Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika,odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su danas sprečeni da sednici prisustvuju sledeći poslanici - Nataša Vučković i Mladen Grujić. Nastavljamo pretres u pojedinostima Pete tačke dnevnog reda – Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li želite reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvaženi ministre Vujoviću, poštovani gosti iz Ministarstva, počeo je četvrti dan našeg budžetskog maratona, dame i gospodo narodni poslanici, u našoj Narodnoj skupštini i mi smo sada došli do amandmana na član 6. Predloga zakona o budžetu za 2016. godinu. Ja, naravno, koristim i ovu priliku povodom amandmana koji smo mi narodni poslanici Nove stranke podneli na ovaj Predlog zakona na član 6, da postavim jedno dodatno pitanje ministru Vujoviću. Bilo bi mi drago da je tu i ministar Sertić, budući da se sadržina člana 6, gospođo Gojković, tiče ponovo subvencija. Vidimo, na osnovu Predloga budžeta u celosti, ali i na osnovu sadržine člana 6, da se politika subvencionisanja investitora, ministre Vujoviću, nastavlja. Ministar Sertić je to juče i opravdavao ovde u svom govoru, a ja, ministre Vujoviću, vama sada postavljam pitanje – da li je Vlada pripremila metodologiju za procenu efekata ovih subvencija, poštovana gospodo? Ako nema metodologije za procenu efekata subvencija, to znači da naša Vlada baca pare u vatru, ministre Vujoviću, odnosno, kako to tvrdi Svetska banka, na koju se poziva i gospodin Vučić i vi, gospodine Vujoviću, to će biti bacanje para kroz subvencije, a da niko ne zna kud su pare otišle i koji su efekti takvog trošenja novca. Ponavljam pitanje – da li je Vlada pripremila metodologiju za procenu efekata subvencija koje su predviđene ovim Predlogom budžeta za 2016. godinu, poštovani ministre Vujoviću i poštovana predsednice Narodne skupštine. Molim i predsednicu samo da mi kaže - da li svaki dan kada imamo amandmansku raspravu imamo pravo i na onih pet amandmanskih minuta ili smo njih već potrošili?
Nemate pravo, potrošili ste juče, jako mi je žao.
A nema danas još pet minuta?
Nema svaki dan sad, nema. Hvala. Zoran Živković ima reč.
Evo, pošto je novi dan, da se malo podsetimo teme. Tema je budžet Srbije za 2016. godinu, koji je došao u parlament za zakašnjenjem od 40 dana skoro. Nikakva asocijacija tih 40 dana nije, samo konstatujem. Znači, trebalo je da bude upućen parlamentu 1. novembra, a došao je 4. decembra. Po Poslovniku, naravno, i po Zakonu o budžetskom sistemu, 15 dana treba da traje njegovo razmatranje u parlamentu do sednice kojoj sada prisustvujemo. Prošlo je samo tri-četiri dana. Time su izvršeni svi mogući prekršaji procedure u ovom postupku. Da podsetimo i zašto se to dešava. Zato što je ovo loš budžet, zato što je jedno kukavičje jaje Srbiji za sledeću godinu, gde on nema ni svoju razvojnu ni svoju socijalnu komponentu, nego je to budžet koji za cilj ima da poveća privilegije vladajuće garniture, posebno najužeg kruga oko njih, a da građane Srbije ostavi na svim ovim parametrima života koje smo imali prošle godine, a to znači – nema novog zapošljavanja, nema novih ozbiljnih investicija, nema poboljšanja stanja ni u kakvoj oblasti, nemamo nikakve parametre kojima smo mogli da kažemo da smo smanjili javni dug, da su stvoreni uslovi infrastrukturni za neki dalji napredak. Priča se o 80 kilometara autoputeva, a svi znamo da je samo 28 završeno u poslednje tri godine, a da su sve ostalo autoputevi koji su započeti pre pet, šest, sedam, osam godina. Prema tome, ovaj budžet je, nažalost, još jedna farsa Vlade Aleksandra Vučića.
Hvala. Idemo po redu. Prvo se Marijan Rističević javio za reč.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde prigovor predlagača je bio da je budžet dolazio kasno, a predlagač je izabran na listi onih koji su budžet usvajali 30. decembra, pred ponoć. Znači, dešavalo im se da usvajaju budžet 30. decembra do ponoći. Neko ko je bio na izbornoj listi onih koji su to radili danas ima i te kakve zamerke. Ko zna da ne zna, taj već nešto zna. Svest o neznanju je prvi korak ka znanju. Ja bih mom kolegi poljoprivredniku mogao pomoći ali bi on morao sarađivati. Ukoliko on ima zamerke na ovaj budžet, ukoliko predlagači jedan drugog hvale, tražim da ne prihvatimo njihov amandman, s obzirom da ni u vreme kada sam bio poslanik od 2000. do 2003. godine, kada im je oprošteno Pariskim i Londonskim klubom dve trećine duga, to nije bilo njihovom zaslugom, gospodine Vujoviću, već zaslugom građana i energijom tadašnje Vlade Republike Srbije, odakle je moj kolega poljoprivrednik udaljen što dalje u Saveznu vladu, pa bih rekao da ovaj amandman treba odbiti, jer jednostavno njima se ne može objasniti, njima se ne može pomoći, jer oni ne žele sarađivati. Hvala.
Reč ima ministar Vujović.
Dobar dan poštovana predsednice, poštovani poslanici, da iskoristim ovu priliku da vas pozdravim sa nastavkom diskusije koje smo započeli juče. Došli smo do 5. člana sinoć, sada smo počeli sa članom 6. Član 6. je inovacija u budžetu, inovacija izazvana realnom potrebom da se podsticaji za strane investicije koje imaju sve zemlje u regionu, koje imaju sve zemlje u svetu, sagleda realnost. Nemoguće je podsticaje planirati i budžetirati u jednoj godini. Pošto se obično radi o investicijama koje od momenta obezbeđenja sredstava do momenta realizacije zahtevaju protek nekog vremena i jako je teško predvideti u našim uslovima tačno kada će se ispuniti svi administrativni i drugi uslovi da se krene sa stimulacijama. Da ne bismo preopterećivali budžet planovima stimulacija koji će se povlačiti u toku naredne dve-tri godine, mi smo odlučili da budemo realni i da to planiramo tokom tri godine. Član 6. upravo to radi. On predviđa 8.133.000.000 dinara za 2016. godinu i za povezane programe 6,6 milijardi dinara u 2017. godini i 8,4 milijarde dinara u 2018. godini. Ove naredne dve godine su, naravno, okvirne cifre i ovo se odnosi na postojeće programe koje smo tako planirali. Kad se pojave novi programi, kada se bude bolje znalo, onda ćemo da zadržavamo pravo da revidiramo ove cifre za 2017. i 2018. godinu, ali o tom potom. Ne mogu da prihvatim sugestiju da se ovaj član briše. Svi komentari koji su ovde dopunski dati od strane predlagača nisu relevantni za ovaj član. Ovaj član se planira vrlo detaljno u okviru Zakona o ulaganjima. Pre toga je bila Uredba o ulaganjima, to je sistem koji postoji više godina u Srbiji. Sistem je u međuvremenu usavršavan, odluke o ovim investicijama donose na osnovu stručnih analiza. Da li one mogu da budu bolje, sigurno, ali one imaju sve elemente o kojima gospoda govore da ih nema.
Hvala ministre. Vreme. Hvala. Reč ima narodni poslanik Nevenka Milošević.
Zahvaljujem uvažena predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, samo kratko. Smatram da je ovaj amandman na član 6, pre svega, besmislen. Zašto? Zato što je beskoristan. Nije u najboljem interesu naših građana, kao što reče ministar, gospodin Vujović. Ovo jeste jedna dobra inovacija koja dobro donosi našim građanima. Sve ono što nije u interesu naših građana ne mogu prihvatiti. Jedna poruka naših građanima da mogu biti mirni. Imaju Vladu koja je odgovorna. Imaju budžet o kome raspravljamo, koji je, pre svega, realan, odgovoran, domaćinski. Zbog svega toga i što smo čuli u jučerašnjoj raspravi, ako bismo ovakve amandmane sa istim tekstom – briše se, od istih predlagača usvojili, brisali bi i ceo budžet, a to bi imalo nesagledive posledice po naše građane, što smo čuli koji su argumenti i ja tome ništa ne bih ni dodala ni oduzela. Na kraju, da zaključim, ovaj amandman svakako, apsolutno treba odbiti. Hvala.
Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvaženi gosti iz Vlade Republike Srbije, smatram poštovana predsednice da su upravo povređeni članovi 1, 107, 171. pa sve do 178. Poslovnika Narodne skupštine i sada ću da vam obrazložim kako je povređen Poslovnik u svim ovim članovima. Veoma sam iznenađen što je sada narodna poslanica, gospođa Milošević, saopštila da je podnošenje amandmana narodnih poslanika na predloge zakona koje šalje Vlada besmislena stvar. Poštovana predsednice gospođo Gojković, podnošenje amandmana je pravo narodnih poslanika. Podnošenje amandmana znači da su neki narodni poslanici uložili trud, posvetili neko vreme da saopšte svoj stav o onome što je sadržina jednog predloga zakona. Poštovana gospođo Gojković, još jednom da kažem strašno sam iznenađen što je baš gospođa Milošević, do sada sam naučio od nje jednu konstruktivnu diskusiju ovde, pripremljenu za raspravu i iznenađen sam kada gospođa Milošević za narodne poslanike koji podnose amandmane što je naše pravo saopštava da se bave besmislenim poslom. Pročitao sam u rečniku srpskog jezika u izdanju Matice srpske iz Novog Sada, gospođo Gojković, šta znači besmislen, kaže – koji je u suprotnosti sa zdravim razumom. Gospođo Gojković, gospođa Milošević kaže da kada podnesemo amandmanu Skupštini našem zakonodavnom telu, da je to u suprotnosti sa zdravim razumom. Gospođo Gojković, smatram da je vaša obaveza bila da reagujete, a ako niste čuli u tom trenutku da sada kažete gospođi Milošević da je podnošenje amandmana pravo narodnih poslanika i smisleno pravo.
Hvala vam. Nisam reagovala, dakle reč smislen onda je opozit besmisleno, ako je smisleno dozvoljeno onda nije uvreda reći da nešto opozit od smislenog, besmisleno. Očekivala sam da kažete da ste „iznenađeni i uvređeni“, el tako? Pa, da. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po Poslovniku. Izvinjavam se, da li ćemo glasati?
Zahvaljujem predsedavajuća. Povređen je, odnosno zloupotrebljen je član 103. od strane gospodina Pavićevića za koga sam ja lično veoma iznenađen ophođenjem i odnos prema uvaženoj koleginici Milošević, to sam očekivao od nekih drugih poslanika. Mi ovde imamo jednog poslanika koji je već ispoljio svoje, da kažem, ženomrzačku, da kažem, osobinu, ali to zaista nisam očekivao od gospodina Pavićevića. Mislim, da bi trebalo da se izvini za sve ono što je rekao uvaženoj gospođi Milošević. Hvala vam.
Nisam shvatila zaista nijednu diskusiju kao uvredu, ni gospođe Milošević ni gospodina Pavićevića. Ne mogu da mu oduzmem vreme kada nema vreme. To je mali problem kada ste mala grupa, onda ne mogu ništa ni da vam oduzmem, a za kaznu nije imao pravo da kaže svoje mišljenje. Izvolite. Mislite da ima potrebe. (Nevenka Milošević, s mesta: Biću kratka) Niko ništa nije loše mislio, ali izvolite, objasnite amandman, to je najbolje šta ste hteli da kažete.
Amandman sam već objasnila, a mogu dati i dodatna pojašnjenja da je dobar jer je inovativan. Naravno, nisam se uvredila, jer važno je ko kritiku daje. Znači, nema problema, dobro je kada se ovde u Skupštini podnose amandmani i to je za svaku pohvalu, ali ovom prilikom ja sam se usredsredila samo na ovaj amandman, a ne na sve ostale, svih ostalih 400 amandmana. Dobrobit ove Skupštine jeste što imamo različita mišljenja. Da li smo se dobro razumeli ili nismo neka proceni kolega narodni poslanik. Nisam uvređena jer znam ko mi je tu kritiku dao. Hvala vam.
Hvala vam. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre. Kao što znate, mi smo član 6. predložili da se obriše, iz prostog razloga što smo protiv podsticaja privredi na način na koji ste to predvideli, između ostalog, i Zakonom o ulaganjima, koji nije naišao na podršku DS, pre svega zbog transparentnosti i zbog toga što Vlada RS ima diskreciono pravo da odluči koji su to privredni subjekti koji mogu da dobiju tu pomoć a koji nisu podobni da dobiju tu pomoć. Ne postoji ni javni poziv, ni u samom Zakonu o ulaganjima i sada kada predviđate ovu stavku da se po tom zakonu sutra pomogne nekom privrednom preduzeću, mi postavljamo pitanje da li je suština u tome da su to privredna preduzeća koja su podobna vlasti. Da li postoji bilo kakav kriterijum? Ne postoji. Videli smo kada ste predlagali sam Zakon o ulaganjima. S druge strane, to su pre svega lažne investicije sa kojima se mi nismo usaglasili, a to su od „Beograda na vodi“ koji je takođe u sklopu ove rasprave i u načelu, to je pre svega investicija u Novom Sadu, u Obrenovcu, kada se ulažu milioni i milioni evra, a plate radnika ne prelaze preko minimalca. Ono što je takođe važno, jeste da se 10.000 evra po radnom mestu nastavlja. Demokratska stranka je strogo protiv toga i mi smo u svom izbornom programu, odnosno predizbornom programu, predložili da se to obriše, a da se na jedan drugačiji, transparentniji način privredi Srbije pomogne. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 6. amandman je podnela poslanica Aleksadra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice. Gospodine Vujoviću, isto kao i gospodin Božović, mi predlažemo da napustite način podsticaja izabranim privrednim subjektima. Vi kažete u odgovoru na amandman kolega Pavićevića i Živkovića, da postoje nekakvi kriterijumi u Zakonu o ulaganjima. Upravo je to razlog zbog kog smo mi bili protiv Zakona o ulaganjima. U tom zakonu piše da će Vlada naknadno odrediti kriterijume, da će Vlada sama odlučiti o tome koje su investicije od posebnog značaja, koje od lokalnog značaja, sve Vlada sama uređuje, a mi vidimo kakve vi to investitore delite i kako postoje u ovoj zemlji investitori koji su jednakiji od drugih investitora. Ja sam pre nekoliko dana pitala u Skupštini, juče sam malo razgovaralo tome sa gospodinom Sertićem, evo primera investicije u Novom Sadu. Grad daje zemljište koje vredi 12,5 miliona evra. Grad u opremanje tog zemljišta ulaže milijardu dinara, u izgradnju hale na tom zemljištu tri milijarde dinara i investitor koji će navodno doći, sa kojim još, naravno, nije potpisan ni memorandum ni ništa, raspisuje oglas za primanje 1.000 zaposlenih i to, jedini uslov za prijem na taj posao je da može da se stoji osam sati. To znači da će ti ljudi imati, ja pretpostavljam ili minimalne zarade, ili u svakom slučaju, neće biti visoke zato što se ne radi o nekakvoj visoko kvalifikovanoj radnoj snazi. Kada smo to izračunali, ispostavilo se da grad Novi Sad ili Republika, ja ne znam u kojoj će razmeri ko to investirati, plaća 30.000 evra svako radno mesto u toj firmi, a ti ljudi će dobijati minimalce. Da li meni može da se objasni na koji način je to investicija u Novi Sad a ne u tu kompaniju?
Hvala. Na član 7. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvaženi gosti iz Vlade RS, poštovani ministre Vujoviću. Mi, naravno, postavljamo veliki broj pitanja koja se tiču sadržine članova Predloga zakona o budžetu, a u članu 7. stoje izvesne napomene o budžetu Autonomne pokrajine Vojvodina. Naravno, mi ćemo nastavljati da postavljamo pitanja iako često ne dobijamo odgovor od ministra Vujovića, kao što na primer, ja nisam dobio odgovor na pitanje da li je Vlada pripremila metodologiju za procenu efekata subvencija koje će da da. Imamo li tu metodologiju ili nemamo? Ako metodologije ima, to onda znači da je postojao ozbiljni pristup, ako metodologije nema, to znači bacanje para u vatru. Jel to onda radi ova Vlada? Vezano za član 7. Predloga zakona o budžetu, on nas nužno vraća na član 184. Ustava naše Republike koji se tiče finansijske autonomije autonomnih pokrajina i izdvajanja 7% za Vojvodinu u odnosu na budžet Republike Srbije. To nužno, poštovana gospodo, nas usmerava ka pitanju ustavne revizije u našoj Republici. Ja postavljam pitanje sada, ne samo ministru Vujoviću, nego i predsedniku Vlade i svim ministrima, kako je moguće da ova Vlada, za ovih godinu i osam meseci i ona bivša Vlada koju je vodio gospodin Dačić, koja je trajala godinu i nešto meseci, kako to da te dve vlade za tri i po godine nisu pristupile najvažnijem pitanju u našoj Republici, a to je ustavna revizija, poštovana gospodo. Šta se čeka sa tim, kada znamo da je ovaj Ustav problematičan, sa proceduralnih strana, sa meritornih, sa supstantivnih strana, sa svake strane, poštovana gospođo predsednice. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala. Dve su stvari sporne sa odbijanjem ovog našeg amandmana na član 7. Prvo zato što, zašto je dat? Zato što se njime rešava pitanje učešća Vojvodine u budžetu, odnosno finansiranje iz budžeta, šta pripada budžetu AP Vojvodine, pa se tu navodi jedan širi spisak, ali to, kao što je reko kolega Pavićević, nema uporište u onoj ustavnoj odredbi, niti je ta ustavna odredba pravi način da se definiše finansiranje Vojvodine. Da podsetim, neke davne 2002. ili 2003. godine je usvojen Zakon o vraćanju pojedinih nadležnosti AP Vojvodini, poznat kao OMNIBUS zakon, kome je data dobra osnova za definisanje ustavno pravnog položaja Autonomije Vojvodine u Srbiji, ali nakon toga ni jedna vlada, pa ni ova Vlada koja je prvi put u istoriji, nije uradila ništa da to sprovede kroz adekvatne ustavne promene, i zato tražimo da se briše ovaj član, dok se ne nađe neko pravo rešenje. Druga stvar je, za predsednicu pitanje, ne za ministra. U izveštaju Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo piše da je amandman na član 7. koji smo podneli kolega Pavićević i ja, neustavan. Po mišljenju Odbora. Pa bi voleo da izvestilac Odbora nam kaže zašto je to neustavno. Vi ste juče rekli da je on nešto pisao, brisao olovkom posle sednice Odbora. Da li je to posledica tog nekog napada skribomanijeili je to neki dublji koren tome. Ja mislim da zaslužujemo da dobijemo odgovor na pitanje od predsednika Odbora, pa molim da obezbedite njegovo prisustvo i da vam da odgovor pre nego što se nastavi sednica.
Doći će, ali nije to posledica pisanja, brisanja. Bila sam na glasanju i znam da je i vaš amandman okarakterisan glasanjem kao neustavan.
Kako može glasanjem? Pa valjda ima da se kaže protiv kog člana Ustava?
Takva je procedura u našem parlamentu. A ostalo je nešto drugo, videćemo. Ako se usvoji onda.
Pa to nije izbor za mis, to je glasanje po ustavnosti.
Jeste, jeste, jeste. Hvala. Dušan Vujović, prvo ministar ima prednost, pa ćete vi.
Samo kratko da odgovorim. Vaša argumentacija pre predloga o brisanju ovog člana i predlog sam, čini mi se da nisu međusobno koezistentni. Tačno je da piše u Ustavu 7% budžeta, ali je to neprecizno i ovaj član je potreban upravo dok se ne donese precizniji zakon koji će regulisati pitanje finansiranja AP Vojvodine. Mi smo u međuvremenu bili u nedoumici na šta se 7% odnosi. Član 7. precizira na šta se odnosi 7% i govori o formuli, to smo već juče govorili, da ne ponavljam. O podeli poreza na dohodak građana, o podeli dobiti pravnih lica i o tome kako se tretiraju svi poslovi, svi transferi i sve druge aktivnosti na teritoriji AP Vojvodine, i prema tome, bez ovoga bi bilo jako teško deliti budžet i kontrolisati da li se on pravilno deli ili ne. Prema tome, ja bih rekao obrnuto, mora da postoji ovakav član dok se ne donese preciznije zakonsko rešenje, a ne da se on briše, dok se ne donese zakonsko rešenje. Ne prihvata se.
Odgovor je bio samo. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, kao neko ko živi u Vojvodini, kao neko ko se zalagao za određeni stepen autonomije Vojvodine, dok je moj kolega poljoprivrednik bio protiv toga da se Vojvodini vrati određeni stepen autonomije Vojvodine, za mene je ovaj njegov predlog neprihvatljiv iz dva razloga. Jedan je što bi to dovelo do nemogućnosti finansiranja nadležnosti AP Vojvodine. Drugi razlozi su politički. Ja mislim da oni ne treba da se sekiraju za finansiranje AP Vojvodine, posebno ne za onaj deo posle aprila ili maja 2016. godine kada se oni više o tome u AP Vojvodine zasigurno neće starati, ne našom zaslugom, već zaslugom građana koji više ne mogu da podnesu čerupanje u Vojvodini koje traje 15 godina, gde se od AP Vojvodine mi koji smo se zalagali za decentralizaciju umesto beogradizacije dobili novosadizaciju, gde se u AP Vojvodine, u Vladi Vojvodine, u pokrajinskoj Vladi, umesto pokrajinske Vlade ustanovilo ortačko društvo za čerupanje građana Vojvodine gde su se od javnih poslova napravili privatni biznisi. Zato predlažem da se ovaj amandman odbije, a kolega Martinović će svakako objasniti iz kog razloga je ovaj amandman bio neustavan. Ja mislim da moj kolega poljoprivrednik uz puno uvažavanje ne može da bude ekspert za pravna pitanja, a on se ovde ponaša kao ekspert za svašta, a ekspert za svašta u stvari je ekspert za ništa. Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Branka Karavidić. Da li želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li vi želite reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Gojković. Ovo je jedan iz serije mojih amandmana kojim pokušavam da vas ubedim da AP Vojvodini mora pripadati 7% budžeta Republike Srbije. U ovom amandmanu ja predlažem da se to uradi kroz akcize. O tome smo juče razgovarali. Vi smatrate da to nije moguće. Ja nemam ništa protiv, ja ću raditi ispravku amandmana, samo recite odakle mogu da se uzmu te pare da bi se Vojvodini isplatilo ono što njoj prema Ustavu pripada, jer to nisu, gospodine Vujoviću, pare za Vladu Vojvodine. To su pare za građane Vojvodine i ono što je veoma važno, pare koje Vlada Vojvodine koristi da učini život tih građana što kvalitetnijim. Ne samo da ni tih 7% ne obezbeđujete, prva stvar, do duše tad je ministar finansija bio volšebno nestali Lazar Krstić, prva stvar koju je ova Vlada uradila kada je u pitanju finansiranje AP Vojvodine smanjena je osnovica na osnovu koje se izračunava 7%. Uvek je bilo rasprave od kako je donet Ustavi tu se sa vama slažem da je član Ustava nedorečen da li se radi o 7% prihoda ili 7% rashoda, ali šta je vaša Vlada uradila? Vi niste rekli čak ni 7% prihoda što je manje od 7% rashoda. Vi ste rekli 7% poreskih prihoda. Problem je u tome što to u budžetu nigde ne piše i onda vi čak ni tih 7% poreskih prihoda ne isplaćujete zato što lažno u budžet Vojvodine stavljate sredstva za plate prosvetnih radnika zaposlenih u osnovnom i srednjim obrazovanju, da bi se činilo da taj budžet jeste 7%, iako to mora biti obaveza Republike Srbije u skladu sa zakonima koji se odnose na isplatu tih zarada. Govorili ste o tome kako je, dobro imam još vremena pa ću onda na druge amandmane.
Reč ima narodni poslanik Olena Papuga na ovaj amandman. Izvolite.
Ne, koristim vreme poslaničke grupe po amandmanu. Podržavam ovaj amandman i hoću da naglasim da je Liga socijaldemokrata Vojvodine povodom ovog umanjenja i nepostupanja po tih ustavnih 7%, će se žaliti Ustavnom sudu. Prema tome, Vojvodini su sa ovim budžetom za 2016. godinu zakinute tri četvrtine budžeta. Ovo što je koleginica govorila samo o transfernim sredstvima, to je istina. To nisu sredstva koja su u tih 7%, oni će samo proći kroz, da kažem, Vojvodinu jer se oni direktno uplaćuju u lokalne samouprave. Tako da, o tome da vi govorite da je Vojvodina dobila više od prošle godine, to na neki način se ne vidi u ovom budžetu i ne vidi se u nekim vojvođanskim prihodima, o tih 7% da ne govorimo. Zato, još jednom kažem da će Liga socijaldemokrata Vojvodine podneti žalbu Ustavnom sudu.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Znači, već smo dva puta govorili detaljne cifre. Potpuno je tačno da ne postoji na jednom mestu izdvojeno rezime svih transfera prihoda i troškova AP Vojvodina, to je tačno, ali ne postoji obaveza po zakonu da to radimo. Kada se bude doneo zakon o finansiranju AP Vojvodine, onda će to biti predmet zakona. Trenutno ovaj Zakon o budžetu, sistemski zakon i član 7. ovog zakona o kojem smo upravo diskutovali, govori vrlo precizno šta sve ulazi u transfere. Predlog koleginice Aleksandre Jerkov suštinski kaže sledeće – da se sem ovih udela u dohotku, na porezu na dohodak građana i porezu na dobit preduzeća, dodaje još jedna trećina akciza. Možemo razne predloge da razmatramo i oni bi trebali da budu deo razgovora o novom zakonu o finansiranju. Limit od 7% i dalje ostaje. Ono što u vašem predlogu, ovaj deo koji govorite o visokoškolskom obrazovanju, on postoji, pogledajte razdel o visokoškolskom obrazovanju, koji po univerzitetima koji su teritorijalni, sem nekih delova univerziteta iz Vojvodine koji imaju odeljenja u Srbiji, sve ostalo je u stvari teritorijalno definisano. Prema tome, to je već pokriveno i to se računa, ali ne mora da piše u ovom članu. Ovaj deo koji vi predlažete, jedan deo tu nedostaje, a to je namenski transfer za plate ljudi u osnovnom obrazovanju. Sve to može da se reši zakonom. Trenutno je ovako napisano. Mi smo juče pokazali računicu da to prelazi 8% na osnovu postojećih brojeva. Da li se to odnosi šta je budžet, da li su to prihodi, da li su to rashodi, takođe treba da se reši tim zakonom. Prema tome, potpuno se slažemo da je to pitanje koje treba rešavati, ali sada mislim da ovakav amandman bi onda poremetio kompletno, obojio bi neke prihode koji nisu trenutno obojeni. Hvala.
Hvala. Olena Papuga, pa Aleksandra Jerkov opet ima reč. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja ne bih, jedino ako imam pravo na repliku.) Može.
Zahvaljujem. Problem je u tome gospodine Vujoviću što vi ne računate čak ni 7% prihoda, što je manje od 7% rashoda. Vi računate za 7% poreskih prihoda. Plate zaposlenih u visokom obrazovanju nisu problem, one i treba da budu nadležnost autonomne pokrajine zato što to jeste. Problem su plate zaposlenih u osnovnom i srednjem obrazovanju koje se suprotno sistemu osnovnog obrazovanja i vaspitanja, stavljaju u budžet AP Vojvodine iako su isključiva nadležnost republike. Ja bih evo recimo lično volela da je to nadležnost autonomne pokrajine, ali dok nije nadležnost autonomne pokrajine, vi pričate o zakonu, zašto bi onda Vojvodina plaćala te plate i zašto bi to ulazilo u budžet autonomne pokrajine ako Vojvodina nema takvu nadležnost. Pričate o zakonu o finansiranju, nadležnosti autonomne pokrajine, vi ste, ja mislim, prvi ministar finansija i na tome moje lične čestitke, koji niste napravili radnu grupu koja će se baviti pripremom tog zakona. Do duše, najavljivali ste tokom leta da će on biti za dva-tri dana, pa ga onda nije bilo, niti je bilo nekakvih principa ili ne znam čega još, ali prosto znate dok se taj zakon ne usvoji, a očigledno postoje ozbiljni politički problemi sa tim da taj zakon bude usvojen, život nekako teče. Vojvodina ima ozbiljne probleme u finansiranju. Vi znate da ste vi uskratiličetiri i po milijarde dinara i da je Vojvodina zbog toga morala da radi rebalans budžeta 2015. godine, kažete zbog dobiti NIS. Ja koliko sam čitala u medijima pored vas sedi kolega koji u tom NIS dobija četiri hiljade evra mesečno. On može da nam priča o dobiti NIS. Mogli su se oni malo preračunati drugačije pa da se takve stvari mogu desiti, tako daili u budžetu Republike Srbije nema para a vi lažno govorite da ima, ili ima para a vi AP Vojvodini ne dajete zato što građani njeni nisu glasali za SNS.
Replika ministar Vujović. Izvolite.
Juče ste naveli cifru koju je pomenuo ne znam tačno ko, ali je bila pomenuta u medijima, pa je tek posle toga saopštena Ministarstvu finansija od neke 4,4 milijarde, koji su promašaj u projektovanju prihoda i naplati prihoda Vlade AP. Upravo tako, zbog poslovnih rezultata koji su bili manji. Mi smo vam tada rekli da nema nikakve osnove da očekujete da Republika Srbija i republički budžet to nadoknađuje, pošto je po tom osnovu tog istog instrumenta koji se zove dobit preduzeća Srbija ostvarila manji prihod, isto onoliko koliko Vojvodina, Vojvodina je 42,7%, a Srbija 57,3%. Prema tome, to nema nikakve osnove. Ko je to napisao, stvarno ne poštuje zakon, ne čita zakon i ne interpretira zakon. Nigde ni u Ustavu ni u ovom članu ovde ne piše da država Srbija, tj. budžet države Srbije mora nekome da nadomesti pad prihoda, kao što ne moramo da nadomestimo pad prihoda bilo kojoj opštini koja planira sopstveni prihod u onom delu gde oni sami razrezuju poreze i naplaćuju, kao što je npr. porez na nepokretnosti, tj. na imovinu. Isto tako, ni ovde ne postoji obaveza Republike Srbije da Vojvodini, ma koliko možda da je korektno izračunato 4,4 milijarde, ali to je vaš pad prihoda, a ne obaveza države Srbije. Prema tome, moramo ovde da govorimo u sklopu zakona. To je isto kao da se mi obratimo Evropi ili Fondu, ili bilo kome drugom i kažete – nama je pala naplata poreskih prihoda, molim vas da nam nadomestite. To bi bila potpuna besmislica, po ovoj definiciji Rečnika Matice srpske. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što se priča oko AP Vojvodine su najobičnije neistine, i oko finansiranja prosvete i oko finansiranja, mislim na podnosioce amandmana. Mi smo posebnim zakonom regulisali nadležnosti AP Vojvodine, pa se u tom zakonu kaže – u oblasti obrazovanja, AP preko svojih organa vlasti u oblasti predškolskog i osnovnog obrazovanja i vaspitanja, u skladu sa zakonom, osniva ustanove, daje saglasnost na akt na mreži osnovnih škola, daje saglasnost na organizovanje izdvojenog odeljenja, verifikuje, postavlja vršioce dužnosti direktora, daje saglasnost na imenovanje direktora. Znači, apsolutno se Republika ovim zakonom odrekla svojih nadležnosti u korist AP Vojvodine. Iz republičkog budžeta finansira sada već prenete nadležnosti AP Vojvodine. Ovde je ta priča koja se neprestano pravi u parlamentu, a to je da Republika Srbija nešto oduzima Pokrajini. Nije tačno. Meni je drago što predsednik Odbora za kulturu i obrazovanje ne zna nadležnosti AP Vojvodine u oblasti gde je predsednik Odbora. (Marko Đurišić, s mesta: Takav odbor ne postoji.) Dobro, možemo da pročitamo iz Poslovnika tačno. Nije sporno, ali je sporno da u onoj oblasti koju vodi …
Poslaniče, budite ljubazni, meni to govorite.
… ne zna nadležnosti AP Vojvodine a navodno se zalaže za autonomiju Pokrajine, pa još plus smanjuje 20 milijardi dinara amandmanom iznos za zaposlene u oblasti obrazovanja. Oduzmite mi vreme od ovlašćenog predstavnika.
Imam dvostruku ulogu, iz Vojvodine sam, a predsedavam. Pročitaću, da ne bi bilo zablude da ja dajem reč preko reda, Olena Papuga, Marijan Rističević i Aleksandra Jerkov [[Aleksandra Jerkov, s mesta: Samo ako je replika.]] Nije. Onda, Olena Papuga, pa Marijan Rističević.
Ovo nije možda jasno, najmanje 7%, ali to nije limit. U Ustavu je tako. Mene interesuje samo, ministre, kada će biti donet zakon o finansiranju AP Vojvodine? Izgleda da je tu najveći problem oko čega mi sada pričamo i oko finansiranja Vojvodine. Vi ste to davno obećali. Već je prošlo pola godine. Ništa od toga. Da li znate kada će biti donesen taj zakon o finansiranju?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, kao neko ko živi u Vojvodini, kao neko ko se zalagao sa autonomiju Vojvodine, kao neko čija stranka je bila prvo registrovana stranka 1990. godine, koja je uvažavala određeni stepen autonomije Vojvodine, dužan sam da vam kažem kako to izgleda u sprovođenju nadležnosti i finansiranju na primeru zdravstva. Mi iz Republike finansiramo troškove zaposlenih, hrane, energenata, lekova itd, a AP Vojvodina sama odlučuje o svojim kadrovima ko će biti u upravnim odborima direktor, ko će sprovoditi to na teritoriji AP Vojvodine. Ministar u senci, gospođa Nada Čemerlić, doktor, direktor Kariovaskularne u Sremskoj Kamenici, je to shvatila ovako – mi njima prebacimo novac za hranu pacijenata, prebacimo za zbrinjavanje bolesti miokarda, ona odatle uzme 33 milijarde 2013. godine i prebaci za rashode zaposlenih i umesto 12% nemedicinskog osoblja, ona ima 22%. Uzme od hrane za pacijente 30 i nešto miliona i prebaci za plate nemedicinskog osoblja, znači, onaj višak koji je partijski zaposlila itd. A o njenom suprugu, kome dodeljuje novac, uzimajući od hrane pacijenata, novac namenjen za ishranu pacijenata, pacijenti ubledeli, ali gospođa ministarka u senci taj novac deli za projekte svog supruga. Gospođa Nada Čemerlić uzima od pacijenata koji su ubledeli posle operacije da bi prebacila novac za troškove nemedicinskog osoblja, a troškove snosimo mi. Mi im prebacujemo novac za pacijente, a oni uzmu od pacijenata, pa daju svojim partijskim službenicima. Tako u ovom trenutku izgleda finansiranje službi u AP Vojvodini, posebno u zdravstvu i mi to želimo da prekinemo. Hvala.
Na član 7. amandman je podneo narodi poslanik Marko Đurišić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Gospodine ministre, odbijanje našeg amandmana govori o tome da ova Vlada veštački pokušava da ispuni uslov iz Ustava o minimum 7% finansiranja, da budžet Vojvodine iznosi najmanje 7%. Na koji način? Ovim članom predviđa se da budžetu AP Vojvodine pripadaju i namenski i nenamenski transferi jedinicama lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne samouprave. Mi smo predložili da se ovaj deo briše, pozivajući se na Zakon o lokalnoj samoupravi, koji govori o tome da Zakon o lokalnoj samoupravi ne predviđa budžet AP Vojvodine. Ne mogu one stvari koje su definisane Zakonom o lokalnoj samoupravi da budu deo budžeta AP Vojvodine. Vlada, odbijajući moj amandman, to kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što predmet utvrđivanja Zakona o finansiranju lokalne samouprave nisu prihodi koji pripadaju budžetu AP Vojvodine. Znači, vi ste to napisali, prihodi koji po Zakonu o finansiranju lokalne samouprave ne pripadaju budžetu AP Vojvodine, to piše u obrazloženju odbijanja amandmana, a u budžetu ste stavili da ti prihodi u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne samouprave su deo budžeta AP Vojvodine, namenski i nenamenski transferi. To jednostavno ne može. Sami ste to napisali. Evo obrazloženja – predmet uređenja Zakona o finansiranju lokalne samouprave nisu prihodi koji pripadaju budžetu AP Vojvodine. A, u budžetu ste napisali da u skladu sa zakonom ti namenski transferi pripadaju i deo budžeta AP Vojvodini. Znači, ne može. Pogledajte dobro, ne može. Ovaj amandman mora da se prihvati. Evo, gospodin Martinović je stigao, da mi objasni zašto ovaj amandman nije u skladu sa Ustavom, kako je njegov Odbor zaključio? Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković.
Uvažena gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, članovi Vlade, amandman koji sam ja podneo odnosi se na član 7. stav 3. i menja se i glasi: „sredstva za plate za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine iz stava 2. alineja 2. ovog člana isplaćuje se u odgovarajućem iznosu najmanje jednom mesečno, a u skladu sa propisima o radu“. Obrazloženje koje sam dobio je isto kao i obrazloženje koje su dobile moje kolege na ovaj član, a evidentno je i mislim da kvalitativno drugi pristup u odnosu prema rešavanju ekonomskih problema u našoj zemlji daje za posledicu da vi imate u vašim odgovorima, znači, vrlo kratke, šture odgovore koji su upućeni sa namerom da se neko odbije. Mi nismo podnosili amandmane kako bismo vama zadavali probleme ili kako bismo ne znam koga uvredili, nego smo podnosili amandmane i smatramo da, i ja lično smatram, Socijaldemokratska stranka-Boris Tadić želi da učini konstruktivni pristup rešavanju jednog ozbiljnog problema, a to je da se taj budžet uskladi na pravi način i samim tim i predlozi koje dajemo su suvisli i smisaoni i žele da učine bolji život građanima. Na sve to mi imamo odgovore. Normalno, svi narodni poslanici imaju prava da imaju svoje mišljenje i da to svoje mišljenje iskažu, ali kažem kvalitativno drugi pristup ima za posledicu da se sa nama razgovara kao da smo mi nešto hteli da pokvarimo, pa tako i u ovom amandmanu. Znači, mi nismo bez razloga tražili i u obrazloženju smo napisali da rešenje koje postoji u ovom članu, a odnosi se na namenske transfere za finansijske rashode za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine, daje diskreciono pravo da Vlada može da odredi dinamiku i količinu novca koji uplaćuju, što nije dobro, jer da bi vam sistem funkcionisao taj sistem mora da ima stabilnost. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto me je nekoliko kolega iz stranaka bivšeg režima prozivalo kako sam uradio ne znam ni ja šta, evo da objasnim, zbog njih i zbog građana Srbije. Prvo, nisam se bavio nikakvom škrabomanijom, kako je rekao Zoran Živković, na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Sednica je počela na vreme. Razmatrali smo oko 416 ili 417, nemojte mi uzeti za zlo ako sam pogrešio broj, ali mislim da je 417 amandmana na sve predloge zakona koji su na dnevnom redu ove sednice. Sednici je prisustvovala i moja uvažena koleginica, gospođa Gordana Čomić iz DS koja apsolutno nije imala bilo kakvu primedbu na način vođenja sednice. Gospođa Čomić je učestvovala u glasanju u skladu sa svojim političkim opredeljenjem, tako da je sednica protekla u skladu sa Poslovnikom i te aluzije kako je neko nešto šarao na sednici Odbora, zaista ne razumem i ne znam o čemu je Zoran Živković govorio i šta je mislio time da kaže. Ako je mislio da ispadne duhovit, mislim da mu to nije pošlo za rukom. Što se tiče brige o tome kako će građani Vojvodine da žive, kome su građani Vojvodine ukazali poverenje, moram da ispravim koleginicu iz DS koja je rekla da navodno Vlada Srbije uskraćuje nekakva prava Vojvodini kada su u pitanju javne finansije, jer po njenom mišljenju građani Vojvodine nisu glasali za SNS, nego su glasali za DS, pa ih sada Vlada Srbije zbog toga kažnjava. Nije mi jasno o čemu se radi. U martu 2014. godine, dakle, na poslednjim parlamentarnim izborima, na teritoriji AP Vojvodine, pošto govorimo o budžetu, a budžet je skup broj, ja ću se izraziti jezikom brojki koji svi razumeju. Lista SNS koja se zvala Aleksandar Vučić – Budućnost u koju verujemo dobila je na teritoriji Vojvodine, odnosno osvojila je 414.683 glasa ili u procentima 46,27% glasova. Lista DS osvojila je na teritoriji AP Vojvodine 52.490 glasova ili u procentima 5,86% glasova. Na teritoriji celokupne Vojvodine osvojila je 5,86% glasova, a od 45 vojvođanskih opština i gradova lista DS nije prešla cenzus, nije osvojila ni 5% glasova u 19 opština i gradova. Nije prešla cenzus čak ni u najuspešnijoj, najevropskijoj, najgenijalnijoj opštini na svetu u kojoj je DS pokazala sav svoj potencijal, sve svoje znanje i umeće kako se na kvalitetan način vodi jedna opština, po njihovim rečima, u opštini Inđija. Slušali se od 2000. godine, od kako je Goran Ješić postao predsednik opštine Inđija, da je tamo sve super, investitori se dovode, otvaraju se nova radna mesta, niko ne može drugi da vodi opštinu Inđija sem DS, ali kada dođoše izbori u martu 2014. godine, DS u toj istoj Inđiji nije prešla cenzus. To vam se desilo u još 18 vojvođanskih opština i gradova. Ta primedba kako Vlada Srbije kažnjava građane Vojvodine zbog toga što su glasali za DS je smešna. Ta primedba je potpuno besmislena. Građani Vojvodine su apsolutno podržali SNS i to će učiniti na predstojećim pokrajinskim izborima. Što se tiče finansiranja AP Vojvodine, član 184. propisuje da budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. Demokratska stranka, LSV godinama namerno i svesno pogrešno tumače i obmanjuju građane Vojvodine da to znači da je Vlada Srbije dužna da iz budžeta Republike Srbije prebacuje, kako oni to kažu, 7% u budžet AP Vojvodine. Onako kako ja tumačim odredbu Ustava, to je stav 4. člana 184. i to znači da Ustav Republike Srbije na neki način formuliše finansijske granice i prihodne i rashodne strane budžeta AP Vojvodine. Dakle, na neki način mu daje određene konture, da on mora da iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. Kao što je juče lepo rekao dr Dušan Vujović, budžet ima prihodnu i rashodnu stranu i ovih 7% znači da on po svom obimu treba da iznosi najmanje 7% u odnosu na budžetske prihode Republike Srbije i najmanje 7% u odnosu na budžetske rashode Republike Srbije. Ovaj stav ima svoj nastavak da se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koriste za finansiranje kapitalnih rashoda. Tu u stvari dolazimo do srži problema finansiranja AP Vojvodine. Nije problem u Vladi Republike Srbije, problem je u Pokrajinskoj vladi, odnosno, kako se to nekad zvalo, izvršnom veću AP Vojvodine. Ono što ste vi proglašavali kapitalnim rashodima nisu bili kapitalni rashodi. Gospođice Jerkov, svesni ste kao i ja, krečenje osnovnih škola, krečenje domova kulture po selima, nasipanje atarskih puteva po cenama koje su bile tri puta, 10 puta, 20 puta veće od tržišnih nisu kapitalni rashodi. Vi ste to vodili kao kapitalne rashode, ali to nisu kapitalni rashodi. Fond za kapitalna ulaganja koji je trebao time da se bavi, najvećim delom se time nije bavio. On se bavio ispumpavanjem novca na najbezočniji mogući način za potrebe finansiranja kampanje DS. Mi smo to pokazali na hiljadu primera, ne samo kada je u pitanju onaj famozni dvorac „Heterlend“ u Novom Bečeju i kada su u pitanju deca ometena u razvoju. Pitajte gospodina Nebojšu Malenkovića, pitajte gospodina Momčila Milovića, kako su trošili novac iz Fonda za kapitalna ulaganja. Pored dvorca „Heterlend“ imate malverzaciju u Nižoj muzičkoj školi „Filip Višnjić“ u Šidu, imate malverzacije u Kulturno obrazovnom centru Šid, imate malverzacije u svakoj opštini i gradu gde je na vlasti bila DS i gde su kapitalnim ulaganjima proglašavane neke investicije koje apsolutno nisu bile kapitalne i koje, što je najgore, nisu ni realizovane, ali su pare prebačene, a radovi nikada nisu izvedeni. I za to do sada niko nije odgovarao. To je problem sa kojim se suočavaju građani Vojvodine. Nije vama kriva Vlada Republike Srbije. Kada kažem vama, mislim na DS koja i danas vodi, nadam se još koji mesec, AP Vojvodinu. Dakle, nije problem u tome što Vojvodina nema dovoljno novca, problem je što se tim novcem upravlja na kriminalan način, što se od novca koji pripada građanima Vojvodine kupuju stanovi, kupuju se vinogradi, kupuju se nekakve nekretnine u inostranstvu. I za to postoji bezbroj dokaza da su akteri tih afera, upravo najviši funkcioneri DS. Gospodin Marjan Rističević vam je govorio o vašoj ministarki zdravlja u senci, koja je vršila brojne pronevere u KC Vojvodine. Predsednik UO KC Vojvodine u to vreme bio je Dušan Elezović. O čemu vi govorite? Zagledajte se malo u ogledalo pa pogledajte šta rade vaši ljudi. Da odgovorim kolegama iz SDS, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je neke njihove amandmane oglasio da nisu u sladu sa Ustavom i pravnim sistemom, ne zato što je to bio bilo čiji hir, nego zato što njihovi amandmani nisu bili u skladu sa odgovarajućim odredbama Zakona o budžetskom sistemu. Imate odluku Ustavnog suda koja govori o tome, da ustavni sistem mora da bude konzistentan i da zakoni moraju da budu jedni sa drugima usklađeni. Mi kada usvajamo budžet, mi vodimo računa o jednom krovnom zakonu, o Zakonu o budžetskom sistemu. Amandmani gospodina Đurišića i njegovih kolega, neki njihovi amandmani, nisu u skladu sa odgovarajućim odredbama Zakona o budžetskom sistemu i to je problem. Pravo je Odbora da da mišljenje da li su neki amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, kao što je i pravo Skupštine da amandmane prihvati ili odbije. Ja u tome ne vidim ništa sporno. Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) (Marko Đurišić, s mesta: Replika.)
Morate mi samo dati osnov, zato što, predsednica me je obavestila da treba reč da dobije narodna poslanica Aleksandra Jerkov, a da gospodin Živković nema uslova za repliku. (Zoran Živković, s mesta: Pomenut sam dva puta imenom i prezimenom.) (Marko Đurišić, s mesta: I ja isto. Pogrešno protumačen.) Ipak, pošto sam od ovog trenutka preuzeo predsedavanje, moram da pitam. Gospodine Martinoviću, učinite mi uslugu, da li ste pomenuli gospodina Živkovića imenom i prezimenom? Samo mi recite da ili ne. (Aleksandar Martinović, s mesta: Da, pomenuo sam gospodina Živkovića, ali ne u negativnom kontekstu, kao i gospodina Đurišića.) Zahvaljujem, bez obzira dovoljno je i pominjanje. Izvolite gospodine Živkoviću.
Hvala lepo. Ja sam postavio pitanje u odsustvu poštovanog kolege, predsednici Skupštine, zašto je amandman na član 7. ovog zakona proglašen na Odboru za Ustav i zakonodavstvo neustavnim? Nisam dobio odgovor ni sada. To oko škrabanja što je pomenuo poštovani kolega, to je juče rekla predsednica Skupštine kada smo čekali nastavak sednice. Možete to da pogledate u stenogramu, gde je rekla – čekamo zato što je predsednik Odbora za Ustav i zakonodavstvo nešto olovkom šarao po odluci koja je doneta. Prema tome, nemojte da optužujete mene za to, pogledajte u stenogramu i prihvatam bilo kakvo dokazivanje. Možemo na poligraf da idemo po tom pitanju. Druga stvar, bilo bi jako lepo da kada dobijemo mišljenje vašeg odbora, gde ste vi predsednik, da nije u skladu sa Ustavom i zakonima, procedurom, da vidimo zašto. Nije to odluka da se vi skupite tamo pa glasate šta vam se sviđa ili ne sviđa, nego mora da se kaže – taj amandman nije u skladu sa Ustavom, zakonima, Poslovnikom, ne znam čime sve, zbog toga i toga i da to dobijemo u izveštaju. Piše samo da nije u skladu sa Ustavom. (Aleksandar Martinović, s mesta: Tako piše u Poslovniku.) Proverite Poslovnik, da ne vodimo dijalog sada o tome. Vi ste na vlasti četiri godine, ako je neko napravio loš Poslovnik, vi ga menjajte, nije to pitanje. Znači, moramo da znamo kao ljudi koji pišu amandmane sa vrlo dobrim namerama, u velikom broju, retko se dešava da nešto proglasite neustavnim i zato je razlog više da znamo šta vas je dovelo do takve odluke.
Zahvaljujem se gospodine Živkoviću. Radi potpune istine, bio sam prisutan, predsednica je obavestila poslanike da mora još da se sačeka, da trenutno predsednik odbora mora da ispravi nešto olovkom i da se sačeka da to bude odštampano da bi onda mogla da bude distribucija u velikoj sali Narodne skupštine. Tako da radi istine, ovo je potpuno tačna informacija. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Zašto mislite da imate pravo? (Marko Đurišić, s mesta: Spomenuo me je kolega Martinović, imenom i prezimenom.) Imenom i prezimenom vas? (Marko Đurišić, s mesta: Jeste, malopre je potvrdio.) Imate reč, narodni poslanik Marko Đurišić, dva minuta replika.
Toliko o tome da ne postoje dvostruki aršini. Da li je neko spomenute ovde, izgleda da treba sa dva svedoka da se dokazuje, jer nije dovoljno to što ja vama kažem da sam spomenut. Valjda dobro čujem. Kolega Martinović nije meni objasnio u svojih 12 minuta diskusije šta je u mom amandmanu protivno Ustavu. (Aleksandar Martinović, s mesta: I pravnom sistemu.) I pravnom sistemu. Ako ja predviđam da se obriše jedan deo amandmana zato što smatram da namenski i nenamenski transferi ne mogu da budu deo budžeta AP Vojvodine. Zato što su to prihodi koji pripadaju opštinama u skladu sa Zakonom o lokalnoj samoupravi. Meni čak i Vlada daje za pravo jer kaže da su ti prihodi, da ne može budžet AP Vojvodine, da se Zakon o finansiranju lokalnih samouprava ne bavi budžetom AP Vojvodine i da je ovaj prihod izvorni i prihod … (Veroljub Arsić, s mesta: Nije izvorni.) Nije izvorni, izvinjavam se. Prihod lokalne samouprave, a vi ga veštački dodajete u budžet AP Vojvodine da bi došli do najmanje 7%. Šta je tu protivno Ustavu? Ako je to protivno Ustavu, ja se izvinjavam, onda je ceo ovaj član protivan Ustavu, jer ovaj član obezbeđuje najmanje 7% budžeta za AP Vojvodinu. Ja to tako tumačim. Vi možete da tumačite drugačije, ali to je stvar samo tumačenja. Nema dokaza. Sam ministar je rekao – nema na jednom mestu, ali mi sve kad saberemo to je preko 8%. Dajte nama jednom taj račun. Nemojte da to sabira negde neko, a da mi ovde ne vidimo. Mi ovo glasamo, mi smatramo prvo da ovde nema 7%, a drugo budžeti, transferi, namenski, nenamenski transferi jedinicama lokalne samouprave u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne samouprave ne mogu da budu deo budžeta AP Vojvodine.
Zahvaljujem se gospodine Đurišiću. Vrlo dobro znate da nema dvostrukih aršina. U istom slučaju pitao bih vas, da li ste pomenuli, jer često poslanici smatraju da su pomenuti tako što im je njihova diskusija pogrešno protumačena. Hvala. Sada ste dali priliku spominjanjem [[Aleksandra Jerkov, s mesta: Kada će moja replika doći na red?]] Gospodine Martinoviću, moraće prvo da dobije repliku gospođica Jerkov. Mislio sam da je po amandmanu, izvolite. Reč ima mr Aleksandra Jerkov, replika na izlaganje gospodina Martinovića.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dakle, član 157. Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja tačka 4. – u budžetu RS obezbeđuju se sredstva za plate, naknade i dodatke zaposlenih u osnovnim i srednjim školama. Na moje pitanje, ako tako piše u Zakonu o osnovama sistema obrazovanja, otkud plate za zaposlene u osnovnim i srednjim školama u budžetu AP Vojvodine, gospodin Martinović odgovara kako je Fond za kapitala ulaganja pljačkao građane AP Vojvodine. Dakle, gospodin Martinović prvo treba da zna da će naravno biti tužen za ovo što je izgovorio i svaki put kada neko iz SNS bude bilo koga nazvao lopovom, kriminalcem, duševnim bolesniom, itd. biće tužen … (Aleksandar Martinović dobacuje sa mesta.) Sada ćete opet biti tuženi gospodine Martinoviću i svaki put …
Gospođice Jerkov nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku.
Ne mogu narodni poslanici, gospodine Bečiću, da vode istrage ovde. Ne mogu da donose presude, ne mogu da blate ljude zato što nemaju šta drugo da kažu. Dakle, otkud plate za zaposlene u osnovnom i srednjem obrazovanju za koje eksplicitno piše da su deo budžeta RS, otkud one u budžetu AP Vojvodine? To da krečenje škola i obnova toaleta u školama nije kapitalno ulaganje, neka neko skupi hrabrosti da kaže gospodinu Vučiću, jer je on to zadao kao svoju misiju izbavilačku dece u osnovnim i srednjim školama po Srbiji, sve tvrdeći da će obići svaku školu. Pa kada gospodin Vučić to radi onda je to prvi put u istoriji sveta da neko obnavlja škole, a kada to radi Vlada AP Vojvodine onda je to bezvredni pljačkaški pohod. Tako da svaki put, gospodine Bečiću, recite svojim kolegama, kada neko nekoga …
Vreme. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Replika na izlaganje gospodina Đurišića.
Istini za volju mene je gospodin Pajtić već tužio. (Aleksandra Jerkov, s mesta: I opet će.) Dobro.
Molim vas gospođice Jerkov nemojte da dobacujete.
Tužiće me opet. Nemam ništa protiv. Nadam se samo da me neće streljati. Da je ovo 2000. godina verovatno bi me i streljao. Pošto više ne može da strelja, da hapsi, da batina onda može da tuži. Neka tuži, nije problem. Gospodin Vučić je rekao da će Vlada Srbije da obnovi toalete u osnovnim i srednjim školama, da će da obnovi toalete u domovima zdravlja, bolnicama, kliničkim centrima, ali nikada to nije nazvao kapitalnim ulaganjima. To ste vi u Vojvodini krstili – kapitalnim ulaganjima i pri tom se ta kapitalna ulaganja ili ulaganja bilo kakva u stvari nikada nisu ni desila. Nikada nisu ni realizovana. Pare su potrošene, a od radova ništa. Pokazivali smo vam slike dvorca „Heterlend“ u Novom Bečeju. Sada vas pitam, nije sporno, Bojan Pajtić će da tuži mene, može da me tuži 50 puta, ali da li će roditelji dece ometene u razvoju da tuže Bojana Pajtića, Igora Rebu, Milivoja Grebalova itd. zbog toga što njihova deca nemaju gde da budu smeštena. Što se tiče opaski na rad Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo,imamo pravo kao Odbor da ocenimo da li je neki amandman u skladu sa Ustavom i ono što neke kolege iz bivšeg režima zaboravljaju – pravnim sistemom. Dakle, ne samo sa Ustavom nego i pravnim sistemom. Pravni sistem čine svi zakoni i podzakonski opšti akti u Republici Srbiji koji međusobno moraju da budu usklađeni, odnosno moraju da budu komplementarni jer Ustavni sud Republike Srbije, koji je na kraju krajeva i danas spomenut u izlaganjima nekih kolega, daje poslednju reč o tome da li je nešto u skladu sa Ustavom ili ne. Imate odluku Ustavnog suda koja kaže da pravni propisi u Republici Srbiji moraju međusobno da budu usklađeni i Ustavni sud vodi računa o jedinstvu pravnog poretka i o tome vodi računa i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Mi cenimo da li je nešto u skladu sa Ustavom, ali da li je i nešto u skladu sa pravnim sistemom, sastavni deo pravnog sistema Republike Srbije jeste i Zakon o budžetskom sistemu. Vaši amandmani su …
Vreme.
Završavam. … da li su u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom zato što nisu u skladu da odgovarajućim odredbama Zakona o budžetskom sistemu. To sam vrlo jasno rekao.
Zahvaljujem se gospodine Martinoviću. Ja se izvinjavam, pošto sam imao konsultacijom sa sekretarom pa nisam pratio vreme, ovih 35 sekundi će vam biti odbijeno od vremena poslaničke grupe. Repliku ima ovlašćeni predstavnik SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić, zbog spominjanja predsednika stranke i predsednika Vlade. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, krečenje je tekuće održavanje. Odmah da raščistimo. Ako menjate stolariju, podove, pločice, malterišete, to je investiciono održavanje i tako se knjiži knjigovodstvo. Kada je u pitanju sporan član 7, ljudi što nas napadate za taj član 7? Da li mislite da smo ga mi izmislili? Nije, napisala ga je u budžetu DS i Boris Tadić. Hoćete da kažete da nije tako? Hoćete li da pogledamo budžet iz 2008, 2009, 2010, 2011, 2012? Vi ste taj budžet doneli. Šta sada hoćete da promenite? Vi ste odredili okvir kojim se finansira AP Vojvodina i dok ste bili na vlasti, vaša stranka, možete da klimate glavom koliko god hoćete, to vam je bilo dobro. Sada vam odjednom ne valja ovaj član 7. je prepisan iz svih ranijih budžeta za koje ste vi glasali. Šta nije tačno? Da pogledamo? Hajde da pogledamo. U tome jeste problem što vi stalno govorite neistine i na neistinama ste živeli i vladali tolike godine. Sada se predstavljate kako ste vi borci za autonomiju Vojvodine, umanjujete svojim amandmanima sredstva predviđena za AP Vojvodinu. Ne znam kuda ovo vodi. Pričali ste da bolje živimo. Živeli smo sve gore. Obećali ste 200.000 radnih mesta, 200.000 radnih mesta ste ukrali narodu. Znači, na tome se zasniva cela ideologija DS i svih stranaka koje su nastale iz nje, na neistinama. Možete koliko god hoćete da pretite tužbama. Samo onako kako ste radili sa Razvojnim fondom Vojvodine govori o tome kakvi ste ljudi i dajete za pravo svima da sumnjaju da je u pitanju kriminal.
Zahvaljujem se gospodine Arsiću. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Replika.) Nemate pravo gospođice Jerkov jer niste ovlašćeni predstavnik DS. Ovlašćenog predstavnika nema u sali. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Da krenem od poslednje misije. Upravo proveravam ovde, 2011. godine budžet u istom tekstu, broj člana je drugačiji, ovo je član 6, pošto smo dodali član 6, član tadašnji 6. a današnji 7. je potpuno identičan. Godine 2011, potpuno je identičan tekst bio 2011. godine i danas. Drugo, sada da vam objasnim zašto … (Aleksandra Jerkov dobacuje.)
Gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete.
Suštinski niste u pravu zato što u budžetu RS pod Ministarstvom finansija pod konto 463, to je razdeo 16.0, podrška je 33,3 milijarde lokalnoj samoupravi. Vodi se kod nas, stići će kod njih, ali kao što je u odnosu na Srbiju lokalna samouprava se konsoliduje na nivou Republike, isto tako i Vojvodina ima lokalne samouprave koje se konsoliduju tamo. Na nivou opšte države svi će se transferi poništiti i biće samo na jednom mestu na nivou vođenja evidencije kao što član 7. kaže i u Zakonu o budžetskom sistemu kaže – donacije i transferi ulaze u prihod odgovarajućeg nivoa. Isto tako kao što Srbija i ako opština dobije neki transfer to se vodi pod budžetom Republike Srbije i isto tako se to odnosi na Vojvodinu. Pogledajte zakone, pogledajte priručnike o budžetiranju. To je pravilo koje svuda u svetu važi. Drugačije ne bi moglo. Druga stvar, pominjali ste obrazovanje. Ako pogledate pod razdelom – obrazovanje, videćete da postoje transferi 463 na isti način koji se odnose na osnovno obrazovanje, na srednje obrazovanje i na univerzitete. Prema tome, to je sve dokumentovano ovde linija po linija potpuno precizno. Znači, nema nikakve dileme oko toga da se polazeći od ustavne odredbe koja nije precizna, kad se pređe na odredbe iz budžeta koje su vrlo precizne, tačno zna šta ulazi u transfere koji čine sastavni deo prihoda AP Vojvodine. Mimo tih transfera ovo vaše izbacivanje da postoji neka nezavisna obaveza Republike Srbije mimo toga, to potpuno nema osnova ni u zakonu, ni u praksi budžetiranja kod nas i u svetu.
Zahvaljujem. Da li želite po amandmanu, gospođice? [[Aleksandra Jerkov, s mesta: Ne, replika.]] Nemate pravo na repliku. Na naziv glave II i član 8. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Član 8. se bavi time koliki su troškovi iz ovog budžeta. Molio bih ministra da sasluša ovo što ću da kažem. To je dokaz naše tvrdnje da ovaj budžet nije razvojni, nije socijalni, nego je… Da ne smetam ministru. Dakle, dokaz za to je da su smanjeni troškovi za transfere, za obavezno socijalno osiguranje za više od 5%, za socijalnu zaštitu za skoro 8%, za kapitalne investicije skoro 15%. A gde su povećani? Povećani su u Kabinetu predsednika Vlade, sa 20 miliona na 22 miliona. Gle čuda, najvećim delom za usluge po ugovoru. To je 11 miliona. Pa, onda u Kabinetu prvog potpredsednika za spoljne poslove, usluge po ugovoru - 10 miliona. Onda dalje za potpredsednika, za ministra za saobraćaj, građevinu i infrastrukturu - sedam miliona. Žao mi je što ministar za vanredne situacije bez portfelja nije tu, ali će možda ministar finansija moći da mi objasni kako to ministarstvo i taj kabinet, Kabinet ministra bez portfelja, to narod kaže „ministar za ništa“, za vanredne situacije ima troškove od devet miliona za zgrade i građevinske objekte? Kako ministarstvo koje nema portfelj i koje se ne javlja čak ni u vanrednim situacijama, nego se tu javljaju razni drugi, troši devet miliona za zgrade i druge objekte? Naravno, usluge po ugovoru su i tu sedam miliona. Usluge po ugovoru su pranje para naroda Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče gospodine Bečiću, uvažena gospođo Joksimović i poštovani gosti iz ministarstva, sadržina člana 8. Predloga zakona o budžetu prostire se na 116 stranica Predloga zakona o budžetu. Imam tri pitanja, po pitanje za gospodu i gospođu ministarku ovde, ministra Sertića, ministra Vujovića i ministarku Joksimović. Ministre Sertiću, politika subvencionisanja investitora nastavlja se, vidimo, i na osnovu člana 8. Gospodine Sertiću, da li je Vlada pripremila metodologiju za procenu efekata tih subvencija ili pare bacate u vatru, ministre Sertiću? Ministre Vujoviću, u Predlogu budžeta je predviđeno na 404 pozicije da se sredstva troše na tzv. usluge po osnovu ugovora. Na 404 pozicije, poštovana gospodo. Nigde ne piše koje su to usluge i sa kojim ciljem. Ministre Vujoviću, zove li se to netransparentnost? To je pitanje za vas. Pitanje za ministarku Joksimović. Četvrti je dan budžetskog maratona, poštovana gospođo Joksimović, u kojem učestvujemo ovde, što je uredu, u Domu naše Narodne skupštine. Ubedilo smo sve tokom rasprave u prethodnim danima ovde da su nekredibilnost, netransparentnost, arbitrarnost, neodgovornost i odustajanje od reformi najprecizniji opisi predloženog budžeta za 2016. godinu, gospođo Joksimović. Ja postavljam pitanje – da li ministarka u čijoj su nadležnosti evropski poslovi, u čijoj su nadležnosti evropski standardi, podržava ovakav neevropski budžet, poštovana gospodo? Ponavljam, nekredibilnost, netransparentnost, arbitrarnost, neodgovornost i odustajanje od reformi. Tražim od gospođe Joksimović da kaže podržava li to ovde danas u našoj Narodnoj skupštini. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, vi ne morate svašta da slušate. Prema tome, nije vaša obaveza da slušate najpoznatijeg vinodelju, mog kolegu poljoprivrednika. To je gubljenje vremena. U svom govoru on je rekao da, gle čuda, Kabinet predsednika Vlade košta 22 miliona dinara. Dakle, 22 miliona dinara košta Kabinet Vlade. U vreme njegove vladavine toliko je koštao kabinet predsednika mesne zajednice, pod uslovom da je bio iz njegove stranke, tadašnje njegove stranke. Dalje, Kabinet predsednika Vlade košta 22 miliona dinara. Dragi građani, 22 miliona dinara vas košta sadašnji predsednik Vlade. Sadašnji predsednik Vlade vas košta 22 miliona dinara. Godine 2007, dragi moji građani, vi koji ćete da izađete na izbore i za koje znam da nećete glasati za mog kolegu poljoprivrednika sa Vračara, za gospodina vinodelju, za gospodina vinodelca, vi dragi građani da znate da nas je bivši predsednik Vlade 2007. godine za sumnji vinograd na Fruškoj gori, u Krčedinu, koji je zasađen u proleće 2007. godine, iako je zemljište zakupio u novembru 2007. godine, dakle, taj koji je stvorio u novembru proleće nas je te 2007. godine, bivši premijer, koštao 66 miliona dinara u podsticajima koje je uzeo da bi kupio stan na Vračaru, a sadašnji predsednik Vlade za svoj rad za celu godinu sa celim kabinetom ima tri puta manje – 22 miliona dinara. Zato, dragi moji građani, odlučite se da trajno budete protiv vinodelje, vinodelca, mog kolega poljoprivrednika sa Vračara.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Poštovani poslanici, pre mesec dana smo ovde u ovom istom parlamentu raspravljali o Zakonu o ulaganjima i razgovarali o svemu onome šta smo zatekli u ministarstvu pre godinu i dva-tri meseca kada smo ušli. Objasnio sam i dao sam vam tada podatke koje smo sve ugovore u prethodnom periodu potpisali i kako je izgledala politika subvencionisanja pre svega stranih kompanija u periodu do 2013. godine. Rezultat toga je da smo 90 ugovora od 273 raskinuli. Morali smo da raskinemo jer pre svega nije postojala kontrola rada preduzeća, niti je bilo ko za jedan jedini dinar koji je država dala u tom periodu imao mandat da kontroliše šta ta preduzeća rade, da li ispunjavaju svoje obaveze, da li su zaposlili broj ljudi, da li su im dali odgovarajuću platu, a pogotovo ne da li su urađeni investicioni ugovori. Nažalost, morali smo da raskinemo veliki broj ugovora, jer za to između ostalog snosi odgovornost i deo vlasti koji danas predstavlja opoziciju i koji kritikuje sadašnji Zakon o ulaganjima i podsticaje koje dajemo. Da li treba da vam kažem da je ogroman broj tih kompanija dao kao garanciju za novac koji su dobili garancije banaka koje su propale u prethodnom periodu, i „Razvojne banke Vojvodine“ i „Univerzal banke“ i „Agrobanke“? Danas pričati o politici subvencija sa nekim ko je učestvovao aktivno u tome da ogroman broj preduzeća ne uradi svoj posao, da dobiju pare iz državne kase, a da pri tome ne vrate onim rezultatom koji je dogovoren, mislim da nema nikakvog komentara. Mi smo, ne u pravilnicima, nego u samom Zakonu o ulaganju veoma jasno i precizno opisali šta je to od uslova što je potrebno danas da investitor uradi i verujem da će biti u toku dana danas još vremena da o tome razgovaramo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Poštovani gospodine Pavićeviću, vi ste otvorili nekoliko važnih tema koje nisu uvek samo vezane za neke tehničke stvari o kojima vrlo često znate da pričate kada su u pitanju evropski standardi, nego i nekoliko političkih kvalifikacija. Pošto se ja bavim i standardima i političkim kvalifikacijama, baš je dobro da sam tu da mogu da vam odgovorim. Znate, to je jedan meritum i eks-post, dakle, i eks-ante revizije ili provere, hajde da kažem - provere, neću reći revizije, loša je reč, ali provere kvaliteta budžeta. Zašto? Zato što su i kontrolni i revizorski standardi - ne samo evropski, nego međunarodni standardi. To nosi sa sobom poglavlje 32 - o finansijskoj kontroli. Zato je dobro da mogu da vam kažem da ćemo i otvaranjem tog poglavlja, a već i samom činjenicom da smo spremni za otvaranje tog poglavlja pokazali odgovornost u upravljanju javnim finansijama. Ako se igde vide javne finansije, vide se na budžetu jedne zemlje. Tako da, u tom smislu nemojte da brinete oko evropskih i međunarodnih standarda, mislim da će to sve biti u redu. S druge strane, primetili ste da su ciljevi Vlade koji se reflektuju iz ovog budžeta upravo da se javni sektor dovede na potrebnu meru, odnosno meru koja je potrebna otprilike građanima, pošto je to jedan od standarda new economic governance, koji je jedan od najvažnijih kriterijuma trenutno, dakle, koji je i predominantan možda u EU. Dakle, dobro ekonomsko upravljanje. Za to će nam, inače, evo, možda to nismo do sada ni pomenuli, upravo ćemo dobiti i podršku EU kroz sektorsko-budžetsku podršku javnoj upravi i reformi javnih finansija u iznosu od oko 80 miliona evra bespovratnih sredstava, dakle, kao direktnu budžetsku podršku. Naravno, o tome može nešto više i ministar finansija da me dopuni i da vam pojasni, ako imate bilo kakve nedoumice. Takođe, samo nekoliko dana pre utvrđivanja budžeta, mi smo usvojili na Vladi program reformi javnih finansija, a takođe je u planu priprema drugog važnog dokumenta koji se zove program ekonomskih reformi. Prošle godine smo prvi put program ekonomskih reformi napisali. Vrlo dobro je ocenjen od strane Evropske komisije, ove godine to radio ponovo.
Vreme.
Ali, prosto, budžet za koji vi smatrate da je netransparentan, nisam razumela sve koje ste kvalifikacije dali, ali, u svakom slučaju, on je prošao i eks-ante, ali i eks-post, dakle, neku vrstu provere evropskih standarda, i više od toga, međunarodnih standarda. I, tek će se pokazati kada otvorimo poglavlje 32. da ćemo imati i revizorske i međunarodne standarde. Izvinjavam se ako sam odužila.
Zahvaljujem se, gospođo Joksimović, isteklo vam je vreme, moram da vas prekinem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, gospodine Pavićeviću. Gospođa Joksimović je samo dala objašnjenje na vaše pitanje. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Jovana Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Čanak. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Kostreš. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Ne.) Nije u sali. Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Stojšić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik mr Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Mićunović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođo Jerkov.
Zahvaljujem. Još jedan iz serije amandmana kojima se pokušava da se obezbedi 7% za budžet AP Vojvodine, koji je garantovan Ustavom, uz napomenu da, iako je to svim vladama nezamislivo, u Ustavu piše - najmanje 7%, što znači da može da bude i više od 7%. Ali, ja mislim, i tu se slažemo, gospodine Vujoviću, i gospodine Arsiću, da se će ovaj problem rešiti onda kada bude usvojen zakon o finansiranju AP Vojvodine. Gospodin Arsić kaže – bilo je isto i ranijih godina. Delimično ste u pravu. Ja kažem da nije bilo isto zbog toga što je tada bilo sporenja oko toga da li je prihodna ili rashodna strana budžeta, a vi ste rekli - u vašoj Vladi, izvinjavam se, ja sam rekla da je Krstić bio ministar finansija, zapravo je Dinkić bio tada vaš ministar finansija kada je to usvojeno, da čak nije 7% ni prihoda, nego 7% poreskih poreskih prihoda, što je čak 7% i od prihoda, što u budžetu nikako ne može pisati. Vlada Vojvodine je podnela zahtev Ustavnom sudu za ocenu ustavnosti. Ustavni sud se nikad nije oglasio, za razliku od onda kada je požurio da kaže kako je u redu smanjivati penzionerima penzije koje su zaradili. Tako da, nije tačno da je isto. A, sve i da jeste, ni tada nije valjalo. Problem je u tome što ne postoji zakon o finansiranju AP Vojvodine. Vi ćete reći - DS ga nije usvojila. Pa, kao što ste možda mogli da primetite, i mnogim ljudima, odnosno većini u DS to nije odgovaralo, pa su malo i promenili neke stvariu DS i ne pokušava da brani svaki svoj loš potez na način na koji vi to radite, pravdajući da je neko pre vas bio isti takav. Predlažemo preraspodelu sredstava, tako da budžetu AP Vojvodine ipak pripadne 7%, da se u njega lažno ne stavljaju neke stvari, kako bi se činilo da on iznosi 7%, a pretpostavljam da ga nećete prihvatiti, mada vas pozivam da to učinite.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe narodni poslanik Veroljub Arsić.
Imam pravo na repliku, spomenut sam imenom i prezimenom.
Izvolite. Imate dva minuta.
Vidite, donošenjem tog Zakona o finansiranju nadležnosti AP Vojvodine nije rešeno ni 2008, ni 2009, ni 2010, ni 2011, ni 2012. godine, a sada smo već u 2015. godini. Međutim, od 2014. godine, Vlada Republike Srbije nema sa kim da pregovara na teritoriji AP Vojvodine. U tome i jeste problem. Kolega Martinović je sada čitao. Aktuelna Vlada pokrajine ima poverenje samo 5% građana AP Vojvodine. Sa kim Vlada Republike Srbije da pregovara? Sa 5%? Ako donesemo takav zakon gde smo pregovarali sa 5%, pitaće nas posle sledećih izbora ta neka druga vlada u Vojvodini šta smo to radili i sa kim smo ispregovarali. Problem i jeste i Bojana Pajtića i Pokrajinske vlade što već, evo, treća godina svi građani Vojvodine trpe tu njihovu želju da sačuvaju gram vlasti još neki mesec. Građane Vojvodine su postavili kao taoce svoje politike, svojih interesa i svog malog dela vlasti. Znači, ako hoćete da rešite problem, lepo neka se gospodin Pajtić izjasni prema Pokrajinskom parlamentu, da raspišete izbore, izađemo na izbore, građani kažu šta ko misli o kome i onda nova vlada koja ima poverenje i legitimitet kod građana pregovara sa Vladom Srbije oko donošenja zakona. Ovako, mislim da nemamo sa kim da razgovaramo.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani moji poljoprivrednici, posebno vi koji živite u Vojvodini, da vidimo šta je gospođica predložila. Gospodine ministre, ona je predložila da se razdeo poljoprivreda umanji sa 40,5 milijardi na 37,5, da poljoprivreda dobije tri milijarde manje. Dakle, to je predlog predlagačice amandmana. Takođe je predložila, dragi moji poljoprivrednici u Vojvodini i Srbiji, da razdeo za podsticaje, a dva dana su nas optužili kako smo mi, eto, smanjili podsticaje, nije tačno, planirana sredstva su veća nego ove godine. Ali, gle čuda, predlagačica je predložila da poljoprivrednici u podsticajima, umesto 24,2 milijarde, dobije 22,2 milijarde – dve milijarde manje. Dragi moji seljaci, da vidite gde su vaši novci. Kako neko živi u Vojvodini, a pretežno bi se ta ušteda odnosila na seljake u Vojvodini, pa i one u Srbiji, želi da vaš novac ne završi u vašim džepovima, već u nekim drugim džepovima. To ponašanje je licemerno. To nije prvi put, predlagačica i njena stranka su inače učestvovali u potpisivanju SSP koji je bio loš i nijedna članica tako loš SSP po preteranoj liberalizaciji nije potpisala i preranoj, što je naprosto počistilo našu poljoprivredu u prethodnom periodu, jer nisu pripremali zemlju.Danas referendumom traže da se taj međunarodni sporazum neustavno poništi, jer ne sme da bude predmet referenduma. Za očekivati je sutra da ukoliko usvojimo i njen amandman smanjimo sredstva poljoprivrednicima za očekivati, poznavajući takvu vrstu političara je, da ukoliko danas uštedimo da se sledeće godine ona pobuni, sedne na traktor i da dođe da se buni protiv manjih sredstava za poljoprivredu koju je sama tražila. Hvala.
