali da niko nije osudio zločine koji su nad Srbima vršeni, a vršeni su mnogi zločini. Takođe, druga njegova poruka odnosila se, kao ozbiljnog državnika i bila je upućena građanima Republike Srbije. Citiraću tu poruku Aleksandra Vučića građanima Srbije: „Glavu gore, ni Srbija ni srpski narod nisu osuđeni. Na nama je da radimo još marljivije i otvaramo fabrike, zarad, naravno i naše budućnosti i zarad naše dece.“ Moram da istaknem da prvi državnik koji je progovorio o jasenovačkim žrtvama, o genocidu nad srpskim narodom koji se desio za vreme Drugog svetskog rata na području fašističke nezavisne države Hrvatske jeste upravo Aleksandar Vučić. Na području nezavisne države Hrvatske od 1941. do 1945. godine nalazili su se koncentracioni logori za decu i ubijeno je više desetina hiljada dece. O tome niko nije govorio, verovatno iz razloga da se nekome ne bi zamerali. O tome je prvi progovorio Aleksandar Vučić i naravno, podržao i snimanje filma „Dara iz Jasenovca“, kao jedno svedočanstvo o strašnom stradanju našeg naroda i to od staraca, pa do dede u kolevkama u Drugom svetskom ratu. Da su stradala i deca u kolevkama, na području nezavisne države Hrvatske, u Jasenovcu, govori i podatak da je sa područja Podkozorja, na primer iz Donje Dubice, prvi vojnik stasao tek posle 20 godina i ispraćen u vojsku, jer su upravo ustaše i koljači ubijali sve što je srpsko od starca do dece u kolevkama. Da li je iko progovorio do Aleksandra Vučića, o strahovitom zločinu, zločinačkoj akciji, u Hrvatskoj koja se desila u akciji „Oluja“, kada je proterana sa svojih vekovnih ognjišta 250 hiljada ljudi, valjda samo zato što imaju srpska imena i prezimena. O tome niko nikada nije govorio, do Aleksandra Vučića, o tome je izgleda, moralo da se ćuti. Naš cilj je da idemo u budućnost, da čvrsto stojimo u sadašnjosti, da gradimo put kako bi naša deca živela bolje, ali naš zadatak je da otvoreno govorimo o svim onim stradanjima koja su se dešavala našem narodu, ne zato da bi se nekome svetili, već zato da se oni više ne bi nikada ponovili. Ko je govorio o zločinačkoj akciji, Nato bombardovanja, nazvana „Milosrdni anđeo“, kada je 78 dana, zločinački bombardovana naša zemlja. Dakle, 78 dana zločinački je bombardovana Srbija i tada smo bili zajednica Srbija i Crna Gora, i za to vreme, svakog dana na području Republike Srbije, stradalo je jedno dete. „Nevidljivi“ iz aviona, ubijali su našu decu i to se desilo i sa Milicom Rakić, devojčicom od 3 godine, koja je bila na noši. Ubijena je verovatno zato što je imala srpsko ime i prezime. Ono što hoću da istaknem, a što je naveo predsednik Republike, Aleksandar Vučić, da mi sve zločine osuđujemo, da je za nas i jedan zločin i ubistvo jednog čoveka, veliko i za nas je to za osudu, i mi izražavamo iskreno saučešće prema svim žrtvama, ali naravno, ne možemo i ne smemo da zaboravimo ni naše žrtve zarad budućnosti, na 1138 godina osuđeni su Srbi u Haškom tribunalu. Ko je osuđen za ubijanje Srba? Niko. Oni koji su tobože pravnosnažno osuđivani u drugostepenim postupcima su oslobađani, verovatno, suza srpske majke ne boli isto, kao suza neke druge majke. Naše je da gledamo u budućnost, da radimo, da gradimo, da izgrađujemo puteve, da dižemo fabrike, da gasifikujemo našu zemlju i da postajemo ekonomski jača i stabilnija. Ovde se radi o tri predloga zakona o kreditu za gasifikaciju. Ja moram da istaknem da je predsednik Republike, Aleksandar Vučić, prilikom obilaska Priboja i Prijepolja 21. maja ove godine, istakao da će gasifikacijom biti obuhvaćene i opštine Priboj, Prijepolje, Nova Varoš i Sjenica, jer to svakako znači privlačenje novih investicija i bolji život građana u ovom delu naše Republike. Bolji život i bolji kvalitet života svih građana Republike Srbije jeste politika za koju se zalaže naš predsednik Aleksandar Vučić i zato ona nema alternativu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Ivan Ribać.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, kolege narodni poslanici, terorizam predstavlja najveći globalni izazov u 21. veku, koji ne bira ni mesto, ni vreme, a ni žrtve koje ostaju iza njega. Bez obzira da li je reč o verski, o nacionalno ili separatistički motivisanom terorizmu, borbi protiv ove pošasti mora se pristupiti maksimalno odgovorno, sistemski i uz primenu najsavremenijih tehnologija. Srbija kao zemlja koja je imala nemila iskustva sa albanskim teroristima na KiM i na jugu centralne Srbije krajem prošlog i početkom ovog veka, te koja je bila jedna država kojoj je i teroristička organizacija tzv. "Islamska država" poručivala da će joj biti jedna od sledećih meta, nema drugog izbora osim da se protiv terorizma bori svim raspoloživim sredstvima. Kao što je to rekao bivši ministar spoljnih poslova Narodne Republike Kine, antiterorizam je borba između pravde i zla, između civilizacije i divljaštva. Mi moramo i u toj borbi smo mi kao država uvek zauzimali pravu stranu. Zato me posebno raduje Predlog zakona o Nacionalnoj bazi podataka za borbu protiv terorizma, koji je danas pred nama. On predviđa da će se u ovoj nacionalnoj bazi podataka naći ne samo lica koja su osuđena za inkriminišuća dela iz oblasti terorizma, već i lica koja su imali bilo kakve neposredne kontakte sa terorističkim ćelijama. Uz pomoć ove jedinstvene baze podataka nadležni organi će imati daleko bolji uvid u podatke o visoko rizičnim osobama, te će im biti dozvoljeno da ih pravovremeno ažuriraju. Koliko je značajan ovaj poduhvat govori i činjenica da mnoge razvijene zemlje, i razvijenije od nas, nemaju ovako dobru bazu podataka. I ovo nije ad hok ili instant usvojen predlog zakona, već deo kontinuirane borbe naše zemlje u borbi za sprečavanje i borbu protiv terorizma, što je jasno definisano Nacionalnom strategijom za sprečavanje i borbu protiv terorizma u periodu od 2017. do 2021. godine. O kvalitetu Predloga zakona ne treba puno trošiti reči, jer je Vlada Republike Srbije obrazovala radnu grupu 2017. godine u kojoj su bili inkorporirani najveći stručnjaci iz ove oblasti, iz Ministarstva unutrašnjih poslova, VBA, VOA, BIA, te Tužilaštva za organizovani kriminal i republičkih javnih tužilaštva. Kao posledicu delovanja terorističke tzv. oslobodilačke vojske Kosova, na teritoriji KiM u periodu od 1996-1998. godine, kao i posle tih ratnih dešavanja, mi u srcu Balkana imamo državoliku tvorevinu koja sebe naziva "Republika Kosovo", koje je postalo rasadnik terorista i radikalnih islamista. Bezbednosne procene najrazvijenijih država, kao i naše autonomne, govore da je na ratištima Sirije i Iraka na strani terorističke organizacije "Islamska država" sa prostora KiM učestvovalo preko 300 građana. Nakon tih ratnih dešavanja, sa ratišta su se na KiM vratilo preko 100 džihadista koji sada imaju ratno iskustvo, koji su dobro obučeni i ovladali su savremenim tehnologijama, te predstavljaju veliku opasnost za ceo region. Najavljeni pritisci na Republiku Srbiju u procesu pregovora sa Prištinom, kojih smo svedoci ovih dana, u najmanju ruku deluju nelogično, s obzirom na to da je Srbija svih ovih godina garant mira i stabilnosti u regionu, vodeći svoju politiku dijaloga i pronalaženja političkog i kompromisnog rešenja po svim bitnim pitanjima. Nasuprot tome, politički vrh tzv. "Republike Kosovo" ne krije svoje veliko-albanske ambicije, ugrožavajući tako ne samo bezbednost Srbije, već i bezbednost nekih članica NATO pakta, kao što su Crna Gora, Grčka ili Severna Makedonija. I umesto pretencioznih planova o tužbi za genocid protiv Srbije ili otvaranju instituta za srpske zločine na prostoru KiM, gospodinu Aljbinu Kurtiju i njegovim saradnicima bi bilo znatno bolje da ove radikalne islamiste koji se slobodno šetaju Kosovom i Metohijom liše slobode i osnuju institut koji bi se bavio islamskim fundamentalizmom i terorizmom, koji sve više seju strah i među miroljubivim Albancima i pripadnicima islamske zajednice, našim dragim komšijama. Ostaje, međutim, nada da će u dijalogu Beograda i Prištine razum pobediti silu, a faktičko stanje na terenu i objektivni bezbednosni rizici na teritoriji Kosmeta, gole geopolitičke interese zapadnih zemalja. Kao što je tokom prvih godina svog postojanja OVK na sajtu Stejt Departmenta bila definisana kao teroristička organizacija, ja sam uveren da će zvanični Vašington ubrzo shvatiti da nekadašnji teroristi sa KiM su samo zamenili svoje ratne uniforme sa odelima ratišta sa određenim institucijama, a da su zadržali stare ambicije i da nose sa sobom stari rizik. Bilo kako bilo, Srbija jeste i ostaće ključni i pouzdan partner svima onima koji su protiv terorizma i jedan od garanta bezbednosti celog regiona. Samo bih još par minuta uzeo da kažem nešto što mi je privuklo pažnju ovih dana. Naime, pre nekoliko dana smo bili svedoci rušenja jedne pravoslavne bogomolje u selu Konjevići Polje, nedaleko od Bratunca u Bosni i Hercegovini, zato što je jednim delom, ne više od par metara, zvonik te crkve ulazio u dvorište jedne gospođe čije prezime Orlović svedoči da su njeni preci ne tako davno možda verovali baš u tu crkvu i u tog boga. I vrlo brzo su se oglasili i veliki duhovnici i veliki stručnjaci, poput gospodina Miraša Dedejića, koji je podržao ovo i rekao da je tu skalameriju odavno trebalo ukinuti i da će on podržati ukidanje srpskih pravoslavnih crkava na teritoriji Crne Gore kao ono na Rumiji, ne bi li, valjda, iskorenili srpsko ime sa tih prostora. Ja sam se tada setio kada je tokom Martovskih pogroma 2004. godine, koji je imao za cilj egzodus srpskog stanovništva sa njegovih vekovnih ognjišta, rušene od strane pripadnika terorističke OVK i albanskih ekstremista pravoslavne crkve na teritoriji Kosova i Metohije. Valja podsetiti da je od 1998. godine do danas srušeno oko 150 crkava i manastira na toj teritoriji, koje su neke građene i pre Kosovskog boja i sećam se tada, kada je blaženopočivši mitropolit Amfilohije Radović sa suzama u očima, rizikujući svoj život, branio Bajrakli džamiju u Beogradu od onih koji niti u Boga veruju, niti se Boga boje, koji su je napali. Ovim putem bih se obratio i toj poštovanoj gospođi Orlović Fati i ovim drugima koji su potrčali da čestitaju nekom neljudskom ne delu, jer ne znam šta je tu pristojno kada gledate kako se ruši bilo koja crkva, i rekao bih im da je Bog jedan i kako god ga oni nazivali, da li Buda, da li Isus, da li Alah, niko od njih im neće reći, niti ikada napisao da valja rušiti, da valja mrzeti i da valja proganjati, već da valja voleti, praštati i graditi. Valja graditi puteve koji će povezivati narode, da valja graditi bogomelje u kojima će se taj narod moliti Bogu, da valja graditi bolnice u kojima će se narod lečiti i fabrike gde ćemo se zapošljavati. To je ono čime se vodi politika SNS koju je definisao i sprovodi u delo predsednik Srbije Aleksandar Vučić. Ovim ću završiti, citirajući jednog našeg crkvenog velikodostojnika koji je rekao: „Jesu bure, jesu vihori, ali Srbi slamke nisu. Koliko god nas rušili, kažnjavali, mi ćemo ožaliti i vratićemo se gradeći lepše, jače i bolje, ne iz bilo kakvog inata, nego iz ljubavi prema sopstvenom i svim drugim narodima“. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Olja Petrović.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući, gospodine Orliću. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovane građanke i građani Republike Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma na koju ću se ja najpre osvrnuti u svom izlaganju. Naime, prevencija i borba protiv terorizma predstavlja jedan od prioriteta Republike Srbije kako bi se obezbedila trajna globalna i regionalna stabilnost i samo uspostavljanje ove baze predstavlja značajno unapređenje sistema u ovom cilju, jer se uspostavlja jedinstven pravni okvir baziran na komparativnim rešenjima i dobroj evropskoj praksi u ovoj oblasti. Ovim zakonom ima se za cilj da se obezbedi efikasna razmena podataka između državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma i time podigne sposobnost sistema bezbednosti u Republici Srbiji da blagovremeno i efikasno odgovori na ovu pretnju, a do sada, odnosno u prethodnom periodu mogli smo da vidimo jasan odgovor države i odlučnu nameru da se obračuna sa svim vrstama kriminala. Ovo je jasna poruka države da zakon mora da se poštuje i da on važi jednako za sve, bez obzira na političku pripadnost i bez obzira na partijsku člansku kartu koja nikoga neće spasiti ukoliko je učinio bilo šta protivzakonito da za to ne odgovara. Dok su neki iz bivšeg režima za vreme svoje vlasti postali preko noći multimilioneri na račun građana Republike Srbije bez ikakvih sankcija, država danas ima jasan stav prema svima, pa tako čak i prema članovima SNS. Ukoliko se dokaže da su oni prekršili zakon, snosiće za to i sankcije. To je naša dužnost prema građanima koji su nam dali veliko poverenje na izborima da zajedno na čelu sa Aleksandrom Vučićem radimo odgovorno i pošteno za ovu državu i zato neće biti zaštićenih. U poslednjih devet godina Srbija vodi jasnu i odgovornu politiku napretka i ne smemo da dozvolimo da pojedinci to zloupotrebljavaju. Izgradili smo ugled i poziciju u svetu, što nam je dovelo veliki broj investicija, a u narednom periodu verujem da će ih biti još više, što znači i više radnih mesta, a ujedno predstavlja i bolji život za građane. Naša ekonomija je najnaprednija u čitavom regionu, a Srbija važi za najpouzdanijeg i najpoželjnijeg partnera na Balkanu. Svi zajedno smo našu zemlju učinili poštovanom i ekonomski snažnom državom. Posebno treba da nas raduju i rezultati iz prvog kvartala, jer nam pokazuju da možemo ostvariti rast čak i veći od planiranog u iznosu od 6%, jer smo očekivali pad od -1,3%BDP-a, a u prvom kvartalu imamo već rast od 1,2%. Tako da smo već sada, po prognozama ministra, na 6,4% ili 6,5% rasta za ovu godinu, što znači da ćemo ponovo biti u samom vrhu u Evropi po pitanju ekonomije. Ovakav rast će nam otvoriti put za još veće ulaganje u infrastrukturu, investicije, a samim tim i rast životnog standarda. Pred nama su danas i predlozi zakona kojima se nastavlja ulaganje u našu zemlju. Pored ulaganja u putnu i železničku infrastrukturu, gde se do sada najviše ulagalo, danas su na dnevnom redu predlozi zakona o davanju garancija Republike Srbije radi gasifikacije, i to čak u nekoliko okruga širom Srbije koje su moje kolege nekoliko puta pominjale u današnjoj raspravi. Ova ulaganja će još više uticati da se Srbija razvija ravnomerno. Na ovaj način doprinosi se obezbeđivanju jednakih uslova za život na celoj teritoriji naše zemlje. Radi se na podizanju životnog standarda, otvaraju se vrata za velike, kako domaće, tako i strane investicije, a poput lančane reakcije svakako će ovo ulaganje uticati na rast ekonomije i omogućiti rast plata i penzija, a uz to javni dug će ostati stabilan i neće prelaziti 60% našeg BDP-a. Srpska ekonomija ne samo da odoleva krizi, već postiže i odlične rezultate na koje i te kako treba da budemo ponosni. Nažalost, pored svih ovih rezultata svedoci smo i da nekima ne odgovara jaka Srbija, ali posebno mi je drago što u našoj Srbiji svako ima pravo da izrazi svoje mišljenje bez obzira kakvo ono bilo. Mi nastavljamo, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, da se borimo za još veći napredak Srbije, kako bi građani koji sada već žive bolje nego što su živeli pre 10 godina u narednom periodu živeli još bolje. Ovim putem moram ponovo da apelujem na sve nadležne organe da reaguju na pretnje upućene Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici koje su takoreći postale svakodnevne, jer ni jedan predsednik jedne države do sada nije bio izložen tolikim pretnjama, što prelazi sve granice pristojnosti, ali ni sve preteće poruke neće zaustaviti ni Aleksandra Vučića, ni sve nas da se borimo za bolju, lepšu i uspešniju Srbiju, što građani od nas i očekuju. U danu za glasanje, zajedno sa mojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaću predložene zakone. Hvala.
