Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 75 narodna poslanika, očigledno je da nas ima više. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svojeidentifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 85 narodna poslanika i da postoje Poslovnikom utvrđeni uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 286. našeg Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Zoran Nikolić.
Poštovane kolege narodni poslanici, predsedavajuća, poštovani građani Srbije, želeo bih da obavestim i ovaj parlament, ako je neko zaboravio, ali naročito građane da je danas pet godina od usvajanja Ustava Republike Srbije. Još jednom koristim priliku da čestitam građanima što su glasali za taj Ustav. Ko što znate Ustav je najviši pravni akt jedne države i on je obavezujući za sve građane. Naročito za one koji predstavljaju građane, odnosno političare, pa i narodne poslanike koji sede u ovoj sali. U preambuli Ustava jasno i nedvosmisleno piše da je KiM sastavni deo Republike Srbije i time stvorilo je svima nama obavezu da se za suverenitet i teritorijalni integritet zemlje borimo. Pre dve nedelje sam postavio jedno vrlo jasno pitanje Vladi Republike Srbije i izrazio nadu da će Vlada ispoštovati Poslovnik Narodne skupštine i odgovoriti u obaveznom roku od dve nedelje na to moje poslaničko pitanje. Ono je glasilo – da li u momentu kada budu raspisani parlamentarni i naročito, naglasak je na lokalni, izbori, da li će biti kao i u prethodnom periodu raspisani na KiM? Kao što rekoh pitanje je vrlo jasno i mislim da zaslužuje jedan vrlo jasan i jednostavan odgovor, a u skladu sa zakonima ove države, i kao što rekoh Ustavom Republike Srbije. Dve nedelje odgovora od Vlade nema i to za mene jeste zabrinjavajući znak. Ne želim da verujem da Vlada Republike Srbije se odlučila na ćutanje, a da zapravo ima nameru da ne raspiše parlamentarne i lokalne izbore na KiM. Opet ponavljam to isto pitanje i očekujem vrlo brzo odgovor od Vlade Republike Srbije. Svima je sada već apsolutno jasno da su pregovori koje vodi ova vlada doživeli apsolutni slom, da politika i Evropa i KiM apsolutno se pokazala kao politika ćorsokaka, odnosno politika koja vodi ovu državu i nas kao građane u pogrešnom smeru. Situacija na KiM nije bolja, ona je gora. U pregovore se pod pokroviteljstvom Euleksa, što je velika greška ove vlade i ove skupštinske većine, ušlo kako bi se olakšao život građana na KiM, bar je tako to rečeno. Sa čime se građani suočavaju na KiM, sa implementacijom sporazuma o slobodi kretanja, koja podrazumeva sledeće stvari - da naši državljani, naši građani bivaju primoravani da uzimaju lične karte lažne države Kosovo, saobraćajne dozvole, vozačke dozvole, koje su navodno neutralne? To je to veliko dostignuće ove vlade, predsednika Republike i ovlašćenog pregovarača gospodina Borka Stefanovića. Pitanje Vladi je - da li će smeniti Borka Stefanovića? To je takođe jedno od pitanja koje postavljam, ali ono pitanje koje je najvažnije za Vladu Republike Srbije jeste – da li je Vlada spremna da se suoči sa realnošću da prizna da svi sporazumi koji su postignuti su zapravo sporazumi koji, sad smo došli do te tačke, idu u pravcu priznavanja institucija nezavisnog Kosova? Da li je Vlada spremna da prekine u ovom momentu pregovore sa Prištinom pod okriljem Euleksa i da se vrati pod okrilje UN, odnosno da otpočnemo nove pregovore poštujući sopstveni Ustav, poštujući Rezoluciju 1244, poštujući instituciju UN, odnosno Saveta bezbednosti i da upravo pod okriljem te institucije otpočnemo ponovo pregovore sa Prištinom? Ovako, Vlada Republike Srbije, kršeći Ustav, tera svoje građane, primorava ih da uzimaju… (Predsednik: Molim vas, privedite kraju.) … lične karte lažne države Kosova i sve ostale dokumente. To jedna država sebi ne sme da dozvoli. To je velika sramota i ljaga na licu ove vlade.
Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, režim Borisa Tadića uporno ignoriše maltretiranje Srba na KiM. Pre neki dan smo pitali ministra pravde – da li je Ministarstvo kao nadležno nešto preduzelo i da li je reagovalo na činjenicu da je neki šiptarski kvazi sud osudio Srbe iz Raške koji su vozili kamione po teritoriji Republike Srbije na KiM? Nismo dobili nikakav odgovor. Juče se desio novi skandal. Predsednik skupština zajednice opština AP KiM Radovan Ničić, koji je inače srpski radikal i predsednik gradske opštine Priština išao je iz Kosovske Mitrovice u Gračanicu, gde živi i odmah po prelasku Ibra sačekali su ga tzv. policajci tzv. lažne države Kosovo i maltretirali su ga, pritvarali su ga, pretresli su mu automobil. U automobilu su bili plakata SRS sa likom Vojislava Šešelja i porukom – nećemo u EU. Inače, to je stav SRS koji danas podržava 54% građana Srbije. U automobilu Radovana Ničića bile su i novine SRS "Velika Srbija", sa takođe porukom – nećemo u EU. Sav taj materijal gospodinu Ničiću ti kvazi policajci šiptarski su oduzeli i zamislite, angažovali su jednog policajca da pročita "Veliku Srbiju" i da danas u toku dana obavesti tamo neke, kako oni kažu, njihove nadležne, o tome da li u "Velikoj Srbiji" ima tekstova koji su suprotstavljeni tzv. ustavu lažne države Kosovo. Naravno, za srpske radikale Kosovo nije država. Za srpske radikale Kosovo je deo Srbije i naravno da će naći ono što oni misle da je za njih sporno. I da, vrhunac je bio što su gospodinu Ničiću traži da sa automobila skine nalepnicu "SRB". To je oznaka Srbije i imaju je svi vlasnici automobila u Srbiji. Pitamo Borisa Tadića – na koji način će i kada će, ali stvarno, početi da štiti interese Srba na KiM? Osim toga, danas vam u posetu dolazi Serž Bramerc, da vas opet udari po prstićima, jer izgleda opet niste bili dovoljno dobri, iako pre neki dan Tadić kaže da ko je mogao da veruje da će ispunjavanje tzv. haškog uslova dovesti Srbiju na vrata EU, mi mu kažemo – niko normalan to nije verovao, ali se pitamo šta je sa njim, pošto je on verovao, jer je na taj način govorio u javnosti. Dakle, pitamo predstavnike režima – da li će nekome pasti na pamet da Serža Bramerca pita u kakvim uslovima su u Haškom tribunalu pritvoreni Srbi, zatočeni Srbi? Da li će neko da podseti Serža Bramerca da se Vojislavu Šešelju krši osnovno pravo, pravo na odbranu? Pretpostavljam da ste upoznati sa činjenicom da je Vojislavu Šešelju onemogućena komunikacija, tzv. privilegovana komunikacija se njegovim pravnim savetnicima, a to znači da se Vojislavu Šešelju uskraćuje pravo na odbranu. On ne može da priprema svoju odbranu zato što nema privilegovanu komunikaciju sa svojim pravnim savetnicima. Takav pravni teror nije se dešavao ni u vreme Josipa Broza, kada su Vojislava Šešelja zatvarali kao političkog disidenta. Danas u Srbiji sledbenici Brozove politike ćute i ne reaguju na svakodnevna kršenja ljudskih prava građana Srbije koji su zatočeni u Haškom tribunalu. Vojislav Šešelj se uspešno 10 godina bori protiv Haškog tribunala, uspeo je da ih raskrinka, da otkrije njihove najveće tajne i zato imaju problem sa tim da dozvole odbranu Vojislava Šešelja. Očigledno će zabraniti, odnosno onemogućiti njegovu odbranu, zato što su mu onemogućili komunikaciju sa pravnim savetnicima. Režim u Srbiji ne reaguje, režim u Srbiji ćuti, pitamo dokle. Hvala.
Narodni poslanik Nikola Krpić ima reč.
Poštovana predsednice, gospodo poslanici, ovih dana u štampi je objavljena jedna divna vest, da je ministar poljoprivrede pozvao nezaposlene inžinjere agronomije i da je 1.850 ljudi dobilo posao, koji su bili nezaposleni, koji su sigurno bili teret i društvenoj zajednici i svojim porodicama. To je nešto što je lepo i što je pohvalno. Sada bih postavio pitanje ministru zdravlja Zoranu Stankoviću – da li on može ili želi ili hoće da slično uradi sa nezaposlenim zdravstvenim radnicima? Ako je statistika zbir tačnih brojeva, ono što znamo po biroima rada, a zna se tačan broj, da li broj lekara, farmaceuta, stomatologa, medicinskih sestara zaslužuje da se o njima povede računa i da gospodin Stanković vidi i zaposli plejadu ovih nezaposlenih ljudi? Hvala.
Narodni poslanik, potpredsednica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, pitanje koje postavljam tiče se jednog relativno novog načina kojim su svi u državnoj upravi, svi na javnim poslovima, dužni da pružaju usluge građanima Srbije. Naime, radi se o naporima koje je elektronska uprava, E uprava i Uprava za digitalnu agendu Vlade Republike Srbije uložila u to da postane moguće elektronsko zakazivanje za sve ono što je obaveza i što je usluga državne uprave, bez obzira da li se radi o Ministarstvu policije, Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave, ljudska i manjinska prava, Ministarstvu prostornog planiranja, zaštiti životne sredine ili bilo kog drugog ministarstva. Ministrima iz ova tri ministarstva postavlja jedno isto pitanje koje glasi – zašto se kasni sa primenom omogućene usluge građanima Srbije o elektronskom zakazivanju za sve ono što im treba kao uverenje, kao potvrda, kao dokument, kao dokaz koji se od njih traži na nekom drugom mestu, a koji je dužna da im pruži neka od uprava u bilo kom od ova tri ministarstva. Koliko su nam dostupne informacije od E uprave, od portala Elektronska uprave i od Uprave za digitalnu agendu, sve što je potrebno kao uslov postoji i očigledno se radi o jednom malom zastoju među onima koji bi trebalo da sprovode elektronsko zakazivanje i da tako olakšaju građanima, da ne moraju da čekaju u redovima, da znaju tačno kada će doći do svog dokumenta, da se prema njima uspostavi odnos poštovanja, uvažavanja i poštovanja njihovog vremena. Dakle, slutnja je da se radi samo o otporu promenama koje su neminovne i moje pitanje je upućeno direktno ministrima ova tri ministarstva, uz zahtev da podnesu izveštaj, odnosno da mi u odgovoru daju broj lokalnih samouprava, odeljenja ministarstva, popularno govoreći šaltera, koji rade ono za šta su iz budžeta plaćeni, a to je da uslugom elektronskog zakazivanja omoguće građanima da na jednostavniji, prihvatljiviji, ljudskiji način svoje potrebe zadovolje. Smatram da je pitanje od izuzetne važnosti jer se na tom šalteru na koji se svi mi obraćamo vidi, u stvari, država za koju svi mi radimo i za koju nas građani plaćaju da u njihovo ime obavljamo poslove, a na njihovo zadovoljstvo. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Milutina Mrkonjića, ministra za infrastrukturu i energetiku i dr Olivera Dulića, ministra životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, pozvala da današnjoj sednici prisustvuju Miodrag Miljković, državni sekretar u Ministarstvu za infrastrukturu i energetiku, Pavle Galić, pomoćnik ministra za infrastrukturu i energetiku i Aleksandra Potparević, načelnik pravne službe u Direktoratu civilnog vazduhoplovstva. Nastavljamo sa radom i prelazimo na pretres u pojedinostima 5. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O POMORSKOJ PLOVIDBI. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Radoslav Mojsilović, Bojan Mladenović, Boris Aleksić, Milan Avramović, Momir Marković, Zoran Šami, Arsen Đurić i Milan Dimitrijević. Primili ste izveštaj Odbora za saobraćaj i veze i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Saradnici ministra su tu, ministar će stići svakog momenta, pa predlažem da počnemo sa radom. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Bojan Mladenović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, podneo sam amandman na član 6. U članu 6. stoji da poslovi bezbednosti pomorske plovidbe su upravni, inspekcijski, tehnički i drugi stručni poslovi određeni ovim zakonom i propisima donetim na osnovu ovog zakona kojim se obezbeđuje bezbednost pomorske plovidbe. Šta je problem? Problem je u stavu 2. ovog člana koji kaže – poslovi iz stava 1. ovog člana u nadležnosti su ministarstva nadležnog za poslove saobraćaja, Lučke kapetanije kao područne jedinice ministarstva, nezavisnog državnog organa za sprovođenje bezbednosne istrage, Centra za obuku pomoraca, priznate organizacije i imenovanog tela. Šta je problem? SRS smatra da poslove iz stava 1. ovog člana ne treba da vrši nadzor nikakav nezavisni državni organ za sprovođenje bezbednosne istrage. U Srbiji imamo i onako preveliki broj agencija, kancelarija, fondova. Zašto nam je potreban još jedan nezavisni državni organ? Koliko će ovo novo telo koštati građane Srbije? Ko će u njemu raditi? Postavlja se pitanje – zar nije dovoljno da to sprovodi, kao što ste ovde naveli, Lučka kapetanija, Centar za obuku pomoraca, priznate organizacije, imenovana tela? Zar sve to nije dovoljno, nego nam je potrebno još jedno nezavisno telo koje će vršiti nadzor i kontrolu? Šta će raditi inspektori ministarstva? Zašto inspektori ministarstva ne rade ove poslove? Zašto osnivate još jedno nezavisno telo? Ionako je preopterećen budžet Republike Srbije. Ono što jeste još zanimljivo, kažete da taj nezavisni državni organ će se osnovati posebnim zakonom. Nemamo more, nemamo pomorske brodove, imamo jedan zakon, donećete drugi zakon i donosite još jedno nezavisno telo, a nemamo pomorske brodove i nemamo more, trenutno, na žalost, situacija je takva da to nemamo. Malo vam je ovaj jedan zakon, pa ćete doneti još jedan zakon koji će regulisati to nezavisno državno telo. Prosto je neverovatno da pored silnih agencija, kancelarija razno, raznih nepotrebnih institucija vi danas ovde predlažete da Republike Srbija, odnosno Narodna skupština Republike Srbije usvoji da je potrebno još jedno nezavisno telo koje će kontrolisati poslove koje sam naveo iz stava 1, a postavljam pitanje još jednom – zašto to ne rade inspektori ministarstva? Takođe, kada je u pitanju ovaj zakon, vi kažete da se ovaj zakon usvaja zarad privlačenja stranih investitora, to se naveli u obrazloženju. Postavljam pitanje – kako i na koji način ćete privući strane investitore? Vi to ovde niste naveli u obrazloženju. Mi se slažemo sa tom činjenicom, potrebni su strani investitori, potrebno je da gradite svoje brodove, ali kako? Na koji način ćete ih vi privući? Da li cenom? Da li nečim drugim? Niste ni jednu jedinu argumentovanu činjenicu stavili. Takođe se pozivate ovim zakonom da ga uvodite zato što to od vas traži EU. Postavljam pitanje – da li i druge kontinentalne države imaju ovaj zakon? Da li ga ima Austrija? Da li ga ima Češka? Da li ga ima Slovačka? Da li ga ima Švajcarska? Da li ga ima Luksemburg? Da li sve kontinentalne države imaju ovaj zakon, pa ga moramo imati i mi, ili samo tražite alibi iz EU? Koji god zakon donosite, vi kažete – evo, EU naložila. Da li je istina da je to EU naložila ili vam je samo to jedan alibi iza kojeg se stalno sakrivate? Za kraj još jednom, želeo bih odgovor, zašto je Srbiji potreban jedan nezavisni državni organ koji će vršiti kontrolu i nadzor? Zašto to ne rade inspektori ministarstva koji su već plaćeni za taj posao? Zašto osnivate još jedan potpuno nepotrebni organ koji će koštati dodatno građane Republike Srbije? Zahvaljujem.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodine Markoviću imate reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što trenutno ministar Mrkonjić nije tu, jer sam hteo da ga pohvalim, da pohvalim njegovo vizionarstvo, jer on jedini, izgleda, u ovoj vladi zna da će se Srbi svih vera vratiti korenima jednom i da će se ostvariti san SRS - velika Srbija. Kad shvate Srbi katolici i Srbi muslimani da se ne može religija vezivati za naciju vratiće se svojim nacionalnim korenima i onda će linija Karlovac-Ogulin-Karlobag-Virovitica biti ostvarena. Dakle, ministar Mrkonjić jedini, pored SRS, zna da će to biti ostvareno i da će onda Srbija kao takva imati more koje joj samo po sebi pripada i da će ovakav zakon biti potreban. Uostalom, da to nije fikcija govori i obećanje Vudro Vilsona još 1917. godine, koji u svom obraćanju narodu u Americi kaže – okupirane teritorije Srbije i Crne Gore moraju se obnoviti, a Srbiji se mora obezbediti slobodan i siguran prilaz moru. To što trenutno to pitanje nije rešeno je zbog toga što je za čoveka 50 godina, 20 godina, pola ili ceo životni vek, ceo radni vek, a za čovečanstvo, za naciju, za državu, za svet, u krajnjoj liniji, to je samo jedan treptaj. Gospodine Mrkonjiću, hvala što verujete u ideju SRS, u težnju SRS, da ćemo konačno ostvariti veliku Srbiju i izaći na more. Kad je na Odboru za Evropske integracije obrazlagano pitanje ovog zakona, jedan od razloga je uskladištenje sa zakonodavstvom EU. Dame i gospodo narodni poslanici, svedoci smo unazad nekoliko godina da smo usvajali mnogo nebuloznije zakone od ovog zakona. Usvajali smo zakone o zaštiti foka i kad su hteli da sprovedu taj zakon Vuk Bojović je rekao – ove dve što imam u Zoološkom vrtu sam štitim, ne trebate mi vi. Usvajali smo zakone o zabrani piratstva na otvorenom moru, a Jadransko more nije otvoreno, čak ni Sredozemno, tek je Atlantski okean pa nadalje otvoreno more. Mi smo zabranili, za svaki slučaj, da se to ne desi na teritoriji Srbije. Uostalom, dve stvari koje vi u obrazloženju ovde pominjete pred mene stavlja dilemu. Kaže ovako – posle razdruživanje državne zajednice Srbija i Crna Gora Republika Srbija ostaje bez morske obale. Šta će nam zakon ako nemamo morsku obalu? Zašto se Vlada ove države ne potrudi da to elementarno pravo koje je uskraćeno Srbiji tokom secesije i raspada Jugoslavije, da je ostala bez mora, na neki način ne nadoknadi? Dalje, ono što se ističe kao najznačajniji razlog za donošenje ovog zakona - u smislu unošenja sekundarnih izvora komunitarnog prava itd, itd. Ne to, nego ovo sledeće - zakon se donosi da bi se sprovodio. Kaže – trenutno u Republici Srbiji nema upisanih pomorskih brodova u domaći upisnik, što je, između ostalog, posledica prevaziđenih zakonskih rešenja. Dok smo bili Srbija i Crna Gora imali smo izlaz na more, imali smo luke, imali smo gde da registrujemo brodova i zakon nam je kao takav bio potreban. Danas da će neko ko ima brod da ga registruje u Srbiji, to je malo problematično pitanje. Jedno od pitanja je bilo zaštita naših pomoraca koji odlaze i ukrcavaju se na strane brodove. Pomorac koji ode potpisuje ugovor u kome važe zakoni zemlje čiju zastavu vija taj brod, zakon iz zemlje u kojoj je brod upisan, zakon iz zemlje čiji je vlasnik broda građanin. Prema tome, ovaj zakon je, čini mi se, ne nepotreban, to nisam rekao, ali čini mi se da je malo preuranjen. Hajde da ostvarimo ovu prvu ideju, da stvorimo veliku Srbiju, da izađemo na more koje nam sleduje po svim pravilima, po svim normama međunarodnim, da vratimo ono što nam je oteto po zakonu sile, pa da onda i ovakav zakon donesemo. U svakom slučaju, gospodine Mrkonjiću, hvala za ideju i hvala za optimizam, hvala za to što verujete u naše ideje i mislim da ćemo i vi i ja dočekati da se taj san o velikoj Srbiji ostvari. Nekada su trebali vekovi da se pokrene to, a danas to mnogo brže ide. Nestaće snaga svetskog žandarma, NATO pakta i SAD, mnogo brže nego što oni misle i mnogo brže nego što vi verujete. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim učenike Vojne gimnazije, koji se nalaze u poseti Domu Narodne skupštine, a trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Dozvolite da pročitam ko su naši gosti: major Ilić Miloje, profesor Stfanović Ljubiša,učeniciAlentijev Ivan, Blagojević Aleksandar, Bojović Stefan, Vasić Rastko, Drobnjak Andirja, Đorđević Dušan, Đukić Nenad, Živkov Mihajlo, Jeremić Strahinja, Kokić Milan, Martić Uroš, Miletić Nemanja, Radovanović Milan, Radovanović Marko, Rakić Ognjen, Petković Nikola, Šćepanović Stefan, Antić Nikola, Boškov Nikola, Krstić Aleksandar, Maričić Darko, Milenković Mihajlo, Milutinović Stefan, Miljković Miloš, Mišković Dušan, Nedović Miloš, Ružić Goran, Pantić Stefan, Petković Aleksandar, Stevančević Dušan, Tot Ognjen, Ćirić Aleksandar, Škoro Simeon, Šebek Vukola, Dinić Miloš, Dubajić Marko, Janićijević Dejan, Kikić Stefan, Lazarević Laza, Lepojev Milan, Miletić Miloš, Milosavljević Nenad, Nikolić Branislav, Pavlović Nenad, Paunić Miloš, Popov Marko, Radosavljević Nemanja, Stojiljković Petar, Stošić Miloš, Tadić Mrko, Tanasković Aleksandar, Trkulja Nikola, Vlašković Filip, Vučić Aleksa, Gabona Aleksandar, Damnjanović Nikola, Đorđević Uroš, Žarković Petar, Ivković Stojan, Janković Nikola, Milenković Marko, Milutinović Đorđe, Mitić Ivan, Mihajlov Stefan, Obrenović Nenad, Popov Nikola, Radenković Milan, Roganović Blagota, Samardžić Dalibor i Sinadinović Dušan. Pozdravimo aplauzom cenjene goste. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član18. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Avramoviću imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ovaj amandman se odnosi na deo zakona koji uređuje utvrđivanje sposobnosti broda za plovidbu. Tražio sam da se ovim amandmanom briše jedna norma koja nije obaveza nijednim međunarodnim aktom, nijednom konvencijom, čak ni jednim potpisanim i nepotpisanim ugovorom, ali to je kako se određuju tehnička pravila koja treba da se primenjuju kada su u pitanju oni uslovi koji ispunjavaju da se utvrđivanje broda može staviti na kontrolu i u plovidbu. Dakle, jasno se navodi u članu 18. da vi kao ministar propisujete tehnička pravila i rokove za njihovu primenu, da se ta tehnička pravila mogu primeniti, pravila koja su ekvivalentna tehničkim pravilima priznatih organizacija, sa rokovima za njihovu primenu. Ono što sam tražio, što je neprihvatljivo i za sam zakon, a posebno za državu Srbiju, jeste nastavak ovog člana, koji kaže: "pod uslovom da Ministarstvo o tome obavesti Evropsku komisiju i dobije odobrenje za primenu tih pravila." Gospodine Mrkonjiću, derogira se vaša uloga kao ministra i kao nekog ko treba da donese tehnička pravila ili bilo koji ekvivalent koji treba da prati standarde Evropske komisije i EU. Podsetiću vas da ovaj zakon jeste zbog toga na dnevnom redu. Ako vi budete tražili saglasnost od Evropske komisije za bilo kakvu vrstu odobrenja za primenu tih pravila, doći ćete u situaciju da imate monopol Evropske komisije, koja će vama uskratiti prava kako treba da izgledaju tehnička pravila, a nekoj drugoj zemlji ta ista prava omogućiti. Onda ćete biti onesposobljeni da koristite vozila pod srpskom zastavom u bilo kom moru na svetu. Gospodine Mrkonjiću, jednostavna je stvar, nemojte tražiti od Evropske komisije nikakve saglasnosti za pravila koja samostalno donosite. Ne možete biti u toku sa Evropskom komisijom i EU ako oni imaju, na osnovu ovog zakona, ovlašćenja da vama daju dodatno saglasnost da biste vi nešto doneli. Onda se postavlja pitnje – koja je suština samog zakona? Tehnička pravila su osnovna stvar za uređivanje svakog plovila. Bez tehničkih pravila ne može da isplovi ni pod zastavom ni na kojem moru, ni ovom srpskom iz 1917. godine, koje je predviđeno mirovnim planom, pa ni ovom koje planirate da koristite u međunarodnim vodama. Ono što je jako važno jeste da tehnička pravila ne može da propisuje Evropska komisija, jer vas na to ovaj zakon ne obavezuje. Ne možete prepustiti monopol većim državama članicama i ovih međunarodnih voda i teritorijalnih voda, jer oni se svi ponašaju po svojim pravilima, svojim zakonima, a ne po zakonima zemlje čiji brod zastavu vozi, što u ostalom kaže i samo ovaj zakon. Zato vas molim da ovaj amandman prihvatite, da ne bismo bili ucenjeni od Evropske komisije ni po kom osnovu, da nam oni ne određuju boju, dužinu, visinu, težinu i da ono što vi propišete, što je obavezno za plovilo koje plovi pod srpskom zastavom, bude norma koja će biti opšte prihvaćena. Hvala.
Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Arsen Đurić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić i Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 178. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Arsen Đurić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 179. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Arsen Đurić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Gospodine ministre, pošto nema više amandmana, da li vi želite reč? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, najpre da vam se zahvalim na predlozima i diskusijama u vezi Predloga zakona o pomorskoj plovidbi. Većina diskusija koje su se vodile povodom ovog Predloga zakona imale su za cilj poboljšanje teksta zakona. Odmah da vam kažem, od 27 amandmana, 11 smo usvojili. To je nešto više što je uobičajeno. Možda ćemo usvojiti još neki posle ovoga što ste ovde izneli danas. Razlozi za donošenje zakona o pomorskoj plovidbi ogledaju se, pre svega, u podizanju nivoa zaštite prava srpskih državljana koji rade u svojstvu pomoraca na pomorskim brodovima strane zemlje, zatim, zajedno sa planiranim zakonom o državnoj pripadnosti i upisu plovila, stvaranje zakonodavnog okvira koji će privući strane brodovlasnike da upisuju delove svoje flote u jedan od srpskih upisnika pomorskih brodova, kao i unošenje odgovarajućih izvora prava EU u domaće zakonodavstvo, čime se postiže puna usaglašenost zakonodavnog sistema Republike Srbije sa pravom EU u oblasti pomorskog saobraćaja. S tim u vezi, u domaće zakonodavstvo implementira se 24 direktive i uredbe EU, kao i odredbe najznačajnijih međunarodnih konvencija usvojenih pod okriljem Međunarodne pomorske organizacije i Međunarodne organizacije rada. Želim da istaknem da se interes Republike Srbije za učešće u pomorskom transportu najbolje može videti ako se imaju u vidu podaci da se 90% roba iz trgovinske razmene između EU i drugih zemalja prevozi pomorskim brodovima, kao i da se 3-5% BDP EU stvara u okviru pomorske privrede. Takođe, pomorsko brodarstvo ima posebno značajno mesto u privredi svake zemlje, pa i kontinentalne, naročito zbog svoje devizne rentabilnosti, imajući u vidu da pomorsko brodarstvo najveći deo svoje poslovne aktivnosti obavlja na svetskom pomorskom tržištu čime ostvaruje tzv. nevidljivi izvoz, koji nesumnjivo značajno doprinosi smanjenju deficita spoljno-trgovinskih bilansa. To je jedan od razloga zašto su danas kontinentalne zemlje, kao npr. Republika Slovačka razvila pomorsku flotu od 16 pomorskih trgovačkih brodova, SR Austrija flotu od 17 prekookeanskih tankera i brodova, Češka Republika 15 pomorskih brodova za razne namene itd. Nadalje, pomorsko brodarstvo doprinosi zapošljavanju radne snage što je posebno značajno za Republiku Srbiju, koja danas daje preko 5.000 pomoraca. Usvajanjem ovog zakona Republika Srbija dobija veliku šansu za razvojem ove grane, saobraćaja naročito, imajući u vidu proizvodni potencijal fabrike automobila "Fijat" u Kragujevcu, koji će svoje proizvode plasirati i na udaljena tržišta, kao i kapacitete srpskih brodogradilišta, imajući u vidu da devet od deset srpskih brodogradilišta danas proizvodi izuzetno kvalitetne trupove, preko okeanskih i pomorskih brodova i da su im kapaciteti popunjeni za naredne dve do četiri godine, što predstavlja izuzetne komparativne prednosti i pogodnosti za privlačenje veliki svetskih brodovlasnika, da deo svoje flote upisuju u jedan od srpskih upisnika pomorskih brodova. Još jednom se zahvaljujem na učešću u raspravi. Hvala najlepše.
Zahvaljujem gospodine ministre. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima, pošto smo obavili pretres Predloga i u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O OBLIGACIONIM I OSNOVAMA SVOJINSKO-PRAVNIH ODNOSA U VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici zajedno: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz, zajedno: Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Srđan Spasojević, zajedno: Zlata Đerić i Miroslav Markićević, Momir Marković, zatim Srđan Spasojević, Milan Avramović, Nikola Savić, Dušan Marić, Nataša Jovanović, Vladan Jeremić, Vjerica Radeta, Dragan Stevanović, Goran Mihajlović, Petar Jojić, Zoran Krasić, Boris Aleksić, Bojan Mladenović, Milan Veselinović, Srboljub Živanović i Nikola Savić. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pre nego što pređemo na pojedinosti, odnosno na amandmane, dozvolite, poštovani narodni poslanici da vas obavestim da su učenici Evropske poslovne škole "Milutin Milanković" u Beogradu, koji trenutno prate deo naše današnje sednice sa galerije velike sale, ovde sa nama, a to su: Nemanja Pavlović, Stefan Protić, Tamara Marinković, Jovan Popović, Branko Stevanović, Petar Šušnjar, Kosta Stojanović, Mina Milivojević, Uroš Tedosijević, Nikola Rajković, Stefan Dukić, Saša Jovanović, Luka Živković, Aleksandar Kuzmanović, Tatjana Vidović, Tanja Bogdanović, Tadej Vučković, Andrija Đorđević, Nenad Kijatović, Marko Petrović, Stefan Ristić, Andrej Vasić, Miloš Kozarski, Nemanja Jugović i Miloš Stanojčić. Molim da ih pozdravimo aplauzom. Reč ima gospodin ministar. Gospodine Mrkonjiću izvolite.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani đaci škole, koja nosi ime jednog od najvećih srpskih graditelja "Milutin Ivanović", obligacioni odnosi i osnove svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju u Republici Srbiji, uređeni su Zakonom o vazdušnom saobraćaju iz 1998. godine. Međutim, od donošenja tog zakona, do danas, na evropskom tržištu vazduhoplovnih usluga, su se dogodile značajne promene u nekim institutima koje taj zakon uređuje. Kada je RepublikaSrbija 2006. godine, zaključila sa Evropskom zajednicom sporazum o proširenju zajedničkog evropskog vazduhoplovnog područja, pristupilo se usklađivanju naših prava sa evropskim propisima, uredbama i uputstvima i obezbeđivanjem uslova za primenu jedinstvenih evropskih standarda u oblasti bezbednosti obezbeđivanja vazdušne plovidbe, ali i u drugim oblastima civilnog vazduhoplovstva. Otvaranje domaćeg tržišta vazduhoplovnih usluga za prevoznike iz EU i stvaranje povoljnih tržišnih mogućnosti za domaće avio-prevoznike, u okviru zajedničkog evropskog vazduhoplovnog područja, takođe predstavljaju jednu od pogodnosti koja je puna primena ovog zakona, sporazuma, treba da donese. U okviru zajedničkog evropskog tržišta, vazduhoplovnih usluga, treba da vladaju i zajednička pravila, kada je u pitanju zaštita prava putnika, zaštita korisnika, posebno zaštita prava lica sa invaliditetom i smanjenom pokretljivošću. To zahteva i povećanu odgovornost, kako avio-prevoznika, tako i organizatora prevoza i drugih učesnika u prevozu za punu primenu evropskih dostignuća. S tim u vezi pristupilo se izradi novog zakona o obligacionim odnosima i osnovama svojinskipravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju usklađenog sa Montrealskom konvencijom i sa relevantnim evropskim propisima iz te oblasti. Jedna od prvih zahteva koje je trebalo ispuniti kroz ovaj zakon koji predstavlja još jedan u nizu zakona iz evropske agende je faktička primena Konvencije o objedinjavanju izvesnih pravila za međunarodni prevoz vazdušnim putem, Montrealske konvencije koju je Narodna skupština Republike Srbije potvrdila 13. maja 2009. godine, kojom se obezbeđuje veća zaštita interesa korisnika prevoza i određuje novi viši limiti odgovornosti u slučaju smrti ili povrede putnika u slučaju kašnjenja prevoza, odnosno kašnjenja oštećenja i uništenja prtljaga i stvari i uspostavlja se osnov za pravičnu naknadu štete. Ovim zakonom se upravnim, pored Republike Srbije preuzimaju ievropski propisi kojima se uređuje pravo putnika kod uskraćivanja, ukrcavanja, otkazivanja letova i kašnjenja letova. Odgovornost avio prevoznika u vazdušnom prevozu prema putnicima i njihovom prtljagu, prava lica sa invaliditetom i lica sa smanjenom pokretljivošću u avio prevozu, određuje se organ koji je nadležan za izvršenje tih propisa i predviđaju pravične, transparentne i odgovarajuće sankcije za kršenje njihovih odredaba. Zakon sadrži i odredbe o obligacionim odnosima koji u vazdušnom saobraćaju nastaju,iz Ugovora o prevozu putnika i prtljaga, o prevozu stvari, o obavljanju drugih komercijalnih delatnosti, o zakupu vazduhoplova, o odgovornosti za štetu koja se vazduhoplovnom u letu pričini trećim licima na zemlji, o osiguranju i reosiguranju odredbe o svojinski pravnim odnosima na vazduhoplovu, svojina i založno pravo na vazduhoplovstvu, odredbe o postupku izvršenja i obezbeđenja na vazduhoplovu i merodavnom pravu, kao i nadležnosti sudova za sporove sa međunarodnim obeležjem. Predloženim materijalnim rešenjima obezbediće se potpuna primena evropskih standarda u pogledu zaštite korisnika i obezbediti pozitivna ocena evropske komisije, i napretku u toj oblasti. Hvala najlepše.
Zahvaljujem gospodine ministre. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ni ovaj zakon o obligacionim odnosima u vazdušnom saobraćaju, ni Zakon o vazdušnom saobraćaju ne rešavaju dva elementarna pitanja koja se odnose na avio saobraćaj u Srbiji na kontrolu saobraćaja u Srbiji, na imovinske odnose iz ove oblasti u Srbiji i što je najvažnije, ne daje odgovor na jedno od najopasnijih pitanja koje se nalazilo upravo uključivanjem u to jedinstveno evropsko nebo, odnosno evro kontrol. Podsetiću vas da sam, kada smo govorili o Zakonu o vazdušnom saobraćaju, pomenuo fabove koji nam se pripremaju i tri su faba, od kojih će jedan biti nametnut državi Srbiji. Izgleda da je najgora ona varijanta, podsećam vas, molim kameru ako može da uhvati ovo, jedan od fabova predviđa kontrolu neba nad bivšom Austrougarskom, bez Rumunije i sa delom Italije. U tom slučaju bi bez Srbije i Makedonije dole. Drugi predviđa Srbiju, Crnu Goru, Albaniju, Kosovo, jer oni su i dalje ti veliki prijatelji Srba iz EU u koju glavačke težite vi iz vlasti, predviđaju Kosovo nezavisnom državom i Makedoniju. Upravo je ovaj fab onaj koji nam se priprema i koji će, verovatno, biti usvojen, najgora varijanta za Srbiju. Zašto? Sedište će biti u Beogradu, ali će po dva predstavnika svaka od zemalja dati, pa će Srbija dati dva, Crna Gora dva, od kojih će jedan verovatno biti Albanac, Albanija dva, Kosovo dva i Makedonija dva, od kojih će jedan verovatno biti Albanac. Ne verovatno, nego čak sigurno, jer 45%, 46%, 47% vlasti u Makedoniji drže Albanci. Doći ćemo u situaciju da nam Šiptari usred Beograda odlučuju i o novcu i o sigurnosti i o svemu ostalom, a sedište će kao biti u Beogradu. Kod tog jedinstvenog neba tri pitanja su ostala apsolutno otvorena. Održivost teorija je da države opstaju kao osnovni subjekti nacionalne i kolektivne bezbednosti u situaciji jedinstvenog evropskog neba, u situaciji kontrole nad evropskim nebom i u ovom slučaju Srbija ne samo da je u raspadu Jugoslavije izgubila more, nego ćemo ovoga puta izgubiti nebo. Za razliku od nekih, ovoga puta će nam nebo biti oteto. Nacionalni privatizovani i neodrživi subjekti bezbednosti sa transnacionalnim kapitalom, jer onaj ko daje pare, on će određivati uslove i pravila ponašanja i muziku za svirku za igru koju ćemo mi morati da igramo. Nelogičnost tržišta bezbednosti vazdušne plovidbe i komplemenata nacionalne bezbednosti. Pitanje je koliko ćemo mi moći nacionalnu bezbednost u tom slučaju da sprovodimo, jer, gospodine ministre, da vas podsetim, iz onog zakona o vazdušnom saobraćaju mi smo isključili vojnu komponentu i isključili smo još nešto, mi ne znamo ko nam sve leti nad glavama. Znamo, civilni saobraćaj može se prekontrolisati u kontroli leta, može se videti i u Direktoratu sigurno ko nam od civilnih vazduhoplova leti nad glavom, ali vojne nemamo. Sa druge strane, nemamo našu vojnu komponentu. Doduše, jeste da imamo oba vojna aviona i spremni su da polete. Leteli su pre dvadesetak dana, kada su pitomci završili Vojnu akademiju, oba Miga su preletela nad njihovom glavom, ali to ne znači da će večito biti ministar Šutanovac i da će večito biti neko ko uništava odbrambene sisteme zemlje i da ćemo doći u situaciju da ćemo jačati naše odbrambene sisteme, pa samim tim i vazduhoplovstvo. Svojevremeno je bila jedinstvena Uprava kontrole leta, i civilnog i vojnog. Danas toga nema. Koristim vreme ovlašćenog predstavnika. Korporatizovani nacionalni sistemi upravljanja vazdušnim saobraćajem su spremni za privatizaciju i ulazak u evropsku tržišnu utakmicu kroz strategijski koncept - jedinstveno evropsko nebo. Nazdravlje. Koliko će parče tog kolača pripasti Srbiji u ovom slučaju? Čak i da se ovaj plan usvoji, pare će se posle odlivati na Kosovo itd. Koliko ćemo moći da se merimo sa velikim kontrolama leta koja su u okruženju i koja su u Evropi i malo šire, tim pre što smo došli u situaciju da Agencija za kontrolu leta, koju predvodi čovek o kome govorim već treći mandat i upozoravam vlast da će taj čovek na kraju uništiti kontrolu leta, a pri tom se debelo obogatiti? Uvek se to guralo na stranu. Došli smo u situaciju da iz te kontrole leta danas odstranjuju doktore nauka, akademike sa dve godine pred odlazak u penziju. Primer Nikole Žegarca, akademika, doktora nauka. Za njegovim angažovanjem je prestala potreba. Na njegovo mestu su dovedena četiripripravnika. Da vam kažem, dva sata je pre izvesnog vremena zbog nestanka struje, zbog toga što neko nije umeo da uključi agregat jer ima primarno napajanje iz električne mreže, sekundarno iz agregata, jednog pa drugog, dva sata 80 aviona je letelo nad Srbijom, a Agencija za kontrolu leta pojma nije imala gde se ti avioni nalaze. Najstručnijeg kontrolora leta sa svim mogućim svetskim dozvolama, Momira Ostojića, je takođe, zahvaljujući saradnji sa vojnom komponentom kada je isključivana, odstranio je iz službe. Neverovatne pare se slivaju. Država Srbija nima ni jedan jedini dinar od toga. Da vam kažem da ide do 2.400 letova, vi to sigurno znate, u pojedinim danima dnevno nad teritorijom koju kontroliše kontrola leta. Najmanja cena je od 300 pa do 1.000 dolara otprilike, zavisi od dužine. Ostale zemlje, pre svega Nemačka, a i mnoge druge su našle načina da te pare ulože u privredu, pa sam kod jednog zakona kada smo raspravljali govorio zašto ne naprave repetitor, zašto ne naprave radar, pa do njega naprave auto-put i iskoriste te pare, jer te pare ukoliko se ne iskoriste vraćaju se upravo tom evrokontrolu. Sa druge strane, ovim amandmanom tražio sam da se u članu 100. tačka zameni zapetom i da se dodaju reči: "propisima i odobrenjima nadležnih organa". Stav 1. ovog člana bi glasio: "Pružalac usluga mora da izvršava naloge naručiocu usluge koji proizilazi iz odredaba ugovora u skladu sa namenom vazduhoplova i propisima i odobrenjima nadležnih organa". Zašto? Ne mogu se pružaoci usluga obavezivati samo nalozima ukoliko ti nalozi nisu u skladu sa propisima nadležnih organa ove zemlje. Dobio sam odgovor da se ne može prihvatiti amandman s obzirom da je u ovom slučaju u pitanju pružanje usluga iz ugovora o obavljanju drugih komercijalnih poslova itd. Gospodine ministre, mislim da ste ovaj amandman mogli usvojiti. Pretpostavljam da ste prezauzet čovek i pretpostavljam da su ovo službe radile. Mislim da bi posle ovog mog obrazloženja mogli da prihvatite ovaj amandman. Da napravim malu digresiju, pitao bih vas jedno pitanje. Vi kao neimar, kao čovek koji je na gradilištu čitav životni vek, kad se prva cigla ugradi on već ima viziju kako će izgledati objekat. Recite mi, molim vas, kako je most na Beški koštao 50 miliona sa ovim plaćanjima koja još traži Alpina, a most na Savi devet puta više? Moja pamet to ne može shvatiti. Hvala.
Iskorišćeno je osam minuta i 30 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 106. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 106. se odnosi na održavanje vazduhoplova i troškove tokom trajanja ugovora. Ja sam tražio da se stav 2. briše, u kome se kaže da zakupac ne snosi troškove održavanja vazduhoplova potrebne za otklanjanje skrivenog nedostatka vazduhoplova koji je postojao u vreme kada mu je vazduhoplov predat na korišćenje, niti snosi troškove za štetu zbog gubitka vazduhoplova zbog delovanja više sile. Ono što je i te kako bitno i jasno jeste da tehnički i bilo koji drugi nedostaci prilikom preuzimanja vazduhoplova, u bilo kojem smislu reči, ne sme uopšte da postoje. Zato nismo hteli, gospodine Mrkonjiću, da ispoštujemo onu praksu koju smo imali ranije i da napišemo izmenu teksta amandmana, zato što biste vi taj amandman odbili, a onda bi isti taj tekst vaše ministarstvo predložilo i usvojilo. To onda ne bi bila ona forma poboljšanog zakonskog predloga kako smo mi to hteli, zato što se ne nastavlja u kontinuitetu sa ostalim članovima samog zakona. Podsetiću vas da smo i o Zakonu o vazdušnom saobraćaju podneli 40 amandmana, zapravo 60, od kojih su 40 prihvaćeni tako što je ministarstvo iste te amandmane predložilo, naše odbilo i na takav način su ušli u tekst zakona. Mi smo ovog puta zbog toga većinu amandmana, stavova i članova ovog predloga zakona tražili da se briše, da bismo dobili mogućnost da vam pojasnimo zbog čega to treba uraditi. Dakle, u članu 106. apsolutno zakupac ne sme da snosi troškove ili treba da snosi troškove ako se do održavanja vazduhoplova i otklanjanje skrivenog nedostatka dođe. Mi želimo da do toga uopšte ne dođe prilikom preuzimanja vazduhoplova, kada zakupac to uopšte uzme kod sebe u korist korišćenja i da time umanjimo mogućnost i povećamo stepen bezbednosti da bilo kakvi nedostaci ne mogu da budu predmet rasprave nakon zakupa. Zato ne treba da postoje i da postoje troškovi, nego bezbednost treba da bude na najvišem nivou. Zbog toga je potrebno ovaj stav obrisati.