Zahvaljujem se. Na član 8. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević i Enis Imamović. Da li neko želi reč? (Da) Narodna poslanica Sabina Dazdarević. Izvolite, gospođo Dazdarević.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, našim amandmanom predlažemo da se u budžet Republike Srbije uvrsti nekoliko stvari koje su bitne za razvoj regiona Sandžaka. Našim amandmanom predlažemo da se u budžet Republike Srbije uvrsti nekoliko stvari koje su bitne za razvoj regiona Sandžaka. Naime, prvo, radi se o budžetu nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Kada govorimo o nacionalnim većima, nacionalna veća su kao i narodni poslanici su birani u direktnim neposrednim izborima, a u budžetu su svrstani kao nevladina organizacija. Smatramo da se moraju pod hitno izvršiti promene u budžetu u nazivima kada se nacionalna već moraju nazvati organima manjinske samouprava, a ne nevladine organizacije i da se 21 nacionalnom veću dodele sredstva u budžetu Republike Srbije onoliko koliko im pripada. Na sednici održanoj 19. novembra 2015. godine, na sednici koordinacije nacionalni savet nacionalnih manjina održanoj u Ečkoj je zaključeno i zatraženo od Vlade Republike Srbije da se Zakonom o budžetu za 2016. godinu, predvide sredstva u iznosu od 0,05% od ukupno planirani budžetskih sredstava, pa u tom smislu i predlažemo, a mi smo predložili gore navedeni iznos. Dalje, podsećamo da u Srbiji ima 46 ekonomski nedovoljno razvijenih opština u kojima živi preko 930.000 stanovnika, koji čine nacionalni dohodak je ispod polovine proseka, republičkog proseka. U Sandžaku gde trenutno žive Bošnjaci, građani se suočavaju sa visokim stepenom nezaposlenosti, a u nekim opštinama, kao što je opština Tutin, taj stepen iznosi i preko 60%. Elektroenergetska komunalna i putna infrastruktura su u katastrofalnom stanju iz ovih, a iz mnogih drugih razloga koji su čisto egzistencijalne priroda tražimo da u budžet Republike Srbije uđu sredstva za konačnu i kompletnu rekonstrukciju, regionalnog puta Novi Pazar – Tutin, kao i puta Novi Pazar – Sjenica koji su užasno u lošem stanju, a posebno kada govorimo o putu Novi Pazar – Tutin koji je više puta godišnje u prekidu zbog odrona i klizišta, a koji na dnevnom nivou koristi nekoliko hiljada ljudi, pre svega učenika i studenata, kao i zaposleni koje svakodnevno koriste ovaj putni pravac da bi stigli do svojih škola, fakulteta ili radnih mesta. Radom na putnoj infrastrukturi i obezbeđivanjem sredstava za izradu projektne dokumentacije iz oblasti komunalne i elektroenergetske infrastrukture, stvorili bi se preduslovi da se o ovakvim projektima konkuriše kod predstupnih fondova EU. Ovo je važno iz tog razloga što opštine nemaju dovoljno sredstava, odnosno nemaju mogućnosti za finansiranje izrade ovih projektne dokumentacije ili za finansiranje ovih projekata, a bez projekata ne mogu dobiti sredstva koja već postoje u fondovima EU. Uvrštavanjem naših predloga u budžet Republike Srbije bismo pokazali da imamo volje da osposobimo region Sandžaka na taj način da možemo da budemo ravnopravni u mogućnostima razvijanja, da budemo ravnopravni u mogućnostima privlačenja domaćih i stranih investicija, odnosno da budemo ravnopravni sa građanima Srbije iz drugih regiona. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Pokušao bih da malo dodam u odnosu na ono što je već koleginica Dazadarević rekla. Vidite, budžet iako nije željeno, ali ipak ima povećanja u svim delovima i u prihodima i u rashodima. Jedna osnovna logika je bila da taj rast prati i poziciju za nacionalne savete nacionalnih manjina. Obzirom na sve specifičnosti i probleme sa kojima se suočavaju nacionalni saveti. Sada tu je i plus problematika nacionalnih saveta van teritorije Vojvodine koji su u daleko podređenijem položaju, jer nemaju institucije prateće koje finansiraju i drugi izvori. Ovde se isključivo aktivnosti nacionalnih saveta svodi na budžetsko finansiranje. Tako je bilo po meni elementarna logika da se bar prati rast budžeta. Ponavljam onu istu situaciju koju smo ovde prekjučeburno raspravljali da je nažalost u poslednje tri godine bez ikakvog opravdanja došlo do drastičnog smanjenja finansiranja nacionalnog saveta albanske nacionalne manjine, orijentaciono za 30% zbog, po meni, apsolutno ne prihvatljive logike prebrojavanja Albanaca u Srbiji, sa onih smešnih 5.000 od 62.000 na koje se tri godine od strane vlasti tretiramo. Procena je pokazala da i pored činjenice da ima nažalost u ovih 11 godina, deset hiljada Albanaca manje u Republici Srbiji u odnosu na 2002. godinu zašta bi trebalo ipak da budu ozbiljnije analize zašto se to dešava, ali sigurno je to, to se uvek znalo, da nije došlo do tako drastičnog pada tog broja od 62.000 na 5.800. S toga je bilo apsolutno po meni kompromitacija i same države i na to je ukazao i savetodavni odbor Saveta Evrope svojim trećem mišljenjem za Srbiju u kojem je veoma jasno, decidno rečeno da ovaj problem oko ustanovljavanja pravog broja Albanaca ne sme ni u kom slučaju da dovede do smanjenja nivoa prava Albanca u Srbiji, što je nažalost ovakvim postupcima i došlo. Zbog toga se ja vraćam opet na ono osnovno što je malo čas gospođa Dazadrević iznela, da je ipak bilo neophodno da se prati rast i u opoziciji koja je i u budžetu predviđena za nacionalne savete nacionalnih manjina. Hvala vam.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici akademik Ninoslav Stojadinović i magistar dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre, ministri iz Vlade, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani, predložili smo amandman na član 8. sa idejom formiranja budžetske pozicije za isplatu dospelih neizmirenih obaveza društvenih preduzeća po izvršenim presudama za potraživanje iz radnog odnosa. Naime o čemu se radi. Kolega Ninoslav i ja smo sa tekuće budžetske rezerve predložili da se skine milijarda i 100 i da se prebaci na poziciju Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja i to ne ekonomsku kvalifikaciju 472 gde bi promenili i naziv. Ona se zove izvorna naknada za socijalnu zaštitu iz budžeta, mi smo dodali i obaveze nastale na osnovu ostvarenih prava na osnovu rada ostvarenih u društvenim preduzećima od 2002. godine do 30. juna 2011. godine. Sa osnovnom idejom da predložimo i počnemo rešavanje problema preko 80.000 radnika Republike Srbije, od kojih preko 4.000 radi i živi u Nišu, tj. oni su bili radnici EI Holdinga, građevinara, MIN Holdinga, Đuka-Dinić i druga preduzeća da ne nabrajam sada sve, jer nemam dovoljno vremena. Niški poslanici, svi do jednog, u razgovoru sa radnicima ovih preduzeća, pre nekih desetak dana su se dogovorili da podrže inicijativu. Mi smo podneli inicijativu Vladi, svi smo je potpisali. Ja sam i postavio pitanje predsedniku Vlade juče, tj. prekjuče, kada će to biti rešeno, a evo sada mi predlažemo i amandman na budžet, kako bismo omogućili, formirali budžetsku poziciju i omogućili da se višegodišnji problemi tih ljudi reše. Napominjem da je Vlada 2015. godine formirala radnu grupu koja treba da reši ovaj problem. Ako smo slučajno poremetili nešto u budžetu, ja predlažem ministru da on da predlog sa koje pozicije to treba da se skine, a to može preko Odbora da se uvrsti u budžet. Bitno je da se problem reši i da se formira budžetska pozicija koja će rešivi ovaj višegodišnji problem. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Dušan Milisavljević i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavljević.
Poštovani predsedavajući, poštovani članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, amandman narodnog poslanika Gorana Ćirića i mene je u cilju rešavanja jednog višegodišnjeg problema radnika koji imaju neizmirene zarade i ovo je jedan višegodišnji problem koji imaju radnici Niša i to njih 4.500, ali i radnici u Srbiji, negde oko 80.000. Ovo je jedan veliki problem. Skoro su narodni poslanici iz Niša, nas 12 smo imali zajednički sastanak sa gradonačelnikom Niša, gospodin Perišićem i sa predstavnicima firmi iz Niša. Napravili smo jedan, po meni, jako dobar dogovor da smo svi kao narodni poslanici potpisali pismo namerama i inicijativu koja je poslata republičkoj Vladi da podrži rešavanje ovog problema i da se radnicima, koji imaju neizmirene zarade omogući da u nekom periodu se ta zarade isplate. Ovaj amandman je samo u cilju da se nađe način, da se u budžetu Republike Srbije nađu sredstva da se isplate zarade radnicima Niša. Njih ima negde oko 4.500, a na nivou Srbije 80.000. Znači, mi amandmanom tražimo rešenje problema koje počinje 2002. godine, traje godinama unazad i radnici Niša i radnici Srbije traže da ono što su zaradili da im se isplati, kako bi mogli da plaćaju svoje račune, kako bi mogli da realizuju te neke potrebe sa novcem koji su zaradili. Ovo je jedna dobra stvar gde se narodni poslanici svih političkih stranaka iz Niša ujedinjuju oko jednog cilja to je zaštita interesa radnika i mislim da u ministarstvu vašem, a i u republičkoj Vladi, treba da imate sluha. Radna grupa koju ste formirali da što pre da neki rezultat i da se ovim radnicima izmire te plate. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandmanom smo predložili da budžet koordinacionog tela za narednu godinu se poveća za još sto miliona dinara i to za 60 miliona dinara za kapitalne investicije za tri opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa i 40 miliona za socijalna davanja po ovim opštinama. Opravdanost našeg predloga se zasniva na činjenici da se radi o najnerazvijenijim opštinama na nivou Republike, sa stopom nezaposlenosti preko 70%. Međutim, vidimo da nije bilo razumevanja. Bilo je za očekivati da će Vlada to odbiti, posebno zbog prekjučerašnjeg govora ministra spoljnih poslova, čiji nastup sa dozom cinizma i racizma u odnosu na Albance, nas je prosvetlio novim saznanjem, kojeg, eto, nismo bili svesni da imamo deset puta više prava u odnosu na ono što zaslužujemo. Bez obzira na to, na manje ili više para, na manje ili više prava, mi nećemo kleknuti. U našoj borbi za prava Albanaca Preševske doline, ali naravno po evropskim standardima. Na kraju imam pitanje za ministarku Joksimović. Ona je prekjuče pomenula da je pokrenuta inicijativa za IPA fondove sa Makedonijom za prekograničnu saradnju, ali niste pomenuli da li je pokrenuta inicijativa za otvaranje malograničnog prelaza Miratovac – Lojane, koji bi, mislim, trebao da bude jedan od preduslova za te prekogranične saradnje. Nisam dobio odgovor od nadležnog ministra, iako sam ovo pitanje postavio 1. oktobra ove godine. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite, gospodine Halimi.
Gospodine predsedavajući, na ovaj amandman bih ja dodao da u nastojanjima o kojima su predstavnici Vlade ovde obilno i veoma opširno govorili, a čitava je suština da budžet bude razvojni. U tom pravcu ne idu ovi predlozi za poziciju koordinacionog tela, pogotovo ove dve stavke koje se tiču subvencija privatnim preduzećima, gde je došlo do smanjenja od 48 na 40 miliona dinara i naknada za socijalnu zaštitu iz budžeta sa 43 na 40. U redu je sasvim što su ukinute, ne smanjene one pozicije o uslovima po ugovoru, specijalizovanim uslugama, službe koordinacionog tela o kojima, pravo da vam kažem, čitav niz ovih godina nemam pojma kako su se trošili. Ali, smatram da stvarno nije trebalo smanjiti ove dve pozicije koje su apsolutno u neku ruku bila neka nada. Ako se počelo pre tri godine, upravo sa ovim subvencijama, koje su, pokazalo se do sada, bile nedovoljne, jer nemamo indikatora da je došlo do nekog opipljivijeg povećanja zaposlenosti ili smanjenja ogromne stope nezaposlenosti. Sada ne znam kojom logikom, na osnovu koje analize se došlo do zaključka da ih treba smanjiti. Zato sam i u načelu govorio i tražio, čitavo vreme to tražim da se napravi analiza. Ako je 15, 16 godina radio jedan organ koji je Vlada postavila, imenovala da se jasno vidi koji su efekti. Koliko to funkcionisanje, tog Vladinog organa, utiče na promenu stanja na ovom području. Nastavlja se da imamo tu katastrofalnu situaciju da je stopa nezaposlenosti sigurno preko 70, ne znamo tačno dokle se stiglo. Uzmite i malo detaljnije pogledajte analize investicionih ulaganja za svaku godinu. Ja sam pravio analize u ono vreme kada je koordinaciono telo imalo duplo veći budžet i tada smo imali situaciju da je otprilike tri do 3.600 dinara po stanovniku su bila investiciona ulaganja u ovom području, u ovim opštinama, a što je pet do šest puta niži od državnog proseka, otud se i to odražava i kad je u pitanju nacionalni dohodakpo stanovniku. Nažalost, takođe je pet do šest puta niži od državnog proseka. Šta je sada suština? Da je dobro - nije dobro, da je situacija loša – loša je, nego kažite mi ovim smanjenjem koja je poruka? Da li da je previše postignuto pa je logika sad, ne treba pratiti ovaj trend koji budžet za čitavu državu predviđa ili da je Vlada podigla ruke da ne može ništa konkretno na tom području da radi. Ne bih hteo da ova druga logika bude, u ovom slučaju prisutna. Ali, u svakom slučaju bi ovde moralo ipak daleko ozbiljnije, rekao sam onaj dan, da ne dopustimo jedan državni organ, pogledajte sam termin – služba koordinacionog tela formirana van struktura Vlade, a mi tražimo od Vlade pomoć. Nismo nikad tražili da Vlada formira organ u Beogradu koji će da se bavi nama, u ime nas, to je prevaziđeno to je u 19. veku bilo. Ostavimo sad te manire i to ophođenje, čitavo vreme u koordinacionom telu tada je ideja bila, i to pogledajte u odluci Vlade od aprila 2009. godine, gde je izričito rečeno da će da se naprave sem operativni i srednjoročni programi, a koji će biti sačinjeni od strane radnih koordinacionih grupa sa predstavnicima tri opština i nadležnih ministarstava i od toga, apsolutno, to je ostalo slovo na papiru. Ništa u praksi nije ostvareno. Otud mi imamo sad ovu situaciju da ne znamo na čemu smo, ne znamo uopšte da li postojanje, samo postojanje tog koordinacionog tela, u kojoj funkciji? Ako je stvarno kako tu piše u obrazloženju da su one strateški važne za državu, dajte onda na isti način da se ophodimo, da stvarno damo strateški značaj razvoju tih opština, ali ovakva kakva nam je situacija apsolutno ne valja rabota. Može ovde potpredsednik Vlade kako god hoće da interpretira. Ja mogu reći da mu je atmosfera bila kao da predstoje izbori. Jedino bih ga zamolio da ne bude hapšenja kao 2012. godine, dva dana pred izbore. A apsolutno nismo od jednoga potpredsednika Vlade ni jednu reč čuli šta Vlada namerava da obezbedi ozbiljan pristup u razvoju ovih opština, kako bi konačno došli do toga da stvarno to zaostajanje, da se i dalje ne produbljuje. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Halimi. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime, pozdravim studente Fakulteta za pravo, javnu upravu i bezbednost Univerziteta „Džon Nezbit“ u Beogradu, koji trenutno prate deo ove današnje sednice sa galerije Velike sale. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Odgovor na pitanje vezano za prekograničnu saradnju sa Republikom Makedonijom. Pre svega, ja vidim da ovde često, ja ne znam koliko puta sam već čula ovo pitanje, i evo odgovorila sam prekjuče, čini mi se da smo pokrenuli inicijativu, ali imam utisak da se stalno na politizovan način tretira ovo pitanje. Ali, ja moram da vam objasnim, granični prelaz dakle nije preduslov za korišćenje prekogranične saradnje, tj. za uspostavljanje mehanizma prekogranične saradnje. Preduslov je dobra volja koju smo pokazali i mi i sa druge strane Makedonija i mi zato hoćemo to zajedničko pismo koje smo potpisali kao nadležni ministri, dakle u slučaju Makedonije radi se o potpredsedniku Vlade, dakle Evropskoj komisiji da isprogramiramo do aprila 2016. godine da bi smo mogli da povučemo sredstva iz prekogranične saradnje 2016. godine. Dakle, pitanje graničnog prelaza, eventualno, koje ste vi postavili, prvo je u nadležnosti dva resorna ministarstva, MUP, a sa druge strane to pitanje eventualno može da bude projekat u okviru programa. Dakle, to je pitanje koje može da se, ono svakako nije preduslov za pokretanje mehanizma prekogranične saradnje. Prema tome, dobra volja je preduslov, dobra volja postoji. Onda će lokalne samouprave konkurisati sa određenim projektima i sa jedne i sa druge strane, delegacija Evropske komisije odlučuje o tome koji su projekti najpripremljeniji. To je odgovor i na drugi deo pitanja koji je poslanik, jedan od poslanika postavio, kako lokalne samouprave da više privuku evropske fondove. Znate kako, jeste problem sufinansiranja i pretfinansiranja, mi smo toga svesni, to uopšte ne dovodimo u pitanje i tražimo način da nađemo mogućnost da to ide lakše, ali je vrlo često situacija takva da zapravo nema zrelih i dobrih projekata. Sve je na nivou ideje, ideja za finansiranje projekata iz EU nije dovoljna, potreban je zreo projekat sa svim pratećim tehničkim, pripremnim materijalima i dokumentima. Prema tome, mi radimo na tome, svesni smo problema koje neke možda i od siromašnijih opština imaju, ali moram da vam kažem da i siromašnije opštine ako imaju dovoljno kapaciteta i ako su zaista ozbiljno u pripremi projekata, vrlo često realizuju projekte finansirane iz EU, čak nekad i bolje nego neke veće opštine. Prema tome, radi se o kapacitetima, a što se tiče Makedonije, kažem, granični prelaz nije preduslov, to može da bude samo tema eventualno jednog od projekata u okviru programa i nema potrebe za politizacijom.
Zahvaljujem gospođo Joksimović. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo što ste pokrenuli detaljno… (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Mogu li ja da govorim? (Marko Đurišić, s mesta: Možete, ja samo predsedavajućem.) Samo kratko. Znači, mi smo način projektovanja budžeta za ovu godinu, bio je osnovan na ostvarenju, stvarnom ostvarenju za 10 meseci, plus procena za dva meseca i procena pojedinih kategorija koje nemaju trajni karakter. U slučaju glave 303. tačka 13. koja se odnosi na Službu koordinacije tela Vlade Republike Srbije za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa, prošle godine u budžetu je bilo 414 miliona ukupno. Ove godine ostvarenje posle 10 meseci je bilo 335 miliona i nula ostvarenje na kapitalnim rashodima. Naše službe su primenjujući formulu koju smo primenjivali na sve, projektovale da kapitalni rashodi, da taj projekt kasni i da neće biti ostvaren i pošto smo bili pod pritiskom da racionalizujemo kapitalne rashode, projektovali smo 20 miliona da neće biti projekta u ovoj godini, a 335 miliona je projektovano na 382 miliona. U okviru toga, jedna jedina kategorija koju želim da komentarišem, to je kategorija, to račun 463, to su transferi ostvareni na nivoima vlasti. Tamo je prošle godine bilo 250 miliona. Mi smo obezbedili 256. Prema tome, mi smo u okviru metodologije koju smo primenili ispoštovali tu kategoriju koju mi direktno kontrolišemo, smo povećali. Možda ukupna svota nije dobra, ali to je upozorenje svima. Kada se ne realizuju programi, onda se primenjuje. Kada se nalazimo sa uslovima fiskalne konsolidacije, nismo procenjivali na nivou, to je u okviru razdela tri, nismo ulazili, ne možemo da ulazimo u svaki detalj. Čujem vas, razumeo sam, možemo da razgovaramo kad se budu, pogotovo ako treba da se vraća Kapeks, može i o tome da se razgovara. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege poslanici, smatram da je povređen član 158. stav 7. Govori o tome kako se vodi rasprava u pojedinostima i kaže – Predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagač zakona ima pravo da o svakom amandmanu govori do dva minuta, s tim da ukupno trajanje pretresa u pojedinostima po ovom osnovu ne može da bude duže od tri časa. Sada ste dali reč jednoj ministarki i ministru. Ukupno su govorili četiri i po minuta. Znači, suprotno ovom stavu koji govori da ovlašćeni predlagač, a u ovom slučaju to su svi ministri, kako nas je obavestio premijer, mogu da govore do dva minuta, jedan, odnosno može njih više, ali do dva minuta. Zašto ovo govorim? Ovo nije prvi put i negde smo načelno ili prećutno u stvari rešili da tolerišemo ovo, ali ste vi vrlo neprincipijelnu stvar uradili na početku rasprave o amandmanima na član 8, tako što ste pročitali sve one poslanike koji nisu bili tu, pet mimo reda, da ne bi mogli da diskutuju o svojim amandmanima… [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam imao amandman na član na razdeo 28. i bio sam u poslaničkom klubu, imao sam neke obaveze. Vi mi niste omogućili da ja diskutujem, a omogućujete ministrima da krše Poslovnik. Ja vas molim da mi prvo uključite mikrofon da do dva minuta obrazložim, a onda ako ćete tako da vodite sednicu, onda morate da poštujete Poslovnik od početka do kraja. Mi to ovde nećemo tolerisati, jer vi ovde onemogućavate nama da govorimo o amandmanima koje smo pripremali noćima pre ove sednice i to nije u redu. Ja mogu da budem tolerantan ako vi hoćete da ministrima dajete reč suprotno Poslovniku i nije ovo bio prvi put da ste ovo uradili, ja nisam reagovao, ali posle ovog vašeg postupka, ja ću reagovati svaki put. Nije u redu da to radite. Dajte mi priliku da govorim o amandmanima koje smo spremali noćima ovde radeći nešto. Stvarno nije u redu.) Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Gospodin Vujović se nije javljao na veliki broj amandmana. Smatram da ono što ima da kaže ministar koji je podneo Predlog zakona je veoma važno za građane Srbija. Takođe, gospodine Đurišiću, vi hoćete da kažete građanima Srbije da poslanici imaju preča posla, a ne da sede u Skupštini i u velikoj sali Narodne skupštine kada se donosi budžet koji je najvažniji zakon u jednoj godini i važan za građane Srbije i smatram da bi svih 250 poslanika trebalo da sedi u sali. Ako ja mogu, gospodine Đurišiću, da sedim 99% vremena, ja očekujem to i od ostalih narodnih poslanika. Tako da, za mene nema važnijeg posla u ovom trenutku od budžeta Republike Srbije za 2016. godinu. Smatram da svi poslanici koji imaju amandmane treba da sede u sali, da slušaju sve amandmane i da obrazlažu svoje amandmane. Ako vi smatrate da treba da uđete u salu samo kada je vaš amandman na dnevnom redu, mislim da je to pogrešno, ali to je vaše pravo. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. (Marko Đurišić, s mesta: Da se glasa, niste pitali. Da li ja to treba da kažem?) Da, Skupština će se izjasniti u danu za glasanje o povredi Poslovnika. Izvolite, gospodine Halimi.
Hvala. Ja ću dodati na ovo prethodno, na temu prethodnog amandmana da što se tiče graničnog prelaza sa Makedonijom, ministarka Joksimović, postoji jedna odluka Savezne Republike Jugoslavije aprila 2005. godine, po kojoj je na teritoriji opštine Preševo trebalo da se otvore tri malogranična prelaza i jedan u teritoriji opštine Trgovište. Ovo u Trgovištu je otvoreno, a u Preševo nijedan od tih graničnih prelaza nije do sad proradio. Jedan koji je bio kandidovan i za šta je urađen i rekonstruisan veoma važan put koji je finansirala i Vlada i američki USAID i stigao sve do granice sa Makedonijom. Jedno vreme je bilo obrazloženje da makedonska strana nije pripremila infrastrukturu. Od prošle godine i to je učinjeno. Tako da, pored onoga što ste vi rekli, ipak ima osnova po toj odluci koja je, vidite, stara više od deset godina, pa bi u tom pogledu trebalo videti sa Makedonijom gde su problemi što jedan od ta tri granična prelaza još uvek nije proživeo, a tu znamo iz one ranije situacije, pre razdvajanja država, da su autobusi deset puta dnevno saobraćali, jer se radi o naseljenim područjima s jedne i druge strane granice, pa su tu ispunjene ekonomske i sve druge svrsishodnosti. Što se opet ovog dela ministra Vujovića tiče, ja sam razumeo zašto je došlo, na primer, do smanjenja pozicije subvencija privatnim firmama. Ali, vidite, problem je u suštini kako funkcioniše koordinaciono telo. Nije ostvareno ono što je rekonstrukcijom koordinacionog tela za Preševo, Bujanovac, Medveđu predviđeno još 2009. godine, i da smo mi po tome imali koordinacionu grupu za pitanje privrede. Tu je bilo predviđeno po tri predstavnika opština Preševo, Bujanovac, Medveđa, sa tri predstavnika ministarstva privrede zajednički rade na prioritetima da naprave operativne planove. Toga nema. Zato mi dolazimo u tu situaciju da najnerazvijenije opštine ne mogu da ostvaruju ono što im država odobrava. I da ne bi do toga došlo, o tome čitavo ovo vreme pričam. Ili treba anulirati to koordinaciono telo da više ne postoji, jer samo koči razvoj, ili ako treba da postoji, da stvarno postoji, ali da se efekti vide na terenu, da se ozbiljno rade, jer ko je u Preševu, Bujanovcu, Medveđi, kome u Preševu, Bujanovcu, Medveđi trebala služba u Beogradu od ljudi koji nikad nisu radili na tim poslovima, umesto stručni ljudi iz ministarstva da se bave ozbiljnim poslovima. O tome govorim. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirjana Dragaš
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, uključila bih se u raspravu povodom amandmana o kojem je sada reč upravo sa stanovišta jedne ocene da nemam osećaj da je bilo koji deo Predloga zakona o budžetu i čitava rasprava koja je usmerena u ovom predmetu nacionalno opredeljena. Dakle, doživljavamo budžet kao jedno finansijsko planiranje prihoda i rashoda ravnomerno raspoređeno na sve delove Republike sa ciljem da se ne razvija na poseban način bilo koji deo Srbije, bilo da je reč o Beogradu, bilo da je reč o Vojvodini ili da je o bilo kom drugom delu Srbije. Ono što je nastojanje, kako ga ja doživljavam, jeste razvijanje Srbije na jedan kvalitetan način na osnovu objektivnih mogućnosti, sa jasnim ciljevima iz kojih sredstava pojedine stavke mogu da se troše, da se koriste, kao i na način na koji one mogu da se stvaraju. Kada je reč o razvoju nerazvijenih područja u Republici Srbiji, ne mogu da prihvatim da se Preševo, Bujanovac i Medveđa posebno zapostavlja, zato što je tamo naseljena albanska nacionalna manjina, a da se s druge strane, recimo, forsira jug ili istok Srbije, u kojima je drugi deo stanovništva sa, takođe, pripadajućim drugim nacionalnim manjinama. Dakle, ono što je nastojanje Vlade jeste da sav kompletan taj južni deo Srbije jednako bude zapostavljen. Ja bih u ovom slučaju, uz posebno uvažavanje i poštovanje prema poslanicima i poslaniku koji je prethodno govorio i svim poslanicima iz tog kraja, prosto zamolila, da ta sva ukupna njihova energija bude usmerena ka zajedničkim ciljevima u razvoju države Srbije i ostvarivanju svojih interesa i svojih prava u tom domenu i da se jednako traže rešenja i za druge nacionalne manjine, jer mi druge države osim države Srbije nemamo. Ako se tako postavimo, onda će albanska nacionalna manjina doživljavati državu Srbiju kao jedinu svoju državu u kojoj se ostvaruju sva njena prava i istovremeno, svojim ponašanjem i načinom rada poštovati do kraja sve državne zakone. Kada je reč o toj proceni broja stanovnika u ove tri opštine, problem je, koliko se sećam, proizašao iz neprihvatanja popisa stanovništva. Ako se vratimo da se stvarno obavi popis stanovništva, neće biti potreba bilo koje vrste procene. Dakle, ako jedan takav način prihvatimo svi, onda će sasvim sigurno postojati i ostvarivanje onih drugih ciljeva države Srbije, a to je unapređenje odnosa sa svim državama u okruženju, stvaranje na ovom čitavom balkanskom predelu ravnopravnih i dobrih odnosa, kao i ostvarivanje boljeg suživota sa svim nacionalnim manjinama naroda Srbije u našoj državi, a preko 20 ih ima, to sigurno znam. Najzad, moram da kažem i da se osvrnem da potpredsednik Vlade govoreći o ostvarivanju prava nacionalne manjina Albanaca nije interpretirao, nije slobodno govorio, nego je govorio upravo na osnovu jasnih činjenica, jasnih podataka. One mogu da se podupru vrlo jasno i vrlo dobro opravdaju. Zato to još više podrazumeva i obavezuje sve nas da danas, a i sutra, državu Srbiju izgrađujemo na transparentan način, na takav način da se svi jednako uvažavamo i poštujemo i da ne upotrebljavamo, ja npr. nisam za te izraze koji niti su u Ustavu zasnovani, niti postoje, kao što su Sandžak, kao što je Preševska dolina, koji kao geografski predeli ne postoje.
Gospođo Dragaš, morate se vratiti na amandman.
Završila sam. Zahvaljujem.
Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović, replika na izlaganje gospodina Halimija.
Zahvaljujem. Htela sam da odgovorim na prethodnu diskusiju. Moram da vam kažem, ne razumem i imam utisak da insistiranje na ovom pitanju graničnog prelaza za vas zapravo postaje prioritet u odnosu na pitanje prekogranične saradnje između Srbije i Makedonije. Ne bih volela da vidim da je to tako, zato što je suština prekogranične saradnje zapravo da ovaj deo teritorije koji smo definisali, sa naše strane Pčnjiski, Jablanički i Nišavski okrug sa strane makedonski, skopski i severoistočni region, da oni iskoriste ova sredstva za zapošljavanje, socijalnu inkluziju, razvoj turizma, kulturnu inkluziju, zaštitu životne sredine, sve ono što jesu važne oblasti koje se finansiraju iz evropskih fondova. Razumem da je pitanje koje ste postavili, pitanje – zašto to do sada nije urađeno, evo pogledaćemo i sa resornim ministarstvima, dakle, da li je to jedan od projekata koji može da bude, ali imam utisak da to postaje važnije od samog pitanja prekogranične saradnje. Ja mislim da ne bi trebalo tako da sagledavate, već da vidite širi značaj i celinu značaja razvoja i uspostavljanja mehanizma prekogranične saradnje, ali evo budite uvereni da ćemo i tim da se pozabavimo i da vidimo da li postoji neki problem koji je nerešiv ili i to može da bude deo projekta. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Joksimović. Gospodine Halimi nemate više vaše vreme. Potrošili ste.
Replika.
Nemate pravo na repliku.
Kako nemam? Spomenut sam.
Nije u negativnom kontekstu.
Da li je prošlo 20 minuta?
Petnaest minuta vi imate kao ovlašćeni. Zahvaljujem.
Ja bih repliku.
Nemate pravo na repliku, pogotovo što ni tema nije bila po amandmanu. Na član 8. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Vesna Marjanović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Podnela sam amandman na član 8, po mom mišljenju veoma važan i odnosi se na pitanje zaposlenih u kulturi i na moje pitanje ministru finansija, a bilo bi ministru kulture da je tu, pošto za razliku od nas izgleda da ministri nemaju obavezu da stalno sede u sali i da prate poslaničke amandmane, zbog čega su zaposleni u kulturi jedini deo javnog sektora koji nije dobio ovo, rekla bih, minimalno ili mizerno povećanje zarada ili povraćaj onog dela zarada koji im je oduzet prethodnom odlukom o smanjenju plata? Ova odluka je utoliko neshvatljiva što je u pitanju najmanji deo javnog sektora, što u ovom delu sektora zaposleno je oko 2.300 zaposlenih i što bi ukupan budžet za povećanje plata od 3% zaposlenima u kulturi iznosio 56 miliona dinara. Ono što je takođe neverovatno to je da je u obrazloženju Vlade rečeno da je nemoguće, jer je moj predlog da se tih 56 miliona izdvoji iz dela namenjenog Javnom servisu, koji iznosi 4 milijarde dinara, i obrazloženje je da ćemo ugroziti funkcionisanje Javnog servisa. Dakle, objasnite mi kako se može ugroziti Javni servis sa 3 milijarde i 944 miliona, a normalno će funkcionisati sa 4 milijarde? Stičem utisak da je u pitanju duboko nepoštovanje prema zaposlenima u kulturi, da je to jedini sektor koji nije uvažen odlukom da se u budžetu za njih izdvoji samo 1.000 dinara mesečno povećanja na njihove zarade. To pitanje sam postavila na Odboru, nisam dobila adekvatan odgovor, pa se nadam da ću ga dobiti sada, jer je i obrazloženje zaista neshvatljivo i mislim uvredljivo za zaposlene u kulturi. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Marjanović. Zamolio bih gospodina ministra da se izjasni o amandmanu Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava na član 8. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Prihvata se.
Konstatujem da je ministar, kao predstavnik Vlade, prihvatio amandman Odbora i da ovaj amandman postaje sastavni deo Predloga zakona. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Izvolite, gospođo Papuga.
Amandman koji sam predložila se odnosi na član 8. razdeo 20. – Ministarstvo privrede, neću sad da čitam amandman, ali uglavnom amandmanom se predviđa povećanje iznosa sredstava namenjenih za programsku aktivnost, razvoj i primene instrumenata zaštite životne sredine, čija je svrha podsticanje zaštite i unapređenje životne sredine kroz razvoj i primenu ekonomskih instrumenata za zaštitu životne sredine, kao i podrška organizacijama civilnog društva u realizaciji projekata u oblasti zaštite životne sredine. Kako stvari sada stoje, obezbeđivanje finansijskih sredstava za podsticanje zaštite i unapređenja životne sredine primenom zakona utvrđenih ekonomskih instrumenata vrši se kroz izdavanje rešenja za naknade obveznicima i plaćanje naknade za zagađivanje životne sredine. Sredstva koja su obezbeđena na taj način služe za ulaganje u programe, projekte i druge aktivnosti u oblasti očuvanja održivog korišćenja zaštite i unapređenja životne sredine. Smatramo da bi amandmanom predložena dodatna sredstva u iznosu od 20 miliona dinara, doprinela unapređenju stanja i zaštite životne sredine kroz pružanje podrške projektima koji dolaze od organizacije civilnog društva, a time smo mislili da i ovako već uspešno poslovanje kompanije „Air Srbija“ ne ugrožava izvršenje obaveze Republike Srbije. Svakako ste u obrazloženju naveli da ima jako puno zainteresovanih investitora, koji hoće da investiraju u našu privredu, i mislimo, ako već hoće da investiraju, da im ne treba davati neka dodatna sredstva, nego imamo mi gde ta sredstva da potrošimo, a to je prvenstveno za očuvanje životne sredine koja nam je stvarno u očajnom stanju.
Zahvaljujem se. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući, dame i gospodo, uvaženi ministri, ovaj amandman sam predložio iz razloga što smatram da se prevelik novac izdvaja za subvencije propalim javnim preduzećima, sa jedne strane, kao i za onaj deo koji se tiče ugovora u delu, gde je predviđeno da se 30.000 novih radnih mesta otvori za kadrove Srpske napredne stranke, dok je 55% mladih danas nezaposleno. Danas pred studentima, koji su nas posetili u ovom domu, moram da kažem da je predlog da se deo sredstava upravo za vas izdvoji, kako bi država Srbija svakome ko završi višu školu ili visoku školu ili magistrira, ili doktorira, obezbedila sigurnu šansu za posao. To je mnogo manje novca od onog novca koji je obezbeđen za 30.000 novih stranačkih kadrova Srpske napredne stranke, koja u budžetu, kao stavka stoji od 126 miliona evra. Za to da svaki mladi čovek koji je obrazovan u Srbiji dobije posao, a ne ode iz Srbije, potrebno je mnogo manje od 80 miliona evra. Danas je, mladi kolega, 58.000 prijavljeno na evidenciji nacionalne službe za zapošljavanje sa 80 miliona evra. Dakle, sa mnogo manjom cifrom od one koju ste predvideli za vas i vašu stranku i partiju. Može svako ko je završio višu, visoku, ko je magistrirao i doktorirao da dobije sigurnu šansu za posao i da svoju budućnost i sledeću ne traži u nekoj drugoj zemlji. Mislim da je u pitanju budućnost Srbije i iz tog razloga su čak i neki poslanici vladajuće većine juče komentarisali po društvenim mrežama da podržavaju ovaj moj predlog. Ovo nije predlog koji je isključivo vezan za političku raspravu. Ovo je predlog koji se tiče budućnosti Srbije. Onaj koji studira mora sutra da ima sigurnu šansu da taj posao i dobije. Godinu dana će mu država Srbija obezbeđivati srednju platu u Republici i obezbeđivaće mu poreze i doprinose. Nakon tih godinu dana on ima šansu da mu se produži ugovor u nekoj privatnoj kompaniji ili privatnom preduzeću. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Jadrana Joksimović.
Pošto ste već pomenuli da se zapošljavaju kadrovi Srpske napredne stranke, rekli ste naravno veliku neistinu i naravno da politizujete stvar. Sa druge strane mogu da vam kažem kako je izgledalo partijsko zapošljavanje u vreme moje generacije koja je studirala i koji nisu bili članovi Demokratske stranke. To bih mogla ja da vam kažem kao student generacije svojevremeno, koja je godinu i po dana bila bez posla, jer su svuda bila zatvorena vrata svima koji nisu članovi Demokratske stranke. To vam na ličnom primeru govorim. Takve prakse više nema ovde. Da li je bilo nekog partijskog zapošljavanja? Verovatno jeste, uvek ga ima, ali ta vrsta generalizacije, koju ste sada izrekli, je apsolutna neistina, a proces učenja istorije, zapravo proces odučavanja, a mi smo se odučili od loše prakse koju ste vi uspostavili.
Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Zašto mislite da imate pravo na repliku, nije vas … (Balša Božović, s mesta: Rekla je da govorim apsolutnu neistinu.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući. Podnosilac amandmana očigledno živi u nekoj bajci i priča nam određene floskule i demagogiju, jer ja ću podsetiti gospodina preko puta, a šta je to predsednik Pokrajinske vlade uradio da se zaposle mladi ljudi? Pa, vi ste na vlasti. Nemojte da se predstavljate da ste vi opozicija. Vi ste na vlasti već 15 godina u AP Vojvodine. Imate predsednika Vlade, doduše koji nije nikad na poslu, a to više govori o vama i o vašoj odgovornosti prema tim mladim ljudima koje vi pominjete. O čemu vi pričate? Nije odgovornost celokupna samo na nama, a kada govorimo o našim rezultatima da je situacija sjajna, nije. U vaše vreme 2008. godine nezaposlenost je bila 14,8%, 2012. godine, posle vaših dobrih rezultata, kako ih vi predstavljate nezaposlenost je dosegla 25% i u tom vremenskom periodu najviše mladih ljudi je otišlo iz zemlje. Najveći broj mladih ljudi je otišlo iz zemlje. A, kako se Pajtić ponaša, pošto pominjete mlade i kažete da ima dobre projekte, da treba da se mladi zapošljavaju, ovde imamo papir da Pokrajinska vlada ima jednu nevladinu organizaciju i provinciji Limpopo Republika Južna Afrika uplati četiri miliona i 600 hiljada. To su vaši rezultati. O kakvim vi investicijama pričate gde će mladi ljudi da se zaposle? Kad govorite o javnim preduzećima, za šta se odvajaju sredstva? Navedite mi jedno javno preduzeće koje je uništeno, ruinirano ili opljačkano dok je SNS na vlasti. Nećete naći ni jedno. Mi pokušavamo sve ono što ste vi gurali u rupu, u kanal ili kako god da to nazovemo, što ste uništavali da podignemo. Da ide brzo, da ide lako ne ide, ali svi ekonomski rezultati pokazuju da Srbija ima trend pozitivnog rasta što se vama očigledno ne sviđa i Svetska banka i IBRD i EU i Majkl Devenport je ovde pričao, svi su pričali o tome i gospodin Han da Srbija ide napred, i vama to smeta. Zašto? Jer imamo budžet koji usvajamo u 2016. godini za našu državu koji je transparentan i u poslednjih nekoliko decenija po prvi put nismo imali rebalans budžeta, što govori da se dobro usmeravaju sredstva. Kad već govorimo o rezultatima videli ste kako Vlada Aleksandra Vučića štedi novac, kako bismo mogli da obezbedimo bolji poslovni ambijent za mlade ljude o kojima vi pričate. Međutim, vi to samo pominjete deklarativno, nikada se niste zalagali istinski da se broj nezaposlenih smanji ili da se poveća broj zaposlenih. Videli smo kako su zemljom upravljali i Dragan Đilas i Božidar Đelić, kako to uspešno radi gospodin Pajtić, ali po svim istraživanjima mislim da vam se bliži politički kraj i mislim da u sledećem mandatu nećete imati prilike da više obmanjujete građane. Hvala vam [[Balša Božović, s mesta: Da li imam pravo na repliku dva minuta?]]
Ako ste pomenuti imenom i prezimenom imate. Niste. Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Onda po amandmanu.) Po amandmanu imate pravo. Izvolite, narodni poslanik Balša Božović.
Ono što su podaci i egzaktne brojke jeste da u Vojvodini nije došlo do opadanja broja zaposlenih, dok u Republici jeste. To je ono što je suština, a što moj malopređašnji govornik ne zna zato ne da nije čitao budžet, nego nije čitao štošta. Ono što se dešava kada je u pitanju danas mlad čovek koji želi da dođe do posla, bilo da se on nalazi u Vojvodini, bilo u Beogradu, bilo u užem delu Srbije, važno je što oni danas nemaju šansu. Ti mladi ljudi kada sutra završe fakultete tumaraće narednih nekoliko godina i osnovnu stvar koju će u svom životu pokrenuti zajedno sa svojom porodicom jeste kako da izađu iz Srbije i nađu posao negde drugo. Vi sada govorite gospođo Joksimović kako smo mi odgovorni za nešto. Da li ste vi mislili na mene? Mene ne zanima šta ste vi radili sa mojim prethodnicima u DS i zbog čega ste se vi svađali međusobno. Ja ne želim da se svađa ovde DS sa SNS. Mi govorimo konkretno o problemu. Njihove deke i bake imaju smanjene penzije. Njihovi roditelji ostali bez posla. Mislite da je danas biti mlad čovek u Srbiji da je to dobro, da se neko dobro oseća u njihovoj koži. Ono što je do njih jeste da ti mladi ljudi danas, i to jeste moja poruka vama kada ste već došli u Narodnu skupštinu, da učinite, a ne da kupujete diplome, jer se danas na njima, od njih zavisi budućnost Srbije. Ono što se tiče 126 miliona evra, koje je gospodin Dušan Vujović predvideo za zapošljavanje 30.000 radnika, 30.000 ugovora o delu, a ko će da se zaposli? Čekajte, vaš prethodnik gospodin Krstić koji je osam milijardi zadužio Srbiju i onda pobegao iz nje, priznao je da ste zaposlili 50.000 ljudi do njegovog mandata, do kraja njegovog mandata. Sa još ovih 30.000 samo se zapoljšava SNS. I samo zato SNS živi bolje u ove četiri godine. Svi ostali žive mnogo lošije. U tome je suština i mi se zato borimo da država Srbija sa manje od 80 miliona evra pruži šansu svakom mladom čoveku, da svoju budućnost veže za svoj grad, svoju opštinu i svoju zemlju, a ne da glavom bez obzira beži u drugu zemlju. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Ovo je kao replika, ne na vreme koje Vlada ima. Prozvali ste me za nešto što uopšte nije povezano sa mojom nadležnošću. Podneli ste amandman o kome uopšte niste govorili. Gospodine, ako ćete da razgovaramo, da se čujemo, ako ne mogu u zapisnik, pa ćemo posle dostaviti. Znači, podneli ste amandman u kome se za dve milijarde smanjuje razdeo od 21 koji pripada Ministarstvu infrastrukture. Niste reč rekli o tome zašto mislite da to može da smanji. Projekt koji pominjete potpuno je nepovezan sa ovim i prema tome, ako mislite da imate pravo, vi ste predložili da se smanji za dve milijarde, to je vaš amandman. Poslanik Balša Božović, član 8. predlažete da se razdeo 21. smanji za dve milijarde, niste obrazložili ni jednom rečju zašto i kako. Onda navodite neki drugi projekt koji je možda dobar projekt, ali apsolutno ne može u okviru ovog amandmana da se predlaže pošto je to izvinite, nekonzistentno potpuno. Postoje projekti na drugom mestu, imate pravo da predlažete projekte, ali se angažujte na vreme i predložite na vreme, a ne ovako prepakivanjem da uzmemo parče piletine iz nečije supe i da ga damo psima ili obrnuto. Sve jedno.
Zahvaljujem se gospodine ministre. Reč ima ministarka Joksimović.
Znate šta, prvo, uvek je dobro biti mlad, pa i u Srbiji koja idem putem napretka. To sada kako se vi osećate ja ne znam, ali svakako mlad čovek u Srbiji treba da bude ambiciozan, dobro obrazovan. Sistem kupljenih diploma i kvalitet raznih univerziteta koji mogu, pa čak i neki državni da budu dovedeni u pitanje u smislu kvaliteta nastave i kvaliteta znanja sa kojim se izlazi uspostavljen je čini mi se, početkom 2000. godina ili u prvoj polovini te decenije. Trebalo je da intervenišete onda kada se razarao jedan sistem koji sada naravno ima svoje negativne posledice. Što se tiče toga da neko čeka posao u javnoj upravi, ja koliko sam razumela suština kritika je preglomazna javna administracija godinama. Znate, nije valjda suština da se svako zaposli u javnoj upravi i da ga država pozove da radi u državi. Valjda treba preduzetničkog duha, valjda treba neke inicijative. Nemojte na taj način da banalizujemo stvari. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po amandmanu.
Hvala uvaženi predsedavajući. Koliko je to sve neiskreno i koliko smo sada videli licemerja govori podatak, pošto svi znaju da je gospodin Pajtić već 15 godina predsednik pokrajinske Vlade, da li je vodio izvršno veće, kako god da nazovemo, ali je bio ključan igrač u pljačkanju naše AP i navešću vam jedan podatak kada govorite o stranačkom zapošljavanju i fondu za plate, koliko se trošilo. Na primer, budžet 2006. godine plate i dodaci zaposlenih milijardu i 320 miliona, 2006 godine. Onda dođete do podatka, svake godine se povećavalo i povećavalo, budžet 2013. godine, plate i dodaci zaposlenih dve milijarde i 199 miliona. Ja vas sada pitam, koga ste zaposlili kada ste preko milijardu dinara davali više za plate? Pa, naravno kadrove DS, kadrove DS. Srpska napredna stranka je uvela nepopularnu meru, a to je zabrana zapošljavanja, da morate da imate odluku komisije Vlade, što znači da ne možete da zaposlite kad, koga i u koje vreme želite i hoćete. Vi to nikada niste donosili, takve uredbe i takve zakone, ili takve pravilnike. Zato smo ovde danas gde jesmo. Zato imamo probleme, zato nemamo nezaposlenost nisku kao u razvijenim zemljama. To su sve vaši rezultati, a mi smo uveli i zabranu zapošljavanja, doveli sistem do toga da uštedimo novac, imamo porast BDP, građevinska industrija se pokrenula, automobilska industrija se pokrenula. Naravno da vas to nervira i da vas to boli, jer ovako nastavimo ja očekujem da vaš pokrajinski predsednik ostane još dugo, dugo u senci. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Poštovani predsedavajući, ministri, kolege i koleginice, javljam se u vezi sa amandmanom 52 na član 8. i trošiću vreme poslaničke grupe. Srpski pokret obnove je još 2007. godine usvojio programsku deklaraciju o decentralizaciji i ravnomernom regionalnom razvoju. Dakle, SPO insistira na ravnomernom regionalnom razvoju, pa bi prihvatanje amandmana kojim bi se ugrozila realizacija projekta Evropske investicione banke u okviru zajma za opštinsku i regionalnu infrastrukturu bilo neprihvatljivo za naš poslanički klub. Srpski pokret obnove podržava tekst Zakona o budžetu, kao i decentralizaciju Srbije i ravnomerni regionalni razvoj, pa bih još jednom ponovio da smatramo da bi prihvatanje amandmana koji u korist jačanja opštinske i regionalne administracije bilo pogrešno. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Stefana Miladinović, Vera Paunović i Marija Obradović. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski.
Zahvaljujem predsedavajući, koristiću vreme svoje poslaničke grupe. Uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, gospodo ministri, amandman sam podnela zajedno sa koleginicama iz Ženske parlamentarne mreže. Želim da posebno istaknem da je ove godine prvi put u Zakonu o budžetu uveden rodno odgovorno budžetiranje i da pozdravim odluku Vlade Republike Srbije što je prepoznala napore civilnog sektora međunarodnih institucija i Ženske parlamentarne mreže Srbije za uvođenje rodno odgovornog budžetiranja. S tim u vezi, podnele smo i amandman sa ciljem da unapredimo podsticaje u poljoprivredi i ruralnom razvoju kada su u pitanju poljoprivrednice i umesto rasporeda i korišćenja sredstava ove aproprijacije vršiće se u skladu sa posebnim aktom Vlade. Znači, na tekst koji je podnet u ovom zakonu mi smo podnele amandman koji glasi - raspored i korišćenje sredstava ove aproprijacije vršiće se u skladu sa posebnim aktom Vlade uz vođenje računa o unapređenju rodne ravnopravnosti. Ovaj amandman je odbijen, a po mom mišljenju je bilo izuzetna prilika da se on usvoji, zbog toga što je u saradnji sa Ministarstvom finansija, Koordinacionim telom Vlade Republike Srbije za rodnu ravnopravnost i uz podršku Agencije UN za unapređenje rodne ravnopravnosti u Srbiji ove godine određeno 28 institucija koje su trebale da formulišu jasan cilj koji doprinosi unapređenju ravnopravnosti između žena i muškaraca u odgovarajućim programima unutar svojih sektora i da formulišu bar jednu programsku aktivnost koja će doprineti postizanju cilja unapređenja ravnopravnosti između žena i muškaraca. Budžetskimkorisnicima su ponuđena i tri načina koja ovo mogu da reše. Prvi je postavljanje posebnog cilja za žene i muškarce sa ciljem smanjenja naravnopravnosti. Drugi je uzimanje u obzir pitanje roda i razvijanje rodno osetljivog pristupai treći je diferencijacija ciljeva i indikatora, tako da se eksplicitno odnose i na žene i na muškarce. Nažalost sve ovo nije primenjeno u Ministarstvu poljoprivrede i mi smo ovim amandmanom u stvari želele da ispravimo i da popravimo stanje i poboljšamo situaciju kada je u pitanju rodno odgovorno budžetiranje u narednoj godini. Zašto je ovaj amandman važan? On po mom mišljenju i mišljenju mojih koleginica ima dva cilja. Prvi je uređenje konkurentnosti, odnosno dostizanje standarda kvaliteta i upravljanje rizicima, diverzifikacija ekonomskih aktivnosti na selu i za oba ova cilja navele smo nekoliko indikatora od kojih želim da istaknem sledeće – broj podržanih korisnika u oblasti prerade voća, povrća, grožđa, mleka i mesa i podržanih korisnika koji se bave nepoljoprivrednim aktivnostima. Žene na selu pokreću i rade baš ove poslove. U navedenim oblastima one pokreću i druge usluge na selu kako bi poboljšale kvalitet svakodnevnog života, kao što su naprimer različiti socijalni servisi, turizam, socijalna preduzeća i različite usluge i smatrale smo da se kod dodele ovih sredstava moralo voditi računa o rodnoj ravnopravnosti i o tome kako da ovaj posao time doprinese. Osnovni cilj je da ovim predlogom amandmana mi podstičemo održivu ekonomsku aktivnost žena na selu. I prošle godine kada smo podnele sličan amandman i ove godine rečeno nam je da će to biti regulisano posebnim pravilnicima koje donosi ministarstvo. To je rečeno i u obrazloženju. Ni jednom nismo bili pozvani od strane ministarstva ni ove godine da učestvujemo u tim pravilnicima. Smatrale smo da je mnogo bolje, s obzirom da je donet zakon, da je uvedeno budžetiranje u Zakonu o budžetu, da se ova oblast reguliše upravo ovim članoma ne pravilnicima. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Vera Paunović.
Poštovani potpredsedniče, ja bih isto nešto rekla pošto sam potpisnica ovog amandmana. Uložili smo amandman na član 8. isključivo u cilju unapređenja rodne ravnopravnosti. S obzirom na to da je žena stub porodice i u gradskoj, ruralnoj sredini, da su žene pokretači i učesnice mnogih aktivnosti, vode i rade poslove u oblasti poljoprivrede i rade od jutra do sutra. Ima mnogo primera gde su žene nosioci poljoprivrednih gazdinstava, uspešni preduzetnici u turizmu, seoski turizam i slično, osnivači socijalnih preduzeća, a uz to uspešne domaćice, supruge i majke. Iz razloga što smatramo da se kod dodele sredstava na koji se ovaj član Zakona o budžetu odnosi mora se vodi računa o rodnoj ravnopravnosti i o tome kako da program tome doprinese. Da bi žene koje su angažovane u navedenim oblastima bile pre svega dobro informisane i uzele učešća u ovoj programskoj aktivnosti jer na taj način ženama na selu stvaramo uslove za duži ostanak na selu. Uverena sam da Vlada RS ima isti cilj kao i Ženska parlamentarna mreža da očuva i unapredi princip i načelo rodne ravnopravnosti. Hvala.
Reč ima ministar. Izvolite.
Hvala vam na predlogu. Predlažem da se prihvati amandman koji su dali poslanici Dubravka Filipovski, Stefana Miladinović, Vera Paunović, Marija Obradović, Gordana Čomić i Elvira Kovač na član 8. i da posle ispravke glasi – raspored i korišćenje sredstava ove aproprijacije vršiće se u skladu sa posebnim aktom Vlade, uz vođenje računa o unapređenju rodne ravnopravnosti. Hvala.
Znači, mogu da konstatujem da ste vi prihvatili amandman?
Upravo tako.
Molim da se konstatuje. Hvala lepo. Reč ima dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri, kolege poslanici, prvo da vam se zahvalimo, gospodine ministre, na prihvatanju ovog amandmana. Znam sigurno da ste se setili prošle godine kada smo baš govorili o ovome na koji način možemo žene u poljoprivredi da stimulišemo i da je to u stvari predstavljeno da tada nije postojala mogućnost za tako nešto, da upravo zbog toga mora da ide kroz određenu budžetsku stavku, a ne pondiranje kada su u pitanju određene kreditne linije i da je ovo u stvari bio jedini način na koji može to da se uradi. Hvala vam još jednom i nadamo se da ćemo i u budućnosti imati tako dobru saradnju.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Marija Obradović, pa Dubravka Filipovski, pa Nevenka. Izvolite.
Hvala. Takođe želim da se zahvalim ministru što je prihvatio ovaj amandman. To je od veliko značaja, možda ne za ovaj akt i za ovu godinu, ali ovo je veliki pomak kada govorimo o budžetima, odnosno o rodno odgovornom budžetiranju. To je nešto što je novo uSrbiji, novo i za dobar deo sveta, ali po mnogim stvarima počinjemo da budemo lideri, pa tako i kada govorimo o rodnom budžetiranju, rodno odgovornom budžetiranju. Ono o čemu smo govorili širom Srbije kada smo promovisali rodno odgovorno budžetiranje i pomoći ćemo odbornicama širom Srbije da i pri planiranju lokalnih budžeta insistiraju na rodno odgovornom budžetiranju, a to se može učiniti bez velikog pomeranja brojki. Upravo ono što je ministar sada rekao, da samo možemo unutar postojećih okvira malo razmisliti, nakon rodne analize, koliko zaista novca dolazi do krajnjih korisnika žena, a koliko muškaraca. Jedan kratak samo prikaz, tj. primer. U Opštini Užice 25% žena su vlasnice poljoprivrednih gazdinstava. Samo 2% subvencija u poljoprivredi odlazi ženama. Dakle, to je jedan mali primer koliko možemo unutar već postojećeg novca i već postojećeg okvira da samo razmislimo da li je to pravilna preraspodela. Niko ne traži pola – pola, to i nije pravi način podele, ali ako već postoje oni kojima je potreban ovaj novac i kojima je namenjen, samo da razmislimo da li smo ga pravilno raspodelili kako bismo dobili najbolji mogući efekat. Dakle, da budemo i efikasni, ali i efektivni u našem radu. Hvala vam još jednom i u ime Ženske parlamentarne mreže pokušavamo da pomerimo neke principe i pravila u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Dubravka Filipovski. Izvolite.
Samo jedna rečenica na sve ovo što su moje koleginice rekle. Sigurna sam da ćemo, gospodine ministre, zajedno u ovoj godini, zajedničkim naporima učiniti ogromne pomake u razvoju ruralnog područja u Srbiji i napretku ženskog preduzetništva. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Nevenka Milošević. Izvolite.
Vrlo kratko, da se ne ponavljam. Uvažena predsedavajuća, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, još jednom hvala na podršci. Nadam se da ćemo tu podršku imati apsolutno i od naših kolega narodnih poslanika ovde u Narodnoj skupštini. Ovo je još jedan pozitivan korak Ženske parlamentarne mreže da damo priliku ženama u Srbiji koje su stručne i odgovorne da na svim mestima u još većem kapacitetu učestvuju u svim oblastima života, jer one su te koje mogu na bolji način pridružiti se svima da idemo u korak sa reformama, ka napretku i razvoju Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Topić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Nada Lazić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospodo ministri, poštovane koleginice i kolege, ja sam dala amandman koji se odnosi na razdeo 23, odnosno na Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine. Ovim amandmanom se predviđa smanjenje sredstava za programsku aktivnost 4001, koja se odnosi na izmirenje preuzetih obaveza Fonda za zaštitu životne sredine, u iznosu od 10 miliona dinara i preusmeravanje tih sredstava na programsku aktivnost 0405, funkcija 560, odnosno sredstva koja želim da se opredele za izradu karte erozije u Republici Srbiji. Evo zbog čega ovo predlažem. Imajući u vidu katastrofalne poplave tokom 2014. godine, njihove uzroke i posledice, neophodno je praktično zanoviti kartu erozije Srbije, odnosno tačno utvrditi oblasti podložne eroziji pod pojavom geoloških stihija izazvanih velikim padavinama, kakve su bile u proleće 2014. godine. Kod nas se obnavljaju periodično u intervalu od oko deset godina. Naročito je bila karakteristična 2006. godina, kada su klizišta zahvatila skoro celo brdsko-planinsko područje Srbije, nanoseći štete koje su uticale i na život građana i privredu. Tada je pažnja javnosti bila fokusirana na ove nove pojave i na pomoć ugroženim područjima. Međutim, čim su se klizišta smirila sve se brzo zaboravilo i ponovo se dogodilo prošle godine kada je ciklon „Tamara“ zahvatio čitav region, pa je tako i kod nas izazvao obilne kiše, došlo je do velikih klizišta i odrona u Srbiji i dovelo do uništenja ili oštećenja mnogih stambenih i privrednih objekata, čak do uništenja infrastrukture, kao što su putevi, vodovodi i kanalizacije, što je štetno uticalo na životnu sredinu, a u pojedinim mestima nastala je potpuna blokada života i čak je stanovništvo bilo privremeno iseljeno. Tada su došli do izražaja svi nedostaci u građenju, kao što je nelegalna i neadekvatna gradnja stambenih objekata na mestima koja su podložna pojavi klizišta i odrona. Materijalne štete su ogromne, a štete po životnu sredinu dugoročne, u nekim mestima čak i nenadoknadive. Prema tome, da bi se ovakve kataklizmičke situacije dočekale spremnije i da bi se njihov uticaj sveo na minimum, potrebno je poštovati preporuke stručnjaka, u ovom slučaju geologa, i stimulisati saradnju sa stručnjacima u oblasti prostornog planiranja, urbanizma, građevinarstva, vodoprivrede, rudarstva i drugih struka. Zato smatram da je izrada mape, odnosno karte erozije za celu teritoriju Srbije neophodna, kako bi se znalo koja su mesta podložna pojavi erozije, klizišta, odrona i drugih bioloških stihija, usled čega su rizična za gradnju stambenih, privrednih i infrastrukturnih objekata i koje mere je potrebno preduzeti u tim područjima kako bi se erozija svela na minimum. Na taj način spremno bi dočekali ovakve pojave i štete bi bile daleko manje. Smatram da je tih 10 miliona dinara, koje bi se za ove potrebe izdvojilo, daleko, daleko manje od milijarde, pa čak i više od milijarde evra, koliko je procena da su štete od prošle godine iznosile. Takođe, amandmanom želim povećanje iznosa sredstava namenjenih za programsku aktivnost – trajno zbrinjavanje istorijskog otpada. To su aktivnosti koje želimo da podržimo ovim amandmanom, isto u iznosu od 10 miliona dinara, kao što su priprema stručnih osnova za izradu zakona i drugih propisa u oblasti upravljanja otpadom, jer vidimo da u toj oblasti strahovito puno kasnimo, da je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o otpadu nažalost najavljen da će biti usvojen ove jeseni, a ništa od njega, evo kraj godine je. Takođe, za izradu i sprovođenje strateških dokumenata za integrisano upravljanje otpadom i njihovo povezivanje sa drugim strateškim dokumentima, razvoj operacionih planova za posebne tokove otpada, praćenje rada i učestvovanje u radnim telima vezanim za Bazelsku konvenciju o kontroli prekograničnog kretanja opasnih otpada i njihovih odlagališta. Nažalost, mi kod nas još uvek nemamo uređen sistem za uništavanje opasnog otpada i smatramo da ovakvo jedno ulaganje koje je u odnosu na sve druge troškove daleko manje i skromnije, ali pomaže da se problem u budućnosti bolje rešava bi dalo mnogo veće koristi. Posebno želim da se osvrnem na jedan primer u poslednje vreme, naime, „Sirmium Steel“ u Sremskoj Mitrovici, kao jedan vrlo negativan primer koji bi morali da rešavamo. Radi se o tome da je investitor napustio, odnosno otišao iz zemlje, ostavio ogromne dugove i ostavio opasan otpad sa kojim sad ne znam i želim da postavim pitanje, nažalost, ovde nije ni ministarka zaštite životne sredine niministar privrede - ko će sad i na koji način zbrinuti ovaj opasan otpad, a da ne govorim o naknadi štete i o tome da su radnici ostali bez posla i kako će se uopšte ovaj program rešiti? Želim da iskoristim ponovo priliku da pitam ministra Vujovića jer sam to pitala kada je bila načelna rasprava - kada će biti konačno uspostavljen zeleni fond jer se do sada, po postojećem Zakonu o životnoj sredini, ubiraju i dalje sredstva na osnovu naknada za zagađenje? Po nekim procenama, radi se od pet do sedam milijardi dinara na godišnjem nivou, koje sada idu u centralni budžet i to nisu zeleni novci, kako bi rekli, što znači da bi taj novac i u ovim situacijama bio veoma korisno i veoma dobro iskorišćen upravo za poboljšanje stanja u životnoj sredini. Vi ste nam odgovorili da ne prihvatate ovaj amandman, kaže se, zbog preuzetih obaveza iz, pretpostavljam, onog ugašenog fonda koga ste ugasili 2012. godine i od tada do danas njegov status nije rešen. Samo ću vas podsetiti da je u poglavlju 27. Evropska unija dala preporuku da se ponovo uspostave kontinuirani izvori finansiranja, tj. nekakav zeleni fond. Hvala lepo.
Hvala. Gordana Čomić, izvolite. Hoćete li da čujete ministra prvo, ili?
Vrlo ću kratko. Podrška ovom amandmanu, sa molbom i poslanicima iz Zelene grupe i sa molbom ministru finansija da prihvati amandman a poslanici da glasaju. Amandman je dobar, amandman je evropski, amandman je dobar za Srbiju. Ne radi se uvek o iznosu novca, radi se o poruci šta hoćemo dobro s tim novcem da uradimo. Karta erozije nam je neophodna, umesto kukanja o tome šta nam se dešava, zato što je nemamo. Tako da je samo moja podrška amandmanu u tom smislu. Hvala vam.
Hvala. Ministar Vujović ima reč.
Da. Sva tri predloga - dva sa konkretnim ciframa i ovaj koji ste rekli poslednji za zeleni fond su mi, po suštini, potpuno prihvatljiva. Nažalost, izgleda da nismo uspeli zbog 419 amandmana koje smo u kratkom roku morali da obradimo, ovo je glavni problem, pošto se radi o preraspodeli među pojedinim elementima, da se dobije saglasnost onih sa čijih aproprijacija se skida. Zato ne mogu da prihvatim amandman kako je napisan, ali mogu da vam obećam sigurno da će ova dva prva predloga, zeleni fond je posebno pitanje, dva prva predloga sigurno ćemo moći da komodiramo zahtevom za korišćenje tekuće budžetske rezerve čim krene fiskalna godina. Prema tome, suštinski podržavamo amandman, a baš nismo imali vremena da obezbedimo saglasnost onih na koje se aproprijacije odnose, ne mogu formalno da ga prihvatim. Hvala lepo.
Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Da li želite reč? (Ne.) Na član 8. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici poslaničke grupe SVM. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 8. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik prof. dr Nebojša Petrović. Da li želite reč? (Ne.) Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Marinković. Da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Uvažena predsednice Skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade, amandman, kao što sam i u obrazlaganju prethodnog amandmana izneo, ima konstruktivni karakter, znači da ono što znamo da je problem u pogledu finansiranja, pogotovo u poljoprivredi, na neki način amortizujemo. Ovde sam imao prilike da čujem da je budžet zbirka brojki kojima se nešto planira itd. To, nažalost, jeste tako. Ovde se radi o brojkama od kojih ljudi žive. Znači, da budem jasan, u članu 8. razdeo 28 Ministarstvo za rad, zapošljavanje i boračka pitanja, socijalna pitanja, deo programa koji se tiče finansiranja onih koji će ostati bez posla, viška zaposlenih itd, s obzirom da u obrazloženju piše da u prethodnoj godini nije uspešno obavljena privatizacija i nije utrošen novac koji je već bio planiran, a da se za ovu godinu predviđa isti toliki novac, smatram da je nepotrebno da je, eto, možda iz nekih bezbednosnih razloga, da ne bi došlo do socijalnih reakcija u stanovništvu, predviđen veći novac kako bi se ljudi hitrije namirili. Ali, taj novac evidentno nije potreban u toj količini, pa sam predložio amandmanom da se 3,2 milijarde prebace Ministarstvu poljoprivrede i zaštite čovekove sredine, ekologije, kako se kaže, nekad je bilo šumarstvo i vodoprivreda, da to služi za regresije i premije koje su, kako vi stalno tvrdite, iste kao prošle godine. Međutim, ostali ste dužni 9,7 milijardi i to je pretvoreno u javni dug, tako da te 23 milijarde evidentno nisu bile dovoljne. Da li se više ljudi prijavilo ili nije? Potpuno podržavamo ovaj prihvaćeni amandman i to su ljudi koji žive od poljoprivredne proizvodnje i mislim da biste na krilima ovako dobrog raspoloženja prihvatanja amandmana mogli da prihvatite i ovaj jer je on u interesu najveće populacije koja živi u ovoj zemlji. Želeo bih da kažem da je, za razliku od nekih kolega koji se predstavljaju po zanimanju seljaci, da je seljak po zanimanju, ja to nisam, ali želim da im pomognem. Želim da pomognem tim proizvođačima da kroz razne oblike, programe koji se mogu ostvariti kroz ovaj deo budžeta dođu, stvore solidnu bazu i znamo i svi da jedan dinar uložen u poljoprivredu daje 3,2 dinara, i to vrlo brzog obrta. Zahvaljujem.
Na naziv glave III i član 9. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvažena gospođo Joksimović i poštovani ministre Vujoviću i Udovičiću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 9. Predloga zakona o budžetu, argumentovali naš amandman. Ministarka Joksimović je nama odgovorila da ne treba da brinemo zbog, kako smo mi to ocenili, neevropskog predloženog budžeta jer će u ponedeljak da budu otvorena pregovaračka poglavlja 32. i 35,a najvažnije za ovu temu je poglavlje 32, koje nosi naziv Finansijski nadzor i kojim se uvodi interna kontrola javnih finansija. Nema dileme, gospođo Joksimović, dame i gospodo narodni poslanici, da je Srbiji mesto u EU, da je to naše civilizacijsko okruženje, da moramo ovde iz ove institucije jasno da poručimo – jasno ka Evropi! Ali, na tom putu, sve one vlade koje vode našu državu, ja mislim i mi, kao građani i narodni poslanici, treba da podsetimo i na neke neostvarene stvari. Na primer, evo, mi smo imali i zajedno smo slušali ovde ove nedelje i gosta iz Evropske komisije koji je ukazao na neke stvari zbog kojih, na primer, nije moguće da otvorimo sada poglavlja 23. i 24. koja se tiču velikih načela, gospođo Joksimović, vladavine prava, ličnih sloboda itd. Pa, kako to da se nismo pripremili za ta najteža poglavlja, kako svi kažemo ovde? Kako to da ne reagujemo na ocenu gospodina Hana da Skupština mora da radi malo bolje ovde, da imamo problema sa pravosuđem, slobodom izražavanja itd? To su sve važne stvari za naš evropski put, a naravno, otvaranje poglavlja, to je bitna stvar. Hvala.
Hvala. Jadranka Joksimović ima reč.
Nisam shvatila koliko ima veze sa budžetom, ali naravno da ću da odgovorim. Dakle, baš naprotiv, poštovani gospodine Pavićeviću, trebalo je da pozdravite činjenicu da će Srbija, kao zemlja kandidat, već u toku, ja verujem, prve polovine iduće godine sigurno otvoriti poglavlja 23. i 24, s obzirom da bi trebalo da znate, i ja verujem da znate, da je izmenjen kriterijum Evropske komisije. Nekada su to bila poglavlja koja su se teško, čak i na kraju otvarala. U međuvremenu je, upravo zbog zahtevnosti poglavlja, primenjen princip da se među prvima otvaraju ta poglavlja koja se tiču i vladavine prava i borbe protiv terorizma, i to ste zaboravili, i reforme pravosuđa i ljudskih i manjinskih prava itd. Srbija je uradila akcione planove koji su kriterijumi za otvaranje. Vi treba da budete ponosni na činjenicu da Srbija zaista i ova Vlada radi aktivno, vredno, ažurno i da ćemo sigurno biti u idućoj godini vrlo dinamični u redosledu naših aktivnosti vezano za pregovore. Očekujte i 23. i 24. među prvima. To pokazuje i stabilnost, pre svega, evropskog puta, to pokazuju i posete brojnih zvaničnika čiji dolazak verujem da pozdravljate i vidite kao način i priznanja za ono što smo i do sada uradili. Verujem da ćete i vi, kao proevropski poslanik, učestvovati u tome. Hvala.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Homen i Goran Bogdanović. Da li neko želi reč?(Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodna poslanica Biljana Hasanović Korać i akademik Ninoslav Stojadinović. Da li neko želi reč?(Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovana predsednice, nažalost, i vi nastavljate sa praksom da preskačete redosled amandmana. Logično bi bilo da ide prvo moj amandman i kolege Senića, jer smo mi stavili amandman na član 9. stav 1, a vi ste čitali…
Nemam tekst amandmana.
Amandmane na stavove 3. i 4. Ali, to sam ja jednom predsedavajućem zamerio, način na koji se ovde zloupotrebljava redosled amandman o kojima se raspravlja, mislio sam da je to lični njegov problem, ali očigledno da nije, da je to sistemski. Sada ću da kažem nekoliko rečenica o amandmanu. Suština amandmana je da se Zakon o platama državnih službenika kojim se utvrđuje osnovica u budžetu, da se ta osnovica uveća prvo za 10% koliko je smanjena prošle godine primenom Zakona o umanjenju zarada, a zatim da se poveća za još dodatnih 2% koliko je bila inflacija u 2015. godini. Naravno, ovaj amandman je odbijen, on je odbijen zato što ne podržava politiku Vlade o načinu fiskalne konsolidacije. Ja želim da ukažem, pre svega jedan loš tretman državnih službenika i nameštenika od strane ove Vlade. Oni su izostavljeni od najave povećanja u sledećoj godini. Namerno kažem, najave, jer ćemo dalje u budžetu videti da budžet i Zakon o budžetu govore o tome da se može povećati i plate i penzije, nadam se da ćemo do kraja današnje rasprave čuti od ministra da će se to stvarno i desiti od 1. januara, jer kada stoji u zakonu može, znači da ne mora. Ima jedan amandman koji upravo tu obaveznost ukida, i ostavlja dobrovoljnost u tome. Hoću da kažem nešto o državnim službenicima. Juče je ovde komesar Han, između ostalog, pohvalio našu državnu upravu na način na koji je pomogla uspešno organizovanje Samita OEBS-a u Beogradu, i mnogi drugi pozitivno govore o našoj državnoj upravi. Jedino, čini mi se, iz Vlade stižu neki signali da tamo sede neki lenjivci koji ništa ne rade i koji ne zaslužuju ni to što primaju. Mislim da je to jako loše. Govorio je ministar, nismo stigli, 200 i ne znam koliko amandmana, zato što je bilo malo vremena. Verujem i znam sigurno, gospodine ministre, da su najveći deo posla uradili su neki državni službenici, slaganje amandmana, pripreme odgovora Vlade, pa su pravili greške neke. Složili smo se da u jednoj od ranijih rasporeda bila greška, imali su i oni malo vremena, rade dan i noć, i mislim da nije u redu da se šalju takve poruke prema njima. Nadam se da će Vlada naći prostora u budžetu da se i ljudima koji rade u državnoj upravi, a ima vrednih, ima i onih koji ne rade. To su oni uglavnom koji su došli preko stranačkih veza i ne rade ništa, eventualno sede za ovim kompjuterima, pišu komentare po nalogu partijskih centrala. Takvi ljudi ne treba ni da sede uopšte, a oni koji rade treba da nagradimo. Naš predlog u ovom članu je da ih nagradimo tako što ćemo im prvo povećati plate, odnosno osnovicu za plate koja je bila pre godinu dana pre smanjenja, a onda da se poveća za 2% kolika je inflacija u 2015. godini. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Dobro je i lepo je da ovako neko razmišlja. Što se tiče samog amandmana, samo bih naravno, zamolio, znate, autoprojekcija1 je apsolutno čudo. Možda je uvaženi kolega, recimo, zaista takve kadrove nekada on zapošljavao koji su tako pisali komentare. Tako da nemojte da vređate službenike koji inače, negde rade, da rade možda ono što su vaši kadrovi koje ste zapošljavali, nešto slično radili, a to je koristili su državnu službu da pišu komentare po internetu. Mislim da to zaista nije lepo, a s druge strane, ja bi se samo, ovde voleo, pošto predlažete ovakve amandmane i sve ovo, da vi nama kažete kada ste vi za Fiskalni savet, a kada niste, pošto neretko ovde slušamo u raspravi da se stalno pozivate na Fiskalni savet. Ako hoćete da se pozivate na Fiskalni savet onda kažite da Fiskalni savet traži od nas da mi sledeće godine otpustimo 20.000 ljudi, a vi ste sada koliko vidim protiv toga, a kada vam zatreba Fiskalni savet onda ste za to. Tako da jednostavno ne može čovek da vas uhvati koja je vaša ideja i zato ovakav jedan amandman očigledno neiskreno podnet, ne mogu da prihvatim, a molio bih vas ubuduće da ne vređate službenike ako ste, kažem još jednom, vi tako nekada zapošljavali ljudi da bi pisali komentare po internetu, to je već nešto drugo, SNS tako nešto ne radi. Hvala vam.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Vaša namera je očigledno plemenita, ali ne respektuje ograničenje od koga smo pošli prošle godine. Ovo nije uvedeno zato što se neko time diči, to je politički težak, ekonomski vrlo bolan potez koji je bio nužan da bi se krenulo sa reformama. Ako vi mislite da ne postoje ograničenja zbog kojih smo to uradili, odnosno da ne postoje razlozi zbog kojih se delimično jednom malom delu od svega 11 milijardi neto efekta na budžet menja fond plata ovim povećanjem o kojima govorite, delimičnim povećanjima plata i penzija, dela plata i penzija, onda gubimo iz vida osnovni okvir realnosti u kome ovde pričamo. Ako nema ograničenja, onda bismo mogli da podignemo i 15% i 20% i da odmah uhvatimo korak sa Evropom. Ako ima ograničenja kao što je kolega pomenuo ovde savete Fiskalnog saveta, onda biste trebali da tražite smanjenja još 10% plata jer su to oni predlagali prošle godine. Razumem vašu dobru volju, ali ne razumem kako se to mapira u realnost ovog budžeta ili bilo koju drugu realnost. Prema tome, menjanje člana 1. ovog zakona, koji samo ovde prenosi one zakone koji su doneti prošle godine, pre više od godinu dana, praktično ruši sprovodljivost ovog budžeta i vi to jako dobro znate. Nisam video ni jednu rečenicu vašu koja objašnjava odakle da se obezbede sredstva za ovaj vaš amandman. Hvala lepo.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković. Izvolite.