Hvala. Reč ima Nebojša Bakarec.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka sa saradnicima, poštovane kolege poslanici i poslanice, poštovani građani, ja ću govoriti o ovom zakonu o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. To je izvanredno i mi već sada nedeljama, što se tiče različitih tačaka dnevnog reda, vidimo koliko su, po mnogim stvarima, izvanredni evropski standardi koji od nas zahtevaju nešto ovako. Ovo je ispunjavanje jednog od njih, ali u svakom slučaju ovo radimo i zbog sebe i upravo stvaranje ovakve baze i donošenje jednog ovakvog zakona je izvanredno. Znači, ova baza podataka predstavlja realizaciju naših obaveza prema EU. Dakle, pregovaračko poglavlje 24, o njemu se radi. Ova baza omogućava efikasnu razmenu podataka između državnih organa, nadležnih, za prevenciju i borbu protiv terorizma i podiže sposobnost sistema bezbednosti u Srbiji. Ono što je bitno za dalji tok mog govora, znači, u ovu Nacionalnu bazu zavode se osnovni podaci o fizičkim licima, pravnim licima, grupama i organizacijama. Sve je to važno zato što mi u Srbiji, nažalost, kada pogledamo i organizacije i grupe, ali i pojedince, imamo sve njih koji se bave i sve to polako kroči na našu političku scenu, koji se bave terorizmom. Prethodno je to bio anarhoterorizma, samo anarhija. Međutim, kada pogledate događaje od pre 11 meseci ispred ove Skupštine, niko neće nikoga moći da uveri da se nije radilo o terorizmu. Dakle, upravo o tome ću sada nešto reći. To je tema. Dakle, terorizam, nažalost, u Srbiji postoji. Od beogradskih izbora, pa na ovamo, ekstremizam dela opozicije koju predvode Đilas, Nogo, Đorđević, mislim Mlađan, Damjan Knežević i drugi postaje sve izraženiji i pokazuje tendenciju transformacije u čist terorizam. Dakle, mnogobrojne pretnje smrću, na primer vešanjem, su stizale sa tih levih i desnih ekstremističkih strana Aleksandru Vučiću, Ani Brnabić i mnogim drugim predstavnicima vlasti. Mnogobrojnim ženama predstavnicima vlasti su stizale pretnje silovanjem – Ani Brnabić, Ireni Vujović i drugima. Pretnje, takođe, od 2018. godine, nasilnom promenom ustavnog poretka na ulicu, u krvi i sudovima revolucije uperenim protiv nosilaca vlasti su bili svakodnevni i te pretnje su upućivali i zagovarali Boško Obradović, Jovo Bakić, Goran Marković, Dragan Velikić, Snežana Čongradin i Sergej Trifunović. Anarhija onog pokojnog saveza za Srbiju iz 2018. i 2019. godine je polako danas prerasla, i to smo videli prošle godine, u teror. Dakle, mi znamo da je Đilasov SSP organizovao serije vandalskih incidenata u Beogradu. Đilasovci su proganjali zamenika gradonačelnika Gorana Vesića ispred njegovog doma, a onda su na promociji knjige, gde su takođe proganjali ljude, izvršili paljenje knjiga, što su samo, kako znamo iz prošlosti, radili 30-ih godina nacisti, ali nacisti su bili teroristi. Setimo se podsticanja na teror i targetiranja ljudi putem naslovnica NIN-a i „Danas“ i sve što sam govorio, a ima toga još mnogo više, zaista ide u prilog tvrdnji da je deo opozicije debelo zagazio u terorizam. Zagovornici zastarelog akademskog pristupa terorizmu moraju da budu svesni da se pojedine definicije terorizma brzo zastarevaju. Recimo samo kad pogledamo uspon sajber terorizma. To još udžbenici koji govore i uče o terorizmu nisu još uspeli da zabeleže. Većina pretnji smrću Aleksandru Vučiću i članovima njegove porodice i članovima SNS upravo dolazi anonimno preko društvenih mreža, a mnogobrojne definicije terorizma, navešću samo dve, idu u prilog ovoj tvrdnji što govorim. Navešću samo dve, jedna je definicija terorizma od stane UN, koja kaže – „To su krivična dela počinjena sa namerom da se izazove stanje terora u javnosti, grupe ljudi, ili određenim osobama zarad političkih ciljeva“, kraj. NATO-va definicija terorizma je „Nezakonita upotreba ili pretnja silom ili nasiljem protiv lica ili objekata u pokušaju prinude ili zastrašivanja vlade ili društva zarad ostvarivanja političkih, verskih i ideoloških ciljeva“, kraj navoda. Tačno to pojedinci i grupe rade u Srbiji, pogotovo od 2019. godine. Ključni događaj koji svakako ukazuje na terorizam je napad na Skupštinu Srbije koji je trajao od 7. do 14. jula prošle godine, znači punih sedam dana. Taj teror i to nasilje su bili, po meni, klasičan pokušaj državnog udara. Taj teror su organizovali Đilas, Nogo, Mlađan Đorđević i Damljan Knežević. Đilasovski deo opozicije je obezbedio prateću masu, dakle levičari su obezbedili prateću masu svojih pristalica, kao podršku desnim ekstremistima. Znači, prve večeri terora, podsetiću vas, bilo je pet hiljada ljudi, treće i četvrte - tri hiljade, pete - hiljadu, šeste - petsto, sedme - dvesta i konačno sto. Direktor policije Rebić je tada rekao da se Damljan Knežević i Srđan Nogo mogu označiti kao organizatori napada na Skupštinu. Podsetiću da medijsku podršku svemu ovom su pružale televizije i to svih ovih dana, televizija N1, televizija Nova S, njihovi portali, portal Đilasov „Direktno“, List Danas i opet more njihovih portala. Osim napada na Skupštinu Srbije, gde je naneta velika materijalna šteta, povređeno je 140 policajaca, paljena i uništavana imovina, teroristi su tada kamenovali i RTS. Napali su dvojicu novinara Tanjuga, zapalili su pet vozila policije, oštetili su žestoko dvoje vrata na ulazu u Skupštinu i drugu štetu su naneli Skupštini. Palili su kontejnere, uništavali izloge, krali iz prodavnica, palili automobile građana, demolirali su plato ispred crkve Svetog Marka, gde se nalazi spomenik Patrijarhu Pavlu. Nadležni su tada rekli da postoji evidentna umešanost stranih službi u izvođenju cele operacije. Da su te službe bile umešane svedoči činjenica da je BIA tada uhapsila značajan broj stranih državljana koji su učestvovali u teroru i to dvojicu izraelskih, jednog Britanca, jednog Tunižanina, četiri Crnogorca i desetak građana BiH. Kod tih lica je pronađena i teroristička oprema. Više puta su ispred ove Skupštine novinari zabeležili nasilnike koji su ispred Skupštine salutirali nacističkim pozdravom „Hajl Hitler“. To je samo bio još jedan od dokaza onom fašističkom karakteru tog nasilja i terora. Umberto Eko je svojevremeno rekao u fašizmu ne postoji borba za život, naprotiv, život se živi samo zbog borbe. Zbog toga je pacifizam kolaboracija sa neprijateljem. Upravo su Đilasovi lažni pacifisti i antifašisti stajali iza fašista koji su vršili direktno nasilje. A da je napad i to je ključni argument na ovu Skupštinu bio terorizam svedoči stav predsednika SAD prema napadu na Kongres koji se zbio te iste godine samo u januaru 2020. godine, koji je bio blaži nego napad na Skupštinu Srbije. Dakle, napad na Kongres je trajao jedan dan, na Skupštinu Srbije sedam, osam, a tamo je povređeno 10 puta manje policajaca nego ovde. Predsednik SAD Džozef Bajden je oštro osudio napad na Kongres. On je u svom obraćanju 7. januara rekao: „ Da se niste usudili da ih nazivate demonstrantima. To je vandalska rulja, pobunjenici, domaći teroristi“, kraj navoda. Iz svega rečenog može se izvući jasna paralela sa napadom na Skupštinu Srbije. Tako mi danas možemo poručiti svima koji su podržali napad na Skupštinu Srbije, Đilasovim i Šolakovim medijima, N1, Nova S, Danas, NIN, Vreme, ono što je rekao Džozef Bajden – da se niste usudili da ih nazivate napadače na Skupštinu Srbije demonstrantima. To je vandalska rulja, pobunjenici, domaći teroristi i Džozef Bajden je najbolje okarakterisao Đilasa, Noga, Đorđevića i ostale tada – domaći teroristi. Reći ću sada nešto o tom domaćem unutrašnjem terorizmu. Podsetiću vas da je ove godine u februaru došlo do hapšenje terorističkog i mafijaškog klana Belivuk-Zvicer, paravojnog, oružanog krila široke grupe koja ima samo jedan cilj – ubistvo predsednika Vučića i nasilnu promenu vlasti. Ta grupa, vojno krilo, pored oružanog ima i političko krilo, finansijere i ideologe, nalogodavce i podstrekače, a inače u svetu većina terorističkih grupa ima svoje manje ili više legalno političko krilo i potparole. Međutim, do sada se ispostavilo i uglavnom pokazalo svuda u svetu da su i pripadnici političkog krila i potparoli sami teroristi. Tako mi imamo ovde bivšeg potpredsednika Fudbalskog kluba „Partizan“ koji od kada je podneo ostavku nastupa kao potparol oružanog krila Belivuk-Zvicer i zbog toga je dva puta, verovatno, bio na saslušanju u SBPOK-u. Odgovor na pitanje ko čini političko krilo terora je jasan, svi oni koji godinama unazad pozivaju na nasilnu promenu vlasti, na sudove revolucije, na likvidaciju predsednika Vučića i članove njegove porodice, na likvidaciju funkcionera vlasti SNS i svi koji su do sada pozivali na nasilje ili su organizovali političko nasilje svi oni treba da uđu u ovu bazu, u ovaj registar. Samo ću vas podsetiti da je količina naoružanja i eksploziva koja je pronađena kod terorističkog klana Belivuk-Zvicer u zgradi terora u vlasništvu ove mafijaške grupe i terorističke u Ritopeku ukazuje da se ne radi samo o mafiji, već o unutrašnjem terorizmu. Pazite, više od 10 kilograma plastičnog eksploziva, pet protivpešadijskih mina, četiri bombe, dve tromblemske mine, jedan tromblonska puška, jedan mitraljez velikog kalibra koji služi za napad na oklopna putnička vozila, 12 automata, šest snajpera, 10 pušaka, četiri pištolja i velika količina municije, a razumno je pretpostaviti da ovi teroristi i mafijaši klana Zvicer-Belivuk imaju još skrivenog oružja po Srbiji. U prilog svemu što govorim svedoče i sledeće činjenice – setite se svedočenja plaćenog ubice Čabe Dera koji je rekao da su mu dve mafijaško-terorističke grupe iz Srbije i Crne Gore nudile da ubije predsednika Srbije. Setimo se i to je takođe stvar koja dokazuje teror, prisluškivanje predsednika Srbije i njemu bliskih osoba u trajanju od 18 meseci. Setimo se dva saslušanja u SBPOK-u bivše državne sekretarke MUP-a. Setimo se izjave načelnika UKP da je pripreman atentat na predsednika Srbije. Setimo se saslušanja u SBPOK-u bivšeg predsednika FSS. Setimo se dva saslušanja u SBPOK-u ovog bivšeg potpredsednika FK „Partizan“, sada potparola Zvicer-Belivuk koji je osnovao i osniva, najavio je svoju nekakvu partiju, verovatno pedofila i ljudoždera. Ono što je značajno, svi oni koji su pozivani SBPOK ovoliki broj puta su odbili i poligraf. Rekao sam već da postoji političko krilo mafije i terorista. Setimo se opet svih ovih pretnji vešanjima, silovanjima i nasilnih protesta i nemoguće je ne videti da je sve to u punom intenzitetu počelo onog trenutka kada se Đilas 2018. godine, početkom te godine vratio u politiku, a statistika je neumoljiva i opet govorim o teroru koji je uperen protiv SNS. Statistika je neumoljiva. Od kada se Đilas vratio u politiku u ovoj drugoj turi od početka 2018. godine broj napada na prostorije SNS se učetvorostručio. Do tada je bilo 10 napada tokom pet godina, od 2013. do 2018. godine, a od 2018. godine do danas tokom tri i po godine prostorije SNS su bile 40 puta meta napada, paljenja i uništavanja. Podsetiću vas samo da je Dragan Đilas sam učestvovao u nizu nasilnih događaja. Setimo se njegovih silnih pretnji i psovki upućenih policajcima i 2015. i 2019. godine kada im je pretio da će ostati bez posla ako on dođe ponovo na vlast. Setimo se njegovih pretnji i nasrtaja u Skupštini grada kada je nasrnuo na našeg današnjeg poslanika Mirkovića, koji je šef odbornika u Skupštini grada. Setimo se kako je vređao i psovao studente iz grupe „Marks 21“. Setimo kako je predvodio napad na RTS 2019. godine, setimo se kako se Đilas više puta slikao sa kriminalcima optuženim za ozbiljna krivična dela Vladimirom Japancem, Milutinom Bakićem i Milanom Dabovićem. Setimo se da je Dragan Đilas mnogo puta u ove tri godine direktno pretio predsedniku Vučiću. Znači, u intervjuu za „Istinomer“ 5. septembra, on je rekao – srušićemo ovu fašističku vlast, ova vlast je po mom mišljenju fašistička. Takođe 2. februara 2021. godine je rekao – zapadna Evropa i Amerika već devet godina direktno daju podršku Vučiću u projektu uvođenja neofašističkog sistema u Srbiju, 3. maja 2020. godine, Đilas je direktno pretio Vučiću i vređao ga, rekao mu – ti si jedan kreten bre, bolesnik jedan, odgovaraćeš za ovo kad tad, ja ti garantujem. Na konferenciji za štampu 18. februara 2021. godine Đilas je pretio opet direktno predsedniku Vučiću, kaže: „Plašiš se i treba da se plašiš, da sam na tvom mestu i ja bih se plašio“. Dragan Đilas je jedina osoba u Srbiji, sa tim završavam, koja upotrebljava i zloupotrebljava svoje ogromno bogatstvo protiv države. Jedino Đilas u Srbiji ima dovoljno sredstava, moći i medija da bude finansijer, inspirator, nalogodavac, ideolog. Kao što vidimo, terorizam ne podrazumeva samoubistva, atentate i bombe već i ono što ono što u Srbiji ovde rade Đilas, Nogo, Mlađan Đorđević i njihovi sledbenici. Zbog svega što sam naveo tražim da se u buduću bazu ovih podataka o teroristima, dakle nacionalnu bazu zavedu i osnovni podaci o svim fizičkim i pravnim licima, grupama i organizacijama koje su učestvovale u napadu na RTS 2019. godine, u napadu na Skupštinu 2020. godine i svi pripadnicima mafijaško-terorističke grupe Zvicer-Belivuk. „Tiranija je navika koja prelazi u potrebu“, rekao je Dostojevski. Živela Srbija i hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović.