Izvinjavam se narodnom poslaniku Momiru Markoviću, on je učestvovao u raspravi po amandmanu na član 100, a po redosledu podneo je amandman i na član 101, te ima pravo na reč. Dakle, amandman na član 101. koji je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Zakon mora da bude koncizan, jasan, kratak, sažet i da ne ostavlja nikakvu dilemu, da ne moramo posle podzakonskim aktima da objašnjavamo šta je pisac hteo da kaže. Član 101. stav 1. je sasvim dovoljan i kaže: "Pružalac usluga odgovara za štetu koju naručiocu usluge i izvršenju ugovora i obavljanju drugih komercijalnih delatnosti u vazdušnom saobraćaju nanese lice koje po njegovom nalogu ili za njegov račun neposredno pruža uslugu". Tražili smo da se stav 2. briše kao apsolutno nepotreban, jer kaže: "Ugovorom iz stava 1. ne može se isključiti odgovornost za štetu koju namerno ili krajnjom nepažnjom načini lice koje po nalogu i za račun pružaoca usluga neposredno pruža tu uslugu". Stavom 1. ste sve rekli. Da li na ovo dopisivanje, nepotrebno dopisivanje i širenje članova zakona nekim novim stavovima tera neko ili nešto? Ne vidim razlog da zakoni budu ovako debeli kao što je ova knjiga, niti vidim razlog da zakoni, pogotovo zakoni koji treba da se primenjuju i koji će se primenjivati već sutra, odnosno posle osam dana, odnosno onda kad je zakonom predviđeno, izlaskom u "Službenom glasniku", da se ovako šire. Kad je već reč o obligacionim odnosima, kako može da se desi da u obligacionim odnosima u vazdušnom saobraćaju partneri su ravnopravni, a jedan može da bude malo ravnopravniji? Kako to može da se desi u državi koja smatra da je svoje zakonodavstvo regulisala maksimalno? To što ga sada usklađujemo sa EU u koju nikada nećemo ući, jer već i sami vidite da ona počinje da se raspada, pitanje Grčke su pritvorili a sada se otvara pitanje Italije, Španije, Portugalije, tako da kad nas ovi uvedu u Evropu, od nje neće biti ništa i opet ćemo tamo sami da budemo, pa vas pitam – kako može jedan subjekat u obligacionim odnosima u vazdušnom saobraćaju, za tobože neplaćene račune, da uzme deo drugog subjekta? Kako je moglo da se desi da Kontrola leta uzme pilotsku školu u Vršcu JAT-u? Ko je to u ovoj državi dozvolio takvu pljačku i takvu otimačinu? Neverovatno kakvog čoveka trpite na tom mestu, gospodine Mrkonjiću. Ja sam i prošli put upozoravao na tog čoveka i na neverovatne pare koje se odlivaju na razne načine. Molim vas, preduzmite nešto da se u toj oblasti koja je vrlo bitna, jedna od najbitnijih oblasti u avio-saobraćaju, stvari regulišu na takav način? Možda bi trebalo da i gospodin Dačić pošalje svoju službu i da tamo proveri knjige, jer podaci koje mi imamo govore da se tamo radi o neverovatnom kriminalu.
Iskorišćeno je minut i 20 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovde se očito radi o nerazumevanju ove pravne oblasti, jer predlogom ovog amandmana previđa se činjenica da su ugovori koji se zaključuju i u vazdušnom saobraćaju najčešće ugovori po pristupu, odnosno tipski ugovori, kod kojih pružalac usluga najčešće u tim ugovorima pravi takve ugovore da bi zaštitio svoje interese, a ne mareći previše za interese druge strane. Tako je to kod svih tipskih ugovora gde su na jednoj strani osiguravajuće organizacije, banke, monopolske organizacije, koje, nije nikakva tajna da imaju monopol u oblasti koju obavljaju. Zbog toga se u stavu 1. člana 101. kaže da je pružalac usluga odgovoran za štetu koju naručiocu usluge u izvršenju ugovora o obavljanju drugih komercijalnih delatnosti u vazdušnom saobraćaju nanese lice koje je po njegovom nalogu i na njegov račun neposredno pružalo tu uslugu. Zašto je stav 2. ovog člana? Da se takva obaveza ne bi isključila takvim tipskim ugovorom. Dakle, da nema ovog stava 2. pružalac usluge bi tipskim ugovorom mogao da isključi tu svoju odgovornost, drugoj ugovornoj strani ne bi preostalo ništa drugo sem da potpiše takav tipski ugovor ili da ne potpiše. To su tzv. ugovori po pristupu i drugoj ugovornoj strani ne ostavljaju nikakvu mogućnost da menja te ugovore. Ovo je upravo da bi se zaštitila slabija strana u tom ugovoru.
Iskorišćeno je minut i 55 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, šest minuta i 10 sekundi imate. (Momir Marković, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Šest minuta imate kao ovlašćeni predstavnik.
Onda ću to da koristim. Gospodine Mrkonjiću, razlog više zašto sam tražio da zakoni budu koncizni, da u dve rečenice član bude i da mogu da shvate svi. Sa druge strane, smatram da ako nam se ovo daje, da je neophodno bar da pročitamo, pa ako je gospodin hteo da kritikuje moj amandman, onda je trebao da pročita ova dva stava. Prvi stav apsolutno isključuje drugi. "Pružalac usluga odgovara za štetu koju naručiocu usluge i u izvršenju ugovora i obavljanju drugih komercijalnih poslova nanese lice koje po njegovom nalogu i za njegov račun neposredno pruža uslugu". Ovo je drugi stav: "Ugovorom se ne može isključiti odgovornost za štetu koju namerno ili krajnjom nepažnjom pričini lice koje po nalogu i za računa pružaoca usluga neposredno pruža uslugu". Apsolutno nepotreban drugi stav. Molim vas gospodo, kada kritikujete nešto, kada obrazlažete nešto, kada hvalite nešto, bar pročitajte. Hvala.
Iskorišćeno je minut i 10 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li se neko javlja za reč? (Ne) Na član 107. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milan Avramović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolega Nikola Savić je podneo amandman i tražio da se član 107. briše, zato što je obrazloženje više nego jasno, da vazduhoplov koji ima plovidbenu dozvolu ne sme da ima takve nedostatke. Dakle, pričamo kakvu štetu i kakvu odgovornost ima zakupac, nastalu usled nedostatka, čiji je vazduhoplov neupotrebljiv ili smanjuje njegovu upotrebljivost za ugovoreno ili uobičajeno korišćenje a nedostatak je postojao u vreme predaje vazduhoplova zakupcu. Dakle, nastavak amandmana na član 106. Gospodine Mrkonjiću, ono što je jako važno, zato što je i sam zakon to definisao, da se ne pokušava na bilo koji način, pogotovo ne na mala vrata, da se ozakoni i legalizuje nešto što jedan nestručnjak Nikola Stankov, ili jedna nekompetentna ličnost, ozakoni ono što je njegova lična mana Podsetiću vas da je to bezakonje ušlo u Zakon o vazdušnom saobraćaju onda kada je ustavni sud doneo odluku da je bespravno, zapravo nelegalno formirano društvo DOO ili kako god hoćete, društvo sa ograničenom odgovornošću, kada je formirana Agencija za kontrolu letenja. Dakle, Ustavni sud ove zemlje je doneoodluku da je nelegalno formirana Agencija za kontrolu letenja. Pet meseci kasnije je ozakonjen način ulaska i formiranja te agencije, time što se našlo u Predlogu zakona o vazdušnom saobraćaju. Dakle, u tom načinu pravljenja Agencije za kontrolu letenja, gde je vlasnik Srbija i Crna Gora, a direktor nesrećni, nestručni Nikola Stankov, mi smo imali raspravu i nažalost taj amandman nije tada prihvaćen. Da je tada prihvaćen ovakvi se primeri više ne bi dešavali. Dakle, ne možemo dozvoliti da vid korupcije koje omogućen novim članovima i nestručnim, da omogući punjenje budžeta pojedincima zato što će to da ozakone. Napravite jednu prostu paralelu. Ako gospodin Stankov da vazduhoplov na korišćenje ili na rentiranje nekom svom kolegi i taj svoj kolega da vazduhoplov da nekom drugom, trećem licu na korišćenju i svi uzimaju procenat od korišćenja, zašto bi bilo ko od zakupaca plaćao naknadu za bilo koju vrstu poslova. Uzmite iskustva iz prethodnog perioda koja su vremenom pokazala da ste trebali prihvatiti amandmane SRS i otkloniti nestručne i nesposobne ljude iz samo zakona. Hvala.
Dva minuta i 50 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Molim sve narodne poslanike da se fokusiraju na član 106. i da govore o temi dnevnog reda, pošto obaveze proističu i narodnim poslanicima koji učestvuju u sednici i predsedavajućem, da na to podseća narodne poslanike. Na član 108. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, predložili smo amandman kojim tražimo brisanje stava 2. u članu 108. Ovaj stav, kao i član, govore o zakupnini aviona. Predložili smo brisanje ovog stava iz razloga što smatramo da se podrazumeva da će onaj ko kupuje ili zakupljuje određeni vazduhoplov, pre nego što potpiše ugovor, u svakom slučaju do detalja proveriti njegovu ispravnost. Naknadno je teško utvrditi dali se neki skriveni nedostatak, o kome se govori u ovom stavu i ovom članu, da li je taj skriveni nedostatak postojao ranije, kada se javio, a da ne govorimo koliko je nemoguće utvrditi da li je vlasnik znao za postojanje tog nedostatak, da li ga je namerno prikrio ili ko zna šta je u pitanju. Takođe skrećem pažnju da tzv. evropski standardi o kojima se ovde govori ne priznaju taj termin – skriveni nedostatak – na avionima. U ovom zakonu raspravljamo o jednoj situaciji kada imamo potpuno nesređeno stanje u toj oblasti, imamo aerodrom na kojem nema ni jedne sobe u kojoj putnici mogu da preleće, od velikih svetskih kompanija koje su se zanimale za privatizacije našeg avio-prevoznika, došli smo u situaciju da se za njegovu privatizaciju zanimaju još samo Litvanci, najbolji piloti nam odlaze u inostranstvo, a ovo preduzeće je poslednjih godina bilo izvor velikih afera. Najveći krivac za ovakvo stanje je Vlada Republike Srbije koja tamo usvaja program poslovanja, postavlja direktore, postavlja članove i nadzornog i upravnog odbora. Ovo govorim iz razloga što će upravo ti ljudi biti najodgovorniji za sprovođenje ovog zakona, posebno kada je u pitanju ova zakupnina, iznajmljivanje vazduhoplova, iznajmljivanje aviona. Podsećam na činjenicu da je do skorašnji direktor aerodroma imao platu 380 hiljada dinara, što je po tadašnjem kursu bilo 4.700 evra. Direktor marketinga je za jedan mesec dobio platu na ime stimulacije i plate milion i 32 hiljade dinara, odnosno 12.900 evra. Budžetska inspekcija se bavila poslovanjem ova dva preduzeća i utvrdila je da je direktor aerodroma na platu od 380 hiljada evra samo u februaru 2008. godine sebi isplatio stimulaciju od 338 hiljada dinara, pretvoren u evre – 8.900 evra. U martu, aprilu, junu, julu i avgustu sledeće godine ukupno je, na ime stimulacije, isplaćeno 1.519.323 dinara, što je skoro 19 hiljada evra, ponavljam, uz mesečnu platu od 4.700 evra, a pojedini radnici u tom preduzeću su imali platu od 14 hiljada dinara. (Milutin Mrkonjić: U kom preduzeću?) (Predsedavajuća: Bez direktne komunikacije, ministre, molim vas, zabranjuje Poslovnik, a narodnog poslanika molim da se podseti teme dnevnog reda.) Upravo to hoću da uradim. Znači, u junu 2008. godine menadžment preduzeća, ovo je bitno zato što je menadžment preduzeća ostao isti, direktor Bojan Krišto je smenjen, direktor aerodroma, a menadžment preduzeća je ostao isti, on će sprovoditi ovaj zakon. Oni su sebi u jednom mesecu, junu, isplatili stimulaciju po 413.103 dinara, u septembru po još 400 hiljada dinara, što je ukupno 10.100 evra na ime stimulacije. I to im je bilo malo, pa su na kraju godine uzeli kredit u preduzeću u iznosu od 60 hiljada dinara, da bi mogli sirotani da sebi uzmu zimnicu. Ukupno za prvih 10 meseci 2008. godine ovaj menadžment je sebe častio stimulacijom većom od 101 hiljada evra. Komercijalni direktor je imao platu 3.000 evra, na kraju je to komercijalnom direktoru aerodrom platio 11.412 dinara za kupovinu školskih udžbenika. Taj komercijalni direktor se i dalje nalazi na toj poziciji. Za prvih 10 meseci, umesto predviđenih 38.098.110 dinara, za platu zaposlenih potrošeno je 44.411.433 dinara, po tadašnjem kursu, kada je evro bio oko 80 dinara, to je više od 80 hiljada evra nego što je planirano. Inače, poslovanje ova dva preduzeća trebalo je da kontrolišu upravni i nadzorni Odbor. Zanimljivo je da Vlada Republike Srbije u to vreme nije formirala nadzorni Odbor ovog preduzeća, a članovi upravnog Odbora koji su trebali da vode računa o domaćinskom ponašanju ova dva preduzeća to nisu radili iz razloga što su i sami imali astronomske plate. Predsednik upravnog Odbora je imao platu od 190.834 dinara, odnosno 2.300 evra mesečno, a osam članova upravnog Odbora koji su i dalje uglavnom članovi upravnog Odbora po 152.667 dinara, odnosno 1.900 evra mesečno. Svi oni su imali po 600 evra, 50 hiljada dinara svakog meseca za gorivo, kafane i restorana. To su nalazi budžetske inspekcije. Podsećam da je za renoviranje onog srećnog "vip" salona bilo predviđeno 800 hiljada evra, a potrošeno dva miliona evra, da su slike koje su procenjene na 7.000 evra plaćene 37 hiljade evra, jedan trosed je plaćen 15 hiljada evra, fotelje su plaćene 10 hiljade evra, tepisi pet hiljada evra, fikusi po 370 evra, žardinjere po nekoliko stotina evra. Sada imamo situaciju, dok pojedini radnici koji brinu o bezbednosti putnika, koji će, između ostalog, brinuti o sprovođenju ova dva zakona, gledaju kako da prežive, jer primaju platu oko 20 hiljada dinara mesečno, a u novinama čitamo tako bivši direktor na Novom Beogradu, misli na Bojana Krišta, kupuje tri stana ukupne površine… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, upozoravam vas da četiri minuta i 30 sekundi izlažete bez ikakvih dodirnih tačaka sa temom dnevnog reda. Moja je obaveza da vas upozorim, pa da onda izričem mere kojima vas podsećam da ste u obavezi da poštujete temu dnevnog reda. Molim vas, dovedite sve što izlažete trenutno u vezu sa amandmanom koji ste predložili.) Evo kakva je veza. Hvala vam. Pitam se pred vama i pred građanima Srbije da li će menadžer koji vodi preduzeće, koji je sebi za 10 meseci isplatio platu, stimulaciju od 100 hiljada evra…
Narodni poslaniče, upravo ste upozoreni. Ako mislite da upozorenje služi samo za to da se čuje, a da vi ne obraćate pažnju, sada vam izričem drugo upozorenje, a onda ide izricanje mere opomene. Molim vas, u vezi sa temom dnevnog reda. Ne želite? Zahvaljujem. Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Janko Veselinović ima reč. Izvolite.
Predsedavajuća, moje izlaganje nema takvu težinu, pošto ste već upozorili narodnog poslanika da govori o temi koja je danas na dnevnom redu. Danas je na dnevnom redu rasprava u pojedinostima o Predlogu zakona o obligacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju. Zaista nema nikakve veze ovo što je narodni poslanik govorio sa temom. Razumem da se opozicija priprema za naredne izbore i da možda 10-15% svog vremena o ovako specifičnim temama posvetim i dnevno-političkim temama. Pokazalo se malopre, kada je prethodnik govorio, da se ne razumeju baš previše u specifikum ove teme. Nisam hteo da se javljam povodom ove tačke. Ovde se radilo o dispozitivnoj odredbi. Kada dispozitivna odredba nema ovakvo ograničenje, ona može da se pretvori na neki način u negativnost za drugu ugovornu stranu. Zbog toga je ovo ograničenje bilo potrebno. Kažem, vratio sam se na temu, pokušavam da se vratim temi. Ovo je vrlo važan zakon iz korpusa zakona iz oblasti obligacionih odnosa, zajedno sa Zakonom o obligacionim odnosima jedan od bitnijih zakona. Zaista nepotrebno rušimo ugled Skupštine kada, ne samo što se nismo pripremili da raspravljamo na valjan način o zakonu, nego pričamo o temama koje nisu na dnevnom redu. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 109. amandman je podnela narodni poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Nataša Jovanović.
Gospođo Čomić, gospodine Mrkonjiću, vi ste dovedeni u jednu situaciju zbog toga što je od vas briselska administracija tražila da se mi bavimo jednim zakonom za koji vi vrlo dobro znate, iako niste pravnik, nego ste inženjer, graditelj, da je besmislen i suvišan, ali očigledno da u Srbiji nije, jer to bi trebalo tako da se tumači u jednoj uređenoj zemlji koja u svom pravnom sistemu, ovde ima dosta pravnika, od gospodina Martinovića, koji je predavač na Pravnom fakultetu, preko vrsnih pravnika, koji se čitavog života bave oblasti obligacija, dakle, sistemski zakon o obligacionim odnosima, i to je ono što je malopre kolega Janko pominjao, te tipske ugovore, dakle, sve se reguliše tim jednim sistemskim zakonom. Sada, gospodine Mrkonjiću, pošto vi imate i oblast saobraćaja, oblast inženjeringa i svega, mi možemo da očekujemo da u ovoj jurnjavi, u ovom sunovratu u koji Vlada Srbije vodi Srbiju ulaskom u EU, protiv koje je SRS, a vidimo, po ovoj peticiji koju smo pokrenuli – nećemo u EU, i većina građana Srbije, da ćete vi da dođete ovde kroz izvesno vreme sa osnovama zakona o obligacionim odnosima i svojinsko-pravnim odnosima u oblasti putničkog transporta, teretnog transporta, da ne idemo dalje. Ali, to je besmisleno. Kad već imamo ovakav zakon na dnevnom redu i kad to od vas traže mentori iz Brisela, koji otimaju KiM, razgrađuju i vrše potpunu destrukciju prava u Srbiji, konkretno ću da govorim šta fali ovom članu i zbog čega sam u ime SRS podnela amandman da se ovaj četvrti stav briše. Kada su već hteli, a ja znam da nije baš vaše ministarstvo, priznaćete, idejni tvorac ovog zakona, jer posle potpisivanja sporazuma o tzv. slobodnom nebu, koji Srbija koristi, ovo su zakoni koje imaju i BiH i Crna Gora i sve zemlje u okruženju, jednostavno tipski zakoni i, kako reče kolega, sa tipskim ugovorima. Ovde nedostaje mnogo toga i zato smo mi pokušali brisanjem ovog stava 4. u članu 109, kako je inače naslov mog amandmana, da vam kažemo i da vas upozorimo na nedostatke, a Vlada je odgovorila da je to regulisano nekim drugim članovima zakona, kada je u pitanju nadoknada štete u oblasti zakupa vazduhoplova. To može da se desi u bilo kojoj privrednoj oblasti, svuda je to različito. Zakup hotela je jedna stvar, zakup vazduhoplova neka druga, zakup, kao što rekoh, transportnih za teretna vozila treća stvar. Ali, kod zakupa vazduhoplova, to će vam reći svi stručnjaci iz ove oblasti, vrhunski pravnici koji se samo time bave, osiguravajuća društva, razne za to licencirane agencije, postoje striktni ugovori o zakupu vazduhoplova. To nije samo zakup, nego tu postoje, i sami znate, različitosti. Tako postoji ugovor o davanju i uzimanju u zakup aviona, tzv. "vet list" sa nekom bazom "ACMA". To već stručnjaci znaju. Postoji ugovor o davanju i uzimanju u zakup vazduhoplova, pa ad hok kratkoročni ugovori o zakupu, to je za ove čarter letove. Ugovor o kupovini i prodaji, to su novi korišćeni avioni, motori, zavisi kakva je oprema unutra. Ugovor o zakupu aviona sa mogućnošću kupovine tog istog aviona. Znači, sve različito, a sve je to zakup vazduhoplova. Na kraju, ugovor o finansijsko zakupu aviona. Znači, da bi se izbegla opasnost, pošto svi ti ugovori nisu tipski, nego su i te kako različiti, jesu tipski za ovo konkretno, što imaju svoj naziv i internacionalni naziv, kako sam to ovde čitala, onda treba da se briše ovaj stav 4, kao što je predložila SRS. Kada se ne daj Bože desi ta šteta i sve ono što predviđa u svojim prethodnim stavovima član 109, da se lepo, kako smo mi to i naslovili, zakupac obaveže da za vreme trajanja zakupa je odgovoran za svu nastalu štetu. To trajanje zakupa, kao što vidite, može da bude periodično i može da bude sa drugom namerom. On može da bude, evo, ovaj ugovor, to je onaj koji je najduži, o finansijskom zakupu i zakupu aviona sa mogućnošću kupovine. Dakle, da se on postepeno otplaćuje. To su sve neke stvari o kojima je morao predlagač da vodi računa jer su vrlo škakljive, da nam se ne bi dešavalo da se, jer JAT, i sami znate, zbog potpune nemogućnosti svoje jako slabe flote, znate da JAT nedostaje najmanje 10 aviona, a tipa "Boing" ili "Airbus", zavisi šta će u budućnosti da se dešava, a za to treba pola milijardi dolara, mora da vrši zakup, pogotovo da pravi aranžmane sa raznim kompanijama iz sveta zbog tih ad hok zakupa ili čarter letova, jer to zahtevaju i turističke agencije, ti veliki tur operatori. Zahtevaju, na kraju krajeva, i naša sportska društva, svi oni koji odlaze negde, a i naša dijaspora, kada se nešto dešava potrebno je da se na takav način reaguje. Mislim da ste trebali da prihvatite, bez obzira što ste dali obrazloženje da je to regulisano drugim članovima zakona, ali neka ti drugi članovi zakona i osnovni zakon o obligacionim odnosima tačno konkretnu situaciju regulišu, jer, opet ponavljam, time ću završiti, nije zakup vazduhoplova uvek isti nego ima različite načine i ti ugovori su vrlo specifični. Zbog toga smo mi predložili ovaj amandman. Zahvaljujem se.