Uvažena predsednice Skupštine, predstavnici Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, amandman ima takođe jednu dobru nameru i smatram da je moguće korigovati. Argumentacija koju bih ja želeo da opravdam i da obrazložim ovaj amandman jeste da, znači, ja sam u članu, odnosno koleginica i ja smo u članu 9. stav 2. tražili promenu i da se za osnovicu za obračun plata, isplata javnih tužioca, sudija, zamenika javnih tužioca u neto iznosu poveća sa 29.835 na 33.645 dinara što je bila visina pre smanjenja plata. Znači, pokušaću da drugim argumentima dodatno pojačam ovo obrazloženje. Ako mi želimo da imamo nezavisno sudstvo i ako želimo da imamo ceo taj sistem u koga se zaklinjemo i smatramo da je neophodno da funkcioniše nezavisno, onda mu treba pružiti uslove da bude nezavisno. Ako vi imate preko 400 pozicija u budžetu, znači stavku trošenja po ugovoru koja je u proseku dva do dva i po, a negde i tri puta veća od fonda za plate, znači gde mi ne vidimo šta je to, ali u svakoj poziciji u svakom razdelu budžeta vi imate tamo gde piše – usluge po ugovoru i one su, kažem, dve i po do tri. Znači, sigurno da sa jednom boljom koordinacijom ovo su male pare, nisu velike pare, može da obezbedi da ti ljudi od kojih tražimo da imaju dostojanstvo da ne možemo da im priđemo, da ne možemo da ih pljujemo u novinama, blatimo i pričamo svašta o njima, a da oni ostanu nezavisni i da budu, praktično, ljudi koji će sačuvati ovaj sistem, onda ne možemo da imamo tako pojednostavljen odnos prema njima. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsednice. U vezi samog amandmana uvaženi ministre Vujoviću, nije sporna motivacija da se amandmanom poboljša materijalno-pravni položaj i radno-pravni status nosilaca pravosudnih funkcija u našem pravosudnom sistemu. Nažalost i pravosuđe, kažem na šalu zbog toga što sudije ako iko drugi onda sudije treba da imaju, ne samo pristojnu zaradu, već zaradu koja u svakom pogledu omogućava njihovu nezavisnost i sprečava bilo kakav vid mogućnosti koruptivnog delovanja. Imajući u vidu da sa restrikcijama kojima se inače Vlada rukovodila u smislu zaštite i fiskalnog sistema, a i finansijske strukture u celoj državi, samim tim ovo sve što govorimo, reflektuje i na pravosuđe, pravosudni sistem i logično je da se ne možemo sada rukovoditi idejom da se povećavaju zarade. Međutim, uvaženi ministre Vujoviću, mislim da bi mogli nešto drugo da uradimo u smislu zaštite, interesa nosilaca pravosudnih funkcija, a to je da barem one odluke ili one uredbe koje su donete, kada su u pitanju sudije, republičkog ranga, tu pre svega mislim na sudije apelacionih sudova i Vrhovnog Kasacionog suda, zadrže svoj status naročito da se poštuju odredbe Zakona o sudijama, da se ne menjaju, da putujuće sudije imaju prinadležnosti koje se vezuju za pravo na naknadu na odvojen život, da im se to pravo ni u kom slučaju ne ukida, jer bi u suprotnom došli u jednu paradoksalnu situaciju, da pravimo „beogradizaciju“ sudova, recimo da Apelacioni sud u Beogradu ima samo sudije iz Beograda, u Nišu samo sudije iz Niša, Kragujevcu, Novom Sadu, a da ne govorim o Vrhovnom Kasacionom sudu. Mislim da te prinadležnosti treba da budu zadržane, jer u svakom slučaju, oni koji Ustavom imaju pravo da se opredele gde će da rade, imaju isto i Ustavno pravo da se opredele gde će da žive. Ne možemo ih terati da žive u Beogradu, ukoliko im je prebivalište u nekom drugom mestu, ali zato ono što se vezuje za njihov odvojen život, jer imamo mogućnosti da im pružimo odgovarajuću nadoknadu i mislim da ćete to uvažite.
Na član 10. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i mr dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Gojković, poštovana gospođo Joksimović, poštovani ministri Udovičić i Vujović, predsednik Vlade je ovde nama na početku ovog budžetskog maratona koji traje tokom sedmice rekao sledeće. Budžet je knjiga kroz koju se prelamaju sve naše političke, ekonomske odluke o socijalnim i svim drugim sferama, poštovana gospodo. Ja pažljivo čitao, konsultovao se da proverim sa stručnjacima i mi smo zaključili da ovaj budžet odslikava nameru Vlade da nastavi politiku subvencionisanja, a onda smo tokom amandmane rasprave ovde primetili da Vlada nije pripremila metodologiju za procenu efekata ovih subvencija i onda, po logici stvari naš građanin se pita, ako je neophodno bilo, da se iz njegovog džepa uzmu neke pare, smanjenjem plata na primer ili smanjenjem penzija, da li taj novac treba da se baca u vatru. Evo, ja ću gospodine Vujoviću, na jednom primeru da vam to ilustrujem. Na primer, „Er Srbija“, prošle godine, gubitak na 67 miliona evra. Navodna dobit „Er Srbije“ o kojoj se ovde stalno govori potiče od subvencije naše države i onda se kaže – e, vidite kako je to uspešna to firma. Čekajte, gospodo, uzet je novac od građana, taj novac je kroz subvencije dat nekome, u ovom slučaju „Er Srbiji“, nema metodologije za procenu efekata subvencije, gubitak 67 miliona evra i mi gubitak proglašavamo strašnim uspehom. Gde to ima, poštovana gospodo? To je slika jednog dela našeg budžeta. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala vam uvažena predsedavajuća. Ja bih inače stvarno zamolio sve kolege koje ovako kritički ili kritizerski, kako god hoćete govore posebno, oko „Er Srbije“, kada smo već kod ovog amandmana i ja vas molim da onda ne letite „Er Srbijom“. idite nekom drugom kompanijom, pošto očigledno ne želite „Er Srbijom“, jer na vašu možda žalost, građani Srbije prepoznaju nešto drugo a to je da je „Er Srbija“, jedna kvalitetan kompanija, a pogledajte sve kompanije u regionu imaju problem, zato što smo mi ojačali toliko našu kompaniju i nama je drago što Hrvatska avio-kompanija ima velikih problema, jer nema dovoljan broj putnika, a na kraju krajeva, ne bi SAD sklapale sporazum sa vama da imate direktnu liniju. Prema tome, to govori o uspešnosti „Er Srbije“, a ja vama ponavljam, ako vam se ne sviđa nemojte da letite njom, vi fino tražite kartu za neku drugu avio-kompaniju i samo izvolite, slobodno letite sa nekim drugim avio-prevoznikom.
Marko Đurišić je podnosilac, pa da čujemo sve podnosioce.
Hvala poštovana predsednice, član 10. ove godine ponovo stavlja van snage mogućnost koju predviđa Zakon o platama državnih službenika i nameštenika, da im se u skladu sa rezultatima rada odrede nagrade. Mi smatramo da ovakvo rešenje kako je napisano u Predlogu zakona o budžetu, nije dobro. Zakon o platama državnih službenika i nameštenika samo govori o tome da se budžetom utvrđuje procenat od ukupno utvrđenog iznosa sredstava za plate, namenjen dodatak ostvarenih rezultata namešteniku u državnom organu. Ovde se stavlja van snage primena ovog člana zakona. Znači, potpuno se onemogućava da se u državnoj upravi nagrade i oni koji rade u odnosu na one koji ne rade ili rade za svoje stranke, pa pišu komentare ili dolaze na spontano organizovane skupove podrške, kada je ovde bio usvajan Zakona o „Beogradu na vodi“ i spontano su došli zaposleni iz Beogradskih JKP, suprotno Zakonu o javnom okupljanju ispred Narodne skupštine u danu kada ona zaseda, da pozdrave Vladu, premijera i ne znam ni ja koga. Znači, mi smatramo da se ovo treba da se obriše i da treba da ostane mogućnost primene Zakona o platama državnih službenika i nameštenika i da se nagrade oni koji rade. Na ovaj način, dodatno urušavamo efikasnost državne uprave, što nam je cilj ministre, to smo čuli i tu se slažemo. Ja ne razumem one koji kažu, da li se mi slažemo i mi podržavamo Fiskalni savet ili ne. Nije njihov nalaz „sveta knjiga“ da ja moram da podržim sve što tamo piše. Ja se slažem sa njima da je ovaj budžet netransparentan, ali uopšte se ne slažem sa idejom koju oni podržavaju da treba dalje smanjivati plate, jer je to jedini način da se izvede fiskalna konsolidacija. Ja se sa njima u tome ne slažem. Ne slažem se sa politikom ove Vlade da je fiskalna konsolidacija na ovaj način, jedini način izlaska iz krize, jer mislim da kada bih se uvela efikasna državna uprava, a to je moglo za ovih godinu i po dana, makar da počne da se radi, moglo bi da se očisti za nekoliko desetina hiljade ljudi u državnoj upravi koji ne rade ništa. Mogle bi da se privuku investicije i da se podigne privredna aktivnost mnogo više od ovih 0,8% koliko će biti na kraju ove godine i iz svega toga da se finansiraju plate i penzije. Ministre, ja mislim da može. Hvala.
Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Član 107. uvažena predsedavajuća, ja bih vas molio, zato što se ovde vređa dostojanstvo parlamenta, ali se naravno vređa i dostojanstvo čitavog društva. Malopre sam pokušao kroz raspravu o amandmanu, ali sada sam mora da reklamiram, morate da upozorite, molim vas malopređašnjeg govornika, jer on vređa državne službenike. On tvrdi da državni službenici svi idu po nekom nalogu, na nečije mitinge. To ne sme da se dozvoli, jer ako su to oni nekada radili, to ne znači da mi za tim nemamo potrebu, zato što imamo preko 50% podrške i svakako, građani Srbije će uvek doći na naš miting, skup, šta god. Nisam ja vama kriv što vi nemate podršku, što ste morali nekada tako da radite, ali nemojte ono što ste vi radili i činili, da prebacujte drugima i tu vrstu uvrede prema službenicima, ja ubuduće zaista vas upozoravam i molim vas da reagujete, jer nema smisla tako vređati državne službenike.
Nisam ja tako razumela. Ja sam mislila da se misli na onaj miting „žute patke“ ili nešto tako, jer se to u isto vreme dešavalo, pa sam mislila da je to bio problem, koliko se ja sećam događaja kada se raspravljalo o tom zakonu. Izgleda da nešto vidimo, a da nešto ne vidimo. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Ne možete da povređujete Poslovnik. Ja odgovaram poslaniku Vladimiru Đukanoviću, a on je zadovoljan mojim odgovorom i ne traži glasanje. Dajem reč Dušanu Vujoviću. Izvolite, Poslovnik, ali morate da se prijavite, ja ne mogu da budem mađioničar, pa da na daljinski dajem reč, gospodine Đurišiću.
Član 100, poštovana predsednice, govori o tome da predsedavajući ukoliko želi da se uključi u raspravu može to da uradi tako što će prepustiti predsedavanje nekom od potpredsednika ili nekom drugom i onda sa mesta narodnih poslanika uključiti se u raspravu. Znači, vi ako ste hteli da komentarište o kom skupu sam ja mislio i šta sam mislio, slobodno ste mogli da se prijavite ovde za reč u skladu sa članom 100. i da…
Hvala na sugestiji. Ovo nije povreda Poslovnika. Ovo je rasprava sa mnom…
Ne, ja govorim o tome, ja objašnjavam na koji način ste… [[Isključen mikrofon]]
Ovo je rasprava sa mnom, a vi ne možete da se mešate ako zamerku nije imao poslanik Vladimir Đukanović na moje tumačenje povrede Poslovnika i nije vas zvao da mu budete pravni zastupnik ovde. Prema tome, nemojte da zloupotrebljavate Poslovnik. Imate još uvek vrlo malo vremena da diskutujete o svim zakonima, te vam neću oduzeti dve minute nikome samo zato pošto imamo važne stvari da raspravimo danas, a zloupotrebe Poslovnika imamo koliko hoćete, ako ćemo istinu. Reč ima ministar Vujović.
Hvala lepo. Nekoliko prethodnih amandmana i sugestija ovde su urađeni, tako ja razumem, sa najboljom namerom, ali je problem u realizaciji, kada selektivno nešto treba da se realizuje i problem je u percepciji jednakosti ili transparentnim pravilima da se nešto ostvari. Znači, ja sam sigurno za to da sudije treba da budu prvi korak, dobro nagrađene sudije su prvi korak da podignemo sudstvo na onaj nivo gde bismo hteli da ono bude, da ne samo omogućimo sebi da zadovoljavamo kriterijume glava koje će biti otvorene u narednoj godini nego i da budemo sigurni da će vladavina prava u ovoj zemlji biti na onom nivou, koji svi građani s pravom očekuju. Međutim, percepcija objasniti da odstupamo od pravila jednakosti je neverovatno teško i samo zbog toga molimo sudije na solidarnost dok ne izađemo iz ovih prvih najtežih godina fiskalne konsolidacije, tada ćemo moći to da razmotrimo. Isto tako, pitanje nagrada, u zemlji u kojoj godinama nismo merili dobro, u kojoj nemamo problemski budžet pitanje nagrađivanja je pitanje kriterijuma, a dogovoriti se u sredini u kojoj je očigledno da je trud i rad neravnomerno raspoređen, da su rezultati neravnomerno raspoređeni nije lako. Zbog toga molim sve one koji očigledno imaju mnogo više posla nego prosek, da to rade iz entuzijazma dok ne dođe vreme da im se odužimo. Za mene bi bilo izuzetno teško da prihvatimo na sebe da narušavamo ta pravila, da odvojimo neka sredstva i za šest meseci ili godinu dana da imamo teškoće da vam objasnimo da smo se trudili da to transparentno pravilno rasporedimo. Samo zbog toga. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Članom 10. se ukidaju sredstva za isplatu dodataka za ostvarene rezultate rada nameštenika u državnim organima, izuzetno u 2016. godini. Naravno da tražimo da se ovo briše, jer ovim članom se praktično izjednačava rad i nerad, spavanje na poslu i entuzijazam o kome je govorio ministar malopre. Naravno da entuzijazam treba da bude nagrađen, ali pre svega treba da bude kažnjen onaj broj ljudi i oni ljudi koji ne rade ništa u državnoj upravi, a najviše treba da budu kažnjeni oni što rade 25 sati dnevno loše stvari. To je najgora moguća varijanta. Imate lenj i vredan, dobar i zao. Najgora kombinacija je kad je neko zao i vredan, on pravi loše stvari 25 sati dnevno. Znači, to mora da se promeni jako brzo i bila je dobra šansa da se kroz te stimulacije, koje mogu da budu od nekoliko procenata do nekoliko desetina procenata, na kraju svakog meseca ili na kraju svakog tromesečja se nagrade ljudi koji rade svoj posao na valjan način. Naravno da za to treba spremiti kriterijume, naravno da za to treba spremiti metodologiju praćenja, ali ako neka vlada hoće da bude prva u istoriji, najbolja, jedina, ljubi ga majka i ne znam koji sve drugi komplimenti, onda je moglo za ovih godinu i po ili za ove tri godine ili tri i po godine da spremi sve te kriterijume i da se sada pohvali da eto uvodi jednu pravu meru merenja rada državnih službenika odnosno nameštenika i da time otvori jednu novu stranicu. Naravno da je to postojalo i naravno da je ova Vlada to ukinula iz potpuno nepoznatih razloga.
Hvala. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić i Ivan Karić. (Jadranka Joksimović, s mesta: Javljam se za reč.) Po amandmanu Vlada može samo jednom da se javi, pa ću vam dati na sledeći. (Jadranka Joksimović, s mesta: Na sledeći.) Da. Reč ima Miroslav Marinković.
Dakle, po ovom amandmanu na osnovu člana 16. Zakona o platama državnih službenika i nameštenika mi predlažemo da je moguće da se u 2016. godini 20% službenika prevede odnosno dobije status viši platni razred i da na taj način budu nagrađeni. Pokušaću da objasnim ovo, iako gospodin ministar nije tu, ali tu su ostali ministri. Mi smo to pravilo jednakosti koje me neodoljivo podseća na neokomunistički, socijalistički sistem od posle rata 1946. godine, upoznali smanjenjem plata i penzija, gde su penzije koje su stekli građani na taj način što su uplaćivali najmanje tri do četiri decenije sredstva da bi primali, pa je onda proračunato po kriterijumima kako su zakoni predviđali, i kada je došlo 10% smanjenja, mi stalno pričamo o 60% onih, strašno mi je da kažem, ali najsiromašnijih članova našeg društva i mi se time hvalimo kako se njima nije promenila penzija, tj. nije im smanjena penzija, a oni već nemaju da jedu. To se ovde čini isto i sa državnim službenicima i ne slažem se sa objašnjenjem gospodina ministra, koji je, što se sudija tiče rekao da je, znači tu se gubi, on je rekao sa puno strasti, odstupa od pravila ravnopravnosti. Kakve ravnopravnosti, zaboga ljudi, čovek koji treba da bude sudija treba da završi fakultet, treba da položi pravosudni ispit, da ima godine staža da bi mogao da napreduje i mi kažemo - onda svi moramo da budemo isti? Isti možemo da budemo u tome što možemo da gledamo što je ponuđeno. To je priča za rijaliti programe, to nije priča za realan život. Ta priča o tome da smo svi isti nas je i dovela do toga da smo decenijama patili i da decenijama niko nije, ko je bio obrazovaniji, tretiran je kao bolestan a ne kao koristan član društva. Molim vas, znači, gospođu ministarku da prenese gospodinu ministru finansija, da uvaži moju molbu da nas više školovane, obrazovane ljude, koji su različito participirali u životu, ne tretira isto.
Hvala. Na član 11. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li želite reč? (Da)
Da, član 11. bi trebalo da definiše da se obaveze prema korisnicima budžetskih sredstava izvršavaju srazmerno ostvarenim prihodima i primanjima budžeta. Vrlo interesantno da možda leksički da vam se objasni razlika između prihoda i primanja, ali da ne ulazim sada u tu tematiku, to se ne primenjuje i zato tražimo brisanje ovog člana, pored onog osnovnog razloga da budžet ne valja ništa pa ga treba obrisati i stvoriti uslove da se na čistom, belom, devičanski čistom papiru napiše novi pravi budžet. Zašto se ne primenjuje? Ako pogledate, ako čitate „Službeni glasnik“, a to je moja omiljena literatura i to je najjači opozicioni list u Srbiji, jer tu ne može da se laže, ne može da se cenzuriše, ne mogu da se bacaju silikoni i neke druge stvari, da bi se pokrilo nešto važno. Ako to pratite redovno, videćete da ima nekoliko opština u Srbiji, recimo, koje svaka dva-tri meseca dobijaju dotacije. Recimo kaže kolega – Jagodina; između ostalih je i Jagodina, ali nije jedina. To je očigledno kupovina da li nekog političkog mira u koaliciji, da li nekog broja glasova u parlamentu, ili neke obaveze koje su meni nejasne, ali definitivno se ne primenjuje član 11. ili bilo šta slično što je definisano u članu 11. Zakona o budžetu. Zato treba brisati ceo budžet i ovaj član i napraviti dobar budžet koji će biti na ponos Srbije u 16. godini 21. veka.
Izvolite.
Ja nisam ministar finansija, mogu da prenesem ministru finansija, ali svakako mogu da vam i dam deo odgovora. Znate, ja razumem da je to politički probitačno tražiti i to je uvek dobra mera. Ja vas samo pozivam da se setite vašeg predsednika stranke kada je bio u funkciji predsednika države, koji je govorio da je potpuno na neutemeljenim ekonomskim osnovama dozvolio povećanje plata u javnom sektoru i penzija, da je to uradio pod pritiskom. Dakle, ovde nije bilo pritiska, ne bismo ni podlegli pod pritiskom. Dakle, mora da se shvati da nivo plata zavisi od nivoa privrednog rasta. I meni je zanimljivo da, recimo, ne kažete da su male plate poreskim inspektorima, koji pune budžet ove zemlje, a državnim službenicima nisu premale u odnosu na privatni sektor. I tu treba takođe biti vrlo objektivan. Čula sam i o onima koji su zaposleni u pravosuđu. Sve mi možemo da se načelno složimo, samo se postavlja pitanje ako je pravosuđe načelo nezavisnosti, i da kažemo, nekorumpiranosti, pa da li treba dodatno da se plaća kriterijum koji se podrazumeva, a to je da je neko savestan, nekorumpiran, a da ne govorimo, naravno, i adekvatno osposobljen za tu vrstu posla? Prema tome, slažemo se svi i svi bismo voleli da je to više, ali ovde se govori o ekonomski utemeljenim osnovama. Hvala.
Hvala. Poslanik Miroslav Marinković ima reč.
Uvažena gospođo ministarka, vi ste meni odgovorili na ono što vas ja nisam pitao. Što se tiče te procene, mi spadamo u zemlje koje su siromašne i meni je jako žao zbog toga. Svi vi ste imali, pa kao i ja, prilike da upoznamo i neke druge sredine. Ali, ako vi mislite da je dovoljno da sudija radi za 600, 700 evra, ja ne mislim tako. Drugo, nismo svi isto participirali, ja sam komentarisao ministrov komentar, da bi se prekršilo pravo jednakosti. U čemu? U čemu pravo jednakosti? Znate li vi koliko košta obrazovanje? Pa evo, vi govorite strane jezike kao i ja, morali ste da učite pored škole i kasnije. Završili ste, evo bili ste đak generacije. I nema korupcije i nema ničega. Ja imam u mojoj porodici šest poslednjih generacija fakultetski obrazovanih. Sin mi je doktor medicine koji sedi godinu dana bez posla. Ja se ne žalim, naći će svoje mesto, ali ne bih voleo da mi ode. Roditelj sam, voleo bih da ostane ovde. A vi mi pričate da ne može. A kad bih vam ja rekao kako se konkursi na kojima je konkurisao, kako su se završavali i ko je primljen i šta mi je rečeno, jer sam pokušao, kao i svaki roditelj, da nađem preki put. Možda sam ga sada i onemogućio da uopšte radi ovde. Nemojte vi meni da pričate ovde kako mi ne razumemo kako je naš predsednik Vlade, odnosno predsednik države pre govorio kako nema ravnopravnosti, kako je napravio grešku što nije smanjio. Ja sam vama pričao o penzionerima koji su imali 90.000 za koje su platili pare. Kada im je uzeto 10%, uzeto im je 10.000 para za koje nisu krivi. Što ste uzeli svima isto? Pa nemojte ono 60%, a vaše objašnjenje je bilo da se, ne vaše, nego Vlade, da 60% penzionera nije osetilo smanjenje, jer nisu ni imali para da jedu.
Replika.
Ja se izvinjavam, ovo su ozbiljne optužbe. Vi kažete da se zapošljavanje, da je vaš sin konkurisao i da nije. Ja bih voleo da vi konkretno kažete gde, šta, kako, gde procedura nije ispoštovana, jer mi smo tu i borimo se protiv toga. Moj je cilj da na konkursima prolaze oni koji treba da prođu. Mi menjamo praksu. A podsetiću vas, praksa je bila 5, 7 i 10 hiljada, zavisi da li se ima partijska knjižica, koji ste rang u partiji i ostalo. Znači, ono za šta se ja zalažem, da toga više nema. Ako vi tvrdite da to ima, ja vas molim, ili ovde javno ili vi meni dajte, to je već moj problem, ali to se sigurno neće dešavati u mom mandatu. To je ono što vam ja kažem. I ako ga ima, biće sankcionisano, nema razloga da bude drugačije, jer se borimo za to, pa ne želim da se to dešava.
Replika.
Zahvaljujem. Samo kratko. Vi ste rekli – mi razumemo da to ne može. Može, onako kako ste to vi radili, zaduživanje. A onda, kada krenete, nagomilani javni dug. To vam je kao lavina koja kad krene i na sredini ako se zaustavi, ona je veća nego što je bila. Mi smo sada na sredini, samo ako je zaustavite na sredini, ona neće potopiti selo kad stigne do dna. Prema tome, mislim da je to zaista nešto što morate da uzmete kao argument. A da li može zaduživanje? Može, to su zaista prethodne vlade pokazale. Samo što javni dug onda takav otplaćuju građani Srbije. Mislim da ta vrsta demagogije, ja razumem politički, pa, svakome je najlakše da kaže – treba da se povećaju plate i penzije. Nije valjda to pod znakom pitanja šta je probitačnije politički reći, ali je ovo ono što je realnost. Ova Vlada je odgovorna, realna. Mislim da ćemo rezultate imati još tokom ove godine. Ako vi ne verujete, i to je legitimno, ali morate da nam date argumente. Hvala.
Podnosilac Vladimir Pavićević, pa Vladimir Đukanović kao poslanik, pa Gordana Čomić. Čitam da bih mogla da brišem listu, pa da se javljaju novi.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice gospođo Gojković, uvažena gospođo Joksimović i poštovani ministri u Vladi Republike Srbije, gospođa Joksimović kaže – ponudite argumente. Pa, evo već četvrti dan nudim argumentaciju za svaki amandman koji smo mi podneli na Predlog zakona o budžetu. Mi smo taj budžet vezivali za sledeće pojmove: nekredibilnost, netransparentnost, arbitrarnost, neodgovornost, odustajanje od reformi. Evo, na primeru našeg amandmana na član 11. koji se tiče izvršavanja obaveza prema korisnicima budžetskih sredstava, ja ću da pokažem kako neodgovornost možemo da vežemo za autore ovog Predloga budžeta za 2016. godinu. Napisali smo – predložena struktura rashoda po institucijama pokazuje neodgovornu politiku Vlade Republike Srbije. Evo, da pokažem preko dve tačke, i ministarki i našim gostima iz Vlade, ministrima, članovima te Vlade, kako to stoji – s obzirom da je uočen rast rashoda za brojne institucije vlasti u trenutku sprovođenja politike štednje kroz smanjenje zarada zaposlenih u javnom sektoru, kao i smanjenje penzija, mi tu uočavamo jednu vrstu neodgovornosti. Dakle, imamo jedan očigledni kontrast u toj knjizi, kako naziva gospodin Vučić naš Predlog budžeta. Takođe, predloženi budžet, iako se govori o tome da je programski, je i dalje linijski, kako smo mi to zapazili, umesto da bude predstavljen kao programski, s obzirom, evo, gospođo Joksimović, da se sredstva i dalje primarno vezuju za institucije, a ne za projekte i programe koje Vlada Republike Srbije sprovodi. Ponudili smo argumentaciju, ponudili smo amandmane. Verujem da je svaka osoba ovde, 250 poslanika, naši gosti, da su ubeđeni u našu argumentaciju. Očekujem da se prihvate naši amandmani, uprkos stavu Vlade da neće da prihvati nijedan naš amandman. Hvala.
Hvala. Vreme. Izvolite.
Hvala. Osvrnuću se i na obrazlaganje amandmana i uvaženog kolege podnosioca. Malopre, ovde sada vidimo jednu neiskrenost, jer juče se pozivamo na Fiskalni savet, a sad tražimo povećanje penzija. Podsetiću vas da baš Fiskalni savet zahteva da mi dodatno smanjimo penzije, čak se protivi tome što smo uopšte imali ovo povećanje penzija koje smo imali pre neki dan. Prema tome, tu se vidi neiskrenost u tome kada se pozivate na neki izvor. Ali, ono što moram da ukažem, kolega koji je malopre obrazlagao, koji ima sina doktora medicine, da, to jeste strašno. Samo jednu rečenicu ste rekli koja je meni strašno zaparala uši, a to je da ste pokušali da pronađete neki put da bi se došlo do zaposlenja. Znate, to je nešto što možda razlikuje sve nas i neki naš sistem vrednosti u odnosu na ono što je nekada možda vaša opcija zastupala. Nema neki put, postoji samo institucionalni put. Slažem se da je to neretko bio problem da možete institucionalnim putem nešto da ostvarite, ali drago mi je da je gospodin Lončar tu reagovao i da je rekao da se za vreme njegovog mandata takve stvari svakako neće dešavati. Kad govorimo, kažem, znači o povećanju penzija, pošto ste pomenuli upravo to da je 61% penzionera dobilo nekakva povećanja, samo bih vas podsetio da su oni to dobili prvi put u istoriji, u stvari prvi put u poslednjih osam godina to povećanje, jer do tada nisu imali apsolutno ništa. Ono što zaboravljamo uvek da kažemo jeste da je 61% penzionera bio ispod 25 hiljada dinara. To nam je ostalo. To ste nam zapravo ostavili. Znači, 61% penzionera ostavili ste nam da primaju ispod 25 hiljada dinara i nikako da se preispitate i da se zapitate. Zašto, kada ste bili tako uspešni, imali ste toliki procenat penzionera sa tako niskim primanjem? Sada su prvi put ljudi dobili nešto. Slažem se za svakog pojedinačno kada kaže – dobio sam 300 dinara više, nije to, ne znam, bog zna šta, ali znate tu masu treba zaraditi i ljudima podeliti i to pokazuje da smo negde napredovali, da imamo negde neki rast, da smo zaista mogli makar i ovo da uradimo i da tim ljudima povećamo penziju. Tako da, nadamo se sledeće godine će to biti značajno više. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Obrazloženja za podršku nadoknada, povećanja nadoknada koja dobijam od Vlade su taman toliko tanka koliko i priča – zadržali smo penzije od 25 hiljada. Zadržali smo zato što su povećane 2008. godine s jeseni, inače bi bile 14 hiljada. Tako da se odlučite. Ili ste protiv povećanja penzija, ili ćete da kažete – super što je baš, bar ovim najmanjim penzijama, povećanje urađeno 2008. godine pa ljudi imaju 25, pa mi možemo da lažemo okolo kako njih ostavljamo na miru. To su povećane penzije.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospođo predsednice. Mi smo svojim amandmanom predvideli brisanje stava 1. člana 11. koji glasi – obaveze prema korisnicima budžetskih sredstava izvršavaju se srazmerno ostvarenim prihodima i primanjima budžeta. Smatramo da je ovaj stav ovog člana neprihvatljiv. Smatramo da obaveze prema korisnicima budžetskih sredstava Vlada treba da ispunjava u skladu sa zakonima i drugim propisima ili ugovorima, a ne u zavisnosti od sposobnosti vlasti, odnosno same Vlade da napuni budžet. Obaveza Vlade Srbije je da brine o svojim građanima, a naročito o korisnicima socijalne pomoći, penzionerima. Obaveza je da redovno isplaćuje zaposlenima zarade u javnom sektoru, te iz toga sledi da joj je ipak prioritet punjenje budžeta. Mi smo dobili odgovor da se amandman ne prihvata, zato što je rešenje dato u predlogu zakona celishodnije. Ja samo mogu da komentarišem jednu stvar, a to je da, po meni, ovo praktično znači da se ispunjenje zakonskih obaveza, koje Vlada treba da ima, zavisi, recimo, od efikasnosti poreske uprave. Mi znamo da je ona neefikasna za sad. Znači, ako poreska uprava uspe da naplati poreze u planiranom iznosu, na mesečnom nivou, u tom slučaju će se znači isplatiti plate i penzije i subvencije i doprinosi zaposlenima. Na ovaj način se praktično na mala vrata daje mogućnost da se suspenduju zakoni, recimo Zakon o radu i obaveznom socijalnom osiguranju. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja bi vrlo rado glasao za ovaj amandman, posebno po pitanju penzija, plata, itd. To treba obezbediti sredstva u budžetu. Međutim, mislim da je jedan od predlagača malo, po pitanju tog trošenja, najblaže rečeno licemeran. Kada su oni vladali, recimo, trošili su deset miliona evra, jedan od predlagača ovde koji je govorio o poljoprivredi, a na Odboru za poljoprivredu nije došao, pa se on kao brine za poljoprivredu. Možda bi penzije bile veće da nisu 10 miliona evra potrošili na uvoz semena od bika koji se zvao Rudolf i koji je u Nemačkoj bio zabranjen zato što su se tokom osemenjavanja, a kolega predlagač je iz Svilajnca, telila krupna telad. To zabranjeno, što je koštalo 10 miliona evra i za čega neki prethodni poslanici tvrde da je provizija bila oko tri milina evra, je uzeto iz budžeta, uzeto od penzionera, pa sada ne mogu penzije da budu veće. Zbog tih 10 miliona evra morale su krave da idu na pokolj, jer ta krupna telad, posle telenja, su prouzrokovala takvu vrstu oštećenja da je nastao pravi pomor među kravama, pravo prinudno klanje. Deset miliona evra i nemerljivu štetu i provizija tri miliona evra, ne dođe na Odbor za poljoprivredu, i onda kaže – ja se staram o poljoprivredi, penzionerima itd. Zato kažem da ovaj amandman ne treba prihvatiti, jer je jedan od predlagača, najblaže rečeno, licemer. Hvala.
Hvala. (Miroslav Marinković, s mesta: Ja sam u Odboru.) Da li ste mislili na poslanika Miroslava Marinkovića? (Marijan Rističević, s mesta: Ne.) Decidno je rekao ne. Meni je nekako izgledalo da najmanje na vas misli. Na član 11. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Jovan Marković i Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović i Slobodan Homen. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Mi smo predložili ovim amandmanom da se obriše stav 2. člana 11, jer jednostavno smatramo da je suvišan. On reguliše situaciju, govori o tome šta se dešava kada se prihodi i primanja budžeta smanje, na koji način da se izvršavaju rashodi, onda govori da će se to izvršavati po prioritetima i da su obaveze utvrđene propisima i da treba da se obezbede minimalni neophodni troškovi za nesmetano funkcionisanje. On je toliko opširan i ne govori ništa. Znači, ili bi morao tačno da definiše na koji način se utvrđuju prioritetne obaveze u okviru svakog razdela pojedinog ministarstva, na koji način se ti prioriteti utvrđuju, da se tačno popišu koje su to zakonske obaveze koje moraju da se iz tog razdela izvrše i da se napravi procena minimalnih neophodnih troškova. Svega toga nema. Po nama, ovaj stav ovog člana je potpuno suvišan. Znači, ili se podrazumeva da svako ministarstvo to ima i treba da radi, što mislimo da treba, jer šta radi ministar sa svojim sekretarima, pomoćnicima i ostalima, ako sve ovo ne zna, ili treba da ima jasan plan na osnovu ovog člana zakona budžeta, da se kaže da u okviru svakog ministarstva postoji plan i da se tačno zna koji su to prioriteti, koje su to zakonske obaveze koje moraju da se poštuju. U krajnjoj liniji, ovaj član, odnosno stav govori o jakoj lošoj hipotetičkoj situaciji. Sva uveravanja su da je naš budžet nikad bolji i ne vidim mesto da se ovakav stav nađe u zakonu i za to smo predložili njegovo brisanje. Hvala.
Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanik Zoran Živković, Vladimir Pavićević i zajedno Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Ovo treba brisati iz jedno deset razloga, zato što ne valja budžet, zato što ima još devet dobri razrada, ali samo da dam jedan mali dodatni razlog. Evo, čitam jednu rečenicu iz člana 12. – korisnik budžetskih sredstava do koga u toku godine dođe do umanjenja odabranih aproprijacija zbog izvršenja prinudne naplate za iznos umanjenja, preduzeće odgovarajuće mere u cilju prilagođavanja preduzete obaveze, tako što će predložiti umanjenje obaveze, odnosno produženje ugovornog roka za plaćanje ili otkazati ugovor, odnosno predložiti izmenu propisa koji je osnov za nastavak ili plaćanje obaveza. Pa ovo sve može. Znači, u ovoj rečenici ako je iko shvatio, a pre svega pisac koji je napisao ovo je moguće sve, od toga da se odlažu obaveze, da se menjaju propisi, da se traže novi ugovori. Znači, potpuno nerazumljiv tekst koji za cilj ima da se podigne nivo netransparentnosti ovog budžeta, a inače su sve tri rečenice takve, sve su po jedno 300 karaktera. Napravljeno je tako da svako može da arbitrira, odnosno onaj ko je uzeo vlast u svoje ruke i da tumači šta mu odgovara. Voleo bih da mi bilo ko od ovde prisutnih ministara objasni smisao prve, druge i treće rečenice člana 12, odnosno pasusa, pošto je jedna rečenica jedan pasus, da mi kaže zašto je to urađeno, šta znači, koje su mogućnosti, kome je usmereno, ko su mogući gubitnici, odnosno neko po koga ovaj propis može da bude loš, a po koga može da bude dobar? Hvala.
Vladimir Pavićević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvažena gospođo Joksimović i poštovani ministri Iliću i Lončar, evo neka se pripremi gospodin Lončar za jedno pitanje koje hoću da mu postavim povodom našeg amandmana na član 12. Gospodin Vučić je pre dva dana ovde u Skupštini rekao – budžet je knjiga kroz koju se prelamaju sve naše političke, ekonomske, odluke o socijalnoj i svim drugim sferama, znači, zdravstvu. Ja čitao i ovaj član Predloga zakona o budžetu i ministre primetio sam da ne postoje nikakve naznake o transformaciji sistema zdravstvenog osiguranja. Kad god ste došli u ovu Narodnu skupštini gospodine Lončar, mi narodni poslanici Nove stranke smo vam sugerisali da razmotrite ideje iz našeg programa transformacije sistema zdravstvenog osiguranja u Srbiji, da se usmerimo ka takozvanom „beveridževom“ modelu koji podrazumeva da moramo da delujemo ovde zajednički, da naši građani nemaju više nikakvu strepnju od nemogućnosti lečenja. Da svaki čovek koji živi u našoj državi nezavisno od toga da li je zaposlen, nije zaposlen, da li mu je uplaćen doprinos ili nije uplaćen doprinos, mora da ima obezbeđenju besplatnu primarnu zdravstvenu zaštitu i to da se finansira iz budžeta. U ovoj knjizi kako kaže gospodin Vučić, ja nisam video bilo kakve naznake za usmerenje, čak ni za razmišljanje o tome kako da počnemo da pristupimo razmatranju ili razmišljanju ove vrste transformacije sistema zdravstvenog osiguranja. Molim vas gospodine Lončar da mi kažete, da li imate neke planove, ako postoje, zašto nisu ovde vidljivi i u budžetu i ako su nevidljivi u budžetu, možete li danas da nam kažete, a kakvi su to planovi i u kojoj ste meri koristili ideje iz našeg programa, transformacije sistema? Hvala.
Ministar Lončar. Dva minuta. Izvolite.
Da pokušam da budem kratak. Premijer je u pravu. Budžet je upravo to što ste rekli, a ja sam isto juče rekao ovo je realan budžet, ovo nije spisak želja i Švajcarska bi verovatno volela da ima veći budžet. Prema tome, ovo je nešto što je apsolutno realno i na realnim osnovama ide. Lepo pitanje što se tiče zdravstva. Podsetiću vas samo šta smo sve uradili i promenom zakona i svega, do čega bi dovelo da nismo dali specijalizacije, posao i ostalo. Podsetiću vas kupili smo gama nož, kupili smo četiri akceleratora, 60 vozila komplet opremljena za Hitnu pomoć, sredili sistem koji je bio takav kakav jeste, u meri koliko je moglo, naravno, da to ne može preko noći. Ono što je urađeno IT sistem se sprovodi, ono za šta smo se zalagali, a to je i to će biti u narednih pet meseci i gotovo da ćete i vi i bilo ko imati upliv šta se dešava u zdravstvu, jer do sada smo bili u jednoj magiji, nismo znali šta se dešava. Meni je drago da se vi zalažete za to. Pokažite gde još na svetu ima komplet besplatno zdravstvo kao što imamo ovde. Imate u susednoj Hrvatskoj gde se ulaže hiljadu evra po stanovniku, imate samo obavezan vid osiguranja, a ovde za 260 evra imate komplet sve. Tamo se sve doplaćuje. Mi možemo da se dogovorimo, ja se ne slažem, pa mi smo ovde za većinu onih zakona koje smo menjali ovde glasali svi. Zdravstvo nije stvar oko koje će se deliti i siguran sam da ćemo i dalje ići ka ovome i naći ćemo najbolji model da ga rešimo. Mislim da smo na tom putu, ne može preko noći, svaka dobra ideja je dobro došla. Mi nemamo nikakav problem. Hajde da sagledamo da vidimo šta može, šta ne može, šta je realno i u kom roku možemo da uradimo. Eto to je suština. Mnogo stvari se menja. Mnogo stvari može još.
Hvala. Dragan Šutanovac, po amandmanu. Izvolite.
Koristim vreme ovlašćenog predstavnika. Pa mi i dalje smatramo da je ovaj budžet nerealan gospodine ministre i smatramo da je zdravstvo oštećeno i da treba da dobije više novca kroz RFZO. To što ste nabrojali gama najf i ne znam, četiri akceleratora za četiri godine. To je malo, ja ću vas podsetiti kupljene su razne stvari i ranije. Znači, zdravstvo koje je nasleđeno 2000. godine, znate odlično na šta je ličilo. Vozila su kupljena ranije, bile su donacije, nije to tema. Tema je da to nije dovoljno i da to mora više. Mi želimo vama da pomognemo, a vi se branite od nas koji želimo da ojačamo sistem zdravstva. Utoliko podržavam onaj koji je predat, jer mislim da je to jedini način. Potpuno razumem i znam na koji se način pravi budžet, znam da kada se prave razdeli svako ima svoje želje i da ministri tad nisu prijatelji, već pokušavaju da izvuku što je moguće više za sistem, ali vi ste izvukli malo. To je stvar da konstatujemo. Pet milijardi manje u RFZO je problem. Sa pet milijardi bi kupili sve to što su nabrojali pa puta jedno tri četiri, jel tako? Dakle, nemojte ovo shvatati kao vašu kritiku. Mi hoćemo da vas pomognemo, a vi ste protiv toga da se pomogne zdravstvu, odnosno da mi pomognemo zdravstvu, pošto mi ako nešto predložimo to je po pravilu ovde dočekano na nož i nije dobro. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, ministar dr Zlatibor Lončar.
Vi ste ponovili, samo da pričam o činjenicama. Evo setite se kako su kupljena vozila Hitne pomoći, vozila plaćena avansno, preduzeće otišlo u stečaj ili ne znam šta, ostali i bez novca i bez vozila. Jeli tako bilo? Apsolutno tako. Predmet na sudu. Druga stvar, vezano za aparate, da li se slažete, aparati kupovani, gde su se održavali izbori, da li su trebali, da li nisu trebali. I dan danas dođite da vam pokažemo, aparati kupljeni pred izbore stoje u magacinu, nema ko sa njima da radi, ne znaju šta imaju od aparata, jer je kupljen aparat, a nije kupljen drugi deo da bi aparat radio. Znači, to su činjenice. Govorim vam gole činjenice. Da li su bili neki lokalni, da li su bili drugi, to je bilo u prethodnim izborima. Ljudi sad ne znaju šta imaju u magacinu. Kupovano, stavljano, ne radi, nije imao ko da radi. Ja sam ovde godinu i po dana, pričam vam šta vadimo iz magacina i šta se dešava. To su činjenice. Nemoguće da mi ne želimo bolje, da ne želimo više. Hajde da nađemo ta sredstva. Imamo situaciju da je dosta ulagano, dosta je davano iz donacija, ali više nema toliko donacija, nema svega, ima ih, ali nedovoljno, apsolutno saglasan zajedničkim snagama da nađemo novac, što više nađemo biće svima bolje.
Zahvaljujem se gospodine ministre. Po amandmanu narodni poslanik Dragan Šutanovac, izvolite.
Samo kratko gospodine ministre, jako je važno da nam kažete koje godine su kupljeni ti aparati koji danas ne rade? Ako su kupljeni za izbore 2012. godine, pa mi ulazimo u pune četiri godine kako je to realizovano. I dan danas ne rade. Kada će da prorade? Vi ste godinu i po dana, znam, ali ta Vlada je sedela tu u malo drugačijem sastavu, isti ljudi vladaju. Zašto bi stavio u funkciju četiri godine? (Zlatibor Lončar, s mesta: Stajali su u magacinu.) Malopre ste rekli – ne rade sad. Ja bih voleo da predsedavajući ima prema meni ovako … Znači, nije problem ne smeta mi što dobaci ministar, ali…
Ali, vi na takav način postavljate pitanje i tražiti od ministra da vam odgovori. Ja vas molim da se ne obraćate ministru.
Znači, sad je problem što je to neko kupio, a što četiri godine nije stavljeno u funkciju to nije problem. Ja bih voleo da vi kupite, pa da se stavi u funkciju sukcesivno. Nažalost, stanje u zdravstvu nije kako bi svi želeli i nije kako bi vi želeli, i mi pokušavamo da omogućimo da imate više sredstava. Nažalost, očigledno je da budžet nije takav, smanjuju se sredstva za zdravstvo na način na koji mi mislimo da ne mora da bude. Prosta stvar. Ako hoćete da vam nabrojim ja šta je kupljeno u sistemu zdravstva, pošto znam, sticajem okolnosti i za magnetnu rezonancu, i za aceleratore i za multi slajz skener i za nove agio sale, mogu da vam nabrajam koliko želite, mamografe, sve to znam odlično. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, ministar dr Zlatibor Lončar.
Moram da vam kažem, niste me razumeli, našli smo ih u magacinu kad smo ih stavili da se koriste, nisu imali lekari da rade i molili smo da ih stavljamo u ustanove koje imaju lekare da rade. Znači, oni danas rade, ali smo ih našli u magacinu. Niste me razumeli. Sve je to kupljeno i sve dobijeno iz donacije, svo to što ste nabrojali, i magnetne rezonance i mamografe, mamografi su većinom bili iz donacije i skener i sve. Ali, to ne može da se kupi jednom za svagda, to ima svoj rok trajanja koji mora opet da se kupi, jer idu i novije generacije, a jednostavno ti aparati se potroše. (Dragan Šutanovac dobacuje.) Hvala vam za to što tražite, ali ovo je realnost.
Molim vas gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete.
…i naravno da ćemo se boriti za više novca i da bude bolje i sigurno će biti bolje.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik mr Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, mr. dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović i Slobodan Homen. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala predsedavajući, poštovani ministri. Naš amandman je predvideo brisanje stava 1. člana 12. koji je potpuno po vama konfuzan, jer ne znamo na koji način želi da se obezbedi stabilan budžet i stabilno finansiranje i da se obezbedi nemogućnost da se preuzmu obaveze veće od onih koje su planirane za one obaveze koje se finansiraju iz prihoda koji nisu direktan izdatak budžeta. Po nama ovo je moralo drugačije da se odredi jer ne razumemo na koji način kaže ovaj član – obaveze se mogu preuzeti samo do nivoa ostvarenja tih prihoda i rashoda ukoliko je nivo ostvarenih prihoda i primanja manji od odobrenih aproprijacija. Znači, vi ne možete da znate koliko će se ostvariti, vi planirate nešto dobijete odobrenje kolike su aproprijacije i to je to. U okviru toga koliko je planirano i odobreno možete da se zadužujete. Ne razumem kako može neko uopšte da se zaduži više od onoga što je planirano i odobreno. Ne može da zna unapred. Kad planira i kad se odobri onda isplaniraju kakvi će biti prihodi. Negde imate neke sezonske prihode, nekad dođu neki prihodi malo se stane pa se pojača, ne možete vi na osnovu toga, te dinamike da preuzimate obaveze. Obaveze preuzimate na početku, odnosno imate neki plan na početku godine kako ćete određene obaveze preuzeti, šta ćete realizovati, šta ćete uraditi. Znači, po nama ovaj stav je potpuno suvišan, nejasan i treba ga brisati iz ovog zakona. Loše je to što se ovaj stav ponavlja iz godine u godinu, znači, ceo ovaj član i sa ovim stavovima se ponavlja i očigledno da nema volje da se uvede red i da bude jasno ko šta može i koliko. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, mr Blagoje Bradić i Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić i Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Član 13. definiše da pre prijavljivanja novih obaveza na način propisan članom 56. stav 3. Zakona o budžetskom sistemu, u sistemu izvršenja budžeta moraju da prijave budžetski korisnici preuzete a ne izvršene obaveze iz prethodne budžetske godine. Znači, budući korisnici sami treba da prijave što su nešto preuzeli a nisu platili prošle godine. Da li ima neko da kontroliše ovaj budžet? Ko se stara o kontroli trošenja sredstava? Kako neko može da preuzme obaveze koje nisu predviđene budžetom? U kojoj to državi prvi put u istoriji kada neko gde se radi 25 sati dnevno može da se desi tako nešto? To je na nivou onoga što je rekao ministar zdravlja malopre da je kod nas za 260 evra doprinosa je potpuno besplatno zdravstvo, gde je to potpuno besplatno zdravstvo? Koji deo zdravstva je besplatan? Plaća se, samo ono primarno minimalno je besplatno. Svaki ozbiljniji zahtev se plaća ako ne znate. Ako vi ne plaćate, ja da vam kažem, građani Srbije plaćaju participaciju za nas u stvari, odnosno za svaki pregled pedesetak dinara, koliko se sećam, na sreću nemam potrebu da idem kod lekara, ali za bilo kakvu operaciju su te participacije mnogo veće. Pitajte ljude oko vas. Pitajte ljudi koji imaju realne zdravstvene probleme. Znači, naš predlog je, sistem predviđa primarnu zdravstvenu zaštitu besplatnu. Naravno da sve ostalo se plaća. To je potpuno normalno, ali ne možete da kažete da je danas u Srbiji zdravstvo besplatno. Nikada nije bilo, ni u Titovo vreme, a kamoli danas.
Zahvaljujem se gospodine Živkoviću. Reč ima dr Miroslav Marinković kao predlagač amandmana.
Ja sam jedan od predlagača, mi smo takođe podneli amandman na član 13. kojim smo predvideli da se on briše. Kolega pre mene je vrlo podrobno objasnio šta ovo znači. Međutim, ja iako se maksimalno trudim da razumem šta je pisac hteo da kaže, shvatio sam ovde će novac dobiti onaj za koga se proceni da treba da dobije, nije bitno da li ima itd. Na koji način će on registrovati unapred preuzete a ne izvršene obaveze itd. Znači, koliko mi je poznato finansijskim zakonima je predviđen način na koji se kontroliše kretanje novca, pa u ovom slučaju i određenih sredstava i ta sredstva se uz to kretanje budno prate i u slučaju da to nije moguće ne bismo imali ni realizaciju naplate poreza, niti drugih oblika davanja koje država preuzima na sebe, odnosno sebi pripisuje kao rezultat i mogućnost da ostvari sopstvene prihode. Tako da član 13. predstavlja jednu ozbiljnu kontradiktornost koja se može razrešiti na taj način što će se član izbrisati, a u obrazloženju koje mi je dato rečeno je da je to glavni član po kome se vrši raspodela sredstava i ne prihvata se amandman zato što se Predlogom zakona preciziraju pravila za upotrebnu odobrenih sredstava, a on opšteg karaktera. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na kraju takođe predlagač amandmana, dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući i današnjoj sednici, gospodine Bečiću, uvažena gospođo Joksimović, poštovani ministri Lončar i gospodine Tasovac, dobrodošli u Narodnu skupštinu, budući da je gospodin Tasovac tu a da smo do sada povodom ovih amandmana prethodno imali priliku da raspravljamo sa gospodom Sertićem, Vujovićem, i gospodin Lončar je juče učestvovao u raspravi i gospođa Joksimović i gospođa Mihajlović, gospodin Ilić, evo ja ću dodatnu argumentaciju za ovo što je rekao gospodin Živković povodom našeg amandmana na član 13. da usmerim ka gospodinu Tasovcu, ministru kulture i informisanja. Dobar dan. Budžetom za 2016. planiraju se manje subvencije za javne medijske servise, ali je moguće da ta sredstava ne budu dovoljna za funkcionisanje ovog sistema. Subvencija za RTS i RTV iznosi četiri milijarde dinara, a ja sada vas podsećam ministre Tasovac da smo mi … (Zoran Babić, s mesta: O amandmanu.) O amandmanu na član 13. gospodine Babiću. Naravno da je o amandmanu. Gospodin Babić ne prati pažljivo. Dakle, gospodine Tasovac, vi se sigurno sećate da smo vam mi u amandmanskoj raspravi u avgustu, kada ste vi predstavljali po vašem sudu one reformske medijske zakone, govorili - hajde da za javne servise imamo stoprocentno budžetsko finansiranje, da bi smo izašli iz ove vrste problema sa kojima se suočavamo, gospodine Tasovac, i nakon usvajanja onih, kako ih vi nazivate, reformskim medijskim zakonima. Da li vi sada uviđate, na primer, gospodine Tasovac, da ste jednim delom pogrešili?
Ja uviđam, gospodine Pavićeviću, na minut i 44 sekunde, a vi niste jednu reč rekli o amandmanu.
Uredu. I, da li gospodinu Tasovcu nedostaje „Utisak nedelje“? Moram to da pitam ovde… [[isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Ja znam i pretpostavljam da ste vi oduševljeni što vidite gospodina Tasovca u velikoj sali Narodne skupštine, ali ipak vam ne dozvoljavam da pričate van onog amandmana koji ste podneli. Ja bih zamolio ministra Tasovca da vam u pauzi da autogram, jer vidim da ste oduševljeni njegovim likom i delom. Reč ima ministar Jadranka Joksimović. Izvolite.
Pošto je zapravo suština amandmana, ne zavisno od toga na koji se član odnosi, netransparentnost, koliko sam razumela, mislim da je to zaista nepoznavanje činjenica, jer, ako ništa drugo, ovaj budžet je usaglašen sa međunarodnim finansijskim institucijama, sa istim onim sa kojima ste vi izgubili 2011. godine zbog flagrantnog kršenja svih sporazuma. Dakle, ja ću da ponovim i poglavlje 32. Znam da to nekada nije interesantno, tehnička je stvar, ali to su pitanja finansijske kontrole koja nastoji da obezbedi jedan jedinstveni sistem i pravila. Dakle, interne revizije, interne kontrole, istu krivično-pravnu zaštitu svih javnih sredstava naše države, i na lokalnom nivou između ostalog, na centralnom nivou i uopšte. Vi znate vrlo dobro da postoji i budžetska inspekcija. Dakle, naša je obaveza i po poglavlju 32. jačanje mehanizama budžetske inspekcije. Tako da, zaista mislim da uopšte ne stoje prigovori za netransparentnost budžeta ili za manjak koordinacije u pogledu i interne kontrole i svega onoga što uzimamo kao ukupnu kontrolu javnih finansija.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar, replika.
Samo da razjasnimo da ne bude neke nedoumice. Sem participacije naših građana na sve intervencije, na sve ono što se radi, ne plaćaju ništa dodatno, da ne bude neke dileme.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Vaše je apsolutno legitimno pravo da budete protiv izlaska države iz vlasničke strukture medija. Takođe, ukoliko zastupate stav da ste vi ti koji treba da se mešaju u uređivačku politiku privatnih medija sa većinskim stranim vlasništvom, kako da vam kažem, to je vaše pravo. Ono naprosto nije uobičajeno u evropskim okvirima. Postoje određene zemlje gde je ono dominantno, ali naprosto ne delimo očigledno iste vrednosti. (Balša Božović, s mesta: Tako je, ministre. Ne delimo isti sistem vrednosti.) Pa, vidite kako se slažemo.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Član 158. stav 7. Izvinite, nije stav 7, nego…
Pa, pošto nađete član po kome sam prekršio Poslovnik, javite se ponovo. Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik mr Jovan Marković? Da li neko želi reč? (Ne.) Po Poslovniku, reč ima gospodin Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Prekršili ste nekoliko članova, čl. 107. i 108, iz prostog razloga što ne dozvoljavate poslanicima koji traže povredu Poslovnika da obrazlože svoju povredu i ne želite da sačekate ni pet sekundu da vam kažu koji je stav kog člana u pitanju. Oni na to imaju pravo, svi na to imamo pravo i iz tog razloga ne možete da kažete nekome – kad se setite, onda se javite, već je vaša dužnost kao predsedavajućeg da kažete – molim vas, slobodno pogledajte koji je član u pitanju i koji stav, jer postoje dva minuta ako je povreda Poslovnika urađena. Dva minuta neko može da traži.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Gospodine Božoviću, ako vi kao poslanik uvidite da sam ja kao predsedavajuću povredio Poslovnik i u istom trenutku znate koji sam član povredio, potražite član… (Balša Božović, s mesta: Ja sam to uradio.) Da, vi ste to uradili, gospodine Božoviću. Dakle, potražite taj član i na to mi ukažete. Ali, ne možete da tražite povredu Poslovnika i onda da mi čekamo nekoliko minuta da vi nađete član po kome sam ja povredio Poslovnik. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Nekoliko minuta, gospodine Bečiću?) Pa ja sad kažem nekoliko minuta, a bilo je preko 30 sekundi. Dok ste vi tražili, ja sam rekao onda da se u onom trenutku kada pronađete ponovo javite i ukažete na povredu Poslovnika. Da li ste sada našli po kom članu? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.) Reč ima mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
To je bilo više od 30 sekundi u vašem paralelnom svetu gde građani žive veselo. Dakle, član 158. stav 9. Izvinjavam se, rekla sam pogrešno stav 7. Trebalo je kao poslanici vladajuće koalicije da se javim i da pričam bilo šta, zato što se ni ne javljam zbog povrede Poslovnika. Naime, u tom članu piše – predlagač zakona…
Hoćete konačno reći gde sam prekršio Poslovnik, hoćete obrazložiti?
Pokušavam, gospodine Bečiću. Dakle, predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona ima pravo da o svakom amandmanu govori do dva minuta, s tim da ukupno trajanje pretresa u pojedinostima ne može biti duže od tri časa. Da li je Vlada Republike Srbije… [[isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, gospođice Jerkov. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Dozvolite mi da obrazložim.) Shvatio sam šta je vaše ukazivanje na povredu Poslovnika i sada moram da dam objašnjenje. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja mislim da niste baš ništa shvatili.) Ja sam razumeo, a to što vi ne shvatate ništa, tu ja ne mogu da vam pomognem. Kao što ste primetili, niko od tri ministra, prvo gospodin Lončar je dobio repliku, a gospođa Joksimović i gospodin Tasovac govorili su po manje od minuta. Izlaganje gospođe Joksimović je trajalo manje od minuta i gospodina Tasovca manje od minuta, što je ukupno dva minuta. (Aleksandra Jerkov, s mesta: U vašem paralelnom svetu.) Gospođice Jerkov, dobacujete ponovo. To je nepristojno, ali to je vaše domaće vaspitanje. Na član 14. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, magistar dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Povreda Poslovnika!) Povreda Poslovnika, mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Gospodine Bečiću, vaša je obaveza bila da me, u skladu sa članom 103, pitate da li želim da se izjasni Skupština, a vi umesto toga birate da vređate poslanike.
Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Da.) Zahvaljujem. Gospođo Jerkov, ako neko dobacuje sa mesta i ne dozvoljava da Skupština radi o važnom zakonu, o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu, to je domaće nevaspitanje. Izvolite, gospodine Živkoviću.
Voleo bih da obezbedite ministra finansija da bude prisutan kada govorimo…
Gospodine Živkoviću, u sali ima dva ministra, predstavnici Vlade, svi ministri predstavljaju ovaj zakon, tako da nije neophodno da ministar finansija bude u sali.
Dakle, prvo, nemojte da trošite moje vreme. Drugo, naravno, uz svo poštovanje ministru Tasovcu i ministarki Joksimović, ali oni ni po resoru ni po, koliko ja znam, visokom obrazovanju, ali ne iz ove oblasti, ne mogu da budu neko sa kim pričamo na ovu temu. Ja juče postavim pitanje ministru finansija da mi kaže jedan kredit koji je otplaćen za četiri godine, on pobegne. Pitam malopre ministra zdravlja Lončara gde je to besplatno zdravstvo u Srbiji, on pobegne. Znači, sada treba da pričamo o članu 14, o izvršavanju rashoda za robe i usluge korisnika budžetskih sredstava itd, i onda će gospodin Tasovac da mi daje odgovor na eventualna pitanja. Pa, nemojte da stavljate članove Vlade u nezgodan položaj. Gospodin Tasovac ima danas da odgovara na pismo direktora Javnog servisa, ali njegov posao nije… [[isključen mikrofon.]]
Gospodine Živkoviću, moram vas vratiti na amandman. Potpuno sam siguran, kao što sam siguran da to znaju i građani Srbije, da su i ministar gospođa Jadranka Joksimović i ministar gospodin Tasovac veoma kompetentni da govore o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu i siguran sam da će oni vrlo rado dati odgovore na vaša pitanja. Tako da, kada bi vi govorili o amandmanu i o tekstu vašeg amandmana, vi biste i dobili te odgovore. (Zoran Živković, s mesta: Želim da postavim pitanje.) Na žalost, isteklo je vreme. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, povređen je Poslovnik član 107. stav 1. – dostojanstvo Narodne skupštine. Voleo bih da razgovaram sa vama, gospodine Bečiću. Gospodine Bečiću, vama se obraćam.
Izvolite.
Povređen je Poslovnik član 107. stav 1. Šokiran sam kada Zoran Živković, uvaženi kolega Zoran Živković, narodni poslanik, ocenjuje stručnost, pa još kaže – nisu stručni da razgovaraju sa njim o nekoj temi, i to kome? Ministarki Jadranki Joksimović, studentu generacije na Fakultetu političkih nauka, gospodinu Ivanu Tasovcu, o čijoj karijeri ja sam mnogo mali i nebitan da bih mogao da govorim. Ali, pazite, kada Zoran Živković postavlja pitanje stručnosti i kompetentnosti, i to o pojedinačnoj temi, i to zamislite sa kakvom visinom i sa kakvom itelektualnom gromadom, ne mogu da razgovaraju i to ljudi koji su bili studenti generacije, ljudi čiji ne verujem da može i CV da pročita, a kamoli da ga proprati ili da razgovara sa njima. Molim vas da ne dozvoljavate više da bilo ko bilo koga vređa u ovoj Narodnoj skupštini, ali i kada tako nešto pokuša, bar da se kvalifikuje, bar da kaže šta i kako i koju diplomu i na koji način i u kojoj godini je stekao pa tek onda da razgovara o kompetentnosti i stručnosti ministara ili bilo koga u ovoj sali.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Vi morate da razumete da u nedostatku argumenata mi u ova dva dana imamo pribegavanje vređanju, da poslanici opozicije pribegavaju i na takav način pokušavaju da vređaju članove Vlade koji su gosti u Narodnoj skupštini, koji obrazlažu budžet Republike Srbije za 2016 godinu. Ja to tako razumem. Videli ste moj pokušaj da gospodina Živkovića vratim na amandman. Upozorio sam ga upravo to što ste vi rekli, tako da smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Zahvaljujem. Gospođica Jerkov, povreda Poslovnika. Izvolite.
Ne znam, gospodine Bečiću, da li vam je poznat član 100. Poslovnika i da li vam je poznato da vi, kao predsedavajući u ovom momentu, nemate pravo da govorite o argumentima koje iznose narodni poslanici, nego isključivo da vodite sednicu u skladu sa Poslovnikom. To da vi ocenjujete šta poslanici opozicije govore a šta ne govore možete kada se javite za reč, kada vam neko od drugih potpredsednika ili predsednica Skupštine da reč zato što taj član 100 …
Zahvaljujem. Veoma dobro znam Poslovnik, za ovih 20 godina sam bar to naučio, ako ne nešto drugo, kao neki drugi poslanici koji nemaju trunku domaćeg vaspitanja. Moja dužnost je, kao predsedavajući, da za povredu Poslovnika na koju je ukazao gospodin Babić dam objašnjenje gospodinu Babiću zbog čega sam prekinuo ili nisam nekog prekinuo u izlaganju i na osnovu primedbe koja se odnosi na to izlaganje, tako da sam ja samo dao obrazloženje i objašnjenje gospodinu Babiću zbog čega smatram da nisam prekršio Poslovnik. Ako to objašnjenje vas ne zadovoljava, ja tu ne mogu ništa. Izvolite, gospodine Babiću, povreda Poslovnika. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Opet me niste pitali da li da se Skupština izjasni.) Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Vaše je bilo da me pitate.) Gospođice Jerkov, ja to već veoma znam dobro da vi želite i ja svakog trenutka i u svakom slučaju dam službi signal da to stave u zapisnik. Zahvaljujem. Izvolite, gospodine Babiću.
Povređen je Poslovnik, član 27. Unapred kažem, gospodine Bečiću, da neću tražiti da se glasa o povredi Poslovnika, iako ću predložiti, to nije prvi put, to je da bi se glasalo o povredama Poslovnika onih narodnih poslanika da ipak budu dužni da oni bar sede u sali i da glasaju o tome, nego da tada imaju neka preča posla dok ovaj deo parlamenta SNS, zajedno sa svojim partnerima, sedi marljivo i vredno, kao i sve ove dane i mesece iza nas i da glasa i o tim povredama Poslovnika.
Gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete. Vaše dobacivanje i mahanje rukom nikoga u sali ne zadivljuje.
Ono što sam želeo da kažem, gospodine predsedavajući, malo pre je reklamirana povreda Poslovnika sa željom da vi ućutite, pa je ponovo reklamirana povreda Poslovnika da i ministri zaćute. Kakvo je to shvatanje demokratije? Kakvo je to shvatanje parlamenta? Očekujem sada i povredu Poslovnika, da i narodni poslanici SNS zaćute otprilike i da svi ćutimo i da samo jedna šačica, a vidimo, sve ih je manje i manje, potpredsednici ih napuštaju, poslanici napuštaju, što je najvažnije, i građani su ih i dalje napustili, svi ostale da ćute, samo da oni mogu da govore. Mislim da je to ponižavanje parlamenta, ponižavanje parlamenta kao institucije. Da ministri ne mogu da pričaju, da potpredsednici ni predsednik Skupštine ne može da govori, da narodni poslanici nemaju prava da govore, samo da pojedinci mogu da govore, i to oni koji su po volji gospođi Jerkov. Mislim da je to ponižavanje Narodne skupštine.
Vreme.
Mislim da morate da poštujete sve članove Poslovnika o radu i naročito član 27. i da na te stvari i na takve anomalije shvatanja parlamentarizma i demokratije ukažete i pokažete.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Sve sam već rekao. Smatram da nije potrebno da vam dajem dalje objašnjenje. Vraćamo se po amandmanu. Gospodine Rističeviću, po amandmanu. Onda morate da sačekate da predlagač amandmana dr Vladimir Pavićević govori. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, uvažena gospođo Joksimović i poštovani ministre Tasovac, gospodine Mijailoviću, evo, imam tri konkretna pitanja vezano za član 14. i amandman na član 14. ovog Predloga zakona, jedno pitanje za gospođu Joksimović i dva pitanja za gospodina Tasovca. Evo, za gospođu Joksimović. Ako može da mi kaže - šta se dešava, npr, ukoliko korisnici sredstava budžeta Republike Srbije u izvršavanju rashoda i izdataka postupe suprotno odredbama stavova 1. i 2. ovog člana Predloga zakona o budžetu? Evo, konkretno pitanje vezano za naš amandman. Gospodine Tasovac, evo za vas prvog pitanja. Šta se dešava, gospodine Tasovac, ukoliko korisnici sredstava budžeta lokalne vlasti u izvršavanju rashoda i izdataka postupe suprotno odredbama stavova 1. i 2. člana 14. Predloga zakona o budžetu? Ja bih baš voleo, poštovana gospodo, da nam gosti, uvaženi ministri, ministarka i ministar, odgovore npr. na ova dva pitanja pa da se onda uverimo u kompetentnost i ministra kulture i informisanja, gospodine Bečiću, da odgovara na ova pitanja i u kompetentnost ministarke Joksimović.
Da li ćete malo po amandmanu, gospodine Pavićeviću?
Sve je po amandmanu, gospodine Bečiću. Citiram stavove člana 14. ovog Predloga zakona o budžetu – uz jedan dodatak. Naravno, ja cenim kada je neko tokom svog studiranja, kao što je bio slučaj sa gospođom Joksimović, bila studentkinja generacije i bravo za to. Ali poštovana gospodo, mi smo u političkoj instituciji u okviru koje svaki narodni poslanik, bez obzira kakvo je obrazovanje tog čoveka, ima pravo da govori ovde. Ne možemo mi sada da uvodimo neke druge kriterijume, osim onog koji važi za našu Narodnu skupštinu, poštovana gospodo.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima predlagač amandmana dr Miroslav Marinković.
Uvaženi predsedavajući, predstavnici Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, ja sam jedan od predlagača ovog amandmana na član 14, kojim smo tražili da se član 14. briše. Razloga ima više. Pre nego što bih to detaljnije obrazložio na jednom praktičnom primeru, ipak bih naglasio – svojstvo ljudskom rodu je razum. Smatram da svako od nas ko predlaže ove amandmane, da smo mi uložili jedan ozbiljan rad, svoje znanje i znanje svojih saradnika kako bismo pomogli da se budžet, jedan finansijski dokument, dovede do savršenstva, kako bi bilo bolje svima. Žao mi je što se svaki amandman od nas doživljava kao direktan napad na lik i delo, na ulogu, na funkciju i na ne znam šta već još. A mi tražimo jednostavan odgovor. S obzirom da sam bio i u vladajućoj koaliciji, ja odmah da vam kažem ja vas ne razumem, pustite nas da kažemo šta trebamo da kažemo, a vi to možete kad trebate da glasate, jer imate većinu, jer smo je imali i mi i platili smo cenu zato što smo tako isto razmišljali. Učinite sve da, znači mi možemo normalno da funkcionišemo. Ovaj član budžeta radi ono što uglavnom i zakoni, a nabrojaću i Zakon o rudarstvu, Zakon o podsticajima u poljoprivredi, itd. svi oni rade jednu ozbiljnu koncentraciju, znači funkcija devastiranje lokalnih samouprava. Pazite, mi smo ovde svi poslanici i svi dolazimo iz poneke sredine, neko veće, neko manje, ali smo svi predstavnici naroda i tu istu sredinu se vraćamo. Ta ista sredina da vas obavesti ako niste znali. Polako na ovaj način gubi sve ingerencije, pa ćete onda ići da spavate u svojoj sredini, a nećete moći da organizujete život i da tamo stvorite prosperitet ljudima koji ne mora da bude isti kao u drugim krajevima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović. Replika na izlaganje prethodnog govornika.
Zahvaljujem se. Dakle, nema nikakvih problema da se stvara loša atmosfera, ja to ne doživljavam ni kao napad na lik, ni na delo ko je bio dobar student, ko nije to građani mogu da i ne samo student, nego što je još važnije od toga kako je obavljao javnu funkciju. Moju javnu funkciju obavljam na taj način da poštujem parlament, da mislim da sam odgovorila danas na bar desetak pitanja. Koliko ste zadovoljni odgovorima ne znam, ali u svakom slučaju, ako ćemo samo o kompetencijama, akademskom iskustvu kao referenci, onda bi otprilike svi skoro pa mogli napolje. Ne mislim i ne doživljavam parlament na taj način. Mislim da se pokazuje odgovornost jednom diskusijom i debatom. S druge strane, i moram da kažem da su brojni amandmani koji su podneti, a koji su skoro brisali ceo budžet takođe pitanje nečeg shvatanja i parlamentarizma i kompetentnosti, ali to neću da odgovorim neka odgovaraju drugi. A što se tiče vašeg pitanja vezano za amandman, ukoliko neko odredbama suprotnim jel stavu 1. i 2. ovog zakona šta se onda dešava, mislim to vam je deo koji je prosto deo možda i opšteg obrazovanja i poznavanja čak institucija. Imate budžetsku inspekciju, pa se onda ta sredstva uglavnom vraćaju u budžet. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Po amandmanu?
Naravno. Zahvaljujem se. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Babiću vi ste bili šokirani, a ja iznenađen, a moj kolega poljoprivrednik traži maltene da mu se posluži ministar finansija kao da ministar finansija na vinskoj karti ili ne daj bože na jelovniku. To je naprosto neoprostivo i s toga vi kažete da tu nedostaje neki fakultet. Ako ste primetili nekog su obrazovali fakulteti, nekog je obrazovala njiva ili fabrika, a boga mi nekoga obrazovala izgleda i ulica. Zato gospodine Babiću, nemojte biti iznenađeni iz tih razloga mislim da taj predlagač i taj amandman nije ni za pašnjak u onoj oblasti i da ovaj amandman treba odbiti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Pa, kasno ste se javili gospodine ministre, prešli smo već na drugi amandman. Gospođica Jerkov kada završi izlaganje onda možete vi.