Hvala vam potpredsedniče Orliću. Poštovana ministarka sa saradnicima, uvažene kolege, poštovani građani Srbije: „Naše će sjene hodati po Beču, lutati po dvoru plašeći gospodu“. Ovo su antologijske reči koje se prepisuju Gavrilu Principu kao njihovom autoru, u zatvoru u Terezinu u kome je preminuo u proleće 1918. godine u samo predvečerje Prvog svetskog rata. Umro je Gavrilo Princip, tada osuđen od najznačajnijeg ili možda osuđen od jednog od najznačajnijih sudova toga vremena. E, sada umro je naravno prezren i označen kao terorista, atentator i zlikovac. Potpredsedniče Orliću, oprostićete mi što sam vas možda naveo na pomisao da izlazim iz teme, ali uzevši u obzir ozbiljnost političkog trenutka i političkih događaja koji se ovih dana dešavaju i u Srbiji i u regionu, ako ćete i u Evropi, shvatićete i imaćete razumevanja za ovo, a sa druge strane ja ću vam to argumentima potvrditi moju tvrdnju da sam i dalje u temama. Gavrilo Princip je osuđen i nije mu trebala nikakva rehabilitacija. Gavrila Principa je rehabilitovala istorija, Gavrila Principa je rehabilitovalo narodno sećanje, kako naroda u Srbiji, tako i drugih naroda u Evropi, kakva god njegova presuda tada najznačajnijeg suda u Evropi bilo. Međutim, priznaćete da je u vreme njegovog hapšenja, pritvaranja, pa i u vreme njegove smrti u Terezinu, Srbija bila u jednoj skoro beznadežnoj situaciji u najmanju ruku teškoj, a verovatno nikada težoj u njenoj istoriji. Ako pogledamo unazad, pitam se da li su ljudi tog vremena i te Srbije mogli da pretpostave ovom vremenu i današnju Srbiju? Teško. Teško da su ljudi iz tog doba mogli da vide Srbiju kakva je ona danas, pogotovo uzevši u obzir situaciju u kojoj se Srbija tada nalazila. I evo opet nekih Srba pred izazovima ovog vremena, pred ovovremenim sudovima, makar formalno najznačajnijim u današnjoj Evropi. I evo opet nekih presuda. Evo opet Srbije, srpskih vlasti, srpskog naroda pred nekim novim izazovima i neće ti izazovi biti i ostati samo na onima koji dolaze spolja, kakve smo gledali ovih dana. Ti izazovi će krenuti i unutar same Srbije. Pitajte me kako? Pa evo, siguran sam da će Marinika Tepić, Dragan Đilas ponovo reaktivirati svoj zahtev da u svetlu poslednjih događaja ovaj uvaženi dom, Narodna skupština, sopstveni narod proglasi genocidnim. Uradila je to Marinika Tepić u prošlom sazivu, ovaj uvaženi dom je odbio taj predlog. Nemam dilemu da će preko medija, preko udruženja građana, preko političkih partija, kome pripadaju ona i njen politički mentor danas reaktivirati taj zahtev i to isto zatražiti od ovog saziva Narodne skupštine. Eto Srbiji novih izazova. Ali, evo i Srbiji novih reči koje treba pamtiti taman onoliko, koliko i Gavrilove iz 1918. godine. Ovaj put ih izgovara srpski predsednik. Citiraću ih, malo su duže, ali čuo ih je čitav svet. Kaže srpski predsednik: „Glavu gore, ni Srbija, ni srpski narod nisu osuđeni. Na nama je da radimo još marljivije i otvaramo fabrike“. Evo novih reči koje treba da vode Srbiju i ka pravu i ka pravdi i ka sigurnosti i ka fabrikama i ka marljivom radu. Evo gospodine Orliću i mojih argumenata da se i te kako danas u svom govoru nalazim u temi. Nije li potpredsedniče Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma upravo put ka pravu, pravdi i ka sigurnosti svakoga od nas? Nije li uvažena ministarka ova baza sredstvo pomoću koga ćemo moći identifikovati sve potencijalne terorističke pretnje i potencijalne teroriste, spremne da ugroze ovu Srbiju, pravo, pravdu i sigurnost? Nije li gasifikacija Paraćina, Boljevca, Negotina i zakon koji to predviđa i nije li gasifikacija Leskovca, Vranja i zakon koji to predviđa i gasifikacija Valjeva i Loznice koja mi je posebno draga, na samoj granici Republike Srpske, upravo put ka fabrikama i marljivom radu? Jer, nema fabrika tamo gde nema dobrog gasovoda, ili barem nema ozbiljnih fabrika. Ozbiljne fabrike, marljiv rad, investicije zahtevaju i ozbiljnu gasnu infrastrukturu. Nije li sve ovo što sam vam sada rekao, put ka ostvarenju reči ovovremenog srpskog Gavrila Principa? Nije li ovo put ka ostvarenju reči srpskog predsednika, koje je sinoć izgovorio naglas da ih čuje ceo svet? Eto vam i dokaza da sam bio u temi. Hvala vam potpredsedniče, hvala vam uvažene kolege. Srbijo, glavu gore. Živela Srbija, živela Republike Srpska, živeo naš narod na Balkanu.
Hvala gospodine Vujadinoviću. Odmah da vam kažem da ste me u potpunosti ubedili da govorite u okviru teme. Reč ima Vesna Nedović.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, terorizam je oblik nasilja koji ugrožava kako unutrašnju, tako i međunarodnu bezbednost. Savremeni teroristi su uglavnom kategorija razboritih i promišljenih pojedinaca za koje je terorizam racionalni izbor ostvarivanja svojih političkih ciljeva. Oni su izabrali put krvoprolića, straha i panike širom sveta. Mogućnost upotrebe oružja za masovno uništenje nije isključeno. Cilj terorista je stvaranje nebezbednosti, nemoći, nepoverenja u državnu vlast koja je dužna da u jednoj zemlji osigura bezbednost i sigurnost svojih građana. U borbi protiv terorizma nužnost formiranja ove baze više nego je potrebna. U njoj ćemo moći naći podatke koji će nam dati odgovore na pitanja – ko su teroristi, koje su terorističke grupe, organizacije, kao i jedno važno pitanje – ko ih finansira? Tačnije, da li je to pravno ili fizičko lice, da li je registrovano ili ne registrovano na listi Ujedinjenih nacija ili nacionalnoj listi terorista ili listi terorističkih organizacija. U njoj ćemo takođe naći podatke o licima koji su već imali terorističke aktivnosti. Nacionalna baza biće skup podataka o postojećim bazama nadležnih organa. Obaveštajna služba se smatra prvom linijom borbe protiv terorizma. Prikupljanje podataka, formiranje baze i razmena sa drugim institucijama i njena analiza su ključni preduslovi antiterorističke strategije. Svedoci smo pritiska na Srbiju, a posebno na našeg predsednika Aleksandra Vučića, sa željom da se zaustavi dalji napredak Srbije. Kao što je i bilo reči, Srbija je počela proizvodnju vakcina u „Torlaku“ „Sputnjik V“ u saradnji sa Rusijom, a veoma brzo počinje izgradnju fabrike za proizvodnju „Sinofarm“ vakcine u saradnji sa našim kineskim saradnicima. Time je Srbija stavila tačku na uticaj od te farmaceutske mafije. Srbija više nikada neće biti u redu čekajući milostinju i mrvice, kako bi mogla da vakciniše svoje građane. Odgovorna politika Vlade Srbije, našeg predsednika govori o tome da je napravljena bolja i uspešnija Srbije. Pod velom zelenih i brige za ekologiju, Srbija trpi pritisak velikih moćnika uz pomoć njihovih sluga u Srbiji. Dvesta pedeset miliona dinara uloženo je u nacionalne parkove i zaštitu životne sredine, pravljenje fabrika za preradu otpadnih voda, reciklažnih centara, kao i projekat Ministarstva životne sredine i prosvete o edukaciji dece po školama u želji da se postigne svest i briga za čistiji vazduh, čistiju zemlju, čistiju vodu. Čvrsta opredeljenost za borbu protiv kriminala jasno govori i o prilogu hapšenja predsednika opštine Palilula, da niko neće biti izuzet od sprovođenja zakona o poreklu imovine. Ovim potezom vladajuća stranka pokazuje da je narod na prvom mestu, kao i odgovornost prema glasu naroda. I ovo je poruka narodu, kao i svima u vlasti i opoziciji da će morati da polože račun i objasne odakle veliki kapital od prosečne funkcionerske plate. U Srbiji dolaze investitori najavljujući nova ulaganja u nizu novih fabrika koje će zaposliti 18.000 tj. 16.835 radnika i time dodatno smanjiti nezaposlenost i poboljšati standard naših građana. Ukupna investiciona obaveza za ove fabrike je 2.067.400 evra i to, ja ću pročitati i gradove i fabrike. U Jagodini „Fišer“, automobilska industrija plastičnih delova enterijera, planiran broj zaposlenih 400. Ćuprija, „Feka“ - automobilska industrija proizvodnje svetlosnih elemenata i ogledala, planirani broj zaposlenih 130. „SNP“ proizvodnja premijum delova za enterijer vozila, planirani broj zaposlenih 445. Loznica i Šabac, „Mint-1“ i „Mint-2“, automobilska industrija, planirani broj zaposlenih 1.000, Kraljevo, „Leoni“ automobilska industrija kablovskih setova, planirani broj zaposlenih 4.500. Pančevo, svetski proizvođač transmisione kutije za vetroturbine, planirani broj zaposlenih 281. „Bros grup“ proizvodnja motornih upravljača električnih pumpi i motora za hlađenje, planirani broj zaposlenih 1.100. Inđija, „Graundfos“ proizvodnja pumpi, planirani broj zaposlenih 300. Stara Pazova, „MTV aero“ fabrika za remont delova avionskih motora, planirani broj zaposlenih 440. Surčin, „Nestle“ konditorska industrija, planirani broj zaposlenih 197. Novi Sad, „Kontinental“ proizvodnja visoko-tehnoloških delova za enterijer automobila, planirani broj zaposlenih 501. „Beri Kalebo“ fabrika za proizvodnju čokolade, planirani broj zaposlenih 100. Japanski „Nidek“ proizvodnja elektromotora, planirani broj zaposlenih 500. „BMTS tehnolodži“ automobilska industrija za proizvodnju turbo punjača, planirani broj zaposlenih 500. Valjevo, „Bizerba“ fabrika za proizvodnju vaga, planirani broj zaposlenih 305. Zrenjanin, „Linglong“ proizvodnja automobilskih guma, planirani broj zaposlenih 1.200. Niš, proizvodnja farova i zadnjih svetala za automobile, planirani broj zaposlenih 1.000. Kruševac, "Henkel" novi pogon, hemijska industrija deterdženata u kapsulama, planirani broj zaposlenih 100. "Janfeng traj sistem" automobilska industrija metalnih ramova za auto sedišta, planirani broj zaposlenih 162. Zaječar, "Aptiv" proizvodnja kablovskih instalacija, planirani broj zaposlenih 2.500. Subotica, "Bojsen" automobilska industrija auspuha, planirani broj zaposlenih 400. Na kraju, apelujem na Beogradski univerzitet, kao i na Ministarstvo prosvete da reaguju, daju saopštenje, iskažu svoj stav, daju neku izjavu povodom morbidnih izjava i pretnji profesora Pravnog fakulteta Vladimira Vuletića. Bili smo svedoci da su reagovali na mnogo manja dešavanja, ali sada ništa, ćute. Čovek koji preti da će Aleksandar završiti u ćevapima. Predstavlja se kao brat Veljka Belivuka koji je mnoge svoje protivnike mleo u mašini za mlevenje mesa i pravio ćevape. Onda je ova izjava ozbiljna pretnja produžene ruke mafiji. U danu za glasanje podržanju predlog zakona, kao i moja poslanička grupa Aleksandar Vučić - Za našu decu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče dr Orliću, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite samo nekolike rečenice o Predlogu zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Pošto su moje koleginice i kolege dosta o tome govorili, dozvolite da kažem samo zašto su nam potrebni ovi zakoni, odnosno ovaj zakon. Iz najmanje dva razloga. Složićete se svi zbog efikasne borbe protiv terorizma i to nije sporno. Drugo, zbog realizacije akcionog plana za pregovaračko Poglavlje 24. sa EU, a koje nosi naziv, posebno podvlačim - pravda, sloboda i bezbednost za pristup Srbije EU. Posebno podvlačim - pravda i sloboda, jer jednog političkog prvaka stranka nosi naziv - pravda i sloboda, a o tome ću posebno kasnije nešto da kažem. Sva pomenuta rešenja o ovom zakonu imaju dva cilja. Prvo, da se na jedan transparentan način uvede u procedure pohranjivanja podataka u bazu, njenu sadržinu, pristup podacima, njihovo korišćenje i zaštita sa posebnim naglaskom za poštovanje međunarodnih standarda ljudskih prava i sloboda. Ne samo to, nego i drugo, da obezbede dobru razmenu podataka između državnih organa nadležnih za prevenciju i borbu protiv terorizma i time podignu stepen bezbednosti u Republici Srbiji, a posebno se odnosi ovo na Ministarstva u okviru Vlade Republike Srbije. Poštovani narodni poslanici, poštovani potpredsedniče dr Orliću, pravda kada je u pitanju, a ovde smo videli da i poglavlje, kako sam rekao, nosi naziv 24, nema pravde bez pravosuđa. Verujem da ćete se složiti sa tim. Dozvolite sada da kažem da se bivša vlast hvalila da je izvršila reformu pravosuđa u vremenu od 2008. do 2012. godine, a u stvari šta je radila? Sveli su pravosuđe na najnižu moguću meru u istoriji pravosuđa u Srbiji. Za vreme Đilasove i Jeremićeve reforme pravosuđe je postalo najgore u Evropi, to ne kažem samo ja, i Evropska komisija je tada dala takvu ocenu. Sudstvo je svelo na otpuštanje 832 sudije, i to najčešće najboljih sudija, i oko 200 tužilaca, otprilike oko 1.000. Te posledice danas osećamo i borba protiv terorizma nam otežava upravo to što su oni radili. Na njihova mesta doveli su sudije koje su bile isključivo članovi Demokratske stranke, u njihovim karakteristikama se to nalazilo. Mi smo ovde svojevremeno to i čitali, pojedinačne karakteristike tih sudija. Nisu vodili računa ni o stručnosti, ni o obučenosti, a najmanje o dostojnosti sudija. I gle čuda, dame i gospodo, nećete mi verovati da su u Ministarstvo pravde doveli za pomoćnika ministra osobu koja nije imala završen pravni fakultet. I šta ste očekivali od tog ministarstva njihovog? Šta ste u to vreme očekivali od pravosuđa na koje su ga zaista doveli? Evropska komisija u izveštaju za 2010. godinu je kazala, citiram: „Reforme koje sprovodi vlast u Srbiji“, tada, je li, Jeremićeva, Đilasova i Tadićeva, „predstavlja posebnu zabrinutost, proces reizbora sudija bio je netransparentan, rizikujući time i princip nezavisnosti. Reforme koje sprovodi vlast bile su najgora moguća stvar“, završen citat, stoji u izveštaju Evropske komisije, a objavljeno je, dame i gospodo, u knjizi „Reforme pravosuđa u Srbiji od 2008. do 2012. godine“ na stranici 96, svojevremeno objavila i beogradska „Politika“ 7.7.2012. godine. Poštovani potpredsedniče doktore Orliću, Republika Srbija donela je Strategiju reforme pravosuđa, koju je Narodna skupština Republike Srbije usvojila 1. jula 2013. godine, pa drugu 2018. godine, nigde za vreme njihove vlasti nema strategije. Nacionalna strategija reforme pravosuđa predvidela je sedam elemenata, koji su jako bitni zbog ulaska u Evropsku uniju, a to su: nezavisnost, nepristrasnost, stručnost, obučenost, odgovornost, efikasnost pravosuđa i dostojnost. Tih sedam elemenata su jako bitni. Ono što je vrlo važno, to je da je Nacionalna strategija reforme pravosuđa predvidela i potrebu izmene Ustava u delu koji se odnosi na uticaj zakonodavne i izvršne vlasti na proces izbora sudija i razrešenje sudija, predsednika sudova i Državnog veća tužilaca. O tome smo ovih dana govorili u ovom visokom domu, kada je u pitanju promena Ustava. Promene Ustava, podvlačim posebno, notirala je i Strategija pravosuđa 2020-2025. godine. Zašto ovo govorim videćete sada. Ovih dana vršimo i realizaciju tog procesa. Važeći Ustav, sadašnji, Republike Srbije proglašen je 8.11.2006. godine, dakle, za vreme vlasti Đilasa, Vuka Jeremića i Borisa Tadića. I gle čuda, pre usvajanja Ustava od Venecijanske komisije, iliti Evropske komisije za demokratiju, zatraženo je mišljenje na poglavlje o pravosuđu i neke