Pet minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman se odnosi na odustajanje od ugovora u kome se omogućuje da popravke vazduhoplova, čije troškove snosi zakupac, traju ili se predviđa da će trajati duže vremena, u odnosu na vreme trajanja ugovora o zakupu ili svrhu zaključenja ugovora, zakupac može svojom pisanom izjavom da odustane od ugovora o zakupu. Ono što smo hteli da promenimo u ovom članu jeste da zakupac ima pravo da traži povraćaj srazmernog dela plaćene zakupnine za vreme za koje je bio onemogućen da koristi vazduhoplov, bez obzira na to da li je odustao od ugovora ili ne. Dakle, gospodine Mrkonjiću, ako nastavimo sa objašnjenjem amandmana na članove 106. i 107. da se ne može zakupiti vazduhoplov koji nema nikakve manjkavosti u sebi, ovaj stav člana 110. je apsolutno nepotreban. Da bismo umanjili rizike i povećali bezbednost, ne treba da bilo ko bilo kakvom pisanom izjavom odustaje od ugovora, jer ne može ni da ga zaključi ako vazduhoplov nije ni po kom osnovu 100% ispravan. Zato ćemo izaći iz ove, da kažem kolotečine i situacije da dođe do korupcije i kriminala prilikom zakupa vazduhoplova. Ne znam na koji način bolje da vam oslikam, ali i sami ste rekli u četvrtom delu da se odnosi na član 158. postupak izvršenja i obezbeđenja vazduhoplova, gde omogućujete prinudno izvršenje i obezbeđenje i ograničavate gde to može da se desi. Kako ćete prinudno nešto uraditi ako je on zaključio ugovor ili ako je samostalnom izjavom raskinuo ugovor, zato što on traži potraživanja za vazduhoplov koji je zakupio, neispravan. Dakle, to ne sme da se dešava. Članovi 106. i 107. su jasno definisali kakav vazduhoplov treba da bude. Ako prihvatite amandmane SRS, vi ćete imati tanji zakon za manje od 30 članova. Direkcije Evropske komisije i EU su bespotrebno stavljene u ovaj zakon koji na nas uopšte ne treba da se primenjuje, čak ni gledajući sa tačke pravne osnove kako se uređuju svi drugi obligacioni zakoni. Kada se napravi šteta, zna se kako se to rešava. Onaj ko je napravio štetu, on treba da snosi i konsekvence odgovornosti i da snosi troškove nadoknade za otklanjanje štete, a ne onaj ko je zakupio. Ja vama prodam neispravan auto, a vi kad ste ga gledali, rekli ste – u redu, hoću da ga kupim, ali ste sami krivi što ste kupili neispravno vozilo. U ovom slučaju, gde se prevoze civili, gde se prevoze ljudi, gde se pravi ograničenje koji je vazduhoplov izuzet od prinudne naplate, kao što je vatrogasac ili državni vazduhoplov, to ne sme da se dešava. Zbog toga treba da prihvatite ovaj amandman.
Tri minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Momir Marković.
Gospodine ministre, evo člana zakona koji će, ukoliko bude usvojen, otvoriti mala vrata za veliku korupciju kod primene zakona. Zbog toga smo tražili da se član 112. briše. U članu 112. vi kažete: "nagrada za traganje i spasavanje zakupljenim vazduhoplovom za vreme trajanja ugovora o zakupu, pripada zakupcu". Ko je zadužen za traganje i spasavanje u elementarnim nepogodama, u rušenjima aviona, u lavinama itd? Država. Zašto bi neko ko je vlasnik aviona izdao zakupcu avion i da zakupac vrši avio snimanje, traganje, spasavanje i da za to dobije nagradu od države? Onaj ko je bliže vatri, on se i brže ogreje. Pošto su neke od agencija, neke od institucija mnogo bliže ovoj oblasti od ostalih, doći ćemo u situaciju da jedan direktor, recimo kontrole leta, recimo zakupi avion i krene u traganje i spasavanje baš tamo gde su ga izgubili njegovi kontrolori leta. Onda će Direktorat, pošto država preko Direktorata isplaćuje ove nagrade, biti prinuđene da onome ko je posredno napravio štetu plati nagradu zato što je pronašao tamo gde ga je izgubio. Ili, još gora situacija, zakupite avion po izvesnoj ceni, u mogućnosti ste da to uradite i ostvarite enormnu nagradu za ovo. Zbog toga, ukoliko ovo obrišete, jer traganje i spasavanje nije nešto za nagradu, to je obaveza svih građana Srbije koji se nađu u određenom trenutku na određenom mestu. Zbog toga smatramo mi iz SRS da ovaj član zakona treba brisati i da će zakon biti primenjiviji i sa mnogo manje mogućnosti za zloupotrebu i ovog zakona i mnogo čega u ovoj državi. Hvala.
Pedeset sekundi je iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 114. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Mrkonjiću, ovaj član se odnosi na mogućnost da zakupac može dati u podzakup vazduhoplov, što je jedinstven primer u praksi Srbije samo u ovom zakonu. Otvoreno ću da vas pitam – da li možete uzeti iz renta-kar vozilo na zakup na određeno vreme i vi ga rentirati? Da li možete ući kao podstanar u stambeni objekat i vi ga rentirati? Da li možete koristiti poslovni prostor bilo koje namene, plaćati poslovnom prostoru naknadu i onda raditi podzakup, vi ga rentirati po nekoj drugoj ceni? Dakle, šta predviđa član 114? Samo korupciju, ništa drugo. Onaj ko je hteo da uzme plovilo, on će uzeti odmah u zakup. Zašto bi uzimao od zakupca kao podzakup? Da li treba Stanko pet aviona da daje svojim prijateljima pod zakup iz Vazduhoplovne akademije, a on da bude zakupac, da svima bude lepo? Po kom osnovu u članu 114. i u kojoj direktivi piše da to mora da bude? Kako ozakonite ono što puni džepove pojedinaca? Gde to piše? Uzmite primere koje sam vam naveo. Daću vam jedan otvoreni primer. Da li je Direktorat koristio poslovni prostor SIV III, kao državna institucija? Gde je danas Direktorat, u kojoj zgradi i kome plaća kiriju? Da li on sada ima pravo da iznajmljuje SIV III, da Sveti Mariću puni džepove, da ga vadi iz dugova za zgradu preko puta Carine, a imao je svoje prostorije? Da li to nije otvorena korupcija? Koliko košta taj zakup? Kome plaća Direktorat taj zakup? Što ne plaća državi za SIV III, što ne puni budžet države, nego procena, provizija. Vi ste to ovim zakonom omogućili. Kako je moguće da to uradim, odmah ću podlesti nekom krivičnom zakonom i ići ću na sudski postupak i snosiću odgovornost za to. Ko vrši kontrolu nad Direktoratom? Da li ima kontrole, da li ima odgovornosti za rad Direktorata? Kome treba ovaj član 114. nego njima. Na kraju, prosta stvar, proverite ko koristi prostorije preko puta Carine i proverite ko koristi prostorije u SIV III i biće vam sve jasno. To vam je najbolji primer da korupcija u ovom zakonu ima prostora koliko god hoćete. Izbrišite to, ako već imamo parolu da se Vlada bori protiv korupcije. Evo ga dokaz kako se bori. Na sve moguće načine odvezujete ruke onima koji imaju mogućnost da se bave korupcijom, a ne stručnim pitanjima. Jedna američka firma je lobirala preko američke ambasade da Nikola Stankov postane direktor Direkcije zato što je kupovao drugorazrednu opremu. Zbog te drugorazredne opreme dva sata smo bili struje i bez nadgledanja vazdušnog neba iznad Srbije. Zamislite koliko je havarija moglo da se desi. Mi još plaćamo havarije koje su se desile u staroj Jugoslaviji i vi to najbolje znate. Izbrišite ovaj član i izborite se sa tom korupcijom.
Minut i 10 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 116. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Milan Avramović.
Dakle, član 116. predviđa ugovor na određeno vreme ili za određeni sat u kome smo mi tražili da se stav 2. briše, zato što odgovornost za štetu postoji stalno, a ne samo dok vazduhoplov radi. Znači, šteta je šteta. Da li je vazduhoplov bio na mestu ili u letu, šteta je pričinjena, pa je pričinjena. Ovde piše odgovornost - za štetu nastalu u korišćenju vazduhoplova u letu, za određeni let, započinje od trentutka startovanja motora. Dakle, vi ovde priznajete da šteta ne može da se prouzrokuje bez startovanja motora. Koliko je vozila na pisti vazduhoplova, zapravo, prevrnuto od strane vetra, koliko je zapaljeno zbog curenja nafte, koliko se havarija desilo i koliko je to vazduhoplovno vozilo poremetilo druga vazduhoplovna vozila pored sebe zato što je napravilo štetu bez paljenja motora. Dakle, šteta je šteta. Znate šta je incident a šta je akcident. To vam stoji lepo u zakonu. Morate to poštovati, uostalom i to je direktiva i EU i Evropske komisije i zakona koji vam je dat na korišćenje i na prepisivanje, ali ga niste ga dobro preveli, niste ga dobro prepisali, pa ne znate šta je manja šteta, a šta je veće. A mi vam kažemo, šteta je što radio motor ne radio, na vazduhoplovu kada su putnici u vazduhoplovu i kada putnici nisu u vazduhoplovu, šteta je šteta je na vazduhoplov. Zato treba da prihvatite ovaj naš amandman, jer odgovornost od primanja do predaje ne može da bude odgovornost. Dakle, odgovornost se uzima ili celokupno ili se ne uzima. Ovo na seckanje na sitne komade za rentiranje to je dokaz da smo bili u pravu i u prethodnim amandmanima i prethodnim članovima. Hvala vam.
Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 117. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković, koji ima reč. Izvolite.
Kaže u članu 117. – ako iz osiguranja u vazdušnom saobraćaju budu isključene štete koje su nastale posredno ili neposredno usled nedostatka vazduhoplova koji utiče na bezbedan vazdušni saobraćaj a osiguranik za njih znao ili je morao znati dužom pažnjom i nije sprečio nastanak štete iako je mogao. Stav 2. sličan, stav 3. sličan. Mi smo tražili da član 117. briše, iz prostog razloga. Vazduhoplov koji ima plovidbenu dozvolu, je ispravan i ne može imati ni skrivene ni neskrivene nedostatke koji mogu da utiču na plovidbenost. Avion ili leti ili ne leti, ako leti onda je na pisti spreman da se utovari, spreman da putnici uđu i da krene na destinaciju, a ako ne leti onda ide u hangar i onda iz JAT tehnike preduzimaju sve da ga dovedu u plovidbeno i u ispravno stanje. Ceo član, je apsolutno nepotreban, jer nemoguće je shvatiti, zdrav razum ne može da shvati da avion koji ima nedostatke može da izađe na pistu da primi putnike, da primi robu i da krene. Prema tome, ovaj član stvarno treba brisati, jer bojim se da ovakav ili još neki članovi ne proizvedu u mozgovima nekih drugih ljudi, nekakve druge ideje, pa da dođe posle toga u situaciju da zakupi avion, pa da traga i spasava putnike ili robu. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 118. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milan Avramović.
Da bi bilo građanima jasno, a i svim narodnim poslanicima koji imaju volje ako uopšte mogu i da učestvuju u raspravi. Kaže – shodna primena odredba drugih propisa, znači podvlačim drugih propisa, na sve što ovim zakonom nije urađeno u vezi ugovora osiguranja vazdušnog saobraćaja, shodno se primenjuju odredbe zakona kojim se uređuje obavezno osiguranje u saobraćaju. Pitam vas, gospodine ministre, i pravnike koji se javljaju na repliku, koji je to zakon? Mi da smo napisali ovde član 118. menja se i glasi, da smo dodali po kom zakonu to treba da ide, vi to ne biste prihvatili ili biste prihvatili kao amandman Vlade, a naš ne bi. Onda bismo imali onu situaciju da se ponavlja isti tekst. Pitamo, po kom zakonu ćete ovo regulisati? Koja je oblast koja će ovo da reguliše, koji je ovo zakon? Evo, upišite tu, da znate posle da date odgovor. Molim sve pravnike da se jave da daju jednostavan odgovor. Znači, ponoviću, reguliše se zakon o obaveznom osiguranju u saobraćaju, po kom zakonu? Logično pitanje, sam zakon je ostao nedorečen i sam zakon je ostavio propuste da se koriste zakoni koji imaju iole dvosmislenu reč ili kopču koja se može primeniti i na vazdušni saobraćaj. To je ono što je manjkavost i to je ono što je nedostatak i to je ono što treba otkloniti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor se nije izjasnio, pa će Narodna skupština u danu za glasanje se izjašnjavati o ovom amandmanu. Amandman je u pretresu. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta, koja želi reč. Izvolite.
Obligacioni i svojinsko pravni odnosi u vazdušnom saobraćaju u potpunosti mogu da se urede na osnovu zakona o obligacionim odnosima koji pokriva sve oblasti i ne trpi "leks specijalis" i zato je ovaj član 119. predloga zakona loš, zato je ceo zakon loš i koncept zakona i ono što se krije iza ovog zakona jeste da ćete vi na osnovu ovog zakona stvoriti pravni osnov za privatizaciju od strane zapadnih zemalja, privatizaciju kontrole letenja, a samim tim i privatizaciju kontrole neba iznad Srbije, što je priznaćete katastrofalno veoma štetno. Vi ste u obrazloženju ovog zakona napisali koji su sve pravni osnovi iz EU bili osnov za donošenje ovog zakona i to je ono takođe što je loše i što SRS uz svaki zakon podseća Vladu Republike Srbije, a vi ste ministre Mrkonjiću nekako najpodobniji da vama skrenemo pažnju, kao čovek koji i sam u javnosti kaže da je onaj stari socijalista, iz vremena Slobe Miloševića, što mi svakako pozdravljamo i vi ste nekako najpodobniji da vam skrenemo pažnju, da se okanete više ovih tzv. proevropskih zakona. Svi su veoma štetni za građane Srbije, za svakog građanina pojedinačno, za srpske nacionalne interese i za državu Srbiju. Bilo bi bolje i baš od vas to možemo da očekujemo da se, recimo, pozabavite zakonom koji bi regulisao osnovna ljudska prava, pre svega pritvorenika u Haškog tribunalu. Da se tim bavi država Srbija onda se ne bi desilo da Vojislavu Šešelju bude onemogućeno pravo na odbranu zato što mu je onemogućena komunikacija, privilegovana komunikacija sa pravnim savetnicima. Dok se takve stvari dešavaju, vi se bavite nekim proevropskim zakonima i zaista ne znamo čemu vam služe kad od EU, upravo ono što mi godinama pričamo, nema ništa, raspada se i baš nas briga za to. Vi uništavate sve ono što može da se uništi pod tom pričom ovo je zbog ulaska Srbije u EU, a od tog ulaska nema ni govora. Uostalom, danas 54% građana Srbije sledi ideju SRS, da Srbija ne sme u EU. Šta ste vi predvideli članom 119.? On se inače odnosi na odgovornost za štetu koju vazduhoplov u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji i onda ste vi napisali da vlasnik, odnosno korisnik vazduhoplova je odgovoran za štetu koju korišćenjem vazduhoplova u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji. Mi mislimo da ovde treba da se stavi tačka, a vi ste dodali, usled čega nastupi smrt ili telesna povreda tih lica, odnosno šteta na stvarima na zemlji izuzev ako dokaže da šteta na stvarima na zemlji nije nastupila kao posledica korišćenja vazduhoplova. Srpska radikalna stranka misli da vlasnik, odnosno korisnik vazduhoplova mora da odgovara za štetu, bez obzira na posledice. Prilično nam je ovako nerazumljivo i neshvatljivo. Kako možete da određujete koja je ta šteta za koju će vlasnik, odnosno korisnik vazduhoplova da odgovara? Znate, vi ste ovde koristili i kod ovog člana, pre svega, zato i govorim u okviru ovog člana i kod celog zakona, nekakva evropska dokumenta koja uređuju, između ostalog, i tržišno takmičenje kontrole letanja za dodelu nadležnosti u tzv. funkcionalnim blokovima vazdušnog saobraćaja. Ovaj zakon je od izuzetnog značaja za, pre svega, Nemačku i Veliku Britaniju. To je katastrofa, da Vlada Republike Srbije, predlaže, a da će skupštinska većina verovatno da usvoji zakon koji nije u interesu Republike Srbije, već Nemačke i Velike Britanije. Direktor kontrole leta Nemačke je javno rekao da Nemci kreću u tržišnu utakmicu i da za početak pripremaju da kupe kontrole letenja zemalja Beneluksa, a onda kreću dalje ka Balkanu. To je ta opasnost o kojoj mi govorimo i gde vam skrećemo pažnju da bi vam bilo najpametnije i najkorisnije za Srbiju da se ovaj zakon povuče iz procedure. Takođe, Velika Britanija, zamislite na koji nivo su oni podigli problem kontrole letenja, da je britanski Dom lordova ovaj problem podigao na nivo Kraljice. U kom smislu? Oni su ubrzali školovanje vojnih oficira za poslove civilne kontrole letenja, a u Srbiji se radi potpuno suprotan procese, zato što naravno Nemci i Britanci pripremaju svoje školovane civile za kontrolu letenja u Srbiji, odnosno za kontrolu... [[Isključen mikrofon.]]
Narodna poslanice, molim vas da sve argumentacije koje se tiču domaćih i inostranih opisa o kontroli letenja pokušate da dovedete u vezi sa amandmanom i sa zakonom, pošto Predlog zakona, a i amandman o tome ne govori, a u obavezi smo da poštujemo Poslovnik, koji traži da govorimo o dnevnom redu.
Podsećam da govorim o odgovornosti za štetu koju vazduhoplov u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji. Govorim i o opasnosti za koju pouzdano znamo da će se desiti kada kontrolu letenja u Srbiju budu vršili stranci. Danas imamo situaciju da ovaj više puta spomenuti Nikola Stankov, zajedno sa Šutanovcem… [[Isključen mikrofon.]]
Narodna poslanice, sada vas upozoravam. Dakle, kontrola leta, domaća ili strana, očigledno ni uz vaša umeća poslanička ne može biti dovedena u vezu sa temom dnevnog reda jer je nema u ovom zakonu, pa vas upozoravam pred izricanjem mere opomene da se držite teme dnevnog reda i obaveze iz člana 106, koji vas obavezuje da govorite o temi dnevnog reda, a mene obavezuje da vam izričem mere opomene ako ne želite da poštujete tu odredbu Poslovnika. Ne želite da govorite o temi dnevnog reda? Zahvaljujem. Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ograničiću se smo na ovaj deo koji se tiče teme dnevnog reda. To se odnosi na regulisanje obligacionih i svojinskih odnosa u vazdušnom saobraćaju. Rečenice koje je gospođa Radeta izrekla po pitanje nepotrebnosti ovog zakona, odnosno da ovaj zakon nije potreban i da bi se ova oblast mogla urediti jednim zakonom, verovatno misli na proširenje sadašnjeg Zakona o obligacionim odnosima, to jednostavno nije praksa gotovo ni u jednoj zemlji EU. Nigde u svetu se ova materija, koju ste nazvali lex specialis, on to jeste, ne uređuje istim zakonom kojim se uređuje obligaciona materija koja se tiče običnih građana, privrednika itd. Dakle, Zakon o obligacionim odnosima jeste jedan opšti zakon koji uređuje materiju obligacionih odnosa koja se tiče utvrđivanja osnovnih temeljnih odnosa obligacionih odnosa gde se uređuju u posebnom delu pojedini ugovori robnog prometa, oni koji su zreli za zakonsko uređivanje, međutim retko gde. Za takvu praksu ne znam da se tim zakonom uređuje i oblast kao što je pitanje obligacionih odnosa u ovako jednoj specifičnoj oblasti, u vazdušnom saobraćaju, drumskom saobraćaju, železničkom saobraćaju, pa čak i nekim drugim vrstama saobraćaja, oblasti telekomunikacija itd. To bi pre svega stvorilo veliki problem za obične građane koji vrlo često koriste Zakon o obligacionim odnosima u svojim svakodnevnim potrebama kod kupovine, prodaje itd. Ono u čemu bi smo se možda mogli složiti, to sam prošli put rekao kada smo govorili o ovom zakonu u načelu, jeste da možda Srbiji u nekom narednom periodu sledi donošenje jednog obligacionog zakonika u kome bi bili svi zakoni iz oblasti obligacionog prava, opšti deo kao zakon o obligacionim odnosima i svi drugi posebni lex specialis zakoni, onda bi to bilo zaista vrlo korisno za sve ljude koji se bave obligacionim pravom jer bi na jednom mestu imali sve zakone. Međutim, neko je malo pre iz vaše poslaničke grupe spomenuo da nas čeka revizija i drugih zakona iz obligaciono-pravnih odnosa. Ovo je jedan od zakona koji je tu reviziju prošao i usklađivanje ne samo sa evropskim zakonodavstvom nego u međuvremenu usvojenim međunarodnim konvencijama iz ove oblasti koje su od 1998. godine ili kako je koji zakon poslednji put menjan u prethodnoj državi, menjaju se pravila, menjaju se i materijalni uslovi, obavljanje delatnosti u ovim sverama i neophodno je da se i sami zakoni promene, tako da u tom smislu možda jednog dana i zakonik. Bio bih zaista srećan ako bi se to desilo jer oblast obligacionog prava, hteli mi ili ne, jeste jedna od najstabilnih oblasti i zato što je u vreme pravljenja Zakona o obligacionim odnosima iz 1978. godine urađena po ugledu na moderna zapadna zakonodavstva pa nije menjan, kao što su menjani drugi zakoni, tako da možda jednog dana bi mogli da dođemo do te tačke, možda za koju godinu. Samo u tom delu bi se složio sa vama, ali da to bude uređeno jednim zakonom, to je gotovo nemoguće. Hvala.