Dakle, vaša proizvoljnost ostavljene diskrecionih prava, transparentnost, odnosno netransparentnost o kojoj govori Fiskalni savet i vaša političko favorizovanje, odnosno politička odmazda građanima u zavisnosti od toga na koji način glasaju se vidi u članu 14. Predloga budžeta gde se govori o izvršavanju rashoda za robe i usluge i o lokalnim samoupravama koje to ne bi radile, gde vi kažete da u koliko korisnici sredstava budžeta lokalne vlasti ne postupe, odnosno postupe suprotno odredbama stava 1. i 2. ovog člana. Pazite, sada ministar nadležan za poslove finansija može privremeno obustaviti prenos transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije. Dakle, on to može uraditi ukoliko mu se vlast u nekoj lokalnoj samoupravi ne sviđa, a ukoliko mu se vlast u nekoj lokalnoj samoupravi sviđa, on to baš i ne mora da uradi. Tako da je sada to ista ona stvar, to zaista ne znam na koji način da razgovaramo, gospodina Vujovića nema, to je ista ona stvar o kojoj smo pričali sa gospodinom Vujovićem u prepodnevnom delu sednice, o AP Vojvodini. Gospodin Vujović neće da prebaci sredstva AP Vojvodini, jedina srećan stvar, sreća u nesreći doduše što je on priznao da Republike Srbije je imala pad prihoda iako nas ovde tri dana ubeđujete da su prihodi neverovatno visoki i viši, najvišu u novijoj istoriji. Tako da građani Republike Srbije treba da se nadaju da u onim opštinama u kojima SNS ne uspe da otme vlast, da to znači da će ministar privremeno obustaviti transfer sredstava za njihove životne potrebe, a u onim opštinama gde je SNS uspe da otme vlast, ministar to neće činiti.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Član 15. se bavi javnim preduzećima i drugim oblicima organizovanja čiji je osnivač Republika Srbija i oni su dužni po ovom članu da najkasnije do 30. novembra tekuće budžetske godine deo najmanje 50%, a javne agencije 100% dobiti, odnosno viška prihoda nad rashodima po završnom računu za 2015. godinu uplate na budžet Republike Srbije. U trećem stavu kaže – izuzetno od stava 1. i 2. ovog člana su neki izuzeci. Voleo bih da mi ministar Tasovac da što detaljnije objašnjenje koji su to izuzeci i na koji način ti izuzeci mogu da budu uključeni u izvršenje Zakona o budžetu za 2016. godinu, a posebno pitam za privredno društvo iz stava 2. ovog člana koji donosi odluku o ostvarenju dobiti neraspoređuje, a raspoloživa prihodna sredstva upotrebi za finansiranje investicija. To bi bilo jako dobro da čujemo. Ako gospodin Tasovac kaže da to nije njegova struka, ja poštujem naravno sve što je on uradio u životu i to nema potrebe da govorim ovde pred ljudima koji su ga upoznali, koji su upoznali postojanje Tasovca pre dve godine kada je postao ministar. Neki drugi znaju šta je Tasovac radio i pre deset i pre 15 godina, tako da nema potrebe da pričamo o tome, ali vi ste sami postavljeni od strane onog ko vas je poslao ovde, a to je predsednik Vlade na poziciju da odgovarate na pitanja oko kojih ćemo se složiti, koji je nivo poznavanja, to nije sramota, to naprosto nije vaš resor. Ali, da bi pokazali besmislenost, da vodimo raspravu bez ministra finansija, bar ako već predsednik Vlade nema hrabrosti da bude tu da brani budžet, ja vas pozivam da mi date odgovor na postavljeno pitanje.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Tasovac.
Ja bih mogao u odnosu na to kakav je vaš amandman da li ste stavili – briše se ili – se briše, da vam jednostavno odgovorim samo – odbija se ili – se odbija. Ali, vam neću odgovoriti na taj način, naprosto Vlada može da odluči da to preduzeće ukoliko je ostvarilo dobit da ga reinvestira, ako je to bilo vaše pitanje. (Zoran Živković, s mesta: Nije to bilo pitanje.) U tom slučaju kakvo je bilo i vaše pitanje, znači amandman - se odbija ili - odbija se.
Zahvaljujem se. Reč ima predlagač amandmana dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Skupštine gospodine Bečiću, uvažena gospođo Joksimović, poštovani ministre Tasovac, poštovani gospodine Mijailoviću, molim sada gospodina Tasovca da što temeljnije odgovori na moja dva pitanja koja se tiču našeg amandmana na član 15. Predloga zakona o budžetu, ne ovako koncizno, ministre Tasovac u dve reči – odbija se, nego temeljno, detaljno da mi odgovorite na pitanje koje se tiče našeg amandmana na član 15. Predloga zakona o budžetu. Gde je ministar Tasovac, evo da nam odgovorite, temeljno, nestalo 30.000 radnih mesta…. [[Isključen mikrofon.]] (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas, nemojte da mi isključujete mikrofon.)
Moram da vas prekine, gospodine Pavićeviću, to od mene traže poslanici, jer vi ne govorite o amandmanu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Evo, pročitaću vam amandman.) Pročitajte mi amandman, molim vas. (Vladimir Pavićević, s mesta: Pročitaću, ali molim vas uključite mi mikrofon.) Dobićete reč, pročitajte amandman. Izvolite, dr Vladimir Pavićević.
Evo, poštovana gospodo, privredna društva čiji je osnivač Republika Srbija, ili u kojima Republika Srbija ima učešće, gospodine Bečiću, itd, itd, ja sam..
Vi čitate član, gospodine Pavićeviću, a ne vaš amandman.
Član 15. gospodine Bečuću, tri stava. Ja se sada pozivam, zato sam podneo amandman na izveštaj APR-a iz novembra 2015. godine, gospodine Bečiću, i pitam ministra Tasovca – kako on objašnjava da je na osnovu tog izveštaja član 15. Predloga zakona u budžet, gubitak privrednih društava porastao za 13,8%. Evo, ministar Tasovac da mi odgovori na to pitanje. Ja se, poštovana gospodo, gospodine Bečiću, iako sam i ja bio student generacije na Fakultetu političkih nauka Beogradskog univerziteta, nikada ne pozivam na to. Nije to moja kvalifikacija za rad u Narodnoj skupštini. Ja sam ovde narodni poslanik, govorim o svakoj tački, ne hvalim se time, poštovana gospodo. Ovde se hvalim upornim, posevećenim radom u centralnoj političkoj instituciji. U svetilištu, gospodo.
Zahvaljujem, gospodine Pavićević. Upravo zbog te činjenice gospodine Pavićević ja očekujem da vi govorite o amandmanu i da imate jednu kvalitetnu raspravu, diskusiju o podnetom amandmanu, a ne o svemu i svačemu, i o pozdravljanjima određenih članova Vlade i narodnih poslanika, predsedavajući i ostalih. Zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Ovo o čemu ste govorili znači, prvo nema veze sa članom 15, to je jedna stvar. Druga stvar, ako govorimo o dobiti javnih preduzeća oni su ove godine bili daleko veći nego bilo koje prethodne godine. Ono što sam hteo da vas zamolim, ne samo u svoje ime, nego i u ime naprosto, kako vi to volite da kažete, građana, ljudi koji su vam se obratili, sve, nemojte da vičete toliko. Ako mogu da vas zamolim, zato što ljudi imaju problem jer moraju da spuštaju, da jednostavno smanjuju ton na televizoru, i onda jednostavno mogu da izgube koncentraciju da prate šta govorite.
Zahvaljujem. Repliku ima ministar, gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Ja i dalje zaista ne razumem šta ste vi zapravo postavili kao pitanje, jer mislim da ste najtemeljniji nekako u uvodu, a najmanje ste temeljni u suštini onoga što je pitanje. Ako na taj način nipodaštavate prisustvo bilo kog ministra iz Vlade, vi onda zaista imate problem sa razumevanjem i političke kulture i parlamentarizma .
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Naime, u članu 15. stav 1. smo … (Zoran Babić, s mesta: Pa ti ni ne znaš šta je anomalija, samo se pogledaj u ogledalo.)
Molim vas, dopustite da gospodin Petrić obrazloži svoj amandman.
Da ponovim u članu 15. stav 1. se pominje da javna preduzeća moraju najmanje 50% dobiti uplatiti u budžet Republike Srbije. Mi smo tu uneli izmenu „20%“. U vanrednim i neposrednim prihodima planirana je dobit od javnih agencija u iznosu od 1,6 milijardi dinara i deo dobiti javnih preduzeća u visini od osam milijardi dinara. Javna preduzeća koja imaju obavezu da do 30. novembra 2016. godine uplate u budžet 50% dobiti, iz ostalih 50% neće moći da izmire materijalne troškove i investiciono održavanje, te možemo očekivati povećanje cena usluga javnih preduzeća, što će im Vlada Republike Srbije odobriti. Međutim, ukoliko im ona ne odobri, onda će se bilansi stanja i uspeha prikazati kao negativni, a zbog toga će biti proglašeni gubitašima. Kako očekujemo da javna preduzeća budu sufinansirajuća, kada im se oduzima najmanje 50% profita. Ovo je veoma bitno zbog same egzistencije javnih preduzeća i ovakav pristup dovodi do toga da će građani na kraju sve to pokriti iz svojih džepova i zato se nadam da ćete veoma dobro razmisliti i dati adekvatan odgovor na naš amandman zašto nije usvojen.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik mr Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Homen i Goran Bogdanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik mr dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić i Dušan Petrović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Član 15. govori o obavezama javnih preduzeća i privrednih društava i drugih oblika organizovanja, da deo svojih dobiti uplate u budžet Republike Srbije. Mi smo samo pokušali, kolega Petrović i ja, da preciziramo stav 2. koji kaže – privredna društva čiji je osnivač Republika Srbija ili u kojima Republika Srbija ima učešće u vlasništvu, dužna su da najkasnije do 30. novembra tekuće budžetske godine, u budžet Republike Srbije uplate najmanje 50% srazmernog dela dobiti po završnom računu za 2015. godinu, koji u skladu sa Zakonom uređuje privredna društva… (Zoran Babić, s mesta: Šule, kako bilo na koncertu?) (Dragan Šutanovac, s mesta: Pozdravio te moj tast.)
Molim vas, gospodine Šutanovac, ja mislim da zbog ovoga što ste sada uradili mogli biste da dobijete ponovo opomenu, a to je isključenje sa ove sednice. (Dragan Šutanovac, s mesta: Zbog čega?) Zbog toga što ne smete da priđete stolu predsedavajućeg, bez poziva predsedavajućeg. To je po Poslovniku, ako niste znali, gospodine Šutanovac. (Zoran Babić, s mesta: Ne plašim se ja.) Ali, vaše pretnje ne mogu uplašiti, gospodine Šutanovac. Pretnje, gospodine Šutanovac. Nastavite gospođo Karavidić.
Ja vas molim da vratite deo vremena, za obrazloženje.
Uračunaću vaše vreme, ne brinite. Izvolite, gospođo Karavidić i izvinjavam se zbog postupka gospodina Šutanovca.
Dakle, naša namera je bila da preciziramo, odnosno utvrdimo dinamiku uplate dela dobiti privrednih društava u budžet Republike Srbije i smatramo da tu dinamiku treba da odredi nadležno ministarstvo za poslove finansija.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine Bečiću, pre nego što obrazložim amandman, mi smo svi dobili materijal koji je zaheftan i gde se tačno zna redosled…
Gospodine Šutanovac to je mišljenje Vlade, to nije materijal koji ima predsedavajući. Morate da shvatite razliku i morate da shvatite razliku da po članu 109. opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne Skupštine.
Ja sam vam pretio, kažete?
Takođe, neću da ponovim ono što ste izrekli ovde i pretnje koje ste izrekli, ali ja vas molim da se vratite na amandman.
Drage kolege, moj amandman je na član 15. koji se tiče upravo u vezi amandmana kolege koji je malopre pričao, a tiče se javnih preduzeća. Naime, poštovani poslanici, uvaženi građani, u budžetu za 2016. godinu, Vlada je predvidela prihode po osnovu dobiti javnih preduzeća od osam milijardi. Neko će reći da je to velika suma i naravno da jeste, međutim, to je katastrofalno mala suma u odnosu na godinu pre, kada je Vlada u budžetu imala 15 milijardi i 300 miliona dinara. Tada smo upozoravali da ta cifra od 15 milijardi i 300 miliona dinara može da devastira javna preduzeća i da umesto da ona mogu da reinvestiraju dobit, došli smo u situaciju da bi peglali budžetske prihode i rashode i pokazali kako nam je deficit smanjen, da tim preduzećima uzmemo svu dobit i da praktično ih ostavimo bez mogućnosti investicija za iduću godinu. Koristiću vreme i kao ovlašćeni ispred stranke. Dakle, lošom politikom, zahvatanje koje je bilo enormno u prošloj godini zarad političkih poena, smo došli u situaciju da u sledećoj godini imamo duplo manji prihod po osnovu poreza na dobit javnih preduzeća, odnosno dobiti. I šta će se desiti ukoliko dođu do situacije da se privatizuje „Telekom“? U toj situaciji, naravno da će Vlada imati puno novca za svoju političku kampanju, ali ovih osam milijardi će biti još manje. Dakle, smatramo da je ovo loš način vođenja ekonomske politike, odnosno javna preduzeća. Siguran sam da svi direktori javnih preduzeća, sindikati, zaposleni u javnim preduzećima bez obzira šta o njima mislili su protiv toga da imaju tolika zahvatanja i da to nije dobro. Logično bi bilo možda da mi podržimo, da im uzmete sve, ali oni koji se razumeju malo u privredu znaju da na taj načine ne može da funkcioniše. Naime, u Srbiji se hvalimo kako imali smo do skoro 61% penzionera koji su imali 25.000 penziju, a danas imamo 61% penzionera koji imaju 25.375 dinara penziju. Znači, više nije 25.000 nego ovih 375 dinara, znači da imaju po 12 dinara više neki. Da bi se napravila jedna dobra prihodna strana, mislim da ova suma treba da se definiše i da se preduzećima omogući da kroz rad ostvare veću dobit, pa tek onda da im se oduzima, a ne na načine na koji to predviđeno. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Šutanovac. Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite, gospođo Joksimović.
Zahvaljujem. Pa, dakle kada smo već onda na terenu javnih preduzeća i čini mi se straha koji postoji kod vas da će biti devastirana, meni je onda zaista žao što moram da kažem da o toj devastaciji najbolje možete vi da govorite, ne mislim mad personom sada na vas lično, ali vi ste svesni da Vlada Srbije završava veoma težak proces privatizacije preduzeća u državnom vlasništvu koje nije završeno u poslednjih ni 15 ni 10 godina. U međuvremenu su se, čini mi se, dugovi koji su napravljeni samo za ova preduzeća koja treba da privatizujemo, nagomilali na oko četiri milijarde evra, više nego vidljiva tehnološka zaostalost, višak radne snage, gubitak tržišta, to su sve stvari koje su tekovina i rezultat rada jedne neodgovorne Vlade kakve jesu bile vlade pre nas, uopšte neću sada da ih imenujem, bilo ih je više. Uglavnom ste bili uvek stožer u toj vlasti. Prema tome, ta briga za javna preduzeća gde su gomilani partijski kadrovi, dakle koja su postala najveći teret naše države i našeg budžeta, nije lako rešiti, vi to vrlo dobro znate. Sa druge strane, rekli ste prodaćete „Telekom“ pa ćete imati novca za kampanju. Ja ću da vas podsetim da tad kada ste raskinuli aranžman sa MMF 2011. godine, to je bila predizborna godina, znate, sve obaveze i flagrantno kršenje obaveze koje ste imali iz aranžmana sa MMF i probijanje i pravnih ograničenja vezanih za javni dug, su doveli do toga da je zapravo vaš izborni rezultat trebao da bude upravo proporcijalan visini javnog duga. To se neće desiti sa ovom Vladom i visina javnog duga neće biti upravo proporcionalna sa brojem glasova koje ćemo dobiti na izborima. To je lekcija koju smo od vas naučili, odnosno od čega smo se odučili. Hvala. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.)
Redom da pročitam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Repliku, samo da pročitam redom – Zoran Babić, Mira Petrović, Dragan Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Repliku imam na...) Nema replike. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako nema?) Pratila sam diskusiju. A šta ministri ne treba da odgovore uopšte ili ako odgovore, odmah se… (Dragan Šutanovac, s mesta: Sekundu samo.) Dobro, Zoran Babić, Mira Petrović, Dragan Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nije pitanje odgovora.) Zoran Babić, Mira Petrović, Dragan Šutanovac.
Zahvaljujem se gospođo predsednice i zahvaliću se i gospodinu Bečiću malo pre na intervenciji. Nema potrebe gospodine Bečiću, iako ste dobro videli taj prst u vazduhu, te pretnje, ali ne plašim se ja Dragana Šutanovca ni sada. Nisam ga se plašio ni kada je bio mnogo moćniji zbog partijske funkcije i funkcije u državi. Međutim, ono zbog čega sam želeo da intervenišem, a to je totalna pogrešna interpretacija. Kolega koji je podneo amandman je rekao – Evo, na ovaj način ja ovim predlogom budžeta gotovo sva dobit javnih preduzeća ide u budžet Srbije. Nema razloga za odmahivanje glavom. Jako sam pažljivo slušao predlagača amandmana i rekli ste gotovo sva dobit ide u budžet. Kako može 50%, kako može 50% dobiti da bude gotovo sva dobit? Polovina je polovina, a gotovo sva dobit, a polovina nije gotovo sva dobit. Tako da su to još jedna u nizu onih vrlo loših interpretacija, valjda u želji za nekom političkom dobiti. Međutim, po shvatanju SNS, po shvatanju običnog normalnog čoveka u Srbiji, javna preduzeća su osnovana, da li su lokalna ili republička, osnovale su ih jedinice lokalne samouprave, a republička osnovala je Vlada Republike Srbije. Dobit koju ta javna preduzeća prave, za koga prave? Za sebe, za partijski zaposlene ili prave za budžet i prave za sve građane Republike Srbije? Ja mislim da oni prave dobit, ne da dele trinaestu ili četrnaestu platu, ne da dele plate onako pred izbore, možda intenzivnije samo da bi neka opcija dobila podršku kod zaposlenih u javnom preduzeću, nego prave dobit za sve građane Republike Srbije, koji su im dali priliku, čast da rade u tim javnim preduzećima, da rade u interesu i za interes građana Republike Srbije. Gde će da vrate dobit ako neće da vrate u budžet Republike Srbije? Da li u budžet nekog privatnog? Naravno da ne. Sa druge strane, ova Vlada Republike Srbije se trudi da podigne rezultate i da rezultati javnih preduzeća budu daleko bolji. Pogledajte sada rezultate aerodroma „Nikola Tesla“. Pogledajte kolika je vrednost sada u ovom trenutku aerodroma „Nikola Tesla“. Pogledajte kolika je dobit aerodroma „Nikola Tesla“ bio u 2014. godini. Ja ću vam reći. Tri zarez četiri milijarde dinara. Kada je aerodrom u vreme bivše vlasti pravio takve rezultate? Četiri zarez dva miliona putnika je prevezeno, odnosno bili su na aerodromu „Nikola Tesla“. U oktobru mesecu smo dočekali četiri milionitog putnika. Kada su takvi rezultati postignuti na aerodromu „Nikola Tesla“ u prošlosti za vreme bivšeg režima? I sada to elementarno shvatanje rada javnih preduzeća, da li će raditi za one koji ne znaju šta znači anomalija? Dovoljno je da odu do toaleta ili do najbližeg ogledala pa će saznati šta znači anomalija, ali i sada ne žele da vide i okreću glavu od takvih rezultata koje postižu javna preduzeća. Naravno da će dobit vratiti onima koji su ih i osnovali, a to su građani Republike Srbije i budžet Vlade Republike Srbije.
Hoćete repliku? (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik.) Poslovnik. Izvolite.
Član 107. reklamiram. Gospođo predsednice, niste slušali, imali ste dijalog sa sekretarom, pretpostavljam. Ako neko u parlamentu šalje svoje kolege da odu u toalet i da pogleda u ogledalu anomaliju, mislim da bi bio red da reagujete. Mislim da bi stvarno bio red da reagujete, jer ako neko kući ima krivo ogledalo pa se gleda svaki dan u krivom ogledalu, ne znači da trebamo mi da idemo da gledamo anomalije u toaletu. Dakle, cela sednica ima neobičan tok, drago mi je što ste se vi vratili ovde, ali očekujem od vas da vodite na način na koji to Poslovnik nalaže, a to je da kada nas neko vređa, bez obzira sa koje strane sedi, da skrenete pažnju da, u najmanju ruku mu kažete da se pogleda sam u ogledalo, ako je to već normalno. Hvala.
Bili ste u pravu, pričala sam sa zamenikom generalnog sekretara, to jeste, ali stvarno ne znam šta da vam kažem. Ja ću vam se izviniti u moje ime što nisam obratila pažnju i ja bih reagovala da sam čula nešto uvredljivo, eto to da vam kažem. Izvinite, nisam slušala zaista, nisam slušala. (Zoran Babić, s mesta: Poslovnik.) Reč ima po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Babić.
Član 107. stav 1. Neprocenjivo je kada neko iz ove sale i u ovoj sali preko društvenih mreža upućuje poruke, veoma loše poruke i poruke napada na žene samo zato što je pripadnica drugačije političke opcije, u ovom trenutku član SNS. Kada nekome zaparaju uši moje reči koje nisu upućene ni njemu, ali ne znam zašto se pronašao. Šta ćemo sa onim ljudima u ovoj sali koji, umesto da raspravljamo o budžetu, da raspravljamo o amandmanima, uporno šalju jako loše poruke, uvredljive poruke o drugim narodnim poslanicima koji ovde sede u ovoj sali i rade svoj posao? Šta ćemo sa tim narodnim poslanicima? Šta ćemo sa onim ljudima koji koriste društvene mreže na najbrutalniji mogući način iz ove sale napadajući žene, kao što to radi gospodin Šutanovac, kao što je to radio u danima iza nas, ili kao što to radi gospodin Balša Božović? Da li postoji neka posledica takvog ponašanja i takvog odnosa i prema parlamentu i prema drugim narodnim poslanicima? Ja mislim da bi morali svi da poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine. Pažljivo vodim računa o onome šta izgovaram i kome upućujem izgovorene reči, a oni koji su se našli prozvanim oko ogledala i svega toga, pa šta da radim? Nikome određeno nisam poslao poruku, ali izgleda da oni koji su se pronašli u tome, izgleda da idu u red ka prvom ogledalu.
Ja se izvinjavam i vama. Što se tiče društvenih mreža, znate da bih ja reagovala, jer sam ja bila žrtva pre jedno deset dana brutalno i kao žena i kao političar i kako god hoćete i to sa takvim neukusom i poređenjem sa prostitutkama, da, verovatno ali se ne bunim. Nekome je to duhovito, nekome je to neukusno, šta da radim, ali bih reagovala, jer ja bih zaštitila druge žene. Zato sam odustala od društvenih mreža zauvek, a niko me nije zaštito u ovom parlamentu, ni žene, ni muškarci. Izvinjavam se što sam zloupotrebila govornicu, ali tako je. Jedan poslanik iz opozicionih redova mi je pokazao komentare na moj račun, koji su prešli svaku moguću granicu. Eto, sada koristim tu polemiku poslanika, svaku moguću granicu, hajde da kažemo šale neukusne o ženama. Da imam prava. Znam da ne prija, zato što sam žena koja je član SNS a nije žena mejnstrima koji određuje javno mnjenje koga napadate i koga ne napadate. Ne prija, ali je istina, šta da radimo. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Mogu li ja Poslovnik?) Kako da ne, vi možete sve.
Ako smo u delu sednice gde narodne poslanice i žene govore ko je sve uvređen i ko je sve nije zaštitio, ko je sve poređen sa prostitutkama, ko je sve vređan na rodnoj osnovi, ja bih molila, kada molite za zaštitu za sebe, da prvo zaštitite narodne poslanice ili kada se žalite na to što vas niko nije zaštitio, da obratite pažnju na to kakvi su se…
Koji član sam da se pronađe?
Koji hoćete 107.
Jel koji hoću? Onda sedite, zahvaljujem vama. Vi ste pokazali sada šta mislite uopšte o pravima žena u ovom parlamentu, jer imate izvinjenje i opravdanje za napade na mene. Kažete – a ja, a ja nikada nisam rekla - a ja. Sačekala sam nedelje i nedelje iživljavanja da kažem svima ako smo došli do te teme, kako to izgleda i kako žene ovde gledaju kojoj političkoj partiji pripadaju, da bi se onda solidarisale ili se ne bi solidarisale. Tako da, imamo ili ista merila, ili da ih uopšte nemamo i da ne glumimo ovde nikakvu… Pričamo o povredi Poslovnika svih 250 članova, jer mi je poslanica rekla – birajte koji god hoćete. Molim lepo. Mogu i ja da progovorim neki put, pošto očigledno nisam telo, nego sam mozak. Reč ima narodni poslanik Mira Petrović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, kolege i koleginice, ja se vraćam na dnevni red i vraćam se na amandman na član 15. Mi iz PUPS smatramo da novac upravo leži u javnim preduzećima i da tu treba tražiti sredstva kojima će se puniti budžet. Naš predsednik Milan Krkobabić se nalazi na čelu javnog preduzeća koje je najuspešnije u ovoj godini. „Pošta Srbije“ će ostvariti dobit preko 30 miliona evra. Prošle godine smo uplatili 70% u budžet, ali zato mnoga druga javna preduzeća nisu uplatila ništa, iako su dobit ostvarila. Problem je u tome što tu zaista ima mnogo ljudi iz politike koji godinama tu sede i nikada se nije postavilo pitanje ni njihove odgovornosti ni njihovih sposobnosti. Drugo, vidim da se svi nešto danas bave penzionerima i brinu o penzionerima, i to o tih 60%, odnosno milion koji su zaštićeni ili nisu zaštićeni. Hajde da se konačno dogovorimo da li su ikada povećane penzije ili nisu povećane penzije. Godine 2008. na pritisak PUPS-a su povećane penzije 10%, ali samo zato što su tada dovedene na nivo najmanji od postojanja penzija. Nivo penzija je bio 46% visine plate. Tako je tada napravljen taj najveći pomak. Tačno je, tada su podignute penzije. Tačno je i da su sada podignute za 1,25 i tačno je da je PUPS podržao meru smanjenja i plata i penzija, ali samo kao jednu kratkoročnu meru. To je moglo da traje i to može da traje godinu, godinu i po dana, ali sredstva moraju da se nađu na nekoj drugoj strani. Tako mi smatramo da zaista sredstva treba tražiti tamo, treba ih tražiti u javnim preduzećima, javna preduzeća poput NIS, koji ne uplaćuje ništa, a koliko ja znam, mi smo vlasnici 48-49%. Znači, treba da se vraćaju osnivaču, a osnivač će kasnije upravljati tim sredstvima. Mislim da bi zaista, pošto smo se mi tolike godine borili, ovih punih 10 godina, za penzionere, za zaštitu njihovih prava, kao što je milion ljudi ostalo bez posla, tako u ovom trenutku, odnosno prošle godine kada su ove mere donete, milion i 700 hiljada penzionera je bilo u istoj situaciji, da li će penzija biti ili ne, i to je bio glavni problem. To je bio razlog zašto smo mi pristali da ova kratkoročna mera, gde su jedino bila prisutna sredstva, se usvoji i primeni, i da dođe do te finansijske konsolidacije. Tako bih ipak zamolila da brigu o penzionerima prepustite nama, jer mi to radimo godinama. Svi ste ih se nešto setili sada, jer je zanimljiv politički trenutak.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Samo da ponovim priču o tome kako se vodi briga o penzionerima i ko je za to nadležan. Ovde imamo nesporazume banalne, ali duboke. Priča o tome da je 25.000 minimalna penzija nešto što se neće dirati, a zato što su penzije povećane 2008. godine u koaliciji s PUPS i s pravom PUPS da ima svoj program, sa obavezom koalicionih partnera da taj program ispune, tih 25.000 na koje ste ponosni da ste ostavili, a ostalo ste oteli, bilo bi 14.000, ne 25. (Zoran Babić, s mesta: Oteli?) Narodni poslanici koji dobacuju – oteli, da, oteli ste penzije odlukom da se u budžetu manjak nadomesti otimanjem penzija i smanjivanjem plata, a ne odlukama o restrukturiranju, preduzeća u restrukturiranju i odlukama reformi u javnom sektoru, legitimno, ali ne može da se laže o tome odakle penzionerima tih nedovoljnih, strašno malih 25.000, od povećanja iz 2008. godine. Ako ste rešili da otimate, mogli ste oteti sve, a ne pričati o tome da, otećemo samo ovo iza 25.000, ali smo jako dobri pa ostavljamo penzionere sa 25.000. Da nije bilo koalicije PUPS-SPS-DS-SDP i G17, moram da kažem, ti penzioneri bi danas imali nešto iznad 14.000 i dobro je što smo tako odlučili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Povreda Poslovnika. Reklamiram član 107. zato što je ovde zaista vređanje dostojanstva parlamenta, posebno kada se kaže da je neko otimao nekome penziju. Morali ste da reagujete, zato što ovde nije niko nikome ništa ni otimao, već je probao da usaglasi javne finansije. Znate, to je to licemerje, i tu vas molim da reagujete, jer se tako vređa dostojanstvo parlamenta. To vam je licemerje, u jednom momentu kada se pozivate na Fiskalni savet, a sada vam ne odgovara, koji inače traži da još dodatno smanjimo penzije.
Ušli ste u repliku, kad se pozivate na Poslovnik.
Zato što se ovde konstantno vređa dostojanstvo parlamenta, pa ja bi pitao dotičnu, pošto se licemerno ponaša …
Poslaniče, to ne možete. Ja se izvinjavam. Vi me opominjete da poštujem Poslovnik i onda mi održite lekciju tako što prekršite Poslovnik. Ne mogu da budem cenzor, da znate, i da ja biram ko će šta da kaže, nije nikome, ni jednom poslaniku, otimao, licemerje, ovo, ono. Nije zadatak predsedavajućeg da skače na reči. Političke partije i poslaničke grupe treba da odgovore jedni drugima, a predsednik da vodi, osim ako nije bilo drugih reči, psovki, uvreda itd. Zahvaljujem na razumevanju. Glasaćemo, ali stvarno, teška pozicija kada bi birala reči poslanicima. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, po amandmanu. Izvolite.
Ja bih danas hteo polemiku oko amandmana. Uvažena ministarko Joksimović, ne znam zbog čega ste insistirali na razmatranju prošlosti. Ja se svoje prošlosti ne stidim. Član sam Demokratske stranke od kako se bavim politikom. Nisam bio ni u jednoj drugoj stranci. Ne znam kakva je situacija sa vama ili znam, ali nije važno. Ako već govorimo o prošlosti, da vam samo nešto uporedim, pošto izgleda da stvarno niste kompetentni. Nivo deviznih rezervi koje ste ostavili 2000. godine je manji nego dug „Srbijagasa“ u prošloj godini. Nivo deviznih rezervi, odnosno gubitak „Srbijagasa“. Aerodrom Beograd je radio bolje, nije sporno, a onda je neko doneo odluku na volšeban način da se dve milijarde dinara oprosti „Air Srbiji“, da bi „Air Srbija“ radila bolje. Da smo uzeli te dve milijarde u budžet, sasvim bi druga krvna slika bila danas u budžetu. Devastacija javnih preduzeća, uvažena ministarko Joksimović, je urađena devedesetih godina. Razvaljena su preduzeća, razvaljena privreda, osiromašen narod, očerupano sve, ratovi su uništili sve, plate su bile na nivou 40 maraka, pre podne, popodne, znate i sami da je inflacija bila do 20, ako stignete. Tad su uništili, uništili su, da ne kažem da ste vi, znači nije ništa na lično, javna preduzeća. Tada je prodat „Telekom“ i onda je Vlada DS kupila nazad taj „Telekom“ i vi sad hoćete ponovo da ga prodate, a ubeđujete nas da smo mi krivi zbog toga što se prodaje. Ostali ste mi dužni jedan odgovor, gde ste pokušavali na slikovit način da objasnite koliki je javni dug. Prvo, javni dug 2012. godine nije bio 17 milijardi. Vi i ja smo ovde u parlamentu slušali ministra Dinkića koji je, nakon formiranja Vlade u kojoj je participirala SNS, zadužio Srbiju u drugom delu 2012. godine dve milijarde. Dug je bio 15,7 u julu mesecu, 15,7. Evo tu je kolega iz Ministarstva finansija, pa pitajte njega. Koliki je danas? Recite nam, molim vas, koliki je? Ako nećete vi da kažete, reći ću ja – 24,5 milijarde. Sa 15,7 na 24,5 milijarde, devet, deset, koliko? I planira se još dve zaduženja. Vi znate da ja vas izuzetno poštujem. Žao mi je što su vas ostavili da vi danas pričate o stvarima koje naprosto ne stoje, kako vi kažete. Ne stoje, kako vi kažete. Hoću da ukrstimo sve podatke kad je šta devastirano, kad je šta izgrađeno, kolika je plata bila 2000. godine kada ste vi ostavili, a koliko ste nasledili, koliki je bio javni dug a koliko ste nasledili, koliki je bio porez 2012. a koliki je danas, koliki je porez na dobit, porez na PDV. Znači sve to, ako hoćete da uđete u dijalog. Nisam dao amandman da bi pričali mi o prošlosti, jer vaša prošlost i moja prošlost nisu trenutno važne. Važna je budućnost. Da bi mogli penzionerima da vratimo penzije koje su de fakto otete, mi smatramo da nije čak ni ustavno, znači moramo da vidimo kako da privredi omogućimo da radi. Nisam rekao da treba da uzme 100%. Naprotiv, ja sam rekao da su prošle godine javna preduzeća su očerupana 100%, znači objašnjavam, pa zbog toga ne mogu da ostvare dobit, jer moraju da reinvestiraju. To su takve firme da moraju da reinvestiraju da bi ostvarivali dobit. Niko ne povuče svu dobit iz preduzeća privatnog, jer će mu se preduzeće urušiti sledeće godine. Eto, ukratko. Ako imate pojašnjenja, jako me zanima koliki je dug sada. Nemojte mi pričati 2012. godine. Koliki je danas dug, koliko definitivno Srbija duguje, jer ste dva puta mi pričali o procentima? Građanima je vrlo nejasno šta znači 60% ovoga, 70% onoga. Koliki je dug u realnim ciframa? Nemojte, kao u slučaju zapošljavanja, da imamo manje zaposlenih, a da je svaki treći, po vama, po statistici zaposlen, pa čovek ne može da sretne nikoga ko se zaposlio u poslednje četiri godine, a ne svakog trećeg. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, pa onda ministar. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Član 107. stav 1. Ponovo, gospođo predsednice, neki narodni poslanici ovde daju sebi za pravo da pričaju o stručnosti ministara. Podsetiću vas da je gospođa Joksimović diplomirala u školskoj godini 2001/02, godinu dana posle diplome gospodina Šutanovca, iako je gospodin Šutanovac više od 10 godina stariji od gospođe Joksimović. Evo tek toliko da znate ko je stručan, a ko ne za koju oblast. Ja bih vas samo zamolio da ne ulazimo u tu temu, jer onima koji je pokreću se ne isplati da o njoj govore dalje.
Reč ima ministar Jadranka Joksimović.
Stvarno nema potrebe da me branite. Ja se ne osećam pogođeno kada mi gospodin Šutanovac tako nešto kaže, uopšte se ne osećam pogođeno. Prvo, što se tiče otimanja penzija i ovog argumenta koji smo ovde čuli, to je čista demagogija. Jedino otimanje koje je vršeno je od 2004. do 2012. godine, i to otimanje kroz kredite i nenamensko trošenje. Eksplodiralo je u periodu od 2008. do 2012. godine. Tada je eksplodirao javni dug. Rekli ste da nije bio 17,7, nego 15,7. Danas je 24,7 milijardi evra. Sada ćemo da ga objasnimo. Ukupan unutrašnji javni dug je 8,8 milijardi evra, a javni dug po spoljnim dugovanjima 13 milijardi evra. To su obaveze prema međunarodnim finansijskim institucijama, prema Londonskom i Pariskom klubu, prema državama kreditorima, itd. Sa druge strane, danas banke, komercijalne banke, daju keš kredite stanovništvu po 7%. Postavljam vam pitanje – kolike su bile kamatne stope na kredite koje ste tada uzimali, i to plus državne garancije, pošto je uglavnom uzimano za garancije za državna preduzeća, dakle, što je takođe ulazilo u javni dug i što je bila obaveza plaćanja države? Kada su svi govorili da treba da se uđe 2005, 2007. godine, ne zaboravite, tada je bilo zaista novca u ovoj zemlji, zaista je bilo, ušao je novac, kada su svi stabilizovali svoje javne finansije, mi smo ulazili u potpuno ne utemeljena, u ekonomskim osnovama, zaduživanja. Zašto? Molim vas da mi ne dobacujete. Dakle, od 2008, 2010, a posebno 2011. godini, predizbornoj godini, taj dug je eksplodirao. Zašto? To odgovorite vi.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Govorimo o amandmanu koji tretira dobit javnih preduzeća i učešće javnih preduzeća u uplati i podizanju nivoa budžeta. Mi smo upozorili još u načelnoj raspravi o budžetu da se prepolovio nivo prihoda u budžetu za ovu godinu u odnosu na proteklu godinu za dobit javnih preduzeća. To govori o ukupnoj efikasnosti javnog sektora u Srbiji. Odlično je da Pošta Srbije uplaćuje dobit. Odlično je da „Telekom Srbija“ uplaćuje dobit, ali je ta dobit kap u moru, što pokazuju ove brojke, u odnosu na gubitak koji u prošloj godini ostvaruju i EPS i „Srbijagas“. EPS je ostvario gubitak od 100 miliona evra u 2014. godini uspešnim vođenjem tog sistema. Vi nosite odgovornost za vođenje tog sistema. „Srbijagas“ 400 miliona evra. Šta će se desiti posle privatizacije „Telekoma“ i stotine miliona evra koje se slivaju u budžet Republike Srbije na godišnjem nivou? Dakle, pitanje je zaista otvoreno, da li je iscrpljivanjem javnih sistema i umanjenjem njihovih likvidnosti time što se uzme 50% iz dobiti, 75% iz dobiti uvodimo najveći broj sistema u zonu lošeg poslovanja, jer je ključno razrešiti probleme pre svega u ovim najvećim sistemima. Ponavljam, EPS 400 miliona evra gubitaka u 2014. godini, „Srbijagas“ 100 miliona evra, obrnuto, „Srbijagas“ 400 miliona evra, EPS 100 miliona evra, a podsećam vas i da Narodna banka Srbije od 2013. godine ne uplaćuje nikakvu dobit u budžet Republike Srbije. Godine 2013. to je bilo tri milijarde, prošle nula, ove godine u planu nula.
Hvala. Čekajte samo momenat. Da, ne možete jer su ministri već odgovarali po dve minute. Znači, ako neko baš bude grubo startovao, da kažemo tako, onda replika, ali ništa od replike sad. Veroljub Arsić, Zoran Babić, dr Marko Atlagić.
Meni nije jasno zašto se toliki problem diže oko javnih preduzeća. Apsolutno mi nije jasno, zato što tu odredbu u Zakonu o javnim preduzećima nije postavila ova Vlada. Postavili ste je vi, dok ste vi bili na vlasti. Vi ste dali zakonsku mogućnost da se iz dobiti javnih preduzeća uplaćuju sredstva u budžet. Šta je sad sporno? Sporno je možda u tome što javna preduzeća, dok ste ih vi vodili, beležila su gubitke. Sada imaju profit. Šta je sporno? Ja uopšte ne razumem. Znači, javna preduzeća se bave javnim poslom. Znači, država je prenela svoja javna ovlašćenja na njih i očekuje nešto zauzvrat. I potpuno korektno je bila odredba u zakonu da se deo dobiti javnih preduzeća prebaci u budžet Republike Srbije. Ali izgleda mi da je kod vas problem, niste brinuli o javnim preduzećima dok su bila kod vas, nego ste ih čerupali. Čerupali. Nisu imala nikakvu dobit. Imali su samo dugove. Sad imaju dobit, pa vi kao postavljate pitanje zašto ide u budžet. Ide u budžet zato što su za ta ista javna preduzeća, dok ste ih vi vodili, davane garancije koje se iz ovog istog budžeta vraćaju. Pa možete da odmahujete glavom koliko hoćete. Pa pogledajte samo JAT. Samo ove godine 200 miliona evra. O čemu pričate više.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ja ću jako kratko po ovom amandmanu. Podsetio bih i pitao bih predlagača amandmana da nam kaže koliko su godišnje, odnosno koliko je godišnje „Srbijagas“ pravio duga za isporučeni gas? Koliko u milionima evra, koliko je pravio duga? Ovo je prva i jedina Vlada u modernoj istoriji parlamentarizma u Srbiji koja za godinu i po dana od aprila 2014. godine pa do danas nije napravila nijedan jedini dinar, nijedan jedini evro, nijedan jedini dolar duga za isporučeni gas. Sve što je isporučeno gasa ino partneru je plaćeno, a kakve dugove ste nam ostavili. Plus, što je za ovo vreme u poslednjih godinu dana „Gaspromu“ je uplaćeno 210 miliona dolara starih dugovanja. Ja mislim da vi ne bi trebali da pričate, poštovane kolege, ne bi trebali da pričate o vođenju javnih preduzeća. Ne bi trebali da pričate ni o vođenju „Srbijagasa“, jer morate da kažete kolika ste dugovanja pravili i zašto moramo sada da vraćamo ova dugovanja koja su se nagomilala u prethodnom periodu i za vreme bivšeg režima?
Po amandmanu, gospodin Šutanovac [[Dragan Šutanovac, s mesta: Jel imam pravo na repliku?]] Ne, ne. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pitao je predlagača, ja sam predlagač.) Pa, predlagača je pitao, ali nije vas imenom. Možete, imate još vremena po amandmanu. Izvolite. Po amandmanu imate.
Znači, tačno je da se ne duguje za gas. Kako? Pa zadužili ste devet milijardi za tri i po godine. Devet milijardi evra. Pa, malopre je rekla ministarka, niste slušali. Znači, povećan je dug za devet milijardi, pa je nešto plaćeno. Znate li vi šta je devet milijardi? Gospodine Arsiću, pričate o dobiti. Ja o tome i govorim. Prošle godine 15 milijardi i 300 miliona, a zašto je sad osam milijardi? Zbog čega? Zašto nije sad 25? Znači, vi planirate da bude duplo lošije nego sad. Ne govorim o tome da se planira duplo lošije da bude i po osnovu poreza na dobit privatnih preduzeća. O tome pričamo. Godine 1990. ja se sećam vas odlično, bili ste istaknuti funkcioner Srpske radikalne stranke, istaknuti funkcioner. Sećam vas se iz 2000. godine, u parlamentu smo bili zajedno. Neću da vam stajem na teret šta je bilo do tad. Mene samo zanima zbog čega će biti sa 15 i 300 na osam i koja su to preduzeća koje pominje gospođa iz PUPS koja ne uplaćuju dobit? Ko to ima mogućnost da ne uplati dobit? I zašto? Znači, postoje neki direktori koji su očigledno omiljeniji Vladi, a neki nisu, pa ovi koji nisu uplaćuju, ovi koji jesu oni ne uplaćuju. To je rekla koleginica iz PUPS. Je li tako? Stojite pred onim što ste rekli. Hvala.
Hvala vam, gospodine Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Pa gospodin Šutanovac očigledno da je sedeo na ušima dok je pričao premijer. Ovaj budžet je planiran najkonzervativnije. Znači, prihodi po ovom budžetu su planirani u najmanjoj mogućoj meri. Rashodi po ovom budžetu su takođe planirani u najgoroj opciji, znači u najgoroj najvećoj mogućoj meri. I očekujemo daleko bolji priliv i po uplatama iz dobiti pravnih lica, odnosno javnih preduzeća i daleko manje troškova nego što su planirani ovim budžetom. Kao primer za to, jeste budžet za 2015. godinu. Od planiranih 190 milijardi državnog duga, imamo 120 milijardi državnog duga. Konsolidovani dug je trebao da bude 240 ostao je na 120 milijardi. Da bismo napravili rezerve da otplaćujemo kredite koji dolaze u 2016. godini koji su sad u ovom budžetu. Da bismo napravili rezerve da plaćamo kredite koje ste vi podizali i u 2017. godini. I kada pričate o Međunarodnom monetarnom fondu, spominjete ga često, sada ne. Nama tih milijardu evra ne treba. Apsolutno nam ne treba kao državi, ali nam treba njihova saglasnost za naše finansijske planove da ne bi neko mogao da postavlja glupa pitanja, da bismo imali poverenje kod investitora i finansijskih institucija da je Srbija pravno sigurna zemlja, ekonomski sigurna zemlja i da mogu da investiraju u njoj. Zato nismo najurili MMF kao što ste vi februara i marta meseca 2012. godine. I najgora godina, prelomna koja nas je dovela u ovu situaciju jeste 2008. godina. Hoćete tad da pričamo o deviznim rezervama koje su bile rasprodavane?
Hvala, gospodine Arsiću. Gospodine Šutanovac, znači vi ste utrošili vreme i grupe poslaničke i vaše. Jeste, jeste. Molim vas, ja imam informaciju, a sad vi proverite posle pošto ću sada da dam pauzu. Molim vas, određujem pauzu do 17 časova i 30 minuta. Znači, do 17 časova i 30 minuta pauza.
Poštovani narodni poslanici nastavljamo sa radom. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Marinković. Da li neko želi reč? Izvolite, dr Miroslav Marinković.
Izvinjavam se, nisam ubacio karticu. Mi smo, odnosno ja sam podneo na član 15. stav 1. amandman koji umesto reči - od najmanje, zamenjujem rečima - dobiti određen odlukom upravnog odbora koji ne može biti manji od 50%“. Ako mi pročitamo ceo ovaj zakonski predlog, uočićemo da u njemu stoji minimum 50%, koji ne može biti manji od 50%. Međutim, kako država upravlja, odnosno Vlada, znači, imenuje članove izvršnog odbora i upravni odbori su upravni organi u svakom javnom preduzeću, nije sporno da javna preduzeća kao javno dobro treba i da daju deo svoje dobiti u interesu države. Međutim, koja svrha je postojanja upravnog odbora, ako on o tome ne odlučuje? Upravni odbor je taj koji ima uvid u poslovanje. On praktično na određen način pomaže nadležnom ministarstvu, Vladi da u toj proceni kolika je realna dobit i koliko toga može da se uplati, odnosno prebaci na račun Vlade. Znači, u stavu stoji i meni nije jasno zašto nije prihvaćeno, jer rešenje koje postoji jeste ne manje od 50%, a ja sam rekao od najmanje dobiti od minimum 50%, ali po odluci upravnog odbora. Mislim da je to dobar manir da država ima dobar kontakt sa javnim preduzećima, što često nije primer, jer mi imamo slučajeve da u javnim preduzećima čiji je osnivač Republika Srbija, nema čak ni budžetskog računa, čak nisu ni vezani za Vladu Republike Srbije u smislu davanja, već sami ostvaruju sopstveni prihod, a onda im se pošalje da treba da smanje broj ljudi za neki broj tamo, a to znači da svaki čovek koga bi otpustili praktično je manja uplata u budžet Republike Srbije. Mislim da je ovo suvislo obrazloženje i molim ministra da razmotri i prihvati ovakav amandman.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i akademik Ninoslav Stojadinović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala predsedavajući. Drago mi je da je ministar finansija u ovom trenutku sa nama, jer stvarno želim objašnjenje oko ovog člana i amandmana. Naime, ovaj deo Zakona o budžetu je u manjoj ili većoj meri gotovo identičan kao prošlogodišnji budžet. Član 15. ovogodišnjeg Predloga zakona o budžetu je gotovo od slova do slova isti kao član 16. prošlogodišnjeg Zakona o budžetu. Jedina razlika je što se sada na kraju stava 1. ne nalazi deo rečenice – prema dinamici koju odredi ministarstvo nadležno za poslove finansija. Toga u ovom Predlogu zakona o budžetu za 2016. godinu nema. Sada o čemu se radi i zašto ja na ovo potenciram i hoću da pokažem da je ovo eklatantan primer da postoje dvostruki aršini i da nijedan amandman opozicije nije prihvaćen, samo zato što dolazi od strane opozicije. Pre godinu dana mi smo predložili amandman na tadašnji član 16. da se obriše ovaj deo - prema dinamici koju odredi ministarstvo nadležno za poslove finansija, predložili, Ministarstvo je to odbilo i napisalo je da je rešenje dato u Predlogu zakona celishodnije od rešenja datog u amandmanu. Mi onda ove godine kada vidimo da toga nema, kažemo hajde da vratimo, možda se neko u Ministarstvu preračunao, da vratimo kako je bilo prošle godine i napišemo da se doda ova rečenica i kažemo da je to rešenje celishodnije. Znači, samo ono što je Ministarstvo nama prošle godine odgovorilo. Naravno, ministarstvo odnosno Vlada opet odbija naš amandman i kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što se iz obrazloženja ne vide razlozi koji upućuju na neophodnost usvajanja predloženog amandmana, a samim tim i na transparentnost trošenja sredstava. Znači, kako to prošle godine nešto je celishodnije, a ove godine kada kažemo vratite to onda to kaže ne doprinosi transparentnosti trošenja sredstava? Ja jedino vidim lošu nameru prema predlagaču amandmana i prošle godine i ove godine. Ja mislim da to stvarno nije u redu. Nije u redu da mi napišemo, ne znam ni ja, 69 amandmana na Zakon o budžetu, ne prihvati se ni jedan, ali da se ovako igramo da prošle godine naše rešenje nije dobro jer je rešenje iz zakona celishodnije, pa se onda taj amandman praktično ove godine prihvati i onda se igramo malo, pa kad mi produžimo kaže ne doprinosi transparentnosti trošenja budžeta. Zašto to niste prihvatili prošle godine, jer naša ideja je bila da bude transparentnije trošenje budžeta? Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Drago mi je što nas je predlagač amandmana podsetio na prošlu godinu i na sve ono što smo u ovoj sali čuli prošle godine, pa ću vas podsetiti i ja- šta će nam da se desi onda, kakva neka viša sila koja će nas sprečiti da izvršimo budžet za 2015. godinu, onako kako ga danas usvojimo? Kada ćete doći sa rebalansom budžeta za 2015. godinu? Kažite nam danas. To su reči gospodina Đurišića. Rebalansa budžeta nije bilo. Eto to je najavljivao prošle godine. Sledeća rečenica - po kom kursu ste pravili ovu računicu, da li je kurs od 120 dinara ili kurs od 122 dinara? Prosečan kurs u 2015. godini, zaključno sa novembrom mesecom, jedini relevantan je bio 120,6 dinara. Ni ta katastrofična najava se nije obistinila. Sledeće - mi nismo govorili ovde u raspravi da se poveća deficit, nego smo vam govorili povećajte prihode, svedite poresku upravu. Vi ovde za narednu godinu niste predvideli nikakv porast naplate poreskih prihoda. Pa, gde je borba protiv sive ekonomije? Šta ćete vi to da uradite novo u narednoj godini da povećate prihode budžete? Gde ćete, kako ćete da unapredite rad poreske uprave i kako će se to videti u budžetu? I to su reči predlagača amandmana samo pre godinu dana za budžet za 2015. godinu. Međutim, šta kaže budžet, šta kažu sredstva i šta kaže rad Vlade Republike Srbije? Prihodi budžeta na strani poreskih prihoda u 2015. godini će biti viši za 22 milijarde dinara, a na nivou uopšte države, uključujući doprinose i prihode lokalnih samouprava, viši preko 50 milijardi dinara u odnosu na budžetirane. Iako je prvobitno planiran pad, biće ostvaren rast poreskih prihoda u 2015. godini u odnosu na prethodnu za oko 2%. Ja mogu da vam govorim o razlozima. Drago mi je što će ministar Vujović prihvatiti već štafetu i krenuti objasniti dalje. Eto, zbog toga ovaj amandman ni prošle godine, ali neće biti prihvaćen ni ove godine.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, replika na izlaganje gospodina Babića. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Meni je drago da kolega Babić čita ono što sam ja ispričao tokom rasprave prošle godine i pozivam ga da isto to uradi i sledeće godine kada bude rasprava o budžetu, pa da vidimo onda šta se ostvarilo ili se nije ostvarilo. Znači, ja sam govorio prošle godine kako će država da podigne efikasnost naplate PDV-a. Evo, država je, ja mislim, sa 69,5, sa 70 i nešto na 71 podigla efikasnost naplate PDV-a. Nije uspela ni da se približi nekih 74%, koliko je bilo 2011. godine. Daleko je još uvek od toga. Postavio sam tada pitanje za poresku upravu, a postavio sam pre dva dana isto to pitanje ministru. Ministar je rekao da ima planova, mora da se radi na reformi poreske uprave. Složio se da nije urađeno ništa ove godine, praktično. Krupne mere tek treba. Fiskalizacija je najavljena i razne druge stvari. Znači, nije urađeno ništa ove godine. Naplata poreskih prihoda, kada čitate obrazloženje budžeta, govori o tome da je bilo konzervativno planirano i da je ostvareno više, najviše zbog toga, a ne zbog nekih poboljšanja performansa. Ja sam hteo u dva dana u raspravi o budžetu da čujem koje ćemo to performanse, šta ćemo da uradimo da imamo efikasniju državu, efikasniju naplatu poreza, PDV-a i drugih poreza. Ali, tog odgovora nema. Gađamo se ovde ciframa. Ja sam govorio, samo izgleda da to kolega Babić nije shvatio, da jedan amandman prošle godine se ne prihvati, ali se stavi u predlog rešenja ovogodišnjeg budžeta, a kad mi hoćemo da vratimo rešenje na kome je Vlada insistirala prošle godine, Vlada ga sad ponovo odbija, samo zato što govorimo o tome.
Vreme. Zahvaljujem. Gospodine ministre, replike imaju prednost. Pravo na repliku, zbog pominjanja takođe imena i prezimena, ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Nisam ja bio, gospodine predsedavajući, srećan kada sam čitao stenograme iz rasprave na sednici o Predlogu budžeta za 2015. godinu. Nisam bio srećan jer sam čitao samo mračne najave, samo najave svega onoga što se u 2015. godini nije desilo. Bio sam srećan kada sam čitao izveštaje Ministarstva finansija, kada sam čitao izveštaje Poreske uprave, koji kažu da tokom 2015. godine, po podacima Poreske uprave, broj PDV prijava raste za 11%, a prijavljenog prometa za 7,3%. E, zbog toga sam bio srećan. To znači da idemo ka mnogo efikasnijoj i kvalitetnijoj državi koja ne može da se napravi za par meseci ili za godinu dana, ali sa ovim podacima ja zaista imam volju da ćemo i naredne godine čitati neke izjave narodnih poslanika i tome se smejati jer se neće ostvariti.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Dozvolite mi da citiram jedan kratki irski vic. Ulazi čovek u kafanu, ide neka tuča i on pita – je li to privatna tuča, mogu li ja da se pridružim ako nije privatna tuča? Ja ne bih da se pridružim, ja bih da spustimo loptu. Moj predlog je da prihvatimo ovaj amandman. Meni su rekli da se podrazumeva, a ja kažem – ali ne fali da se doda natrag. Prema tome, gospodine Đurišiću, moj predlog je da prihvatimo ovaj amandman i da dodamo – prema dinamici koju odredi Ministarstvo nadležno za poslove finansija. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Konstatujem da je predstavnik Vlade, ministar finansija prihvatio amandman na član 15. koji je podneo narodni poslanik Marko Đurišić i akademik Ninoslav Stojadinović. Prelazimo na član 16. na koji je amandman, u istovetnom tekstu, podneo narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. (Jovan Marković, s mesta: A moj amandman?) Nemamo vaš amandman, gospodine Markoviću. On je sigurno prošao ranije. (Jovan Marković, s mesta: Kada?) Gospodine Markoviću, posle pauze smo imali samo dva amandmana na član 15, gospodina Đurišića i gospodina Marinkovića, takođe iz Poslaničke grupe Boris Tadić, tako da nismo imali vaš amandman. On je prošao sigurno pre pauze. Ja nisam predsedavao, tako da ne mogu sa sigurnošću da… [[Jovan Marković, s mesta: Ja sam bio pre pauze, nije prošao.]] Ja ga ovde nemam, gospodine Markoviću. Proverićemo još jednom. Ako nekim slučajem ne postoji u mom materijalu, ispravićemo. Pitaćemo službu, da li je amandman gospodina Markovića prošao? Prošao je. (Jovan Marković, s mesta: Bio sam tu prisutan, nije niko pročitao.) Da li sada da verujem vama, gospodine Markoviću, ili službi koja verujem da savršeno prati tok sednice? Potpuno sam siguran da ako oni potvrde da je prošao, da jeste. Ali, nek ne ostane na ovome, proverićemo još jednom. Zahvaljujem se. Na član 16. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Član 16. definiše da neće biti obračuna i isplata božićnih, godišnjih i drugih vrsta nagrada i bonusa predviđenih posebnim pojedinačnim i kolektivnim ugovorima za direktne i indirektne korisnike sredstava budžeta, osim jubilarnih nagrada za zaposlene koji su to pravo stekli u 2016. godini. Znači, nemoguće je staviti sad u zakon formulaciju – ko je to stekao u 2016. godini. Sada je 2015. godina. Znači, formulacija – koji će steći to pravo u 2016. godini, to ima nekog smisla, ali ne možete sada da kažete unapred. Ne postoji futur-perfekt, nego je ili stekao ili će steći. Ako je stekao, onda je stekao u 2015, a ako će steći, onda će steći u 2016, a ne može da stekne u 2016. godini sada. Ali, to je samo jedan deo. Problem sa ovim članom 16. je što se tu vrši i zabrana istih tih nagrada na nivou lokalne samouprave. Po kom osnovu može zakon koji se odnosi na budžet Srbije, koji sprovodi Vlada Srbije, da se odnosi na budžete lokalnih samouprava? To može da bude preporuka, može da bude neki zajednički stav, ali da zakonom sa nivoa državne vlasti uređujete ono što je potpuno u nadležnosti lokalne samouprave, to je apsolutno nemoguće, protivustavno, bez obzira na možda dobru nameru. Treća stvar, još gora, što se time ne definiše ništa vezano za javna preduzeća, a javna preduzeća su najveći izvor tih davanja ispod žita, sivih, okolo, levo, desno, bonusa. Sva javna preduzeća su podelila bonuse. Najveći gubitaši dele bonuse. Najveći gubitaš u Srbiji ima direktora i poslovodstvo i upravni odbor koji ima najveće plate u Srbiji. Prema tome, to nikako ne može da bude poruka da je ovaj budžet takav da je podređen štednji i da treba da uvede neki red.
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Kao što sam i rekao, gospodine Markoviću, ja sam bio potpuno siguran da služba to veoma dobro pažljivo radi. Znači, pre gospodina Šutanovca bio je vaš amandman, vi niste bili u sali. Zahvaljujem. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče gospodine Bečiću, uvaženi ministri i gospođo Bogosavljević Bošković, gospodin Vučić je, kada je počeo ovaj budžetski maraton, nama rekao ovde sledeće: „Budžet je najvažniji zakon o kojem govorimo u toku jedne godine. Budžet je knjiga kroz koju se prelamaju sve naše političke, ekonomske, odluke o socijalnim i svim drugim sferama“. Gospodo, ja mislim da je predsedniku Vlade sada mesto u Narodnoj skupštini, da nam objasni, poštovana gospodo, kako to da naše firme kao što je „Telekom“ danas vrede manje nego što su vredele npr. 2011. godine?! Jer, ako nas računica ne vara, za 58% vlasništva u „Telekomu“ plus 20%, ponuđeno je 930 miliona, poštovana gospodo, a 2011. godine, evo, tu je gospodin Sertić, tu je gospodin Vujović, tu je gospođa Bogosavljević Bošković, za 51%, gospodine Bečiću, ponuđena je 1,1 milijarda. Šta to znači, poštovana gospodo? Da firme za koje se ovde najavljivalo da će se prodati za mnogo veću cenu, da njihova vrednost, da njihova cena za ovih nekoliko godina naprednjačke vlasti pada, poštovana gospodo. Zar nije vreme i prilika za predsednika Vlade, kada razgovaramo o tome, da umesto da zakazuje konferencije za novinare u Vladi, dođe u Skupštinu da razgovara ovde?
Nadam se da ću dočekati sednicu kada će gospodin Pavićević da priča o amandmanima koje podnosi. Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Da upotrebim vašu frazu, to znači da se niste držali svog amandmana na član 16. i to znači da govorite nešto što niko nije rekao. Danas sam bio na sastanku komisije koja je ocenjivala ponude „Telekoma“, na sastanku Vlade i na pres-konferenciji i niko nije pomenuo nijednu cifru. Odakle vi znate te cifre, ja ne znam, ali niko to nije rekao. Prema tome, sve vaše ostale izvedene misli su potpuno neosnovane. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću.
Profesor Pavićević, narodni poslanik, opet izlazi van teme. Ali, kada je već spomenuo temu, svakako moram vama poslanicima da se obratim i da vam dam samo par informacija šta je to sa „Telekomom“ bilo u prethodnim godinama, a šta je danas sa „Telekomom“. Treba da znate da je u poslednje dve godine „Telekom“ drastično povećao svoje performanse unutar samog sistema u broju korisnika, i na mobilnoj telefoniji i na internetu, pogotovo u IPTV-u, odnosno internet televiziji koja danas sve više postaje popularna. Dobra kompanija se prodaje kada možete da dobijete najveću vrednost. Da bi naši slušaoci i vi da biste znali, oni koji nisu ekonomske struke, šta to znači, procena kompanije ili mogućnost da dobijete dobru ponudu se uvek meri na neto poslovnom rezultatu, tzv. EBITDA. Kada je 2011. godine prodavan „Telekom“, kada je došla kompanija iz Austrije i ponudila, tada je ponuda bila 4,8 puta tzv. EBITDA u tom momentu. Kada su otkupljivane akcije od OTE-a, 5,3 je bilo. Mi smo danas dobili ponudu 6 puta EBITDA. (Dragan Šutanovac, s mesta: EBITDA je sada koliko?)
Gospodine Šutanovac, ja vas molim da ne dobacujete. Dopustite da ministar završi izlaganje.
To više govori o poslovnim rezultatima, o ugledu Srbije. Da li treba da napomenem da smo danas, odnosno svih ova dva-tri meseca prethodna imali pregovore i zvanično učestvovanje na otvorenom, potpuno jasnom i transparentnom procesu šest ozbiljnih velikih kompanija iz celog sveta, iz potpuno različitih delova sveta? Sećate se kakve su priče bile ovde, i u parlamentu i u javnosti, kako je kompanija već prodata unapred, kako je neko uzeo pare, kako samo treba da se sprovede proces privatizacije i zna se ko će biti kupac.
Vreme.
Ja bih voleo da čujem te koji su to pričali šta će danas da kažu. Nismo doneli ovu odluku zbog bilo kakvog populizma, nego smo doneli odluku u najboljem ekonomskom interesu. Taj se cilj nije promenio. Odluka o privatizaciji „Telekoma“ je bila isključivo uslovljena ekonomskim performansama i budućnosti pet, deset, dvadeset godina narednih. Na tome ostajemo da radimo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, magistar doktor Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Prvi stav člana 16, kao i prošle godine, samo je tada to bio drugi član, govori o tome da se zabranjuje isplaćivanje bilo kakvih božićnih ili godišnjih i drugih vrsta nagrada, bonusa, predviđenih posebnih pojedinačnim ugovorom, osim jubilarnih nagrada za zaposlene. Mi smatramo da ovo treba da se briše i da se ostavi mogućnost isplate ovih nagrada godinu dana pošto traje program fiskalne konsolidacije, znači, pošto godinu dana već ljudi primaju umanjene plate za 10% u javnom sektoru, da se omogući da, ukoliko u budžetima korisnika, direktnih i indirektnih, ima sredstava, da se tim organizacijama omogući da isplate novogodišnje, božićne i druge vrste nagrada, ukoliko su one predviđene kolektivnim i pojedinačnim ugovorom. Mislimo da, ukoliko je stanje toliko dobro, toliko dobro da su, evo, i ekonomski razlozi prevagnuli da ne prodajemo „Telekom“, da onda ima prostora da tamo gde su napravljene uštede se omogući isplata ovih dodataka. Ne mogu da se setim tačno ko je šta govorio, ove reči koje ministar Sertić spominje da je neko govorio vezano za ovu privatizaciju „Telekoma“, sigurno nije govorio niko iz naše političke stranke, ali se sećam kako je premijer pre četiri godine podnosio krivične prijave protiv tadašnjeg premijera, svih onih odgovornih za privatizaciju „Telekoma“ 2011. godine i pozivao građane na protest na ulicama, kada je Vlada isto tako transparentno, javno, vodila proces privatizacije „Telekoma“ i isto ga nije dovela, kao i vi danas, do kraja.
Nisam hteo da vas prekidam, ali vas molim samo da govorimo o amandmanima. (Marko Đurišić, s mesta: Koliko je ministar, toliko sam i ja govorio.) Ali, konačno da krenemo da govorimo o amandmanu, ja vas molim, od ovog trenutka. Ministar Željko Sertić ima reč.
Biću veoma kratak u odgovoru. Potpuno se slažem da su bili procesi transparentni, isto kao i danas, i hvala vam na toj rečenici. Mislim da je veoma važno, zbog naše javnosti. Ali, druga stvar, jedna je krupna razlika između perioda 2011. i 2015. godine, one vlade i ove današnje. U tom periodu, sav razvoj u državi se bazirao na potrošnji. Tada je pretpostavljena cena kupovine kompletnih para koje je trebalo da stignu u državnu kasu bila namenjena povećanju penzija. Pošto to nije bilo urađeno, onda se ušlo u kreditiranje, onih skupih kredita o kojima pričamo danas. (Marko Đurišić, s mesta: Mi ne znamo šta ste vi hteli sa tim.) Pa, imate potvrdu i Fiskalnog saveta, na koji se tako često pozivate, imate potvrdu i u budžetu koji stoji ispred vas, da nijedan jedini evro, niti dinar od prodaje „Telekoma“ nije stavljen kao stavka prihodna u budžet za 2016. godinu. To znači da smo imali ideju sa njim da vratimo deo skupih kredita koje ste vi zadužili i drugi deo da ide direktno u razvoj investicije koje smo dogovorili, u krajnjoj liniji, i sa MMF-om.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? Izvolite, gospođice Jerkov.
Kao što su već narodni poslanici rekli, član 16. odnosi se na isplaćivanje bonusa, nagrada i božićnih, godišnjih i drugih vrsta nagrada i govori se da se ovo ne odnosi na one koji su stekli pravo na jubilarnu nagradu u toku 2016. godine. Predlažem da se ovaj deo, „u toku 2016. godine“ briše, ali ja ne znam da li je vama poznato da postoje prosvetni radnici kojima lokalne samouprave nisu isplatile jubilarne nagrade u toku ove godine, čak i neki koji su 2014. godine stekli pravo na jubilarnu nagradu i da to lokalne samouprave nisu isplatile. Da ste bili malo više zainteresovani za razgovor sa sindikatima prosvetnih radnika, onom prilikom kada ste im dodelili, vi kažete pomoć, a oni kažu milostinju, od šest, odnosno sedam hiljada dinara, vi bi ste znali da se oni sa tim problemom suočavaju na nivou svojih lokalnih samouprava. Tako da ja predlažem da i oni prosvetni radnici koji su stekli pravo od 2015. ili 2014. godine na jubilarnu nagrdu, a lokalne samouprave im to nisu isplatile, dobiju mogućnost da im se isplate jubilarne nagrade u 2016. godini. Mislim da to ne remeti vašu osnovnu intenciju da drugi ne dobiju neku vrstu nagrade u svojim preduzećima, za to mislim da nisu lokalne samouprave najveći problem, već naprotiv imali smo jedan slučaj koji je dosta uzburkao javnost koji nije bio iz ovog domena, a mislim da ćete, evo ako usvojite ovakav amandman, pružiti mogućnost ljudima koji su neka prava ostvarili da im to pravo ne bude uskraćeno.
Zahvaljujem gospođice Jerkov. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Znači, dva komentara samo. Komentar na prethodni predlog amandmana u članu 16. i sadašnji. Prvo, gospođice Jerkov ne može da se briše član 16, pošto je… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Želim da ovi koji su stekli pravo budu isplaćeni.) Reči „brišu se“, pazite ovako, ali za jubilarne nagrade, na kraju prvog pasusa, ako ja dobro čitam, prvi stav, pročitajte poslednju rečenicu – osim jubilarnih nagrada za zaposle koji su to pravo stekli u 2016. godini. Ovaj budžet se odnosi na 2016. godinu, ja sam pitao kolege, oni kažu da moramo, gde god je to potrebno, pošto se pozivamo na Službene glasnike iz prethodnih perioda, onda ovde proširujemo to pravo na godinu na koju se odnosi budžet. Mogu da prihvatim gramatičke intervencije, a i ovde ako je suštinska intervencija, ona nema potrebe to da se eliminiše, pošto se ovaj budžet samo odnosi na 2016. godinu. Čak, obratite pažnju, postoji jedna nijansa ovde, po našem sistemu neko može da stekne pravo u decembru ove godine, a to je onda pokriveno budžetom za prethodnu godinu i ako se plaćanje vrši u narednoj godini. Kod nas kasni plaćanje svih stvari uključujući i jubilarne nagrade. Prema tome, ako vi brišete ovo „ako su stekli u 2016. godini“, šta to znači? Koji su stekli bilo kada to pravo? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Kojima nije isplaćeno.) Kojima nije isplaćeno? Ali, ovaj budžet se odnosi samo na 2016. godinu, prema tome, naše kolege su smatrali, jer ovo je do čoveka koji se odnosi na izvršenje budžeta i ono što smo u budžetu planira, mora da ograniči izvršenje na onaj deo koji potpada pod taj budžet. Da vas podsetim ovaj budžet ima u sebi decembarske plate iz 2015. godine i 11 plata iz 2016. godine, tako je sistem uređen. Znači taj jedan mesec uvek klizi i zbog toga je potrebno ovo objašnjenje. Hvala.
Zahvaljujem. Dobiće te pravo na repliku, cenim to što ste pokušavali da se suzdržite da ne dobacujete. Izvolite.
Ne znam šta znači ovo poslednje što ste rekli. Dakle, gospodine Vujoviću, ako ovo ostavimo ovako onda je moje pitanje, šta će biti sa prosvetnim radnicima koji su stekli pravo na jubilarne nagrade u 2015. godini, ne u decembru, oni su se već u novembru žalili da njima lokalne samouprave ne isplaćuju jubilarne nagrade. Šta će biti sa prosvetnim radnicima, koji su stekli pravo na jubilarne nagrade tokom 2015. godine, a njima lokalna samouprava nije uplatila jubilarne nagrade?
Zahvaljujem. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, u članu 16. stav 3. predložio sam da se obriše iz prostog razloga gospodine Vujoviću što je Vladi Republike Srbije ostavljeno diskreciono pravo da određene lokalne samouprave koje nisu po političkoj volji vladajuće većine uskrati za transfer koji joj pripada po Zakonu o budžetu. Iz tog razloga bez bilo kog razloga Vlada Republike Srbije ima prava da to na primer i uradi ukoliko hoće. Vi ćete reći, nikada bez razloga, ali ne piše u skladu sa kojim eventualnim razlozima. Na taj način kažnjavate građane Srbije sa nekoliko različitih nivoa. Sa nivoa Republike kada su u pitanju penzije, prosvetni radnici, zdravstveni radnici, policajci, vojnici, poskupljenja, a sa druge strane postoji otvorena mogućnost da ih kaznite kada je u pitanju i lokalna samouprava da tamo gde su glasali nepodobno te lokalne samouprave uskratite za ceo transfer. Dakle, to je isto bio slučaj kada su u pitanju i 90-te godine iako ja vas vrlo cenim i ne smatram da ste vi jedan od onih ministara koji želite da i prizvuk 90-ih vratite u 2016. godinu. Sa druge strane, kada pogledaju građani kakvo je stanje u društvu ovo su na neki način 90-te u belim rukavicama i vi ostavljate mogućnost za tako nešto. Iz tog razloga sam predložio da se ovaj amandman obriše, da sve one građane koji su kažnjeni sa nivoa centralne Vlade Republike Srbije ne budu kažnjeni i sa lokalnog nivoa. Zato je važno da makar imamo određenu sigurnost da nikada ne može da se dogodi da Vlada Republike Srbije diskreciono odluči da nekoj lokalnoj samoupravi, nekom predsedniku neke opštine ili grada iz druge stranke uskrati transfer po Zakonu o budžetu.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Samo da pojasnim ovo, držim ispred sebe Zakon o budžetu za 2015. godinu, isti ovaj član samo što je prošle godine to bio član 17. poslednja rečenica prvog stava glasi – osim jubilarnih nagrada za zaposlene koji su to pravo stekli u 2015. godini. Znači, imamo kontinuitet, prošle godine je bilo definisano za 2015. godinu, ove godine za 2016. godinu. Vi govorite o nečem drugom, da li se to sprovodi ili ne sprovodi, ali u ovom delu koji nalaže pravila izvšrenja budžeta to je potpuno konzistentno i zbog toga mislim da ne treba menjati ovaj član. Ako postoji problem na nekom drugom mestu na tom mestu da ga rešavamo, molim vas, a ne na ovom mestu.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine gospodine Živkoviću.
Ovaj član se bavi naknadama za rad predsednika i članova komisije i drugih stalnim i privremenih radnih tela u javnom sektoru, ne može se povećavati u 2016. godini, kaže ovaj član. Zašto se to uopšte plaća? Te komisije, tamo su ljudi koji donose neko znanje, iskustvo, zašto bi to bilo plaćeno. Nema nikakvog razloga da se to plaća i ovaj član bi imao smisla, pitanje da li je to mesto u budžetu, ali u nekom drugom zakonu da se kaže rad u komisijama i drugim stalnim i privremenim telima se ne plaća u Srbiji. Da vas podsetim, da se to inače nije plaćalo. Bio sam u nekim upravnim odborima, odborima od 2000. do 2004. godine, dinar beli, ni u jednom, ni u Fondu za razvoj, ni u SDPR. Znači, posebno u nekim komisijama čije su nadležnosti su, složićemo se manje nego što su bile nadležnosti Fonda za razvoj. Prema tome, čast treba da bude svakome u Srbiji koji može da učestvuje u radu komisije i drugih radnih tela koja rade nešto na dobrobit države Srbije i njenih građana, a ne da se sad ovde stavlja neka poluforma da se to neće povećavati. Hajde da vidimo, recimo opet, ništa lično, ali funkcija direktora Srbijagasa, on učestvuje u još nekoliko radnih tela, komisija, upravnih odbora, nadzornih odbora i cela srpska javnost zna koliko je to para i vi ćete mi reći – dobro da se sledeće godine to ne povećava, a to je nekoliko desetina hiljada ili možda stotinu hiljada evra na godišnjem nivou. Molim vas, da malo ozbiljnije pripremate budžet.
Reč ima predlagač amandmana dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, uvažene ministarke, tu nam se pridružila i gospođa Udovički, dobro došli gospođo Udovički i uvaženi ministre Sertiću i ministre Vujoviću. U stavu 1. člana 17. za koji mi predlažemo da se briše, ne samo stav 1, nego i stav 2. gospođo Udovički, ministre Sertiću, piše – naknada za rad predsednika i članova komisija i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru, ne mogu se povećavati u 2016. godini. Argumentaciju koju je ponudio narodni poslanik Zoran Živković, a ja nudim već dva argumenta, gospodine Sertiću. Pazite, 17 milijardi dinara, ukupni izdaci koje je Vlada po osnovu usluga, po osnovu ugovora, izdvaja u ovom budžetu. Da li je to velika cifra, gospodine Sertiću? Plus preko 70 milijardi dinara, Vlada sama može na osnovu sopstvenog diskrecionog odlučivanja da rasporedi mimo uloge Narodne skupštine, mimo uloge javnosti, poštovana gospodo svojim zaključkom. Ja pitam, evo sada gospođu Udovički, koja se bavi reformom javne uprave, državne uprave, javnog sektora, u kojoj to savremenoj evropskoj demokratskoj državi na ovaj način jedna Vlada može da raspoređuje milijarde, računajući i sadržinu stava 1. člana 17. Predloga zakona u budžutu. Pitam ministra Sertića, pitam gospođu Udovički, pitam ministra Vujovića, a pitam i gospođu Bošković Bogosavljević, da li je „Telekom“ deo javnog sektora, poštovana gospodo i zašto predsednik Vlade nije u Skupštini, da razgovaramo i o tome, kada govorimo o budžetu, nego se organizuju konferencije za novinare, prekida se rad Skupštine, poštovana gospodo, a tako je važno pitanje.