preporuke Venecijanske komisije vlast Đilasa i Jeremića je prihvatila, ali, podvlačim, najveći broj predloga nije uzela u obzir. I mi danas ispravljamo te greške, i ne samo na području pravosuđa i borbe protiv terorizma, već na svim područjima društvenog i privrednog razvoja naše zemlje. Poštovane dame i gospodo, posle donošenja Ustava 2007. godine, Venecijanska komisija je upozorila i iskazala zabrinutost zbog preterane uloge parlamenta prilikom imenovanja u pravosuđu na sudsku nezavisnost koja predstavlja, složićete se, uslov demokratije. Venecijanska komisija je zaključila da će političke stranke kontrolisati sudstvo i ja sam na početku to i rekao, Demokratska stranka je to koristila, pa evo da kažem, u potpunosti, jer u biografiji svakog sudije, to smo i ovde čitali, stajalo je da su bili članovi Demokratske stranke, ako ne članovi, onda i ljubitelji. Ono što je važno, u proteklih 14 godina naša ustavotvorna nauka nacionalna uočila je niz slabosti u delu Ustava koji se odnosi na pravosuđe i pravdu, pogotovo u pogledu nezavisnosti sudstva, a i drugih elemenata. Mi ovih dana ispravljamo to i verujem da ćemo narednim izmenama Ustava urediti sudstvo tako da ćemo postići nezavisnost, nepristrasnost, stručnost, obučenost, odgovornost, dostojnost, efikasnost, svih sedam elemenata koje poseduju sudovi u Evropskoj uniji. Time će i naše pravosuđe biti usklađeno sa pravnim tekovinama Evropske unije. Poštovani potpredsedniče, godinama propagandna mašinerija laže o predsedniku Vučiću, njegovim roditeljima i njegovoj porodici, sprega je tajkunsko-mafijaških politikantskih grupa i pojedinaca kako inostrane, tako i domaće provenijencije. Najnovije izmišljotine o predsednikovom bratu od strane Borislava Novakovića iz Novog Sada, inače direktora bivšeg Zavoda za građevinu, deo su tih svakodnevnih izmišljotina koje imaju za cilj demonizaciju lika i dela predsednika Vučića u medijima pod kontrolom Dragana Đilasa i tu nema dileme, to isti su radili, isti ljudi, isti mediji i 2000. godine, kada je dovelo do onoga do čega je dovelo. Đilas svakodnevno, bez ikakvog povoda, vređa predsednika Vučića. Tako je Đilas 20.1.2018. godine brutalno uvredio predsednika Vučića samo zato što je predsednik posetio naš stradalni narod na Kosovu i Metohiji, doneo im pomoć. Đilas je rekao, citiram: „Vučiću, sram te bilo“, samo zato što je posetio naš stradalni narod na Kosovu i Metohiji i odneo pomoć. Da li možete verovati, uvaženi narodni poslanici, da je to Điki mafija izgovorio. A 05.5.2020. godine u emisiji na N1, zaista moram reći zloglasnoj, Đilas je kazao, citiram: „Vučiću, ti si lud“. Na pitanje novinarke: „Hoćete li prestati sa tim?“, Đilas je odgovorio, citiram: „Pojačaću to“ i ponovio nekoliko puta: „Vučiću, ti si lud“. A bajna Olja Bećković znate šta je govorila? Ostala je nema. E, tako radi Olja Bećković i ta mašinerija N1. Samo da građane upozorim, ja beležim to, imam na negde 200 strana samo njihove laži izrečene o predsedniku Vučiću i narodnim poslanicima u ovom visokom domu i to ću objaviti. Da vidite mašineriju izvlačenja laži, jedne rečenice, i onda se to vrti 24 časa. To ni Gebels nije radio. A 14.4.2020. godine kazao je Điki mafija, citiram: „Vučiću, ni nisi normalan“. Đilas je 17.11.2020. godine, ovo olakšavam Palibrku advokatu, pošto će podneti krivičnu prijavu, da mu bude lakše, verbalno uvredio predsednika Vučića samo zato što se gradi „Beograd na vodi“. Ne treba da vas čudi uvaženi narodni poslanici, sve ono što se gradi od 2012. godine Đilas, Jeremić i Tadić napadaju, a tad je rekao citiram – treba da budeš lud da srušiš autobusku stanicu i prebaciš saobraćaj na privremenu autobusku stanicu, završen citat. Oni su protiv izgradnje svake fabrike. Đilas nastavlja dalje da uvredama, pa je 16. aprila 2020. godine rekao, citiram – Vučić ima mentalnih problema, ima neke poremećaje, sram te bilo Vučiću, Vučiću ti si lud čovek, završen citat. Đilas je 13. maja 2018. godine uvredio predsednika Vučića nazivajući ga fašistom, a državu Srbiju fašističkom zemljom, i da dalje ne nabrajam mogao bi danima i mesecima da nabrajam, ali ono što je važno da kažem da nije samo Điki mafija taj koji vređa predsednika Vučića, već i Vuk Jeremić vođa, jedan od članova međunarodne bande lopova i prevaranata. On je rekao i uvredio Vučićevog brata nazivajući ga citiram – šefom mafije, Aleksandru Vučiću je rekao citiram – Vučić je čovek teškog narušenog zdravlja, završen citat, 30. decembra 2018. godine i nedavno još ponovio, unazad 15 dana ponovio ovu rečenicu. Ja bih mogao danima govoriti o bitangi Jeremiću, ali neću. Ali, pred građanima Srbije i pred vama uvaženi narodni poslanici postaviću samo tri pitanja. Prvo, da li je tačno gospodine Jeremiću da ste vi u vremenu od 2013. do 2017. godine dobili na svoj žiro račun čak 7,9 miliona dolara? Objasnite građanima Srbije, na ime čega ste to dobili i od koga. Drugo pitanje, da li je tačno, a ja tvrdim da jeste, da vam je 4,5 miliona dolara da su vam uplatile fantomske energetske kompanije koje posluju u Šangaju i Honkongu, gde ste gospodine Vuče Jeremiću operisali zajedno sa vašim bliskim prijateljima i saradnicima koji su uhapšeni u SAD zbog korupcije i pranja novca Patrikom Hoom i Šeikom Tidian Gađiom, da li je tačno ili ne izađite na TV ekrane i recite. I, treće pitanje – da li je tačno gospodine Vuče Jeremiću da ste dobili 120 hiljada dolara od Katara u Njujorku i ambasadi u Berlinu 200 hiljada dolara? Uvaženi potpredsedniče, doktore Orliću, pošto sam bio jedan od svedoka u Haškom tribunalu kod suđenja veka, svedok gospodina Miloševića, red je da kažem samo nekoliko rečenica. Neću govoriti o presudama, a dozvolite samo tri rečenice da kažem, jer bi trebalo danima da otkrivamo istinu šta se zbivalo od 1990. godine do danas, ne samo u Haškom tribunalu, nego na području bivše Jugoslavije. Ali, ću reći da je Haški tribunal najveća pravna, politička i moralna nakaza 21. veka, kojeg je osnovao nelegalni organ UN, a vi gospodo pravnici koji se nalazite u ovom visokom domu znate ako je nelegalni organ osnovao da sve odluke koje taj organ donosi, kao što je Haški tribunal i koje će u budućnosti donositi nisu validne. Osnovan je samo sa jednim zadatkom da osudi samo srpske prvake, podvlačim srpske prvake u svrhu satanizacije Srba i Srbije, od strane SAD, Vatikana, Nemačke i NATO-a, da bi prikrili svoju odgovornost za razbijanje Jugoslavije i ničim izazvanog bombardovanja Srbije. To je svrha Haškog tribunala, jer utemeljitelj Haškog tribunala Teodor Merol, zlikovac 21. veka je rekao, citiram – ajmo, osnovati ad hok tribunal da bi u njega strpali sve srpske prvake, pitaju ga zašto – zbog toga što narod stoji iza njih, završen citat. I, na kraju, poštovane dame i gospodo istina, istina polako, ali sigurno izlazi na površinu, podvlači. Danas veliki broj političkih faktora aktera od 90-ih,do danas i naučnika istinskih su utvrdili nepobitno da su Jugoslaviju razbile SAD, Nemačka, Vatikan i NATO zajedno sa sececionističkim republikama Slovenijom i Hrvatskom. Hvala predsedniku Vučiću što je sinoć saopštio svetu i gradu Orbis Turb istinu o Haškom tribunalu i njegovim presudama i time pridoneo vraćanje ugledu ne samo Srbije, nego i ugledu Saveta bezbednosti i organizacije UN koje su izgubile zadnjih 30 godina. Konačno, dok naš predsednik Vučić svakodnevno, kako vidite i sinoć, vraća međunarodni ugled Republike Srbije, koji je bio poljuljan u Đilasovo, Tadićevo i Jeremićevo vreme sprovodeći politiku mira, politiku bezbednosti, politiku solidarnosti, politiku zdravlja svih naših građana u Srbiji i regionu, politiku ubrzane ekonomske modernizacije Srbije, politiku dugotrajnog, pravednog, kompromisnog rešenja naše južne srpske pokrajine dotle Dragan Đilas, Vuk Jeremić i Boris Tadić, svakodnevno truju građane Republike Srbije, raznim izmišljotinama i lažima o Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici, samo da prikriju svoje račune po raznim destinacijama širom sveta. Poštovani građani stići će i njih pravda sigurno. Hvala.
Hvala profesoru Atlagiću. Reč ima Dragana Branković Minčić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Vlade Republike Srbije, poštovane kolege narodni poslanici, poštovan građani Srbije, danas ću govoriti o predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke, a u cilju podizanja dugoročnog kredita, JP „ Srbijagas“ Novi Sad, a po osnovu ugovora o gasifikaciji zaječarskog i borskog okruga, i izgradnje razvodnog gasovoda, Paraćin Boljevac Rgotina Negotin Prahovo. Naime deo Republike Srbije koji nije pokriven transportnim sistemom prirodnog gasa, jeste upravo područje istočne Srbije. Područje istočne Srbije obuhvata dva okruga, i ovim gasovodom će biti pokriveni deo Zaječarskog i deo Borskog okruga, gde se nalaze gradovi i opštine Zaječar, Knjaževac i Boljevac, Bor i Negotin. Snabdevanje ostalih opština u ova dva okruga su predviđeni nekim drugim projektima. Vrednost celog ovog projekta je 66 miliona evra, a rok otplate je 8 godina, a kamatna stopa 1,78%. Područje istočne Srbije je područje sa velikim industrijskim kapacitetom, međutim ne poseduje prirodni gas kao energent. Ovaj deo istočne Srbije koji će biti pokriven ovim gasovodom, inače na tom području živi 210 hiljada ljudi, od toga 106 hiljada u borskom okrugu i 104 hiljade u Zaječarskom okrugu. Pored postojećih potencijala i mnogih drugih potencijala u istočnoj Srbiji, koji postoje kada je industrijska proizvodnja u pitanju, ono što je jako važno je da se u narednom peridou tu gradi jedan međunarodni projekat, a to je međunarodni hemijski part u Prahovu, za koji su zainteresovani veliki investitori iz EU, Kine i Indije. Izgradnjom razvodnog gasovoda Paraćin-Boljevac-Rgotina-Negotin-Prahovo sa odvojcima za Zaječar, Knjaževac i Bor, stvara se mogućnost izgradnje distributivnih sistema u svakom naselju u istočnoj Srbiji, a samim tim i povezivanje industrijskih komunalnih i individualnih potrošača na taj distributivni sistem. Na taj način će svi stanovnici istočne Srbije moći da koriste prirodni gas kao jeftin, ekološki podoban energent, a isto tako jednostavan za upotrebu. Takođe, korišćenjem prirodnog gasa kao energenta smanjiće se i pritisak na elektroenergetski sistem Srbije. Transportni sistem prirodnog gasa u Republici Srbiji je linijski sistem sa samo jednim ulazom u Republiku Srbiju. Osnovni problem gasovodnog sistema u Republici Srbiji je nedovoljno razvijena gasovodna mreža. Izgradnjom ovog gasovoda i mnogih drugih koji su na dnevnom redu upravo rešavamo taj problem, širimo gasovodnu mrežu, s jedne strane a s druge strane stvaramo mogućnost interkonekcije sa susednim zemljama kao što su Bugarska, Rumunija, Hrvatska, Makedonija. Sve to uticaće u budućnosti da cena gasa u zemlji Srbiji bude niža, jer se trenutno cena gasa formira na osnovu cene gasa na svetskom tržištu. Sve ovo je predviđeno Strategijom razvoja Republike Srbije kada je energetika u pitanju do 2025. godine sa projekcijama na 2030. godinu. Ono što je takođe važno istaći je sledeće: da će korišćenjem prirodnog gasa kao energenta gde se smanjuju emisije štetnih materija u atmosferu, smanjiće se emisija sumpor-dioksida, azotovih oksida, čestica i nesagorelih ugljovodonika, a na kraju krajeva smanjiće se emisija ugljendioksida, toliko spominjana emisija ugljendioksida u današnjem periodu kada su klimatske promene u pitanju, kada su u pitanju rupe na ozonskom omotaču. Naime, grad Zaječar odakle ja dolazim je poznat po tzv. londonskom tipu magle, koji se stvara u vreme grejne sezone. Uzrok je emisija metana u atmosferu, a metan nastaje usled lošeg sagorevanja ugljovodonika, lošeg sagorevanja čvrstih goriva koje koriste mnoga domaćinstva u gradu Zaječaru. Upravo korišćenjem prirodnog gasa kao energenta mi ćemo ovaj problem da rešimo i neće biti londonskog tipa magle. Izgradnjom ovog gasovoda daćemo dodatni impuls razvoju regiona istočne Srbije, a isto tako će se dati jasan signal svim potencijalnim investitorima da država Srbija, opštine i gradovi koji se nalaze u istočnoj Srbiji imaju jasnu nameru da ulažu, investiraju i grade ovaj region istočne Srbije. Sa izgradnjom razvodnog sistema gasovoda u istočnoj Srbiji stvoriće se mogućnost početka jedne nove ere u razvoju istočne Srbije. Doći će nove investicije, novi projekti, razne nove aktivnosti u tom regionu i stvoriće se mogućnost revitalizacije prostora istočne Srbije. Osnovni ekonomski potencijal istočne Srbije se, pre svega, zasniva na obilju prirodnih resursa. Tu pre svega mislim na zdravo okruženje, zdravu prirodnu sredinu, isto tako jako bogat i izvanredan hidroenergetski potencijal. Takođe, istočna Srbija poseduje odlične preduslove za razvoj turizma, bogato drvno bogatstvo, odlične uslove za razvoj poljoprivrede. Međutim, istočna Srbija ima dugogodišnju tradiciju razvoja industrijske proizvodnje. Naime, u vreme industrijalizacije Srbije veliki broj ljudi se zapošljavao u velikim industrijskim gigantima koji su postojali u Zaječaru. To su: Kristal Zaječar, Pivara Zaječar, Mlekara Zaječar, Porcelan Zaječar. Mnogo ljudi je sa sela povučeno u grad upravo zbog zapošljavanja u ovim velikim industrijskim gigantima. Nažalost, kao što smo više puta do sada čuli u ovom parlamentu, proces privatizacije nije doneo očekivane rezultate i jako veliki broj ljudi je ostao bez posla. Upravo ovom gasifikacijom istočne Srbije mi ćemo barem delimično rešiti ovaj problem, zato što ćemo moći da dovedemo one investitore koji kao preduslov za svoj dolazak u istočnu Srbiju traže pre svega razvijenu gasovodnu i infrastrukturu. Kada već pričamo o infrastrukturi, ja bih samo napomenula par stvari, a to je sledeće: da je u istočnu Srbiju i u grad Zaječar proteklih godina uloženo jako puno sredstava u cilju izgradnje puteva i u cilju izgradnje putne infrastrukture. Ono što je predviđeno planom razvoja do 2025. godine, to je da se uloži milijardu evra u razvoj istočne Srbije kada je putna infrastruktura u pitanju i da se izgradi 700 kilometara puteva, a od toga 350 kilometara brzih saobraćajnica. Ono što se trenutno radi u gradu Zaječaru, to je magistralni put Zaječar –Knjaževac, čime će se olakšati putovanje ka Nišu, ka jugu zemlje, isto tako put Negotin – Zaječar. Ono po čemu je grad Zaječar takođe poznat jeste Feliks Romulijana. To je jedan od 12 lokaliteta na teritoriji Srbije koji je pod zaštitom UNESKO-a. U periodu do 2025. godine u planu je izgradnja vizitorskog centra, čime bi se privuklo mnogo turista, što iz zemlje, što iz inostranstva. Takođe, grad Zaječar je poznat po Gitarijadi. Grad Zaječar je muzej roka, tako da će u narednom periodu biti izgrađen muzej roka u gradu Zaječaru. Ono što je možda najvažnije od svega to je izgradnja fabrike „Aptiv“, čiji će početak rada se odvijati u fazama u narednom periodu i u poslednjoj fazi se planira da ta fabrika u Zaječaru zapošljava oko dve i po hiljade ljudi, što je