Iskorišćeno je četiri minute i 30 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Vreme na raspolaganju poslaničke grupe je 43 minuta.
Nisam rekla da bi ova oblast mogla da se uredi Zakonom o obligacionim odnosima. Kolega Veselinović me nije dobro razumeo. Rekla sam da je Zakon o obligacionim odnosima u Republici Srbiji takav da i ova oblast može odlično da se uredi na osnovu tog zakona, a to je velika razlika. Svaka ozbiljna država i ozbiljan pravni sistem ide ka tome da se izvrši kodifikacija zakona, a ne da se cepkaju. Ovakav slučaj cepkanja imamo i sa Krivičnim zakonikom, iako ga zovemo zakonik, a u svakom drugom zakonu koji se ovde donosi imamo krivična dela, što znači da nemamo kodifikovano krivično zakonodavstvo, nemamo ni parnično kodifikovano. Mislili smo da imamo dosta dobro uređene obligacione odnose. I dalje mi to u SRS tvrdimo, ali vi ćete sada i to da cepkate. Onda kolega Veselinović kaže da nigde u svetu nije predviđeno da se ova oblast reguliše tim opštim zakonom o obligacijama, što apsolutno nije tačno, jer sve ozbiljne države imaju sveobuhvatne zakone o obligacionim odnosima. Ali, podsećam da takođe, nigde u svetu nije moguće da kontrolu letenja vrše civilna lica i da se oficiri koji su osposobljeni za kontrolu letenja razrešavaju te funkcije, pretvaraju se u civilna lica ili se vraćaju u vojsku na neke druge poslove koji nemaju veze sa kontrolom letenja. To je specifikum Srbije i to je ono što su uradili gospodin Šutanovac i gospodin Stankov, naravno, pod pokroviteljstvom i po komandi EU, a pre svega Nemačke i Velike Britanije, koji imaju nameru da kupe kontrolu letenja u Srbiji i da direktno kontrolišu nebo iznad Srbije. Hvala.
Dva minuta i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Po mnogim političkim pitanjima, pa konkretnim tehničkim pitanjima, mi zaista ne možemo da postignemo saglasnost sa vladajućom većinom, ne zato što nemamo sluha, jedni ili drugi, nego zato što gospodo iz vladajuće većine vi apsolutno nemate ni promil kritičkog stava i kritičkog odnosa prema svim onim regulativama, zakonima i papirima koji dolaze iz Brisela. Ne može niko SRS da ubedi da je sve što odande dođe dobro. Postoje stvari koje su kroz regulativu zaista dobre, ali pitamo ih - zašto ih u praksi u Srbiji nema? Zato što one traže političku zrelost i političku odgovornost, a ovoj Vladi je najteže da pokažu to. Sve drugo je populizam i jeftina demagogija. Mi sada pričamo, ne želeći, gospodine Jankoviću, da polemišem sa vama na ovu temu, ne znam koliko sam kompetentan, ali vi pričate o specifikumu teme i onda kažete – evropska praksa. Mi ne usvajamo ovaj zakon ovakav kakav god da je zato što su stvari u našoj državi sazrele da se neka oblast neka materija uredi jednim moderni, dobrim i kvalitetnim zakonom. Ovaj zakon ne prepoznaje stvarnost u Srbiji, to je problem. Drugo je nomotehnika, tehnika pisanja o kojoj ću sada da govorim, na šta se delimično moj amandman i odnosi. Ali, ne može ovde da bude prihvatljivo i dobro samo ono što je evropska praksa. Deset godina promocija evropske prakse u Srbiji je potpuno, potpuno obesmišljena. Obesmislila je evropsku praksu i njen smisao i ko god ne zauzme kritički odnos prema evropskoj praksi, taj ne može ništa dobro za ovu državu da uradi. Bezpogovorno prihvatanje svega što je tamo napisano, što je tamo u regulativu i u zakone uvršteno, to je besmisao. Onda i ova Skupština gubi svoj smisao, razlog postojanja. Prepišite, prevedite i funkcionišite. Ali, šta je suština? Gde se ogleda prepoznavanje specifikuma teme? Kad nešto što ovde usvojite primenjujete. Danas vas u Vladi mediji razapinju. Usvojili ste hiljadu zakona, dve trećine se ne primenjuje. Da li je to sudbina i ovog zakona? Šta onda možete da zamerite SRS? Koju kritiku na konto ovog zakona? Šta možete da nam zamerite? Vi ove zakone usvajate radi ovih tabela – usklađenost sa propisima EU, radi decembra meseca. Nećemo da ulazimo ni u specifikum, ni u ništa drugo, jer vi ne dajete i ne pozivate na takvu vrstu odgovornosti, jer vas baš briga za primenu i kako će ovo uticati na regulisanje vazdušnog saobraćaja u Srbiji. Gospodine Novakoviću, bili ste svedok pre tačno godinu dana. Vidite kako se sve namesti. Šta nam je iz ovih klupa obećavano? Da ćemo se videti ovde. Zaduživali smo tada JAT za 50 miliona evra. Znate li kakvu su perspektivu tada JAT obećavali? Meni su rekli – videćemo se u ovoj sali za godinu dana. Gde je danas JAT i naš vazdušni saobraćaj? Još strateškog partnera ne mogu da nađu. Da ne ulazim u sitne detalje i da ne tražimo ko je šta i koliko odneo. To je princip kojim se vladate i koji nikad nećemo da prihvatimo. Pogledajte član 119. zakona. Da li se njim neko, ko predlaže u Vladi ili uopšte, u srpskim državnim organima bavio ozbiljno? Da li ga je neki prosečan pravnik u Srbiji pripremao ili je nemušto preveden? Sad kažete ovako – to je odgovornost, govorila je gospođa Radeta, za štetu koju vazduhoplov u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji. Pazite stav 1. – vlasnik, odnosno korisnik vazduhoplova. Da li su to dve različite kategorije? Pretpostavljam da jesu, tako i ovde piše – korisnik, odgovorno lice, je odgovorno za štetu koju korišćenjem vazduhoplova u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji itd. Pogledajte stav 4. Predložio sam da se on menja. Sad mi je žao što nisam predložio da se briše. Tek to bi imalo puni smisao. Za štetu iz ovoga odgovoran je i zakupac vazduhoplova, kao korisnik vazduhoplova. To ste napisali u stavu 1. To što piše u stavu 4. napisano je i u stavu 1. Ko da poštuje ovu nomotehniku? Vi poznajete specifikum teme, ušli ste u materiju sa razumevanjem. Zapamtite, SRS zaista nema problem prema tim vašim "evropskim vrednostima". Jedino pametno i racionalno može da se proizvede nešto što nastane u kritici ili kritičkom osvrtu. Ovo prihvatanje ala kard svega što vam se servira, to je besmisleno, to je urušilo državu. Ne postoji deo sistema koji funkcioniše onako kako ti loši zakoni predviđaju. Bar da ste sa njima uskladili sistem. Ni to na šta ste se obavezali ne poštujete. Vi dajete sad, ne zamerite, ali sebi za pravo da zamerate SRS – ne poznaje specifikum. Da li je ovo pisanje zakona na ovakav način poznavanje materije i specifikuma? Interesovanje predstavnika Vlade za neku materiju, koliku to cenu moramo da platimo da bi potpis u decembru došao, taj bedni i nesrećni? Plaćamo je na KiM, srpskim glavama i državljanima u Hagu. Šta još treba da uradimo? Od vas jedino što možemo da očekujemo, ove vlade i njenog predsednika i Vlade i države možemo da ponudimo samo još da raspišete tender da prodate Srbiju, samo još to možemo da očekujemo i ništa više. I nikada se nećemo sa ovakvim pristupom, ovakvim pisanjem zakona, ovakvim uređenjem države saglasiti. Uvek ćemo biti žestoko protiv ovoga. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, cenjeni gospodin Stevanović, kolega narodni poslanik, zaista svojim izlaganjima teme koje poznaje vrlo korektno obradi. Volim da ga slušam. O ovoj temi je govorio uopšte, nije ulazio u materiju i optužio je vladajuću koaliciju, dakle i DS, da usvaja zakone koje ne primenjuje i da se služi time da prepisuje zakone, ne ulazeći u to, pretpostavljao sam, šta je državni interes Srbije ili je takvu nameru imao da izrekne. Gospodine Stevanoviću, smatram da vi niste u pravu, da SRS nije u pravu kada željno broji procente onih koji su protiv EU. Ne treba da budemo srećni činjenicom da ni u Evropi nije stanje sjajno.Molim kolege iz SRS da me ne ometaju. (Predsedavajuća: Bez direktne komunikacije, molim vas.) Otprilike govorim o temama koje su oni obrađivali komentarišući prethodni amandman, ali vrlo direktno i na pitanje koje se tiče samog amandmana. Dakle, ne treba da budemo srećni sa činjenicom da u našem okruženju u EU, pored naših granica, zemljama koje su članice EU ne ide sjajno i da je stanje u tim zemljama mnogo gore nego kod nas. Ali, ako nas optužujete da se ponašamo kako diktira EU, moram vam reći da se Vlada Republike Srbije ponašala mnogo odgovornije nego mnoge vlade u EU i mnogo odgovornije nego mnoge vlade u regionu i da je kod nas i rast proizvodnje i zaduženost, ako bi poredili sa nekim zemljama EU, bolja, da smo u pozitivi u odnosu na njih. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas u vezi sa temom dnevnog reda, da parametre koje iznosite dovedete u vezu sa zakonom.) Da, predsedavajuća, hoću, ali se prosto osećam neprijatno u sali, kada od poslanika opozicije primamo optužbe, a ne možemo da odgovorimo i pokušaću da završim. U pravu ste, zaista sam se malo udaljio od teme. DS i pozicija moraju u narednom periodu da urade mnogo više na temi primene donetih zakona. To uopšte nije sporno i od toga niko ne beži i tu jesu i skupština i skupštinski odbori, da po pojedinim temama preslišaju ministre koji možda nisu doneli adekvatan broj podzakonskih akata, ili koji ne primenjuju, eventualno, zakone. Ali mi ne bežimo od te odgovornosti i mi hoćemo i to da učinimo, kako bi većinu naših predizbornih obećanja, u ovakvim uslovima u kakvim smo bili, do kraja mandata ispunili. Hvala.
Četiri minuta iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović. Vreme na raspolaganju poslaničke grupe 38 minuta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vrlo jasno sam rekao kada sam govorio, može spiker ovog parlamenta da obavezuje sve poslanike da se drže teme dnevnog reda, ali naše je pravo, ustavno i svako drugo, da napravimo pristup jednoj temi onakvim kakvim mi smatramo da će se i javnosti, ali i onima koji sede ispred Vlade, poslati jasna poruka. Ovakav pristup Vlade zakonu, ne sporim vama pravo, gospodine Veselinoviću, da tražite od mene da poznajem specifikum teme. Vi tu slobodu imate jer ste, kao i ja, narodni poslanik. Ako neko insistira na slobodi govora u parlamentu, to je SRS. Daću sebi slobodu, da ja predsedavam, nikada vas ne bih prekinuo, šta god da kažete, sem ako to pređe granice pristojnosti. Pričam o amandmanu koji sam podneo na jedan član, na član 119. i tu sam tražio – za štetu iz stava 1. ovog člana odgovoran je i zakupac vazduhoplova, kao korisnik vazduhoplova. Predlažem da se tu stavi tačka, a nastavak je – ako je šteta nastala kao posledica korišćenja vazduhoplova uzetog u zakup. Znate li šta je obrazloženje za odbijanje amandmana? Predloženi amandman ne može se prihvatiti s obzirom da je u tekstu, čije se brisanje predlaže, predviđen izuzetak od pravila i da čini normu precizniju. Kakav je ovo izuzetak? O kakvom izuzetku je ovde reč? Ovaj stav 4. uopšte nije trebalo da stoji ovde. Stavom 1. je sve to regulisano, ali za onoga ko hoće da čita, razume i primeni zakon. U stavu 1. piše – sve za državu koja ima uređene institucije, državu u kojoj se članovi pravosudnog tužilačkog sistema neće kupovati i prodavati za 100, 200, 300 i 500 evra, a popodne ćemo raspravljati na temu u kojoj ću vam pokazati argumente i dokaze, da ništa što iznesemo kao kritiku na kontu korupcije kriminala, neodgovornosti i nefunkcionisanja sistema ne možete na teret SRS da stavite. Možda je vaš lični stav identičan našem, ali politika kojoj pripadate vam ne da za pravo da se izrazite do kraja i da to što mislite i osećate sprovedete u praksu. Ne mislimo da sve što dolazi spolja po difoltu mora da bude loše, ali je problem što oni misle da sve što dolazi spolja jeste dobro. Kad kažem spolja, mislim na EU. Ovde sam jasno rekao da u ovom sektoru vi nemate kritički odnos prema tome. Nemate kritički odnos prema ničemu. Zakon koji napiše prosečan pravnik, a ne ekspert, ne neko ko sedi u ministarstvu i bavi se ovom materijom ili neko iz njihove struke, ne može ovako da se piše. Dovoljna vam je metodologija za pisanje zakona, da bude jasno, precizno, glasno itd. Gomilu rasprava smo u ovoj skupštini vodili o kategorijama i kovanicama u zakonu za koje niko ne zna šta znače i šta predstavljaju. Ovo je čista nomotehnika. Nisam neki poznavalac ove struke, ali kad uđete u obrazloženje ovog zakona i kad pročitate, zaista je smešno – otvaranje domaćeg tržišta, vazduhoplovnih usluga za prevozioce iz EU. Deset godina ne možete da nađete strateškog partnera za JAT. Gde su ti vaši prijatelji iz EU? Ako je tamo onako kako ste vi rekli, zašto vam je politička ambicija da idemo tamo? Šta ćemo kod onih koji su gori od nas? Zaista mislim da su gori od nas. Gori su od nas, ali su dovoljno veliki licemeri da nas maltretiraju, a vi na to pristajete. To iritira SRS i zato nikada nećemo naći saglasnost oko tih stvari. Ne postoji država, unija, institucija ili dokument prema kome ne možete da budete kritički. Moram, oni imaju mnogo razloga za to. Nije stanje takvo, verujte mi, ni u privredi, ni u proizvodnji, niti bilo gde, kako hoće i žele da predstave ljudi iz Nemanjine 11. Stvarnost je potpuno drugačija. Studije za JAT rađene tri puta. Pljačka, kriminal, korupcija, ugovori. Mi i dalje pričamo o evropskim standardima i njihovim primenama u vazduhoplovnom saobraćaju. Spotaknemo se na jednoj bespredmetnoj priči o jednom članu koji ne znači ništa. Tako kako je napisan mogao je da se napiše u dva stava i da se sve reši. Oni su ga u pet stavova napisali, zato što se niko suštinski u to nije uključio. Prepiši, napiši, pošalji u skupštinu, serijska proizvodnja, hiljadu zakona, hvale se. Država u rasulu. Ponavljam, od Kosova do Vojvodine ništa ne funkcioniše kako treba. Boli me što, kao radikal, govorim tako o sopstvenoj državi. Nije za to krova Srbija, nego oni koji upravljaju njom. Govorim o režimu, što kažu kolege, onima koji definišu i uspostavljaju sistem. Šta to radi Nikola Stankov da prima 800.000 dinara ili milion dinara platu? Šta to radi? Čime se bavi? Koristi državni monopol. To je monopol. Zarađuje novac, stvara vrednost pa je prodaje, to poznajete dobro, bolje od mene. Šta radi on? Prema tome, različiti su nam pristupi svemu ovome, uz poštovanje materije i pisanja zakona itd. Jednostavno, smatramo da vam kritički odnos prema svemu što vam briselska administracija ne postoji. SRS je zato protiv Brisela i protiv našeg puta u EU i zaista verujem u jednu ozbiljnu podršku i takvoj politici na sledećim izborima. Hvala.
Sedam minuta iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović, koji želi reč. Izvolite.
Kompletna Glava 4 Predloga zakona o obliga-cionim i svojinsko-pravnim odnosima u vazdušnom saobraćaju odnosi se na Ugovor o osiguranju u vazdušnom prostoru. Konkretno, moj amandman je vezan za odgovornost za štetu koju vazduhoplovu u letu pričini trećim licima i stvarima na zemlji. Pošto je gospođa Radeta prethodno govorila o pravnim osnovama ovog amandmana, ja se neću baviti tom problematikom nego ću se malo nadovezati sa praktičnog aspekta. Naime, stav 1. u članu 119. kaže da vlasnik odnosno korisnik vazduhoplova koji u smislu ovog zakona predstavlja odgovorno lice je odgovoran za svu pričinjenu štetu trećim licima, kako u vazduhu tako i na zemlji ako do štete dođe njegovom krivicom. To je na neki način i logično, jer isto važi i u drumskom i u pomorskom saobraćaju. Ali, ono što je nelogično kod ovog člana to je stav 5, u kome se kaže da odredba stava 1. ovog člana se odnosi na štetu koja je nastupila samim prolaskom vazduhoplova kroz vazdušni prostor ako je do štete došlo zbog nepridržavanja korisnika vazdušnog prostora odgovarajućih propisa u vezi bezbednosti leta. Ja sam predložio da se ovaj drugi deo rečenice briše: "ako je do štete došlo zbog nepridržavanja korisnika određenih propisa", jer vazdušni saobraćaj, kao možda nijedan drugi, zavisi od koordinacije sa zemaljskim institucijama, u ovom smislu sa Kontrolom leta. Vidite, možemo da uzmemo jedan klasičan primer. Kada se posada vazduhoplova 100% pridržava naloga i instrukcija Kontrole leta, što je u krajnjoj liniji i obavezna, ali šta ako do eventualne štete dođe kada se posada toga pridržava a načinila je štetu? To podrazumeva i određenu odgovornost i određenu materijalnu, organizacionu i kadrovsku opremljenost Kontrole leta, a u kakvom je stanju ova institucija znamo i sami. Podsetiću vas da je 2005. godine u Narodnoj skupštini odobren jedan veliki…. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ja ću vas podsetiti na obavezu iz člana 106. koji govori o tome da se govori o dnevnom redu, uz jasnu poruku ovlašćenog predstavnika vaše poslaničke grupe koji je osetljiv na to da se govori o dnevnom redu. Dajem vam upozorenje da će sledeći put kad vas budem prekinula biti izricanje mere opomene. Molim vas, o tome dnevnog reda.) Vezano za amandman, šteta može nastati ako je Kontrola leta nedovoljno tehnički opremljena, a mi smo 2005. godine opremili Kontrolu leta… (Predsedavajuća:Narodni poslaniče, Kontrola leta ne pravi štetu. Amandman i zakon se odnosi na vazduhoplov koji pravi štetu.) Moj amandman je upravo o tome ako do štete dođe. Dozvolite da obrazložim. (Predsedavajuća: Sada vam izričem drugo upozorenje. Posle toga idu izricanje mera opomene. Narodni poslaniče, ja vas pažljivo slušam, kao i svakog od narodnih poslanika sam pažljivo slušala. Čekajući pet, šest do 10 minuta da se neke stvari dovedu u vezu. Narodni poslanik Momir Marković, koji je ovlašćeni predstavnik vaše poslaničke grupe je reagujući iz klupa uputio jasnu poruku da se podsećanje narodnih poslanika da se govori o tački dnevnog reda radi tokom prve rečenice i u prvoj minuti. Imate dva upozorenja. Sledeće je izricanje mere opomene.) Znači, dovodim ovo u vezu. Ako dođe do eventualne štete, neko tu štetu mora i da nadoknadi, jel tako? Ali, ja bih logično postavio pitanje – šta ako posada 100% ispravno postupa, po nalogu Kontrole leta, a ipak dođe do štete krivicom Kontrole leta? Znači, Kontrola leta je navodno opremljena, ali može doći do eventualnih neželjenih posledica. U tome je smisao mog amandmana. Znači, jednostavno sam želeo da skrenem pažnju da treba brisati ovaj drugi deo rečenice, jer 100% je krivica na posadi, a posada ako postupa po nalozima Kontrole leta, ona onda postupa u skladu sa propisima. To je suština amandmana.