Reč ima ministar Željko Sertić.
Ne znam poštovani poslaniče, što ste se toliko iznervirali? Prvo, porediti platu direktora „Srbijagasa“ sa platama u drugim službama u okviru Republike Srbije, možete samo u okviru onih zakonskih normi koje postoje. Plata direktora „Srbijagasa“ je na istom nivou ograničena odlukom Vlade Srbije, kao svih drugih direktora. To što je on član drugih upravnih odbora, član je upravnih odbora privatnih kompanija i mi na to ne možemo da utičemo. Sa druge strane, to je bilo i u doba i u vreme kada ste vi bili tu. Treća stvar, ne znam i nemam podatak, ali bih jako voleo da vidim da tu stavku koju je profesor Pavićević sada obrazložio, koliko je iznosilo u vreme dok ste vi bili u vlasti i dok ste rukovodili ovom državom. Ono što je važno da kažemo, to je da je ovo prva Vlada koja je uvela ozbiljne restriktivne mere u javna preduzeća. Prva smo Vlada koja je u septembru mesecu prošle godine posle desetine godina rada javnih preduzeća u ovoj državi uvela kontrolu ozbiljnog rada nad njima, dostavila jasan plan kako moraju da urade svoj plan za 2015. godinu. Merimo im na svaka tri meseca prolazno vreme. Na svaka tri meseca moraju da podnesu jasan i tačan izveštaj o svom poslovanju. Zatekli smo 2013. godine 55 milijardi minusa javnih preduzeća. Plan koji se poštuje već u drugom kvartalu ove godine, a za koji imamo izveštaj, a pravi ćete dobiti u Skupštini ovde, na proleće, odnosno u februaru mesecu, plan je da 33 milijarde smanjimo dugovanja javnih preduzeća. Ako može neko da kaže da je to rasipanje, ako može neko da kaže da to nije korektan i pošten rad Vlade, onda imamo ozbiljan problem sa procenom naših vrednosti. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.)
Nemate pravo na repliku gospodine Pavićeviću, pogotovo što ste zloupotrebili Poslovnik i niste govorili o vašem amandmanu. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Prva primedba za prethodna dva predlagača, stav 1. člana 17. govori o tome da naknade ne mogu biti povećane i to je član koji se odnosi, ovo je ceo blok koji se odnosi na izvršenje budžeta, na drugim mestima se određuju nivoi dohodaka, naknada i svega ostalog. Drugi stav člana koji predlažete da se briše, kaže – zadužuju se nadležni organi, korisnici javnih sredstava da preispitaju potrebu postojanja visine naknade iz stava 1. ovog člana radi smanjenja izdataka po ovom osnovu. Vi uopšte niste pročitali član koji komentarišete i predlažete da se briše. Kako možemo tako da radimo, molim vas? Druga stvar, pošto pominjete broj o ugovorima, negde sam ovde zaturio cifru tačnu, ali reći ću vam otprilike 16,7 milijardi konto 423. Ono što vi navodite kao skandal da se pojavljuje na 400 mesta, to samo pokazuje da svi imaju i to su mali ugovori za koje nema potrebe imati, to su privremeni i povremeni poslovi, to su mali ugovori, ako vam treba nešto što nemate u sistematizaciji, to je bilo uvek i možemo da vam pokažemo podatke, to je 1,6% prihoda države, raspoređeno na 400 mesta. Znači, ja ne znam šta vi tražite ovde veštice ili kikirikije hvatate po podu, ali ovo nema nikakvog smisla, razumete? To su mali ugovori, a inače bi alternativa bila da se zapošljavaju ljudi koji ne bi imali više od pet, šest radnih dana godišnje. Hvala lepo. (Zoran Živković, s mesta: Replika, obraćao se direktno.)
Nemate pravo, nije pomenuo vaše ime i prezime, nisu se ispuni uslovi za repliku, ali repliku ima ministar dr Kori Udovički, jer je pomenuto njeno ime i prezime.
Važno je da prvo bude sasvim jasno, da je svaka naknada za rad u komisiji ili upravnim odborima regulisana nekim zakonom i nekim propisom. Nema nikakve sumnje da u najvećoj meri te naknade nisu nerazumne i da su najčešće potrebne. Takođe je tačno da ima zloupotreba, a da ima mogućnosti i prostora za veću racionalnost. Najveća greška bi bila da se sada takva neka stvar ukida kao sekirom, nekom odlukom. Prvo, ne bi bilo lako da se to sprovede, zato što su to regulisane u celom nizu zakona. Drugo, bilo bi pogrešno, zato što mi imamo upravu koja trenutno već nekoliko godina je pod restriktivnom politikom, a utvrdili smo da imamo vrlo nepovoljnu strukturu zaposlenih i nama je potrebno da omogućimo i veću fleksibilnost i osposobljenost za rad i za proizvodnju onih rezultata i produktivnosti koja je Srbiji potrebna. Bez sumnje, isto tako potrebno je stalno i redovno, shodno tome kako se koji propisi i sektor budu uređivali, preispitivati i potrebu za ovim nadoknadama i ima kada je moguće i potrebno da se one urede drugačije, ali mnogo veći bi tio trošak da se to sada uradi brzopleto i na neki populistički način, nego da se radi sistematično onako kako planiramo to da radimo i kako to već radimo.
Zahvaljujem se. Gospodine Babiću, da li ostajete pri prijavi? Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zarad istine i zarad javnosti, član 17. stav 1. glasi – naknade za rad predsednika, članova komisija i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru, ne mogu se povećati u 2016. godini. Brisanjem ovog člana, ovog stava, neće se izbrisati naknade za rad u članstvu komisija i bilo čega. Neće. Obrazloženje predlagača amandmana je čist populizam, zamajavanje javnosti. Samo bi se efekat postigao drugačiji, da u jednoj atmosferi ugašenih svetala, naknade za rad u komisijama mogu da se podižu onako po pripadnosti rođačkoj, partijskoj ili bilo kakvoj drugoj. Da bih vam dočarao šta to znači, dva člana Državnog veća tužioca i dva člana Visokog saveta sudstva, iz redova profesora sa pravnog fakulteta i iz redova advokata, njihovu nadoknadu određuje Administrativni odbor Narodne skupštine Republike Srbije. Ta nadoknada je bila u visini poslaničkog dodatka, odnosno nešto nepunih 30 hiljada dinara. Odlukom Administrativnog odbora iz 2009. godine na volšeban način zato što nije bilo ovakvog člana 17. i ovakvog zakona, na volšeban način tadašnja većina je povećala naknadu za članstvo u Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca sa poslaničkog dodatka, znate li na kolko, znate li na kolko gospodine Vujoviću? Na šest prosečnih plata u Srbiji. Šest prosečnih plata u Srbiji i sve do promene 2012. godine, sve dok Administrativni odbor naravno u drugom sazivu i naravno pod rukovodstvom SNS nije tu odluku vratio nazad. Međutim, dok nismo vratili nazad, potrošeno, dato po partijskoj liniji, rođačkoj, kolegijalnoj više od 10 miliona dinara. E, to je ono kako je bivša vlast i bivši režim razmišljaju i kako je vodio našu državu. Znate li šta se desilo? Nedelju dana posle odluke da se nadoknada vrati na visinu i na nivo poslaničkog dodatka, svo četvoro su podneli ostavke. I šta je bio motiv za rad u Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca? Možda boljitak? Možda unapređenje? Ne, čist interes da za članstvo, ne za rad, za članstvo, za obaveze koje su imali jednom ili dva puta mesečno, možda ni tolik, dobiju i dobijali su šest prosečnih zarada u Srbiji. Pa koji su to mozgovi, koji su to ljudi koji mogu za šest prosečnih zarada u Srbiji da budu samo članovi Državnog veća tužilaca i Visokog saveta sudstva i ja poštujem ta tela kao što poštujem nezavisnost pravosuđa? Ali, ne mogu da poštujem odluku politike, odluku bivšeg režima da se sa nadoknade koja je u visini poslaničkog dodatka, ta nadoknada pređe na šest prosečnih zarada u Srbiji. Skandal. I zbog toga ovaj amandman za SNS, ne znam ministre Vujoviću šta ćete vi reći, ali za SNS ovaj amandman i ta pomračina u koju žele da nas vrate je neprihvatljiva.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, gospodin Zoran Babić mi je dao dobar šlagvort da prokomentarišem amandman koji je podneo kolega Živković, od njega sam i najmanje očekivao da amandman bude potpuno populistički i faktički jedan poziv na egalitarizam. Gospodin Babić je dobro objasnio i smatram da mi treba u politici kada su u pitanju plate i naknade u državnoj upravi treba da se rukovodimo sistemom koji će podrazumevati veću platu, za veći doprinos naknade za veći rad, duži rad i veći doprinos organizaciji kompaniji ili šta god je to u kojoj god je formi ta institucija i organizacija koja pripada javnom sektoru. Ono što je jako važno je da ovaj sistem naknada kada su u pitanju komisije, kada su pitanju radna tela, ključna stvar je da se proveri i analizira opravdanost članstva i opravdanost postojanja rada i funkcionisanja upravo tih radnih tela. Državna revizorska institucija za informaciju svim narodnim poslanicima i građanima Republike Srbije, kreće od Nove godine upravo sa analizom i proverom opravdanosti rada takvih komisija i radnih tela, i onda će Vlada Republike Srbije i samo Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave rukovodiće se empirijskim podacima da definiše koja su radna tela i koje su komisije potrebne i na taj način će se taj rad, tih ljudi i plaćati. Ono što je stav stranke kojoj ja pripadam je da se svačiji rad plati, pogotovo onaj rad koji je prekovremeni i koji naravno predstavlja nadogradnju na ono što se zove „kor posao“, na ono što ljudi već rade u okviru sistematizacije svog radnog mesta. Kada je u pitanju reforma državne uprave, pa prvi put se posle pet ili šest, ne znam kako i da ih nazovem, pokušaja, virtuelnih, ovakvih ili onakvih, sprovodi prava reforma državne uprave i imaćemo jedan kvalitetan i dobar zakon o platama i platnim razredima. Nećemo imati više od 900 koeficijenata i platnih razreda u tom sistemu i raznoraznih skrivenih naknada i odlivanja novca iz budžeta Republike Srbije, tako da u svakom slučaju ovaj amandman je neprihvatljiv. On poziva na egalitarizam. Mi želimo samo da na ovaj način uvedemo jedan kvalitetan sistem, da ono što se stvarno radi i predstavlja doprinos našoj državnoj upravi i njenom boljem, efikasnijem i efektivnijem radu, da se to i plati zato što ti ljudi koji to rade to i zaslužuju. Hvala.
Na član 17. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Ivan Karić i mr dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Miroslav Marinković i Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Miroslav Marinković.
Uvaženi predsedavajući, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, na član 17. stav 1. podneli smo kolega Senić i ja amandman koji glasi da se stav 1. briše. Ja imam drugačije obrazloženje od mojih prethodnika zato što smatram da je ovo rešenje prihvatljivije iako mi je u odgovoru na amandman rečeno da se amandman ne prihvata iz razloga što je rešenje dato u Predlogu zakona celishodnije od rešenja datog u amandmanu. Rešenje u ovom zakonu uopšte nije dato i ne može da bude celishodnije od onoga što ja kažem da se briše. O čemu se radi? Znači, sve ove naknade za predsednike i članove komisije i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru, donet je u trenutku kada je zamrznuto iz 2014. godine, u tom trenutku su i penzije bile smanjene 2014. godine. Tako da, praktično dalje obrazloženje, odnosno razrada člana 17. govori da tu trebaju da se aktiviraju neki zakoni, itd. Znači, potpuna necelishodnost ovakvog obrazloženja. Smatram da je možda bolje, bezazlenije da se to obriše jer svakako već imamo smanjeno i niko nikome ne daje za pravo da se to povećava niti to u bilo kom delu, bilo kom stavu ovog člana prejudicira da će neko povećati. Znači, nema potrebe da stoji da treba ta tela u javnom sektoru, ne mogu se povećavati u 2016. godini, a ona su već bila regulisana u 2014. godini. Mislim, pokušavam da pomognemo da jedno rešenje dobije tu razumnu crtu da ne treba imati previše teksta, previše obrazloženja za nešto što je već obrazloženo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović.
Mislim da obrazloženje je potpuno logično i normalno. Celishodno je ovde pošto je naš cilj da se to ne povećava i drugi cilj je da tražimo od svih nadležnih organa da preispitaju odluke o tim, onda je celishodno da postoji član 17. u kome se zabranjuje povećanje, kao što smo prošle godine zabranili povećanje za 2015. godinu, tako ove godine zabranjujemo povećanje za 2016. godinu i dopunski ponovo zadužujemo sve ove organe da preispitaju da li je celishodno uopšte plaćati učešće u tim komitetima, itd. A tamo na drugim mestima postoji objašnjenje da ako to zahteva dopunski rad, materijalne troškove, trud, itd, da onda ima osnova da neko vrši kompenzaciju. Prema tome, ja mislim, pod jedan, ovo je stvar politike, a nije stvar da li je precizno ili ne. Naš je cilj bio očigledno da ovo ograničimo i da tražimo da se ukine tamo gde je opravdano da se ukine i to smo i napisali. Prema tome, ono što piše ovde, iza toga stojimo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman u istovetnom podneli su narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Slobodan Homen i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov.
Meni ste dali reč?
Vi ste podneli amandman na član 17.
Mislim da ste upravo to rekli, samo nisam razumela da ste mi dali reč, pošto je bila neka buka.
Jesam. Videli ste uključen mikrofon.
Dakle, ja predlažem da se ovaj stav 2. briše. Samo da građani znaju o čemu se radi. Dakle, govori se o tome da naknade za rad predsednika i članova komisije ne mogu biti uvećavane i onda se nalazi vrlo jedan čudan stav za bilo koji zakon. Kaže: „Zadužuju se nadležni organi i korisnici javnih sredstava da preispitaju potrebu postojanja i visinu naknada iz stava 1. ovog člana, radi smanjenja izdataka po ovom osnovu i u tom cilju iniciraju izmene zakona, drugih propisa, opštih i drugih akata, kojima je uređeno plaćanje ovih naknada“. Molim vas, da li je ovo Zakon o budžetu ili zapisnik sa nekakvog sastanaka? Mislim, ovo zaista izgleda kao odredba iz nekog zapisnika, gde ste vi seli, pa ste se nešto dogovorili, pa sada zadužujete nekoga da u budućnosti nešto uradi, bez ikakvog roka, bez ikakvog govora o tome kakvi, koji organi, koje naknade, koji zakoni. Prosto, zaista je neozbiljno se ovako nešto da se nalazi u zakonu. Ako išta ima neozbiljnije od toga, to je obrazloženje koje je Vlada Republike Srbije dala u svom mišljenju zašto odbija moj amandman. Kaže – amandman se odbija iz razloga, i onda se ponovi ovaj stav 2. koji zaista pre liči na zapisnik sa nekakvog sastanka, nego na odredbu zakona o budžetu za 2016. godinu. Tako da, ja vas molim da ili to sklonite iz zakona, ili da se dogovorimo nekako da uradimo neku ispravku amandmana, ali ovo je zaista sramota da ovako stoji u Zakonu o budžetu, ili da se da neki rok, ili da se neki konkretni organi nadležni zaduže za to ili da se kaže kojih zakona, nešto s tim uradite.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite, gospođo Karavidić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ja bih još jednom zamolila gospodina ministra Vujovića da pažljivo pročita stav 2. ovog člana. Moje su primedbe slične onim koje je malopre iznela koleginica Jerkov. Mogu samo da kažem da iz ovog člana čovek vidi neki nagoveštaj neke namere Vlade, odnosno da uvede u red naknade za članstvo u komisijama. Znači, ništa precizno. Znači, mi iz ovog stava možemo, prosto, on je nesprovodljiv, zato što je sve neodređeno, zato što se nešto preispituje, zato što se nešto eventualno pokreće, zato što se nešto predlaže da se izmeni. Ko predlaže izmene? Vi ovde kažete u članu da su potrebne izmene zakona i propisa, ali u zakonu se ne kaže ko te izmene zakona predlaže, ne daju se rokovi. Drugo, zaista ne bih upotrebila nijedan grublji izraz, naravno, ponovili ste u obrazloženju ceo drugi stav, s tim što ste na kraju dodali još jednu haotičnu rečenicu koja kaže drugim rečima - obavezuju se da razmotre ukidanje osnova za isplatu naknada za svaki pojedinačni slučaj. Znači, šta će Vlada konkretno raditi? Ovo ste izgleda stavili reda radi u zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospođo Karavidić. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Goran Bogdanović i Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i akademik Ninoslav Stojadinović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, ova ekstra situacija kao na amandman pre dva člana. Naime, prošle godine postojao je član 18. zakona, koji je istovetan sadašnjem članu 17. samo što je tada postojao stav 3. koji je govorio – plaćanje naknada iz stava 1. ovog člana i merila za utvrđivanje njihove visine urediće se posebnim zakonom. Pre godinu dana mi smo predložili da se ovaj stav obriše, da bude član kao što je sada, bez trećeg stava. Vi ste tada odbili naš amandman i rekli ste iz razloga zato što je rešenje dato u Predlogu zakona celishodnije od rešenja datog u amandmanu. Znači, sada posle godinu dana prihvatili ste naš argument. Znači, sada nije celishodnije. Jer, mi kada smo predložili rešenje kako ste vi predložili pre godinu dana, vi ste odgovorili da je amandman neprihvatljiv iz razloga što je već stavom 2. ovog člana propisano da nadležni organ i korisnici javnih sredstava zadužuju i preispituju potrebe postojanja visine naknada koje se isplaćuju, kao i da će radi smanjenja izdataka po ovom osnovu u svakom pojedinačnom slučaju, ukoliko utvrde da je potrebno, u tom cilju inicirati izmene zakona u odnosu drugih akata kojima uređen osnov za isplatu ovih naknada. Vi ste malopre prihvatili naš amandman ove godine, ali ja vam neću dozvoliti da prihvatite ovaj amandman, jer ja ću ovaj amandman povući, jer mislim da je ovo rešenje bolje. Samo mi je žao što to niste prihvatili pre godinu dana. Samo vas molim da ne razmišljate o našim amandmanima kao o amandmanima opozicije, nego samo malo da se udubite. Da ste to prihvatili, pre godinu dana bi usvojili ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Ova diskusija je vrlo svrsishodna i hvala svima na savetima i na namerama kako bismo naš budžet na najbolji mogući opredelili. Ali, problem je, poštovani poslanici, u tome što to nije bila praksa u prethodnim godinama. Onog momenta kada smo mi tek pokrenuli ozbiljno kontrolisanje troškova, ozbiljan način rada i poslovanja javnih preduzeća, onda smo došli do toga da sada svi članovi parlamenta razmišljaju o tome i još jednom vam se na tome zahvaljujem. Posebno želim da napomenem, u ovom istom parlamentu su usvojene izmene Zakona o javnim preduzećima, gde je upravo ova skupštinska većina izglasala da se gase nadzorni i upravni odbori kao dva paralelna sistema, a svi su bili plaćeni upravo iz ovih sredstava. Ranije u tim istim upravnim ili nadzornim odborima nije bio ograničen broj članova, moglo je da bude i bilo je, sedam, devet, pa nekada čak i znatno više članova upravnih i nadzornih odbora i gotovo svi su bili plaćeni. Danas imamo na republičkom nivou maksimalno pet članova, na lokalnom nivou tri člana i to samo jedan nadzorni odbor. Ogroman broj tih i nadzornih odbora, bez obzira da li je na lokalu ili republičkom nivou, danas nije plaćen. Isto tako, veliki broj nadzornih odbora, republičkih agencija, državnih institucija nije plaćen. Ja sam po funkciji predsednik Fonda za razvoj Srbije i ne primam ni dinar, kao ni svi ostali članovi nadzornog odbora, niti jedan jedini dinar za rad u tom telu. Hvala.
Na član 18. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala. Ni na ovaj član nemam neki bolji komentar nego na onaj prethodni. Da bi bilo jasnije našim gledaocima, ako ih uopšte ima, ovaj član se odnosi na korisnike budžeta Republike Srbije, jedinice lokalne samouprave, koji koriste poslovni prostor i pokretne stvari kojim upravljaju drugi korisnici javnih sredstava. Znači, ceo član je neprecizan. Iz stava 1. se ne vidi na koje se troškove konkretno misli, da li se misli na troškove zakupa prostora, da li se misli na troškove utroška električne energije, vode i ostalih komunalija. Šta znači kod korisnika pokretnih stvari, citiram, namiruju se troškovi samo po tom osnovu? Iz ovog člana prosto nije moguće utvrditi koja su prava i obaveze korisnika budžeta Republike Srbije, te bih ja volela da ministar finansija to malo bolje objasni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima predlagač amandmana dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, uvažene ministarke i ministri Vlade Republike Srbije, ja mislim da je veoma dobro što smo primorali i naprednjačku većinu i ministre u Vladi Srbije na ovaj budžetski maraton u ovih nekoliko dana da i građani naše Republike mogu da čuju izvesne delove ovog Predloga zakona o budžetu i priloge koji su došli uz ovaj Predlog zakona koji su smešteni na 1.300 stranica. Mi smo podneli amandman na član 18. Predloga zakona o budžetu i drago mi je što i predsedavajući današnjoj sednici, u ovom momentu, pažljivo sluša sada obrazlaganje našeg amandmana. Uveren sam da će glasati za ovaj amandman. Podneli smo amandman na član 18. i da se taj član briše. Samo da ukažemo i građanima i ministrima i ministarkama i narodnim poslanicima šta piše u ovom članu, šta mi predlažemo da se briše. Kaže – direktni i indirektni korisnici budžeta Republike Srbije, budžeta lokalne vlasti, osim organizacija za obavezno socijalno osiguranja koji koriste poslovni prostor i pokretne stvari kojim upravljaju drugi korisnici javnih sredstava, namiruju samo troškove po tom osnovu. Obrazložili smo ministrima zašto ne treba da stoji ni ovaj član, kao ni jedan od 39 članova Predloga zakona o budžetu, a ministar Vujović pominje kikiriki, semenke, a ministar Sertić govori kada ste vi bili na vlasti. Kada sam ja bio na vlasti? Nikada. Tek sam sada izabran za narodnog poslanika, ali se borim ovde da se radi transparentno, kredibilno, odgovorno… [[Isključen mikrofon.]]
Vi niste razumeli. Gospodin Sertić se obratio vašem kolegi, gospodinu Zoranu Živkoviću, koji je bio premijer Vlade, ali vi ipak to ne razumete. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Nećete verovati, ja sam kolegi Mijailoviću postavio isto pitanje. Znači, prvo, da budem jasan, formulacija mi se ne sviđa. Dubljom analizom smo došli do sledećeg zaključka. U prvoj rečenici ključna reč je koji koriste. Prema tome, po tom osnovu, to je po osnovu korišćenja. Znači, nezgrapna je formulacija, ali ako se udubite videćete da se radi o sledećem. Ne može jedan korisnik budžetskih sredstava, koji ima neki prostor, bez obzira da li je njegov ili je iznajmljen, da ga ustupi nekom drugom i da od njega naplati bilo šta sem, što bismo mi ekonomisti nazvali, dopunskih troškova tog korišćenja: tekuće održavanje, struja, grejanje itd, ako to postoji. U narednom članu postoji objašnjenje koje to malo poboljšava, a koji kaže – ako postoji poseban račun, onda će ovaj koji koristi plaćati taj račun, ako ne postoji, onda će se naći drugi način. Međutim, ne možemo da brišemo. Mogli bismo da popravimo ovaj stav, ali da ga brišemo ne bi bilo u redu, pošto bismo time bitno narušili princip da ne dozvoljavamo rentijerstvo između korisnika budžetskih sredstava. Smisao člana je u redu. Formulacija, priznajem, nije idealna. Bilo bi bolje da ste predložili promenu teksta, da on bude precizniji, onda bih sa zadovoljstvom prihvatio.
Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Slažem se sa vama, gospodine ministre, da je bilo potrebno da ovaj član bude precizniji. Valjda nam je svima ideja, valjda nam je svima cilj da zakoni budu jednostavniji, čitljiviji i jasniji, da nema nikakvih nedoumica. Nažalost, mi smo imali jako malo vremena da uredimo još bolje i kvalitetnije amandmane, pa je to naš prilog da kažemo da se briše.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović.
Hvala, gospođo predsednice. Ja smatram da ovaj član 18. treba da ostane. Ja mislim da je on, bez obzira na nezgrapnost formulacije, dobar. Zašto to kažem? Naša država uvodi red u svim oblastima. Mi do pre nekoliko meseci nismo znali koliko imamo zaposlenih u javnoj upravi. Govorili smo 400, 500 hiljada i na kraju kada smo napravili popis, zahvaljujući gospođi ministarki Kori Udovički, imamo 780.000 zaposlenih. Isto tako, kada govorimo o poslovnom prostoru, ova država to do sada nije napravila. Država će napraviti potpuni popis svega onoga što ima, znati sa čime upravlja i budite uvereni da će sa tim upravljati veoma ekonomično. Neće se moći više koristiti državni poslovni prostor, a da se ne zna ko kome plaća, da privatnici ili neki drugi zakupci ubiru enormne rente, a država ostane kratkih rukava. Zalažući se u ovom budžetu za 2016. godinu, država je ta koja će strogo voditi računa o svojim ekonomskim prioritetima. Ja smatram i SDPS smatra da ovaj amandman, ovakav kakav jeste, treba da ostane u ovom budžetu.
Na član 19. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Gospođo predsednice, osam sekundi je otišlo dok ste vi menjali govornike. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, gospođo Gojković, uvažene ministarke, uvaženi ministri iz Vlade, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 19. Predloga zakona o budžetu. Povodom našeg amandmana na član 19. želeo bih da postavim pitanje gospodinu Sertiću na koje nije odgovoreno do sada. To pitanje se tiče onih 17 milijardi na osnovu usluga po osnovu ugovora. Evo pitanja, ministre Sertiću, zašto se umesto da stoji ovakvo rešenje u Predlog zakona o budžetu ne preraspodeli višak zaposlenih? Ja mislim da nema građanina u našoj Republici koji ne zna da ovo što piše ovde „usluge po osnovu ugovora“ najčešće jeste maska za zapošljavanje, angažovanje ili plaćanje stranačkih vojski. To onda znači da ta stavka nije u redu, a naročito, ministre Sertiću, ako se nalazi na 404 pozicije. Ministar Vujović kaže – to je kikiriki, to su semenke, ali mi smo našli 404 pozicije. Pitam – zašto se ne preraspodeli višak zaposlenih, a ne da stalno strepimo od svake vlasti na koji način će, kojom zaobilaznicom, gospodin Ilić zna, preko Male Krsne, da se dođe do toga da ovu stavku koriste vladajuće stranke da bi zapošljavale svoje stranačke vojske. Molim vas, gospodine Sertiću, da mi odgovorite na to pitanje. Zašto se ne primeni naš predlog da se na ovaj način reši to pitanje? Ako mi odgovorite, i da to bude ovako razumno, primereno, ja ću da povučem ovaj svoj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Povređen je član 106. stav 1, gospođo predsednice. Neću tražiti da se glasa, naravno. Ja razumem predlagača amandmana, odnosno prethodnog govornika. Budžet za 2016. godinu je odlično napisan, odlično je napravljeno predviđanje prihodne i rashodne strane. Ja razumem narodne poslanike koji su podneli amandmane, ali da ne mogu da kritikuju, da ne mogu da upute kritiku, jer ne može da se kritikuje budžet za 2016. godinu, jer je razvojni, jer je u interesu građana Republike Srbije, ali vas molim, gospođo predsednice, nemojte dozvoliti da se priča o svemu i svačemu. Sada smo, umesto o amandmanu na član 19, da drugi korisnici javnih sredstava plaćaju zakupnine itd, itd, itd, mi smo slušali o Maloj Krsni. Šta će biti u članu 20? Možda o Feketiću ili o nekoj drugoj geografiji, da svako može da ustane i da priča o čemu god hoće. Ako ne može da kritikuje, fer je da kažem – u redu, pogrešio sam, glasaću ili neću glasati za ovaj budžet, ali da priča šta mu padne napamet, mislim da nije fer ni prema Poslovniku Narodne skupštine, ali ni prema ostalim narodnim poslanicima.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvažene ministarke i poštovani ministri u Vladi Republike Srbije, povređeno je nekoliko članova Poslovnika Narodne skupštine, član 106, a potom članovi 171. do 178. Poslovnika Narodne skupštine, koji se tiču rasprave o Predlogu zakona o budžetu. Gospodin Babić se, poštovana gospođo Gojković, javio ovde da ukori vas zato što meni niste saopštili da treba da govorim o tačkama dnevnog reda a onda je gospodin Babić ceo prvi minut govorio o nečemu što se ne tiče povrede Poslovnika koju je reklamirao. Poštovana gospodo, gospodin Babić, ja mislim da se ovde naročito ističe, među nama narodnim poslanicima po tome, što kada se javi po Poslovniku, on koristi onih dva minuta da umesto da objasni kako je povređen Poslovnik, replicira drugim narodnim poslanicima. Gospodin Babić se naročito ističe po tome što umesto da govori o onome što je tačka dnevnog reda on pominje razne stvari, ide toliko ekstenzivno u širinu da je zaista teško kasnije ljudima da se vrate na ono što je tačka dnevnog reda. Ja sam smatrao, gospođo Gojković, da nije bilo primereno od strane gospodina Babića da na ovakav način zloupotrebljava jedno pravo koje zaista jeste predviđeno Poslovnikom Narodne skupštine a da je obaveza predsednice Narodne skupštine da upozori tog narodnog poslanika kada primeti da taj narodni poslanik zloupotrebljava svoja prava. Ja sam se, poštovana predsednice, pripremio temeljno za raspravu o Predlogu zakona o budžetu i govoriću po svakom od 114 amandmana koje smo podneli na ovih 12 tačaka dnevnog reda ove sednice naše Narodne skupštine, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Povređen je Poslovnik, gospođo predsednice, član 107. Ja ne sumnjam da se kolega narodni poslanik pripremao, ali je u toj pripremi umesto budžeta koristio atlas, a mi nismo na času geografije, da slušamo o Maloj Krsni, već smo tu da bi slušali o budžetu za 2016. godinu. Sa druge strane, gospođo predsednice, niste upozorili, niste opomenuli narodnog poslanika Vladimira Pavićevića, koji je vrlo drsko, ali i, ne znam koji bih adekvatan izraz upotrebio, kada je prstom upirao ka meni. Mislim da je to strašno i da je loše i ja sam danas, evo na svim društvenim mrežama prikazan kao ne znam ti kakav za mnogo manju stvar u odnosu na prst gospodina Šutanovca, koji je danas bio u drugačijem položaju jer je pretio, a gospodin Pavićević upirao taj isti prst. Mislim da ste morali da opomenete gospodina Pavićevića zbog toga. Iskoristiću ovih 50-ak, 40 sekundi zapravo, ja sam otkrio zbog čega ovo gospodin Pavićević radi. Sve ovo radi zbog statistike, dame i gospodo, da bi tu statistiku pojavljivanja u Narodnoj skupštini, za govornicom Narodne skupštine, prikazao kao svoju ili podršku svoje stranke. Pa nemojte da mešamo babe i žabe, mislim da je to omalovažavanje Narodne skupštine. Ja sam sada u potpunosti pokazao da sam u pravu, da gospodin Pavićević krši Poslovnik i koristi Narodnu skupštinu samo za svoju ličnu promociju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Miroslav Marinković, podnosilac amandmana.
Uvažena gospođo predsednice Skupštine, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, na član 19. moja poslanička grupa SDS Boris Tadić je podnela amandman koji u članu 19. kaže – briše se. Član 19. kaže da drugi korisnici javnih sredstava koji koriste poslovni prostor, pokretne stvari, kojima upravljaju direktni ili indirektni korisnici. Znači, neko ko daje kao direktni ili indirektni korisnik, a to je gospodin ministar u malopređašnjem obrazlaganju i naveo kao manjkavost ovoga, pruža im se mogućnost da oni to sve rade, pa po propisima odnosno po kriterijumima koje propisuje Vlada. Smatramo da ovo rešenje člana 19. je necelishodno i da je neprihvatljivo jednostavno, jer otvara mogućnost za velike zloupotrebe koje su moguće i od strane Vlade i od strane korisnika, a malopre je i kolega naglasio da je pitanje koliko Vlada zna šta je popis nekretnina, odnosno sredstava koja bi na ovaj način dala na korišćenje. Tako se otvara mogućnost za koruptivne, mi ne sumnjamo u dobru nameru i u dobru volju da se državi prihoduju određena sredstva po ovom osnovu, međutim svaka dobra volja, kada čovek želi da je zloupotrebi bude sama suprotnost sebi i van svakog razuma. Apelujem na gospodina ministra da razmotri još jedanput ovaj amandman na član 19. i da se taj amandman usvoji kako bi i sebe lišio mogućnosti da bude u situaciji, da bude optužen za eto, nesavesno poslovanje.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala predsednice. Mi iz poslaničke grupe SPS smo pratili pažljivo današnju raspravu o amandmanima. Nismo hteli da se javljamo po mnogim amandmanima jer smatramo, kao što je danas jedna koleginica rekla da stvarno postoji jedna besmislenost i čvrsto stojimo iza toga, jer pojedine kolege podnose, a to ovo pričam da bi građani Srbije čuli, da znaju kako se oni bore za njihov bolji standard, bolji položaj na taj način što podnose amandmanima u kojima jednostavno piše – briše se. Znači, ceo dan amandmane, a potpuno mi je nejasno zašto, ako pričamo o amandmanima i ako je amandman podnet – briše se, a nema predloga nikakvih drugih kreativnih, osim toga da se nešto briše. Pošto se kolega Pavićević kune da nije bio na vlasti, da je on prvi put poslanik, da on ne zna ništa, mislim da bi bilo dobro, a nije pristojno, možda da pričamo o njegovom predsedniku koji je bio i premijer i dugo vladao, možda ću moći i imati prilike da kasnije malo i o rezultatima njegovog rada prodiskutujemo, koliko je rast BDP bio tada i šta se očekivalo i kakav je poraz on doživeo kao premijer tadašnje Vlade. Tako da je ovo jednostavno stvarno besmislena rasprava. Jednostavno, ako je predlog amandmana ceo dan za svaki član ovog zakona, Predlog o budžetu – briše se, ja stvarno ne znam da li je kolegi Pavićeviću, njegovom predsedniku stranke, koji je kada su došli na vlast, svake godine po 100.000 radnika brisao iz firmi, i u jednom trenutku smo došli do cifre od 400.000 ljudi koji su ostali bez posla, njihovim činjenjem, njihovim privatizacijama, 24 privatizacije koje su sporne, 20 su za vreme mandata, možda sam pogrešio manje-više za vreme mandata tadašnje Vlade, kojom je i predsedavao Živković. Ako hoćemo, pošto je ovde polemika oko BDP i stope rasta, znači tada 2003. godine projektovano tri i po do 4%, pa onda ministar finansija koji je u tadašnjoj Vladi sasvim nešto drugo priča, možete to da uzmete da pogledate u stenogramima, a realan rast tada u 2003. godini, stvarno stanje je bilo minus jedan i po posto, i onda našli su oni nama da drže danas predavanje. To je stvarno sramno i besmisleno. Građani Srbije, pošto vi gledate i pratite ovaj prenos, gospodin Pavićević i gospodin Živković od prvog do poslednjeg amandmana podnose – briše se, briše se. Znači to sam ponavljao više puta i prilikom ranijih rasprava o predlozima raznih izmena i dopuna zakona i o zakonima, oni ništa drugo ne znaju da predlože, nego – briše se. Ja ne znam šta bi se desilo kada bi mi usvojili to njihovo – briše se. Da li su oni svesni? Da li ste vi svesni, građani Srbije, na koji način se oni bore za vaša prava. Da bi dobili prostora da pričaju, da troše i vaše i naše vreme i da prave konstrukcije od podnošenja amandmana „briše se“, pa da nam pričaju ovde priče. Mislim, predsednice, da im i vi previše dozvoljavate i svi predsedavajući. Jednostavno, ako se priča o amandmanu konkretno „briše se“, zbog čega se briše? A ne da ceo dan slušamo neke demagoške priče. Ja ću se kasnije uključiti po ostalim amandmanima. Naravno, to su opet amandmani „briše se“. To je prosto za mene neverovatno, da neko ko je intelektualac, priznati, uvaženi, da jednostavno ne zna, pa neka angažuje nekoga da mu pomogne, da mu napiše jedan smislen amandman i da bar predloži nešto što je korisno, predloži sa jedne pozicije na drugu poziciju. Podsetiću vas, uvažene kolege, oni su prilikom donošenja prethodnog budžeta podneli jedan amandman, pa sam ja na Odboru za finansije ukazao i postavio pitanje - da li je moguće da potpisnik takvog amandmana bude bivši predsednik Vlade? U tom amandmanu je bilo da se skine sa neke pozicije, a nije bilo stavljeno na koju poziciju da ide. Onda kad su videli da ne znaju jedan amandman smisleni da napišu, onda im je lakše da napišu – briše se, da se ne bi brukali da pišu amandmane jer ćemo ih obesmisliti, zato što jednostavno ne znaju da sa jedne pozicije stave na drugu poziciju. Nije lako napisati amandman na budžet, ali nije mi jasno kada su drugi zakoni u proceduri da ne znate ni to, osim tačke, zareza i vaših rečnika koje tu imate. Mislim da je to stvarno smešno i da trebaju građani Srbije koji gledaju ovaj prenos da znaju o čemu se radi. Ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Njegovo mišljenje je, 24 sata je ćutao i prvi put se sada javio. Ima pravo na svoje mišljenje.
Vratite mi vreme.
Vratiću vam sve vreme ovog sveta, samo da ubedim Pavićevića da ne može samo on danas da govori. Hvala na razumevanju. Ponovo se prijavite i krećemo od nule. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što mi je docent, koji je ovo proglasio svetilištem demokratije, osporio pravo jednakosti, pravo na demokratiju da tumačim predloge zakona i amandmane, evo ja sam se usudio da kažem da treba, da ja savetujem da se njegov amandman prihvati. Treba preraspodeliti ove zaposlene iz državnog sektora, pa recimo ove sa Fakulteta političkih nauka, ove koji imaju samo teoretsko znanje koje nije primenjivo, te docente poslati malo u PKB, Sremsku Mitrovicu, ta imanja, Padinsku Skelu itd. i njihove prijatelje. Jer, čovek se tumači otprilike po društvu u kome se kreće i zato vam savetujem da pažljivo razmotrite ovaj amandman i izvršite tu preraspodelu. S tim u vezi, takođe vas savetujem da što manje odgovarate na ta pitanja, jer teško je na glupa pitanja naći pametan odgovor. Hvala.
Hvala. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovaj amandman, zamolio bih poštovane poslanike da saslušaju, više se odnosi na samu Skupštinu nego na Vladu. On ne utiče na rad Vlade, a može da unese više transparentnosti u radu Vlade, pogotovu u onom delu u kome se govori da Vlada može da odluči o otpisu potraživanja Republike Srbije. Gospodine ministre, molim vas, samo da me saslušate, ovo traje dva minuta. Dakle, član 20. koji se tiče toga da Vlada može da odluči o otpisivanju duga, ja predlažem da Vlada može da uputi Skupštini da Skupština o tome odluči. Zbog čega? Pa, mi danas donosimo odluku o budžetu koji sadrži verovatno mnogo manje stavke u odnosu na eventualni neki otpis duga. Ne vidim zbog čega ne bi parlament o tome odlučivao, zbog čega bi mi poslanici oduzeli sebi to pravo. Recimo, znamo da je npr. Aerodrom Beograd otpisao dug u visini od dve milijarde dinara „Er Srbiji“. Meni je to u redu ukoliko bi tu odluku donela većina u parlamentu. Mislim da je ovo dobra stvar i za vlast i za opoziciju. Ne vidim razloga da se to ne uradi i ja vas molim da razmotrite još jednom ovo pitanje. Ne mislim zaista da utiče krucijalno, imate većinu, možete da odlučite to i ovde, ali mislim da je sa aspekta transparentnosti i onoga što volimo da kažemo, dostupnosti javnosti, to jako važno. Evo, ja vas molim, ministre, razmislite pre nego što mi kolega Babić da neku repliku, pa posle se zbunimo, da li ćete da prihvatiti ili nećete da prihvatiti. Ako kažete sada odmah da prihvatate, sprečićemo dalje rasprave. Hvala.
Hvala. Na član 20. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Balša Božović, Milan Petrić, Zoran Živković, Vladimir Pavićević i zajedno Poslanička grupa Boris Tadić, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo, uvaženi ministri, gospodine Vujoviću, pošto niste odgovorili gospodinu Šutanovcu, iz tog razloga sam smatrao da ste odbili taj predlog. Ja sada drugačiji predlog dajem, da se onda član 20. obriše. Iz prostog razloga što član 20. glasi – Vlada može da odluči o otpisu potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu datih pozajmica i plaćenih obaveza, po osnovi izdatih garancija privrednim subjektima, kao i pretvaranju pojedinih dospelih potraživanja Srbije nastalih po osnovu pozajmica iz budžeta Republike Srbije u kapital dužnika. Da li vi kao ministar mislite da je normalno posle i daljeg urušavanja standarda građana, i kada su u pitanju smanjenja kod plata i penzija, i kada su nove akcize i nova poskupljenja u pitanju, da vi njihov novac, ovaj budžet ovde, gospodine Vujoviću, to je njihov novac, možete sa takvom lakoćom da raspodeljujete javnim ili nekim drugim preduzećima i da otpisujete dugove i pored toga što je 74% BDP zaduženje Srbije? Pa, mi mislimo da pre svega to nema veze ni sa kakvim moralom. U situaciji kada oni ne mogu da skrpe kraj sa krajem i kada ne mogu da očekuju u 2016. godini ikakvo poboljšanje, vi možete da otpišete kao što je Aerodrom otpisao dug „Er Srbiji“ u vrednosti od 17,6 miliona evra u 2014. godini. Dakle, 55% mladih je nezaposleno. Nijedan jedini dinar niste stavili kada je u pitanju ta problematika u Srbiji. Svakodnevno odlaze iz Srbije i svakodnevno beže iz zemlje. Od 2012. godine do danas 120.000 ljudi je otišlo. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar. Izvolite.
Samo kratko da vam kažem. Čitam pažljivo ovaj član i drago mi je što ste skrenuli pažnju na taj član. Namera je da se u skladu sa Zakonom o privatizaciji omogući da se ona potraživanja koja su nenaplativa, znači, ovo nije opraštanje potraživanja iz čistog mira, ovo su ona preduzeća koja ne mogu da uđu ili unapred pripremljen program restrukturiranja ili da se na drugi način privatizuju, a da se pri tome potraživanja Republike, odnosno potraživanja javnog sektora ne konvertuju u kapital. (Dragan Šutanovac, s mesta: Skupština Srbije.) Ali, pazite, ovo se radi na predlog ministarstva. Vi predložite amandman da se to radi u Skupštini, ali nije operativno, u suštini to sve ide na predlog Ministarstva privrede. (Dragan Šutanovac, s mesta: Transparentno.) Transparentno je, savršeno je transparentno. Predlaže se pojedinačnim odlukama Vlade kao sastavni deo programa, unapred pripremljenog programa restrukturiranja ili privatizacije tih preduzeća. Znači, možda može da se popravi formulacija, nisam dovoljno precizno posmatrao svaku reč ovde, ali suština ovoga je da u situaciji gde postoje potraživanja poreske uprave, potraživanja države data po nekim pozajmicama itd, koja ne mogu da se naplate. Znači, ovde je suština o tome da se ne radi o potraživanjima koja mogu da se naplate, nego ona gde jedini način da se nađe rešenje za neko preduzeće jeste ili konverzija tih potraživanja u kapital ili pristanak da svi zajedno podnesu trošak toga da bi se omogućilo restrukturiranje preduzeća. Prema tome, ako treba da se nešto menja u tekstu, pogledajte šta može da se promeni, ali to je smisao. Gospodin Sertić može da vam odgovori kako je to do sada funkcionisalo u praksi.
Hvala. Ne može ministar da odgovori, iskoristili ste vreme. (Balša Božović, s mesta: Mogu da dobijem reč?) Ne može, žao mi je. (Balša Božović, s mesta: Deset sekundi, molim vas.) Verujem ja, i deset je prekršaj. I dinar kad ukradete je isto kao i deset dinara i deset miliona. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Član 20. Predloga zakona o budžetu za 2016. godinu je, kao takav, podložan koruptivnom delovanju. Naime, privredni subjekti koji uzmu pozajmice iz budžeta i sponzorišu političku stranku u vlasti ili pojedince sad trenutno ili kasnije mogu očekivati i tražiti da Vlada donese odluku o otpisu njihovih potraživanja. U tom članu piše da Vlada može da odluči bez preciznih parametara o načinu donošenja takve odluke. Postavlja se pitanje – šta će nam zakon uopšte, ako ljudski faktor donosi odluke? Ne vidim svrhu. Tako selektivnu moć odluke ne treba da ima nijedna vlada, ne samo ova, i bilo koja i bilo koja sledeća. Moram napomenuti da obrazloženje sadrži više smernica od samog člana 20, a trebalo bi biti potpuno suprotno. Ovaj član se mora doraditi ili brisati. Zahvaljujem.
Hvala. Podnosilac, Miroslav Marinković.
Poštovana gospođo predsednice, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, ja sam, eto, imao sreće da posle obrazloženja gospodina ministra, koji me ne sluša, mogu da obrazložim ovaj amandman. Moje kolege su pre mene dosta elemenata iznele koji vrlo jasno govore o tome šta je problem sa ovim članom. Tako da ću ja samo dodati neke stvari. Ovde nije suštinsko pitanje šta se tu želi da uradi, nego kako to želimo da uradimo. Gospođo predsednice, ide mi vreme, ali nema veze, moje vreme tek dolazi. Želeo sam da kažem krajnje jasno. Znači, nije problem u tome šta je pitanje ovog amandmana, nego ko to procenjuje. Svakako da mnogo veći kapacitet ima Narodna skupština koja je izabrana na direktnim izborima, a koja kasnije bira Vladu, ne sumnjajući uopšte u dobronamernost Vlade, koja ovde nije ni dovedena u pitanje. Ali, što kaže – ljudski rod krasi razum. Nađite razumno obrazloženje jer se ovaj član ne može popraviti drugačije nego se obrisati i potpuno drugačije formulisati. Ja se zahvaljujem na pažnji.
Vladimir Pavićević, podnosilac amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvažena gospođo Udovički, vi ste sada tu jedina dama kada govorim o članovima i članicama Vlade, i poštovani ministri iz Vlade Republike Srbije, gospoda Božović i Marinković su jednim delom već, obrazlažući svoje amandmane na član 20. Predloga zakona koji se tiče otpisa potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu datih pozajmica i plaćenih obaveza po osnovu izdatih garancija privrednim subjektima, saopštili dobar deo onoga što sam i ja bio pripremio kao argumentaciju za ovaj amandman. Budući da je to već argumentovano dobrim delom, ja sada koristim vreme da postavim dva pitanja našim ministrima, pre svega ministru Sertiću i ministru Vujoviću. Povodom ovog amandmana na član 20, gospođo Gojković, najpre gospodin Sertić da objasni - zašto Vlada nije pripremila metodologiju za procenu efekata subvencija, budući da se nastavlja politika subvencionisanja investitora? Gospodine Sertiću, gospođo Udovički, nema metodologije. To znači bacanje para u vatru. Zašto nema metodologije? To je moje pitanje ceo dan. Na to pitanje nema odgovora, poštovana gospodo. Sada povodom amandmana na član 20. I ministra Vujovića moram da pitam sada ovde da nam objasni, ukoliko je to moguće - kako to da naše firme, kao što je na primer „Telekom“, danas, ministre Vujoviću, vrede manje nego što su vredele 2011. godine?
Poslaniče, malo na temu da se vratimo.
To je tema, gospođo Gojković.
Stvarno?
Predlog budžeta. Pa pazite, gospodin Vučić, znate šta je rekao?
Ne, nije sad čitav predlog budžeta. Sada su amandmani.
Budžet je knjiga, kaže, u kojoj se prelamaju sve političke …
Ali, ne kada pričamo o konkretnim amandmanima. Šta se prelama na član 20, kako bi ga obrisao?
Konkretno pitanje, gospođo Gojković, uputio sam ministrima. Ja očekujem odgovor.
Ne može. Potrošili su vreme, dve minute. Odgovorili su vam na prvom. Pročitajte Poslovnik. Ima vremena do ujutru i savladaćemo ga.
Znači, ne smeju da odgovore. Dobro. Možda gospodin Babić može da odgovori.
Zoran Babić može da govori. Njegova poslanička grupa ima vreme.
To je isto u redu, gospođo Gojković.
Licemerno i bezobrazno deluje, gospođo predsednice, kada predstavnici bivšeg režima, i to baš oni predstavnici bivšeg režima koji sada sede u sali Narodne skupštine a do pre neku godinu su vodili grad Beograd, i to vodili na takav način da je dug grada Beograda bio na istorijskom maksimumu, nezabeleženom, od 22%, da ti i takvi se brinu za učešće javnog duga Srbije u bruto društvenom proizvodu. Molim vas, gospodine Vujoviću, siguran sam da vi i vaši saradnici imate te podatke - koliki je bio javni dug 2008. godine, koliki je javni dug 2012. godine, kada je probijena granica, zakonska granica, od 45% i, kao četvrto pitanje, da li je moguće da se ta jedna stihija koja je krenula 2008. godine, zbog nemarnog odnosa vlade Demokratske stranke prema javnim finansijama i to enormno zaduživanje, po raznoraznim osnovama i po enormno velikim kamatnim stopama, da li je moguće zaustaviti u jednom trenutku ili je to jedna inercija koja će kod nas trajati možda još nekoliko meseci da bi se zaustavila i taj točak krenuo da se vraća unazad? Molim vas, gospodine Vujoviću, ako možete da mi odgovorite.
Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Član 27. Poslovnika. Žao mi je što je potpredsednik Bečić izašao. Mogli ste da uporedite način vođenja sednice i odnos prema opoziciji i poziciji u ovom momentu. Dakle, gospodin Babić je sada rekao gospodinu Pavićeviću da je on licemeran i bezobrazan.
Ne, on je rekao: „licemerno je kada neko govori“, a nije rekao – vi ste licemerni. To je ogromna razlika.
Na njegovu diskusiju se osvrnuo. Dakle, niste ga ni opomenuli. Za slične izraze juče je predstavnicima opozicije oduzimana reč i kažnjavani su. Dva poslanika opozicije su kažnjena sa četiri opomene, četiri novčane kazne, pred pretnjom isključenja sa sednice. Za slične stvari vi ćaskate sa gospodinom Bečićem koji je to juče radio kako bi onemogućio poslanike opozicije …
Eto, sada ste vi mene uvredili, sad ja ćaskam.
Da li je reč „ćaskati“ uvredljiva?
Meni jeste, kad ozbiljno radim.
Uvredljivo je reći „licemerno“. Nemojte, molim vas, da zamenjujete teze. Meni ovo nije smešno. Dakle, imate nejednak odnos prema poslanicima opozicije i pozicije. Po pravilu, kada poslanici opozicije govore predsedava gospodin Bečić, koji verovatno ima specijalni zadatak da oni ne mogu da iznesu svoje stavove, već trpe teror vladajuće većine.
Hvala. Izvređali ste mene i Bečića, ne mogu da dođem sebi. Ne znam šta da vam odgovorim na sve. Ko ne poludi, taj nije normalan uopšte. Ja više ne razumem kako treba da vodim sednicu. Ćutim, pokušavam da dam svima reč – opet ne valja. Izvolite, poslaniče.
Član 107. stav 1, gospođo predsednice. To što je neko „preokrenut“, ne daje mu za pravo da preokreće moje reči. S druge strane, ja nisam imao nameru da polemišem sa gospodinom Pavićevićem jer nemam atlas kod sebe, znate, nemam ni globus, jer gospodin Pavićević većinom govori o takvim geografskim nekim temama. Šta je rekao malopre – preko Male Krsne itd. Ali, jasno i glasno i hvala vam na tome što ste na pravi način obrazložili kome je bilo upućeno, a upućeno je bilo onima koji su do pre samo nekoliko godina vodili grad Beograd, vodili našu državu. Što se tiče odnosa prema opoziciji, pa znate, znam kada je i gospodin Janko Veselinović sedeo u ovoj sali i aplaudirao kada je predsedavajuća izbacila celu jednu poslaničku grupu. Tada mu to nije smetalo. Tada je aplaudirao. Tada je to bio dobar odnos prema opoziciji. A sada odnos kada pokušavate da stvorite atmosferu jednog pristojnog i normalnog dijaloga se pretvara u ne znam ti šta drugo. Tako da, od tog preokretanja ume da se zavrti u glavi, ali samo vi nastavite na taj način, gospođo predsednice.
Hvala. Povreda Poslovnika. Eto, ja sam rekla – ko ne poludi, taj nije normalan. Ja drugačije ne znam, sada kako hoćete. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li želite reč?
Poštovani građani Srbije, poštovani ministri, mislim da je licemerno i krajnje bezobrazno da od 400 i nešto amandmana koje smo predložili za ovu raspravu nije prihvaćen gotovo ni jedan amandman, a ovaj amandman koji sam podneo upravo se tiče brige, pre svega, za lokalne uprave i osnovni cilj je bio da se kroz ovaj amandman gospodine Vujoviću, pokuša rešiti problem funkcionisanja lokalnih uprava. Moram da vas podsetim, moj motiv je pre svega bio taj što smo čuli izjave ovde ministara u poslednje vreme koji smatraju da je preko 90% predsednika opština u Srbiji, da su to ljudi koji nisu zaslužili da rade te poslove i da oni nisu ispunili očekivanja Vlade Republike Srbije. Znači, imajući u vidu da će i u predloženom budžetu za 2016. godinu, lokalne uprave biti oštećene za preko 8,5 milijardi dinara. Imajući u vidu da one i danas funkcionišu u jako teškoj situaciji, smatrao sam da je dobro da se razmisli o tome, da se pre svega za velike dugove, velike garancije koje su date lokalnim upravama u prethodnom periodu, zbog nesposobnosti gradonačelnika i predsednika opština, razmisli o mogućnosti da ta potraživanja preuzmu, odnosno konverziju tih dugova preuzme Vlada Republike Srbije. Ovde imate izjave gradonačelnika velikih gradova, kao što je recimo gospodin Perišić iz Niša, koji smatra da će sa usvajanjem ovakvog Predloga budžeta za 2016. godinu, preko 40% lokalnih uprava u Srbiji biti na krajnjoj granici funkcionisanja. Gospodine Babiću, mislim da treba da podržite ovaj amandman.
Vreme. Žao mi je. Niste dobro to planirali. Ministre izvolite.
Znači, prvo da vam odgovorim. Uvaženi gospodin Perišić je pobrkao Zakon o finansiranju lokalne samouprave koji se tek u prvom nacrtu, obešen je na sajt Ministarstva i gde tek očekujemo prve sastanke i rasprave o tom zakonu. Taj zakon u kom god tekstu bude usvojen će stupiti na snagu tek 1. januara 2017. godine. To nema nikakve veze sa ovim budžetom, pošto su ovde transferi nepromenjeni u odnosu na prošlu godinu. Znači, to je potpuna zabuna. Što se tiče pitanja gospodina Babića, 2008. godine, učešće javnog duga u društvenog proizvoda je bilo 28,3%, a 2012. godine 56,2%. Znači, duplo, a granica od 45% koja je bila po Zakonu o budžetskom sistemu stavljena kao jedan od elemenata fiskalnih performansi, je pređen u 2011. godini. Između 2008. godine i 2011. godine učešće duga je povećano za 17% sa 28,3 na 45,4%. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Hvala predsednice [[Jovan Marković, s mesta: Imam li pravo na repliku?]]
Molim vas, nemojte da remetite red i mir u sali, Dejan Radenković ima reč.
Poništite mi molim vas ovo vreme, pošto se ovo oduzima od poslaničke grupe.
Ja računam, 18 sekundi plus.
Dobro, ali sistem elektronski.
Ne brinite, ja sam sistem.
U redu, hvala vam. Pošto ste sistem predsednice. Poštovana predsednice, da li možete da me saslušate, nisam hteo da se javljam po Poslovniku, imam vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe i hteo bih samo da malo obratite pažnju ako želimo da nastavimo ovo što je danas prošlo rasprave kako je prošlo, ali mislim da bi u ovom narednom delu rasprave trebali malo da se posvetimo i obratimo pažnju i skoncentrišemo se tačno na amandmane ko je kakve podneo. Uvaženi kolega koji je podneo amandman, jednostavno amandman je potpuno identičan samo se razlikuje u onom delu gde kaže – na osnovu predloga nadležnog ministarstva. Izbačeno je samo nadležnog Ministarstva privrede i polemišemo o tome šta je rekao Perišić ili šta je rekao Janko ili šta je rekao neko drugi i bori se kao za lokalnu samoupravu. To je laž. To je besmisleno. On je predložio jedan amandman koji nema veze sa lokalnom samoupravom, ali kaže da se bori za lokalne samouprave. Dajte, da se malo skoncentrišemo, da se baziramo na podnetim amandmanima i na raspravu o amandmanima. Hvala vam.
Hvala vam [[Jovan Marković, s mesta: Da li imam sada pravo na repliku?]] Ne, nemate. (Jovan Marković, s mesta: Onda moram po Poslovniku.) Ne morate po Poslovniku ako nećete kazne. Sada hoćete da zloupotrebite. Mislite da ima neki novi član koji nije skršen danas? U pitanju je koji član? Dobro, izvolite.
Gospođo predsedavajuća, to nije opet, znači, pozivam se na član 107. 1. stav, ako možete da me saslušate pošto niste verovatno čuli.
Slušam vas, član 107. 1. stav.
Pošto verovatno niste čuli, jer ste razgovarali sa kolegom da je prethodni govornik rekao da ja lažem i da to za vas verovatno nije razlog da se dobije replika, onda sam morao da se pozovem na Poslovnik. Pošto ste vi vrlo duhovito uveli ovaj deo diskusije u ovakav tok, onda očekujem da bar budete toliko pribrani, da pratite diskusije i da vidite da je ovo bila uvreda.
Hvala na uvredi, ali ja sam pribrana, ne znate do kojih razmera sam pribrana.
Onda mislite da je u redu da mi kaže da ja lažem.
Nije vam rekao da lažete. Sada ću uzeti stenogram, ako je rekao da ste vi lažov.
Upravo je to rekao.
Dobićete u sred diskusije ostalih poslanika pravo da odgovorite. Molim, stenogram da mi se donese, da vidim gde je Dejan Radenković rekao da je Marković lažov, a ubeđena sam da nije. Mogao je, ali nije rekao sigurno. Na član 21. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno poslanička grupa Boris Tadić – ZZS… Moram da dobijem stenogram, ne mogu žene, ne znam šta sada da urade, treba im vremena. Molim vas, nemojte da me prekidate. Na član 21. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno poslanička grupa Boris Tadić – ZZS – ZS. Reč ima Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvažena gospođo Udovički, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije, ja smatram da nije primereno da naši gosti iz Vlade odgovaraju samo na pitanja koja postavi gospodin Zoran Babić, koji je šef poslaničke grupe SNS. Gospodine Sertiću, neophodno je, ja mislim da odgovarate na naša pitanja, a ja sam malopre postavio dva pitanja. Ako je neophodno, gospodine Sertiću, ja mogu da ponovim ta dva pitanja. Evo, tih pitanja, gospodine Sertić potvrdno sada pokazuje, želi da odgovori na ta pitanja. Prvo pitanje, zašto Vlada nije pripremila metodologiju za procenu efekata subvencija budući da čitajući ovaj Predlog zakona o budžetu jasno može da se vidi da će da se nastavi politika subvencionisanja investitora. Mi pitamo, poštovana gospodo, pa valjda je to promišljanje svih narodnih poslanika ovde, a gde je metodologija za procenu efekata tih subvencija. Da nam se ne desi gospodine Sertiću, da jedno preduzeće kojem se da subvencija napravi gubitak, pa se onda na osnovu subvencija saopšti kako je poslovala uspešno, gospodine Sertiću. Drugo pitanje postavio sam ministru Vujoviću i vama, kako to i to je najsvežiji današnji slučaj da naše firme kao što je na primer „Telekom“ danas vrede manje nego što su vredele 2011. godine. Gospodin Vučić je danas na konferenciji za novinare izneo jednu formulu na osnovu koje smo izračunali kolika je bila ponuda. Danas znamo koliko je bilo 2011. godine „Telekom“. Dakle, nakon tri i po godine naprednjački upravljaju u Srbiji, danas vredi manje gospodine Sertiću. Kako vi to objašnjavate? Hvala.
Hvala. Samo da saslušamo Miroslava Marinkovića, kao podnosioca i onda ćemo i ministra.
Poštovana gospođo predsednice, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, na član 21. moja poslanička grupa Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka podnela je amandman koji glasi: „briše se“ ovaj član. Ovaj član glasi: „direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava u 2016. godini obračunatu ispravku vrednosti nefinansijske imovine iskazuju na teret kapitala, odnosno ne iskazuju rashod amortizacije i upotrebe sredstava za rad“. Dakle, smatramo da ovim članom se privredni subjektima nameće obaveza da veštački umanjuju sopstvenu vrednost, jer na ovaj način se sugeriše da se radi nešto što će umanjiti vrednost tih organizacija. Ovim članom, privrednim subjektima se nameće obaveza da veštački umanjuju, kako bi se ta vrednost na neki način prikazala, kako je rečeno u odgovoru u članu 79. Zakona o budžetskom sistemu. Da naš amandman ne utiče na to da se ta vrednost očuva, ali da je bitno da ovaj član postoji kako bi se kasnije moglo. Međutim, nikakve to svrhe nema ukoliko vi terate jedan subjekt koji koristi određena sredstva da amortizaciju tih sredstava iskazuje kroz umanjenje sopstvene vrednosti. Hvala.
Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Poštovani poslanici, neki od vas sa ove leve strane moje, nažalost, kao da nisu bili ovde pre mesec dana u ovoj istoj Skupštini kada smo pričali o Zakonu o ulaganjima, kada nismo govorili o kriterijumima koje smo uspostavili posle više od 10 godina davanja subvencija ovoj državi, koje su dovele do toga da od 273 ugovora 90 ugovora raskinemo, jer su pare davane tako bez ikakvog kriterijuma i bez ikakve kontrole u prethodnom periodu. U istoj ovoj Skupštini, vi poštovani poslanici, ogromnom većinom ste usvojili Zakon o ulaganjima koji je tačno definisao šest jasnih kriterijuma po kojima će se donositi subvencije i ne samo subvencije u smislu dodatnih podsticaja finansijskih, nego i carinski podsticaj, poreski podsticaj, sve druge obaveze i mogućnosti koje nam zakon predviđa. Prvi kriterijum je broj novoosnovanih radnih mesta, zatim vrsta i iznos ulaganja. Treće, uticaj na ukupan spoljno-trgovinski bilans Republike Srbije. Četvrto, dugoročnost ulaganja. Peto, stvaranje velike ili dodate vrednosti u Republici Srbiji i šesto reference i kredibilitet ulagača. Da smo imali ovako opisano, pa plus pravilnik koji će biti usvojen u januaru mesecu, ne bi nam se desilo da moramo tako veliki broj investitora ili pod znacima investitora da kaznimo time što smo mogli da ih tužimo i da tražimo naše pare nazad. Po pitanju davanja subvencija, kako poštovane kolege često kažu, odnosno poslanici preduzeću koje je u gubicima, reći ću vam šta su gubici, šta je razlika između JAT-a i „Er Srbije“, samo za dve godine, iz 2012. i 2014. godine.
Hvala, vreme ministre. Na član 22. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS, ZS. Vladimir Pavićević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvaženi ministre i gospodine Mijailoviću, gospodine Sertiću, kao što vidite, dolazi naše vreme i ja ću sada pokušati dodatno da argumentujem, naš amandman na član 22. Predloga zakona o budžetu. Vidim da ste dobili pomoć tu, došao je i ministar Udovičić, ali ne verujem da će vam to pomoći, gospodine Sertiću. Evo šta je rekao gospodin Vučić, da citiram malo ovde, poštovana gospodo, a ne kao neki iz vaše vlasti koji tuđe ideje predstavljaju kao svoje, poštovana gospodo, pa ih ovako saopštavaju bez navoda, a kaže gospodin Vučić „šta je važno za Zakon o budžetu? Mnogi govore da li je restriktivan, da li je razvojni, ovaj budžet ja bih definisao kao dobar, pomalo konzervativan. Šta to znači kada kažem malo konzervativan? To znači upravo ono što je naglasio Fiskalni savet, gde sam saglasan sa njima“. Poštovana gospodo Fiskalni savet šta kaže, da malo logički povezujemo sadržine. Fiskalni savet kaže – postoji znatna neizvesnost oko toga koliki će se deficit ostvariti u 2016. godini. Neefikasno sprovođenje javnih politika i jednokratni prihodi mogu da ga umanje, ali neke neplanirane obaveze mogu da dođu na naplatu, poštovana gospodo. Gospodin Vučić kaže – saglasan sam sa ocenom Fiskalnog saveta koja je kritika ovog budžeta. Fiskalni savet dodaje, pa kaže – gospodo, izvršenje javnih prihoda i javnih rashoda u ovoj 2015. godini ukazuje na ozbiljne slabosti u planiranju i izvršenju budžeta koje se lako mogu ponoviti 2016. godine. Šta o tome misle, ministar Sertić, Udovičić, Ilić, pa evo i gospodin Mijailović.
Izvolite, Neđo Jovanović.
Hvala predsednice. Mislim da je krajnje vreme da se odredite prema određenim poslanicima koji očigledno zloupotrebljavaju Poslovnik, pa se ja s toga pozivam na povredu člana 158. u vezi člana 27. Poslovnika. Ovo je po ko zna koji put da se krši jedno od elementarnih načela, kada su u pitanju prava poslanika u odnosu na podnošenje amandmana, u odnosu na obrazloženje. U članu 158. nedvosmisleno stoji da svaki podnosilac amandmana ima pravo da obrazloži svoj amandman, ali to da obrazloži, ne znači da ga zloupotrebljava, a zloupotrebe se čine od amandmana do amandmana. Nećemo govoriti o tome kakva je zloupotreba – briše se. Govorićemo o tome šta se čini sa nečim što nema veze sa obrazloženjem. Šta se čini sa onim što se odnosi na pozivanje, na premijera, na članove Vlade, na bilo koga drugog, a ne suštinu amandmana. Osim toga, sto puta sam do sada rekao u ime poslaničke grupe SPS da je način na koji se postavlja amandman sa ciljem brisanja, isključivo posledica destruktivnog delovanja u odnosu na Predlog zakona o budžetu, da smo čuli neko smisleno obrazloženje, poslanička grupa SPS, a sigurno i većina poslanika ovde bi razmatrala mogućnost da se na bilo koji način analizira amandman, ne mora se prihvatiti. Svako smisleno obrazloženje daje mogućnost da se amandman analizira. Ovako je i ta mogućnost uskraćena i zbog toga vas molim predsednice, ili kako to naša poslovnička savest uvaženi kolega Pavićević često kaže, gospođo, ja vas molim da sada konačno primenu Poslovnika odredite prema narodnom poslaniku onako kako Poslovnik glasi. Hvala. I neću dalje, zato što je prekoračeno vreme. Ne tražim da se glasa.
Šta predlažete da ja uradim? (Neđo Jovanović, s mesta: Da primenite Poslovnik.) Da ne dozvolim, da govori i da obrazlaže, ne mogu. Marijan Rističević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 106, 107, 108. itd, narušeno je dostojanstvo Narodne skupštine. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam malo plašljiv čovek. Predlagač amandmana ovde galami na nas i time narušava dostojanstvo Narodne skupštine. Što su mu argumenti tanji, to je buka glasnija, to više galami i to škodi našem zdravlju. Ukoliko se ovako nastavi, dame i gospodo narodni poslanici, da se galami, da se maše rukama, pravi se promaja, ovde penzioneri nijedan više nije prisutan, ja ću tražiti beneficirani radni staž…
Poslaniče, tu je poslanička grupa. Ovde je. Nemojte molim vas. Tu su.
Ali na smenu, gospođo predsednice. Na smenu dolaze. Promaja je. Evo, pitajte njih. Toliko se maše rukama i galami da…
Dobro, poslaniče, zahvaljujem i vama. Hajde da se vratimo svi da radimo.
Reklamiram povredu Poslovnika.
Hvala. Hoćete li da glasamo? Smatram da…
Sačekajte. Ne tražim da se o tome glasa, ali tražim beneficirani radni staž zbog vike. Hvala.
Zoran Babić, izvinjavam se, izvolite.
Replika, gospođo predsednice. Mislim da me je pomenuo gospodin Pavićević, evo, što potvrđuje klimanjem glave. Beskrajno, zaista, poštujem Fiskalni savet, mislim da sede izuzetno stručni i pametni ljudi. Međutim, ni Fiskalni savet nije sveto pismo. Dobro je što je predlagač amandmana sa atlasa prešao na stručnu literaturu, bar kada je budžet u pitanju. Ali ću vas, njega naročito ali i sve ostale, upoznati sa nekim podacima. Budžet za 2015. godinu je predviđao deficit od 191 milijarde dinara. Fiskalni savet je napravio predviđanje da će deficit biti veći i da će iznositi čak 230 milijardi dinara. To su oni podaci koje je koristio predlagač amandmana. Međutim, nasuprot tome, u decembru 2015. godine, sada mi imamo deficit koji je nemerljivo manji, odnosno polovina onog deficita koji je bio predviđen ili nešto više od 40% deficita koji je predvideo Fiskalni savet. Koliko su to puta bolji rezultati koje je ostvarila Vlada Republike Srbije? Dalje, taj isti fiskalni savet kojeg beskrajno poštujem je predvideo pad BDP-a za, odnosno, bio je predviđen pad BDP-a za 0,5%, Fiskalni savet je ocenio da će taj pad biti veći, pa je čak i do 1,5 u minusu. Međutim, mi sada možemo da razmišljamo i da razgovaramo o uspehu vlade Aleksandra Vučića da ove godine ne da nemamo pad, nego imamo rast od 1%. Prema tome, sva argumentacija predlagača amandmana na ovaj način pada u vodu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mira Petrović.
Ja bih samo htela da ukažem na povredu člana 107. Naš kolega Rističević je prozvao poslaničku grupu PUPS sa namerom lošom ili ne, ali mi zaista kao pristojni ljudi se trudimo da se ne upuštamo u polemike. Vrlo vodimo računa šta govorimo, ne prozivamo svoje kolege. Ako pogledate satnice, videćete da smo među najprisutnijima i na kraju krajeva, nismo ni svi penzioneri, ja prva nisam penzionerka, te tako mi uredno sedimo i vrlo predano radimo svoj posao, te tako očekujemo izvinjenje.
Slažem se, zato sam prekinula poslanika. Prekinula sam poslanika, sada ću da prekinem ovo sve zajedno, pošto dugujemo građanima Srbije budžet ili bar diskusiju o tome. Na član 23. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanik mr Aleksandra Jerkov, narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Vi ovde članom 23. pokušavate, zapravo ne pokušavate, nego ste regulisali nešto što je regulisano već Pravilnikom o standardnom klasifikacionom okviru i mi smatramo da nema nikakve potrebe da se ovim članom zakona definiše ekonomska klasifikacija sa koje će se budžeta AP Vojvodine usmeravati sredstva za vršenje poverenih poslova. Ustavom je jasno definisano da Republika Srbija u situacijama u kojima poverava poslove AP Vojvodini je dužna da obezbedi sredstva za obavljanje tih poslova. Kada je AP Vojvodina u pitanju, umesto što ovde nudite da se definišu stvari koje su već definisane drugim pravnim aktima, mnogo bolje bi bilo da se potrudite da se za nju obezbedi ustavni minimum od 7%. Umesto da to radite, vi ste se opredelili da u budžet AP Vojvodine suprotno zakonu stavljate ono što u tom budžetu ne može biti na taj način da autonomna pokrajina ne može da ostvari ni svoju obavezu, obavezne tri sedmine za kapitalna ulaganja niti joj pripada 7% budžeta. Tako da, opet kažem, način da se iz ove situacije izađe jeste usvajanje zakona o finansiranju nadležnosti AP Vojvodine, sa čime ćete, mislim, imati dosta problema, sve i da želite to da uradite, mada vaše dosadašnje ponašanje ničim ne ukazuje na to da vi uopšte i želite da se taj zakon usvoji. Za razliku od ostalih ministara iz svoje stranke, niste pravili radnu grupu, ali ste rekli da su uslovi da se ovaj zakon usvoji, da bude usvojen zakon o finansiranju lokalne samouprave itd. Što se nas tiče, isto tako ste mogli reći da je uslov za usvajanje ovog zakona da Srbija uđe u EU zato što je jednako netačno da ste rekli… [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvaženi ministri, vidim da su dame koje su članice Vlade odlučile da napuste ovo naše društvo ovde, verovatno ubeđeni u našu argumentaciju, gospodine Sertiću. Predlažemo da se član 23. Predloga zakona o budžetu briše. U članu 23. piše – za poslove koji su u skladu sa zakonom o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine, vrše kao povereni, sredstva se usmeravaju sa ekonomske klasifikacije 463. Nužno je, ja mislim, ovde da kao asocijaciju prvu u odnosu na sadržinu ovog člana Predloga zakona o budžetu, imamo član 184. stav 4. Ustava i da svakom čoveku koji se ozbiljno bavi politikom u našoj državi prva asocijacija ovde bude neophodnost ustavne revizije. Ona je neophodna kako po ovom pitanju koje je direktno vezano sa sadržinom člana 23. Predloga zakona o budžetu koji se tiče statusa AP Vojvodine, ali i mnogih drugih pitanja sa kojima se mi susrećemo kao sa velikim problemima našeg Ustava. Postoji ogromni broj problema, proceduralnih, meritornih, supstantivnih koji proističu iz načina na koji je usvojen naš Ustav i iz sadržine tog Ustava. Ovde moram još jednu stvar da kažem gospodinu Babiću koji ovde pominje atlase, geografiju i slično, da nisam ja smislio obilaznicu oko Male Krsne, nego gospodin Vučić.
E, sada ću vas isključiti. Nema Male Krsne u amandmanu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Evo, Vučić.) Kada dođe gospodin Babić, vi ćete to njemu saopštiti, da li je tako? (Vladimir Pavićević, s mesta: Dogovoreno.) Odlično, jel hoće neko da diskutuje o ovom amandmanu na član 23, jer povremeno izgubimo nit i niko nikog ne sluša? Znači, na 22. je odgovarao ministar Sertić, imam stenogram. Da li neko želi na član 23.? Da li želite ministre na član 23? (Dušan Vujović, s mesta: Želim da odgovorim na 21, 22, 23…) Ne može. Na član 23. Dakle, vodimo sednicu, imamo sednicu i mora svako da pazi šta se ovde radi. (Dušan Vujović, s mesta: Ja ću onda da izađem iz sale, pošto uopšte ne vodite dobro sednicu.) Hvala vam na komplimentu da ne vodim dobro sednicu. Vrlo je teško voditi sednicu kada moram da 20 povreda Poslovnika vodim i ubeđujem ministre tri dana da vide Poslovnik gde imaju po dva minuta na jedan član. Na član 24. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su… (Dušan Vujović, s mesta: Dajte mi na 23.) Sada ste na 23, malopre ste rekli 22. (Dušan Vujović, s mesta: I na 22. i na 23. molim vas.) Nemojte vikati na mene, čujem vrlo dobro. (Dušan Vujović, s mesta: Ne vičem.) Prekid na 15 minuta da se odmore ministri i poslanici i da se vratimo na posao. (Dušan Vujović, s mesta: Nemojte da se odmaram, nego mi dajte reč.) [[Posle pauze]] Možemo li da nastavimo? Jesmo li se odmorili svi? Da li neko želi da govori na član 23? Reč ima ministar Dušan Vujović. (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik.) Ne možete. Izvolite ministre. Ne možete, u pauzi nije povređen Poslovnik.