veliki korak unapred kada je u pitanju ostanak mladih u Zaječaru i zapošljavanje. Na kraju, ono što bih htela da kažem i što je jako važno, a to je da svega ovoga ne bi bilo da država Srbija nema jasnu spoljnu politiku, jasno definisanu unutrašnju politiku i da naš predsednik Aleksandar Vučić nema jasnu viziju budućnosti. Ja vas molim da u danu za glasanje podržimo ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Stefan Srbljanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, svi smo svesni pod kakvim se pritiskom nalazi Srbija i kakva nas tek iskušenja očekuju po pitanju Kosova i Metohije i zbog toga ovim putem želim da uputim podršku predsedniku Aleksandru Vučiću u borbi za srpske nacionalne interese. Današnja tema je od suštinske važnosti za prioritete koje je SNS odredila kao glavne u vođenju politike ove zemlje, a to su pre svega očuvanje mira, političke i ekonomske stabilnosti kao preduslova daljeg razvoja države, kao i očuvanje nezavisnosti teritorijalnog integriteta i samostalnog odlučivanja. Prevencija i borba protiv terorizma predstavlja značajno pitanje ostvarivanja ciljeva bezbednosne politike u nastojanju da se zaštiti nacionalna bezbednosti, ali i u nastojanju da se obezbedi trajna globalna i regionalna stabilnost i zbog toga uspostavljanje nacionalne baze podataka za borbu protiv terorizma predstavlja deo opštih napora Republike Srbije na planu unapređenja sistema za prevenciju i borbu protiv terorizma. Srbija se nažalost suočila sa ovom opasnom pojavom na Kosovu i Metohiji od strane terorističke i separatističke OVK tokom rata na Kosovu i Metohiji devedesetih godina, ali i nakon toga. Nosioci takvog delovanja imali su za cilj stvaranje velike Albanije ili velikog Kosova, odnosno objedinjavanje etničke teritorije koju su smatrali teritorijom Albanaca i to je bio univerzalni model funkcionisanja neke terorističke organizacije, u ovom slučaju OVK, koja se finansirala isključivo putem kriminalnih izvora, švercom oružja, švercom droge i ljudi i to je, kako rekoh, svojevremeno primenilo i rukovodstvo tadašnjeg OVK. Na taj način otvoren je i stvoren nesmetani i stalan priliv sredstava za terorističke aktivnosti, a vodeće ličnosti OVK kao najglasnije albanske patriote za kratko vreme došle su do enormnog bogatstva. Ono što je u celoj ovoj priči najužasnije jeste i izveštaj Dika Martija koji potvrđuje da postoje potresne činjenice i mnoge indicije da je OVK počinio zločine koji su ostali nekažnjeni i o kojima nikada nije sprovedena istraga. U tom izveštaju koji je sačinio gospodin Marti posle višegodišnje istrage inicirane navodima bivše tužiteljke Haškog tribunala Karle del Ponte, koja je otkrila javnosti da su pripadnici OVK ubijali civile i trgovali, na žalost, njihovim organima. Takođe, postoje i brojne konkretne indikacije koje pokazuju da su Srbi i Albanci odvođeni na teritoriju severne Albanije u razna mesta i da su na tim mestima bili mučeni od strane pripadnika OVK i da su njihovi organi završavali u to vreme u nekim zapadno-evropskim državama. Da li će pravda nekada biti zadovoljena, videćemo u godinama koje su pred nama, ali ono što je sigurno da na te zločine ne smemo zaboraviti. Ono što takođe ne smemo zaboraviti jeste ni da Aljbin Kurti sasvim sigurno ne bi bio kandidat za premijera privremenih prištinskih institucija da 2000. godina DOS-ovi ministri i Vojislav Koštunica nisu doneli skandalozni Zakon o amnestiji kojim je Aljbin Kurti i još 2.000 pripadnika OVK amnestirano i koji su od tog trenutka postali slobodni građani. Na kraju, ta izuzetna politika zaštite državnih, nacionalnih i vitalnih interesa, predvođena režimom Borisa Tadića i Vuka Jeremića, pitanje KiM je iz UN prebacilo na EU i stvorilo granice na Brnjaku i Jarinju. Kada pomislite da je kraj celoj toj apsurdnoj priči, dođete do presude Apelacionog suda iz 2013. godine kojom se tzv. Gnjilanska grupa, optužena za najgnusnije i najgore zločine na KiM, oslobađa krivice. I danas doživimo da nam pojedine sudije iz tog suda drže moralne lekcije, da nam drže predavanja i sole pamet. Sve one teme koje se ovde pokreću su nešto što je jako bitno i što su samo reakcija na anomalije i na nastupe pojedinaca koji zloupotrebljavaju svoje sudijske funkcije i daju kredibilitet svojim javnim nastupima onim političarima i onim strankama s kojima su, očigledno, u sprezi, jer koji bi drugi zaključak mogli da izvučemo kada su očigledno njihove akcije koordinisane. Jedan političar tajkun dođe na svoju tajkunsku televiziju i da izjavu nekom svom tajkunskom portalu, ceo dan govore o tome i na kraju im kredibilitet da neki sudija svojim javnim nastupom u istoj toj emisiji, na istoj toj televiziji. I onda se mnogo nerviraju kada čuju reakcije iz ovog parlamenta od narodnih poslanika, jer ko sme išta da kaže za njihove dubokoumne filozofske misli i na njihove fantazije, jer su oni ti koji očigledno u ovoj državi smeju da kažu šta god žele i da ne snose apsolutno nikakvu odgovornost i posledice za svoje izgovorene reči. U jednoj takvoj državi u kojoj navodno vlada medijski mrak i diktatura predsednika države nazivaju psihičkim bolesnikom, a svi mi ovde smo budale i neznalice i tako je u krug iz dana u dan. Poštovani predstavnici Ministarstva pravde ako će ustavne promene koje smo doneli u utorak stvoriti pravosuđe koje je sposobno da ispita imovinu čoveka koji u zapadnim državama i u državama u celom svetu ima milionske račune, ja sam apsolutno za. Ako će uspeti da licu pravde privede sve one koje u nedostatku svojih ideja i politika ruše i ovaj visoki dom i ovaj grad, ja sam apsolutno za. Ako će uspeti da licu pravde privedu sve one koji svakodnevno iznose najgnusnije laži o predsedniku Republike i koji prave lažne afere, što je odavno prestalo da bude deo političke borbe, ja sam svakako za. Nažalost, u ovoj državi je stvorena takva atmosfera da je najnormalnije svakodnevno pretiti predsedniku države i želeći da se normalnim napravi stanje da jednoga dana jedan takav ludak ostvari svoj ludački plan i da to svi prihvatimo sasvim normalno. Pretnje Vučiću, ništa novo, na to smo navikli, koga je briga za to. Verujem da ćemo uspeti da stvorimo pravosuđe koje će moći da se nosi sa svim tim problemima. I ono što je ova stranka svakako pokazala, a to je da se razlikuje od drugih i po tome što je spremna da pođe od sebe i što je spremna da se obračuna i sa onima iz sopstvenih redova koji misle da su veći od ove stranke, da su bogom dani i koji su se ogrešili o zakone ove države. Svakako im partijska knjižica neće i ne sme biti zaštita. Srpska napredna stranka je ideja i nju čine pristojni i pošteni ljudi i oko dva miliona glasova koje smo dobili na prethodnim izborima. Ta podrška ne sme biti zloupotrebljena i ta podrška ne sme dovesti u pitanje neodgovornim ponašanjem pojedinaca i svako treba da snosi posledice za svoja dela. Ovih dana, nedelja i meseci često pričamo i o stranačkom dijalogu. Srpska napredna stranka je apsolutno spremna da sasluša sve zahteve i da unapredi izborne uslove. To je naša dužnost, kao najveće i najjače stranke u ovoj državi. Ono što je sigurno jeste da na ucene nećemo pristati, nećemo pristati upravo zbog te ogromne podrške koju imamo od srpskog naroda. Moja poruka svima onima koji misle da na vlast mogu doći bez izbora jeste da se u ovoj državi narod pita i da će se pitati dokle god je SNS na vlasti. Mi smo 2012. godine pobedili na izborima po njihovim izbornim uslovima. Tada smo samo tražili da volja građana Srbije bude ispitana na izborima. Nismo bežali od njih. Današnja opozicija u Srbiji je jedinstvena u svetu. Oni na sve načine pokušavaju da do izbora ne dođe i bojkotuju te izbore koji su redovni i koji su izraz volje naroda. I svi zahtevi su sažeti u jedan, a to je da se Aleksandar Vučić ne bavi politikom, jer očigledno je taj strah od toga da ne može biti pobeđen nikada ni na jednim izborima prevelik u redovima pomenute opozicije. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, naša dužnost je da nastavimo da radimo u najboljem interesu građana Srbije, da sledimo i pratimo politiku koju je afirmisao predsednik Aleksandar Vučić i naša borba je nesumnjivo ispravna, naš cilj je pristojna i uspešna Srbija i od toga cilja nikada ne smemo i nećemo odustati. Hvala.
Hvala. Reč ima Ljiljana Malušić.
Hvala, potpredsedniče Narodne skupštine. Uvaženi gosti iz ministarstva, pre svega, uvažena ministarko, dame i gospodo poslanici, ja ću danas govoriti o Predlogu zakona o Nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Smatram da je terorizam pošast, kancer jednog društva i da ga treba radikalno iskoreniti. Terorizam je prisutan u svim zemljama i postoji od kako postoji čovečanstvo, uvek je bilo ubistava careva, kraljeva, vojskovođa, uvek je bilo ljudi koji su želeli da na ovaj zastrašujući, morbidan način preuzmu vlast. Obično terorizam ima politički cilj, ali i zastrašivanje ljudi. Setimo se samo ubistva našeg premijera, gospodina Đinđića, bilo ne ponovilo se, bilo je indicija da će biti ubijen naš predsednik, gospodin Aleksandar Vučić, ali se to nikada neće desiti. Setite se samo jučerašnjeg govora, jedan veliki državnik, jedan veliki patriota, koji je svima nama dao krila, mi, svi građani Republike Srbije treba da sledimo primer, čovek koji ima dosta časti, poštenja i veliki je rodoljub. U Srbiji terorizma uglavnom ima minimalno, zato što smo mi narod, mislim na ljude koji žive u Republici Srbiji, puni empatije. Pa, pogledajte samo kako se ponašamo prema ljudima koji u tranzitu prolaze kroz našu zemlju, prema migrantima, sa puno poštovanja, ljubavi, pijeteta, pomažemo im. Tako se radi. A šta treba? Da budemo drugačije raspoloženi prema njima, pa da ovde lete bombe? Nije terorizam samo smaknuće nečega, nego je terorizam i otmica i zastrašivanje. Toliko je bilo ružnih primera kroz istoriju, treba se okrenuti Bogu a ne terorističkim akcijama. Užasno je šta je terorizam. Pa, terorizam je bio 1999. godine, klasičan oblik terorizma, jer je 19 najmoćnijih zemalja bombardovalo ovu divnu, prelepu, predivnu zemlju. Poginulo je mnogo ljudi, a šteta nemerljiva. Razorili su nam infrastrukturu. To je terorizam. Terorizam je i kad ubijete nedužno dete, ničim izazvano. Terorizam je žuta kuća. I sad bi neko rekao - bolje bi ti bilo da ćutiš. Ne, neću nikada da ćutim. Kad su naživo uzimali organe i prodavali, to je terorizam. Bilo - ne ponovilo se. Dobro je što mi donosimo ovaj zakon. Republika Srbija, njena politička opcija je Evropska unija, pa implementiramo njihovo zakonodavstvo u sopstveno zakonodavstvo. Neutralnost je vojna i zato treba da se pozabavimo infrastrukturom, kao što i radimo, kadrovima, službama, jer glavni potencijal u svemu ovome su ljudi. Imamo divnu vojsku, imamo divne mlade ljude iz policije, i ne samo mlade. E, zato smo mi doneli projekat koji vrlo uspešno realizujemo o dodeli stanova za bezbednosne službe, pa bili oni aktivni ili su pasivni, odnosno u penziji. I to je nešto najbolje što smo uradili. Neće neko ko je na branicima odbrane zemlje da razmišlja o tome da li ima stan, da li stanuje, gde će da smesti ženu i decu. Ne. Nego samo kojom taktikom i kojim načinom će zaštititi ljude, građane Republike Srbije. Ja se ponosim što živim u ovoj predivnoj, prelepoj zemlji i što imamo vojsku i policiju kakvu smo imali sada, odnosno od dolaska na vlast SNS od 2012. godine. Samo bih kratko podsetila kako je izgledala vojska do 2012. godine. Bilo je sečenje tenkova pa prodavanje u staro gvožđe, topljenje tenkova, prodavani su čamci pa kad smo imali veliku pošast, poplavu 2014. godine, pozajmljivali smo čamce da se ne bi podavili ljudi. Sramota jedna. Bilo - ne ponovilo se. Kažu - nije im trebala vojska. Pa, kako im nije trebala vojska? Kako danas treba? Mi nikada nismo vodili osvajačke ratove, samo odbrambene. U balkanskim ratovima, Prvom, Drugom svetskom ratu, ratovima 90-ih, izgubili smo preko dva miliona ljudi. Bilo - ne ponovilo se. Terorizam treba radikalno iskoreniti. Setimo se samo terorističkih akcija. Inače, ekspanziju je terorizam doživeo 1950. do 1970. godine, tada je bio najveći procenat terorističkih akcija širom sveta, a jedno od najjačih terorističkih akcija je Al Kaida, koja non-stop radi u jugoistočnoj Aziji, međutim, ima pipke, pošto je to hobotnica, u 35 zemalja. Nije samo poenta naći teroristu ili terorističku organizaciju, već onog ko finansira to. Taj je mnogo veći zločinac od onog koji to izvrši. Pored političkog terorizma postoji, naravno, i verski terorizam, i to sve u ime boga. Ne bih rekla. Bog je ljubav i ako ste u bogu onda niste u terorizmu, onda niste u ubistvima, onda niste u likvidacijama, već naprotiv. Sve se može rešiti među normalnim ljudima, na lep i normalan način, dogovorima. Da se podsetimo samo nekih terorističkih akcija od 1960. godine do danas. Bili smo svedoci bezbroj terorističkih akcija - Gvatemala 1968. godine, američki ambasador ubijen u atentatu, Nemačka 1972. godine, 11 izraelskih sportista ubijeno je na Olimpijadi u Minhenu, Holandija 1975. godine, otmica voza i 11 naftnih ministara otetih u Beču, Liban 1983. godine, nepoznate osobe vozeći kamione sa eksplozivom izvršile su samoubilački napad na vojne baze američkih marinaca u Bejrutu, Škotska 1988. godine, avion kompanije "Pan Am" raznesen iznad grada Lokberija i masa raznesenih aviona, Tokio, sećamo se, 1996. godine, kad je u metro, u podzemnu železnicu ispušten otrovni gas, Njujork 2001. godine, oteta su četiri putnička aviona, dva su završila u kulama bliznakinjama, poginulo je preko 3.000 ljudi, mislim tačno 3.050 ljudi. Beslan, talačka kriza u Beslanu, to je naziv za jedan od najtežih terorističkih napada koji su pogodili Rusiju u njenoj istoriji. Počela je 1. septembra 2004. godine, završila se 3. septembra 2004. godine napadom ruskih specijalnih jedinica. Poginulo je 344 ljudi i 186 dece. Dakle, 186 dece. Šta ti ljudi misle? Ubijaju nedužnu decu. Morbidno, skaredno, odvratno. Ako hoće rat, neka idu u svoje kuće, neka puste ostale ljude, normalne, da živimo život. Nama je cilj rad, red, disciplina i prosperitet, a ne ubijanje. O ovome se može pričati koliko god želimo jer terorizam ne posustaje, ali mi, s obzirom na naše službe i na to da smo se naoružali, ali ne da bi nekog napali nego da bi se odbranili jer je neutralnost naša vojna, mi ne pripadamo blokovima i zato se oslanjamo na sami sebe, mi imamo prijatelje ali je sigurno mnogo bolje da budemo naoružani nego da budemo goloruki glineni golubovi, kao što smo to bili do 2012. godine. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala vama. Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo želim da čestitam svim građanima, svim lokalnim samoupravama koje će zbog kredita koje će država povući za izgradnju gasovoda rešiti neke svoje probleme u ekonomiji, dolaziće lakše do investicija, a imaće i energetski izvoz za grejanje u svojim domovima, što do sada nisu imali. Mi koji to već imamo svakako želimo da Srbija kao zemlja ravnopravnih građana, svakako želimo da i svi drugi u Srbiji to imaju i stoga ova vlast na tome radi za razliku od nekih prethodnih. Dame i gospodo narodni poslanici, što se terorizma tiče gotovo svi ratni sukobi počinju zbog terorizma ili zbog odbrane od terorizma. Amerika je najpoznatija država, odnosno super država, odnosno zbir država, odnosno kontinent koji često zbog terorizma kreće u vojne akcije pa pri tome te vojne akcije često i nisu u suštini zbog terorizma i tako se razaraju neke države koje kasnije postaju izvor i leglo terorizma. Setimo se Avganistana i Osame Bin Ladena. Njega nju direktno finansirali i obučavali Amerikanci i dok im je valjao bio je borac za slobodu. Kada im je bio potreban kao terorista proglašen je teroristom i likvidiran kao neko ko je izvršio terorističke akte na teritoriji SAD, a posle 11. septembra te iste SAD su ponovo krenule na neke države koje čak i nisu imale veze sa terorizmom poput Libije, Sirije, itd. Barem tada nisu imale nikakve veze sa tim. Dame i gospodo narodni poslanici, kada nešto kažete protiv Crnaca onda ste rasista, kada nešto kažete protiv Jevreja onda ste antisemita, a kada nešto uradite protiv Srba onda ste borac za slobodu. Terorizam je bio uvod u građanske ratove u Srbiji. Setimo se svih terorističkih akata na teritoriji SFRJ ili na službenike koji su u ambasadama zastupali tu bivšu Jugoslaviju. U većini slučajeva to su bili Hrvati, Hrvati teroristi, odnosno pripadnici hrvatskih terorističkih organizacija u inostranstvu koji su više puta ubacivali svoje teroriste i na teritoriju Jugoslaviju, ubili ambasadora Rovovića, srušili avion iznad Čehoslovačke. Njima je Barišić koji je ubio ambasadora Rovovića postao nacionalni heroj, jedan terorista kome su podigli spomenik. Da čudo bude još veće, država Švedska je zbog terorističkog akta otimanja aviona od hrvatskih terorista pustila Barišića i ekipu iz zatvora, nagodila se sa teroristima, što je bio jedan presedan u ponašanju država prema teroristima. Setimo se Bugojna i Raduše. Setimo se akcije u kojoj je izginulu preko 10 vojnika i pripadnika teritorijalne odbrane oko planine Raduše kada je 15 hrvatskih terorista došlo na planinu, dakle u mirna vremena podizalo neke svoje ustanke i vršilo terorističi akt. Setimo se Hrkaša, setimo se bioskopa, setimo se železničke stanice u Beogradu. Setimo se tog terorizma za vreme komunističke Jugoslavije gde hrvatski teroristi nisu imali strpljenja da komunistička Hrvatska iz jedne NDH ih sve prevede, što se na kraju i desilo sa Tuđmanom, da ih sve prevede u drugu nezavisnu državu Hrvatsku. Hajde da pogledamo i druge manje ili veće đavole. Setimo se kako je počeo rat u Bih. Setimo se ubijenog srpskog svata 1. marta, na dan referenduma u BiH koji je bio nelegalan po tadašnjim važećih ustavima. Dakle, došlo je do preglasavanja jednog naroda od strane druga dva naroda. Toga dana ubijen je Nikola Gardović, srpski svat, ispred srpske crkve, a čovek koji ga je ubio je Rasim Delalić Ćelo koga je Alija Izetbegović odlikovao pištoljem, poklon pištoljem sa njegovim potpisom. Setimo se kako su Srbi u Federaciji, u BiH ostali bez glave. Samo da vas podsetim da nas Srbe koji smo najsurovije počišćeni na teritoriji bivše Jugoslavije optužuju nas za genocid i etničko čišćenje, što je gotovo neverovatno. Više desetina hiljada Srba je na teritoriji Hrvatske, na teritoriji BiH, posebno u Federaciji i u našoj južnoj pokrajini KiM, više desetina hiljada Srba je ubijeno, a preko milion je proterano i ne živi na teritorijama na kojima je živelo 1991. godine. Takav narod koji je surovo počišćen pokušavaju oni koji su intervenisali u korist razbijanja Jugoslavije da pripišu Srbima, odnosno da kažu da oni koji su pretrpeli najveće etničko čišćenje budu optuženi za etničko čišćenje i za genocid. Setimo se koliko Evropa kada neko u Parizu, a ja to osuđujem, odseče glavu profesoru u Parizu. Setimo se koliko se ta Evropa naježi, a podržavala je mudžahedine koji su u BiH sekli Srbima glave, vršili nečuvene zločine, ubijali decu koja su dolazila u selo samo zato što su zaboravili psa. Setimo se tih zločina. Setimo se odsecanja glava Srbima. To je onda bila borba za slobodu, ali kad se to desi u Parizu, e onda je to veliki terorizam, itd. Kad spalite srpsku crkvu, onda to nije ništa. Kad Albanci ruše srpske crkve, kada poruše 100 srpskih crkava, kada ih unište, onda je to borba za slobodu, ali kad plane jedna crkva u Parizu, e onda smo svi zabrinuti, onda su oni sa pravom zabrinuti. Dakle, njihova pravda je veoma, veoma čudna. Setimo se teranja zarobljenika ljube odrubljene glave u BiH. Setimo se Al kaide koja je bila prisutna u BiH. Setimo se Nasera Orića i 3267 žrtava u Srebrenici i oko Srebrenice, zbog čega se i dogodio kasnije zločin u Srebrenici, ali setimo se etničkog čišćenja na teritoriji Srebrenice i okoline od strane razoružanih navodno muslimanskih vojnika. Setimo se te aktivnosti u kojoj je nastradalo 3267 Srba od Naserovih vojnika. Voleo bih da je sudom u Hagu predsedavao Ibran Mustafić, gradonačelnik Srebrenice, pa početku sukoba u Srebrenici. Verujem da onako sramnu presudu ne bi doneo. Setimo se da terorizam u BiH nije zaustavljen, NATO pakt je napravio leglo terorizma na Balkanu, na KiM i u BiH. Setimo se ubistvo vojnika u Sarajevu, posle 2000. godine, daleko posle rata od strane teroriste. Setimo se napada na američku ambasadu, pošto je pojedinac terorista koji nije bio dovoljno zahvalan SAD pa je ispalio na ambasadu SAD 105 metaka. Zvao se Mevrić Jašarević i rekao je da žali što je tom prilikom teško ranio samo jednog policajca. Setimo se svega toga šta se dešavalo na teritoriji bivše Jugoslavije. Setimo se Zvornika, setimo se pucnjave daleko posle rata, policajac ubijen, dvojica ranjena u napadu na stanicu policije u Zvorniku, koji je izvršio terorista iz redova bošnjačke nacionalnosti. Setimo se Albanaca, setimo se da smo jedini narod kojem su živim licima vadili organe radi prodaje na crnom tržištu. To je nečuveno. Takvi zločini u istoriji se nisu dešavali, čak ni za vreme nacista. Setimo se odrubljenih srpskih glava u našoj južnoj pokrajini na KiM. Setimo se svega toga i podsetimo zapadne sile, podsetimo i ove koji se nisu kvalifikovali na izborima. Podsetimo se njihovog puzajućeg izvinjavanja. Onima koji su odrubljivali srpske glave, nisam protiv da se izvinemo za zločine koje su počinili naši sunarodnici. Tvrdim, odnosno ne negiram genocid, ali tvrdim da je on učinjen nad Srbima i u BiH, i u Hrvatskoj, i na Kosovu i Metohiji, jer je ubijeno više desetina hiljada Srba, a počišćeno preko milion. To se uklapa u teoriju o genocidu. Znam sigurno da je jedna nacija izvršila genocid, na svom kontinentu je istrebila starosedeoce, tj. indijance i pri tome uspela kasnije da baci dve atomske bombe, što spada u neselektivno uništavanje cele jedne populacije u Hirošimi i u Nagasakiju. Setimo se svih terorističkih akata koji su se desili za vreme Jugoslavije, setimo se hronologije hrvatskih terorističkih akata kojih je u Jugoslaviji bivšoj bilo preko 20, u inostranstvu još 20. Dame i gospodo narodni poslanici, po pitanju terorizma, verujem da srpski organi vode dovoljno pažnje posebno zato što se deo boraca iz Sirije i one islamske države vratio na teritoriju Jugoslavije i u neke susedne bivše jugoslovenske republike. Dame i gospodo, svima treba da bude poznato da naša zemlja, naša zastava više nije trobojka bele boje, da je naša zemlja podigla svoju zastavu, da su stanovnici ove zemlje Srbije podigli svoju glavu i da ti pritisci neće proći. Ne igramo kao bivši režim kako drugi svira, nemamo dovoljno sluha, a verujemo da oni, bivši režim, koji je naučio da igra kako drugi svira da će lako na zapadu i okolnim državama, a što čine kao što vidim, naći gazdu svirače. Moja poruka regionalnim i svim drugim Srbo mrziteljima jeste da mi više nismo ludo hrabri, da nećemo da ratujemo za druge, hoćemo da živimo za sebe, nećemo više da stvaramo zajednice pobeđenih i poraženih i da recimo Hrvate koje porazimo nagradimo državom. To nećemo više da radimo. Takođe moja poruka njima je da što nas više stisnu, više ćemo skočiti i mentalno i moralno i ekonomski i finansijski. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Svetlana Milijić.
Zahvaljujem, uvažena potpredsenice Narodne skupštine. Poštovana ministarka sa saradnikom, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, terorizam je opasnost i pretnja koja ne poznaje granice. On se ispoljava kroz različite aktivnosti pojedinca ili grupe u nastojanju da nasiljem ostvare neke svoje političke ciljeve. U tom smislu terorizam predstavlja opasnost ne samo po državu i njeno državno uređenje, nego i čitav svetski, društveni poredak, obzirom da se on zasniva na demokratskim principima i nepoštovanju ljudskih prava i sloboda. Slobodno kretanje roba, ljudi i usluga unutar EU otvara prostor različitim terorističkim grupama za svoje aktivnosti, obzirom da taj prostor bez granica im omogućava slobodno kretanje, i to dokazuje prateći globalni rast terorističkih napada koji pokazuje da su zemlje koje su bile pogođene terorističkim napadom, recimo u 2004. godini ih je bilo 49, za 10 godina kasnije taj broj je porastao na 99. U kontekstu sveobuhvatnih društvenih pojava terorizam predstavlja i zauzima posebno mesto obzirom na stalni trend njegovog rasta i ekspanzije. Takođe, terorizam se pojavljuje kroz nove pojavne oblike, pri čemu se prilagođava društvenim, ekonomskim i političkim odnosima svake zemlje. Terorizam ne napada samo siromašne zemlje i one manje uređene, terorizam se pojavljuje u svim zemljama na svetu, a utiče kako na državu i njeno državno uređenje, takođe i na privatne i društvene interese pojedinaca, kao i na njihov život, obzirom da je terorizam nasilje, jer terorizam je izvedenica iz latinske reči - teroris, što znači nasilje, odnosno užas. Napretkom elektronske komunikacije informacionih tehnologija i internet postaje mesto gde mogu da se šire terorističke propagandne ideje putem video materijala ili polujavnih foruma zaštićenih lozinkom, što daje prostor terorističkim organizacijama da indoktriniraju i utiču na eventualne članove. Međunarodna zajednica i EU se puno bore protiv terorizma, odnosno nastoje da uspostave kontrolu nad terorizmom. Određene institucije kao što su UN, Interpol, ili Europol, nastoje da određenim pravnim aktima zajedno sa svim zemljama na svetu koje prate njihov rad donesu zajedničke ciljeve u borbi proti terorizma, odnosno kontrole nad terorizmom. Trenutni zakonski okviri Republike Srbije u domenu borbe protiv terorizma i sprečavanja terorizma su u najvećoj mogućoj meri usklađeni sa tekovinama EU i sa međunarodnim standardima. Poslednjih godina postoje značajni pomaci u bezbednosnom sistemu Republike Srbije, implementaciji određenih bezbednosnih protokola EU, a činjenica je da Aleksandar Vučić, predsednik Republike Srbije ulaže u bezbednosni sistem ove naše države, ulaže kako u nastojanje nabavke najmodernije opreme za snage bezbednosti, tako i u ljudstvo, što povećavanjem plata za pripadnike bezbednosti, vojske i policije Republike Srbije tako i kroz izgradnju stanova za pripadnike bezbednosti. Kada su ovu državu vodili Tadić, Jeremić, Đilas, Obradović i Tepićka, i kada je na čelu Ministarstva odbrane bio Šutanovac, nije se ulagalo niti u vojsku, niti u policiju, niti u nabavku opreme, niti u bezbednost građana, a to pokazuje sama činjenica da su gospoda prodavali, odnosno prvo topili tenkove, a kasnije prodavali za 1.400 evra po komadu, jer su na takav način Đilas, Tadić, Jeremić i Tepićka štitili građane ove Srbije. Jel se tako štite građani ove Srbije? Predsednik Vučić je istakao da Srbija danas je zemlja koja je spremna da se odupre svim bezbednosnim izazovima zahvaljujući svojoj vojsci i policiji i ekonomskoj snazi. Bezbednosni sistem jedne zemlje pored ekonomskom sistema i pored zdravstvenog sistema predstavlja stub jačine jednog društva. Predsednik Vučić je istakao, citiraću – da je Srbija snažna i moderna, usmeriće svoju ekonomsku snagu na dalje jačanje bezbednosti njenih građana. Danas pred nama nalazi se Predlog zakona o nacionalnoj bazi podataka za borbu i sprečavanje terorizma. Ovaj zakon, ovaj predlog zakona je deo opštih mera Republike Srbije na planu unapređenja sistema za prevenciju i borbu protiv terorizma, a takođe predstavlja i realizaciju planirane aktivnosti za pregovaračko Poglavlje 24 – pravda, sloboda i bezbednost, koji su neophodni za pristupanje Srbije u EU. Cilj uspostavljanja nacionalne baze podataka jeste bezbedna i efikasna razmena informacija nadležnih organa. Terorizam je užasna i negativna društvena pojava koja pogađa skoro sve zemlje i sve zemlje nastoje da se u što kvalitetnijoj meri izbore protiv terorizma. U danu za glasanje ja ću, kao i ostali poslanici iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, glasati za predlog ovog zakona. Živela snažna i jaka Republika Srbija. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Svetlani Milijić. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala, uvažena potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije. Poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što počnem da govorim o ovom Predlogu zakona koji se tiče borbe protiv terorizma i napora Vlade Republike Srbije i nas koji smo ovde većina u parlamentu po pitanju međunarodne, globalne, zajedničke borbe protiv možda i najveće pošasti 21. veka. Moram da istaknem prvenstveno jučerašnji dan i nešto što se desilo i što će biti sigurno zapisano u istoriji našeg naroda i naše države, to jeste maestralan nastup i jedna jasna demonstracija predsednika Aleksandra Vučića na sednici Saveta bezbednosti UN, na koji način i kako se brani država, kako se brane nacionalni interesi i jedna velika motivacija građanima Republike Srbije i poruka da će se predsednik Republike, SNS, Vlada Republike Srbije boriti vrlo posvećeno za odbranu teritorijalnog integriteta naše zemlje, ali i da će se boriti za istinu, za poštovanje međunarodnog prava i za sve one vrednosti koje Srbija baštini i koje poštuje svih ovih godina. Takođe, želim da istaknem da sve ono što se dogodilo juče na sednici Saveta bezbednosti UN povodom potvrđivanja presude generalu Ratku Mladiću, pokazuje jednu izvesnu vrstu poruke i svega onoga što očekuje našu zemlju u narednom periodu. Očekuju nas veliki izazovi, očekuju nas veliki pritisci i očekuje nas jedna neravnopravna borba u tome da oni koji su definisali događaje devedesetih godina, koji su bili ključni činioci tih događaja gde je Srbija izgubila puno, ali takođe dobila i izvojevala, izborila nešto što jeste najveća vrednost i rezultat srpske politike u proteklih sto godina, a to jeste Republika Srpska. Dakle, to je nešto što je izboreno i pokazatelj je da smo se za to borili, da se borimo i da ćemo u narednom periodu morati da se borimo uprkos nekoj drugačijoj agendi koje neki veliki svetski mahom i igrači u regionu imaju. Ono što jeste najbolji odgovor na sve ove izazove, na sve pritiske koje imamo i koji nam slede jeste ekonomsko osnaživanje naše zemlje, vojno osnaživanje, osnaživanje na socijalnom planu, ali i na planu obrazovanja, naučnog i tehnološkog razvoja. Ja bih da pomenem jednu jako značajnu stvar koja je danas objavljena u medijima, a to je upravo primer kako se bori za svoju državu i kako se štite nacionalni interesi. To je početak izgradnje univerziteta u Kosovskoj Mitrovici, zgrada univerziteta koja će imati više od 10.000 kvadrata, gde će biti smešten Ekonomski fakultet, Pravni fakultet, Prirodno-matematički fakultet, rektorat. Na taj način se jedna država ozbiljna, jedno ozbiljno državno rukovodstvo i ozbiljan lider bori za svoju teritoriju, bori za svoj narod, tako što investira u obrazovanje, tako što investira u tzv. meku infrastrukturu i to Aleksandar Vučić svaki dan pokazuje. Ono što smo sinoć videli, što su imali prilike da vide građani Republike Srbije, ali i građani širom sveta, govori o tome i pokazuje nam kakav je svaki dan gotovo predsednika Aleksandra Vučića. Svaki dan je borba za ovu zemlju, svaki dan je borba za naš integritet, svaki dan je borba za neku novu investiciju, za novi kilometar auto-puta, ali i borba da se izborimo sa pritiscima onih kojima ne odgovara jaka i snažna Srbija, onih koji kažu da je Srbija mnogo podigla svoju glavu, da se mnogo razvila želeći, nažalost, kao i mnogo puta u istoriji ovog regiona, posebno regiona zapadnog Balkana, da svi mi ovde zajedno budemo jednaki, ali da budemo jednaki u siromaštvu. Od kada je Vučić došao na vlast u ovoj zemlji, od kada je postao predsednik Vlade, ali sada i kao predsednik države, ova zemlja je počela da na pravi način iskorišćava svoje prirodne, materijalne resurse, svoje ljude i ima jasnu strategiju kako da zadrži mlade ljude u ovoj zemlji i kako da od ove zemlje napravi jednu modernu, snažnu državu, na koju će njeni građani, koje god vere i nacije bili, biti ponosni. I to je nešto što jeste politička doktrina Aleksandra Vučića i to je nešto što pokazuje i sastav ovog parlamenta, u kom svi mogu da iskažu svoje mišljenje, svi mogu da iskažu svoj predlog za nešto što će, naravno, unaprediti život i nešto što će doprineti razvoju naše zemlje. Što se tiče same borbe protiv terorizma, moram da napomenem tu jednu činjenicu da zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću Srbija jeste deo međunarodne koalicije za borbu protiv terorizma koji predvode SAD. Srbija je mnogo investirala, i u obaveštajnom, i u materijalnom i svakom drugom smislu, da zaštiti svoje građane i da po pitanju bezbednosti i borbe protiv terorizma nemamo gotovo nikakvih problema, ali da preventivno delujemo u odnosu na sve ono što može da bude pretnja i što može da bude opasnost našoj zemlji i našim građanima u tom smislu, kada je u pitanju borba protiv terorizma. Geopolitička pozicija naše zemlje je takva da mi moramo da obratimo jednu posebnu pažnju na ovaj problem. Uvek je dobro i uvek će ova većina u našoj Skupštini, posebno mi iz SNS, da podrži svaku inicijativu, sve ono što vodi ka tome da zaštitimo svoje građane i da unapredimo kako bezbednosnu kulturu, ali i njihovo znanje, obrazovanje, ali da unapredimo i rad naših obaveštajnih službi, naših bezbednosnih agencija, bezbednosnih snaga u procesu preventivnog delovanja i zaštite protiv međunarodnog terorizma. Moje kolege i prethodni govornici su govorili dosta o tome kakve opasnosti mogu da nas zadese i koje vrebaju iz samog regiona, iz susednih država i susednih entiteta. Mi moramo javno i otvoreno da govorimo o tome i da govorimo o tim opasnostima i ne možemo pred nekim stvarima da zažmurimo, a to je, naravno, činjenica da je međunarodni terorizam i sve ono što se dešava u proteklih nekoliko godina, posebno na Bliskom istoku, opasnost i za Evropu, opasnost i za Srbiju. Zato je jako važno da Srbija učestvuje i da bude uvek u toku svega onoga što će doprineti da se međunarodni terorizam pobedi. Ono što predstavlja najveću opasnost i što predstavlja, nažalost, rezultat na terenu sadašnjeg međunarodnog terorizma, terorizma koji se odigrava već skoro deceniju na teritoriji Levanta, dakle, Sirije, Iraka, pa na kraju i Libana, govori o tome da tamo deluju snažne i dan-danas terorističke organizacije koje su povezane sa zemljama i narodima koji žive u okruženju Republike Srbije. Moj kolega Ivan Ribać je govorio i pominjao brojke i broj ljudi koji su ratovali i koji su bili u sklopu formacija Islamske države Iraka i Levanta u Siriji i u Iraku sa teritorije Kosova i Metohije, naravno, kosovski Albanci koji su tamo bili, taj broj je preko 300, njih stotinak se vratilo na teritoriju Kosova i Metohije. Inače, da podsetim našu javnost i vas ovde, kao uvažene kolege, da je jedan od komandanata Islamske države Iraka i Levanta bio Lavdrim Muhadžeri, koji je poreklom i koji je došao tamo direktno sa teritorije Kosova i Metohije, sa teritorije Bosne i Hercegovine ne više stotina ljudi, nego se taj broj meri sa 1.000 do 1.500 građana Bosne i Hercegovine koji su ratovali i koji imaju ogromno ratno iskustvo tamo. Mi moramo po tom pitanju da budemo jako oprezni. Mi ne možemo da kažemo da se to dešava tamo negde dve, tri ili četiri hiljade kilometara daleko od Beograda i od Srbije i da nema opasnosti za Srbiju. Ima opasnosti za Srbiju, posebno govorim sa tog aspekta što je jedna činjenica, da su tamo, na tom prostoru i ti teroristi najviše ugrožavali hrišćansko stanovništvo. Na teritoriji Sirije ste imali pre stotinak godina 20% hrišćanskog stanovništva. Sada, posle ovog desetogodišnjeg rata, taj nivo, taj procenat hrišćanskog stanovništva je smanjen na 1%. Znaju li naši građani i znate li vi ovde gde se nalazi Malula, gde se nalazi Palmira, da su to suštinski izvor hrišćanske civilizacije, gde je u 21. veku pokušano da se protera, da se uništi hrišćansko stanovništvo i da se uništi hrišćanska baština? Zašto to govorim? Zato što se to u 21. veku događa i u savremenoj, modernoj Evropi. Događa se to da se ugrožavaju srpski manastiri na Kosovu i Metohiji, događa se jedna nova vrsta specijalnog rata, a to je da manastiri i crkve koje su pravoslavni pokušavaju svetskoj javnosti i svetskim institucijama da se prikažu kao baština neke druge vere i neke druge religije. Mi ćemo ovde uvek biti glasni po tom pitanju, želeći da zaštitimo našu baštinu, želeći da isto kao predsednik Aleksandar Vučić ukažemo na svaki problem i ukažemo na to da ćemo se boriti za svaki naš manastir, da ćemo se boriti za to da zaštitimo naše stanovništvo, da zaštitimo bezbednost našeg stanovništva na Kosovu i Metohiji, jer je problem što jedan veliki deo, i tu moram da kažem da veliku odgovornost nosi Evropska unija i današnja Evropa, kao da to ne primećuje. Jednom prilikom je jedan američki zvaničnik 2006. godine posetio Beograd i sreo se sa blaženopočivšim mitropolitom Amfilohijem i pitao ga o dešavanjima na Kosovu i Metohiji. On mu je u jednom trenutku rekao: „Hrist još uvek krvari i na krstu je“. To je ovom čoveku bilo jako čudno. Pitao ga je: „Kako?“ Tako što se to dešava na Kosovu i Metohiji, to se dešava i dan-danas, to se dešava od 1999. godine do današnjeg dana. Mi smo mislili da će posebno američka administracija za vreme Donalda Trampa, koja je imala senzibiliteta za ono što se dešava u našoj južnoj pokrajini, i nadamo se da će takva politika i takav pristup i razumevanje i ova nova da nastavi, s obzirom da su to događanja i to je nešto što ne bi smela ni međunarodna zajednica, niti bilo koji relevantni igrači na međunarodnoj sceni da dozvole. Naravno, Srbija će uvek kao i za vreme ovih nekoliko godina koliko je na vlasti SNS da obaveštava javnost, da ukazuje na ovakve probleme, ali se nadamo da kao što to predsednik Aleksandar Vučić kaže – oni drugi, sa druge strane posebno naši partneri iz SAD i Evropske unije neće da realizuju na nama čuvenu doktrinu „rat in de korner“ dakle, da nas pokušaju saterati u ćošak, jer onda možemo da budemo najopasniji. Kao što je to predsednik sinoć rekao na sednici Saveta bezbednosti mi ćemo se boriti svim diplomatskim sredstvima, mi ćemo se boriti za našu državu, osnaživaćemo našu ekonomiju, osnaživaćemo infrastrukturu, ali i poruka je svima jasna i za tu poruku predsednik Vučić ima podršku većine građana Republike Srbije, velike većine. Srbija nije više ničiji dominion, Srbija više nije ničiji prelat, Srbija vodi sopstvenu politiku i zauvek će štititi interes svojih građana, ali i srpskog naroda gde god on živeo. Hvala.
Hvala profesore Marinkoviću. Preostalo vreme poslaničke grupe 23 minuta. Reč ima Boris Bursać.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Orliću, poštovane kolege poslanici, poštovani građani Srbije, poštovana gospođo Popović, pred nama se danas nalazi set vrlo važnih i konstruktivnih predloga zakona, a ja bih svoju pažnju posvetio upravo Predlogu Zakona o nacionalnoj bazi podataka za sprečavanje i borbu protiv terorizma. Terorizam kakav danas poznajemo, on nikako nije nova tvorevina, već se on perfidno krije u društvenoj zajednici u obliku taktike, strategije, doktrine, metode i sredstva oko kojih samo treba da se postigne konsenzus da bi izašao na svetlost dana. Dok terorizam neki vide kao zločin, drugi ga opisuju kao svetu dužnost. I dokle god postoje ove dve dijametralno različite strane terorizma će zasigurno biti. Teroristi su danas obučeni i opremljeniji, samim tim i neuhvatljiviji, kao nikada do sada. To je dovelo da se ovaj fenomen brzo proširi i zahvati celu planetu. Terorističke organizacije na sve moguće načine pokušavaju da ostvare svoje političke, ideološke ili društvene ciljeve i u najvećem broju slučajeva ne poštuju opšte prihvaćena pravila ratovanja, a kao rezultat toga imamo nedužne žrtve. Terorizam nije prostorno ograničen, odnosno za terorizam se vezuje prostorna disperzija nasilja, budući da u slučaju terorističkih napada ne postoji sigurnost u smislu jasnog graničnog prostora na kome se izvode oružane akcije. Odnosno, u ovom slučaju ratište potencijalno može biti ceo svet. Tako da ni jedna država, bez obzira na stepen i njenu razvijenost. Nije zaštićena od ove pošasti današnjice koji nazivamo terorizmom. Ja često terorizam slikovito objašnjavam, kao svojevrsan šumski požar koji brzo plane, još se brže razbukti i vrlo ga je teško ugasiti. Dakle, ponavljam, ni jedna država na kugli zemaljskoj nije imuna na terorizam, bez obzira na stepen njene vojne, informacione ili ekonomske razvijenosti, a tipični primeri za ovu moju konstataciju su sprovedeni teroristički napadi u SAD, Španiji, Velikoj Britaniji, Francuskoj, Austriji itd. Nalet terorističke beskrupuloznosti s početka 21. Veka, prestrašio je sve članice međunarodne zajednice. Stoga je početak novog milenijuma obeležen globalno raširenim strahom od međunarodnog terorizma. Od tog momenta međunarodni terorizam postaje bezbednosna pretnja prvog reda za svaku državu. Na osnovu svih relevantnih pokazatelja opravdano je terorizam okarakterisati kao globalno bezbednosnu pretnju koja ima potencijal da pogodi sve subjekte međunarodne zajednice. Konstantna izloženost terorističkoj opasnosti posledično izaziva osećaj nebezbednosti i to jeste cilj terorista, da akcijama nasilja prema nedužnima privuku pažnju domaće i svetske javnosti i zastraše je ili pridobiju zastarenje interesa i ciljeva koje proklamuju. Kako bi ta ista javnost izvršila pritisak na državu da udovolji zahtevima terorista, iako nije moguće precizirati istorijski razvoj terorizma. Ova bezbednosna pretnja svakako da ima svoje razvojne etape, zbog čega savremeni oblici terorizma imaju značajno izmenjene karakteristike u odnosu na starije oblike i modalitete ispoljavanja. Savremeni terorizam nesumnjivo ima globalnu dimenziju i sve je učestaliji i akcije su sve brutalnije, veoma često sa smrtnih ishodom, izvode ih veoma opremljene i dobro povezane terorističke organizacije. Žrtve su masovnije i materijalna razaranja su većih razmera, a državne granice nisu dovoljan bedem za produkt terorizma u svim njegovim oblicima. Ono što svakako razlikuje oblike terorizma od ranije poznatih oblika jeste veća dostupnost informacija, bolja uvezanost ljudi kroz komunikaciju preko raznih medija, i prebrz tehnološki napredak, i naravno rast industrije i naoružanja. Kao neko ko se duži niz godina bavi ovim fenomenom, mogu slobodno reći da Republika Srbija, prepoznaje terorizam, i da ozbiljno radi na prevenciji i borbi protiv terorizma. Ono što je jako bitno jeste da Republika Srbija prepoznaje univerzalni karakter terorizma i ekstremizma i neophodnost kontinuirane i široke saradnje država na globalnom i regionalnom planu, radi uspostavljanja zajedničkog pristupa u ovoj osetljivoj temi. Shodno tome, nedavno smo potpisali i sporazum sa Ruskom federacijom o saradnji u borbi protiv terorizma, i ovaj Sporazum je Srbiji doneo jako bitne oblike saradnje, koji se ogledaju u razmeni informacija terorističkim grupama, njihovim vođama i članovima, kao i u njihovim aktivnostima. Dakle, država ozbiljno radi na očuvanju bezbednosti kako nje same tako i naših građana, i takav rad mora da se nastavi, pogotovo ako uzmemo u obzir podatke Europola, koji govore da terorizam na tlu Evrope i te kako postoji, i prema izveštaju Europola od 2018. godine, imali smo 129 terorističkih napada, a u 2019. godini 119 terorističkih napada. Izveštaj za 2020. godinu još nije gotov, obično se on objavljuje krajem juna. Ukoliko uzmemo sve ove informacije u obzir, mi ne smemo čekati neki svoj 11. septembar, već protiv terorističku borbu moramo postaviti na zdrave noge, odnosno na zavidnom nivou u praksi i upravo ovaj predlog zakona to i čini. Ovim zakonom uređuje se i uspostavljanje i sadržine jedinstvene nacionalne baze podataka o fizičkim i pravnim licima, kao i grupama i organizacijama sa lista označenih lica UN i drugih međunarodnih organizacija, naravno u kojima je Republika Srbija član, sa lista označenih lica koja su doneta u skladu sa zakonom koje uređuje ograničavanje raspolaganje imovinom, u cilju sprečavanja terorizma, i sa konsolidovanih lista, na osnovu zakona koji uređuje međunarodne mere ograničavanja iz postojeće baze nadležnih organa, u skladu sa zakonom, što uključuje lica koja su osumnjičena, optužena ili osuđena za delo terorizam, i sa njim povezana krivična dela. S obzirom da prevencija i borba protiv terorizma predstavlja značajno pitanje ostvarivanje ciljeva bezbednosne politike, u nastojanju da se zaštiti bezbednost, meni ne ostaje ništa drugo, nego da podržim ovaj predlog zakona u nadi da će biti oslonac u borbi za jaku, modernu i bezbednu Srbiju. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima Mladen Bošković.