Iskorišćeno je dva minuta i 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 120. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
U ime SRS na član 120. predložio sam ovaj amandman i smatram da bi taj član 120. trebalo da se menja, da bi njegov sadržaj u tom slučaju bio precizniji i jasniji i primenjiviji. Znači, ako se odgovorno lice iz člana 119. ovoga zakona "oslobađa odgovornosti za štetu ako dokaže da je šteta nastala radnjom oštećenog lica ili drugog lica koje je radilo po nalogu za račun trećeg lica ili oštećenog". Gospodine ministre, skoro 40 godina se bavim raznim granama prava, pa i obligacionim odnosima. Zakon o obligacionim odnosima koji je važeći, a donet je 1978. godine, ima 1.108 članova a ovaj predlog zakona ima 180 članova. Ono što sam primetio jeste da su iz važećeg Zakona o obligacionim odnosima, dakle, iz člana 154. gde su u pitanju osnovna načela vezana za štetu, odgovornost po osnovu krivice, što propisuje član 158, član 173. koji propisuje pretpostavku uzročnosti nastanka štete, član 174, odgovornost za štetu, dakle, ko je odgovoran za nastalu štetu od opasne stvari, posebno što odredbe važećeg Zakona o obligacionim odnosima podrazumevaju i vazduhoplov kao opasnu stvar, zatim odredbe koje govore o oslobađanju od odgovornosti, koje su propisane članom 177, dobar deo preuzet je iz ovih odredbi važećeg Zakona o obligacionim odnosima. Postavlja se pitanje da li će ovaj zakon koji ste predložili dati željene rezultate? Šta je cilj ovoga zakona? Cilj ovoga zakona, koliko sam ja razumeo, jeste da se propišu norme i da se uvede red u odgovornosti. Ali, moram reći da mi te norme u većem delu već imamo u važećem zakoniku – Zakonu o obligacionim odnosima. Vidite, Vlada Republike Srbije se ne zalaže i ne otima da predloži novi zakon o obligacionim odnosima koji će da reguliše ukupnu materiju, kao što to regulišu građanski zakonici, a Srbija nema građanski zakon. Jedino Srbija u Evropi i Engleska nemaju građanski zakon. Dakle, niko se ne može lako da usudi da ospori postojeći važeći Zakon o obligacionim odnosima kojeg je pisao ugledni i čuveni profesor, spomenuću ga, zato što se radi o čoveku koji je izuzetno zaslužan za obligaciono pravo i ovu granu prava, a to je ugledni profesor sa Pravnog fakulteta Slobodan Perović. Kod njega sam polagao obligaciono pravo. Vidite, Srbija se odlučila na ovaj zakon, mada je u oblasti obligacionog prava Srbija trebala da izvrši kodifikaciju, kao što je slično učinjeno u Krivičnom zakoniku i Zakoniku o krivičnom postupku. Oni su negde blizu, jer smo mi doneli Zakonik o krivičnom postupku koji je najmoderniji u Evropi, najdemokratičniji, godine 2000, 1998, 1999, taj je zakon pripreman u Saveznoj vladi. Usvojen je 2001. godine. To je najdemokratičniji zakon. Ovde nema kodifikacije obligacionog prava, što je nužno u Srbiji. Ali, mi nemamo takvog stručnjaka koji će olako, kao što neki predlagači iz ministarstava se usuđuju da im neki ljudi, sa svojim skromnim znanjima, usuđuju se da pišu predloge zakone ili izmene i dopune istih. Problem je još nešto, kada je u pitanju naše zakonodavstvo. Poslednjih godina mi imamo inflaciju propisa, a ta inflacija propisa ogleda se u toliko što mi donosimo brojno velike zakone da bi navodno ušli u EU. Od toga nema ništa. Grčka je ušla u EU i eno je rasturiše je kao bugarsku skupštinu. Problem je u tome što mi donosimo mi zakone, ali oni nisu u primeni, što priznaju i ljudi iz Vlade. Ono što je još katastrofalnije, zakon još nije stupio na snagu, a mesec – dva dana predlažu se izmene i dopune. Često izmene i dopune nisu beznačajne. Nekad se predloži i 200 članova da se vrše izmene i dopune zakona. Ne bih sada da dužim, mislim da je ovaj amandman sasvim prihvatljiv, jer je on u skladu sa važećim Zakonom o obligacionim odnosima. Dobro je što ste gledali odredbe ovih članova koje sam napomenuo, pa ste preuzeli norme i preuzeli ste tačno normu koja je jasna i logična. Ovde nema mnogo izmišljenih novih stvari. Ovo nije novotarija bog zna kakva kada je u pitanju član 119. i član 120. Milim da je dobro što ste konsultovali ovaj važeći propis i u njemu već to postoji. No, gospodine ministre, ako mogu da vas pitam i da date odgovor, pošto se radi o naknadi štete od strane vazduhoplova, da li će Srbija zahtevati naknadu štete od NATO zlikovaca 19 zemalja koje su pobili srpsko stanovništvo i uništili srpsku privredu, školstvo, zdravstvo i pričinili štetu oko 100 milijardi evra? To vas molim,da li će Srbija podneti tužbu za naknadu štete? Hvala vam.
Iskorišćeno je pet minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 121. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milan Avramović. Izvolite.
Član 21. definiše delimično oslobađanje od odgovornosti, u kome se kaže – ako odgovorno lice dokaže da je nastanku štete delimično doprinelo treće lice, ono odgovara oštećenom solidarno sa odgovornim licem, srazmerno svojoj krivici za pričinjenu štetu. To je ono što ne može nikako da se desi. Prvo, treće lice ne može da bude odgovorno ni za kakvu štetu, može da bude odgovoran onaj koji je uključio treće lice u bilo kakvu pravnu radnju. Dakle, ne može samo treće lice. Drugo, solidarno? Šta to znači? Ko će da izvrši solidarno procenjenu štetu? Montrealska konvencija ili bilo koji drugi zakon? U ovom sistemu po kome funkcioniše ovaj zakon i po ovom predlogu, kojim predlažete da funkcioniše ovaj zakon, treće lice ne može biti odgovorno, jer ne može da se odredi visina solidarnosti, obaveze, pa čak ni sudskim postupkom, zato što je on solidaran. Sama reč kaže i može se tumačiti kako god hoćete. To običan advokat može da baci pod vodu, ceo ovaj član. Šta je suština ovog predloga zakona? Da se, recimo, Direktorat ili Agencija za kontrolu letenja izuzme od odgovornosti, kao i treće lice, ako i prihvatimo tu normu Montrealske konvencije. Onda ćete imati situaciju da zbog nestanka struje bude kriva Elektro-distribucija Srbije, a ne ono lice koje je bilo ovlašćeno da u svakom trenutku obezbedi napon za Agenciju za kontrolu letenja ili za rad Direktorata. Dakle, treće lice nema ovde odgovornosti. Gospodine Mrkonjiću, u Zakonu o vazdušnom saobraćaju vi ste uveli jednu novu normu koja se budžetira na budžetu, koja je na budžetu Republike Srbije, a to je glavni inspektor i istražitelj. Ko će u ovom slučaju utvrditi visinu naknade trećeg lica? Glavni inspektor i istražitelj ili ova konvencija koja definiše Zakonom o restituciji obaveze koliko će ko da ima učešća u naknadi štete? Kose vam se sami zakoni koje ste vi predložili. Koja će onda biti uloga glavnog istražitelja? Podsetiću vas, uostalom, da će njegova uloga biti takva da će navijati za državnu instituciju, jer ga je država oformila i na državnom je budžetu. Uostalom, glavni istražitelj se i bira na predlog skupštinskog odbora većinom republičkog parlamenta i u Skupštini Srbije, većinom koja je određena i u samom skupštinskom odboru. Dakle, imate košenje nadležnosti i imate one institucije i termine koji ne dozvoljavaju državnim institucijama da budu odgovorni za svoje postupke i za svoje greške, a kažnjavaćete podzakupca u određenom procentu za nešto što nije uradio. Ako povežemo celokupnu današnju prepodnevnu raspravu, gde treće lice nema odgovornost, gde nema podzakupa, ne postoji odgovornost za bilo kakvu štetu, onda ćete videti jasno da vam je i ovaj prvenstveni zakon o vazdušnom saobraćaju iole na snazi 10% u odnosu na ovih 90, kojima se predlažu mere Montrealskoj konvenciji, koju smo mi usvojili i u kojoj ne piše procenat učešća, pogotovo ako on to otkaže samostalno nekim ugovorom ili ode na arbitražu da se donese vrsta procene štete i njegovog učešća u njoj. Zato je važno da ovaj amandman prihvatite.
Tri minuta i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 122. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Momir Marković.
Sada bih molio ove koji su nas ispravljali iz drugih poslaničkih grupa da saslušaju. Član 122 kaže: "Ako je vazduhoplov protivpravno oduzet odgovornom licu i ono nije krivo za oduzimanje vazduhoplova, za štetu koja je nastala korišćenjem tog vazduhoplova ne odgovara odgovorno lice nego onaj ko mu je taj vazduhoplov protivpravno uzeo." Kako se može pojavitiu vazdušnom saobraćaju vazduhoplov koji je protivpravno uzet? Samo na jedan način – terorističkim aktom. Uleteli teroristi na aerodrom, pod pretnjom oružja uzeli avio i on je protivpravno uzet. Kako drugačije može da se pojavi u vazdušnom saobraćaju avion koji je protivpravno uzet. Dalje kaže: ako odgovorno lice čiji je avion nije krivo za nastalu štetu koju je napravio avion koji je protivpravno uzet. Gospodo, vi na ovaj način stavljate u zakon jednu mogućnost od koje se čovek ježi. Setite se slika kada su avioni koji su protivpravno uzeti, udarili u bliznakinje u Americi. Da li sada treba preduzeće koje je vlasnik aviona da bude odgovorno? Ne, vi ga utom slučaju oslobađate. Šta radi država u ovim slučajevima? Kako može da se dozvoli da pored tolikih obezbeđenja o kojima smo govorili i u Zakonu o vazdušnom saobraćaju i u ovom zakonu, sme da se pomisli da na teritoriji Srbije neki vazduhoplov može biti protivpravno uzet i stavljen u saobraćaj? Ko će ga voditi kad poleti? Šta ćemo sa kontrolom leta i vazduhoplovom koju ona vodi, a koji je protivpravno uzet? Mnogo nebuloza, ne znam zašto, u ovom zakonu koji je, inače, vrlo potreban. Zahvaljujem.
Dvadeset i pet sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ovo je prosto neverovatno. Nema ništa logičnije nego ovo što je napisano u amandmanu. Ako je vazduhoplov protivpravno oduzet, naravno da vlasnik tog vazduhoplova ne može odgovarati za štetu koju pričini to lice koje je oduzelo vazduhoplov. Ne vidim šta je tu nelogično i na koji način prebaciti se iz oblasti obligacionog prava u neku drugu oblast koju vi pominjete: terorizam itd. Sve je to moguće, dragi kolega. Moguće je da vazduhoplov bude protivpravno oduzet. Tu mogućnost ne možemo isključiti, niti možemo u tom slučaju za štetu optužiti, odnosno da je štetu dužan da nadoknadi onaj čiji je vazduhoplov, tako da nikome ko je slušao šta ste pričali ne može biti jasno šta vi, u stvari, želite da kažete i šta ste s tim amandmanom hteli da kažete – da bude odgovorno lice čiji je vazduhoplov, a vazduhoplov je protivpravno oduzet? Takav primer verovatno nigde ne postoji.
Narodni poslanik Momir Marković ima reč.
Stvarno ne znam, izvinite, pomenuo me je i imam pravo na repliku gospođo Slavice. Kaže ovako, moram da pročitam zbog gospodina koji nije pročitao član, ako je vazduhoplov protivpravno oduzet odgovornom licu i ono nije krivo itd, itd. Prethodno pitanje – kako se može dozvoliti da uđe u vazdušni saobraćajvazduhoplov koji je protivpravno uzet? Ovde se direktno u zakon stavlja mogućnost da neko protivpravno uzme vazduhoplov i poleti. Sa kog aerodroma da poleti? Šta će aerodromske službe? Ko će ga pratiti gore? Koja je to kontrola leta? Hoće li Stankov Nikola? Hoće li i sutradan Stankov Nikola da sedne za optuženičku klupu, kao i ovaj? Drugo, kako će naplatiti, recimo Amerika, maločas sam pomenuo, od terorista koji su protivpravno uzeli avione i napravili štetu? Molim vas, nemojte dozvoliti da u zakon ulaze mogućnosti, ako, eventualno, protivpravno uzme, nema teorije da ovakav zakon sutradan možete primeniti. Ili otvara stravične mogućnosti. Mnogo je manjkavosti u ovom zakonu upravo zato što su ovakvi članovi i loše prevedeni neki članovi iz ovih konvencija ili nekih sličnih zakona iz okruženja uneti, nisu primenjivi u Srbiji. Ne postoji teoretska mogućnost da neko protivpravno uzme avion i da leti našim nebom da, poleće sa naših aerodroma i još da mu neko, da stavljate u takvu situaciju u zakon. Postoji Krivični zakon za sve slučajeve, slične. Što bismo morali u Zakon o obligacionim odnosima unositi ovako nešto. Mislim da bi trebalo, gospodine Mrkonjiću, da o ovom članu razmislite i da ga izbacite iz zakona, da usvojite amandman, a čini mi se pošto ima mnogo članova koji su upravo ovakvi trebali bi zakon da povučete na doradu. U cilju da vam pomognem, predlažem tim SRS koji se bavi ovim pitanjima. Vrlo ćemo vam zdušno pomoći da napravite dobar i kvalitetan zakon. Hvala.
Na član 123. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 124. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala gospođo predsedniče. Gospodine ministre, došli smo do ove oblasti o kojoj su govorili kolega Marković i kolega Avramović koja je uvršćena u zakon, a radi se o nadoknadi štete prouzrokovane vazduhoplovima trećim licima i sad imam za vas neka konkretna pitanja, gospodine ministre, s obzirom na to da se ovaj član gde sam podnela amandman nadovezuje na ostale članove. Verovatno će vam pomoći vaši saradnici. Naime, vi znate da još davne 1952. godine doneta je konvencija koja reguliše nadoknadu štete koju vazduhoplov napravi trećim licima, a ona je imala neka dva izmenjena protokola. Ta konvencija čiji je potpisnik još SFRJ, a kao pravni naslednik posle i SRJ i država Srbija, govori se o granici odgovornosti. Zašto smo mi reagovali u članu 124. Vi ste rekli – odgovorno lice odgovara za štetu koju je vazduhoplov pričinio stvarima na zemlji do visine vrednosti (cene) novog vazduhoplova u vreme udesa, a najviše do iznosa stvarne pričinjene štete. Ovo morate, gospodine ministre, ako hoćete da budete logični i dobronamerni prema onima koji pretrpe takvu štetu, da prihvatite ovaj amandman i da brišete reči "do cene novog vazduhoplova u vreme udesa", jer nov vazduhoplov može da bude više desetina puta manje vrednosti cene, zavisi koji je tip, koji model nego stvarna pričinjena šteta. To će da se utvrđuje u naknadnom postupku o čemu je govorio gospodin Avramović, da su to najčešće postupci kada se takve stvari dese, gospođo predsednice, pred međunarodnim arbitražnim sudovima. Pred međunarodnim sudom, odnosno arbitražnim sudom, arbitražnim sudom u Londonu i tada se utvrđuje koja je to visina. Ono što morate ne može nikako da se nadoknadi, to su ljudski životi, to je ono što je doživela naša zemlja, što su doživele sve države gde je izvršena agresija NATO zlikovaca. Mi smo njima oborili F16 i F117 i naši hrabri oficiri, vojnici su se borili 78 dana protiv tih zlikovaca. Ovde je gospodin Jojić pomenuo jedan aspekt, to je ta šteta u iznosu od najmanje, koliko je procenjeno, 300 milijardi dolara materijalne štete, a ko će da nadoknadi ljudske živote koji su ti zlotvori počinili ovde i ubili toliko civila iz vazduha i to sa bombama sa osiromašenim uranijumom, zbog toga danas, to znate gospođo predsedniče kao lekar, oseća na desetine hiljada, nažalost naših ljudi i mladih ljudi, pogotovo ljudi na području KiM. Još jedno pitanje, gospodine ministre. Sad ovde kažete, jer to je deo koji je malo izmenjen nego u ovoj pomenutoj konvenciji, da i strane državne vazduhoplove odredbe ovog zakona, znači na njih se primenjuju, pod uslovima reciprociteta. Morate jasno da kažete, a to je regulisala ova konvencija, koji su to strani državni vazduhoplovi. To nisu samo ovi avioni, najviše ga je koristio Mićunović, vi znate i vi ste bili ovde poslanik, nije izlazio iz ove zgrade, tada SRJ, leteo je svuda redom, pa jednom renoviranom, pošto su ovi DOS-ovci spalili ovu skupštinu, sala, pa opet novi novac ali to nije samo taj avion kojim se voze državnici nego to su i vojni i policijski vazduhoplovi i carinski. Sada, gospodine Mrkonjiću, onaj narod dole, kojeg je Tadić izdao i prodao, na Brnjaku i Jarinju, danonoćno dežura i barikadama brani našu svetinju KiM, a za to vreme šiptarske, Tačijeve carinike prevoze helikopteri NATO sa ustaškom zastavom i druge. Desi se, a vi znate da je helikopter jedan od najnestabilnijih vazduhoplova, da li je tako? Najčešće se, po statistici nažalost udesi dešavaju helikopterom. Samo jednom sam se, kada nam je gospodin Mirčić organizovao sednicu Odbora u Bujanovcu, policijskim helikopterom odvezla i neprijatan je zaista osećaj. Dakle, desi se da vam padne i ne daj Bože tamo se nešto uradi, vi kažete, pa reciprocitetu. Kada ti zlotvori iz EU priznaju Tačijevu terorističku državu i njega kao zlikovca, kao neku kvazi državu na području naše zemlje koji je onda to reciprocitet, gospodine Mrkonjiću, mi možemo da ostvarimo? Ili da li taj reciprocitet važi po istom modelu i istim aršinima kao u Haškom kazamatu koji je osnovala CIA i koji služi interesima da se Amerika, NATO i EU obračunaju sa Srbima i pre svega sa našim predsednikom dr Vojislavom Šešeljom koji se tamo nalazi već devet godina. I vašeg predsednika su ti zlotvori ubili tamo i koji onda reciprocitet mi da imamo sa njima i ko će nama to da garantuje, jer Srbija kao država, sa ovakvom vlašću i sa ovakvim režimom koja je pala na kolena i koja jednostavno prihvata sve našta nas uslovljava, ne može nigde više, bez obzira što to stoji u nekim zakonima, da traži bilo kakav reciprocitet. Jednu zamerku imam gospodine Mrkonjiću. Bez obzira što ste manjinski koalicioni partner, borili ste se protiv NATO zlikovaca i u porušenu Srbiju, zajedno sa nama u vlasti, gradili i izgradili sve te mostove. Nemojte više nikada da kažete – predsednik ima reč. Nije on ništa za vas, ni za koga ko je časni patriota da vi njemu kažete sada će on da se obrati. Tamo gde vi radite, radite časno i pošteno vaš posao i vaši birači i oni ljudi koji znaju da se borili protiv zlikovaca to će da poštuju, a ovim izdajnicima, i Tadiću i ovim što su nas izdali, ovog Nikolića i ovog Vučića, njima će da sudi istorija i narod. Hvala.
Na član 125. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Stav 3. koji tražimo da se briše glasi – lice koje je protivpravno koristilo vazduhoplov kojim je prouzrokovana šteta nema pravo da se poziva na granice odgovornosti propisane ovim zakonom. Lice koje je protivpravno koristilo vazduhoplov kojim ne samo da je načinjena šteta, nego i svako lice koje protivpravno koristi vazduhoplov nema pravo da se poziva ni na kakve granice odgovornosti. U uređenim odnosima u vazduhoplovstu ne postoji mogućnost protivpravnog korišćenja vazduhoplova. Za to je predviđena krivična odgovornost, kako za lice koje ga je protivpravno koristilo tako i za ono koje je to omogućilo. Ne vidim zašto u članu 125. uopšte postoji ovaj stav 3. Umesto ovoga, država i Vlada bi morale da se pozabave drugim problemima, drugim stvarima, drugim odnosima. Morala bi država da se pozabavi grubim brutalnim kršenjem prava haških pritvorenika. Doktoru Vojislavu Šešelju je oduzeto pravo da se priprema za odbranu. Uskraćena mu je komunikacija sa njegovim pravnim savetnicima. Uskraćena mu je komunikacija iz koje oni ne mogu ništa koristiti, čak i da prisluškuju, a prisluškuju u svakom slučaju. Umesto ovakvih zakona koji nam nisu potrebni, zakona čiji članovi predviđaju nešto što već postoji u našem zakonodavstvu, država mora da vodi računa o svakom građaninu države Srbije, o svakom njenom državljaninu, uključujući ili prvenstveno one koji se nalaze pred Haškim tribunalom. Gospodine Mrkonjiću, smatram da ovaj stav 3. člana 125. treba da se obriše i trebali biste da prihvatite ovaj amandman, jer ovo što predviđate stavom 3. je dobro obrađeno Krivičnim zakonom i ostalim zakonima države Srbije.