Znači, član 23. objašnjava kako se vrše transferi nižim nivoima vlasti i samo, pošto je ovo deo o izvršenju budžeta, on kaže da se transferi nižim nivoima vlasti rade preko konta 463 ništa više. Prema tome, mora da se radi u jednom uređenom sistemu u kome se budžet izvršava po tim pravilima. S tim u vezi, pozivanje da se briše član 23. i da se brišu svi prethodni članovi koji su bitni za osiguravanje realizacije budžeta bi izazvalo totalni haos u platnom sistemu zemlje, realizaciji budžeta zato što bi to uništilo takozvani konsolidovani račun trezora, što bi izazvalo haos zato što ne bismo znali na koji način se transferi iz sredstava koja se ostvaruju na nivou republike prebacuju opštinama, prebacuju AP Vojvodini. Zbog toga ne možemo da prihvatimo amandmane koji glase „briše se“ ni na član 21, ni na 22. ni na 23. Hvala lepo.
Povreda Poslovnika, reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovana predsedavajuća, ukazujem na povredu člana 108. stava 2. gde se kaže da zbog povrede reda na senici itd, predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere opomene, oduzimanje reči ili itd. Ja i dalje očekujem od vas i od vašeg kolege Bečića da se utvrdi zapisnik i tražim od vas da se izjasnite da li je kolega koji je govorio pre mene u diskusiji Dejan Radenković rekao da sam lagao ili nisam lagao i da se to na neki način osudi. I to što je vama prešlo u naviku da sve ono što se kaže…(Isključen mikforon.)
Dobro. (Jovan Marković, s mesta: Mogu li da nastavim?) Ne možete, zato što ne možete da sačekate…Daću vam kaznu, stvarno ja ne mogu sa vama da izađem na drugi način. Daću vam kaznu. Sve ima svoje granice. Nisam dobila zapisnik. Prema tome, šta sada hoćete? Jeste li vi najvažniji poslanik ovde u parlamentu da prekinem rad da bi dobili stenogram, da bi utvrdili ono što svako zna i svako malo dete koje je gledalo prenos, da to nije izgovoreno? A, upotrebila sam član 112. Eto, glasaćemo da sam povredila Poslovnik i gotovo. Ali, pustite nas da radimo. Nemojte vršiti opstrukciju na tako providan način. Sedite, molim vas. (Dejan Radenković, s mesta: Replika.) Ne, nemate na povredu Poslovnika, žao mi je. O amandmanu pretpostavljam? Hvala bogu. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Uvažena gospođo predsednice, gospodo ministri sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, vratimo se amandmanu. Ja predlažem da se ovaj amandman odbije iz četiri razloga. Prvi razlog, zato što je besmislen, drugi razlog, što je nerealan, treći razlog, što je suvišan i četvrti razlog što je tendenciozan, jer zadire u pitanje statusa AP Vojvodine kako je, citiram jednog od predlagača, i rekao. Slažem se i sa gospodinom ministrom da bi zapravo poništili pravni sistem zemlje ako bi ga usvojili i u pravnom sistemu zemlje nastao bi haos. Predlagač amandman je imao i primedbu u okviru ovoga amandmana da se gospoda ministri obraćaju samo gospodinu Babiću kao predsedniku poslaničke grupe. Potpuno je u pravu, jer pogledajte ovde ko su od predstavnika poslaničkih grupa, osim gospodina Babića i gospodina Mijatovića?
O amandmanu, molim vas.
Evo završnica, nema kome da se obrati, nego njima dvojici.
Molim vas o amandmanu, bez obzira što piše - briše se. Hvala vama. Na član 24. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno Marko Đurišić, Slobodan Homen, Goran Bogdanović i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani gosti… Narodni poslanici mi dobacuju – ne čuje se.
Ja sam čula - poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani gosti. Promenite mikrofon. Idite kod Živkovića.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvaženi ministri Udovičiću, Sertiću, Vujoviću, gospodine Mijailoviću, gospodin Vujović je malo pre rekao da nije moguće da prihvati naše amandmane briše se na članove 21, 22. i 23. Ja verujem, gospodine Vujoviću, da ćete prihvatiti naš amandman briše se na član 24. Predloga zakona o budžetu za 2016. godinu. U članu 24. Predloga zakona o budžetu imamo pet stavova, a ja bih hteo da ovaj naš amandman na ovaj član zakona, koji glasi briše se, argumentujem jednim dodatnim pasusom koji bih ovde pročitao. Poštovana gospodo, posebno sam se pripremao i za raspravu povodom ovog amandmana. Netransparentni su izdaci za preuzete obaveze prema investitorima. U opisu aproprijacije za preuzete obaveze prema investitorima u vrednosti od 8,1 milijarde dinara navedeno je samo da se ukupna masa sredstava planira za plaćanje obaveza prema „Fijatu“, „ER Srbiji“ i drugim investitorima. Ni u obrazloženju budžeta ova aproprijacija nije dezagregirana, niti objašnjena, poštovani gospodine Vujoviću i ja bih sada hteo da čujem ovde, možda i narodne poslanike, šefove poslaničkih grupa, koji su tu, ovlašćene predstavnike, ako šefovi nisu tu, npr. gospodina Babića ili gospodina Atlagića, ako menja gospodina Babića u odsustvu, ili drugu gospodu da kažu šta sada imaju protiv naše argumentacije na član 24. Gospodine Vujoviću, da li sam nešto pogrešio kada sam čitao ovaj tekst koji je smešten u dve rečenice povodom ovog amandmana na ovaj član. Hvala.
Reč ima ministar Željko Sertić.
Malo pre je poslanik spominjao reči premijera u ovoj Skupštini, čitao deo teksta, odnosno njegovog govora i pokušavao da ga imitira, ali veoma loše. Sada ću ja da ponovim ono što je premijer rekao, takođe, u tom istom govoru, pa da ste uzeli stenogram i pročitali kompletan premijerov govor mogli ste da nađete i informaciju da će „Fijat“, „ER Srbija“, PKC u Smederevu, „Trak lajt“, „Tigar tajers“, „Mitros“, „Master plast“, „Karina moda“, „Strejt nova“, NCR, „Inkonekt teklas“, „Mejta Hačinson“ dobiti sredstva ove godine iz budžeta Republike Srbije. Dakle, sve po pravilima državne pomoći odobreno od Komisije za kontrolu državne pomoći, dakle, sve u skladu sa pravilima EU i svim dobrim tekovinama koje pokušavamo da preuzmemo od njih. Takođe, da ne bih sada ponavljao, imate u stenogramu i cifre za svaku od ovih kompanija, tako da uopšte ne razumem pitanje i motiv da postavljate transparentnost ovog člana na bilo koji način i u bilo koji kontekst stavljate da nešto krijemo ili da nešto ne želimo da uradimo, a da li želimo veći broj investitora, da li ćemo davati podsticaje, da li smo davali, da li ćemo davati podsticaje u sledećoj godini? Da, hoćemo, jer želimo da zaposlimo naše ljude u Srbiji. Hvala.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Marinković, Branka Karavidić i Ninoslav Stojadinović. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospođo predsednice. Član 24. govori o raspoređivanju sredstava NIP. Mi smo predloži brisanje prvog stava ovog člana, jer nije jasno ko je nadležan da predlaže poseban akt Vlade, nije jasno kojim aktom i kojeg je stepena obaveznosti taj akt i šta će Vlada uraditi po pitanju preraspodele sredstava za realizaciju projekata NIP. Kada sam čitala obrazloženje koje je dato na odbijanje ovog amandmana, stekla sam utisak da je obrazloženje u stvari mnogo bolje nego sam stav ovog zakona, te ću ga ja pročitati. Kaže – amandman se ne prihvata, jer se sredstva Nacionalnog investicionog plana opredeljuju odlukom o rasporedu i korišćenju sredstava za realizaciju projekata Nacionalnog investicionog plana utvrđenih Zakonom o budžetu Republike Srbije na predlog nadležnog ministarstva, Ministarstva privrede. Znači, tu se jasno kaže koje je ministarstvo nadležno i ja kažem da sam stekla utisak da je obrazloženje bolje od ovog stava. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić, Dušan Petrović i Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podnela Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Sad osim te dosta sumnjive situacije sa investitorima o kojoj smo u već nekoliko navrata govorili, posebno i zbog toga što je i sam Fiskalni savet ocenio da vi zapravo u ovom budžetu krijete koliko plaćate, navodno, investitore, sada se u članu 24. u njegovom poslednjem stavu, kao investitor, pojavljuju i crkve i verske zajednice. Mi smatramo da, ukoliko to zaista bude slučaj, a to jeste nešto za šta smo se mi založili u svom predizbornom programu, crkve i verske zajednice moraju platiti porez na sve one aktivnosti na koje porez plaćaju svi koji posluju u Srbiji. Ne smatramo da one treba da plaćaju porez za verske aktivnosti, za ono što jesu aktivnosti duhovnog karaktera, ali svaki put kada se bilo koja crkva i verska zajednica pojavi kao investitor mora platiti porez za posao kojim se bavi ili koji joj je poveren. U svakom slučaju, smatramo da bi to bio jedan interesantan izvor prihoda, veliki izvor prihoda u državnom budžetu. Umesto toga vi ste se opredelili za put sa kojim se mi ne slažemo. Opredelili ste se za smanjenje plata, za smanjenje penzija da bi se plaćali lažni investitori i da bi se neki investitori, za koje mi smatramo da ne bi smeli da imaju povlastice, dovodili u još povoljniji položaj, a drugi u nepovoljniji time što bi bili oslobođeni od poreza.
Na član 25. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić i Ninoslav Stojadinović. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, uvažena gospođo Bošković Bogosavljević i poštovani ministri i gospodine Mijailoviću, mi smo podneli amandman i na član 25. Predloga zakona o budžetu kojim predlažemo da se svi stavovi člana 25, gospodine Sertiću, vama sada govorim, brišu. Vi ste sada govorili, npr, o ovoj grupi članova Predloga zakona o budžetu i ponovo se usmerili ka subvencijama i politici subvencionisanja. Pazite, gospodine Sertiću, vi subvencionišete „ER Srbiju“ i „Fijat“ sa 8,5 milijardi dinara i, gospodine Sertiću, ja vas pitam – na osnovu čega ste izdvojili ovih 8,5 milijardi dinara za „ER Srbiju“ i za „Fijat“? Gde je, gospodine Sertiću, biznis plan „ER Srbije“ da mi vidimo šta ste tačno planirali sa tom kompanijom, kada će ta kompanija moći da posluje bez para građana naše Republike? To je jedan deo argumentacije. Drugi deo argumentacije, gospodine Sertiću, za mene još važniji, očigledno je i na osnovu člana 25. i svih drugih članova Predloga zakona o budžetu da se politika subvencionisanja investitora i ne samo nastavlja, gospodine Sertiću, nego i pojačava ukupni iznos subvencija za podsticanje investicija u 2016. godini i iznosi 11,6 milijardi. Da li je tako, gospodine Sertiću? To je za 1,5 milijardu više nego što su bile subvencije u 2014. i 2015. godini. Gospodine Sertiću, ja pamtim, čitao sam stenograme, vi ste ovde promovisali jednu ekonomsku logiku – ekonomija ispred politike. Šta je onda ovaj budžet nego politika ispred ekonomije? Suprotno vašim načelima, suprotno vašim pogledima. Valjda ćete vi do kraja rasprave da povučete podršku ovom Predlogu zakona o budžetu, gospodine Sertiću i gospodin Vujović i gospodin Babić i ostala gospoda narodni poslanici i gospođa Bošković Bogosavljević, koja se bavi poljoprivredom. Spremamo se mi gospođo Bogosavljević Bošković i za ovaj zakon o poljoprivrednom zemljištu i spremamo se za zakon o sportu, da zna gospodin Udovičić. Čitaju se knjige, pripremaju se amandmani, temeljno, poštovana gospodo. Nije samo Zakon o budžetu taj zakon koji zaslužuje našu apsolutnu pažnju, svi zakoni, ali Zakon o budžetu kao najvažniji zakon u jednoj godini mora da obezbedi naše učešće u raspravi povodom svakog amandmana, na svaki član koji podnesemo. Hvala vam poštovana gospodo i gospođo predsednice.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Željko Sertić.
Poštovani poslanici očigledno kad neko nema šta da kaže za budžet, kada nema konkretnu stavku, onda tako stalno priča, ponavlja istu priču, a onda dođemo na to da pitamo sad mog kolegu Vanju Udovičića, a kad će tvoj zakon o sportu ili koleginicu Bogosavljević da kaže sad se spremamo i za zakon o poljoprivrednom zemljištu. Kada ti zakoni dođu ovde u Skupštinu, onda ćemo svi zajedno učestvovati u realizaciji njih. A ja ću vas da podsetim poštovani poslaniče na rezultate te iste kompanije o kojoj danas pričate kako ne posluje dobro i kako je loša kompanija. Samo u periodu od 2012. do 2014. godine, dakle, za dve poslovne godine broj putnika, starog JAT-a sa 1,3 miliona godišnje popet je, povećan je na 2,3 miliona. Dakle, milion putnika više godišnje nego pre toga. Sa 32 destinacije koje su nekada bile neke destinacije koje su letele jedanput nedeljno, broj destinacija se popeo na 40 svakog dana. Sa 9,5 hiljada letova u 2012. godini, došli smo na 15 hiljada letova u 2014. godini. Kao rezultat svega toga je i broj osposobljenog stručnog osoblja, dakle, broj pilota koji je povećan sa dve stotine na tri stotine među kojima se nalazi i određeni broj žena. Toliko o tim lošim rezultatima o kojima vi toliko pričate.
Hvala. Dejan Radenković. Izvolite.
Član 27. predsednice.
Nismo došli na član 27.
Ne, ne, član 27. Poslovnika.
Dobro. Izvinite.
Ja vas molim, znači gospodina Pavićevića ste pustili da stvarno i dalje priča besmislene stvari. Ja vas molim ili dajte pauzu da se koncentrišemo svi, vi uporno kršite Poslovnik tako što gospodina Pavićevića puštate da priča o amandmanima, još priča o amandmanima o sportu, o poljoprivrednom zemljištu, kako ih oni temeljeno spremaju, videćemo te temeljne amandmane – briše se. Je li to naporan intelektualni rad da napišeš amandman – briše se. Vi ga puštate i on i dalje priča. Nemojte to da radite, molim vas ako možemo da krenemo da radimo normalnim tokom. Hvala.
Vaš predsednik je bio predsedavajući OEBS u ime Srbije. Zamislite sada kada bih ja uvodila striktne mere kakvu bi to senku bacila na našu državu. Nemam te instrumente da zabranim poslanicima da ulažu amandmane, ne postoje. (Jovan Marković, s mesta: Jel imate prava da mu kažete da nema smisla da priča besmisleno?) Ima smisleno i besmisleno. To je bilo jutros u 10.15 časova, tačno u 10.15 časova o tome smo raspravljali, sećam se. Slažem se da kršim Poslovnik, bez mene bi ovde bio rad fantastičan. Tako da možemo da se dogovorimo i jednom da glasamo da ja stalno kršim Poslovnik. Ako to želite, spremna sam na to, nije nikakav problem. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi prisutni ministri i dragi gosti, ovaj amandman u članu 25. za stav 1, za stav 2, za stav 3. i za stav 4. je identičan u smislu da ne postoji ministar za Nacionalni investicioni plan u okviru podele u Vladi Republike Srbije, te zbog toga smatramo da treba da stoji ministar finansija. U trenutku sam se konsultovao i sa gospodinom Vujovićem koji trenutno nije u sali. Izvinjavam se, ušao je, nisam video. Zašto ovaj amandman ne treba da se usvoji kada na jedan precizniji način definiše makar ovu stvar u budžetu da se jasno tiče određenog, resorno zaduženog ministra pošto ne postoji ministar za Nacionalni investicioni plan već ministar finansija? To je jedna stvar koja ne samo da preciznije definiše ovu oblast, nego ne može da dovede do bilo kakve eventualne zablude koja bi mogla da se dogodi u tumačenju ovog zakona. Iz tog razloga smatram da je ovaj amandman, evo i gospodin Babić me pomno sluša, ne toliko opasan za predstavnike vladajuće većine, već je tehničke prirode i smatram da bi mogao da naiđe na podršku dobronamernih poslanike vladajuće većine i naravno ministara Vlade Republike Srbije i gospodina Vujovića. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Naravno da pomno slušam, ne samo danas, nego i prethodne dane, ali ću zato opet pitati – gde je ovlašćeni predstavnik DS? Zašto on ne sluša svoje poslanike na taj način? Evo, 20.20 časova je, verovatno ćemo raditi još nekoliko sati i biću tu do kraja, saslušaću svaki amandman i polemisaću sa narodnim poslanicima i sa predstavnicima Vlade, ali opet ću pitati – a gde je ovlašćeni predstavnik DS? Da li postoji neki važnija stvar i važnija tema za narodnog poslanika danas i ovih dana nego što je budžet za 2016. godinu? Koja je to tema važnija večeras? Koje je to važnije mesto nego što je Narodna skupština Republike Srbije? To je osnovno pitanje – nepoštovanje. Nepoštovanje posla, funkcije, zvanja narodnih poslanika, onoga za šta nas plaćaju građani Republike Srbije. Ne plaćaju nas da sedimo na nekom pašnjaku na Vračaru ili na koncertu ili ne znam gde, nego ovde da vodimo polemiku, da dolazimo do rešenja. Opet pitam gde je ovlašćeni predstavnik DS? U sali nije, u zgradi nije. Koji je to važniji posao koji ima? Siguran sam da ću satima koji su pred nama mnogo puta još postaviti ovo pitanje kao što sam postavljao sinoć, ali definitivno gospodina Šutanovca nema u sali i nema ga na njegovom radnom mestu.
Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Mi smo u članu 25. posle stava 4. dodali stav 5. koji glasi – ministarstvo nadležno za realizaciju Nacionalnog investicionog plana će jednom godišnje dostavljati Narodnoj skupštini izveštaj o sprovođenju projekata Nacionalnog investicionog plana. Moje kolege i ja smo malopre razgovarali o tome pokušavajući da se prisetimo koliko godina već traju projekti Nacionalnog investicionog plana. Oni su negde možda od 2006, 2007. godine. Traju priličan broj godina, pa s obzirom da su to projekti od velike vrednosti, mi predlažemo da Vlada bude u obavezi da jednom godišnje Narodnoj skupštini podnese izveštaj upravo u trošenju novca iz Nacionalnog investicionog plana i realizaciji projekata. Hvala.
Na član 26. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević i zajedno poslanička grupa Boris Tadić SDS, ZZS, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković, poštovani ministri i gospodine Mijailoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja smo podneli kao što je red amandman i na član 26. Predloga zakona o budžetu koji čine tri stava. Ministar Sertić je nama ovde obrazlažući zašto ne može da prihvati našu argumentaciju na amandmane koje podnosimo rekao sledeće – da mu nije jasno kako mi možemo da govorimo o gubicima „Er Srbije“ kada imamo milion putnika više, kada ima više destinacija, kada umesto 9,5 hiljada letova imamo 15 hiljada letova, a samo je jedna stvar gospodin Sertić ovde zaboravio da napomene, a to je sledeće. Gubitak „Er Srbije“ u prethodnom periodu je 67 miliona evra …
U ovom amandmanu?
Tako je, u tri stava člana 26. Predloga zakona o budžetu. Onda je taj gubitak, gospodine Sertiću, nadograđen čime? Onom politikom protiv koje smo mi, a to je politika subvencionisanja. To je politika protiv koje ste i vi formalno, gospodine Sertiću. Ali, kada pratimo vaše delanje, vidimo da sprovodite onu politiku protiv koje se borite. Ja to ne mogu da razumem ovde kada delamo u Narodnoj skupštini. Što se tiče narodnih poslanika koji smatraju da podnošenje amandmana nije smislena stvar, samo da kažem, ovde nema ministarke ili ministra koji nije usvojio makar jedan naš amandman za ovih godinu i osam meseci, i gospodin Udovičić, i gospodin Sertić, i gospođa Bogosavljević Bošković, i gospodin Vujović, svi su ovde usvojili nama makar po jedan amandman do sada. Znači, vredi, poštovana gospodo, boriti se za dobru sadržinu zakona. Hvala.
Hvala. Sertić, ali replika. Lično ste mu se obraćali imenom i prezimenom.
Poštovani poslanici, ponovo neistine i ponovo nagađanja na temu šta ko kako da je, da li je transparentno, da li je „Er Srbija“ gubitaš, da li donosi investicije ili ne. Za razliku od prethodne vlasti, gospodo draga i dragi poslanici, mi ulažemo u investicije, za razliku od prethodne vlasti koja je najviše ulagala u mrtvace u našoj ekonomiji. Zato smo dobili preko 500 preduzeća, zato prvih preduzeća četiri milijarde evra duguje državi u ovom momentu i ne možemo da naplatimo. Jedno od tih gubitaških preduzeća je bio JAT stari, koji je preuzet sa 330 miliona dolara duga u 2013. godini. Napravljen je dogovor o reprogramu i dugova i o rekonstrukciji kompletne kompanije. Sve ovo što vi spominjete je deo programa koji se sprovodi u 2014, 2015. i 2016. godini. Nakon toga, niti ima više podrške, niti subvencija, kompanija radi onako kako radi i sve ovo što vi pričate je definisano ugovorom koji je bio objavljen javno i dostupan javnosti. Ne znam čemu ova priča… (Marko Atlagić, s mesta: Ne čita.) Pa, ne čita. Normalno da ne čita, zato moramo svaki put da ponavljamo. Ja nemam toliko vremena da bih mogao svaki put da odgovaram na iste stvari. Hvala.
Narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 26. doda novi član 26a. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom tražimo da Vlada u budžet za 2016. godinu uvrsti sredstva potrebna za realizaciju programa povratka prognanih Bošnjaka iz Opštine Priboj. Za realizaciju ovog projekta neophodno je izdvojiti sredstva koja je Kancelarija za održivi razvoj finansirala izradu projektne dokumentacije. Programom su predviđene sledeće aktivnosti: izgradnja putne mreže u dužini od 50 kilometara, izgradnja i obnova stambenih i pomoćnih objekata, izgradnja trafo stanica i električne mreže, izgradnja vodovodne mreže sa vodozahvatom i stvaranje uslova za održivi opstanak povratnika. Osnovni cilj programa je da se stvore uslovi za održivi povratak i opstanak izbeglih lica, građana Republike Srbije, na koji način bi se ostvarila osnovna ljudska prava i slobode stanovnika, a potom i omogućila njihova zaštita i unapređenje. Očekivani rezultati ovog programa su: stvaranje preduslova za održivi povratak izbeglih i raseljenih Bošnjaka iz Opštine Priboj u periodu između 1991. i 1999. godine, vraćene povratničke porodice opštine Priboj su socijalno i ekonomski integrisane, zatim smanjenje nerazvijenosti, smanjenje siromaštva i podsticanje zapošljavanja i pomoći u osposobljavanju za poslovanje. Na ovaj način bi bila ispravljena nepravda prema stanovnicima iz okolnih sela Opštine Priboj, koja su se tokom 90-ih zbog straha, pretnji ili objektivnih opasnosti za život iselili iz svojih domova. Odgovornim pristupom prema svim svojim građanima Republika Srbija bi dokazala svoju iskrenu posvećenost ljudskim i evropskim vrednostima, a pre svega miru i toleranciji. Dakle, usvajanjem ovog amandmana bi se omogućila potpuna realizacija, odnosno finalizovala bi se implementacija programa za povratak i opstanak izbeglih i raseljenih Bošnjaka iz Opštine Priboj tokom 90-ih godina. Napominjem, ovaj program je već usvojen od strane Vlade Republike Srbije i predviđeno je da se realizuje zaključno sa 2016. godinom. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 27. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević i zajedno poslanici poslaničke grupe Boris Tadić, SDS, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodi poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, meni sada narodni poslanik Aleksandar Marković sugeriše da odustanem od obrazlaganja amandmana, gospodin Babić, njegov šef poslaničke grupe, rekao je malopre da bi najprimerenije bilo da celu noć raspravljamo. Naravno da celu noć treba da raspravljamo o Predlogu zakona o budžetu, poštovana gospodo. Vidim da je i gospodin Sertić sada zainteresovan za raspravu, za dijalog. Gospodine Sertiću, hajde onda da raspravljamo o tom najvažnijem predlogu zakona u jednoj godini. Evo šta smo mi npr. ponudili kao obrazloženje, između ostalog i za član 27. Predloga zakona o budžetu. Evo, gospodine Sertiću, vi kažite da li ste saglasni. Mi tvrdimo da ovaj predloženi budžet za 2016. godinu ne odražava trenutak u kome se nalazi privreda i društvo Republike Srbije i da se zasniva na makroekonomskim pretpostavkama koje su upitne. Gospodine Sertiću, strašno bi me interesovalo da mi kažete da li ste saglasni sa ovim što sam sada malopre rekao. I, gospodine Sertiću, niste odgovorili na onaj jedan deo kada sam ja obrazlagao prethodni amandman. Ekonomija ispred politike ili politika ispred ekonomije? Sada se vraćamo na to. Subvencije, njihovo povećanje, gospodine Sertiću, ima li dileme oko toga, uvek znače da je politika ispred ekonomije. To znači da nemamo uslove za dobar privredni ambijent. To znači da ne možemo da očekujemo privredni rast. To znači, poštovana gospodo, da su manje šanse za nova radna mesta. Čim se pojavi neko da predloži ovakvu ekonomsku logiku, ja kažem bravo! Ali, čim u delanju vidimo da je suprotno onome što se promoviše, moramo da opominjemo, kritikujemo, upozoravamo i da tražimo odgovore na pitanja, gospodine Sertiću. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Zoran Babić. Izvolite.
Replika, naravno, gospođo predsednice. Da, ja se zalažem za dijalog, zalažem se za suočavanje stavova, zalažem se za pronalaženje rešenja i to vrlo često i vrlo rado radim, ali večeras nemam s kim, zato što nema ovlašćenog predstavnika DS. Ja bih to rado radio, koliko god je potrebno, ali nema ovlašćenog predstavnika DS. Ne radi svoj posao, nije ni sinoć bio. Ne radi svoj posao, takav je odnos i prema javnim finansijama i prema budžetu i prema građanima Republike Srbije i prema Narodnoj skupštini Republike Srbije. Tako da, ja poštujem sve ono što se radi u Narodnoj skupštini, ali je za dijalog potrebno dvoje. U ovom trenutku, ali ne samo u ovom trenutku, nego u svakom trenutku u Narodnoj skupštini Republike Srbije, tu je SNS i za dijalog i za kompromis i za rešenje, ali nema ovlašćenog predstavnika DS. Ne znam šta da radimo. Kako onda da vodimo dijalog? Onda je to već monolog. Onda je to već loše. Zbog toga ja pitam, zaista gde je ovlašćeni predstavnik DS? Baš sam željan da vodimo dijalog večeras.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Božoviću, po kom osnovu se javljate? (Balša Božović, s mesta: Poslovnik.) Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram nekoliko članova Poslovnika, 107, 108. i 109, a posebno u onom delu 109. koji se tiče činjenice i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica, u ovom slučaju gospodina Dragana Šutanova. Baš bih voleo da znam, gospodine predsedavajući, kako i na osnovu čega gospodin Babić zna da gospodin Šutanovac nije u Narodnoj skupštini... [[isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Ako nastavite, ja ću morati da dam treću opomenu, a to znate šta znači. (Balša Božović, s mesta: Ne razumem, zato što sam se javio po Poslovniku.) Ne možete da pričate i da koristite povredu Poslovnika kao repliku, to vrlo dobro znate. (Balša Božović, s mesta: Zbog čega?) Ne želim da se ubeđujem sa vama, ja vam kažem i molim vas, nemojte dozvoliti da moram striktno da primenjujem Poslovnik da dobijete treću opomenu. To znate šta znači. (Jovan Marković dobacuje s mesta.) Gospodine Markoviću, imate opomenu, zbog dobacivanja. Imate opomenu zbog dobacivanja. Znači, neprestano, ceo dan dobacujete. Neprestano dobacujete. Ja moram na ovakav način da uspostavim red u Velikoj sali Narodne skupštine. Sada ću za svako kršenje Poslovnika davati opomenu. Bar ćemo imati za decu sa posebnim potrebama budžet za njihove potrebe. Izvolite, povreda Poslovnika, Jovan Marković.
Član 106, gospodine predsedavajući. Imajući u vidu da vi već satima ne slušate šta govore poslanici SNS, evo, živo me interesuje da mi objasnite po kom osnovu je gospodin Babić malopre diskutovao, da li je to bilo za amandman, da li je to bila replika i po kom osnovu vi njega ne prekidate, a meni dajete opomenu zbog toga što pitam o čemu je on govorio?
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. (Jovan Marković, s mesta: Nisam još završio.) Gospodine Markoviću, član 109: „Opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine, koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč, koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu, ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornika, ili na drugi način ugrožava slobodu govora“.“ Da li ste dobacivali sa mesta, gospodine Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Koga sam prekidao?) Ja vas pitam da li ste, to je bilo u prenosu, videli su građani Srbije, evo, i sada dobacujete. Gospodine Markoviću, izričem vam i drugu opomenu. (Jovan Marković, s mesta: Zbog čega?) Gospodine Markoviću, moraću i treću opomenu, ako nastavite. (Jovan Marković, s mesta: Zašto to radite?) Zato što ne mogu drugačije da uspostavim red u Velikoj sali Narodne skupštine. Ja vas molim da to ne radite. Sedite i dozvolite da se nastavi diskusija o budžetu Republike Srbije za 2016. godinu. Po Poslovniku? Izvolite. Reč ima prof. dr Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, član 27. koji sam reklamirao pre jedno sat vremena. Dakle, vi ste sa ovom poslednjom opomenom izrekli šest opomena poslanicima opozicije, iako su poslanici vladajuće koalicije dobacivali, vređali, koristili teže reči nego poslanici opozicije. Nijednu opomenu im niste izrekli. Svađali su se ministri sa vama, prekidali vi njih i oni vas.
Gospodine Veselinoviću, ja nisam nijednom poslaniku opozicije izrekao opomenu zbog govora, zbog reči koje je izgovorio u Narodnoj skupštini, osim gospodinu Božoviću, koji je rekao ministru finansija: „Lažeš bre!“. (Balša Božović, s mesta: Nisam to rekao.) Sve opomene su bile izrečene zbog kršenja reda u sali, zbog dobacivanja sa mesta, zbog nemogućnosti da se uspostavi rad u diskusiji. Znači, sve opomene, to mogu da potvrdim stenografskim beleškama. Znači, nijedna zbog govora koja je izrečena u Narodnoj skupštini. Ja ću morati da nastavim sa opomenama, dok god ne budemo u mogućnosti da narodni poslanici govore o temi. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite. Skupština će se izjasniti u Danu za glasanje.
Morate, gospodine Bečiću, to da nas pitate.
Pitaću vas od sada, svaki put.
Pa, ne od sada, nego vi se zalažete za primenu Poslovnika, vi ga ne primenjujete. Ja bih, u skladu sa članom 101, htela da vas podsetim, vi ste malopre rekli da vi nemate drugog načina da održite red na sednici nego da izričete narodnim poslanicima opomene, ali vi imate drugog načina, gospodine Bečiću. Član 101. kaže da predsednik Narodne skupštine, potpredsednik, u našem slučaju, može da prekine sednicu Narodne skupštine i da kada ne može na drugi način da održi red, može da odredi pauzu u radu Skupštine i da nam to obrazloži. Tako da nije tačno da vama jedino što stoji na raspolaganju jeste prekid Skupštine. Vi možete vrlo lepo, ako osećate da ne možete na kraj sa tim što poslanici govore, da odredite pauzu. Radimo već danima.
Zahvaljujem se, gospođice Jerkov. Ja mogu da izađem na kraj sa poslanicima koji govore, a ne mogu sa poslanicima koji dobacuju sa mesta i ometaju rad i ometaju govornika koji u tom trenutku govori. Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da.) Hvala. Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodine predsedavajući, član 103. u prvom stavu kaže da narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu i postupanje predsednika Narodne skupštine. Ako vi danima meni ne dajete to pravo i mogućnost, ako vi danima ili okrećete glavu, kao i vaše koleginice, na to što hoću da kažem, onda meni ne ostaje ništa drugo nego da vas pitam sa mesta – a kako je to gospodin Babić govorio o amandmanu? Ako je to u istoj ravni ili u težini sa rečima koje je gospodin Babić govorio ovde danima i mnogi drugi da smo mi lopovi i lažovi, a da vi ne reagujete, odakle vam onda pravo da na takav način ućutkujete poslanike opozicije? Do kada to mislite da radite?
Zahvaljujem se. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da.) Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Želim da mi date odgovor.) Da li želite da se Skupština izjasni o vašem zahtevu za povredu Poslovnika? (Da.) Hvala. Izvolite, povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, i vi i ja i srpska javnost i koleginice i kolege u ovoj sali znamo da sam dobio reč po replici na izlaganje gospodina Pavićevića, ali neko ko sa nedovoljno pažnje prati ovu diskusiju, zaslepljen nekom političkom mržnjom, naravno da neće čuti šta se dešava. Ja ću vas zamoliti, gospodine predsedavajući, da ipak neke stvari nazivamo pravim imenima. Stalno se ovde protura nešto prema opoziciji, prema opoziciji. A gde vi vidite ovde opoziciju? Ja ovde samo vidim predstavnike režima Bojana Pajtića, koji dan-danas vlada u Vojvodini.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću.
Kako može neko ko vlada u Vojvodini da sebe naziva opozicijom? Molim vas da se koriste pravilni izrazi.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala. Na član 28. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, magistar dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, izvolite.
Gospodine Bečiću, vidim da su se narodni poslanici javili po Poslovniku.
Izvolite, da li želite da govorite, gospodine Pavićeviću? Da li želite da govorite, gospodine Pavićeviću?
Pa ne mogu da previdim sada da se gospođa Jerkov javila po Poslovniku. Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Izvolite, gospođice Jerkov. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po Poslovniku.) Ne po Poslovniku, po amandmanu. Gospođice Jerkov, na član 28. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite po amandmanu? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Javila sam se po Poslovniku pre amandmana.) Izvolite po Poslovniku pre amandmana.
Zahvaljujem. Radi se o članu 103. Najpre gospodin Babić nije rekao koji član Poslovnika reklamira, što je njegova obaveza. Ali, druga stvar zbog koje sam se još pre toga javila - vi nikako, gospodine Bečiću, da savladate taj član 103. Vi ste, naime, dužni i da date obrazloženje zbog čega mislite da nije načinjena povreda ili da otklonite povredu, ukoliko smatrate da jeste načinjena, i nakon toga da nas pitate da li smo zadovoljni. Sada ste konačno savladali ovaj deo …
Zahvaljujem, gospođice Jerkov. Gospođice Jerkov, smatram da povreda nije učinjena. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? Zahvaljujem. Ja smatram da nije učinjena, po Poslovniku. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala. Da li želite reč po amandmanu vašem, koji je upravo pročitan? (Da.) Izvolite.
Mogu ovako kao gospodin Babić da govorim o amandmanu ili kao mi što moramo da govorimo?
Ja se ne obazirem na vaše domaće vaspitanje i nevaspitanje da li želite po amandmanu. Vi govorite kako smatrate da govorite, a ja ću vas prekinuti ako ne govorite o amandmanu. Izvolite.
Mislim da je potpuno neverovatno da o bilo čijem domaćem vaspitanju govorite.
O tome sude građani Srbije.
Ne čujem šta govorite zato što mi upadate u reč.
Ja vas molim da govorite, ili ću morati da vam dam opomenu.
Mada mislim da se vidi da to samo i znate da radite. Tako da neću ni da govorim.
Zahvaljujem. Na član 29. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću, sada ste imali jednu vrstu okršaja sa narodnim poslanicima opozicije, a sada kada je desetoro narodnih poslanika SNS skočilo ovde, poštovana gospodo, počelo da viče na mene poštovana gospodo, gospodine Bečiću, vi niste reagovali.
Gospodine Pavićeviću, ja vas molim ne možete svi u glas. Gospođa Čomić mi nešto govori ja ne mogu da čujem. Gospođo Čomić ako želite, priđite govornici, priđite predsedavajućem stolu, jer ovako ne mogu da vas čujem šta govorite. Gospodine Pavićeviću, da li želite o amandmanu da govorite?
Želim, naravno.
Ja vas molim da ne koristite kao repliku, nego po amandmanu, imate pravo na dva minuta. Trošite vaše vreme.
Već mi je prošlo, isteklo vreme.
Ja ću računati to vreme koje ste potrošili. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče i predsedavajući današnjoj sednici gospodine Bečiću, gospođo Bogosavljević Bošković, dobro veče, poštovani ministre i gospodine Mijailoviću, mi narodni poslanici Nove stranke, kao što je i red podneli smo amandman koji glasi: „briše se“ na član 29. Predloga zakona o budžetu. Ovo je jedan od 78 amandmana koji glase: „briše se“ na Predlog zakona o budžetu. Evo, da čuju gospoda koja imaju primedbe na to što mi narodni poslanici podnosimo amandmane, da, kada jedan narodni poslanik ili više nas hoće da ukaže drugim narodnim poslanicima, a posebno ministrima ili predsedniku Vlade da je jedan Predlog zakona toliko loš da je nužno da probamo da u celosti anuliramo, da tada podnosimo amandmane „briše se“ na sve članove ovog Predloga zakona.
Da li vi želite da govorite o amandmanu koji ste podneli?
Evo, dakle, ovaj član Predloga zakona 29. ukazuje na antireformsko usmerenje, gospodine Bečiću.
Isteklo je vreme. Gospodine Babiću, po kom osnovu? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Na čije izlaganje? (Zoran Babić, s mesta: Pomenuta je SNS, skakanje narodnih poslanika SNS.) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ako neko skače, ako neko maše, ako neko upire prst, to je prethodni govornik. Ako neko pravi promaju u Narodnoj skupštini, kako reče uvaženi kolega Rističević, to je prethodni govornik, i ja razumem da smo mi ovde već evo skoro punih 11 časova, da ćemo još bogami sigurno, pet, šest časova minimum još biti u ovoj sali i da su se neki ljudi zamorili, da im se neke stvari priviđaju, ali da im se toliko priviđa da narodni poslanici SNS skaču, to je omalovažavanje i Skupštine i poslaničke grupe SNS. Oni poslanici koji nisu navikli na aplauze, pa su čak intervenisali s mesta, kažu – šta je ovo? Zašto se aplaudira? Razumem ih. Znate, navikli su samo na zvižduk. Samo na negodovanje, samo na ljude na ulici koji ih susreću pa pitaju šta ste uradili, kvalifikuju ih različitim imenima. I onda jednostavno kada čuju aplauz, to im je potpuno strano, zamoliću vas gospodine predsedavajući, da ovu sednicu vodite na miran i dostojanstven način. Srpska narodna stranka, moje koleginice i kolege ćemo biti tu do kraja, a moje je pravo da uvih 15 sekundi pitam gde je ovlašćeni predstavnik DS, zašto nije u sali i da evo, pošto oni nisu spremni ni sposobni i ne znaju šta znači izvinjenje, ja ću u njegovo ime uputiti izvinjenje građanima Srbije zašto Dragan Šutanovac nije na radnom mestu, nije u sali. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, ovaj amandman sam podneo takođe da bi se na neki način govorilo transparentnosti kada su sredstva u pitanju. Zakon o ulaganjima je takođe za nas bio sporan kao što smo nekoliko puta to danas spomenuli, zato što se ne odnosi na onaj deo koji se tiče javnih poziva i neke vrste vida transparentnosti kada je su u pitanju subvencije, kada su u pitanju sredstva koja se predviđaju ovim budžetom, a naravno koji pune pre svega građani Srbije. Dakle, naš predlog jeste da Državno veće tužilaca bude nadležno, ne predsednik Državnog veća tužilaca kada je u pitanju prenos sredstava iz prostog razloga što se stiče utisak ne brojano navrata kada je ovaj budžet u pitanju da kada je novac po sredi nikakve kontrole i nikakve javnosti i nikakve transparentnosti nema. Ispada da oni koji kontrolišu novac ne žele apsolutno da podele na bilo koji način tu odgovornost. Na ovaj način mi nešto transparentnije mislimo da treba taj deo da se uradi. Uvek je dobro više ljudi da bude uključeno, više javnosti, više funkcionera, a ne uvek samo jedna lično, a ne samo jedan čovek. Mi smatramo iz tog razloga da je na mnogim mestima upravo Zakon o budžetu taj koji nije do kraja transparentan, posebno u onom delu koji su govorili između ostalog i ministri, pa i sam predsednik Vlade, da se i na prihodnoj strani neke stvari kriju zato što u ovom trenutku nisu potrebne. Za to što se nešto krije u budžetu, neko može jednog dana da odgovara, ali u ovoj situaciji da neko transparentnije radi svoj posao, mislimo da je važno da se ovaj amandman usvoji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Na član 30. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjoj sednici gospodine Bečiću, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije, poštovani gospodine Mijailoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo i amandman na član 30. Predloga zakona o budžetu i ponudili argumentaciju pre svega koja se tiče člana 1. potom i člana 7. Predloga zakona o budžetu. Ovde imam dve napomene kao dodatnu vrstu argumentacije. Naravno, budući da je prisutan ovde, ministru Sertiću, pre svega kroz dva pitanja. Budući da smo primetili čitajući i član 30. ali ne samo ovaj član antireformsko usmerenje Vlade povodom Predloga zakona o budžetu, primetili smo da nema kredibilnog plana otpuštanja stranačkih vojski u javnom sektoru na primer. Ja vas pitam, ministre Sertiću, kada vi ovde nabrajte sve uspehe ove Vlade pa onda iskoristite dva minuta da se podičite da je bilo ovo, da smo uspeli u ovome, zašto niste napravili plan otpuštanja stranačkih vojski u javnom sektoru. To je jedno pitanje. Drugo pitanje koje se tiče 2. i 3. stava ….
Zahvaljujem se. (Vladimir Pavićević, s mesta: Pa, nije isteklo vreme?) Jeste čim ne pričate o amandmanu mora da vam istekne vreme. (Vladimir Pavićević, s mesta: Hajde da mi dokažete kako ne pričam o amandmanu?) Dokažite mi kako pričate. Hajde molim vas, recite. Negoduju svi u sali da to što govorite nema veze sa amandmanom. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ko negoduje? Hajde pokažite mi.) Evo svi, svi u sali. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ko? Pokažite mi?) Nemojte biti, profesore ja vas veoma uvažavam, nemojte biti, vrlo znate biti duhoviti, ali nemojte, imate manir da ceo dan ne pričate o amandmanu. Dokazao sam to mnogo puta. Molim vas, ako želite da pričate o amandmanima imate punu moju pažnju, ako ne želite, ne mogu da dozvolim da se krši Poslovnik. (Vladimir Pavićević, s mesta: U redu, samo vas molim da završim.) Ja vas molim. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, znate ovaj amandman kako ga je obrazložio gospodin prethodni govornik, ne bismo smeli nikako da prihvati onda bismo bili prinuđeni da otpustimo sve članove DS koji su dobili posao u prethodnom periodu. Tako da bismo bili u jednoj vrlo neugodnoj situaciji, da budemo optuženi, da imamo neke loše namere prema kadru DS, do duše ono malo što je ostalo, jer su se svi negde razbežali. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, ministar Željko Sertić zbog pominjanja.
Ja ću poštovani poslanici na jednom malom primeru Ministarstva privrede da vam dam informaciju o tome, kako ova Vlada štedi, i kako je ovaj budžet sastavljen. Dakle, za troškove tekućeg poslovanja, a to podrazumeva od opreme, od tehnike, od nabavke, materijalnih sredstava, zaključno sa ugovorima, koji se potpisuju a koje je malopre, sada spominje poslanik, koji je govorio. Samo Ministarstvo privrede je, u odnosu na prethodnu godinu smanjilo svoj budžet za 25,17%. Dakle, za četvrtinu ukupnog prošlogodišnjeg budžeta napravili smo smanjenje u ovoj godini iz troškove plata smanjili za 5,6%. Tako radi ova Vlada i tako je ovaj budžet sastavljen. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 31. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Dragan Šutanovac i narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući večerašnjoj sednici, gospodine Bečiću, uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, samo jednu rečenicu ću da kažem, kao deo argumentacije za amandman na član 31, a i povodom vođenja sednice Narodne skupštine – „Majo, vrati se“. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Razlog podnošenje ovog amandmana koji se odnosi na opšti nenamenski transfer, tiče se toga što greška koja je napravljena prilikom izrade budžeta za 2014. i 2015. godinu je ponovljena, a nije ispravljena u ovom predlogu budžeta. Naime, kriterijumi za dodelu i raspored opštih nenamenskih transfera, propisani su zakonom o finansiranju lokalne samouprave i pri tome za nekih 70 lokalnih samouprava bez ikakvih kriterijumima koji je zasnovan na ovom zakonu izvršeno je drastično smanjivanje opštih nenamenskih transfera. Površina teritorije lokalnih samoupravama kojima je transfer smanjen, broj stanovnika, broj škola, broj odeljenja u tim osnovnim školama, broj vrtića i svi ostali kriterijumi koji su propisani nisu smanjeni, ali su transferi smanjeni i to ne za sve lokalne samouprave, nego za nekih 70 samouprava što vodi diskriminaciji lokalnih samouprava, te se na neke lokalne samouprave kriterijumi primenjuju, a na neke ne. Koliko je to besmisleno, pokazaću praktičnim primerom. Za Pančevo, grad koji ima preko 120.000 stanovnika, visina opštih nenamenskih transfera, iznosi 84 miliona, a za Crnu Travu, opštinu koja ima oko 1.600 stanovnika transferi su veći i iznose 89 miliona, da ne govorim o Leskovcu koji je grad uporediv sa Pančevom, po površini i broju stanovnika itd, gde je predviđena visina transfera 896 miliona. Mislim da se time bitno narušava ravnopravnost, osim što se ne poštuje Zakon o finansiranju lokalne samouprave i u ovoj, kao i u prethodne dve godine, vrši diskriminacija lokalne samouprave, bez jasnih kriterijumima, te vas pozivam da, ukoliko smatrate da Zakon o finansiranju lokalne samouprave nije dobar…
Vreme vam je isteklo.
Da li mogu samo da završim jednu rečenicu.
Pa evo, pola minuta više govorite i ja pokušavam…
Vama ne valja ni kada se držimo teme, ni kada se ne držimo teme. Ne znam više da li treba da sedimo ovde.
Gospođo Martinović, vi imate pravo da govorite dva minuta. Ja sam vas pustio do dva i po minuta i vi se ljutite, a ja ne znam šta više da vam radim. (Vesna Martinović, s mesta: Meni nemojte ništa. U sred rečenice me prekidate. Gubite vreme sa mnom sada, terajte dalje.) Zato što me upozoravaju da je proteklo pola minuta više i da vas ja ne prekidam. Znači, kada sam tolerantan, ne valja. Kada nisam tolerantan, ja stvarno ne znam kako da vam ugodim. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Gospođa Martinović je već govorila o kriterijumima i ja sam upravo hteo da svojim amandmanom pokažem upravo te argumente koje smo čuli malopre. Moj amandman ide u tom smeru da se Gradu Nišu transfer poveća za 200 miliona i mislim da je puno razloga, jer upravo je to pitanje kriterijuma, a čuli smo i od ministarke, resorno zadužene za lokalnu samoupravu, koja u ovom trenutku nije tu, da se priprema zakon koji će zaista dovesti lokalne samouprave i gradove u veoma nezavidnu situaciju. Argumenti su sledeći, Grad Niš u ovom trenutku ispunjava svoj budžet sa oko 50% i to knjižeći svoj kredit od dve milijarde kao sopstvene prihode. Slična je situacija i u Kragujevcu i u Užicu i mislim da su to gradovi koji imaju zaista velike probleme za održanje svojih osnovnih funkcija. Mislim da je vrlo vidljiv proces centralizacije u setu zakona koji je donet u poslednje tri ili četiri godine, koji konstantno umanjuje prihode lokalnih samouprava, a da se lokalnim samoupravama nameću neke nove nadležnosti. To prosto nije moguće, ni realno, pa često čujemo i od resornih ministara, evo juče da 80% predsednika opština i gradonačelnika, ne radi svoje poslove efikasno i nisu sposobni da uzmu nadležnosti koje u ovom trenutku pripadaju. Mislim da je vrlo važno reći, a to je i pitanje za ministra finansija. To je zaista ozbiljno pitanje. Hvalimo se budžetom, smanjenjem deficita u republičkom budžetu, ali me interesuje da li imamo podatak i važno je da ovde u Skupštini dobijemo podatak o konsolidovanom izveštaju svih budžeta lokalnih samouprava i gradova. Dakle, ti budžeti su u velikim gubicima u velikim deficitima, a da ne govorim o stanju javnih komunalnih sistema na lokalnom nivou, jer to će dati pravu sliku trenutnog finansijskog stanja u čitavoj Srbiji.
Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Kao što ste već primetili i nekoliko puta je pomenuto danas, pre 03. decembra je na sajtu Ministarstva, interni sajt Ministarstva, stavljen je novi Nacrt zakona o finansiranju lokalne samouprave u kome se predviđa suštinska reforma tog sistema. Pre nego što smo krenuli u diskusiju već čujem reakcije nekih opština, a nisam siguran da su uopšte pročitali do kraja, a pogotovo da su se angažovali u razumevanju tog zakona. Taj zakon ima dobre principe i možda ga treba popraviti. Pozivam vas sve da se uključite u taj zakon. Naš je predlog da ove godine član 31. nenamenskih transfera usvojimo u istom spisku kao prošle godine, dok ne pripremimo novi zakon, koji će nam dati pouzdaniju osnovu da dimenzionišemo te transfere. Ovi transferi su rezultat izmena zakona od pre nekoliko godina i svi znamo da ovi transferi nisu dobro odmereni. Novim zakonom želimo da objedinimo pojedine vrste instrumenata, da nagradimo dobro ponašanje opština u razrezu prikupljanja sopstvenih prihoda, pre svega na nekretnine, odnosno imovinu što su glavni izvori. Želimo da uvedemo određen stepen discipline i reda u neke posebne instrumente, kao što su firmarine itd. i da to uskladimo sve sa zakonom o naknadama, da bismo imali jednu jasnu transparentnu politiku, izdašniji, predvidivi izvor prihoda za sve opštine i bolje okruženje za sve investitore. Ovde smo uzeli u obzir rezultate analiza naših, pojedinih organizacija, uključujući NALED analizu naknada, analizu transfera itd. Sve ovo što ste rekli za neravnomernost u transferima, to smo konstatovali empirijski više puta i postoji neverovatan raspon po glavi stanovnika i u odnosu na potrebe. Novi sistem treba da uvaži i potrebe i nivo razvijenosti, ali i da nagradi poreski napor. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Poštovani građani Srbije, poštovani građani Užica, u transferu Vlade Republike Srbije prema gradu Užicu za 2016. godinu planirano je 228 miliona. Primera radi, za istu poziciju, za grad Leskovac, planirano je 896 miliona. I nije dovoljno, građani Užica, što ste tri godine, kao nagradu za čuveno prekomponovanje vlasti dobili to što smo izgubili univerzitet, što smo izgubili postrojenje za otpadne vode, što se kreatori tog komponovanja, kao što je gospodin Babić smeju na skupove kao što je neko veče bilo u Pozorištu u Užicu, kada ste davali podršku za tobožnje državne udare itd, nego sada još uskraćuju i ono što vam pripada. Dolazimo u situaciju da ovde, u parlamentu, gde treba da se govori, mi ne možemo da kažemo kakva je to sramota i zbog čega građani Užica treba da budu kažnjeni što su prihvatili tu politiku komponovanja, o kojoj sam govorio. Što su prihvatili da se vaša izborna volja ruši i da kreatori kao što je gospodin Babić i ostali, danas likuju. Danas ne možemo da pričamo u parlamentu o vašim potrebama. Danas kada imamo samo dva minuta vremena da nije dobro da se tri godine sve ono što su potrebe građana Užica gazi, da se ne čuje glas. Dolazimo u situaciju da nemam objašnjenje zbog čega nije prošao amandman da 100 miliona dobijete za poljoprivredu, 50 miliona za socijalnu politiku…
Vreme. Zahvaljujem gospodine Markoviću. Vi ne razumete kada istekne dva minuta gospodine Markoviću? Ne znam zašto me… (Jovan Marković, s mesta: Šta ne razumem? Kako ne razumem.) Pa vidim da me čudno gledate zašto sam morao da vas opomenem, pa isteklo vam je dva minuta. Imate pravo na dva minuta da govorite. Ja se izvinjavam narodnim poslanicima što nisam opomenuo Markovića koji nije govorio o temi. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ono što želim da kažem i da govorim, ali o amandmanu, i da se obratim građanima Leskovca, koji nas u ovom trenutku posmatraju i gledaju, da je DS, čiji ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe i dalje nije u sali, i dalje je ko zna gde, su želeli ovim amandmanom da smanje transferna sredstva za grad Leskovac i da prebace negde drugde. Toliko o odnosu DS prema Leskovcu, ali i prema mnogim drugim lokalnim samoupravama. Nekako, malo pre, kada sam čuo tiradu ničega, setio sam se izborne kampanje 2014. godine, kada sam zajedno sa gospodinom Selakovićem, ministrom pravde u Vladi Aleksandra Vučića, bio i u Užicu i u Čajetini i u Novoj Varoši. I znam da nas je tada u centru Užica sačekao jedan veliki broj građana Užica. Razgovarali smo, dogovarali smo… (Gordana Čomić, s mesta: Tema.) Ovo je replika za one koji dobacuju, a molim vas, opomenite gospođu Čomić, koja izvrsno poznaje Poslovnik, samo ga ne primenjuje, da ne dobacuje i da ne govori „tema“, jer ovo je replika. I da smo u polasku ka Čajetini sreli jednu malu grupu u kojoj je bio prethodni govornik i u kojojje bilo više balona nego ljudi i to više plavih balona, žutih je bilo malo manje, a najmanje je bilo ljudi. Toliko oko te podrške, fenomenalne podrške koju prethodni govornik ima kod građana a naročito DS čiji je ovlašćeni predstavnik.
Vreme. Zahvaljujem gospodine Babiću. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Ne. (Jovan Marković, s mesta: Imam pravo.) Ne. Da li gospodin Milisavljević želi reč? (Jovan Marković, s mesta: Zašto nemam pravo?) Zato što nije pominjanje Užica dovoljno, jer u amandmanu stoji Užice. (Jovan Marković, s mesta: Upravo je govorio prethodni govornik…) To nije dovoljno gospodine Markoviću, vrlo dobro to znate ali ne vredi da se ubeđujem sa vama. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik prof dr. Dušan Milisavljević. Ponavljam, da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 32. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 33. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Uvaženi narodni poslanici, uvaženi ministri, prema našem predlogu član 33. se briše, a evo gospodine Vujoviću, ukoliko imate još strpljenja malo, ovo je čini mi se, moj poslednji amandman, a voleo bih da ga ispratite do kraja. Prema odredbama člana 28. Zakona o budžetskom sistemu, budžet se sastoji iz opšteg i posebnog dela. Opšti deo budžeta obuhvata, između ostalog, procenu novog zaduženja Republike Srbije u toku budžetske godine i procenu ukupnog iznosa novih garancija Republike Srbije tokom budžetske godine. Dakle, definisanje ukupnog iznosa novog zaduživanja i garancija u delu trećem, izvršavanje budžeta, suprotno je Zakonu o budžetskom sistemu, iako je potpuno prihvatljivo i ja se potpuno sa vama slažem da je ova stvar koja se tiče nepogoda i hitnosti zaduživanja od strane Vlade na predlog ministra finansija neophodna, samo mislim da treba drugačije da se formuliše. Mislim da nije dobro da donosimo zakone koji su u koliziji sa drugim zakonima. To je suština i ukoliko smatrate da je to potrebno, mislim da ne bi bilo loše da usvojite ovaj amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović.
Ja ne mogu da se ne složim sa vašom poslednjom rečenicom, ali ne vidim sa kojim zakonom je to u koliziji pošto bi se Vlada u tom slučaju na predlog Ministarstva finansija obratila Skupštini i tražila dozvolu za zaduživanje dopunsko. Ne vidim sa kojim zakonom je to u koliziji? (Balša Božović, s mesta: Opšti deo i poslednji deo.) Ne, ovo je samo deo o izvršenju, ovo je treći deo. Ovo je deo o izvršenju u kom se kaže – Ukoliko… (Balša Božović, s mesta: Ali je u sukobu sa Zakonom o budžetskom sistemu.) Ne, pazite ovako, to je potpuno tačno. Tamo u članu piše koliki je limit zaduživanja. (Balša Božović, s mesta: U članu 28.) Ne, ovde bi amandman onda trebao da glasi, pod uslovom da je to, ali pošto smo mi davno to narušili, verovatno ćemo to morati da menjamo. Slažem se sa tim, ali mi smo odavno van te zone, prema tome prihvatam suštinu, ali u svakom slučaju parlament tada može kada bude podneto, ne daj Bože da se ovo dogodi, ovo je za slučaj ponovo katastrofa nekih prirodnih, itd, mi bi smo se obratili parlamentu, onda bi parlament o tome odlučivao. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 34. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče gospodine Bečiću, uvaženi ministri Udovičiću, Iliću, Sertiću, Vujoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 34. Predloga zakona o budžetu. Ulazimo i polako u peti dan ovog budžetskog maratona i ja mislim da je primereno da i građani naše Republike polako slušaju delove ovih 1300 stranica Predloga zakona o budžetu. Evo šta piše u članu 34. i nadam se da mi ministar Sertić neće reći da nije tačno ono što piše u članu 34. - Ukoliko se u 2016. godini prihodi organizacija za obavezno socijalno osiguranje, po osnovu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, ostvaruju u manjim iznosima od iznosa utvrđenim njihovim finansijskim planovima za 2016. godinu, upravni odbori će svojim odlukama, na koje saglasnost daje Vlada, prilagoditi rashode i izdatke smanjenim prihodima, osim za rashode za socijalno osiguranje; ministre Sertiću. Ovaj član mi smo vezali za jednu ključnu reč od pet preko kojih definišemo ceo Predlog zakona o budžetu, a i član 34, a to je nekredibilnost predlagača. Dakle, predlagač je nekredibilan da može da iznese ono što je formalno saopštena politika kada dela, gospodine Sertiću, suprotno onome što je bilo saopšteno formalno da će biti delanje. Ja vas ponovo vraćam na filozofiju. Politika ispred ekonomije ili ekonomija ispred politike.
Vreme.
Kod vas se to ne zna, gospodo. Hvala.
Na član 35. amandman je u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo vidite da narodni poslanici SNS sada podržavaju, gospodine Bečiću, ovo javljanje. Poštovani gospodine Bečiću, uvažena gospodo ministri, Sertiću, Vujoviću, Iliću i Udovičiću, nadam se da i vi smatrate primerenim da odgovorite na naša pitanja. Ovaj član 35. je nešto obimniji od člana 34. gospodo i gospodine Babiću. U članu 35. imamo jedan, dva, tri, četiri, pet stavova i ja sada neću moći da pročitam sve stavove kako bi naši građani mogli to da čuju ukoliko nisu pročitali, ali ću iskoristiti ovu priliku da vas podsetim, ministre Sertiću, da pored onog kriterijuma kredibilnosti koji niste ispunili kada ste pisali članove ovog Predloga zakona o budžetu, pa i člana 35, niste ispunili ni kriterijum transparentnosti. Ja sam vrlo precizno navodio tokom našeg budžetskog maratona ovde, ulazimo, ponavljam još jednom u peti dan, koje su to tačke, koje su to crtice preko kojih se ogleda ova netransparentnost. Arbitrarnost, gospodine Sertiću, u ogromnoj meri neodgovornost, više sam primera ovde naveo, a ključna stvar je sada i formalno odustajanje od reformi, ministre Sertiću.
Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik dr Miroslav Marinković.
Uvaženi predsedavajući, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, mi smo na član 35. podneli amandman koji nije „briše se“, nego glasi na sledeći način – jedinice lokalne vlasti u 2016. godini mogu planirati ukupna sredstva potrebna za isplatu plata zaposlenih koji se finansiraju iz budžeta jedinica lokalne vlasti, tako da masu sredstava za isplatu plata planiraju obračunom osnovice plata koje su važile pre stupanja na snagu Zakona o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava, „Službeni glasnik“ Republike Srbije broj 116/14 iz 2014. godine, uvećanje za 3% za zaposlene u ustanovama socijalne zaštite, 4% za zaposlene u predškolskim ustanovama i 2% za ostale zaposlene. U odgovoru i obrazloženju zašto se odbija ovaj amandman, i ja bih hteo tu jednu crticu, vrlo često mi dobijamo odgovore za naše amandmane, kako kažu kolege briše se, to ništa ne znači, odbija se, pa kao amandman koji je doneo ovaj ili podneo onaj. Znači, bilo bi dobro da se, ako želimo smisaonu diskusiju, da i jedni i drugi daju obrazloženje, ali kada kažemo da se briše, onda da se i da obrazloženje zašto. Na ovaj način bismo mi praktično pružili mogućnost jedinicama lokalne samouprave, koje imaju mogućnosti, da pravilno planiraju svoj budžet. Nisu sve lokalne samouprave u istoj situaciji. Nemaju sve iste prihode i ne rade sve isto. Znači, mi smo na ovaj način centralizovali kretanje finansijskih sredstava isključivo prema Republici, ali Republika i ne daje istu količinu sredstava jedinicama lokalne samouprave ili bar ne nagrađuje ili ne pruža onima koji više rade i koji imaju mogućnosti da više stvore. Ja želim da naglasim još jedanput. Ja dolazim iz lokalne samouprave koja se zove opština Svilajnac, a i dobro je ako znate šta radi ta opština. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Ministar dr Dušan Vujović ima reč.
Iako pokušavam da razumem dobru nameru vašu u svemu ovome, ovo bi narušilo zakone koji su doneti pre 14 meseci i narušilo bi osnovu i obavezu koju smo prihvatili na sebe da ukupno smanjenje fonda plata se odnosi na tzv. deficit opšte države u koje ulaze i svi lokalni nivoi vlasti i AP Vojvodina i Putevi Srbije i koridori Srbije itd. Prema tome, pošto ovo ulazi u opštu fiskalnu konsolidaciju, ne može da se prihvati suština vašeg amandmana, a to je da se predložene stope povećanja primenjuju na osnovicu koje su važile pre stupanja na snagu ovih zakona. Iako je to plemenito sa vaše strane, to nije konzistentno sa fiskalnom konsolidacijom. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 35. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim ministra da se izjasni o ovom amandmanu.
Prihvata se amandman. Znači, umesto: „treba“, stavljaju se reči: „mogu se“. Hvala.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik Vlade ministar finansija prihvatio amandman i da ovaj amandman postaje sastavni deo Predloga zakona. (Marko Đurišić, s mesta: Mogu li ja po ovom amandmanu?) Možete, dobićete reč. Izvolite, po amandmanu Odbora, narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Ovo je vrlo važno da bi tek tako prešli preko toga. Reč: „treba“, znači, treba da planiraju da bi se isplatila ova povećanja, kaže – mogu. Znači, ne mora da se isplate povećanja. Ja pitam vas, ministre, da li će biti od 1. januara povećane penzije za 1,25%, plate, sve od 1. januara? Ja bih samo to hteo da čujem, jer ovde piše – može. Posle u Zakonu o budžetskom sistemu isto piše – može. Znači, da li će biti sigurno povećano od 1. januara 2016. godine? Hvala.
Zahvaljujem. Na član 35. amandman je podnela mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pa i narodni poslaniče Markoviću koji vičete, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, poštovani ministri, nadam se da ću ovo izlaganje, obrazlaganje svog amandmana na član 36. završiti a da mi gospodin Bečić ne isključi mikrofon. U članu 36. imamo tri stava i mi predlažemo da se brišu sva tri stava. Poštovana gospodo, umesto da glasate za ovaj budžet, mi mislimo da bi bilo najbolje da Narodna skupština, povodom rasprave o Predlogu zakona o budžetu, gospodine Bečiću, izglasa nepoverenje Vladi. Ja mislim da to treba da bude ishod naših rasprava i amandmanskih povodom ovog Predloga zakona o budžetu. Zna se, to je praksa, i u našim pravilima to piše da ako jedna Vlada ne prođe ovaj budžet… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, pravo na repliku zbog pominjanja imena i prezimena.
Zahvaljujem. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, samo u jednoj rečenici, pošto zaista nema više smisla ulaziti u suštinu onoga što je iznosio predlagač ovog amandmana, ja vidim da on duboko veruje u onu izreku da mnogo puta ponovljena neistina postaje istina. Ako analogno primenimo na današnju situaciju da 78 ponovljena neistina, pošto je 78 amandmana i predložio, želim da mu kažem da posle 78 praznih priča one neće postati argumenti. To neće promeniti suštinu. Dakle, 78 puta ste ponovili praznu priču i nikakav argument niste dali.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik mr Dejan Radenković, po amandmanu.
Hvala, potpredsedniče. Smatram da ovaj amandman, kao i svi ostali amandmani koji kažu – briše se, treba da se odbije. Naravno, odbiće se, jer je besmisleno da se ovako nešto prihvati. Ja ću sada napraviti jednu paralelu zašto je namera predlagača da se ovako nešto briše. Ovde se upravo radi o realizaciji projekata iz programa koji se finansiraju iz izvora finansiranja, tj. od primanja od inostranih zaduživanja. Mi imamo primere kada je gospodin, predsednik neke nove stranke, ja sam to i ranije pričao, Nova stranka… To je onaj Zoran Živković, građanin Niša, građanin Srbije, koji je bio predsednik Vlade i koji je primao u tom periodu ogromne sume, po nekoliko stotina miliona evra bespovratne pomoći i kako to biva? Ovde imate uređeno ko će raspolagati sredstvima, pa koja je procedura, a tada kada je on bio na čelu Vlade, jednostavno je, kao najviše koordinaciono telo u oblasti planiranja i korišćenja inostrane pomoći, Vlada Republike Srbije osnovala Komisiju za koordinaciju humanitarne i razvojne pomoći. Na čelu te komisije je bio predsednik Vlade Republike Srbije. Možete da zamislite koliko je to uzeta moć kod jednog čoveka…
Gospodine Radenkoviću, kakve veze ima to sa amandmanom, molim vas?
Ima. Pročitajte amandman na član 36. Oni traže da se briše, a ja pravim paralelu kako je to bilo nekada.
Ne možete na takav način. Zahvaljujem.
Molim?
Ne možete na takav način nastavite da govorite. Kao što ne dozvoljavam gospodinu Pavićeviću, ne mogu dozvoliti ni vama.
Ja pravim paralelu, „briše se“…
Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani narodni poslanici, podnoseći ovaj amandman poslanička grupa Socijaldemokratska stranka – Boris Tadić, imala je u vidu činjenicu da se velika sredstva dobijaju iz inostranih zaduživanja i želimo da se trošnja tih sredstava učini još transparentnijim. Naravno, ovde u zakonu apsolutno podržavamo ova tri stava, što znači da su direktni korisnici budžetskih sredstava dužni da Ministarstvu, pre svega, finansija podnose mesečne izveštaje, kako bi građani Srbije znali gde ta sredstva idu, koji su to projekti urađeni i na koji način su potrošeni. Naš amandman glasi da Vlada izveštava najmanje jednom godišnje Narodnu skupštinu o realizaciji projekata i programa koji se izvorno finansiraju 11 - primanja iz inostranih zaduživanja. Obrazloženje koje smo dobili zbog čega se ne prihvata ovaj amandman, moram da budem iskren, imajući u vidu činjenicu i znajući da je ministar Vujović pragmatičan i da se bori za transparentnost trošnje novca, ne vidim nikakav razlog da se odbije ovo. Ne vidim šta bi smetalo, ministre Vujoviću, da jednom godišnje obavestite Skupštinu. Hajde neka to bude dan kada se usvaja budžet za narednu godinu. Nadam se, a i verujem da ćete vi ovaj amandman ipak prihvati ako želite da sredstva koja se uzimaju iz inostranih zaduživanja budu transparentno trošena. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bogdanoviću. Na član 37. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Nepoverenje Vladi umesto glasanja za Predlog zakona o budžetu. To je naš predlog u amandmanu na član 37. Predloga zakona o budžetu, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću i uvaženi ministri u Vladi Republike Srbije i gospodine Mijailoviću. Mislim da smo i danas i juče i od utorka, kada smo počeli sednicu o budžetu, dovoljno argumenata ovde izneli povodom svakog pojedinačnog člana Predloga zakona o budžetu, računajući, gospodine Mijailoviću, i član 37, da je to bilo dovoljno da se svaki narodni poslanik, pa i gospoda socijalisti ovde, gospoda naprednjaci i ministri u Vladi Republike Srbije, uveri da je ovo loš Predlog zakona o budžetu. Naša filozofija je sledeća – i privremeno finansiranje je bolje od veoma lošeg zakona o budžetu, jer privremeno finansiranje, poštovana gospodo, ostavlja neko vreme, i to ono vreme za koje smo bili zakinuti za uobičajenu raspravu o Predlogu zakona o budžetu, da se poprave neke stvari. Zakonom o budžetskom sistemu je predviđeno da mi ovde Predlog zakona o budžetu imamo 1. novembra. Imali smo ga 4. decembra. Privremeno finansiranje, umesto lošeg zakona, znači imanje onog vremena na koje inače imamo pravo da poboljšamo Predlog zakona o budžetu. Budući da Vlada, gospodo, nije zainteresovana za to da imamo jedan dobar predlog zakona o budžetu, ja mislim da treba da iskoristimo raspravu povodom Predloga zakona o budžetu, ne samo da se glasa sada ovde po amandmanima protiv, nego da izglasamo nepoverenje lošoj Vladi.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Pretpostavljam da će i kolege iz Socijalističke partije Srbije da se jave, ali što se tiče Srpske napredne stranke, niste nas ubedili i naravno da je ovo odličan Predlog zakona o budžetu za 2016. godinu za mnogo perspektivniju, bolju, marljiviju, vredniju 2016. godinu. Sa druge strane, ovo što je malopre rekao predlagač amandmana je razdelnica naših politika. Šta mi želimo? Da se usvoji budžet Republike Srbije, da se zna na koji način se troši novac građana Srbije, kako se prikuplja, kako se troši, transparentno, da se upale svi mogući reflektori i Međunarodnog monetarnog fonda i Svetske banke i drugih međunarodnih finansijskih institucija i domaćih nezavisnih institucija i tela. Šta hoće predlagač amandmana kada kaže bolje je privremeno finansiranje? Hoće da se ugase svetla dame i gospodo narodni poslanici. Kad se ugase svetla, tad se trpa u džepove. Tada se bogate ljudi koji raspolažu tim sredstvima. Ne, gospodine, mi želimo da palimo reflektore, mi želimo na javan i transparentan način da se odnosimo prema novcu građana Republike Srbije. Druga stvar koju predlagač amandmana ne zna, jer se više bavi teatralnošću, nego suštinom, a to je da kada je privremeno finansiranje zaustavljaju se investicioni projekti, nemate pravo na investicije. Vi želite ovim amandmanom i takvom tvrdnjom za privremenim finansiranjem da zaustavite život u Srbiji. Uostalom, rekli ste da vam je loše kako se raspolaže sredstvima za subvencionisanje, a objasnite mi, molim vas, koliko litara vina je proizvedeno u vinariji za 500 hiljada evra, koliko su bile subvencije, i koliko se okoristio gospodin Živković o budžet? Koliko litara vina je izašlo iz te čuvene vinarije?
Reč ima narodni poslanik mr Dejan Radenković.
Hvala, potpredsedniče. Ovo je stvarno sramno. Ja ne mogu da verujem da vi dozvoljavate da poslanik Vladimir Pavićević može ovako da nas proziva i da poziva na privremeno finansiranje. Ja ne znam da li ima nečega goreg od toga na šta on poziva. Mi smo svi ovde da ovu zemlju uvedemo u stabilne vode javnih finansija, da se zavede red, da se smanje rashodi, da se povećaju prihodi, a gospodin Pavićević poziva na privremeno finansiranje. To je poziv, kao da ste stavili tablu svim investitorima, bežite od Srbije, oni ne mogu ni budžet da usvoje. To se neće desiti, gospodine Pavićeviću. Neće, džabe vam je to. Možda ste vi pokupili nešto od svog kolege poslanika Zorana Živkovića kada je pozivao građane Niša da ne plaćaju račune za struju, pa kada se to nakupilo, počeo je da se krije po ćoškovima od građana Niša, jer nije imao šta da im kaže posle toga.
Zahvaljujem, gospodine Radenkoviću. Gospodine Pavićeviću, imate pravo na repliku zbog pominjanja vašeg imena i prezimena. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine gospodine Bečiću, uvaženi ministri Sertić, Iliću, Vujoviću, poštovani gospodine Mijailoviću, moj predlog i razmišljanje bilo je sledeće, poštovana gospodo, bolje je i da uđemo u privremeno finansiranje nego da ovde izglasamo veoma loš Predlog zakona o budžetu za 2016. godinu. Predlog zakona o budžetu koji počiva na nepravdama, poštovana gospodo, pa, mi smo ovde bili ubedljivi u ova četiri dana. Ulazimo u peti dan. Dokazali smo da ono što piše u Predlogu zakona o budžetu nije kredibilno, poštovana gospodo, da ono što piše u Predlogu zakona o budžetu za 2016. godinu nije transparentno, da ova sadržina ovog Predloga zakona o budžetu za 2016. godinu obiluje arbitrarnošću, poštovana gospod, skrivaju se tamo pozicije, da se zapošljavaju stranačke vojske, daju se subvencije da bi došao neki investitor umesto da se usmerimo ka funkcionišujućoj tržišnoj privredi, poštovana gospodo. A, iznad svega jedna od ključnih karakteristika, ključna reč, kojom možemo da opišemo ovaj Predlog zakona o budžetu jeste, neodgovornost. I kada za jedan Predlog zakona o budžetu vezujemo ne kredibilnost, netransparentnost, arbitrarnost, neodgovornost, odustajanje od reformi, šta onda da radimo, poštovana gospodo? Da glasamo za takav Predlog zakona o budžetu socijalisti, naprednjaci? Pa, bolje, ja predlažem sada, da izglasamo nepoverenje Vladi koja je takav budžet poslala u Skupštinu. Umesto, da se ovde pozivamo na nekakve maskirane stvari, na nešto što nije onako kako se govori ovde, od strane vladajuće većine.
Vreme, zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Zoran Babić.
Broj decibela ne znači višak argumenata. Šta više, manjak. Što brže mlataranje rukama, znači samo da je nervoza veća. I sve ono što je malo pre prethodni govornik govorio, u prvom minutu obraćanja, stoji. Ali, stoji za budžet Vlade AP Vojvodine, kojeg još uvek nemamo ni kao predlog. Vidim da Bojan Pajtić želi da uđe u privremeno finansiranje, zato što je naredna godina izborna godina, zato što želi još mnogo „Heterlendova“, gde će deca ometena u razvoju, da ostanu bez krova, bez objekta, a oni punih džepova. Sve to stoji, ali za budžet AP Vojvodine u kojoj je od 2006. do 2015. godine izdvajanja za zaposlene su narasla godišnje za jednu milijardu dinara. Partijsku vojsku, rođačku vojsku, kumovsku i burazersku kamarilu, režima Bojana Pajtića. A to, što želite da u mraku trošite sredstva građana Republike Srbije, to se neće desiti. Dovoljno je bilo 12 godina u Srbiji. Dovoljno je bilo 15 godina u Vojvodini. Dovoljno je bilo gašenja svetala, taljenja po razno raznim kafanama, kafićima i ko zna kakvim objektima gde ste trpali u svoje džepove, a siromašili ljude u Srbiji i u Vojvodini. Neće se više nikada svetla u Srbiji ugasiti. Nikada se više neće na taj način raspolagati sredstvima građana Srbije.