Zahvaljujem potpredsedniče Narodne Skupštine, gospodine Orliću, poštovani gosti, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pre svega moram da se nadovežem na govore svojih uvaženih koleginica iz Borskog i Zaječarskog okruga, Adrijane Pupovac i Dragane Branković Minčić, i da kažem koliko je bitna tema gasifikacija za Istok Srbije. Na samom početku moram da kažem da ću podržati predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist OTP banke za izmirivanje obaveza JP Srbijagas, po osnovu ugovora o dugoročnom kreditu gasifikacije i izgradnje razvodnog gasovoda, pre svega Borskog i Zaječarskog okruga. Ja dolazim iz opštine Negotin, i kako ja volim da kažem, kada me pitaju odakle dolazim, da kažem sa krajnjeg istoka Srbije, tamo gde sunce izlazi i odakle se naša Srbija budi. Zašto podržavam ovaj predlog zakona? Zato što je, pre svega gasifikacija u Srbiji neophodna. Razlozi za donošenje ovog zakona sadržani su u članu 16. stav 4. Zakona o javnom dugu, odnosno u potpisanom ugovoru između zajmodavca i zajmoprimca, u iznosu do 66 miliona evra, radi gasifikacije i izgradnje razvodnog gasovoda, Paraćin Boljevac, Rgotina, Negotin Prahovo. Kredit je obezbeđen, po odličnim uslovima, na 8 godina, na dve godine grejs perioda, sa kamatnom stopom od 1,7% i ugrađenom deviznom klauzulom. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, razmotrio je ovaj predlog zakona i Odbor je u skladu sa članom 155. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odlučio da predloži narodnim poslanicima da prihvate predlog zakona u načelu. Deo teritorije Republike Srbije, koja nije pokrivena transportnim sistemom prirodnog gasa je područje istočne Srbije, koje obuhvata deo Borskog okruga, i to su opština Negotin i grad Bor i deo Zaječarskog okruga, grad Zaječar i opština Boljevac, i opština Knjaževac. Snabdevanje preostalih opština u ova dva okruga predviđeno je drugim projektima i radi se o zonama velikog potencijala za privredne aktivnosti, kojoj nedostaje privredni gas, kao energent. U ovoj oblasti živi oko 210.000 ljudi, 106.000 u Borskom okrugu i 104.00 u Zaječarskom okrugu. Ovim ćemo rešiti probleme sa zagađenjem vazduha i takođe je potrebno istaći da je u Prahovu, nadomak opštine Negotin, predviđena izgradnja međunarodnog hemijskog parka za koji se očekuje velika zainteresovanost investitora iz EU, Kine i Indije. Hemijska industrija u Prahovu pored Negotina izgrađena je još dalekih 1960. godine. Planom 2025 koji sprovodimo na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, industrija u prahovu će postati prvi međunarodni hemijsko-industrijski park u Srbiji, što je najavila i premijerka Ana Brnabić u svome ekspozeu. Opština Negotin je u proteklom periodu usvojila sve odluke na Skupštini i izmenama i dopunama planova detaljne regulacije, a koji se tiču područja na kojima će Eliksir grupa izvoditi radove na sprovođenju projekata veoma značajnih kako za opštinu Negotin, tako i za Republiku Srbiju. Trenutno u Eliksiru Prahovo ima oko 1.000 zaposlenih, a plan je da se taj broj duplira u budućem periodu. Gradiće se stanovi za zaposlene u Negotinu i, što je najbitnije, preko 70% je izvoz, tako da će gasifikacija samo smanjiti troškove proizvodnje i bićemo još konkurentniji na svetskom tržištu. Dakle, izgradnjom razvodnog gasovoda od Paraćina preko Negotina do Prahova stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kao jeftinog, ekološki prihvatljivo gorivo, jednostavnog za upotrebu. Takođe, korišćenjem prirodnog gasa kao goriva će se u značajnoj meri rasteretiti i elektroenergetski kapaciteti. Pored svega šta radimo na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, najvažnija je ekonomija. Od 2012. godine izgrađeno je ukupno 315 kilometara autoputa. Najveći projekti na kojima se rade su autoput „Miloš Veliki“, ukupne dužine 120 kilometara, Koridor 10, deonica Niš – Dimitrovgrad, ukupne dužine 87 kilometara, Moravski koridor dužine 110 kilometara, Fruškogorski koridor, 47 kilometara, autoput Kuzmin - Sremska Rača, dužine 18 kilometara. Takođe, izgradićemo brzu prugu od Beograda do Niša, ali i od Niša kroz Leskovac – Vranje – Preševo, sve do granica sa Severnom Makedonijom. Uskoro će se pustiti u saobraćaj rekonstruisana pruga od Niša do Zaječara, zatim izgradnja brze pruge od Beograda do Budimpešte. Od kineskih kompanija dobili smo obećanje da će pruga do Stare Pazove moći da se pusti u saobraćaj do kraja ove godine, a najavljeno je da će i radovi na deonici od Novog Sada do granice sa Mađarskom početi 1. septembra. Naglasio bih rekonstrukciju puta Negotin – Zaječar – Knjaževac, veoma važan put za ceo istok Srbije. Predsednik Aleksandar Vučić je obišao i radove na petlji kod sela Salaš, na deonici puta ka Negotinu i naglasio tom prilikom da država ima velike planove za istok zemlje. Ovo su svi putevi o kojima su naši građani više od pola veka mogli samo da sanjaju, a sada se ti snovi ostvaruju zahvaljujući vama, poštovani građani Republike Srbije. Bez vaše podrške ne bismo ništa od ovoga mogli da uradimo. Ukupna pomoć države Srbije za vreme pandemije iznosi osam milijardi evra ili 17,2% bruto domaćeg proizvoda i daću vam primer, uvaženi građani, na samo četiri ekonomska pokazatelja u vreme žutih egzotičnih tajkunskih hobotnica Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Borisa Tadića i samo bih uporedio njihove pokazatelja sa trenutnim. Kapitalne investicije u Srbiji 2010. godine su iznosile 3,1% učešća u bruto domaćem proizvodu. Danas su rekordnih 7,2%. Stopa nezaposlenosti 2012. godine iznosila je 24,9%, a danas je jednocifrena i iznosi 9%. Po podacima Republičkog zavoda za statistiku, od 2008. do 2012. godine izgubljeno je 400.000 radnih mesta, poštovani građani. Neto priliv stranih direktnih investicija 2012. godine iznosio je 453 miliona evra, a 2020. godine blizu tri milijarde evra. Prosečna plata 2012. godine iznosila je 360 evra, a danas u maju 2021. godine iznosi 556 evra i samo na osnovu četiri ekonomska pokazatelja vidimo ko su bili oni i kako su radili, a kako mi radimo na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem za budućnost naše dece. Na samom kraju, apelujem i molim sve građane Republike Srbije, naročito moju generaciju, jer od nas sada zavisi, da koji se nisu vakcinisali se vakcinišu i zaštite svoje zdravlje i zdravlje svojih najbližih i tako dođemo do kolektivnog imuniteta i krenemo svi zajedno u nove pobede. Živeo Negotin! Živela Srbija!
Hvala. Preostalo vreme poslaničke grupe je oko 10 minuta. Reč ima Aleksandar Mirković.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani predstavnici Ministarstva, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, ja ću se, poštovani predsedavajući, potruditi da budem u okviru tih 10 minuta, jer smatram da nakon više od 30 kolega narodnih poslanika, koji su diskutovali o ovako značajnim temama, nije ostalo još mnogo toga novog da se kaže ili nešto što do sada već nije rečeno. Mislim da su ovi zakoni koji se danas nalaze pred nama od suštinskog značaja za bolji život građana Srbije i to iz različitih delova i mislim da izlaganje kolege Mladena Boškovića najbolje oslikava koliko te stvari suštinski znače za taj kraj i za ljude koji u tom kraju žive. Međutim, interesantno je da svakog dana ili tokom svakog zasedanja kada se donose ovako neke bitne odluke za život građana Srbije pojavi se grupica ljudi koja u tome vidi nešto loše, iako suštinski ništa loše se danas ne dešava, ni o čemu lošem ne diskutujemo, postoji jedna određena grupica ljudi koja pokušava da prikupi jeftine političke poene, degradirajući sve ono o čemu se ovde danas govori. Ja znam da pojedine ljude koji danas predstavljaju jedan deo opozicije mnogo boli i suštinski boli uspeh Srbije koji se postiže iz dana u dan i znam da ih obuzima velika mržnja kada o ovakvim zakonima ili bilo kakvim projektima iznova pokazujemo koliko Srbija danas napreduje, ali ne možete da se ne zapitate da li je moguće da u toj svojoj bolesnoj želji da se dočepate vlasti ponovo i da se vratite na vlast, toliko mrzite svoju zemlju, pa i sve ono što je suštinski dobro želite da izvrgnete ruglu. Jako je teško danas shvatiti šta u ovim zakonima i predlozima ovih zakona nije dobro. Žalosno je i to što ljudi koji su period svoje vlasti iskoristili samo da se obogate i da od sebe naprave najbogatije ljude u ovom delu Evrope, danas pridikuju i kritikuju sve ovo što danas govorimo i uopšte taj ceo proces gasifikacije pokušavaju nekako da svedu na neku beznačajnu meru. Ja bih samo želeo da svi ti ljudi koji danas kritikuju i upućuju nekakve besmislene optužbe prošetaju Srbijom, da upute i sebe i svoje ljude u probleme sa kojima se suočavaju građani širom Srbije, pa da u direktnom razgovoru sa građanima se suoče sa realnim mišljenjem i sa svim onim što građane je mučilo u periodu dok su oni bili na vlasti, pa da eto tako na prostim primerima vidimo ko je to bio uspešniji, ko je to uradio više za građane naše zemlje. Uveren sam, kao što i građani to na izborima potvrđuju, da je vlast predvođena Srpskom naprednom strankom, a pre svega predsednikom Aleksandrom Vučićem nebrojeno puta više uradila nego Demokratska stranka i svi njeni sateliti u periodu dok su bili na vlasti, ali ne mogu današnje svoje izlaganje da završim, a da ne pričam o terorizmu o kome su prethodni govornici mnogo toga rekli. Pojam terorizma svakako je posebno bolna tema u našoj zemlji, jer, kao što ste imali prilike da čujete u proteklih nekoliko sati, taj terorizam nam se obio o glavu na mnogim mestima gde živi naš narod. Međutim, nešto što je najsvežije i nešto što je najbolnije jeste terorizam koji se dešavao u našoj južnoj Pokrajini, na Kosovu i Metohiji. Nažalost, mnoge žrtve, a nećemo pogrešiti ako kažemo da za sve srpske žrtve koje su stradale na prostoru Kosova i Metohije ne postoji pravda i da ljudi koji su ih zverski mučili i ubijali nisu dobili kaznu koja je zaslužena. Na veliku žalost ljudi koji se danas busaju u gradu predstavljaju sebe kao velike patriote, te teroriste i, kada su bili uhapšeni, pustili su ih na slobodu, a danas su im puna usta i Kosova i Metohije i patriotizma i tzv. nekakve borbe za Kosovo i Metohiju, a kada su bili u prilici da delima nešto učine nigde ih nije bilo i kada su nam paljene i crkve i manastiri, kada je vršen pogrom, njih nigde nije bilo. Jedino što je iza njih ostalo u tom periodu jesu nekakva bedna saopštenja na brzinu napisana, eto, tek toliko da ostane nekakav trag da su rekli nešto u tom periodu. Međutim, odgovorna politika koju vodi Vlada Republike Srbije danas uliva puno poverenje građanima naše zemlje, jer kao što možete videti oprema se i naša vojska i naša policija, ali isto tako i odličan posao obavljaju i naše bezbednosne službe, pa tako građani Srbije danas manje brinu da li će se desiti neko zlo poput tog terorizma od koga ni jedna zemlja na ovom svetu nije u potpunosti zaštićena. Međutim, onaj terorizam o kome se ne govori toliko ili se ne govori u onom meri u kojoj smatram da bi moralo da se govori jeste terorizam unutar naše zemlje koju sprovode politički neistomišljenici. Kada govorim o tome, mislim da je i kolega Bakarec pričao odlično o tome, jeste terorizam koji smo imali na ulicama Beograda u proteklih godinu dana. Ja dozvoljavam svakome da pogreši u nekoj definiciji, niko nije bezgrešan i svako može da se ispravi, ali bih voleo da mene neko ispravi i da mi kaže - da li je terorizam kada imate opkoljavanje predsedništva, gde je faktički na taj način, to se u nekim drugim zemljama tumači kao kidnapovanje predsednika, i da li je terorizam kada policajci koji pokušavaju da održe red i mir, stoje u kordonu, a tadašnji poslanik Boško Obradović komanduje čoveku u kamionu – šta čekah, hajde da gazimo ovo? Dakle, da li je terorizam kada pozivate da se kaminom zgaze policajci koji samo rade svoj posao? Složićete se svi da jeste. Da li je terorizam i to kada se ovaj dom Narodne skupštine, zgrada u kojoj se svi mi danas nalazimo, u bahatim demonstracijama, ničim izazvanim ili motivisani jednim delom opozicije, pre svega Draganom Đilasom, Vukom Jeremićem, Borisom Tadićem, koji su jul mesec, dakle, evo sada će skoro godinu dana, iskoristili za jedan svojevrstan festival nasilja ispred doma Narodne skupštine? Da li je terorizam kada bacite kamenicu koja teži više od šest kilograma na policajca koji samo čuva ovo zdanje u kome se svi danas nalazimo? Da li je terorizam kada na taj način povredite više od 100 policajaca, preko 30 teško ozledite i da li je terorizam to kada jednom policajcu polomite obe noge? Šta ćemo raditi sa ovim pojavama terorizma u našoj zemlji? Ja sam za to da se stvari nazivaju pravim imenom, ali ovo ne govorim sve samo zbog toga što se nešto desilo u prošlosti. Ja ovo govorim i kao opomenu zbog nečeg što nas može očekivati u budućnosti. Pričalo se ovde i o međustranačkom dijalogu i kako on protiče sa predstavnicima stranaka koje ne žele prisustvo stranaca, kako taj dijalog protiče sa onim strankama koje insistiraju na prisustvu stranaca, ali šta ćemo sa tim najavama Dragana Đilasa koji otvoreno na svojim medijima zastupa teoriju da, ukoliko se ne ispune nekakvi njihovi uslovi, oni nasilje neće moći da kontrolišu i da će se to nasilje izliti na ulice Beograda i Srbije? Evo, sad je jun mesec, stranački dijalog nije još ni pri kraju, ima još mnogo koraka da se u tom dijalogu odigra, ali evo ja postavljam sada pitanje - da li ćemo svi mi biti taoci bolesne želje i ambicije Dragana Đilasa da se vrati na vlast, pa će tako nekom ucenom, ako mu se ne ispuni ne znam šta, kao da je dijalog ili kao da je vlast ili kao da su ljudi koji se danas nalaze na čelu Srbije fontana želja, pa on tako ubaci evro, a ispuni mu se želja, šta ćemo raditi ako on ponovo izazove nasilje na ulicama Beograda i Srbije? Da li ćemo konačno tada pričati o terorizmu ili će opet on pokušati da nam svima zamaže oči kao nekakvi nezadovoljni ljudi, mladi ljudi ili nekakvi mirni protesti koji su se eto tako pretvorili u nemire? Ovo sve govorim na vreme, jer pojam terorizma je zaista širok i ne bih želeo da nam se neke ružne stvari i ružni scenariji iz prošlosti dese, a da za to budemo nepripremljeni. I sa ovim završavam. Ovakve stvari, kao i ovakve pretnje potezi su očajnika da pokušaju nekako da zamaskiraju svoje pronevere novca i da situaciju koja je izašla u javnost, a tiče se 68 miliona evra raspoređenih na 53 računa u različitih 17 zemalja koje ima Dragan Đilas, pokušavaju ovakvim pretnjama da skrenu pažnju sa tih tema i da suštinski govore građanima Srbije kako su i na koji način, a pre svega zašto poziciju vlasti iskoristili da od sebe načine najbogatije ljude u ovom delu Evrope. Uveren sam da će u Narodnoj skupštini Srbije biti još mnogo dobrih zakona koji će prevashodno biti u interesu građana Srbije, jer je to odgovorna politika SNS, koju svi mi danas zastupamo, jer je to odgovorna politika predsednika Aleksandra Vučića koju svi sledimo. Hvala vam i živela Srbija.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili predlagač? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 4. dnevnog reda. Nastavak sednice je sutra u 10.00 časova, a sutra na kraju rada će biti glasanje. Zahvaljujem.