Upravo ste potrošili vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Ostalo je još 14 minuta od grupe. Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 129. odnosi se na svojinsko pravne odnose u vazduhoplovu u kome se svojstvo vazduhoplova definiše na dva različita načina i meni iz ovog člana nije jasno na koji. U prvom stavu stoji – vazduhoplov je pokretna stvar. U drugom stavu stoji – u pravnom prometu vazduhoplov ima status nepokretnosti. Da li je on nepokretna ili pokretna stvar? Ko će definisati koji će oblik zakona uticati i u jednom i u drugom slučaju? Ako uzmemo jednu prostu paralelu i činjenicu da je država dala garancije za preko 100 miliona evra kredita za modernizaciju Agencije za kontrolu leta i da je nastala šteta zato što je Agencija prouzrokovala štetu iz onog ili ovog razloga, da li se tu može primeniti i jedna i druga činjenica? Po kom osnovu i po kom modalitetu definišemo ovaj član zakona 129? Da li je vazduhoplov pokretna stvar ili je nepokretna? U obrazloženju ste rekli nešto što apsolutno ne može da zdrav razum prihvati, a to je – predloženi amandman se ne može prihvatiti s obzirom da je vazduhoplov po svojim fizičkim sposobnostima pokretna stvar, ali za koje u pravnom prometu, s obzirom na njegovu veliku vrednost, važi zemljišno knjižni režim. To je vaše obrazloženje. Kako ćete to sprovesti kroz ovaj zakon i kroz ovu konvenciju na koju se pozivate? Toj konvenciji to ne postoji, zemljišno knjižni režim. Znači, još jedna vrsta otklanjanja tegobe ovog zakona koja ako ima razuma u ovom ministarstvu može vrlo lako da se reši prihvatanjem našeg amandmana. Hvala.
Na član 130. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, član 130. govori o pravu svojine. Između ostalog kaže se da se na vazduhoplovu može steći pravo svojine i druga imovinska prava. Predmet prava svojine može biti i vazduhoplov u izgradnji, kao i stvari koje su ugrađene u vazduhoplov u izgradnji. Šta je problem? Problem je ovaj stav 6. koji kaže – ako u registar vazduhoplova Republike Srbije nije ništa drugo upisano, pravo svojine na vazduhoplovu u izgradnji obuhvata i stvari koje se nalaze u proizvodnji ili održavanju, a nisu ugrađene u vazduhoplov, ako su po svojoj izgradnji određene isključivo za ugradnju u određeni vazduhoplov ili za njegove pripadnike ili ako su na vidljiv način obeležene, izdvojene za ugradnju u taj vazduhoplov. Postavlja se pitanje kako stvari koje se nalaze u proizvodnji mogu biti upisane u registar odnosno mogu imati pravo svojine? Stvari koje se nalaze u proizvodnji nisu delovi, nisu završene. Da li su one tehnički ispitane, da li su tehnički ispravne? Šta podrazumeva kada kažete – stvari koje se nalaze u proizvodnji? Pazite kako je rečenica konfuzna. Deo rečenice kaže – stvari koje se nalaze u proizvodnji, a nisu ugrađene u vazduhoplov. Pa, normalno je da stvari koje su u proizvodnji nisu ugrađene u vazduhoplov. Da li postoji druga opcija? Ne. Da li postoji mogućnosti da stvari koje su u proizvodnji budu ugrađene u vazduhoplov? Ne. Ovaj deo rečenice je izuzetno konfuzan i loše napisan. U obrazloženju koje ste naveli za odbijanje ovog amandmana Vlada je navela sledeće. Između ostalog, ova odredba je usklađena sa međunarodnim standardima. To nas ne obavezuje. Šta ako je loše napisano u međunarodnim standardima. Da li moramo i mi da grešimo? Ne, ne moramo. Slušajte šta dalje kažete – ova odredba je usklađena sa međunarodnim standardima i preporučenom praksom kada su u pitanju delovi. Upravo govorim da nisu u pitanju delovi nego stvari koje se nalaze u proizvodnji. Mislim da tu ima neke razlike. Zbog toga smatram da ovaj stav 6. je nepotreban, nekoristan, da je loš, da je suvišan i zbog toga sam predložio njegovo brisanje. Zahvaljujem.
Na član 131. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Gospođo Đukić-Dejanović, da li nam možete reći koliko je preostalo vremena poslaničkoj grupi? (Predsednik: Ostalo je još 12 minuta.) Član 31. koji je podneo kolega Milan Veselinović odnosi se na svojstvo ili na svojinu vazduhoplova koji u izgradnji može biti u svojini koja se određuje udelima. To je potpuno logično da dvoje ili troje, fizička ili pravna lica, prave jedan vazduhoplov i da u njemu imaju udele ili da ga kupuju srazmerno nekim delovima pa da imaju vlasničke udele u njemu. Ono što je loše u ovom stavu 2. jeste da svaki imalac prava svojine može saglasno odredbama ovog zakona svoj deo na vazduhoplovu otuđiti. To je potpuno u redu, možete preprodati, prodati ili bilo šta drugo ili opteretiti. To je već problem koji je nastao u stavu 2. Dakle, ako stavite hipoteku na jedan deo koji je u izgradnji ili na bilo šta, ono nije ni uzelo svoju funkciju u onoj meri u kojoj bi trebalo ili nije donosilo prihode koji su planirani ili možete opteretiti na bilo koji drugi način, da poklonite nekome nešto što testamentom, nije ni bitno, ili bilo kojim drugim oblikom svojinsko-pravnih odnosa, kao što ste naveli u samom obrazloženju za odbijanje amandmana, onda u samoj izgradnji vazduhoplova ne treba da postoji vrsta opterećenja jer može on i da ne bude izgrađen, a udeo je već dat. Ko će u tom slučaju taj udeo povratiti onome ko u njemu ima? Tako da ove reči: "ili opteretiti" treba izbrisati da ne bi došlo do problema i u samom zakonu o obligacionim odnosima, a posebno u ovom o vazdušnom saobraćaju.
Na član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Na član 134. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 134. ispred SRS, da se stav 2. briše. Nije logično da država, koja je obavezna za traganje i spasavanje, stavlja založno pravo ukoliko vlasnik ne može da plati te troškove, a koji nisu nastali njegovom voljom, nego kao posledica više sile. Cilj ovog mog amandmana jeste da se poboljša zakona. Sada ću pokušati da vam još više obrazložim, da bi vas ubedio da bi mogli da prihvatite moj amandman, jer sam na Odboru za saobraćaj pokušao da na neki način ubedim članove, ali ih nisam ubedio, ali mislim da ću uspeti vas da ubedim da prihvatite moj amandman na član 134. stav 2. Plašim se da, gomilajući nove zakone bez reda i sistema, gradimo pravnu kuću na pesku a ne na steni. Sve je podložno političkom prakticizmu i trenutku interesa vladajuće elite i sve pod firmom hoćemo ili onim zaštitnim znakom - to zahteva EU od nas. Ali, nažalost, umesto vladavine zakona imamo bezakonje u šumi zakona. Tu vlada zakon jačeg, a zna se ko je danas u Srbiji jači. Nažalost, to je ta ekonomskai politička elita. Ali, vi ste mi obrazloženjem odgovorili da predloženi amandman ne može da se prihvati s obzirom da je neophodno da se ovim zakonom uspostavi zakonsko založno pravo na vazduhoplovu za potraživanje koje se odnosi na plaćanje koje se duguje na osnovu traganja za vazduhoplovom ili njegovog spasavanja. Naime, Zakonom o vazdušnom saobraćaju "Službeni glasnik RS" broj 70/10, 57/11 članom 61. propisano je da ako korisniku vazduhoplova ne mogu da se nadoknade troškovi, oni se isplaćuju iz budžeta Republike Srbije, a Republika Srbija ima pravo da od korisnika vazduhoplova zahteva vraćanje iznosa koje je isplatila. Iz ovog člana 134. tačka 2) Predloga zakona obezbeđuje se navodno potraživanje. Napominje se da je važeći Zakon o obligacionim odnosima i osnovnim svojinskim pravima, odnosno "Službenog glasnika SRJ" br. 112/98 i 15/98 sadrži identičnu odredbu. Ali, ja vas pitam kao čoveka koji je dugo vremena i u politici, moje su kolege rekle o vašim stručnim kvalitetima, ali da li će doći vreme da jedan zakon koji je izglasan, ja sam bio poslanik tada zajedničke države SCG, čovek koji je potpisao, nažalost, kao savezni ministar ulazak NATO jedinica koje prolaze kroz Srbiju i bilo koje zlodelo da mogu da naprave građanima Srbije, oni ne snose nikakvu odgovornost? Znači, nažalost, tada je Srbija okupirana pod NATO paktom, perom jednog čoveka, gospodina Vuka Draškovića, ako možemo tako reći, da je gospodin, ali se pitam - da li je sve ovo vreme posle razdvajanja SCG, da li je taj zakon mogao doći u proceduru da se reaktivira, da se ne dozvoli NATO zlikovcima da mogu prolaziti kroz ovu slobodnu zemlju, slobodnu državu? Moje su kolege dosta u svom govoru govorile o nadoknadi štete koju je humanitarna akcija NATO bombardovanja uništila, privredne objekte, subjekte, uništila tako reći mnoga građanska dela, uništila živote građana. Da li će neko odgovarati ili ne? Čini mi se, kao što malopre rekoh, oni ne odgovaraju pred ni jednim međunarodnim krivičnim sudom. Oni mogu učiniti sva zla dela. Ali, pitam vas – da li se ovim članom ili ovim mojim amandmanom to može regulisati ili ovim mojim amandmanom se ovaj stav 2. mora brisati? Shvatite me, neću mnogo da vas gnjavim, ali vas pitam kao čoveka, vas sa svojim saradnicima koji tu sede, da mi odgovorite na jedno pitanje koje mnogo puta građani postavljaju nama kao predstavnicima građana da vas pitamo, ali sada je mogućnost, samo da vam oduzmem malo vremena, da vam postavim pitanje – da li treba pogledati u naše nebo, videti kakvi su tragovi koje ostavljaju neidentifikovani avioni? Da li ti tragovi posle padanja na zemlju i koliko izazivaju smrtnost, koliko izazivaju mnogih posledica na građane? Bio je nekakav odgovor stručnih lica koji su adekvatno odgovorili na to, ali vas pitam – da li možete odgovoriti, jer se mnogo puta na poljima primetila ta jedna, da je tako nazovem, magla, paučina na biljkama, koja je staklenaste boje, koja izaziva ili koja je već u jednom vremenu? Pogledajte koliko je u Kliničkom i Urgentnom centru mnogo ljudi da ne mogu da se otkriju određene bolesti. Vi to dobro znate kao stručnjak, kao lekar. Ne može da se uspostavi dijagnoza radi pravilnog lečenja. Znači, to je ono identično, svi žele da unište ovu lepu zemlju, koja se zove Srbija, ovaj lepi narod. Jedina borba je još ostala u vama, u SRS i njenog predsednika prof. dr Vojislava Šešelja. Hvala.
Na član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Na član 137. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 137. Predloga zakona o obigacionim i osnovama svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju. Podsetiću da se ovaj amandman koji sam podneo odnosi na uslove po kojima se vrši prodaja vazduhoplova zbog raznih potraživanja. Naime, konkretno sam u svom amandmanu tražio da se reči: "Usled čega nastupa smrt ili telesna povreda" brišu iz Predloga zakona. Zbog čega sam to tražio? Srpska radikalna stranka smatra da štetu koja je nastala iz bilo kojih razloga moraju nadoknaditi i zato ovde ne treba mešati te dve stvari. Nije valjda da je uslov da bi se neka šteta nadoknadila taj da, ne daj Bože, neko smrtno strada ili da doživi neku veću telesnu povredu? Vlada, po običaju, nije prihvatila ovaj amandman, kao što nije prihvatila ni većinu amandmana SRS i interesantno je obrazloženje, gde se kaže da je uslov što se nije prihvatio amandman prioritet prilikom određivanja toga koja će šteta biti prvo naplaćena. Jednostavno, mi upravo tražimo amandmanom da se šteta naplati nezavisno od toga i ne treba ovde praviti prioritete, ne treba mešati babe i žabe. Jednostavno, svaka šteta mora da se naplati. Videli smo iz diskusije naših ostalih kolega da je ovaj zakon nedorečen. Zato pozivam Vladu i ovde prisutnog gospodina Mrkonjića da razmisli i usvoji neke od amandmana SRS. Hvala.
Na član 143. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 146. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mi iz SRS predlažemo da se član 146. briše. Razlog je vrlo jednostavan, pročitaću prvo član. Vazduhoplov opterećen ugovornim založnim pravom ne može biti trajno povučen iz vazdušnog saobraćaja bez prethodnog pristanka svih ugovornih založnih poverilaca.Ugovorni založni dužnik može zahtevati od suda da se vazduhoplov proda na javnoj prodaji, ako svi ugovorni založni poverioci nisu dali svoj pristanak. Neprihvatljivo je, sa stanovišta bezbednosti u saobraćaju, da se vazduhoplov ne može povući iz saobraćaja jer može jednostavno biti neispravan, i to može biti tako neispravan da nema rezervnih delova, da nema ovoga, da nema onoga i da popravka tog aviona traje godinu dana i vi ćetega voditi kao avion – vazduhoplovno plovilo sposobno za vazdušni saobraćaj. Naravno da može da se povuče iz saobraćaja, zbog neispravnosti, naravno da može da se povuče iz saobraćaja i zbog mnogih drugih stvari. Međutim, posebno je nelogičan ovaj drugi stav, kaže – ugovorni založni dužnik može zahtevati od suda da se vazduhoplov proda na javnoj prodaji ako svi ugovorni založni poverioci nisu dali svoj pristanak. Nelogično je i neprihvatljivo da ugovorni založni dužnik od suda zahteva prodaju vazduhoplova, a ugovorni založni poverioci ne daju svoj pristanak. Cilj ovog amandmana je da se zakon poboljša. Kao što vidite, izgleda da ni naše popravke ne mogu pomoći i stvarno bi bilo logično, gospodine ministre, da se ovaj zakon povuče, da se doradi, da se donese pred parlament malo bolji. Evo prihvatamo da sve ove naše amandmane ugradite u ovoj zakon i nećemo tražiti autorsko pravo na te amandmane. Uostalom, nismo tražili ni kada je bio Zakon o vazdušnom saobraćaju, kada ste 40 amandmana prepisali, naše odbili, ali do tačke piše kako smo mi napisali i piše Vlada podnela amandmane. Zahvaljujem.
Na član 147. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović, koji ima reč. Izvolite.
Gospodine Mrkonjiću, mi iz SRS i ja, kroz objašnjenje pokušavamo u toku ove rasprave da izbacimo treće lice iz zakona, generalno i kompletno, čak kada se to radi i u podložnom pravu koje ima treće lice obezbeđeno ovim zakonom. Kaže – na ugovorenom založnom pravu na vazduhoplovu može se zasnovati podložno pravo u korist trećih lica. Ako uzmemo celokupnu ovu raspravu, šta je treće lice i na koji način se ono obezbeđuje, na koji način učestvuje u bilo kakvim modalitetima vazdušnog saobraćaja, ni samo podzaložno pravo mu nije omogućeno i nije mu potrebno, zbog čega smo tražili brisanje ovog člana. Jedno otvoreno pitanje, da vidite koliko treće lice može da napravi štetu, imalo pravo ili ne. Vojno tehničkim sporazumom i Rezolucijom 1244 definisano je vraćanje nadležnosti nad kontrolom neba iznad KiM kada se za to steknu određeni uslovi. U međuvremenu, vojna misija na KiM je to predala u skladu sa Planom Marti Ahtisarija prištinskim vlastima. Pošto nisu sposobni da to organizuju, oni su aktivirali Republiku Island da vrši kontrolu leta u njihovo ime i za to im Republika Island naplaćuje ogroman procenat i ogromnu uslugu. Zapravo, prihodi u budžetu Srbije za tu teritoriju apsolutno ne postoje. Sada ja vas pitam, ukoliko dođe do havarije po bilo kom osnovu na nebu iznad KiM koje Vojno-tehničkim sporazumom pripada Srbiji, treba da se vrati i Rezolucijom 1244, hoće li Republika Island imati neku odgovornost ili bilo kakvo pravo nad tom havarijom. Zato izbacite treće lice. Dajemo vam iks primera u kojima možete da shvatite da seckanje samog zakona zbog neke norme Evropske komisije, EU ili neke konvencije koju smo usvojili ne mogu da opravdaju, pa čak ni 100 miliona koje je skupština dala kao garant kontra garancije od banaka za obnovu i razvoj, za modernizaciju i Agencije za kontrolu letenja, jer ona sama po sebi još nije preuzela nadležnosti koje joj pripadaju. Izbacite treće lice iz samog zakona i imaćete svakako lakšu okolnost za njegovo sprovođenje.
Na član 151. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Kada pogledate član 150 – ugovorno založno pravo i njegov rad prvenstveno stečen upisom u registar ne prestaje brisanje vazduhoplova iz registra, iako je brisanje usledilo zbog toga što je vazduhoplov postao trajno neupotrebljiv, nestao ili je iz drugih razloga prestao da se koristi. Član 151. tačka 1. kaže – ugovorno založno pravo prestaje 1) brisanjem iz registra. Izvinite, da nije u suprotnosti ovaj član 150. sa članom 151? U članu 151. kaže se –ne prestaje brisanje vazduhoplova iz registra iako je brisanje usledilo itd., a ovde kaže – nastaje brisanjem iz registra. Gospodine ministre, mislim da su ova dva člana zakona apsolutno suprotna jedan drugome. Znam da vi niste ovo pisali, pišu stručne službe, nemate vi vremena možda čak ni da pročitate zakon pre nego što dođete da ga branite. Zato su vam stručne službe iz ministarstva, stručne službe iz kontrole leta, stručne službe iz direktorata, oni su krivi i zbog toga što su vas sad doveli u neprijatnu situaciju da branite zakon koji nisu dobro pripremili. Zato vam predlažem da član 151. izmenite i da glasi – ugovorno založno pravo prestaje prodajom vazduhoplova u izvršnom ili stečajnom postupku. Hvala.
Na član 155. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 159. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović, koji želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, podneo sam da se briše član 159. koji govori o izuzećima koja se odnose na prethodni član ovog zakona, koji kaže da prinudno izvršenje sudske odluke koja glasi – neispunjenje obaveze, kao i radi obezbeđenja potraživanja, na vazduhoplovu može se vršiti ako se vazduhoplov nalazi na teritoriji Republike Srbije, kao i da izvršenje i obezbeđenje može se dozvoliti na vazduhoplovu koji se nalazi na teritoriji Republike Srbije ako je upisan u naš registar. Član 159. podrazumeva i neka izuzeća, pa stoji da predmet izvršenja ili obezbeđenja ne mogu biti državni vazduhoplov, vazduhoplov koji se koristi za medicinski prevoz i vazduhoplovi koji se koriste za gašenje požara. U vezi sa tim postavljam pitanje – zbog čega oni ne mogu biti predmet izvršenja ili obezbeđenja, zašto se podrazumeva njihovo izuzeće, zašto predmet izvršenja ili obezbeđenja ne treba da bude vazduhoplov koji se koristi za medicinski prevoz ili pak vazduhoplov koji se koristi za gašenje požara? I jedan i drugi vazduhoplov rade u interesu građana Srbije, i jedan i drugi rade u interesu Republike Srbije. Smatram da država mora biti odgovorna za štetu načinjenu njenim vazduhoplovima koji rade u interesu građana Republike Srbije i zbog toga smatram da ovaj član 159. ne treba da postoji, da treba da se izbriše, kao i ova izuzeća koja su u njemu navedena. Zahvaljujem.
Na član 160. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 160. da se briše. Obrazloženje. Nema razloga da vazduhoplov koji predstavlja osnovno sredstvo samo iz tog razloga bude izuzeto od izvršenja. Šta to podrazumeva? To je zaštita delatnosti. predmet izvršenja prodajom vazduhoplova ne može da bude vazduhoplov koji predstavlja osnovno sredstvo i neophodan je za obavljanje osnovne delatnosti privrednog društva, drugog pravnog lica ili preduzetnika protiv koga se sprovodi izvršenje. Gospodine ministre, u ovom zakonu vi negde donosite odluku da može kao osnovno sredstvo da se vazduhoplov proda, da bi se određeni troškovi mogli namiriti, a u ovom članu vi to ne dozvoljavate. Evo vaše obrazloženje - predloženi amandman se ne može prihvatiti, s obzirom da se ovim članompredloženim zakonom vrši zaštita lica protiv koga se sprovodi izvršenje, ukoliko je vazduhoplov, odnosno osnovno sredstvo za obavljanje osnovne delatnosti tog lica. U navedenom slučaju mora se odrediti drugi predmet izvršenje. Gospodine ministre, mi dobro znamo da, normalno, i kontrolori leta i sveobuhvatno vezano za sistem vazduhoplova, kadaje vršena modernizacija, u kojoj je učestvovala američka kompanija "Rejtion", uzet je kredit od Evropske investicione banke od 34 miliona. Pitam vas, a to je pitala i SRS, gde su utrošena ta sredstva, u koju modernizaciju? Mi, predstavnici vlasti, a i građani Srbije nisu videli ili ne vide tu modernizaciju koja je navodno sprovedena ili koja je uzeta za tu namenu da bi se to izvršilo. Molim vas, moramo jednom stati na put tom kriminalu, koji je najviše zastupljen u tom javnom preduzeću, koje je i medijski bilo propraćeno da bi se upoznali građani, ali, čini mi se, jeste cilj da se upoznaju, ali donošenje određene odluke inspekcijske kontrole ili bilo čega, to je nedopustivo i to ovo najjače zakonodavno telo ne donosi takvu odluku izvršne vlasti da bi to moglo da se sprovodi. Zbog čega? To je taj problem. Zbog čega mi ovde sedimo? Da obelodanimo to korupciju, taj kriminal ove desetogodišnje vladavine ove DOS-manlijske vlasti, koja je kriminalno sve privatizovala i uništili. Da li mi verujete, u razgovoru sa ambasadorkom u Briselu, koja je rekla – ne mogu da shvatim predsednika države, predsednika Vlade koji uz sebe drži određene ljude, a to im navodno zamera i EU i njihovi predstavnici, koji su svojim postupcima kriminalizovano doprineli da se uništi ovakva lepa zemlja, koja se zove Srbija. Da li nama treba, s tim završavam, neko napismeno ili bilo kako da nam to napiše, a da mi to ne možemo da sprovodimo? Pa ne možemo to da sprovedemo zato što na vlasti i dalje sede oni od kojih treba početi čišćenje. Znači, idemo onom narodnom – riba s glave smrdi, pa se čisti. Mora s glave da se čisti, moraju ministri da budu pročešljani. Zato sam i rekao, moram da idem na psihijatrijsko posmatranje, jer imam platu istu kao i svi ovde poslanici. Obrađujem tih 20 hektara zemlje i ja sam na pozitivnoj nuli, ne mogu životno da opstanem. Pitam se kako pojedini ministri imaju po nekoliko desetina stanova? Odakle, od čega su to stvorili? Niti imaju svoje firme, niti bilo čega. To je problem, to je enigma ovog društva, ove vlasti i svega ovoga što je danas bit ovog sistema. Mora se stati na put tom kriminalu, toj korupciji, ali, molim vas, i obelodaniti, da se kaže da li je Marko Marković ukrao to i to i da li je zbog njegovog nedela uništeno to i to. To se danas uništilo i u ovoj avio-kompaniji o kojoj danas čitav dan pričamo i ovih dana, vi to dobro znate, kada govorimo i kada smo pričali o svim zakonima koji su pod juresdikcijom vašeg ministarstva. Hvala vam.