Zahvaljujem. (Zoran Babić, s mesta: I na kraju, a gde je ovlašćeni predsedavajući DS?) Zahvaljujem se gospodine Babiću. Gospodine Markoviću, kada dobacujete i osporavate nekome pravo na repliku, ja bih voleo da ste upozorili vašeg kolegu pored vas, gospodina Božovića, da ne dobacuje gospodinu Babiću – glupane glupi. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. (Balša Božović, s mesta: Molim?) Da, upravo ste dobacili gospodine Božoviću. Dobacili ste gospodinu Babiću – ne govori se tako, nego se govori tako glupane glupi. Čuli smo, ne morate sada da se pravite iznenađeni. Voleo bih da vas je gospodin Marković upozorio, a ne osporavao pravo gospodinu Babiću na repliku. (Balša Božović, s mesta: Ja?) Ako kažete da niste to izgovorili, ja ću da se izvinem, ali izgovorili ste to gospodine Božoviću. Da vam citiram sve što ste izgovorili? Vi ako mislite da se ne čuje sa tog mesta, čuje se vrlo dobro. I ako nazovete jednog poslanika u Narodnoj skupštini dobacivajući na njegovo izlaganje glupane glupi, na koji to način se obraćate svom kolegi gospodine Božoviću? Izvolite gospodine Radenkoviću.
Mogu samo da kažem da se ovde radi o elementarnom ne znanju i građane obmanjuje kolega prethodni govornik. U mnogim razvijenim zemljama se o budžetu raspravlja i po mesec dana, gde je sve uređeno. Zamislite poslanici razmatraju mesec dana o budžetu. I pričaju, razgovaraju, razmenjuju, imaju argumente, protiv argumente, ali ovde suprotna strana i opozicija nemaju nikakve argumente osim briše se i briše se i briše se. Građani Srbije koji niste pratili današnji prenos od jutros, od kada smo ovde, kolega Pavićević i Zoran Živković predlažu ceo dan amandmane kako se sve briše, da nema budžeta i da idemo na privremeno finansiranje. A zamislite, mi smo dobili priznanje od institucije kao što je MMF, kada su postavke realne, realizacija je ohrabrujuća i te ocene dolaze od jedne institucije koja nema ni jedan bilo kakav politički razlog da da pozitivnu ocenu..
Vreme gospodine Radenkoviću. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Hvala. Iako to nije u skladu sa sadržajem člana 37. koji govori i pravilima praćenja realizacije IPA projekata, samo jednu rečenicu o tome, a drugo će biti komentar na vaš predlog. Znači, program upravljanja javnim finansijama je prihvaćen i biće osnova za finansiranje i od strane EU i od strane Svetske banke tzv. PFM je prihvaćen koji Evropa prihvata kao dovoljno pouzdan standard za sve resurse koje od njih dobijamo, prihvatimo, upotrebimo i izvestimo onoga koji daje sredstva o tome da su sredstva namenski iskorišćena, da su ostvareni rezultati koji se tim sredstvima predviđaju. Ako to nije dovoljno za kredibilitet, onda ću vam reći da ceo budžet i ceo program podržavaju međunarodne organizacije, podržava struka domaća i strana. Da idemo u ostale elemente onoga o čemu govorite, transparentno potpuno. U onim delovima gde nismo bili obavezni premijer je već rekao, a mi ćemo u paralelnim dokumentima publikovati sve elemente aktiviranih garancija, svi elementi. U članu 3. već postoje zaduživanja. Arbitrarnost naprotiv, ono što vi govorite je arbitrarnost, kod nas postoje pravila koja se striktno poštuju ovde čak i kada vam ne odgovaraju. Na mestima dok nemamo pravila mi ponavljamo stare alokacije kao što je bio primer člana 31. Kada budemo doneli novi zakon, onda ćemo po njemu alocirati nenamenske transfere lokalnim nivoima vlasti. Subvencije striktno u skladu i u pravilima. U onom delu gde su subvencije samo po formi a ne po suštini pošto se odnose na kapitalne rashode tj. na učešće železnica i puteva u međunarodnim kreditima, to i nisu subvencije, to su kapitalne investicije koje su samo u formi subvencija država, odnosno republički budžet prenosi korisnicima. Konačno,neodgovornost obratno, vrlo je odgovorno. Odustajanje od reformi mislim da je od 78 amandmana – briše se, da je to defektizam i odustajanje od reformi, a ne ono što mi predlažemo. Potpuno suprotno od onoga što vi govorite.
Hvala. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Gospodine ministre, mi smo predložili i u ovom članu, kao i u prethodnom da se uvede obaveza izveštavanja Narodne skupštine jednom godišnje o realizaciji obračunskih naloga iz stavova 1. i 2. ovog člana. Više puta u ovoj trodnevnoj raspravi čuli smo od vas ministre, kako kažete – to možemo da vam dostavimo, imamo te podatke, evo, dostaviću vam ako treba. Mi sve vreme ovde, između ostalog, kritikujemo netransparentnost i zbog toga što Skupština nema sve te podatke. Vi govorite da je do toga lako doći, ali mi ne možemo do toga da dođemo. Za nas su to nedostupni podaci i u mnogim zakonima mi smo tražili Vladi da se obaveže da redovnije podnosi izveštaje. Ovde kažete u odbijanju amandmana - biće to u završnom računu. Ko zna kad će doći završni račun. Ko zna da li ćemo ga ikad raspravljati ovde. Kako možemo da koristimo te podatke? Nama su potrebni. Ovde kada sučelimo argumente mi imamo neke podatke koji su ili zastareli ili nedovoljno pouzdani, a vi izađete sa podacima u realnom vremenu. Mi onda imamo problem da imamo dovoljno jake argumente da sučelimo argumente. Zato tražimo kroz ovaj amandman i onaj prethodni da se Vlada obaveže jednom godišnje da izveštava parlament. Smatramo da način na koji vi mislite, kako ste nam obrazložili kroz odbijanje amandmana, da će to biti kroz završni račun nije dovoljno dobro i ne može nama da koristi u radu. Molim vas da razmislite da prihvatite ovaj amandman, jer je naša jedina namera da poboljšamo rad parlamenta i narodnih poslanika. Mi želimo da imamo što više podataka. Onda bi možda imali manje nesporazuma i ne bi ovoliko raspravljali, kao evo već treći dan o Predlogu budžeta za 2016. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 38. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković i poštovani ministri iz Vlade Republike Srbije, poštovani gospodine Mijailoviću, podneli smo amandman i na član 38. Smatramo da taj član, kao i svi članovi ovog Predloga zakona, treba da se briše. U stavu 1. člana 38. piše - Ukupni nivo rashoda i izdataka budžeta Republike Srbije za 2017. godinu ograničen je u iznosu od, i navodi se sada jedan broj, odnosno za 2018. godinu, opet u jednom iznosu. Ovde smo imali jednu veoma preciznu, konkretnu primedbu koja se tiče definisanja karaktera ovog budžeta. Ovde je korišćena jedna reč da se ovaj budžet opiše kao programski, a mi smatramo da ovaj budžet, pa i na osnovu sadržine člana 38. u oba stava, nije programski, nego linijski. Sad nas strašno interesuje, evo, mišljenje gospodina Sertića npr, ili narodnih poslanika koji su ubeđeni da je ovo programski budžet, zašto se sredstva i dalje primarno vezuju za institucije, umesto da se vezuju za projekte i programe koje Vlada Republike Srbije treba da sprovodi? Ja sam nekoliko puta u susret raspravi o ovom amandmanu na član 38. već pominjao ovaj argument. Ni gospodin Sertić, ni gospodin Vujović nisu odgovorili. Kao što ja mislim, nije bila ubedljiva argumentacija predstavnika Vlade tokom današnje rasprave ni o našim napomenama o nekredibilnosti, netransparentnosti, arbitrarnosti, neodgovornosti i za mene je ipak, gospodine Vujoviću, očigledno, i na osnovu čitanja zakona i na osnovu naše rasprave, odustajanje od reforme. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovani predsedavajući, ja vas prvo molim da pročitate tačno ko je podneo amandman, jer sada niste pročitali imena poslanika koji su podneli amandman.
Izvinjavam se, gospodine Đurišiću. Smatram da vi to znate, ali prihvatam primedbu i čitaću do kraja.
Ne znam ja šta znam, ceo dan radite na jedan način, a sada hoćete to da promenite. Znači, nemojte molim vas. Dakle, član 38. govori o ukupnom nivou rashoda izdataka budžeta za 2017. i 2018. godinu. Ono što smo mi primetili kada gledamo taj isti član od prošlogodišnjeg budžeta, jeste da je ovaj nivo rashoda za 2016. godinu sada uključen u ovaj budžet i on je toliki – 1.085 milijardi. Međutim, za 2017. godinu prošle godine je stajala cifra od 1.095 milijardi, a ove godine stoji broj od 1.060 milijardi. Nama nije jasno, a to je opet verovatno posledica, gospodine ministre, naše neinformisanosti, kako je došlo do ove promene, jer vidimo da u odnosu na prošlogodišnji budžet 2016. godina je tačno u onom okviru koji ste predvideli prošlogodišnjim budžetom. Ne znamo zašto se promenilo za 2017. godinu i zašto se ta projekcija promenila, te smo u našem amandmanu stavili da broj za 2017. godinu bude isti onaj koji ste vi stavili prošle godine za 2017. godinu – 1.095 milijardi, a za 2018. godinu smo povećali prateći te trendove, kako smo mi to mogli da računamo na osnovu ovog malog broja podataka koje imamo. Naravno, amandman je odbijen. Rečeno je su ovi iznosi utvrđeni na osnovu makroekonomskih fiskalnih projekcija. Ali, ponavljam, mi to nemamo, mi te brojeve do kraja nemamo. Mi smo samo iskopirali vašu prošlogodišnju projekciju za 2017. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 39. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, uvaženi ministri, Sertiću, Vujoviću i Iliću, ovo je poslednji amandman na Predlog zakona o budžetu za 2016. godinu, koji smo podneli mi narodni poslanici Nove stranke. Gospodine Babiću i gospođo Mrdaković, ja uvek precizno saopštavam ovde informacije kojima baratam. Mi predlažemo da ovaj zakon ne stupi na snagu 1. januara 2016. godine, pre svega zbog toga što je ovaj zakon antireformski usmeren i vrlo nam jasno, ja mislim, otkriva da Vlada kojom predsedava gospodin Vučić nema reformsko usmerenje. To je bila ključna argumentacija koju smo koristili tokom… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem se. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, magistar dr Blagoje Bradić, Ivan Karić, Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Dušan Petrović i Miroslav Marinković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Naš predlog je da se poštuje Ustav koji kaže da zakoni u Republici Srbiji stupaju na snagu osam dana po usvajanju u parlamentu. S obzirom da će ovaj budžet verovatno biti usvojen sutra, nema opasnosti, kao što se u razlozima za odbijanje navodi, da možemo da uđemo u 2016. godinu i da onda može da se ugrozi finansiranje penzija, rad državnih organa i slično. Znači, ukoliko se usvoji sutra, on može da stupi na snagu 23. decembra, pre kraja godine. Pošto fiskalna godina počinje 1. januara, nema nikakve bojazni. Možda se kada je ovaj zakon pisan i bio poslat u Skupštinu mislilo da će on, u skladu sa Poslovnikom, 15 dana stajati ovde da poslanici mogu da se upoznaju sa njim, da će biti usvajan kasnije u toku decembra i onda ćemo doći u situaciju da će biti potrebno manje od osam dana pre Nove godine da zakon stupi na snagu. Dakle, ako zakon usvojimo sutra, nikakvog razloga nema da on stupi na snagu narednog dana. Takva žurba ne postoji, nema razloga. Osmog dana, 20. i nekog stupiće na snagu, pre 1. januara, ništa nije ugroženo. Mislim da ovim treba da pokažemo da poštujemo Ustav. O tome je u krajnjoj liniji govorio ovde i komesar Han juče, čini mi se, ne znam ni koji je dan. Rekao je da u ovom parlamentu previše zakona usvajamo po hitnom postupku i po skraćenoj proceduri i da to nije dobro, da to treba raditi u izuzetnim slučajevima. Znači, sada za razliku od 2014. godine, kada smo budžet usvajali 25. decembra, usvojićemo ga 12. decembra. Dakle, nema nikakvog razloga da se ne prihvati ovaj amandman i da zakon stupi na snagu narednog dana, nego treba da se poštuje ustavni rok od osam dana. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Vera Paunović, Marija Obradović, dr Aleksandra Tomić, Stefana Miladinović, Elvira Kovač, Dubravka Filipovski, Gordana Čomić, Olena Papuga, Biljana Hasanović Korać, Sabina Dazdarević, Ivana Dinić i Aida Ćorović. Reč ima Stefana Miladinović.
Hvala vam, predsedavajući. Uvažene kolege i koleginice, svojim izmenama i dopunama Zakon o budžetskom sistemu po prvi put uvodi rodno odgovorno budžetiranje u budžetski proces. Članice Ženske parlamentarne mreže na ovaj Predlog zakona podnele su pet amandmana. Prvi amandman koji smo podneli jeste na član 1. Predloga zakona, kojim se u članu 2. važećeg zakona dopunjuje član novom tačkom. Predlagač zakona, odnosnoVlada unela je definiciju u ovaj član koja glasi u predlogu da rodno budžetiranje predstavlja uvođenje principa rodne ravnopravnosti u budžetski proces, što podrazumeva rodnu analizu budžeta i restrukturiranje prihoda i rashoda sa ciljem unapređenja rodne ravnopravnosti. Moje koleginice i ja podnele smo amandman i smatramo da ova definicija treba da glasi – rodno budžetiranje je primena rodne analize na budžet Republike Srbije, AP Vojvodine i jedinica lokalne samouprave, radi sagledavanja efekata raspodele budžetskih sredstava na živote žena i muškaraca, sa ciljem unapređenja rodne ravnopravnosti. Smatramo da ovaj amandman treba da bude prihvaćen jer ova definicija je preciznija. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Dubravka Filipovski, Gordana Čomić, Vera Paunović, Biljana Hasanović Korać, Marija Obradović, Stefana Miladinović, Elvira Kovač, Olena Papuga, dr Aleksandra Tomić, Suzana Spasojević, Aida Ćorović, Anamarija Viček, Sabina Dazdarević i Ljiljana Marušić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Marija Obradović.
Hvala, predsedavajuća. Ovo nije baš pravo vreme da se bavimo edukacijom, odnosno da govorimo o rodno odgovornom budžetiranju, ali šta ćemo kada nam diskusija nameće taj termin. Rekla bih da je ovo, ponovila ono što je rekla koleginica Stefana Miladinović, jedan od pet amandmana koji su podnele poslanice Narodne skupštine Republike Srbije, odnosno članice Ženske parlamentarne mreže. Želim da se zahvalim ministru Vujoviću koji je prihvatio ovaj amandman. To je sada već drugi, ako uzmemo u obzir i onaj za poljoprivredu, gde smo omogućili da veći procenat subvencija bude dodeljen poljoprivrednicama nego što je to bilo do sada. To smo pokušavale i prethodnih godina i svaki put smo napravili po jedan mali pomak. Ovo je treća godina kada konačno imamo dva usvojena amandmana. Nisu to veliki koraci za one koji imaju ogromna očekivanja, ali malim koracima mi moramo da pravimo ovakva institucionalna pomeranja, ali i napretke u svakom slučaju. Dakle, još jednom hvala što ste usvojili ovaj amandman, koji zapravo govori o tome da smo mi ovim dopunili određene odredbe ovog zakona, kako bismo sada omogućili uslove da se uvede rodno odgovorno budžetiranje u budžetski proces, i to na svim nivoima vlasti. Dakle, da ne bude dileme da li ovo važi samo za republički budžet, ovim amandmanom se omogućava da to bude implementirano i u pokrajinski i u budžete lokalnih samouprava, dakle na svim nivoima vlasti. Još samo jedan detalj. Žensku parlamentarnu mrežu čine 84 poslanice, dakle, sve poslanice srpskog parlamenta. Sve smo se složili i stale iza ovih amandmana, iako smo potpisivale možda nas desetak svaki od ovih amandmana. Važno je da znate da stoje sve poslanice, i ne samo poslanice. Ovo nije samo žensko pitanje. Brojne su kolege muškarci koji su nas podržali i prethodnih godina, ali i ove godine, iako to nisu potpisali. Ali, ovo je prva godina kada me kolege poslanicisreću u parlamentu i insistiraju da sledeće godine i oni budu potpisnici ovakvih amandmana. Evo, sada možete pogledati i dajte širok kadar, da vidite kolege koji zaista podržavaju ovo o čemu govorim, što znači da negde imamo promenu političke svesti. Okrenuli smo se i nekim drugačijim razmišljanjima kada planiramo budžet. Nismo isključivo u brojkama, razmišljamo i o nekim drugim pomacima koje pravimo. Hoću da spomenem, nadam se da se kolega neće uvrediti, kolega Milan Petrić podneo je amandmane kada smo se pripremali u kojima se kritikuje uvođenje rodno odgovornog budžetiranja. Zbog čega je važan dijalog? U razgovoru sa koleginicom Gordanom Čomić koja ga je pitala zbog čega je protiv rodno odgovornog budžetiranja, došli su do zaključka da kolega Petrić želi da povuče sve svoje amandmane koji su bili protiv toga i da podrži sve ono o čemu smo mi pričale. To je još jedan dokaz da zaista mi u srpskom društvu moramo da otvaramo dijaloge, ne konflikte, ako različito razmišljamo, otvorite dijalog, argumentima dođite do suštine. Hvala vam, kolege, još jednom. Veliki smo pomak napravili ovom budžetskom raspravom i uvođenjem zvanično rodno odgovornog budžetiranja u srpski budžet u planiranju. Hvala.
Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković, poštovani ministre Iliću i uvaženi gospodine Mijailoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo jedan amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, i to na član 3. Imamo dva ključna argumenta koja smo ponudili predlagaču ovog zakona, na osnovu kojih bi trebalo da slede naše predloge izmena. Najpre tačka 1. Mi smatramo da povećanje plata zaposlenih u javnom sektoru jeste selektivno. Selektivnost, kada se uvede kao jedna vrsta kriterijuma, nužno vodi i ka jednoj vrsti nepravde. Onda je logično da zaključimo da će veliki broj građana kojih se tiču ove izmene da reaguju upravo zbog ove nepravde koja se javlja. Druga stvar, mere koje su ovde saopštene suprotne su odgovornoj i dobroj osmišljenoj politici prema problemu održivosti javnog duga i fiskalne konsolidacije. Zašto? Zato što ove mere nisu praćene unapred pripremljenim i poznatim merama za rešavanje problema prekobrojnih u javnom sektoru, npr. Tu se javlja i pitanje opterećenja mase zarada zaposlenih u javnom sektoru za budžet Republike Srbije, kao i odsustvo održive i sistematične reforme penzionog sistema. Drugim rečima, od ove selektivnosti na početku otišlo se i u jedno polje nepripremljenosti za širu oblast delovanja. Mi smo smatrali da je neophodno kao narodni poslanici da reagujemo na uočene nedostatke i probleme amandmanom na član 3. Hvala.
Vreme, poslaniče. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Član 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu predviđa, onako kako ga je predložila Vlada, moguće povećanje plata i penzija. Ja bih voleo neko od ministara koji su prisutni, pošto ministar finansija trenutno nije tu, samo da potvrdi da to „moguće povećanje“ će biti stvarno povećanje od 1. januara 2016. godine. Moj amandman menja tri stvari u ovom Predlogu zakona. Prvo, menja tu reč: „moguće“ sa rečju: „povećaće“. Znači, ne ostavlja mogućnost, kako sada stoji, nego jasno kaže da će se povećati u 2016. godini. Znači, ne ostavlja mogućnost kako sada stoji, nego jasno kaže da će se povećati u 2016. godini. Onda menja suštinu ovoga šta treba i kako treba da se poveća. Prvo, s obzirom da je naše mišljenje da je politika smanjivanja plata i penzija loša, mi ovim amandmanom tražimo da se penzije vrate na nivo pre donošenja zakona o umanjenju penzija, kao i plate da se vrate u Javnom sektoru na onaj nivo koji je bio pre stupanja na snagu Zakona o smanjenju plata. Pored toga, treća stvar koju menjamo tražimo da se i zaposlenima u Ministarstvu pravde, sudovima i tužilaštvima za 2016. godinu kada se vrati ono što je smanjeno povećaju zarade za 2%. Da se zaposlenima u državnoj upravi takođe povećaju zarade za 2%, da se zaposlenima u nauci i kulturi povećaju zarade za 2%. Tih 2% koliko je inflacija u 2015. godini. Ja molim, ako ništa drugo odgovor na pitanje da li će od 1. januara biti povećane sve ono…
Hvala. Na član 3. amandman …
Predsednice, jel mogu još neki sekund, imam dva, tri minuta još vremena ne morate baš da me prekidate?
Nemojte vi mene da maltretirate? …
Ne maltretiram vas, vi ste mene prekinuli …
Stvarno. I iz svakog mog gesta, vidite nekog ne znam ni ja šta. Hoću, daću vam te tri sekunde sigurno će biti nešto. (Marko Đurišić, s mesta: Pa, vi mi ne date ni toliko. Moram da se borim.) Tako je, jel možete jednom da komuniciramo da se ne svađate? (Marko Đurišić, s mesta: Ja se nikad ne svađam.) Normalno pričamo nekim normalnim tonom, cilj nam je da diskutujemo o budžetu. (Marko Đurišić, s mesta: Uvek. Tri dana može.) Eto, a ne moramo stalno da budemo u nekom lažnom sukobi, kad nismo u sukobu baš nikakvom. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Jel on tu? Nije. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Ninoslav Stojadinović. I on nije tu, dobro. Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala gospođo predsednice. Pa, ja ću delimično ponoviti ono što je rekao kolega Đurišić. Mi smo našim amandmanom izmenili onu odrednicu, mogu se povećati odnosno mogu povećati plate i penzije za određen procenat. Mi smo bili izričiti u tome da umesto toga stoji reč – poveća će se. Moj amandman predviđa takođe vraćanje plata i penzija na nivo iz 2014. godine i predviđa da se od 1. januara 2016. godine penzionerima povećaju penzije za 1,25%, radnicima Ministarstvu unutrašnjih poslova i Ministarstvu odbrane 2%, ustanovama osnovnog, srednjeg obrazovanja i učeničkog standarda za 4%, ustanovama visokog višeg obrazovanja i studentskog standarda za 2%, predškolskim ustanovama za 4%, ustanovama za 4%, ustanovama socijalne zaštite i zdravstvene zaštite 3% i ustanovama kulture za 2%. Argumenti koji su me naveli da napišem ovaj amandman su u stvari težak život i penzionera i svih zaposlenih u javnom sektoru. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik … Molim?
Hvala gospođo predsedavajuća. Koleginica Biljana Hasanović Korać predvidela je svojim amandmanom da se pored kategorija koje su predviđene predlogom Vlade i zaposlenima u državnoj upravi poveća plata za 2%. Više puta sam govorio danas o tome. To je da zaposleni u državnoj upravi oni koji rade, rade veliki posao i mislim da su bez objektivnog razloga kao i zaposleni u kulturi kao i zaposleni u drugim državnim organima isključeni iz ovog plana minimalnog povećanja plata Vlade u 2016. godini. Pošto je ministar finansija tu, ja bih samo ponovio još jedno moje pitanje – da li će se ova reč „mogu“ kako će je Vlada tumačiti, odnosno da li će povećati plate i penzije onako kako stoje u ovom članu od 1. januara 2016. godine. Hvala.
Iz ovog amandmana je pitanje?
To piše i u ovom amandmanu. Piše – povećaće umesto može.Pa, u istom, to su slični amandmani.
Kao i u onom prvom. Ne, pokušavam da razumem. Dobro. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Znači, ovde, izbegavamo upotrebu imperativa povećaće se zbog toga što nismo direktno nadležni za sve nivoe vlasti koje odgovaraju za ove Vlade. Prema tome, mogu i mi očekujemo da će biti toliko ali ne možemo da stavimo imperativ zato što ne možemo da naložimo. Vlada tamo gde može to će i biti, tamo gde je Vlada odgovorna, a tamo gde Vlada nije odgovorna, to će zavisiti od finansijskih mogućnosti lokalnog nivoa vlasti. Mislim čak politički da će se Vlada postarati tamo gde to mogu, ne mogu da ostvare da pomogne, ali mislim da nema smisla da stavimo u zakon nešto što prevazilazi našu nadležnost. Hvala vam.
Hvala vam. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Mišljenja smo da što se tiče ovog amandmana, da svako povećanje je dobro i da mi podržavamo u suštini bilo koje vrsti povećanja koje će voditi ka nekom boljem životu. Međutim, potrebno je da plate i penzije vratimo u pređašnje stanje, pa tek onda da povećavamo plate i penzije. Na kraju krajeva, građane ne interesuje ko je na vlasti, ko je bio i ko će biti, njih interesuje samo da dobiju zarađeno i stečeno. Zahvaljujem se.
Hvala vam. Na član 3. je podnela poslanica Vesna Marjanović. Na član 4. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Marija Obradović, Dubravka Filipovski, Gordana Čomić, Vera Punović, Biljana Hasanović Korać, Stefana Miladinović, Elvira Kovač, Olena Papuga, Aleksandra Tomić, Suzana Spasojević, Aida Đorović, Anamarija Viče, Sabina Dazdarević, Ljiljana Malušić i Ljiljana Nestorović. Reč ima Sabina Dazdarević.
Hvala uvažena predsednice. Podnele smo amandman na član 4. Predloga zakona o izmena i dopunama Zakona o budžetskom sistemu sa ciljem da se rodnoodgovorno budžetiranje primeni na sve nivoe vlasti, odnosno da se obezbedi uvođenje rodno odgovornog budžetiranja u sve programe, programske aktivnosti i projekte koji se finansiraju iz budžeta Republike Srbije, AP Vojvodine, odnosno jedinica lokalne samouprave. Naime, predstavnici 28 budžetskih institucija su u saradnji sa UN ženama i Ministarstvom finansija prošli kroz različite informativne sesije i obuke na kojima su stekli znanje i iskustvo koja će im pomoći da u svoje budžet uključe rodnu ravnopravnost. Ovde se radi o tome da se različitim analizama utvrdi da li budžet odgovara potrebama i žena i muškaraca, te da se na osnovu ovih analiza izvrši lokacija budžetskih sredstava na način na koji će se unaprediti rodna ravnopravnost i podstaći potencijali i žena i muškaraca. Još jednom ću ponoviti da se konkretno ovim našim amandmanom, odnosno amandmanom Ženske parlamentarne mreže bliže određuje ko, odnosno koji nivoi vlasti treba da se bave rodno odgovornim budžetiranjem, a to su Vlada Republike Srbije, Vlada AP Vojvodine i jedinice lokalne samouprave, a u cilju da ne bude zabune i pogrešnih tumačenja da li se i na koji nivo tačno odnosi ovakav način budžetiranja. Hvala vam.
Reč ima ministar. Izvolite.
Samo sam hteo da pojasnim zbog čega vam nije prihvatljiva formulacija koja glas – prilikom pripreme programskog modela budžeta definišu se rodni indikatori učinka, ishoda i rezultata kojima se prikazuju planirani očekivani doprinosi programa, programske aktivnosti ili projektan ostvarivanja rodne ravnopravnosti. Vaša formulacija u suštinskom delu se ne razlikuje, ali u ovom prvom delu i neka nas posavetuju ljudi koji to bolje znaju, nabrajanjem Republike Srbije, AP Vojvodine, jedinica lokalne samouprave ostavljamo jedan deo koji je politički osetljiv. Pitanje Kosova ovde onda de fakto time kažemo da Kosovo nije predmet ovog. Ja ne bih voleo da imamo implikacije koje mogu da znače bilo kakvo prejudiciranje, bilo čega, o delu teritorije Srbije. Znači, naša formulacija se odnosi na sve, mislim da nudi sa stanovišta rodne ravnopravnosti potpuno isto. Zbog toga bih predložio da ovaj amandman ne prihvatimo.
Reč ima Marija Obradović.
Pošto ministar Vujović, nije bio tu kada smo govorili o ovom drugom amandmanu koji je i usvojen, želim sada još jednom da mu se lično zahvalim ispred Ženske parlamentarne mreže u ime toga. Ovo ste u pravu kada govorite o ovim nivoima vlasti, da ovo nismo ovde precizirali zajednički. Nama je suština ovde definisanje rodno odgovornih ciljeva. Taj deo da ubacite. Vidite, iza, mi smo ubacili, dakle, ovo Republike Srbije, Vojvodine, lokalna samouprava, a onda ubacujemo i reči „ definišu se rodno odgovorni ciljevi“, pre „indikatora“. Znači, to je samo bila suština. Hoćete li da nastavimo neke konsultacije, da ne bih sada trošila vreme, pa ćemo videti onda kasnije. Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Aleksandra Tomić, Vera Paunović, Biljana Hasanović Korać, Stefana Miladinović, Elvira Kovač, Marija Obradović, Dubravka Filipovski, Olena Papuga, Suzana Spasojević, Aida Ćorović, Anamarija Viček, Sabina Dazdarević, Ljiljana Malušić i Ljiljana Nestorović. Da li neko želi reč?(Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Zajednički amandman narodnih poslanica svih poslaničkih grupa, odnosno amandman koji je nastao dogovorom nas u Ženskoj parlamentarnoj mreži, i Ženama aktivistkinjama iz civilnog sektora i u krajnjoj liniji, konsultacijama sa evropskim standardima i pravilima kada je u pitanju rodno budžetiranje, jer u zemljama Evrope kojima želimo da budemo deo, ovo je svakodnevica već prilično dugo. Dakle, svi amandmani imaju nameru da daju potpuno jasno nedvosmisleno uputstvo da gde, i kako da se primene indikatori, rodno budžetiranje, odnosno kako su moje koleginice već rekle, da gledamo u budžet koliko se od koga novaca prikuplja, ko su ti od kojih se novac prikuplja, kad radimo fiskalnu politiku onda gledamo od koga sve može da se uzme novac, ali ovo gledamo koliko muškaraca i žena to ima i šta je od odluka Narodne skupštine da se troši novac zaista i po žene i po muškarce. Zbog toga je ovo tema za dijalog i drago mi je da smo saglasni o tome da je ovo samo ideja i početak Ženske parlamentarne mreže i da očekujemo da sledeće godine svi poslanici vrlo rado učestvuju u ovom dijalogu i da donesemo odgovarajuće odluke. Dakle, naš amandman odnosi se na član 7. koji kaže da umesto kako u tekstu stoji način na koji će se obrazloženje iskazati rodna analiza budžeta lokalne vlasti stoji uputstvo sa obrascem kojim će se iskazati rodna analiza budžeta lokalne vlasti, jer ta uputstva postoje. U zemljama u kojima je ovo već sedma osma godina nije problem, dovoljno stručnih ljudi u Ministarstvu postoje, a postoji jako mnogo lokalnih samouprava gde one znaju, one rade već. Na našoj volji je, da li ćemo usvojiti. Za prethodni amandman moja ponuda da unesemo ispravku da se umesto reči „AP Vojvodina“ unese „pokrajina“ kako uvek stoji u zakonima gde imamo podeljene nadležnosti. Hvala.
Na član 8. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić SDS, Zeleni Srbije, ZZS. Izvolite.
Vlada je izmenama, odnosno napravila dopunu člana 8. koja predviđa izuzetke od ograničenja iz stava 1. postojećeg člana 54. Zakona, a to je . odgovornost za preuzete obaveze. U odbijanju amandmana, igramo se rečima. Taj član 54. ima naslov – odgovornost za preuzete obaveze. Mi smo napisali da se ne slažemo sa ovom izmenom, zato što se predviđa izuzetak od pravila odgovornosti, preuzetih obaveza, a Vlada je rekla da se ne slaže sa našim amandmanom, zato što izmena koju je ona predložila, propisuje izuzetak u odnosu na pravilo koje se odnosi na način preuzimanja obaveza. To je po meni bespotrebna igra reči. Da je napisano drugačije, bez ovog prvog dela ja bih i prihvatio obrazloženje Vlade zašto se ovo ne prihvata, jer se ovde radi o preuzimanju obaveza za podsticanje investicija u privredi koja je obično višegodišnja obaveza. To jeste suština i dobro je što je to do sada takođe preuzimano, pa se na neki način izvijao zakon, da tako kažem, kreativno tumačio, a ovo sada stavlja to u jednu zakonsku formu i da je tako Vlada odbila naš amandman, ja bih prihvatio i ne bih ni diskutovao. Suštinski, razumem nameru Vlade, ali nisu bile potrebne ovakve egzibicije u obrazloženju.
Na član 9. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić SDS, Zeleni Srbije, ZZS. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Ovaj član se odnosi na ocenu kapitalnih projekata. Mi smo dodali stav, novi stav 2 koji glasi – „posle stava 3 dodaje se novi stav 4 kojim se predviđa da Vlada podnosi najmanje jednom godišnje Narodnoj skupštini izveštaj o praćenju i sprovođenju i realizaciji kapitalnih projekata“. Kao odgovor na odbijanje ovog našeg amandman, kaže se – amandman se ne prihvata iz razloga što je članom 76. Zakona o budžetskom sistemu, tu je reč izostavljena, propisana obaveza Vlade da izveštava Narodnu skupštinu o izvršenju budžeta. Niko ne spori da je Vlada u obavezi da izveštava o izvršenju budžeta. Mi tražimo da Vlada podnosi najmanje jednom godišnje izveštaj o praćenju i sprovođenju realizacije kapitalnih projekata, znači kao poseban dokument. Ja mislim da to ne bi trebalo da bude problem, obzirom da se radi o kapitalnim projektima. Hvala.
Na član 12. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić SDS, Zeleni Srbije, ZZS. Izvolite.
Ovim amandmanom predviđeno je povećanje budžetske rezerve sa 2 na 2,5%. Mi smatramo da je to preveliko, mislim da je Vlada prethodnih godina išla na smanjenje budžetske rezerve, govoreći da se time postiže veća transparentnost i bolje planiranje, veća odgovornost, a sada se ta granica, ne mnogo, ali opet se pomera. Mi mislimo da to ne treba, da je bolje da ostane 2%, jer će veći deo budžeta za tih 0,5% biti unapred usvojen odlukom ove Skupštine, planiran je transparentniji, a ovako se za neznatan deo, ali opet kada pogledate koliki je to iznos sredstava, veliki iznos, povećava mogućnost da Vlada u skladu sa nekim svojim potrebama, reaguje i više se para ostavlja sa strane. Koliko ja shvatam nameru Vlade kroz ovaj pokušaj reformi, jer malo je pravih reformi bilo u godinu i po dana, a jedna od stvari o kojoj se pričalo, to je ta veća odgovornost, transparentnost, veća predvidljivost. Sve to je suprotno u odnosu na ovo što se predlaže izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Mi zato smatramo da član 12. treba da se obriše.
Na član 14. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić SDS, Zeleni Srbije, ZZS. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Mi smo ovde u članu 14. predložili da se član 14. briše. Vlada nije prihvatila naš amandman zato što kaže da nije u 2015. godini završen onaj posao koji je trebao da se završi i da treba još godinu dana. Znači, Vlada traži još godinu dana za posao za koji se obavezala pre godinu dana da će ga završiti u 2015. Eto, toliko o reformama. Znači, ništa se ne uradi, dođe se ovde u Skupštinu i kaže se - dajte još godinu dana. Ja bi voleo da čujem makar ministra, mislim možda u svim ovim diskusijama možemo da naslutimo šta to, i pričalo se, i evo opet to je ona priča, čini mi se sa početka ove diskusije, zašto pričamo kao da je budžet linijski a ne programski i vi ste objasnili nismo se pripremili. Ali, prošle godine ako se setimo te diskusije, a možda kolega Babić može i nešto da pročita od onoga što sam ja tada izjavio, a može i ono što je i on izjavio, njemu je u svakoj drugoj rečenici bilo kako je ovaj budžet za 2015. godinu prvi programski budžet. Pa, prvi programski budžet, pa prvi programski budžet, sa svih strana smo to slušali. E sada na kraju 2015. godine nigde da vidimo rezultate tog programskog budžeta, nigde da vidimo koji su to programi ostvareni, kakvi su pokazatelji, nego se kaže - ovom izmenom dajte nam još godinu dana. Mi smatramo bez jasnog odgovora. Zašto to nije urađeno u 2015. godini da Vlada nema pravo na još godinu dana? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Za razliku od onih koji su najavljivali silne rebalanse budžeta i katastrofične najave budžetom za 2015. godinu, ono što je Vlada Aleksandra Vučića iz SNS uspela da uradi, a to je, nismo imali rebalans, smanjili smo rashodnu stranu budžeta, povećali prihodnu stranu budžeta, smanjili smo deficit, razvoj od negativnog predviđanja negativnog razvoja od 0,5%, pa do Fiskalnog saveta koji je predvideo i minus 1,5% negativni, mi smo došli da ove godine imamo rast od 1%, eto sve to su rezultati politike Vlade Aleksandra Vučića iz SNS i vama hvala za priliku da ih promovišemo. Posle godinu dana primene teških mera smo bili u situaciji da kao jedina zemlja koja je samo za godinu dana uspela da napravi rezultate, napravili smo uz pomoć i saglasnosti MMF da povećamo plate u zdravstvu, da povećavamo plate u prosveti, da povećavamo plate vojnicima, da povećavamo plate zaposlenima u policiji, da povećavamo plate i penzionerima, pa i one koji nisu smanjene, pa one koje nikada nisu dirane, a to je više od 60% penzionera. Pa, malo li je tih razloga za jednu pohvalu budžeta za 2015. godinu? I samo neko ko iz političke mržnje ne želi da vidi ili zbog onoga da je bolje da se privremeno finansiramo, a ne da usvajamo budžet, ne mogu da se vide ti rezultati i možete da me citirate i ono što sam govorio za budžet iz 2015. godinu i za ovaj za 2016. godinu, ali, rezultati su na strani Vlade Aleksandra Vučića, ma koliko vi to ne želeli da vidite.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, ZS.
Hvala poštovana predsednice. Predlog Vlade u članu 15. Zakona menja član 47. Zakona i izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji govori o roku. Kaže – prestaje da važe 1. januara 2015. godine, ukoliko se za to stvore tehnički uslov. Tako je stajalo u tom članu. Sada Vlada predlaže da se obriše „1. januar 2015. godine“ i reč „ukoliko“ i da to glasi – prestaju da važe kada se za to stvore tehnički uslovi. Znači, nama je potpuno neprihvatljivo da stoji ova formulacija kada se za to stvore tehnički uslovi. Šta to znači kad? Može da znači i nikad i po svoj prilici tako će i da bude. Znači, Vlada nije opet ispunila obavezu. Tamo je stajalo o tim izmenama i dopunama zakona koji je usvojen 2013. godine da će neki posao biti završen do 1. januara 2015. godine, pa opet je stala ta reč ukoliko se za to stvore tehnički uslovi. Znači, nije završen posao i sada se stavlja potpuno nedefinisani rok i kaže se – kad se za to stvore tehnički uslovi. Po rezultatima ove Vlade, za nas to znači nikad i mi smo predložili da se reč „kad“, odnosno ceo ovaj deo, reč „kad“ zameni „1. januara 2017. godine“. Znači, dali smo Vladi rok od godinu dana, celu 2016. godinu da završi ovaj posao, da stvori tehničke uslove i da uradi ono što treba kako bi eto završila jedan posao koji samu sebe demotiviše da završi. Hvala.
Hvala. Reč ima Miletić Mihajlović.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre Vujoviću, gospodo ministri, mi podržavamo formulaciju u stavu 2. u članu 47. onako kako je Vlada predložila i to „kad se za to stvore tehnički uslovi“ ne znači beskonačnost, nego čim se stvore zapravo uslovi, to će se i primeniti. Međutim, u konsultaciji sa ministrom Verbićem, ministrom prosvete i njegovim saradnicima, kao i sa zajednicama stručnih škola, smatramo da u drugom stavu su podrazumevane i srednje stručne škole i domovi učenika, što stvara, takvo postojeće rešenje dovodi u pitanje funkcionisanje pojedinih ustanova u oblasti obrazovanja, pre svega srednjih stručnih škola, domova učenika, pa i nekih drugih ustanova u oblasti prosvete. Ukoliko sredstva koja navedene ustanove ostvare proširenom delatnošću ne zadrže karakter sopstvenih primanja i ne koriste se za namene utvrđene posebnim zakonom, ova sredstva po Zakonu o budžetskom sistemu imaju se uplatiti u budžet Republike Srbije. Ipak, u stavu 3. utvrđeni su izuzeci, tako da se izuzeci odnose na prihode po osnovu naplate sudskih taksi, prihodi koji se ostvare u visokoškolskim ustanovama, naučnim ustanovama i ustanovama kulture čiji su osnivači Republika i lokalne samouprave. Dakle, ta sredstva zadržavaju karaktere sopstvenih prihoda i koriste se za namene utvrđene posebnim zakonom. Smatramo, a to smatra i Ministarstvo prosvete i ono je vama, poštovani gospodine Vujoviću, su vama to i predložili, da se izuzmu i ove ustanove, jer to je veoma problematično rešenje koje je ostalo ovako, s obzirom na to da ove škole imaju, ove ustanove ekonomije koje su složene organizacione strukture i koje su praktično poligon za obavljanje praktične nastave. Ukidanje mogućnosti korišćenja sopstvenih sredstava, ugrozilo bi opstanak školskih ekonomija, jer poljoprivreda, onda proizvodnja u tim oblastima i ti poslovi i ti problemi koji se pojavljuju, ne mogu se unapred planirati. Zato su potrebna raspoloživa finansijska sredstva. Na primer, nastane kvar traktora, kombajna, itd. Setva ode ili žetva prođe, sve se upropasti ako se u trenutku ne reaguje sa sopstvenim sredstvima koja se zarađuju u ovakvoj jednoj delatnosti. Ministarstvo prosvete je apsolutno razumelo ovu potrebu. Iz tih razloga smatramo da je trebalo voditi računa o tome. Naravno, sada je kasno. Jedino je moguće da kroz amandman Odbora, da se ovo pitanje ispravi, a praksa će pokazati da je manjkavost zakona ako se ovo ne uvaži. Zahvaljujem.
Na član 16. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Stefana Miladinović, Elvira Kovač, Marija Obradović, Dubravka Filipovski, Gordana Čomić, Vera Paunović, Biljana Hasanović Korać., Olena Papuga, Aleksandra Tomić, Suzana Spasojević, Aida Ćorović, Ana Marija Viček, Sabina Dazdarević, Ljiljana Malušić i Ljiljana Nestorović. Reč ima narodna poslanica Stefana Miladinović.
Hvala. Uvažena predsednice, poštovani ministre, Ženska parlamentarna mreža podnela je amandman na član 16. Predloga zakona i on se odnosi na postupno uvođenje rodno odgovornog budžetiranja u budžetski proces. Kao što sam rekla, i kod amandmana na član 1. koji smo podneli, usvajanjem ovog zakona rodno odgovorno budžetiranje postaće zapravo praksa, a da bi se postigla puna primena, nama je potrebno i vreme, ali i podrška svim budžetskim korisnicima. Ove godine 28 institucija je prošlo obuku za uvođenje rodnog aspekta, a kako bi se svake naredne godine i broj samih budžetskih korisnika uvećavao, a samim tim i programi, neophodna je podrška države. Da bi se ovo institucionalno podržalo, smatramo da je neophodno da postoji neki zvanični dokument. Predložili smo da se on zove - plan postupnog uvođenja rodno odgovornog budžetiranja koji bi donosili vi, odnosno ministar finansija, odnosno nadležni organi vlasti i to do 31. marta tekuće godine za narednu budžetsku godinu i ovo bi svakako pomoglo svim budžetskim korisnicima da pripreme svoje programe. U obrazloženju koje smo dobili za odbijanje amandmana navedeno je da se amandman ne prihvata iz razloga što postupno uvođenje podrazumeva plansko sprovođenje odredaba koje se odnose na rodno odgovorno budžetiranje i da je naše rešenje ocenjeno kao suvišno. Smatramo da nije suvišno, naprotiv, naše rešenje precizno definiše plansko sprovođenje odredaba koje se odnose na rodno odgovorno budžetiranje i zato smatramo da ovaj dokument nadležnog organa jeste neophodan kako bi mi postavljeni rok za punu primenu, a to je 2020. godina, i realizovali. Hvala.
Zahvaljujem. Ministar Vujović ima reč.
Ako mogu samo kratko. Uz isto obrazloženje koje sam dao za prethodni član, sa koleginicom već dogovorio, za mene je prihvatljivo da se doda rečenica - u skladu sa godišnjim planom postupnog uvođenja rodno odgovornog budžetiranja, koja je nova, ali da se izvrši vraćanje teksta nazad na autonomne pokrajine. Znači, sa takvim istim može da bude paralelno predlog. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marija Obradović.
Hvala još jednom. Dakle, ovo će onda biti četiri od šest amandmana koje smo podneli i to sad brojčano možda nije mnogo bitno, ali zaista govori o jednom velikom pomaku koji smo napravili. Da javnost ne pomisli da je sad ministar suviše mekanog srca, jednostavno, pretpostavljam da dolazite iz sredine gde je rodno odgovorno budžetiranje nešto što je normalno i jako je lepo, znači nam što želite da i u Srbiji takav sistem vrednosti uvedemo. Mišljenja sam da treba da budete ponosni što uvodite rodno odgovorno budžetiranje u Srbiju. To može biti lepa stavka u vašoj biografiji. Za one koji ne cene samo brojke, suština ovog amandmana je, dakle, da, kao i svih prethodnih, kad smo već uveli rodno odgovorno budžetiranje, hajde da ga do detalja što bolje implementiramo u sve naše budžete, i republički i pokrajinski i lokalnih samouprava, odnosno lokalnih vlasti i ovo je taj predlog, iz godine u godinu da imamo te male korake, da vidimo šta smo precizirali, šta smo oročili, i da može to, ne samo da se time ponosimo, nego i da nas i to hrabri i da u skladu, nakon procene urađenog vidimo možemo li još dalje, možemo li još više. Hvala još jednom i ja se nadam da nas gledaju odbornice i odbornici širom Srbije i da će ovo implementirati u svoje lokalne budžete. Treba da zapamtimo ovo veče, veliko je za budžet Srbije. Hvala.
Ministre, zbog zapisnika mala zabuna. Vi niste prihvatili ovaj amandman? (Dušan Vujović, s mesta: Ne, ja sam dao savet.) Ne? A savet? Dobro, u redu. Zbog zapisnika moramo da znamo. Dobro. Na član 16. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, očigledno da je ovo tekovina ove Skupštine i nadam se da ćete i naš amandman koji se odnosi upravo na rodnu ravnopravnost, da će umesto 2020. godine stupiti na snagu 2018. godine. Pošto smo mi kao politička organizacija SDS-Boris Tadić poznati da podržavamo pre svega ljudska prava, samim tim i prava žena, očekujem, gospodine ministre, da ne samo amandmane koje podnosi Ženska mreža, nego i amandmane koje predlažu političke organizacije prihvatite. Mislim da ne postoji nijedan razlog da ovaj amandman koji smo mi podneli ne prihvatite, a on glasi da rodno odgovorno budžetiranje u celini treba da se primenjuje od 2018. godine, a ne od 2020. godine. Hvala.
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Matić i Boban Birmančević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Gospodo ministri, član 17. govori o roku u kom su jedinice lokalne samouprave dužne da od dana stupanja na snagu ovog zakona usklade odluke o budžetu sa članom 1. stav 1. ovog zakona, a taj član se odnosi na budžetiranje, odnosno način pravljenja budžeta, koristeći rodno odgovorno budžetiranje. Vlada je bila predvidela rok od šest meseci. Amandmanom kolega koje smo malopre čuli taj rok je pomeren na 1. decembar 2016. godine. Mi smo bili predvideli rok od devet meseci, znači, kraći od onog roka koji je Vlada prihvatila. Mislim da je dobro što je vlada prihvatila taj amandman. Mi smo takođe tražili da se rok produži ne za 11, koliko je na kraju prihvaćeno od strane Vlade, nego za devet meseci. Svi znamo da nas negde u aprilu mesecu verovatno čekaju lokalni izbori. Da je ostao ovaj rok od šest meseci, nijedna lokalna samouprava ne bi stigla. Našla bi se usred izbora u trenutku kad bi morala da ispunjava ovaj rok. Mi smo zato predložili ovaj rok od devet meseci. Drago nam je da je prihvaćen ovaj drugi amandman jer se time omogućava da nove lokalne samouprave posle lokalnih izbora usvoje i prilagode svoj budžet rodnom planiranju budžeta. U svakom slučaju, razumemo zašto nije prihvaćen naš amandman, zato što je prihvaćen jedan drugi sa malo dužim rokom, ali dobro je da je Vlada imala sluha da ovaj rok koji je ona predložila može da proizvede problem.
Hvala. Na član 18. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Ovaj član 18. je poslednji član i kao i svaki poslednji član svakog zakona određuje kad zakon stupa na snagu. Iz meni nepoznatog razloga, i ovde je stavljeno da zakon stupa narednog dana od objavljivanja u „Službenom glasniku“, a ne osmog, kako propisuje Ustav, i govori da samo u izuzetnim situacijama može i u kraćem roku. S obzirom da ne vidimo razlog da se ne ispoštuje taj ustavni rok od osam dana, ponavljam, neke stvari u ovim izmenama i dopunama treba da se primenjuju tek od 1. januara 2016. godine. Znači, ne postoji nikakav razlog za stupanje na snagu ovog zakona narednog dana, umesto osmog kako to kaže Ustav. Mi smo predložili da poštujemo Ustav, da poštujemo predvidljivost zakona, da mogu svi korisnici zakona i oni na koje se zakon odnosi, da se u dovoljnom roku upoznaju sa onim što ova Skupština usvaja. Zato i stoji taj rok od osam dana, a ne da nešto krene da važi od sledećeg dana, pa da ljudi i ne znaju, pa kad dođete na sud, to što vi ne znate neki zakon vas ne oslobađa. Ponavljam, komesar Han je juče u ovom parlamentu govorio o tome da nije dobro što Skupština usvaja zakone po hitnom postupku. Takođe nije dobro ni što se ovaj ustavni rok od osam dana tek tako bagateliše, što se bez opravdanog, stvarno opravdanog razloga skraćuje. Ponavljam, možda je Vlada mislila da ćemo ove zakone usvajati krajem decembra meseca, jer trebali smo da čekamo, odnosno za ove nismo trebali da čekamo 15 za raspravu, ali kao verovatno deo pratećih zakona usvaja se zajedno sa budžetom i ja ne vidim razloga, s obzirom da ćemo ga usvojiti sutra, da se ovaj amandman ne prihvati.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sledeća tačka – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA. Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, juče smo započeli, ministre Vujoviću, priču o ceni goriva u Srbiji. Ja sam rekao da je cena goriva u Srbiji neprimerena u odnosu na stanje ekonomije u Srbiji i rekao sam da je ona ne usklađena i sa cenama goriva i Evropi. Rekao sam vam primer da je u Austriji cena goriva manja nego u Srbiji, 20 dinara, ministre Vujoviću. Vi sa ovim zakonom tu cenu dodatno povećavate. Gospodine Vujoviću, pogledajte. Ovo je slika pumpe „Avanti“ u Insbruku, u Austriji, sinoć slikana. Cena goriva 1,01 evro. Prosečna plata u Insbruku je 1.450 evra. Ovo je slika NIS Jugopetrola danas u Srbiji 132, 140 dinara. Gorivo u Srbiji je skuplje 20, 30 dinara, gospodine Vujoviću, nego u Austriji. Znate kolike su plate, gospodine Vujoviću, u Srbiji? Da li vi idete na pijac? Kako možete povećavati akcize na gorivo koje je skuplje? Javili su nam se ljudi iz Bosne. Rekli ste ne istinu juče. Cena goriva u Bosni i u Federaciji i u Republici Srpskoj je 0,85 evra, gospodine Vujoviću, 30, 40 dinara razlike. U Makedoniji 0,8. Rekli ste ne istinu, gospodine Vujoviću.
Hvala. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Pridružujem se kolegi Janku Veselinoviću. Dobili smo pogrešne informacije od ministra o cenama goriva, i to je stvarno, s jedne strane, amaterski, a s druge strane nije ni profesionalno, jer nema potrebe da u 21. veku neko pomisli da može da nam proturi ne istinitu informaciju. Bez obzira na cenzure i na sve ono što se dešava, ipak se lako dolazi do nekih realnih informacija. Potpuno je neprimereno, loše, neki bi rekli i neku goru reč nego ja, da se u ovoj eri opšteg pada cena nafte i naftnih derivata na svetu, da jedina država na svetu gde se poskupljuje cena goriva je Srbija. Koliko na svetskom tržištu padne cena sirove nafte, a to bi trebalo logično da se pretvori i u pad cena nafte u maloprodajnim, odnosno naftnih derivata u maloprodajnim objektima, u Srbiji cene rastu. Kaže se to je malo, dinar, dva, dinar, dva, tri, ali pitanje je zašto uopšte da se tako nešto dešava? Našim amandmanom mi predviđamo smanjenje akciza na sve naftne derivate i na ostale energente koji su ovde pomenuti, jer je to potpuno u skladu sa politikom zaštite standarda građana i stvaranja uslova da privreda bude rasterećena suvišnih troškova koji dolaze iz ove oblasti. Ne postoji nikakav razlog, nikakvo objašnjenje da prvi put u istoriji u jedinoj zemlji na svetu, kada svuda pada cena nafte, izvinjavam se što sam vas probudio, samo građani Srbije moraju da plaćaju gorivo skuplje. Da li ponovo očekujte da ljudi idu preko granice… [[Isključen mikrofon.]]
Molim vas da poštujemo vreme. (Zoran Živković, s mesta: I nož i pogača su u vašim rukama.) Dakle, šta vam se više dopada? Nož ili pogača? (Zoran Živković, s mesta: Izaberite sami.) Da li je tako? Dobro. Ne bih ja tako sa ženama. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković, poštovani ministri Vujoviću i Antiću, gospodine Mijailoviću, vidim da su se umorili malo narodni poslanici SNS. Nema gospodina Babića, nema ostale gospode da diskutuju, ali ja se priključujem, poštovana gospodo, govoru gospodina Veselinovića iz Pokreta za preokret i govoru gospodina Zorana Živkovića. Zašto? Nije prihvatljivo, poštovana gospodo, da trenutni pad cene nafte na svetskom tržištu Vlada Republike Srbije koristi za povećanje akciza na naftne derivate. Poštovana gospodo, valjda smo svi naučili da, ako pada cena nafte, onda i naši građani treba da osete taj pad, a ne da mi sada pokušavamo da naše građane ne informišemo o tome šta se dešava u svetu i da oni imaju iste cene za benzin, za naftu, kao što su bile pre pada cene nafte. To nije prihvatljivo, ja mislim. Ako Vlada nema osećaj za građane, mi narodni poslanici moramo da ga imamo. Druga stvar, mi predlažemo da se aktuelni pad cene nafte na svetskom tržištu odrazi i na cene derivata u domaćoj privredi. Dakle, građani to da osete, ali i naša privreda. Ponovo ovim predlogom Vlada dolazi sa jednom idejom koja je suprotna proklamovanoj politici. Smatramo da ono što bi bio naš predlog usvojen u Narodnoj skupštini bi značilo i ubrzavanje privredne aktivnosti, a kao posledicu imali bismo mogući privredni rast, a pri tome i povećanje zaposlenosti u privatnom sektoru. Ako sledimo predlog Vlade, ništa od toga se neće desiti, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, iako ovaj Zakon o akcizama nije u nadležnosti Ministarstva rudarstva i energetike, ja kao kolega koji se bavi poslovima energetike, želim ovo pitanje da prokomentarišem umesto ministra Vujovića. Uzimajući u obzir nekoliko elemenata, pre svega razumejući koliko je lagodan položaj poslanika opozicije, u ovom trenutku, da kritikuju ovakvu meru i koliko je to populistički jednostavno u ovom trenutku činiti, jer nikada nije simpatično, niti je popularno podizati bilo koju akcizu ili cenu, sa jedne strane. Sa druge strane, uzimajući u obzir potrebu da ova država stabilizuje svoje javne finansije i definiše sve one prioritete koji su u skladu sa memorandumom sa MMF-om, Vlada je pribegla ovoj ne popularnoj meri, uzimajući u obzir pre svega dva elementa. Prvi element da je cena goriva u Srbiji u odnosu na zemlje u regionu negde na nivou proseka, daću vam podatke, kolega Živkoviću, sa jedne strane, a sa druge strane, da cena koja je u ovom trenutku u Srbiji postavljena, postavljena je na nivou neke cena koja je na tržištu još uvek u fazi pada i da kumulativno posmatrano meru uvođenja ove akcize, sa jedne strane, i, sa druge strane, očekivanog pada, ne bi trebalo da dođe do povećanja. Pročitaću vam, bez želje da bojim to na bilo koji način, cene na primer evo za benzin – BiH – 09.46 evra, Makedonija – 1.013, Bugarska – 1.028, Mađarska – 1.074, Crna Gora – 1.080. Znači, to su države u kojima je gorivo jeftinije nego u Srbiji. Srbija – 1.090, Rumunija – 1.124, Hrvatska - 1.189, Slovenija – 1.220, Albanija – 1.230, Grčka – 1.428, to su države u odnosu na koje se Srbija poredi sa stanovišta Udruženja naftnih kompanije Srbije. Ovo su podaci sa njihovog sajta koji su ažurirani na 9 i 12. Izvinjavam se, još jedna rečenica. Prosečna cena benzina u regionu je 1,129 evra. U Srbiji 1.090, odnosno 96,53% prosečne cene. Ja razumem sve vaše primedbe. Ja razumem populizam. Ja razumem mogućnosti koju vi sada imate da kažete – a gde su plate u Srbiji, a gde su u Grčkoj ili u nekoj drugoj državi. Ali, benzin, odnosno nafta, nije ništa drugo osim jednog berzanskog proizvoda i cena sirove nafte je de fakto jednaka za sve od ovih država u regionu i naprosto to morate da razumete.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Prekoračili ste vreme gospodine ministre, ali sam računao da ste čitali podatke. Izvolite gospodine Babiću.
Replika gospodine predsedavajući. Nigde u ekonomiji, nigde na svetu se ne poredi i cena goriva ne zavisi od prosečne plate u toj zemlji. Nigde. To samo može da poredi i da traži cenu goriva, da vezuje za iznos plate samo neznalica i populista. Gospodine Antiću, kolika je prosečna plata u Emiratima? Tolika da bi otprilike da bi cena goriva po litru trebala da bude jedno deset dolara. Ali, ona je u Emiratima 0,46 dolara po litru. Prema tome, to poređenje osnovne zarade i cene goriva, apsolutno ne stoji. Sa druge strane, da se predlagač amandmana, oni koji su do sada govorili, da su se vodili logikom životnog standarda građana, pa zašto ste gospodo onda do 2008. godine, podigli cenu struje za domaćinstva 690%. Pa zašto ste gospodo podigli cenu struje za privredu od 2000. do 2008. godine za 810%. Kumulativno. U redu je, treba da se predate i jeste za predaju. Ne može da se obrazloži, ne može da se opravda. Gde vam je tada bio taj populizam? Kolika je bila prosečna plata u to vreme? Što tada niste vodili računa o građanima i o privredi? Šest stotina devedeset procenata ste podigli cenu struje. Osamsto deset procenata za privredu i nije vas bilo briga, a sada vezujete cenu goriva, tako kaže ministar, berzanskog proizvoda za prosečnu platu. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Po kom osnovu, gospodine Živkoviću? Tri predlagača amandmana ima, gospodine Živkoviću. (Zoran Živković, s mesta: Ja sam jedan od njih.) Ja ne mogu da znam ko ima pravo na repliku, samo na pominjanje predlagača amandmana mora da se pomene vaše ime i prezime. (Zoran Živković, s mesta: Ja ću da vam pomognem, sva trojica imaju pravo.) To po vašem tumačenju Poslovnika, po mom nemate pravo. Jer ja mogu u Poslovniku samo da nađem mogućnost kada se pomene vaše ime i prezime da znam ko od vas trojice ima pravo [[Zoran Živković, s mesta: Kako ste njemu dali repliku?]] On je pomenut. (Zoran Živković, s mesta: Ko ga je pomenuo?) Ne želim da se ubeđujem na takav način sa vama. Možda ja jesam rđa sa dna kace, jesam prostak kao što kaže gospodin Božović, koji ponavljam, za svog kolegu kaže – ne kaže se više, nego naprotiv glupane glupi. Možda ja jesam rđa sa dna kace, možda jesam prostak kao što gospodin Božović piše na „tviteru“, ali moram da striktno poštujem Poslovnik i da vam dam reč kad imate na to pravo. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Izvolite.
Hvala predsedavajući. Povredili ste član 100. Poslovnika koji govori o tome da predsedavajući ukoliko želi da učestvuje u pretresu, prepušta predsedavanje jednom od potpredsednika Narodne skupštine. Znači, vi ste sada sa tog mesta govorili o tome šta ko piše na društvenim mrežama, kakve to veze ima sa predsedavanjem… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem se gospodine Đurišiću (Marko Đurišić: Ja vas molim da završim.) Ne mogu vam dopustiti. Ako koristite Poslovnik za repliciranje, ja ne mogu da vam dopustim. (Marko Đurišić, s mesta: Ja ne repliciram, govorim o tome da …) Replicirate. (Marko Đurišić, s mesta: … zloupotrebljavate Poslovnik da komentarišete društvene mreže dok predsedavate.) Gospodine Đurišiću, vi možda smatrate da je u redu da se vređaju kolege u Narodnoj skupštini. Ja sam samo dao objašnjenje gospodinu Živkoviću i nisam učestvovao u raspravi. Ako mislite da je tako, Skupština će se u danu za glasanje … (Marko Đurišić, s mesta: Jel možete da mi uključite mikrofon?) Gospodine, objasnio sam sada ono što moram po Poslovniku da objasnim. Takođe, da li želite … (Marko Đurišić, s mesta: Ne, ja nisam vama objasnio.) Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? Da, zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Nije u sali. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Nije u sali. Na član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine ministre, nažalost, vi ćete ostati upamćeni kao čovek koji je u Srbiji smanjivao penzije, plate i povećavao akcize. To je nešto što će vas, pretpostavljam u celom profesionalnom životu obeležiti kod građana Srbije. Imali smo takvih ministara i ranije, ali način na koji vi, kako kaže ministar Antić tabelizujete javne finansije, on urušava finansije građana Srbije. Ovaj način na koji želite da napunite praznu kasu zato što privreda ne radi, zato što predviđate da javna preduzeća nemaju dobiti kao ranije je za DS i sve građane Srbije potpuno neprihvatljiv i to gospodine Antiću nije populizam. To je socijalno odgovorna država koja stavlja građane pre svega u fokus države, a ne državu u fokus građana. Ne postojite vi ovde zbog države nego država postoji zbog građana. Dakle, ono što planirate da uradite, građani Srbije moraju da znaju. To nije samo poskupljenje goriva. Svako u Srbiji zna da poskupljenje goriva izaziva lančanu reakciju poskupljenja u celoj privredi, kasnije i potrošnju. Gospodine ministre finansija, da li znate pošto je ulje danas, da li znate pošto je šećer? Pre godinu dana cena ulja je bila 105 dinara, danas je 145. pre godinu dana cena šećera je bila 50 dinara, danas je 70. Ko će da plati to više? Na to sve, povećaćemo sad i cenu goriva. Kaže ministar rudarstva i energetike – populizam je ako mi pričamo o tome.
Vreme.
Sledeće će biti verovatno da se manje voze, a što i da se voze. Ako se ne voze bezbednije… Malopre ste dali ministru četiri minuta da priča, a mene ste prekinuli u sekundi dok pričam.
Gospodine Šutanovac, upravo sada sam vas prekinuo, na dva minuta i 30 sekundi. Nisam vas prekinuo, samo sam upozorio da je vreme, da biste vi imali mogućnost da završite rečenicu i da zaključite vašu diskusiju. Mislim da je to u redu, gospodine Šutanovac, a ministar ima svoje vreme koje mu se oduzima. Ako prekorači vreme, njegovo vreme se oduzima od ukupnog vremena od 180 minuta, za razliku od vas koji nemate više vremena poslaničke grupe i ne može da se oduzme od vašeg vremena. (Marko Đurišić, s mesta: Koliko još ima ministar vremena?) Sada ću proveriti, gospodine Đurišiću, i dobićete tačnu informaciju koliko još ministar ima vremena. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika 106. stav 1. Ja sam zaista sada zbunjen, jer sam mislio da mi ovde raspravljamo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Pošto SNS i ja lično pratimo svaki amandman i ja ovde čitajući ovaj amandman, koji upravo govori – u prilogu Zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticaju u poljoprivrednom i ruralnom razvoju, u članu 1. stav 1. briše se, i takav amandman su potpisali koleginica Čomić i kolega Šutanovac. O kojem mi zakonu ovde raspravljamo? O merama podsticaja ili o akcizama? Jesu li predlagači toliko zbunjeni, pa ne znaju na koji zakon uopšte daju amandmane? Ja ne znam o čemu se ovde radi? O kojem mi zakonu ovde raspravljamo? Da li na Zakon o akcizama ili na Zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju? To što su predlagači amandmana zbunjeni ili ne znaju o čemu i šta potpisuju, to već više govori o njima, ali ja vas molim da se ne zloupotrebljava govornica Narodne skupštine i da se govori o tačkama dnevnog reda, a sada je na dnevnom redu Zakon o akcizama, a ne Zakon o merama podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju.
Gospodine Babiću, smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Zahvaljujem. Gospođo Čomić, vi ste se javili po? (Gordana Čomić, s mesta: Da objasnim po amandmanu.) Gospođo Čomić, moje pitanje je samo zbog redosleda, pošto imam jedan broj prijavljenih poslanika. Da li ste po Poslovniku ili po amandmanu? (Gordana Čomić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Kao povreda Poslovnika. Izvolite.
Ne odnosi se na vas, niste vi povredili, osim ako se u povredu za predsedavajućeg ne smatra da se vodi računa o usklađenom radu odbora. Zato što amandman u ovakvom tekstu ne može da uđe u plenum ako ga nije odobrio i o njemu glasao odbor, matični odbor, u ovom slučaju Odbor za finansije. Dakle, nije do vas, nego je do ukupnog konteksta u kome se donose amandmane, pošto je ovaj amandman imao ispravku iz formalnih razloga, ali ispravka nije stigla do plenuma. Bila je na Odboru za finansije i Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo i glasano je o amandmanu sa ispravkom. Zato kažem da nije neposredno greška predsedavajućeg, nije uopšte greška predsedavajućeg. U ovom načinu kako donosimo budžet vrlo se lako dogodi da ispravka amandmana iz formalnih razloga prođe kroz odbore, ali da u takvom pisanom delu ne dođe kroz ovo. Ako želite da odbacite amandman, ja nemam ništa protiv, ali je to objašnjenje – amandman se ne može pojaviti dok ne prođe najmanje dva odbora i dok se na tim odborima ne donese odluka da ili je u skladu sa Ustavom, ili se odbacuje iz Poslovnikom utvrđenih razloga, ili se obaveštava da je u skladu sa Ustavom, a predlaže da se ne prihvati od predlagača. Ovaj amandman je tako prošao. Postoji ispravka.
Kao što ste rekli, gospođo Čomić, nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Zahvaljujem. Po Poslovniku, reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajući, smatram da ste na neki način povredili član 107. Poslovnika, zato što smatram da ste makar, ako niste prekinuli gospodina Babića, trebali vi da date pojašnjenje i da kažete da su narodni poslanici imali 24, 48 časova da pročitaju 2000 stranica, napišu amandmane, podnesu amandmane. Tako da, ne radi se o nikakvom neznanju, ne radi se o bilo čemu, radi se o permutaciji i ta permutacija, kao što je gospođa Čomić objasnila, je čak bila ispravljena, nije stigla do odbora itd. Tako da, mislim da ovo nije ni korektno da se na ovaj način osporava rad poslanika koji su dali amandman sa najboljom namerom. Možda se moglo ukazati, mogao je odbor da ospori, ali smatram da ste vi trebali da ukažete na to gospodinu Babiću kada je reklamirao Poslovnik.
Zahvaljujem se, gospodine Veselinoviću. Ja sam odlučio da pokušam da se suzdržim i od davanja obaveštenja i objašnjenja, jer mi se to tumači da ja učestvujem u raspravi. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po povredi Poslovnika.
Član 104. Poslovnika, gospodine predsedavajući. Evo, sada smo videli da u stvari nisu krivi potpisnici pogrešnog amandmana na pogrešan zakon, nego je kriv odbor. Gospodine Arsiću, molim vas, prihvatite tu krivicu za one koji nisu sposobni da prihvate odgovornost da su potpisali nešto što je pogrešno. Ja bih mogao da razumem predlagače amandmana da su ustali i rekli – pogrešili smo u brzini, u bilo čemu. U redu je, dešava se, razumem. Ali, prebaciti odgovornost na Odbor za finansije, pa i na tome se beži od odgovornosti. Zamislite situaciju, gospodine Bečiću, da gospodin Pajtić… (Marko Đurišić, s mesta: Kakve ovo veze ima? I on može da priča?)
Objasniću vam, gospodine Đurišiću.
… ako bi ga pitali – zašto ste potpisali ugovor za Heterlend i prebacili i proneverili više od milion evra novca građana Vojvodine, a on kaže – znate, imao sam samo 24 časa za taj ugovor, razumite me, malo vremena sam imao. Tu nema opravdanja, gospodine Bečiću.
Bravo, gospodine Božoviću. Ako dopustite, sada bih dao objašnjenje i upitao gospodina Babića… Nemojte da dobacujete, gospodine Božoviću. Posle ćete opet reći da niste dobacili. Molim vas, gospodine Šutanovac, imajte strpljenja. Zamolio bih poslanike, gospođu Čomić i gospodina Janka Veselinovića da, pošto sam imao razumevanje i tolerisao da oni krše Poslovnik i da u sklopu javljanja po Poslovniku kažu nešto što se nije odnosilo, tj. koriste javljanje po Poslovniku i nešto što se nije odnosilo na moju povredu Poslovnika, kao što su i sami rekli na kraju da nisam povredio Poslovnik, ja sam tu mogućnost dao i gospođi Čomić i gospodinu Janku Veselinoviću, nisam ih prekinuo… (Marko Đurišić, s mesta: Samo meni ne.) Molim vas, gospodine Đurišiću, da me saslušate. Znači, pošto sam dao i gospođi Čomić tu mogućnost da govori dva minuta i gospodinu Veselinoviću da govori dva minuta, ja sam morao da dam bar jednom poslaniku sa ove druge strane da u dva minuta kaže šta hoće. Možda sam pogrešio u sva tri slučaja, ali… (Dragan Šutanovac, s mesta: On je pričao prvi put, on četiri puta.) Molim vas, gospodine Šutanovac, molim vas. Evo, ako opet mogu da vam pročitam član Poslovnika, da zbog ovoga što vi radite ja bih morao da vas opomenem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Zašto?) Zato što dobacujte sa mesta, što govorite, a nisam vam dao reč. Evo, da pročitam još jednom. Član 109. – opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine, koji govori pre nego što je dobio i zatražio reč, što je u vašem slučaju tako, što i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu, ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, što je takođe u vašem slučaju, odnosno ometa govornika ili na bilo koji drugi način ugrožava slobodu govora, da se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku itd. I ono što je govorio gospodin Božović, ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. Znači, sve je to osnov za opomenu, koju ja kao predsedavajući moram da izričem. Tako da vas ja molim da to ne činite više, da ne bih morao da poštujem Poslovnik. (Balša Božović, s mesta: Poslovnik.) Morate sačekati, gospodine Božoviću, da završim sa gospodinom Šutanovcem. Sada u ovom trenutku pitam - po kom osnovu želite da se javite? (Dragan Šutanovac, s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 107. Prvo da vas zamolim, pošto nam objašnjavate non-stop, kako ste to izračunali da su se javila dva poslanika opozicije, a jednom gospodin Babić, kad se gospodin Babić javio prvi, pa se javio poslednji? Pa kad se gospodin Babić javi dva puta, to nije jednom. Kako je moguće da neko kad ukazuje na povredu Poslovnika, povredi Poslovnik? Zašto dozvoljavate da u povredi Poslovnika se pominje predsednik Demokratske stranke gospodin Bojan Pajtić? Mislite da mi ne možemo da pominjemo gospodina Aleksandra Vučića, čoveka koji je urnisao zemlju? Tragovi će ostati decenijama.
Neću više da dozvolim na ovakav način da kršimo Poslovnik. Dajem pet minuta pauze. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li, gospodine Jovanoviću, želite reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? Izvolite. Reč ima mr Aleksandra Jerkov.
Gospodine Bečiću, vama je, mislim, očigledno da se nekoliko poslanika javilo za povredu Poslovnika i da je vaša obaveza da im date reč, pre nego što meni date, koja sam prijavljena da govorim o amandmanu. Ili vam to nije poznato?
Gospođice Jerkov, ja u sistemu nisam imao prijavljenog nikoga. Imali smo pauzu. Posle pauze smo nastavili rad. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Plašim se da je to neistina, gospodine Bečiću.) Ne možemo u međuvremenu da prekršimo Poslovnik, tako da ste dobili reč na amandman koji ste podneli na član 1. Ako želite da govorite, izvolite. Ako ne, da pređemo na sledeći amandman. Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Plašim se da je to neistina, gospodine Bečiću.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, magistar doktor Blagoje Bradić i Ivan Karić. Po Poslovniku, gospodin Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Reklamiram član 107. koji se tiče dostojanstva, a pre svega pokušavam da odbranim svoje, kao narodnog poslanika. Mislim da na to imam pravo, s obzirom da mi to pokušavate da uskratite već nekoliko časova, čime govorite da sam za gospodina Babića rekao određenu uvredu, rekli ste da je to u stenogramu, a u tom momentu je navodno govorio gospodin Babić, kako ste malopre u stenogramu rekli, i njemu je bio upaljen mikrofon, a ne nekome u mom okruženju.
Zahvaljujem se, gospodine Božoviću. Samo sam rekao, malopre kada sam citirao, između ostalog – a ne kao gospodin Božović koji izriče psovke u Velikoj sali Narodne skupštine. Vi ste juče rekli ministru: „Lažeš bre!“ i vi ste dok je govorio gospodin Babić i rekao, da ne citiram šta je rekao gospodin Babić, vi ste dobacili, to mogu da posvedoče i svi koji su bili za stolom predsedavajućih, ne samo Igor Bečić nego i zamenici sekretara, vi ste izgovorili, dobacili: „Ne kaže se štaviše, nego naprotiv, glupane glupi.“. To je bilo upućeno gospodinu Babiću, koji je u tom trenutku rekao – šta više. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da.) Zahvaljujem. Ali, ja bih voleo da više ne moramo da ovo čitamo, ono što ste izgovorili, gde imamo nekoliko svedoka za predsedavajućim stolom. Ja razumem da je vas sad to sramota, ali kada je nekoga sramota što je nešto izgovorio, onda se izvini. Reč ima mr Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika.
Član 27, gospodine Bečiću. Mislim da bi vam, da se starate o primeni ovog Poslovnika, mnogo olakšalo ako biste prestali da izmišljate. Ja verujem da vi verujete da je reč vas i zamenika sekretara malo važnija od reči …
Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Možda vi niste bili u tom trenutku u sali. Možda vi niste to čuli što je gospodin Božović izgovorio, ali mi za predsedavajućim stolom smo to čuli jer je dobacio. (Aleksandra Jerkov, s mesta: A mi nismo čuli koji sedimo ovde.) Niste bili u sali možda, gospođice Jerkov. (Aleksandra Jerkov, s mesta: I to izmišljate. I to nije istina.) Sada mi dobacujete. Izričem vam opomenu. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Samo to znate da radite.) Goran Bogdanović, podnosilac amandmana.