Samo da vas podsetim da nemate više vremena poslaničke grupe, potrošeno je, tako da samo po amandmanu možete. Na član 161. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 162. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću kratko. Član 162. govori o oslobođenju zaustavljanja ili čuvanja vazduhoplova. U stavu 1. se kaže – ako se privremena mera određuje radi obezbeđenja novčanih potraživanja, vazduhoplov će se osloboditi zaustavljanja ili čuvanja ako avio-prevozilac da obezbeđenje u visini iznosa potraživanja, za koje se traži zaustavljanje, pod uslovima da je to obezbeđenje raspoloživo i prenosivo u korist poverilaca. Zatim, dalje se kaže – visina obezbeđenja iz stava 1. ovog člana ne može biti veća od iznosa ograničene odgovornosti itd, da ne čitam. Stav 3. je stav na koji sam podneo amandman da treba da se izbriše. U stavu 3. stoji – kada jedan od domaćih sudova, na osnovu odredbe stava 1. ovog člana, oslobodi vazduhoplov od zaustavljanja, onda stoji da ni jedan drugi domaći sud ne može dozvoliti zaustavljanje tog ili bilo kog drugog vazduhoplova za ista potraživanja, za istog poverioca, pod uslovom da je dato obezbeđenje raspoloživo i prenosivo u korist poverioca. Ovde ste stavili da jedan od domaćih sudova kada oslobodi vazduhoplov od zaustavljanja ni jedan drugi domaći sud to ne može uraditi. Postavljam pitanje zašto ne može to da uradi Viši sud? Smatramo da u ovom članu stav 3. ne treba da glasi, ne treba uopšte da ga bude, da je ovaj stav 3. suvišan, da je nekoristan, nepotreban. Mi smo predložili s toga da ovaj stav 3. bude izbrisan u članu 162. Hvala.
Na član 165. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS predložio sam da se član 165. briše. Pokušao sam da amandmanom ispravim ovo, međutim, ne ide, jer vi predviđate ovde – predlog za prinudnu prodaju vazduhoplova koji je upisan u registar itd, itd, podnosi se Direktoratu. Predlažemo da izmenite ovaj deo, ako možete, pa da to bude da se podnosi sudu, jer u svakom slučaju za prinudnu prodaju fabrike, njive, bilo koje druge pokretne ili nepokretne imovine predlozi se podnose sudu. Zašto bi Direktorat preuzeo ingerencije suda? Zašto bi se moralo Direktoratu podnositi u ovom slučaju? Direktorat može da se obavesti da se avion koji predviđate ovim članom prinudno prodaje zbog ne izmirenih obaveza itd, da se prodaje na licitaciji, ali ga prodaje sud, privredni, odnosno trgovinski sud se svojevremeno zvao. Prodaje ga sasvim jedno drugo ministarstvo. Ne vidim zašto bi od Direktorata pravili nešto što ono po funkciji nije i zašto bi mu davali ingerencije koje ono po funkciji nema. Mislim da bi brisanjem ovog celog člana, i stava 1. i stava 2. i stava 3, doprineli poboljšanju zakona. Podnosi se zahtev Direktoratu, pa Direktorat podnosi zahtev nadležnom sudu itd… (Predsednik: Vreme.) Koristim vreme ovlašćenog. (Predsednik: Nemate više, i jedno i drugo ste potrošili. Završite rečenicu.) Zahvaljujem.
Na član 166. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 166, radi građana, odnosi se na odgovarajuće primene drugih propisa. U ovom članu definisano je da se postupak izvršenja i obezbeđenja sprovodi na isti način kako se sprovodi postupak izvršenja i obezbeđenja u vodnom saobraćaju. Ispred sebe nemam Zakon o vodnom saobraćaju i ne poznajem trenutno njegove definicije. Kao korisnik vazduhoplova, zakupac ili podzakupac ne mogu biti edukovani za jednu i za drugu materiju da bi znali po kom osnovu mogu da koriste odgovarajuću primenu drugih propisa. Dakle, apsolutno je neprihvatljivo da u jednom zakonu koristite odredbe na koje se pozivate u drugom zakona. U suprotnom, za bilo koje pravo i za bilo koju vrstu radnji iz ovog zakona, vi se ne možete pozivati samo na konvencije koje ste ovde naveli, nego i na drugi zakon, koji apsolutno nema nikakvu dodirnu tačku sa vazdušnim saobraćajem. Dakle, ako je u pitanju samo postupak izvršenja i obezbeđenja, to ste trebali staviti u ovaj zakon, pa reći – važe ista pravila kao i u ovom i onom, pa da navedete koja su to pravila, da neko ne bi tumačio pravila koja nemaju kopču onog zakona sa ovim. To je nešto što je ne manjkavost, nego otvoren postupak za zloupotrebu, jer i u tom zakonu imate mogućnosti da vršite manipulaciju igrom reči i terminologije, tako da će biti zaštićena državna institucija, a ne i zakupac, podzakupac, ili bilo koji učesnik u vodenom saobraćaju, pa i ovom slučaju u vazdušnom. Navedite koji su to, šta, kako, gde, a ne možete da se pozovete na Zakon o obligacionim odnosima, Zakon o oružju, zakon o kiseloj kiši. Možete zakon o kalendaru, možete bilo šta da stavite ovde, pa sad ko je našao nešto slično, da se na to pozove u bilo kom drugom postupku. Dakle, ovo je pod hitno potrebno izbrisati iz samog zakona.
Na član 167. amandman je podneo takođe narodni poslanik Milan Avramović. Izvolite.
U članu 167. upravo u prilog ovog prethodnog mog amandmana, govori se o tome šta je merodavno pravo, ili primena odredaba ovog zakona na odnose koji nastaju u međunarodnom vazdušnom saobraćaju, ili merodavno pravo kome se omogućuje da prevoz putnika i stvari ne primenjuje na odnose koji su nastali u međunarodnom vazdušnom saobraćaju, ako su stranke ugovorile primenu određenog drugog prava. Postavljamo logično pitanje – ako stranke dogovore samostalno, između sebe, primenu drugog prava, šta će nama ovaj zakon? Ako će imati vrstu merodavnog prava koji je omogućen ugovorom stava 1. da se ne mogu ugovoriti odredbe koje su u suprotnosti sa odredbama montrealske konvencije i ECA sporazuma. Koje će se pravo koristiti kada se bude pozvao Trgovčević na odgovornost zašto je potpisao Sporazum 2006. godine za pristupanje Srbije funkcionalnom bloku vazdušnog prostora jugoistočne Evrope. Koje će se pravo njemu prepisivati, jer se direktno krši suverenitet tim sporazumom i potpisivanjem države Srbije? Objasnite nam to. Zamislite da mi ovde ne koristimo Zakon o vazdušnom saobraćaju i zamislite da koristimo merodavno pravo neke druge države, koje nama odgovara. Te dve stvari su spojene i te dve stvari treba izbaciti iz samog zakona, inače se ne mogu primeniti. Pitajte po kom pravu je ovaj potpisao Sporazum da se odriče suvereniteta teritorije svoje zemlje? Po kom pravu će on sada da ima vrstu kontrole liberalizacije tržišta, kupovine, kontrole neba i svega ostalog, u čemu prednjače zemlje Beneluksa, u stvari lideri u Evropi koji imaju i te kako razrađenu mrežu za kupovinu agencija, kao što je ova naša. Dajte odgovor, pa da vas razumemo.
Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Ovde dolazimo do dela zakona koji je, po meni, apsolutno neprimenljiv iz više razloga. Pročitaću stav 1. "Nadzor nad primenom odredbi ovog zakona koje se odnose na poštovanje prava" itd. "obavlja Direktorat". Direktorat je stručno, a ne pravno nadzorno regulatorno telo, tako da je stručan za pitanja vazdušne plovidbe, za pitanja ispravnosti vazduhoplova, za pitanja poslova inspektorata iz oblasti vazduhoplovstva, a nikako za obligacione odnose. Prema tome, smatram da ovaj član zakona takođe treba brisati, jer se meša u ingerencije ne samo druge službe nego drugog ministarstva, meša se u poslove Ministarstva pravde, jer ako neko ne ispoštuje neki član nekog zakona, za njega je nadležan sud, nadležan je tužilac, nadležni su advokati, u krajnjoj liniji, da ga brane, a nikako Direktorat. Direktorat je osmišljen i stvoren za drugu oblast i ne treba da se meša u ono što mu po pravilu ne pripada. Zato smatram da član 173. treba brisati. Kada se izbriše ovaj član, ostaju upravo onako regulisani obligacioni odnosi,kako inače treba u jednoj državi koja je uređena i koja poštuje svoje zakone da bude. Dakle, za neispravnost sprovođenja bilo kog zakona, za kršenje bilo kog člana bilo kog zakona, odgovornost je pred institucijom koja se zove sud.
Na naslov iznad člana 173. i član 173. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 174. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Opet ista priča, samo se ne odnosi na Direktorat nego se odnosi na inspektorat Direktorata. Kaže: "Inspekcijski nadzor nad primenom ovog zakona, relevantnih međunarodnih propisa i podzakonskog akta vrši Direktorat preko vazduhoplovnih inspektora". Gospodo, okrenite prvu stranu i pročitaćete da je ovo zakon o obligacionim odnosima, svojinsko-pravnih odnosa u vazdušnom saobraćaju itd. Inspektor Direktorata može da bude vrhunski stručnjak i verovatno jeste, jer se bira na jedno vrlo odgovorno mesto, ali je vazduhoplovni stručnjak, a ne pravnik, tako da je stručan za pitanja vazdušne plovidbe, za pitanja bezbednosti, za pitanja obezbeđenja, za mnoga druga pitanja, ali ne i za obligaciono pravo. Stavljate čoveka u situaciju da donosi odluke o nečemu zašta nije stručan. U ostalom, kad se vratite malo unazad i kroz ovu našu diskusiju, a inače i unazad kroz tu oblast koja se zove vazduhoplovstvo, doći ćete u situaciju da imate malo bogove, male žute fireve. Gospodine ministre, na kraju samo da vas zamolim da proverite kako je i pod kojim uslovima otpušten iz Kontrole leta najstručniji čovek na teritoriji Srbije, čovek koji je akademik, koji je doktor nauka i čovek koji je dve i po godine pred penzijom, a zove se Nikola Žegarac. Prvo je bio maltretiran 6-7 meseci, poslat u Crnu Goru, jer ovo je jedina institucija Srbija i Crna Gora, sve drugo ne postoji, ili je Srbija ili je Crna Gora, a kada je pitao zašto se uzima Vazduhoplovna akademija, dobio je otkaz. Molim vas da to proverite. Zahvaljujem.
Na član 174. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Ministar Milutin Mrkonjić ima reč. Izvolite.
Hvala. Kao i uvek, ovde obogatim svoje znanje iz oblasti kojom rukovodim sada u Vladi Republike Srbije. Zahvaljujem se, pre svega gospođi Vjerici Radeti, Nataši Jovanović, Milanu Avramoviću, Momiru Markoviću, gospodinu Janku Veselinoviću, Dušanu Mariću. Možda nekog preskočim, ali hoću da pomenem imena, to je uvek bila moja praksa. Više puta Momi i Avramoviću, Vjerici, Nikoli Saviću, Janku Veselinoviću, prof. dr Petru Jojiću i Srbi Živanoviću i Stefanoviću. Biću vrlo kratak. Ovaj zakon, to sam rekao i u uvodnoj reči, samo je završavanje onoga koji je donet 1998. godine. To je gospodin Veselinović lepo objasnio i ponovio više puta. Radila ga je stručna ekipa ljudi sa moje leve strane, pre svega ova divna mlada žena koja godinama taj posao radi. Od onoga što ste vi dali, bilo je 57 amandmana, mi smo usvojili 11, a posle vaših diskusija ovde, već smo se i posvađali, usvojićemo još neki. Ona insistira da usvojimo još neki. Verujte da će to tako biti. Moram sada da pročitam ovo, da ne bi bilo grešaka. Govoriću o tri segmenta. Pri je zakon, to je najvažnije. Onda ću govoriti malo o preduzećima koja ste kritikovali, što poštujem i uvek kada dođem ovde odgovaram na ta pitanja i na nekoliko ličnih pitanja koje ste mi postavili, na to ću odgovoriti vrlo kratko. Dakle, ovim veoma važnim zakonom će se obezbediti uslovi za ostvarivanje ustavne nadležnosti Republike Srbije u oblasti svojinskih i obligacionih odnosa u vazdušnom saobraćaju i omogućiće se unapređenje i primena propisa u toj oblasti, dalje usklađivanje sa pravnim tekovinama EU, kao i primena međunarodnih standarda i preporučene prakse u toj oblasti. Ovim zakonom se naročito pojačava sistem odgovornosti avio-prevozilaca, i to mi je koleginica savetovala, da nisu prevozi nego prevozioci, ali pošto su u mom resoru i kamiondžije onda su oni prevoznici, unaprediće se taj položaj putnika u svim kategorijama aviona, poboljšati, uz očuvanje bezbednosti vazdušnog saobraćaja na zahtevanom nivou, što je naš vrhunski prioritet. Upravo specifičnost vazdušnog saobraćaja i činjenica da je bezbednost vazdušnog saobraćaja vrhunski prioritet nametnula je potrebu da se ovim zakonom urede na specifičan način obligacioni odnosi u vazdušnom saobraćaju, a posebno ugo-vori o zakupu vazduhoplova kao opasne stvari. Ovaj zakon će imati pozitivan uticaj na sve vazduhoplovne subjekte i omogućiće dalje podizanje odgovornosti avio-prevozilaca, operatera aerodroma, organizatora prevoza i doprineće poboljšanju kvaliteta usluga, smanjiti kašnjenja, poboljšati odgovornosti za štetu koju vazduhoplov kao opasna stvar pričini na zemlji, ali i za štetu koju pričini putnicima i njihovom prtljagu. Prvi put se uvode i sankcije za nepoštovanje tih odredaba. Dakle, niz specifičnih rešenja koja su predložena upravo su proizašla iz činjenice da je vazduhoplov pokretna stvar, ali da u pravom pravnom prometu ima status nepokretnosti, naročito u pogledu pravne forme ugovora kojim se taj promet vrši, što je uslovilo niz predloženih materijalnih rešenja. Ponovo ističem da je niz materijalnih rešenja uslovljeno i međunarodnim ugovorima i uslovima koje je Republika Srbija preuzela zaključivanjem međunarodnih sporazuma, koje je ova skupština već verifikovala. To je prvi segment o kome smo trebali danas da govorimo. Što se tiče preduzeća koja rade u sastavu Ministarstva saobraćaja odnosno koja su formalno tu, jer vi znate da Ministarstvo saobraćaja i svako ministarstvo, u prvoj rečenici tamo piše – ministarstvo vrši upravni nadzor, to su preduzeća sa kojima, moram da kažem, ja se ponosim. Ne prihvatam kritike upućene na rad rukovodioca tih preduzeća i mislim da su one danas neosnovane. Ako ih je bilo u prethodnom periodu, mislim na Aerodrom, ne želim o tome da govorim, ali, to su preduzeća koja trenutno u paketu svih preduzeća koja idu ka Evropi su jedan korak ispred svih. Zašto? Ne samo zbog toga što su oni mnogo vredni, nego i agencije i Direktorat su preduzeća koja već rade po evropskim standardima i moraju da rade. Sve ono što se kod njih dešava, više puta smo o tome ovde govorili, i oko ličnih dohodaka itd, sve su to rezultati evropskih dogovora i konvencija. I u jednoj i u drugoj agenciji, odnosno i u Agenciji i u Direktoratu, ja sam predsednik skupštine Direktorata. U toj skupštini su ministar Ivica Dačić, ministar Dragan Šutanovac, predsednik Vlade Mirko Cvetković, ministar Oliver Dulić i ja. Prema tome, verujte mi da jače kontrole njima ne treba. Što se tiče nekih vaših ličnih opažanja iz ranijih vremena o rukovodiocima tih preduzeća, mislim da ona sada ne stoje i molim da se uglavnom usmeravate na kritiku mene kao ministra, jer ja odgovaram za njihov rad. Aerodrom Beograd je danas jedan od modernijih aerodroma u Evropi. Lično sam se uverio, pošto sam i ja sada počeo malo više da putujem. Što se tiče zgrade i para, neko je postavio pitanje zašto je dat kredit za zgradu Agencije, pošto je to sve u mom mandatu, te pare su otišle za modernizaciju odnosno za izgradnju tog objekta koji je danas jedan od najsavremenijih u Evropi. Treća grupa pitanja – Beška. Prioritetan zadatak mene kao ministra je bio da se uradi taj koridor. Sada smo uradili 180 km na severu, Beška je izgrađena u to vreme, nema Velje ovde jer se mi malo svađamo oko toga, ali, priprema je urađena za njihovih mandata ali je most počeo formalno da se gradi 8. avgusta 2008. godine i završen je za 1.100 dana. Cena Beške, znam šta vas interesuje, biće utvrđena do 25. decembra. Tada će javnost znati koliko je stvarno utrošeno na Bešku. Nije cifra koju ste vi rekli, gospodine Markoviću, ali, to je cena Beške i podrazumeva se da Vlada za svako vaše pitanje vezano za finansije mora da da konkretan odgovor. Još jednom podsećam, most Beška je rađen po tzv. "Žutom fidiku", na bazi idejnog projekta. Dakle, sigurno će cena Beške biti veća, jer je glavni projekat završen u toku gradnje. Što se tiče mosta na Adi, to je lep objekat, Beograd treba da ima takav objekat. Ja to ne bih komentarisao. U vezi ratnih šteta, mi smo još 2000. godine imali predlog kako da se reše ta pitanja ratnih šteta. Ja sada ne bih govorio cifre, jer se verovatno nešto promenilo, ali, bila je cifra negde oko 100 milijardi dolara. Za sada, status ratne štete i dalje nije dirnut, ali, videćemo da li ćemo nešto u tom pravcu preduzeti. I da odgovorim za gospodina Žegarca. Dobio sam materijal za tog čoveka, lično ću ga pozvati već sutra ujutru i razgovarati sa njim. Što se tiče Vlade Republike Srbije, ne delim vaše mišljenje da je to Vlada koja ne zna šta radi. Takođe ne delim vaše mišljenje da ta Vlada ovakvim zakonima potkrepljuje korupciju. Obrnuto je. Jedan od prioriteta te Vlade jeste put ka Evropi, ali, ja na najbolji način dokazujem, zajedno sa ljudima koji sa mnom rade, kako mi taj put shvatamo. Gradimo. Kao što vidite, gradimo i to je ono što u celoj Vladi preovladava. Još nešto što je za mene važno - predsednik Tadić. Ne mogu da dozvolim da bilo ko vređa predsednika Tadića, barem ne u mom prisustvu, jer je dao ogromnu podršku afirmaciji upravo projekata saobraćajne infrastrukture. I ne samo to, ali ja sam dužan to da kažem – četiri pune godine kao predsednik Nacionalnog saveta za infrastrukturu učinio je mnogo više nego većina nas ostalih i zbog toga molim da ga poštujemo, jer je to čovek koji ima velike zasluge za sve ono što smo do sada uradili u infrastrukturi. Hvala najlepše. Želim vam uspešan dan.
Zahvaljujem gospodine ministre.
Slavica mi je dala pet minuta, ja sam malo produžio.
Vi ste govorili devet.
Uvek probijam rokove, šta da radim.
Očigledno je da vaša neposrednost imponuje nama poslanicima i na tome vam hvala. Poštovani narodni poslanici, pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sa radom ćemo nastaviti sutra u 10.00 časova. Zahvaljujem. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 78 narodna poslanika. Da bismo utvrdili tačan broj poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 87 narodnih poslanika te ima uslova za rad. Narodni poslanik Momo Čolaković obavestio me je da je sprečen da prisustvuje sednici, pa i ja vas obaveštavam. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštin,e obaveštavamvas da sam pored predstavnika predlagača, doktora Olivera Dulića, ministra životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, pozvala da današnjoj sednici prisustvuju i Zlatko Dragosavljević, državni sekretar u Ministarstvu životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, Zoran Teodorović, pomoćnik ministra životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, Milija Đalović, načelnik Odeljenja za normativne poslove, građevinsko zemljište i legalizaciju objekata u Ministarstvu životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja i Zoran Ibrović, načelnik Pravne službe u Ministarstvu životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja. Zahvaljujem se gospodinu ministru i njegovim saradnicima što su sa nama. Nastavljamo sa radom i prelazimo na pretres u pojedinostima7. tačke dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O ODRŽAVANjU STAMBENIH ZGRADA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Meho Omerović, Zoran Krasić i zajedno Radojko Obradović i Miroslav Petković. Primili ste Izveštaj Odbora za urbanizam i građevinarstvo i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Obradović i Miroslav Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Obradović i Miroslav Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Obradović i Miroslav Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Meho Omerović i Zoran Krasić. Vlada i Odbor za urbanizam i građevinarstvo su prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Krasiću, izvolite.