Hvala, gospodine predsedavajući, poštovani narodni poslanici, poštovani ministri. Gospodine predsedavajući, voleo bih da pre svega poslanici sednu a ne stojeći da slušaju obrazloženje. Ali, bez obzira na sve to, poslanička grupa Socijaldemokratska stranka – Boris Tadić rizikuje da budemo optuženi da smo populisti …
Molim vas, gospodine Markoviću, dopustite da gospodin Bogdanović završi izlaganje.
… ali se nismo obeshrabrili tom činjenicom i podneli smo amandman na član 1, koji glasi – U stavu 2. reči: „54,00 din/lit“ zamenjuju se rečima: „52,50 din/lit“; stav 3. briše se i stav 5. menja se i glasi: „U stavu 5. tačka 1) podtačka (2) briše se.“ Zbog čega smo ovakav amandman podneli? Pre svega, povećanje akcize za gasna ulja na 54 dinara po litru smatramo i u apsolutnom i u relativnom iznosu previsokim, te amandmanom predlažemo da povećanje bude identično povećanju akcize za bezolovni benzin. Predlagač zakona predviđa rešenje koje predstavlja dodatni udar na industriju i bitno otežava položaj potrošača, naročito kada je u pitanju grejanje, time što menja iznos akcize usred grejne sezone. U tom smislu predlažemo amandmansko rešenje koje treba da spreči takve efekte. Da ne govorim kakva je naša platežna moć, kako građani Srbije žive. Mislim da ovaj amandman koji je podnela Socijaldemokratska stranka – Boris Tadić, gospodine ministre, trebalo da bi da prihvatite, ne zbog nas kao poslanika, nego pre svega zbog građana. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bogdanoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, nemojte da sekirate da ćete po lošem da budete upamćeni od građana Srbije zato što vas napadaju predstavnici bivšeg režima, kada je inflacija dok su oni vladali bila 12-15%, kada je evro skakao svake godine najmanje 10 dinara, kada ste mogli da podignete kredit kod Komercijalne banke u dinarima sa 30% kamate, kada ste mogli da podignete kredit kod Komercijalne banke …
Gospodine Arsiću, da li vi govorite o amandmanu?
Govorim o amandmanu, kako neće da ima negativne posledice po građane i pravim uporedne podatke. … sa deviznom klauzulom 12-15%.
Ne možete na takav način, Arsiću, da govorite. Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Nemojte imati dilemu da ćemo na sve članove imati isti amandman. Amandman glasi „briše se“. Iz kog razloga? Prvi put podnosim tu vrstu amandmana, zato što smatramo da više nemate pravo da zavučete ruk u džep građana Srbije i da sa njom rešavate svoje državne i javne finansije. Javne finansije rešavajte na drugi način. To nije populizam. Ako ovde ima onih koji govore za sebe da su seljaci, oni treba da kažu da će ovo udariti i po seljaku, i po radnicima i po državnim službenicima i po činovnicima i po svima. Za nas to, gospodine Antiću, nije populizam. Za nas je to realni život, koji je sve teži i teži i sve lošiji i lošiji. Malopre ste pričali o tome kolike su cene goriva u okruženju, a ja ću vam sada reći nešto drugo. Učešće javnih dažbina u protočnoj maloprodajnoj ceni. Znate li koliko je učešće u državi Srbiji dažbina u ceni? Dakle, 59%, najveći u regionu. Pogledajte me, slobodno, evo, imam i ja podatke. Nije to izmišljeno. Znate li koliko je učešće u tečnom naftnom gasu? Dakle, 78%. Sledeća je Mađarska sa 67%. To isto ima u tabelama. Nemojte misliti da mi nemamo te tabele. Tabele su jedno, vi živite u jednom izmeštenom svetu. Vidim da se živi sada čak i u tviteru. Sada je tamo i neki život negde, pa mi pratimo i to u isto vreme, a što građani neće imati novac da prežive zimu, to je za vas populizam. Za nas nije. Smatramo da je to najvažnija stvar u državi. Ne može više na ovaj način da se vodi država. U protekle tri godine podigli ste sve poreze koji postoje u Srbiji.
Vreme.
Hvala.
Nisam vas prekinuo, ali ovaj član amandmana koji ste podneli govori o alkoholu, a ne o naftnim derivatima.
Potpuno je nebitno, ja govorim o celom zakonu. (Marijan Rističević, s mesta: Njega je alkohol naterao na to.)
Ne možete, gospodine Šutanovac, ne možete u pojedinostima po amandmanu koji ste podneli da govorite o celom zakonu. Možete samo o tom amandmanu. Ja očekujem, dugo ste poslanik, bili ste ministar da ste to naučili. (Marijan Rističević, s mesta: Bečiću, njega je alkohol naterao da priča o nafti.)
Po Poslovniku.
Zbog čega sada? (Dragan Šutanovac, s mesta: Direktno me je uvredio.) Ko vas je uvredio? (Dragan Šutanovac, s mesta: Marijan Rističević me je direktno uvredio, dobacio.) Niko nije imao reč gospodine. (Dragan Šutanovac, s mesta: Dobacio mi je Marijan Rističević.) Molim vas, ko vam je dobacio? (Dragan Šutanovac, s mesta: Marijan Rističević.) (Marijan Rističević, s mesta: Ja? Ja sam tebi dobacio.) Evo, gospodin Rističević da je meni dobacio nešto. Evo, imate pravo na repliku, ja stvarno nisam čuo, a da sam čuo opomenuo bih ga.
Gospodine Bečiću, povređen je član 107. dostojanstvo Skupštine. Ja se ne osećam alkohličarem, ali ako ste vi alkoholičar i vama je dobacio, ja evo prihvatam da se izvinim vama. Evo, recite mi samo javnost da čuje, da li ste vi alkoholičar ili je on mene hteo da uvredi?
Gospodine Šutanovac, ko god me poznaje zna da u životu nisam uzeo kap alkohola.
Dakle, mene je hteo da uvredi.
Ako stoji to u stenobeleškama onda to sigurno meni nije bilo upućeno.
Dakle, gospodine Bečiću, ja vas molim, razumem da je kasno, razumem da ste umorni, ali vas molim da ovu sednicu vodite na način na koji treba da se vodi. I ako neko ovde pokušava da nas vređa, rekao sam pre neki dan, nisam vaspitan da na taj način odgovaram, ali vi ste tu da to sprečite. Dakle, nazvati kolegu alkoholičarem koji je zainteresovan zbog toga na akcizu na alkohol je nešto što je potpuno neprimereno. Nevezano od toga da li ja konzumiram ili ne konzumiram a vi znate …
Gospodine Šutanovac …
Molim vas nisam završio, nemojte da me prekidate.
Molim vas, da li ćete mi dopustiti samo jednu rečenicu pa onda nastavite. Gospodin Rističević je veoma blizu službenicama koje vode stenobeleške, znači, nemoguće je ako je to izgovoreno da to službenice nisu čule. Znači, imamo dovoljno vremena, molim vas, samo mi dopustite da ovo kažem pa onda vi nastavite. Imaćemo dovoljno vremena da za nekih petnaestak minuta dobijemo beleške. Evo, ja vam sada obećavam, ako je to izgovoreno …
Sada ćemo odgovornost da prebacimo na dve žene koje rade ovde u Skupštini?
Molim vas, dopustite mi da završim. Ne, one moraju da rade profesionalno svoj posao i ako je to izgovoreno to postoji u stenobeleškama kao što je bilo u hiljadama puta do sada. Ako je to izgovoreno istog trenutka …
Ne, ja ne želim …
Evo, samo dajem obećanje, pa, morate mi dopustiti da završim rečenicu do kraja.
Pa koliko traje ta rečenica?
Ali, zašto mi ne možete dopustiti, zašto nećete da mi dopustite. Ja vam daje obećanje koje sada izgovaram. Ako je to Marijan Rističević izgovorio istog trenutka po uvidu u stenobeleške on će dobiti opomenu. Da li je to u redu?
Ne. Ja ne želim da sudbina žena koje rade kao službenice Skupštine zavise od mene, ja ću povuću ovu primedbu na kršenje Poslovnika. Mislim, da je potpuno neprimereno to što mi pričate. Čuli su poslanici ovde. Ako ne verujem poslanicima koje je narod birao, što bi stavljali te žene u situaciju da moraju da … A ko je njima šef u ovoj Skupštini gospodine, da vas pitam ja? Ako šef sedi pored vas. Znači, ja ni jednog momenta, niko iz DS nije nikoga uvredio, ni jednog momenta, a malo pre ste optužili gospodina …
Gospodine Šutanovac, moram da vas isključim, ipak je tri minuta prošlo, a računao sam i ono što sam ja govorio. Tri minuta je prošlo, uračunao sam ono što sam ja vama oduzeo. Gospodine Šutanovac, ja potpuno verujem i hoću da verujem i potpuno sam siguran da službenice Narodne skupštine profesionalno rade svoj posao i da ih ne interesuje kada se nešto izgovori u sali Skupštine, velikoj sali kao što kaže uvaženi kolega, potpuno sam siguran da one napišu istinu i da nikada neće sakriti istinu koja je izgovorena u velikoj sali Narodne skupštine. Mnogo puta sam do sada video u stenobeleškama i što nije išlo u prilog ni vlasti a izgovoreno je i ono što nije išlo u prilog opoziciji a izgovoreno je. Mislim, da dovoljno činim kao predsedavajući. Izvinjavam se, ali morate me razumeti, mnogo buke sa obe strane i sigurno sam bio usmeren da komuniciram sa vama i nisam čuo šta je izgovoreno, ako je izgovoreno sa ove strane. Mislim, da je dovoljno ono što sam rekao da ako je gospodin Rističević izgovorio to što vi kažete da je izgovorio, a siguran sam da ću to videti u stenobeleškama, on će biti opomenut. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje?
Ne, rekao sam da povlačim.
Zahvaljujem se onda, ali ćete ipak biti obavešteni da li je to izgovoreno bez obzira da li želite da ja ispunim obećanje i da kaznim gospodina Rističevića. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103, 106. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Vi možete da uzmete stenogram i da proverite, ja ničije ime nisam pomenuo. Moj komentar je bio, njega je alkohol naterao da priča o nafti i to sam se obratio predsedavajućem u njegovom pravcu. Ko se prepoznao u tom komentaru, to nije do mene već do onoga ko se prepoznao. Hvala.
Gospodine Rističeviću, izričem vam opomenu zbog uvrede bilo kog kolege u ovoj sali. Ako tvrdite da nije upućeno bilo kom kolegi, smatram da ne trebate tako da se obraćate prema kolegama u velikoj sali Narodne skupštine. Bez obzira kome ste to izgovorili, da li sam u pitanju ja, gospodin Šutanovac ili bilo koji kolega u ovoj sali. Možete da se javljate koliko god hoćete gospodine Rističeviću.
Reklamiram član 108. i 109. Ja sam prvi narodni poslanik koji je dobio opomenu za uvredu bilo kog poslanika. Gospodine predsedavajući, takvu meru vama Poslovnik član 108. i 109. ne daje za pravo da izreknete bilo kome.
Nemojte imati dilemu da ćemo na sve članove imati isti amandman. Amandman glasi „briše se“. Iz kog razloga? Prvi put podnosim tu vrstu amandmana, zato što smatramo da više nemate pravo da zavučete ruk u džep građana Srbije i da sa njom rešavate svoje državne i javne finansije. Javne finansije rešavajte na drugi način. To nije populizam. Ako ovde ima onih koji govore za sebe da su seljaci, oni treba da kažu da će ovo udariti i po seljaku, i po radnicima i po državnim službenicima i po činovnicima i po svima. Za nas to, gospodine Antiću, nije populizam. Za nas je to realni život, koji je sve teži i teži i sve lošiji i lošiji. Malopre ste pričali o tome kolike su cene goriva u okruženju, a ja ću vam sada reći nešto drugo. Učešće javnih dažbina u protočnoj maloprodajnoj ceni. Znate li koliko je učešće u državi Srbiji dažbina u ceni? Dakle, 59%, najveći u regionu. Pogledajte me, slobodno, evo, imam i ja podatke. Nije to izmišljeno. Znate li koliko je učešće u tečnom naftnom gasu? Dakle, 78%. Sledeća je Mađarska sa 67%. To isto ima u tabelama. Nemojte misliti da mi nemamo te tabele. Tabele su jedno, vi živite u jednom izmeštenom svetu. Vidim da se živi sada čak i u tviteru. Sada je tamo i neki život negde, pa mi pratimo i to u isto vreme, a što građani neće imati novac da prežive zimu, to je za vas populizam. Za nas nije. Smatramo da je to najvažnija stvar u državi. Ne može više na ovaj način da se vodi država. U protekle tri godine podigli ste sve poreze koji postoje u Srbiji.
Vreme.
Hvala.
Nisam vas prekinuo, ali ovaj član amandmana koji ste podneli govori o alkoholu, a ne o naftnim derivatima.
Potpuno je nebitno, ja govorim o celom zakonu. (Marijan Rističević, s mesta: Njega je alkohol naterao na to.)
Ne možete, gospodine Šutanovac, ne možete u pojedinostima po amandmanu koji ste podneli da govorite o celom zakonu. Možete samo o tom amandmanu. Ja očekujem, dugo ste poslanik, bili ste ministar da ste to naučili. (Marijan Rističević, s mesta: Bečiću, njega je alkohol naterao da priča o nafti.)
Po Poslovniku.
Zbog čega sada? (Dragan Šutanovac: Direktno me je uvredio.) Ko vas je uvredio? (Dragan Šutanovac: Marijan Rističević me je direktno uvredio, dobacio.) Niko nije imao reč gospodine. (Dragan Šutanovac: Dobacio mi je Marijan Rističević.) Molim vas, ko vam je dobacio? (Dragan Šutanovac: Marijan Rističević.) (Marijan Rističević: Ja? Ja sam tebi dobacio.) Evo, gospodin Rističević da je meni dobacio nešto. Evo, imate pravo na repliku, ja stvarno nisam čuo, a da sam čuo opomenuo bih ga.
Gospodine Bečiću, povređen je član 107. dostojanstvo Skupštine. Ja se ne osećam alkohličarem, ali ako ste vi alkoholičar i vama je dobacio, ja evo prihvatam da se izvinim vama. Evo, recite mi samo javnost da čuje, da li ste vi alkoholičar ili je on mene hteo da uvredi?
Gospodine Šutanovac, ko god me poznaje zna da u životu nisam uzeo kap alkohola.
Dakle, mene je hteo da uvredi.
Ako stoji to u stenobeleškama onda to sigurno meni nije bilo upućeno.
Dakle, gospodine Bečiću, ja vas molim, razumem da je kasno, razumem da ste umorni, ali vas molim da ovu sednicu vodite na način na koji treba da se vodi. I ako neko ovde pokušava da nas vređa, rekao sam pre neki dan, nisam vaspitan da na taj način odgovaram, ali vi ste tu da to sprečite. Dakle, nazvati kolegu alkoholičarem koji je zainteresovan zbog toga na akcizu na alkohol je nešto što je potpuno neprimereno. Nevezano od toga da li ja konzumiram ili ne konzumiram a vi znate …
Gospodine Šutanovac …
Molim vas nisam završio, nemojte da me prekidate.
Molim vas, da li ćete mi dopustiti samo jednu rečenicu pa onda nastavite. Gospodin Rističević je veoma blizu službenicama koje vode stenobeleške, znači, nemoguće je ako je to izgovoreno da to službenice nisu čule. Znači, imamo dovoljno vremena, molim vas, samo mi dopustite da ovo kažem pa onda vi nastavite. Imaćemo dovoljno vremena da za nekih petnaestak minuta dobijemo beleške. Evo, ja vam sada obećavam, ako je to izgovoreno …
Sada ćemo odgovornost da prebacimo na dve žene koje rade ovde u Skupštini?
Molim vas, dopustite mi da završim. Ne, one moraju da rade profesionalno svoj posao i ako je to izgovoreno to postoji u stenobeleškama kao što je bilo u hiljadama puta do sada. Ako je to izgovoreno istog trenutka …
Ne, ja ne želim …
Evo, samo dajem obećanje, pa, morate mi dopustiti da završim rečenicu do kraja.
Pa koliko traje ta rečenica?
Ali, zašto mi ne možete dopustiti, zašto nećete da mi dopustite. Ja vam daje obećanje koje sada izgovaram. Ako je to Marijan Rističević izgovorio istog trenutka po uvidu u stenobeleške on će dobiti opomenu. Da li je to u redu?
Ne. Ja ne želim da sudbina žena koje rade kao službenice Skupštine zavise od mene, ja ću povuću ovu primedbu na kršenje Poslovnika. Mislim, da je potpuno neprimereno to što mi pričate. Čuli su poslanici ovde. Ako ne verujem poslanicima koje je narod birao, što bi stavljali te žene u situaciju da moraju da … A ko je njima šef u ovoj Skupštini gospodine, da vas pitam ja? Ako šef sedi pored vas. Znači, ja ni jednog momenta, niko iz DS nije nikoga uvredio, ni jednog momenta, a malo pre ste optužili gospodina …
Gospodine Šutanovac, moram da vas isključim, ipak je tri minuta prošlo, a računao sam i ono što sam ja govorio. Tri minuta je prošlo, uračunao sam ono što sam ja vama oduzeo. Gospodine Šutanovac, ja potpuno verujem i hoću da verujem i potpuno sam siguran da službenice Narodne skupštine profesionalno rade svoj posao i da ih ne interesuje kada se nešto izgovori u sali Skupštine, velikoj sali kao što kaže uvaženi kolega, potpuno sam siguran da one napišu istinu i da nikada neće sakriti istinu koja je izgovorena u velikoj sali Narodne skupštine. Mnogo puta sam do sada video u stenobeleškama i što nije išlo u prilog ni vlasti a izgovoreno je i ono što nije išlo u prilog opoziciji a izgovoreno je. Mislim, da dovoljno činim kao predsedavajući. Izvinjavam se, ali morate me razumeti, mnogo buke sa obe strane i sigurno sam bio usmeren da komuniciram sa vama i nisam čuo šta je izgovoreno, ako je izgovoreno sa ove strane. Mislim, da je dovoljno ono što sam rekao da ako je gospodin Rističević izgovorio to što vi kažete da je izgovorio, a siguran sam da ću to videti u stenobeleškama, on će biti opomenut. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje?
Ne, rekao sam da povlačim.
Zahvaljujem se onda, ali ćete ipak biti obavešteni da li je to izgovoreno bez obzira da li želite da ja ispunim obećanje i da kaznim gospodina Rističevića. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103, 106. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Vi možete da uzmete stenogram i da proverite, ja ničije ime nisam pomenuo. Moj komentar je bio, njega je alkohol naterao da priča o nafti i to sam se obratio predsedavajućem u njegovom pravcu. Ko se prepoznao u tom komentaru, to nije do mene već do onoga ko se prepoznao. Hvala.
Gospodine Rističeviću, izričem vam opomenu zbog uvrede bilo kog kolege u ovoj sali. Ako tvrdite da nije upućeno bilo kom kolegi, smatram da ne trebate tako da se obraćate prema kolegama u velikoj sali Narodne skupštine. Bez obzira kome ste to izgovorili, da li sam u pitanju ja, gospodin Šutanovac ili bilo koji kolega u ovoj sali. Možete da se javljate koliko god hoćete gospodine Rističeviću.
Reklamiram član 108. i 109. Ja sam prvi narodni poslanik koji je dobio opomenu za uvredu bilo kog poslanika. Gospodine predsedavajući, takvu meru vama Poslovnik član 108. i 109. ne daje za pravo da izreknete bilo kome. Znači, ako sam ja komentarisao i nisam spomenuo ničije ime, možda sam mislio na nekog napolju. Možda sam mislio na nekoga ko gleda TV prenos. Vi ste meni dali opomenu zbog toga što sam ja uvredio bilo kog. Ovo je neverovatno, ali ja ću tu opomenu sa ponosom nositi, jer ona nije izrečena pripadnicima opozicije, već je izrečena pripadnicima koalicije koja podržava Vladu RS. Nemam nameru da se bilo kome izvinjavam, zato što nikog nisam uvredio, ali eto ja imam pravo da sa ponosom nosim ovu opomenu. Ja sam opomenut zato što sam uvredio bilo kog kolegu. Zahvaljujem.
Gospodine Rističeviću, vi niste uvredili bilo koga, vi ste uvredili gospodina Dragana Šutanovca, jer to je bilo upućeno njemu, način koji ste izgovorili, način na koji ću da takođe tu rečenicu vidim u stenobeleškama, ja sam samo hipotetički rekao i ako ste po vašem, mislite da ste uvredili bilo koga iz ove sale, smatram da je to opet uvreda koja ne treba da se uputi bilo kom kolegi. (Marijan Rističević, s mesta: Otkud znate da nije tačno? Nisam gledao u njega. Donesite alkometar, nema problema.) Ali, mislim da ne treba da se tako obraćate kolegama. Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Bez namere, uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, bez namere da ulazim u neke dodatne polemične tonove samo ću da pročitam podatke. Dakle, gospodine Šutanovac, ako će gospodin Šutanovac da mu pročitam vrlo precizno podatke da. Znači, učešće akcize, PDV i ostalih elemenata sa kojima se mimo izvorne kompanijske prosečne cene učestvuje u finalnoj ceni derivata na benzinu 56,28%, evrodizel 55,32%, tng 49,65%, znači apsolutno tačni podaci, imate ih na sajtu Unije naftne kompanije Srbije, sa jedne strane. Sa druge strane, ukoliko je cena benzina u državnom regionu, znači Rumunija, Hrvatska, Slovenija, Albanija, Grčka, znači ovih pet država ukoliko je cena benzina skuplja nego u Srbiji, onda je nemoguće da tamošnje učešće akciza PDV i ostalih dažbina bude manje nego u Srbiji. Tako da naprosto, mi smo tu negde na nivou proseka. Ponavljam naša maloprodajna cena benzina je 96,53% u odnosu država u regionu, što se toga tiče. Vezano za ovo o čemu je uvaženi bivši ministar govorio, vi ste dobro primetili da je na dizelu malo povećana akciza u odnosu na ostale derivate. Pre svega, iz razloga što smo prilikom pripreme ovog zakona uzeli u obzir da tečni naftni gas svojom cenom više nije konkurentan, a da su mnogi građani uložili dosta para …
Vreme.
… u opremu kako bi koristili tečni naftni gas, tako da sam na tng maksimalno smanjili povećanje akcize, čini mi se na 0,16 dinara povećali na dizelu i to ste u potpunosti u pravu, ali to su razlozi koji su nas rukovodili.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, i ovaj amandman treba odbiti i to iz jednog prostog razloga. Jedan deo nedostajućih sredstava iz budžeta, utvrđuje se zakonom i tako država treba da radi, a za razliku od bivšeg režima koji je štampao novac na Topčideru i to punom parom da bi nadoknadio sve moguće manjkove i tad ih nije bilo briga za građane Srbije.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li želite reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Borislav Stefanović i Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite, gospodine Živkoviću.
Tema ovog člana su akcize na alkoholna pića, koja su u predlogu zakona, te akcize, mnogostruko podižu bez jasnog obrazloženja zašto se to radi po sistemu – daj pare. Naravno, da akcize na alkoholno piće postoje u mnogim državama, pa postoje i u Srbiji i naravno da je neophodno njihovo usklađivanje sa rastom troškova života, inflacijom i tako nečim, ali da tri, četiri puta podignete bez obrazloženja da je to u sklopu neke velike borbe protiv alkoholizma ili ne znam čega, bilo bi interesantno da nam objasnite, veseli ministri koji se došaptavaju sada, da malo slušaju šta pričaju poslanici, pošto to što ste gosti, to ne znači da ste vi važni. Vi ste birani od strane poslanika, pa vas pitam, gospodine ministre, koje je obrazloženje da podignete …
Molim vas, gospodine Živkoviću, pa članovi Vlade moraju imati u toku rasprave konsultacije, nemojte tako vređati ministre.
…nemojte vi da budete advokat članova Vlade, oni imaju svoje advokate koji će da ih brane kada to bude potrebno. Prema tome, sve što sam rekao je u Ustavu zapisano i naš amandman predviđa usklađivanje akciza za nekoliko procenata, kolika je zvanična inflacija u Srbiji. Ako vam fale pare za budžet, podignite rudnu rentu, a ne akcize na gorivo, neka plaća taj bratski „Gasprom“, koliko plaća u Rusiji, ovde u Srbiji i biće vam budžet tri puta puniji, nego što ćete da ga napunite sa akcizama kojima dižete cene goriva, na najviše cene u celom regionu, bez obzira na pogrešne i potpuno pogrešne podatke koje nam daju nadležni ministri. Prema tome, ako vam je dosadno u parlamentu, postoji način da se izađe odavde.
Reč ima dr Vladimir Pavićević, predlagač amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, uvaženi ministri, gospodine Mijailoviću, mi smo protiv povećanja akciza na alkoholna pića ovako kako je predložila Vlada Republike Srbije. Ima nekoliko razloga zbog kojih smo protiv toga, a prvi i osnovni je što smo primetili da u Vladi Republike Srbije, izgleda, gospodine Bečiću, nema ovakve vrste konsultacija oko kojih vi govorite, jer smo mi, poštovana gospodo ovde u Narodnoj skupštini diskutovali i usvojili Zakon o jakim alkoholnim pićima, kada nam gospođa Bošković Bogosavljević nijednim signalnom nije saopštila da je u najavi podizanje akciza na alkoholna pića. Zar to nije bio primereni trenutak da čujemo neku najavu Vlade RS, da će se na ovaj način baviti podizanjem akciza na alkoholna pića. To je bio dobar predlog zakona i mi smo glasali za taj predlog zakona, ali nije bilo najave za ovo. Šta ja onda zaključujem, gospodine Sertiću? Evo gospođe Bogosavljević Bošković. Gospođo Bogosavljević niste nam najavili podizanje akciza na alkoholna pića, kada smo ovde usvojili zakon o jakim alkoholnim pićima, a sada se povodom rasprave o Predlogu zakona o budžetu javlja i ta ideja. Ja onda zaključujem, nema planiranja, nema sinhronizovanog rada u Vladi RS. Ako nema sinhronizovanog rada, onda to znači poštovana gospodo da postoji konfuzija …
Da li biste vi sada malo po amandmanu, gospodine Pavićeviću?
Pa, to je amandman, gospodine Bečiću.
Ja čujem da vi samo izražavate nezadovoljstvo oko članova Vlade, da vređate članove Vlade, ali ne vidim da govorite o amandmanu.
Nije zahvaljujem imam još osam sekundi. Kako to, gospodine Bečiću. Ovo nije nikada bilo što ste danas uradili, meni to kažu svi iskusni parlamentarci.
Kako ne prekinem nikada gospodina Živkovića?
Pa kako, prekidate i mene, gospodina Živkovića, gospodina Božovića, gospođu Jerkov, sedam opomena u jednom amandmanu.
Ne prekidam gospodina Živkovića, jer on 90% svog vremena govori o amandmanu. Ne idu svaki dan, ne napuštaju poslaničku grupu poslanici, gospodine Pavićeviću. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Izvolite, reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Ako dozvolite samo na početku, ministre Antiću, to što ste čitali to je sve pre akciza, da li je tako? Pre povećanja akciza. To učešće koje ste dali to je pre povećanja akciza i to je ono što je dobro, ali vi povećavate. Hoćete li mi reći, pošto vidim da baratate sa podacima koji, mi mislimo da nisu tačni, ali hajde vi znate možda bolje, a u kojoj zemlji poskupljuje gorivo ove godine? U kojoj zemlji poskupljuje gorivo kada cena nafte ide ispod 20 dolara po barelu? Ispod 20 dolara po barelu ide cena. Pa to će da bude u tom pravcu se ide. Da se koncentrišem konkretno na ovaj amandman. Bez obzira možda na želju da se vrši borba protiv alkoholizma, povećati akcizu na pivo, niska alkoholna pića, ja ne znam da li imate svest o tome da je to nekim ljudima u Srbiji jedino još što mogu sebi da priušte čašu piva ili flašu piva, pošto ne mogu da idu u pozorište, bioskop, ni izlazak, ni večeru, hajde još da im zabranimo i za slavu, da slave slavu? Ljudi, bez obzira na priču o tome koliko je struja poskupela od 2000. godine, od 2000. godine do 2012. godine, 1.900% posto je plata povećana. Hiljadu devetsto posto. (Zoran Babić, s mesta: Koliko? Koliko?) Gospodine Babiću nemojte da se kreveljite, to je tačno. (Zoran Babić, s mesta: Šta je ovo?) Sa 20 evra… (Zoran Babić, s mesta: Šta je ovo?) Kako šta je? Pa pogledajte šta radi čovek, pogledajte molim vas. (Zoran Babić, s mesta: Kažite mi šta je ovo?)
Gospodine Šutanovac, ja pokušavam stvarno pokušavam da vas ne prekinem, jer stalno imam pritužbe da vas prekidam, da ne dozvoljavam da govorite. Vi stalno kršite Poslovnik, ne govorite o temi, ne govorite o vašim amandmanima. Evo, ja sam pokušao da vas ne prekinem i da dopustim da do kraja govorite van vašeg amandmana. Ali, drugi narodni poslanici to ne dozvoljavaju, s pravom negoduju i upozoravaju me da ja kršim Poslovnik. (Dragan Šutanovac, s mesta: Samo sekund.) Ja vas molim, molim vas da mi pomognete da se ova rasprava završi, da pokušate svi zajednički i pozicija i opozicija da govori o amandmanima koji su podneti, da date argumente zašto ti amandmani treba da budu prihvaćeni, da sa druge strane imamo argumente zašto ne, i u danu za glasanje. Ja vas molim gospodine Šutanovac da ne bude da mi kao predsedavajući, a danas bilo koji predsedavajući je imao isti problem, neko više, neko manje, ali ispada da smo samo mi predsedavajući krivi, a poslanici su ispravni. (Dragan Šutanovac, s mesta: Hajmo da komuniciramo. Samo ako mogu sekund?) Izvolite.
Gospodine Bečiću, mi izlažemo isključivo i jedino po ovom zakonu i po amandmanima. Rekao sam na početku dajemo amandmane „briše se“ na sve. Znači na sve. Zbog čega? Zato što smatramo da ne trebaju da se povećaju nameti građanima Srbije. Ako neko priča s druge strane koliko je struja poskupela od 2000. godine do 2008. godine, ja vas molim da to sankcionišete, jer to sigurno nije tema ovog zakona, razumete? I kada ja kažem da je plata povećana sa 20 evra na… [[Isključen mikrofon]]
Dovoljno gospodine Šutanovac. Gospodine Babiću, po kom osnovu se javljate za reč? (Zoran Babić, s mesta: Još me pitate po kom osnovu?) Moram da pitam jer mora da uđe u beleške. Izvolite.
Ja znam da gospodin Šutanovac onako bahato, kako se inače i ponaša, da bi očekivao nešto slično od mene. Ne, neće to doživeti, ja neću vređati. Isuviše sam lepo vaspitan da bih vređao. Razumem gospodina Šutanovca, malo je nervozan. Znate, prozivkama smo ga vratili u salu da radi, da bude tu, da radi svoj posao za koji ga plaćaju građani Republike Srbije, pa je malo nervozan kada mora da radi u 15 do 12 uveče, ali ću vam odgovoriti gospodine predsedavajući. Menjamo akcize. Povećavamo akcize. A znate zašto gospodine Bečiću? Znate li zašto dame i gospodo narodni poslanici? (Marko Atlagić, s mesta: Za pašnjake.) Ne, pašnjak je plaćen, završeno. Ovo radimo da bi ispravili greške Dragana Šutanovca. Ovo radimo zato što Dragan Šutanovac nije uskladio penzije vojnim penzionerima i zato što tim ljudima u januaru mesecu ono što im Dragan Šutanovac nije isplatio, sada moramo da im isplaćujemo i iz ovog budžeta, iz ovih sredstava svi koje je prozvao Dragan Šutanovac, koji neće imati za čašu piva na slavi, svi vi za koje je Dragan Šutanovac rekao da zavlačimo ruke u džepove građanima Srbije, nema mesta u tim džepovima, jer u tim džepovima duboko su ruke Bojana Pajtića. Povećali smo akcize, povećaćemo akcize da bi ispravili greške Dragana Šutanovca za ono što se ogrešio o vojne penzionere, zato što im godinama ništa nije isplatio, zato što im nije usklađivao penzije, zato što ova Vlada Republike Srbije, Aleksandar Vučić i ova Vlada Republike Srbije ispravljaju njegove greške. Zbog toga smo povećali akcize. Zbog toga je Dragan Šutanovac poslednji čovek u ovoj sali koji bi tu odluku trebao da kritikuje.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslani Dragan Šutanovac, replika dva minuta zbog pominjanja imena i prezimena. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo samo, danas ste meni dobacili da kada sam pokazao prstom na gospodina preko puta mene da mu ne pretim, danas ste mi to rekli, da.
Ja vam nisam tada rekao. Gospodin Zoran Babić je pogrešno razumeo. (Zoran Babić, s mesta: Držim olovku.) Jeste možda to uradili što vi kažete, ali ja u tom trenutku nisam dao… (Zoran Babić, s mesta: Gospodine Bečiću držao sam olovku.) Dopustite mi gospodine Babiću. (Zoran Babić, s mesta: Držim olovku. Olovku. Ako se gospodin Šutanovac plaši olovke…) Gospodine Babiću, dopustite mi da dam objašnjenje. Gospodine Šutanovac, ja nisam danas kada sam izrekao to što vi kažete rekao na osnovu opaske gospodina Babića da ste uperili prst u njega.
Ne čujem vas.
Da ste uradili to što je rekao gospodin Babić. Ja sam tada rekao da ne morate jer ste vi prišli predsedavajućem stolu i izrekli ste neke pretnje i ja sam na to vama odgovorio.
Ja vas opet ne čujem.
Pa ne vredi ako me ne čujete…
Pa pogledajte šta rade.
Ne vredi gospodine Šutanovac.
Arsiću, hajde malo tiši budite, ne možemo da čujemo predsedavajućeg. (Veroljub Arsić, s mesta: Šta je?)
Ne vredi gospodine Šutanovac, te pretnje su se odnosile na pretnje predsedavajućem, a gospodin Babić sada drži olovku u rukama, nikakav prst, tako da ne uperuje u vas, tako da ne znam šta da vam kažem.
Mogu da objasnim samo?
Izvolite, imate repliku dva minuta, ja vas molim da koristite repliku i da replicirate gospodinu Babiću i da kažete sve što imate da mu kažete.
Ono što građani Srbije moraju da znaju, a to uvaženi kolega koji je malo pre govorio sa druge strane, da od 2012. godine do danas očigledno ne zna, su povećani svi porezi i sva zahvatanja od građana… Janko, hajde da te zamolim malo? (Janko Veselinović, s mesta: Izvini.)
Ja vas molim gospodine Veselinoviću, dopustite da gospodin Šutanovac završi konačno, evo već dva minuta i 18 sekundi nikako da krene da govori.
Znači, sva zahvatanja koja plaćaju građani Srbije su povećana. Ruke su u džepovima koji su prazni. Od 2012. godine, PDV sa 18 na 20%. Porez na dobit sa 10 na 15%. Ljudi, ne može građanin, seljak da izdrži više. Ne može. Ne može da se dešava da ulje poskupi 40 dinara, a da seljak nema ništa od toga, ili šećer. Po pitanju vojnih penzionera, to je tačno. Prihvatam deo odgovornosti za lošu odluku Vlade u kojoj sam ja sedeo. Zašto deo? Zato što je još 2012. godine Ustavni sud nakon naše Vlade presudio 2012. godine, a čekamo 2016. godinu da Aleksandar Vučić to isplati. Četiri godine čekamo da isplati nešto što je moglo da se isplati još 2012. godine. Zbog čega nije 2012. godine? Dakle, Ustavni sud, ako smo mi mogli da povećamo penzije svim penzionerima, ako smo mogli da vratimo godišnju penziju koliko je…
Vreme.
Koliko sad, kako zante?
Znam zato što u jedan, u minut i 45 sekundi ste krenuli da govorite.
Ako smo mogli da vratimo godišnju penziju, onda je moglo i da se isplati tih 50-60 hiljada… [[Isključen mikrofon]]
Pravo na repliku ima narodni poslanik Zoran Babić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nisam ga spomenuo nijednom.) Ali, kako niste, gospodine Šutanovac? Ja bih voleo da niste, jer time bih prekratio ovaj krug replika i dao reč ministru Dušanu Vujoviću, ali ste rekli, gospodine Šutanovac, da je gospodin Babić, izgovarajući njegovo ime i prezime, uperio u vas prst. Nažalost, spomenuli ste njegovo ime i prezime i kao što ste vi dobili pravo na repliku na pominjanje vašeg imena i prezimena, tako je i gospodin Babić dobio pravo na repliku. Ja molim sve poslanike da ne izgovaraju reč kolega da ne bi te kolege imale pravo repliku. Zahvaljujem. Izvolite, gospodine Babić.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Ne znam šta reći o čoveku koji se plaši olovke. Šta li bi tek bilo da sam doneo tablet, RS računar, panika bi bila verovatno. Taman je krenulo dobro, da jednom neko pogleda u ogledalo, pa kaže – prihvatam odgovornost da kao bivši ministar vojni nisam isplatio penzije vojnim penzionerima i to bih mogao da shvatim kao jedan kvalitetan iskorak i pohvalio bih to. Ali, ono što je već u sledećoj rečenici nastalo, da je odgovoran Aleksandar Vučić i Vlada SNS što je napravila sporazum sa vojnim penzionerima, što će im se isplatiti ona sredstva koja nisu isplaćena do 2012. godine i, zamislite, odgovorni smo mi, a nisu odgovorni oni koji su dug napravili. Pa, i kada ih je Ustavni sud naterao i pokazao da su radili pogrešnu stvar. Pa, koja je to logika, molim vas? Pa, kažu – povećali ste sve. Pa, naravno, pa povećano je sve da bi se isplatilo milijardu i 300 miliona evra kamata 2016. godine, na dugove koje ste vi napravili, na kredite koje ste vi uzeli. Pa, nije vas bilo briga kolika će kamata biti, pa uzimali ste kamate po 7% i 8% na kratkoročne kredite. Tu ne postoji nikakva logika ni u ekonomiji ni u matematici, ni u čemu. Pa, eto, zbog toga moramo da radimo ove stvari, kao što ih i radimo, da bi ispravljali greške iz prošlosti i da nikada više u budućnosti nijedna generacija ne dođe u ovakvu situaciju.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika. Pogrešno sam protumačen.) Ne može, gospodine Šutanovac. Nažalost, ne može. Da je pomenuo vaše ime i prezime, vrlo rado bih vam dao. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pa, pogrešno sam protumačen.) Nije to dovoljno, gospodine Šutanovac, pogotovo u ovako teškoj raspravi, svako bih danas od diskutanata mogao da kaže da je pogrešno protumačen i ako bi po tom osnovu krenuli da dajemo replike, gde bi nam bio kraj. Morate razumeti, gospodine Šutanovac. Ja vas molim, po sledećem amandmanu se javite. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Hvala lepo. Da se ne bi stekao pogrešan utisak da je intenzitet ove diskusije proporcionalan predloženom povećanju akciza, ja ću pročitati kratko, da naši gledaoci znaju o čemu se rad. Kod piva povećanje je sa 23,04 dinara, koliko je sada na 24 dinara, a to je 96 para po litru piva, to je 48 para po flaši piva. Kod niskoalkoholnih pića, to je sa 20,35 dinara na 21 dinar, to je 65 para. Kod ostalih jakih alkoholnih pića, to je povećanje sa 198 na 203, to je pet dinara, a kod viskija, koji piju retki ljudi, povećanje je sedam dinara po litri, sa 309 na 316. Konačno, kod rakije povećanje je dva dinara po litri, sa 121,89 na 124. Za nas je povećanje značajno. Za nas je ovaj prihod značajan, pošto njime ispunjavamo strukturnu stranu prihoda na koju smo obavezni upravo zbog onih promašaja iz prošlosti i zbog obaveza koje sebi prihvatamo time što ne uspevamo da smanjimo one subvencije koje smo planirali da ćemo uspeti da smanjimo, a čini mi se za potrošače da su ove svote, čak i za one kojima je dohodak vrlo ograničen, 0,96 dinara po flaši piva, 48 para po flaši piva stvarno nije vredno ovolikog intenziteta rasprave. Inače, ovo je minimalno preko redovne indeksacije koja bi trebalo da bude 1,4-1,6%. Hvala.
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Rekli ste mi malopre da ću moći samo da objasnim ono što sam tražio. Dakle, Ustavni sud je za vojne penzionere presudio nakon odlaska bivše vlasti, tako da mi nismo bili u mogućnosti da to platimo. Gospodine Vujoviću, možete li samo da mi posvetite dva minuta pažnje, da mi pojasnite neke stvari? Za vas je jedan dinar po flaši pića ništa. Slažemo se, jedan dinar je ništa. Ali, imamo ovakvu situaciju, penzioner koji ima 20.000 dinara platu dobio je 300 dinara povećanja, to je 10 dinara dnevno, a uzećete mu, znate li koliko, 500 dinara mesečno za taksu za televiziju. Da li je tako? Taksa za televiziju koja se uvodi će biti 500 dinara.
Molim vas, malo po amandmanu, gospodine Šutanovac.
Amandman je u vezi sa tim jednim dinarom. Kako kaže ministar – to je ništa, jedno pivo je ništa. Verujte mi, za ljude koji piju…
Gospodin ministar nije pominjao jedan dinar, nego 64 pare, ako se dobro sećam.
Neću da pričam ko koliko pije. Ja ne pijem. Sada se mi malo ovde smejemo, kasno je. Ministre, taj jedan dinar je čudo. Preliva ta kap čašu.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, plašim se da ne razumem ponašanje nekih narodnih poslanika ovde. Da li je sada ovo ponoć, vreme kada se pretvaraju u nešto drugo, ne znam. Vidim da je prelilo odavno. Ali, ono što je fakat malopre uradio gospodin Šutanovac, a to je da je unizio dostojanstvo građana Republike Srbije, da je ponizio sve penzionere u Srbiji, zato što im je izračunao da piju dnevno 10 flaša piva. Ja zaista ne znam penzionera koji može da popije 10 flaša piva na dan, pa tako 30 dana, pa tako da na to potroši povećanje penzija. Ja ne znam kakva iskustva ima kolega Šutanovac i koliko može da nosi. Može dosta, fizički je jak, hvala Bogu, i da bude 100 godina još takav, ali da vi ponižavate penzionere. Ja mogu da verujem da će penzioneri povećanje penzija potrošiti da pomognu svojoj deci, svojim unucima, da će možda poboljšati svoju zdravstvenu zaštitu, možda neki dodatni lek ili šta god, ali ovo što je gospodin Šutanovac rekao, da će penzioneri povećanje penzija trošiti na pivo, i to 10 flaša dnevno, molim vas, pa to omalovažava sve građane Republike Srbije. Ja vas molim da to ubuduće ne radite. Moja majka je penzioner. Pa, treba li da razmišljam da će ona njeno povećanje penzija potrošiti, a žena kap alkohola u životu nije popila, da će potrošiti na deset flaša piva dnevno, kao što to reče gospodin Šutanovac? Nemojte iz ličnog iskustva nešto da se govori i da se preliva na poštovane penzionere u Srbiji.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik.) Molim vas, gospodine Šutanovac, ja moram pre toga da dam objašnjenje gospodinu Babiću i da ga pitam da li želi da se Skupština izjasni u Danu za glasanje. Gospodine Babiću, ja sam imao pre toga izjavu gospodina Šutanovca da on ne pije i onda, kad je to izgovorio, sam ja pomislio da gospodin Šutanovac, ako ne pije, i ne zna koliko je 10 flaša piva, tako da sam tolerisao to što je rekao gospodin Šutanovac. Zahvaljujem se. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, povreda Poslovnika. Izvolite.
Da. Povređen je Poslovnik, član 107. Nikada nisam rekao da penzioneri toliko pije, niti da iko pije 10 flaša piva dnevno. Treba da vas je stid to što govorite. I moja majka je penzioner, ali nema pansione u Vrnjačkoj Banji, ne pije ni jedno pivo godišnje i žao mi je što vama sve ovo izgleda smešno, što je povećanje akciza smešno, povećanje cene goriva smešno. Sve je ovde postalo smešno, gospodo. Nije ovo ni malo smešno. Ja pokušavam da ministru finansija približim u slikama kako to izgleda, a inače da znate samo, ministre, tih 10 flaša piva će moći da kupi samo neko ko ima veliku penziju, veliku penziju. Oni koji imaju penziju od 15.000 dinara, dobili su povećanje 125 dinara, nemaju dnevno ni po tri, četiri dinara za kiflu.
Zahvaljujem. Niste mi samo rekli zašto mislite i po kom članu sam povredio Poslovnik? (Dragan Šutanovac, s mesta: Rekao sam na početku. Član 107.) U redu je. Samo proveravam da li sam dobro čuo, jer moram da vam dam objašnjenje po članu 107. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika. Ja vas molim, gospodine Babiću, daću vam povredu Poslovnika, ali molim sve poslanike, ovo je veoma važna tema za građane Srbije, to je budžet Republike Srbije za 2016. godinu, ja znam da je ovo bukvalno 14. sat od kada radimo, ali moramo shvatiti da je veoma važno da građani Srbije čuju i obrazloženje budžeta i kritike na budžet, da zaboravimo na povrede Poslovnika i da se vratimo dnevnom redu. Izvolite, gospodine Babiću.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Reklamiram povredu Poslovnika, čl. 108. i 109. Gospodine Bečiću, ja sam malopre, prilikom obrazlaganja povrede Poslovnika, gospodine Bečiću, govorio sam o mojoj majci. Za razliku od gospodina Šutanovca, koji je nakon toga govorio, govorio je ne o svojoj, već je opet govorio o mojoj majci. To nema smisla. To je zadiranje u privatnost. To je ono što razdvaja dobro i lepo vaspitane ljude od onih koji to nisu.
Ja vas razumem gospodine Babiću, ali moram da vas prekinem.
Samo jedna rečenica. Ja verujem, ne interesuje me, u reči gospodina Šutanovca da njegova majka nema apartmane, pansione ili šta već reče, ali zato njen sin ima, boga mi, poprilično veliku zgradu na pašnjaku, na Vračaru.
Ja moram da vas prekinem gospodine Babiću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu… Izvinjavam se, gospodine Veselinoviću. Gospodine Tasovac, javili ste se, ali bi ipak trebali, otišlo je ovo u pogrešnom pravcu, da čujemo predlagače amandmana. Dobićete reč, ali ipak smatram da je u redu da prvo čujemo predlagače amandmana, tako da reč ima dr Janko Veselinović.
Podsećam samo ministra energetike, akciza na struju je pre četiri meseca povećana za 7,5 dinara. Ovim članom zakona ne oporezuje se gorivo, već se može reći da se oporezuje voda. Može se reći da se oporezuje voda u Srbiji. U Srbiji gde jedna četvrtina građana Srbije pije vodu iz arteških bunara. Da li to znate, gospodine Vujoviću? Da li to znate gospodine Antiću? Da li znate, gospodo ministri, da jedna četvrtina građana Srbije pije vodu iz arteških bunara dok predsednik Vlade lebdi u … [[Isključen mikrofon]]
Ja sam zamolio sve poslanike da se vratimo dnevnom redu i da govore o amandmanima. Ako ne želite da govorite o amandmanu koji ste podneli, ja vam ne mogu dopustiti da govorite. Zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac.
Zahvaljujem. Samo jedna mala intervencija. Jedan od prethodnih govornika je govoreći o akcizama na alkoholna pića uporedio sa cenom takse za javne medijske servise i rekao je da je taksa 500 dinara. Znači da nije dobro pročitao zakon. jer je u zakonu jasno precizirano, znači da je taksa, da je to najviša moguća cena. Međutim, čak to mi je manji problem. Veći mi je problem ukoliko se upoređuje cena akcize na alkoholna pića sa javnim medijskim servisima, jer onda imamo ozbiljan problem u jednostavno vrednosnom sistemu, tako da mislim da su to naprosto nesrećno izabrane paralele i nadam se da niko neće ozbiljno shvatiti ono što je prethodnih rekao. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mira Petrović. Izvolite.
Ja sam htela samo blagu intervenciju na malopređašnje razgovore, odnosno da ih malo uozbiljimo, da li je to povećanje jedna flaša piva ili 10 flaša piva. Ono što je poenta cele priče je to povećanja penzija. Ja imam obavezu zbog svih ovih ljudi koji nas gledaju, tih 1,7 miliona penzionera. Poenta cele priče je da su naše finansije konačno stabilizovane i da može da bude bar mali pomak u tom povećanju i da konačno imamo redovne sigurne penzije, a ja se nadam da će to krenuti na bolje i da će povećanje biti još veće, ali mislim da je zaista neozbiljno da govorimo da li je to jedna flaša piva ili je 10 flaša piva.
Zahvaljujem, gospođo Petrović. Dajem pauzu. Pošto poslanici, pretpostavljam, žele malo odmora, dajem pauzu. [[Marko Đurišić, s mesta: Kolika je pauza?]] Nastavljamo sa radom. Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, gospodine Veselinoviću. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.) Već sam dao reč gospodinu Veselinoviću. Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Dakle, molim vas, predsedavajući, da pažljivo pratite moje izlaganje. Dakle, kad kažem da je oporezovana voda, to ću vam sada dokazati, dakle uvedena akciza na vodu. Gospodine Vujoviću, molim vas da me dobro pratite. Dakle, prethodni član 12a glasio je – akciza se plaća na sve vrste piva, osim bezalkoholnog piva koje sadrži do 0,5% alkohola u iznosu od 15 dinara po litru. To se briše. Sada, novi član glasi – akciza na alkoholna pića, član 12. itd, pod 5) piše – pivo 24 dinara. Dakle sada je akciza i na bezalkoholnom pivu. Dakle, uveli ste akcizu na vodu gospodine Vujoviću. Nikada niko u istoriji sveta nije uveo akcizu na vodu. Član 112a, ovo će ući u istoriju, srpsku istoriju i svetsku istoriju. Oporezovali ste vodu gospodine Vujoviću. Uveli ste akcizu na vodu, uveli ste akcizu na vodu i penzionerima i ljudima koji primaju male plate i svima ostalima. Kako vas, gospodine Vujoviću, da ne kažem, kako ste to sebi dozvolili gospodine Vujoviću? Kako ste mogli, gospodine Vujoviću, da uvedete akcizu na vodu? Zar ste mislili da u jedan sat noću neće niko primetiti to? Zar ste to mislili gospodine Vujoviću? Benzin, pivo, nisko alkoholno piće, voda. Gospodine Vujoviću, uveli ste akcizu na vodu.
Vreme, zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Povreda Poslovnika, narodni poslanik, Marko Đurišić. Izvolite.
Predsedavajući, smatram da ste povredili član 27. koji kaže da se predsednik Skupštine stara o primeni ovog Poslovnika. Znači, činjenicu da vi apsolutno nemate kontrolu na ono što se sada dešava u sali je isključivo vaša odgovornost. Način na koji se ponašaju poslanici u poslednjih sat vremena, način na koji se diskutuje na teme o kojima se govori kada je na dnevnom redu, da vas podsetim… (Marko Đurišić, s mesta: Nema razloga da mi isključujete mikrofon.)
Pa ima razloga, jer neću dozvoliti da koristite povredu Poslovnika za repliku. Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Ne, Nikakav, pustite me da završim.) Jednostavno ne govorite o povredi Poslovnika. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Da.) Gospodine Đurišiću, vi ste upravo jedan od poslanika koje kritikujete da ne dozvoljava radu velikoj sali Narodne skupštine. Za važan zakon kakav je budžet Republike Srbije za 2016. godinu. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković. (Marko Đurišić, s mesta: Govorimo o akcizama poslednjih sat vremena. Budžet je u dnevnom redu gospodine predsedavajući. Pogledajte.) Gospodine Đurišiću, akcize su prateći zakon budžeta Republike Srbije za 2016. godinu. Kad god se donosi budžet imamo i Zakon o akcizama i prateće zakone, ako vi to ne razumete, ali razumem jer niste ekonomista. Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Prateći zakon ne postoji u Poslovniku kao termin.) Evo, to je moj termin. Izvinjavam se ako nije pravilan. (Marko Đurišić, s mesta: Prateći zakon ne postoji, o tome govori član 27. Poslovnika.) U redu je. Gospodine Đurišiću, govorimo o važnom zakonu za građane Srbije. To je Zakon o akcizama. (Marko Đurišić, s mesta: Tako je, ja vas molim da se ponašamo u skladu sa važećim zakonom.) Vi se ponašate nekulturno i ne dozvoljavate da se nastavi radu velikoj sali Narodne skupštine. Izričem vam opomenu gospodine Đurišiću. Ja vas molim da dozvolite da gospodin Marinković započne izlaganje. (Marko Đurišić, s mesta: Izvinite gospodine Marinkoviću, ne znam kako vas ja ometam u tome, ja sam samo želeo da iskoristim svoje pravo iz Poslovnika.) Ali ne tako što kršite Poslovnik gospodine Đurišiću. Govorite sa mesta, niste dobili reč, dobacujete i ostalo. (Marko Đurišić, s mesta: Vi sada meni ne možete odmah da se obraćate, to je povreda Poslovnika.) Pa moram da vam dam objašnjenje i da vas pitam… (Marko Đurišić, s mesta: Vi ste meni dali kaznu i ne možete da mi se obraćate.) Upravo me je koleginica opominjala da moram, kada završite povredu Poslovnika, da dam objašnjenje i da vas pitam da li želite da se Skupština izjasni. To ja upravo činim. (Marko Đurišić, s mesta: Dali ste mi kaznu i sada ne možete da mi se obraćate.) Zahvaljujem se. (Marko Đurišić, s mesta: Ako je neko nevaspitan to ste vi.) Izvolite, gospodine Marinkoviću.
Poštovani predsedavajući, malopre nisam uspeo da dođem do reči. Smatram da ste na jedan eklatantan način prekršili član 107. Poslovnika Narodne skupštine dozvoljavajući da dijalog u ovoj Narodnoj skupštini se pretoči u lične uvrede jednog našeg kolege i njegove porodice. To je prosto nedopustivo u visokom domu Narodne skupštine da dozvoljavate takav vokabular. Ja vas molim da na jedan korektan način uvedete ovu sednicu u normalan red i u normalnu argumentovanu raspravu… [[Isključen mikrofon.]]
Ja vas molim, gospodine Marinkoviću, da je nedopustivo. Gospodine Marinkoviću, nedopustivo je vređanje porodice gospodina Babića, ali smo to već raspravili i molim vas nemojte da se vraćamo na to. (Vladimir Marinković, s mesta: Ja vas molim da završim izlaganje.) Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? Zahvaljujem. Da. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Znači ovako, poslanik Veselinović je povišenim tonom izgovorio čiste neistine. Sada ću da vam pročitam zašto da građani Srbije znaju. U članu 2. izmena i dopuna Zakona o akcizama piše – u smislu ovog zakona alkoholnim pićima iz stava 1. ovog člana gde se sva nabrajaju, smatraju se i sve vrste piva osim, osim, to se isključuje, - bezalkoholnog piva koje sadrži do 0,5 alkohola. Znači, ne samo bezalkoholno nego i malo alkoholno pivo. Isključuje se, nije predmet, ne primenjuju se na njega akcize. Prema tome, sve što ste izgradili na tome, da naplaćujemo akcize na vodu je čista izmišljotina. Niste pročitali zakon, komentarišete i govorite neistine.
Zahvaljujem se, gospodine ministre. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Naravno, ministar kada nema argumenata poseže za neistinama. Naravno da je ovo neistina i naravno da će građani Srbije plaćati akcizu na bezalkoholno pivo. To ovde jasno piše, jer je pivo precrtano u poglavlju koje se tiče akcize na alkoholna pića precrtano je pre toga pivo, akcize na alkoholna pića je naslov, a pivo je dole bez klasifikacije na koje se pivo odnosi. No, ima ovde još puno drugih problema. Dakle, vi ste gospodo uveli akcize na gorivo i povećali cenu goriva u Srbiji i sada je cena goriva u Srbiji najskuplje u regionu i jedan od najskupljih u Evropi. Prosečna plata u Srbiji je najniža u svetu 125 dinara nadnice po satu je među 154 zemlje u kojima se meri nadnica najniža. Gospodine Vujoviću, da li je tačno da je nadnica u Srbiji od 125 dinara… [[Isključen mikrofon.]] (Janko Veselinović, s mesta: Isključili ste mi mikrofon.)
Gospodine Veselinoviću, pa normalno kada ne govorite o vašem amandmanu. (Janko Veselinović, s mesta: Govorim.) Pa, ne govorite o amandmanu. Gospodine Veselinoviću, da li vi želite, pre nego što vam dam reč, da pročitamo vaš amandman koji ste podneli? (Janko Veselinović, s mesta: Pročitajte.) Svaki put. Zato što vi izgleda niste pisali te amandmane, ne znate šta piše u amandmanima koje ste podneli i jednostavno ne govorite o amandmanu. Ja ne mogu drugačije to da tumačim. Povreda Poslovnika, narodni poslanik, Zoran Babić. (Janko Veselinović, s mesta: Zašto ne mogu da govorim o amandmanu?) Zato što ne govorite o amandmanu gospodine. Da li ćete dopustiti da gospodin Babić govori? (Janko Veselinović, s mesta: Ne može Babić…) Izričem vam opomenu.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika član 106. i potpuno sam saglasan sa onim što ste malopre rekli, jer da je predlagač amandmana zaista pisao ove amandmane znao bi koja je razlika između nadnice i satnice, jer nadnica u Srbiji nije 125 dinara ili koliko već, nego satnica. Da li je predlagač amandmana mislio na neku nadicu ili nadnicu ili šta li već, ali to su totalno pobrkani pojmovi. Sa druge strane, gospodine predsedavajući, ja vas molim sa pažnjom iako smo mi, ne znam u kojem više satu rasprave da mi raspravljamo o amandmanu koji kaže – član 5. briše se. Nigde u članu 5. ne stoje bilo kakva bezalkoholna piva. Znači li ovo da može neko da dobije reč i da priča o čemu god hoće, o nadicama i nadnicama, o cenama i ne znam ti čemu? Mislim da je to skandalozno i mislim da morate da upozorite gospodina Janka Veselinovića da poštuje ovaj dom i da poštuje Poslovnik o radu Narodne skupštine.
Gospodine Babiću, ja sam upravo iz tog razloga i prekinuo gospodina Veselinovića, jer nije govorio o svom amandmanu. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik!) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Gospodine Babiću, da li je neko rekao nadnica ili… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Šutanovac, niste rekli član na koji se pozivate, a morate da kažete. (Dragan Šutanovac, s mesta: Jeste mi dali reč po amandmanu ili po Poslovniku?) Vi ste dobili reč po Poslovniku, a niste rekli član… (Dragan Šutanovac, s mesta: Član 107.) Ja vas molim sada. Obraćate se direktno narodnom poslaniku, to ne može, tako da zahvaljujem. Možete da govorite samo o amandmanu. Sve to stoji da je zabranjeno u Poslovniku što vi radite. Izvolite, imate reč po amandmanu na član 6.
Gospodine Bečiću, izvinjavam se, ja nisam čuo šta ste rekli. Ne vidim zbog četa tolika srdžba…
Kako niste čuli, gospodine Šutanovac, ako ste tražili javljanje po Poslovniku?
Pa, sve vreme vam govorim da se ne čuje zato što ljudi pričaju.
Ali, gospodine Šutanovac, da li ste vi podigli Poslovnik i tražili reč po Poslovniku?
Ali ste vi pročitali moj amandman, pa sam pomislio da ste mi dali po amandmanu.
Dobro, da se ne objašnjavamo, izvolite, imate reč po amandmanu.
Žao mi je što je koleginica iz PUPS-a napustila sednicu. Gospodine ministre, imam jednu molbu po ovom amandmanu. Da li možete da dođete do Uredbe iz 2008. godine koja se ticala povećanja penzija i da vidite ko je predložio tu uredbu i ko je ispustio vojne penzionere u toj uredbi? Ja sam jednom prilikom to javno rekao, pošto sam tog čoveka lično uvažavao, a sedeo sam sa njim na Vladi i bio sam u dobrim odnosima sa njim. Ja trpim, evo već četvrta godina, peta, šesta, sedma, nije ni važno. Žao mi je što kolege iz PUPS-a ne uvažavaju to što ja trpim da je njihov bivši predsednik dao predlog te uredbe. Na naš zahtev da daju mišljenje, dali su mišljenje da je to u skladu sa zakonom takođe iz Ministarstva za rad i zapošljavanje. Znači, kada sam rekao malopre delimično osećam krivicu, to ne zato što je Ministarstvo odbrane odlučivalo da li se penzije usklađuju, niti je Ministarstvo odbrane davalo predlog uredbe, nego Ministarstvo za rad.
Gospodine Šutanovac, ja vas molim…
Jasno mi je sve, ali gospođa je pričala takođe, isto je pričala o vojnim penzija, a nikakve veze vojne penzije nemaju sa …
Gospodine Šutanovac, ja sam gospođu prekinuo. (Dragan Šutanovac, s mesta: I mene ste.) Ali, gospodine Šutanovac, ne samo da niste govorili o amandmanu, nego, kako sam ja razumeo, a ispravite me ako sam loše razumeo, vi ste okrivili čoveka koji više nije živ. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ispraviću vas.) Izvolite. Ja bih voleo da nisam dobro razumeo, pa vam dajem priliku da ispravite to.
Gospodine predsedavajući, ja nisam okrivio čoveka, ja sam samo rekao ko je predložio uredbu. Znate, kad čovek premine ne umre njegovo delo. Znači, ja sam gospodina … [[Isključen mikrofon.]]
Molim vas, nemojte dalje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, povređen je Poslovnik, član 106. Ja vidim da neki ovde imaju problema malo sa izgovorom nekih reči, slogova. Nisam baš najbolje razumeo malopre kada je gospodin Šutanovac rekao da je koleginica Mira Petrović, uvažena koleginica iz PUPS-a, napustila sednicu ili sadnicu. Nisam baš najbolje razumeo, ali sednica ne može da se napusti, može da se napusti sala Narodne skupštine. Tako da, mislim da je to ipak malo nepravilno korišćenje određenih izraza. Ono što… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Babiću, razumeo sam šta ste pokušali da kažete. Ne mogu vam dopustiti da kršite na takav način Poslovnik. Molim vas da završite izlaganje. (Zoran Babić, s mesta: Gospodine Bečiću, molim vas.) Gospodine Babiću, poslanici sa pravom negoduju, ne mogu vam dopustiti da koristite povredu Poslovnika za repliku. Pošto su poslanici vidim na neki način opet umorni, ne dozvoljavaju da se nastavi rad, dajem pauzu. [[Posle pauze.]] Molim poslanike SPS-a da razumeju da je sednica u toku i da se odnose prema tome. Nastavljam sa radom. Reč ima ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Ja se zaista izvinjavam svim poslanicima u sali, naročito onima koje prekidam u razgovoru, ali ovde se radi o akcizama na alkoholna pića, a alkoholizam je jedna kao prvo psihijatrijska bolest koja se najmanje leči. Mislim da svi znate koji je problem u Srbiji sa alkoholizmom kod jako mladih ljudi, koji se pojavljuje već i kod dece. Mislim da je ova tema otišla u jednom prilično zabavnom žaru, a mislim da je suviše ozbiljna. Sa jedne strane zato što na taj način treba da se puni budžet, a sa druge strane zato što ako se zalažemo za smanjivanje akciza kod alkoholnih pića, onda mislim da time zaista ne mislimo i o onome što je zdravlje. To se ne tiče samo dece, problem je što je alkohol nekako postao i socijalno najprihvatljiviji od svih bolesti zavisnosti. Mi pričamo ovde zapravo o akcizi na nešto što je bolest zavisnosti i o nečemu što treba da da, u krajnjoj liniji ako se zbog toga bude manje pilo, ja verujem da će time i žao mi je što nije ovde moj kolega Lončar, jer mislim da bi on mogao daleko kompetentnije da govori na tu temu.
Zahvaljujem se. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Opet se vraćamo na naftne derivate. Isti amandman, isti razlog. Naprosto smatramo da građani Srbije već dovoljno plaćaju ovu lošu vlast i da je svaki dinar zahvatanja iz budžeta građana za DS neprihvatljiv. Razumemo brigu za državne javne finansije. Rekao sam u nekoliko navrata da je to po sistemu – operacija uspela, pacijent preminuo. Smatramo da ovaj ceo zakon koji se tiče akciza ne treba da se prihvati, jer nažalost nijedan amandman koji smo dali nije ni prihvaćen. Gospodinu ministru koji je malopre pričao o alkoholizmu da kažem samo da Upravni odbor RTS-a ima odluku koja je na snazi, da je 500 dinara pretplata.
Molim vas, gospodine Šutanovac, da li ćete da govorite o amandmanu?
Da, da.
Razumem da ste umorni, gospodine Šutanovac, to se vidi na vama, ali vas molim da govorite o amandmanu.
Ja? Hoćete da obaramo ruku? Evo, možemo sada da obaramo ruku pred svima ovde, da svi vide sada da obaramo ruke vi i ja, da vidimo ko je jači, ko je umoran.
Gospodine Šutanovac, ponavljam još jednom, vidim da ste umorni…
Pa nisam umoran.
Ali ja neću da dokazujem da niste umorni tako što ću sići dole na vaš poziv da obaram ruke sa vama. To ne priliči Narodnoj skupštini. To ne priliči Velikoj sali Narodne skupštine. To ne priliči narodnim poslanicima. To ne priliči ozbiljnosti zakona koji su na dnevnom redu.
Zato što ste vi umorni.
Ja vas molim, gospodine Šutanovac, da budete ozbiljni i da poštujete građane Srbije i da poštujete ovu važnu temu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kada bi građane Srbije poštovali svi kao što ih ja poštujem, bilo bi u Srbiji mnogo bolje. Sve poreze povećali, akcize, katastrofa.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite, gospodine Babiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: To je bila šala, ja se izvinjavam.)
Član 106. stav 1. ponovo se, iako govorimo o Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, govorilo i o RTS-u i o svakakvim drugim stvarima. Vi ste, gospodine Bečiću, čovek normalne visine, možda nešto sitnije građe i onda kada vas izazove neko ko je jedno dvadesetak santimetara viši i više od toliko kilograma, sigurno više od 20 kilograma, teži da obarate ruku, pa nije džentlmenski, znate. Ipak treba naći nekog ravnog sebi. Evo, ja sam spreman. Pa, zašto meni ne uputi da obaramo ruke? Zašto nije malopre dok je bio tu gospodin Vanja Udovičić, zašto tada gospodin Šutanovac nije bio tako hrabar pa da kaže - gospodine Udovičiću, hajde da obaramo ruku? Pa, mislim, nađite nekog po konstituciji ravnog sebi. Lako je sada Bečića, lako je vređati žene na društvenim mrežama, lako je lajkovati tvitove koji su ružni prema damama, prema ženama, bez obzira kojoj stranci pripadale. To je lako. Nađite nekog ravnog sebi i nema nikakav problem. Zbog toga ne razumem. Mislim, gospodine Bečiću, ja vas molim prvo da se ne priča o čemu god hoće, već o Zakonu o akcizama. Podsetiću vas da je na redu član 6, ukoliko se ne varam. Član 7, u redu, prihvatam grešku, ja se izvinjavam. Ali, u tom članu 7. nema nijedne jedine reči onoga što je malopre gospodin Šutanovac govorio, osim tog obaranja ruku. A spreman sam i na to sa gospodinom Šutanovcem.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Poslovnik. Četiri puta je pomenuo moje ime.) Gospodine Šutanovac, ja razumem i to sam dosta puta danas konstatovao, da … (Dragan Šutanovac, s mesta: Da sam ja umoran.) Pa to vi sami kažete da ste umorni. (Dragan Šutanovac, s mesta: Mogu li samo pet sekundi?) Ali, gospodine Šutanovac, vidite, u Poslovniku piše da kada neko govori o povredi Poslovnika, da nema niko onda pravo da mu replicira. To je jedno. (Dragan Šutanovac, s mesta: Povreda Poslovnika, član 107.) Drugo, kada kažete pet minuta, sami biste trebali da znate, da poznajete Poslovnik, da je replika dva minuta, tako da ne mogu opet da vam dam pet minuta. Izvolite, gospodine Šutanovac. Dobijate reč po Poslovniku, gospodine Šutanovac.
Samo ću kratko. Ja sam se malopre malo pošalio. Ovde je rečeno da nije fer da ja vas izazovem da obaramo ruke jer ste vi …
Gospodine Šutanovac, pre nego što me izazovete, morate da citirate član Poslovnika na koji ukazujete.
Neću da vas izazivam. Rekao sam, član 107. Rečeno je da ste vi lakši od mene 20 kilograma i da mi nismo ista kategorija. Gospodine Babiću, ja sam lakši od vas 20 kilograma, mi isto nismo ista kategorija. Kako da idem sa vama? Kada budem prvo sa njim, pa onda.
Zahvaljujem se. Reč, po Poslovniku, ima narodni poslanik Zoran Babić. (Dejan Radenković, s mesta: Kako me nema u sistemu?) Ja se izvinjavam, gospodine Radenkoviću, izvinjavam se, gospodine Babiću. Ja sam mislio, gospodine Radenkoviću, pošto ne mašete Poslovnikom, ja sam mislio da tražite reč po amandmanu. (Dejan Radenković, s mesta: Evo ga Poslovnik.) Gospodine Radenkoviću, i u ovom petnaestom satu ja veoma dobro vidim, to je ajped tablet, nije Poslovnik. (Dejan Radenković, s mesta: Ali, ja volim tablet.) Ne možete tako, gospodine Radenkoviću. Ali, dovoljno je ako kažete da se pozivate na Poslovnik. Izvolite, imate reč po Poslovniku, gospodine Radenkoviću. (Zoran Babić, s mesta: Dali ste mi reč.) Gospodine Babiću, Radenković ima prednost, javio se pre vas. Izvinite. Izvolite.
Ja sam se javio pre desetak minuta. Ja bih vas zamolio, uvažene kolege i uvaženi potpredsedniče, ovo je Narodna skupština i molim vas da po članu 27. predsedavate ovim domom kako to priliči. Ako nećete, dajte pauzu, izađite malo, proluftirajte se, vratite se ovde. Ovo više ne liči na Narodnu skupštinu, ovo što vi radite sada. Znači, dajte malo uredite ovo. Na šta ovo liči?
Gospodine Radenkoviću, tako treba da sačuvate dostojanstvo, da vi u poslaničkoj grupi pažljivo sedite, slušate šta govore poslanici koji diskutuju u Narodnoj skupštini, a ne sada da optužujete predsedavajućeg zato što se vi javljate po Poslovniku.
Kako vas nije sramota zbog toga što sada radite?
Mene nije sramota da vam izričem opomenu zbog toga što sada govorite. Izvolite, imate opomenu, gospodine Radenkoviću. Zahvaljujem. Dajem pauzu od 15 minuta. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Dakle, reč je o akcizama na benzine, gorivo. Evo, još jednom, gospodine Vujoviću, vi ste jedino ostali. Dakle, gospodine Vujoviću, pogledajte ovu sliku. NIS Petrol, benzin 95 oktana – 132 dinara, 98 – 140 dinara, dizel – 135 dinara. Austrija – jedan euro. Petnaest, šesnaest dinara, gospodine Vujoviću, će biti veća cena goriva posle ove najnovije izmene cena goriva. Da se razumemo, gospodine Vujoviću, nije ovo jedina akciza koju ste vi povećali. Vi i vaši prethodnici od 2013. godine ste povećali akcizu na gorivo od 13 do 15 dinara, da se razumemo. Dakle, tačno je što je neki dan rekao vaš kolega, ovo je dinar-dva. Nije to puno, kao, dinar-dva. Gospodine Vujoviću, dinar-dva na gorivo, dinar-dva na struju, dinar-dva na vodu, dinar-dva na ovo-ono. To je kao kuća, gospodine Vujoviću. Zato nam je potreban hitan preokret, gospodine Vujoviću, vi ste pominjali to nekoliko puta. Hitan preokret, gospodine Vujoviću, ovo građani Srbije ne mogu više izdržati. Ne mogu. Vi ste uveli akcize na sve i svašta. Povećavate akcize. Ne mogu ovo da izdrže penzioneri gospodine Vujoviću. Jel vi znate šta znači za penzionera dinar, gospodine Vujoviću? Jel vi znate šta za čoveka sa 7.000 penzije znači jedan dinar? Meni večeras ovde ništa nije smešno, ništa.
Vreme. Zahvaljujem. Po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, član 107. Podsetiću i vas da ste morali da opomenete prethodnog poslanika, prethodnog govornika, da nažalost NIS, i fotografiju NIS-a, NIS kao privredno društvo, više ne postoji. Sada je tu Gasprom. (Janko Veselinović, s mesta: Ovo je fotografija od danas.)
Molim vas, gospodine Veselinoviću, nemojte da dobacujete.
Gasprom i to Gasprom, odlukom Vlade koju je podržavao prethodni govornik. Da ne zna kome je prodat NIS, to je već skandalozno. Ujedno bih, pošto sam i tražio povredu Poslovnika po članu 107., pitao gde je gospodin Kličko? Mislim na ovlašćenog predstavnika Demokratske stranke? Pošto bi protiv Fjurija prošao otprilike kao Kličko pre jedno dve nedelje.
Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.) Molim vas gospodine, ali nemojte atmosfera je u ovi i ja razumem da radimo 15 sati, razumem da ste svi umorni. (Marko Đurišić, s mesta: Opet u ludilo. Šta je ovo? Sram te bilo.) Vi možete da izađete, a mi ne možemo i ja vas molim. Sami doprinosite takvoj atmosferi što vređate jedni druge. Vređate jer dobacujete sa mesta i sad ste dobacili gospodinu Babiću – sram te bilo. (Marko Đurišić, s mesta: Ja njemu nisam dobacio.) A kome ste dobacili? Onda meni. Hvala vam gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Ja nisam nikog uvredio.) Ali, kao što sam rekao to je domaće vaspitanje. Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici profesor dr Janko Veselinović, zajedno Gordana Čomić, Dragan Šutanovac, zajedno Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović i magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član 8. u predloženom tekstu u izmenama i dopunama zakona glasi da se 'posle reči – za isporučenu električnu energiju dodaju reči uključujući i troškove koji ne zavise od potrošnje električne energije kao i naknada za podsticaj povlašćenih proizvođača električne energije. Na Odboru za evropske integracije sam pre nego što je potpisan amandman – briše se, pitala predstavnike Ministarstva finansija kako se obračunava električna energija. Pošto je akciza porez na potrošnju i pošto svi mi dobijamo račune za električnu energiju i što je ovaj član zakona predložen pitala sam da li se sada obračunava akciza na angažovanu snagu, na ono što nije potrošnja električne energije i na podsticaj i da li se na sve to obračunava PDV? Predstavnica ministarstva mi je rekla da to nije istina i da to nikada neće biti i da se obračunava po zakonu. Ja sam joj obećala ili ću ponovo proveriti svoj račun za električnu energiju ili ću proveriti da li sam jedina čije domaćinstvo dobija tako obračunatu električnu energiju. I, pitala sam je za ovaj član zakona i rečeno je da cena akciza na struju mora usklađivati i da je ovo samo u saglasnosti sa direktivama. Imam za vas tri molbe. Prva molba je da počnemo pažljivije da biramo koga od Vlade šaljemo na odbore Narodne skupštine. Ili ja imam nesreću da Vladu, podržavala ja ili bila opozicija, dolaze predstavnici Vlade koji ne znaju o čemu se radi ili ih baš briga da svoj posao obavljaju na odboru. Drugo što bih vas molila jeste da mi obrazložite zašto ovaj član 8. o akcizama i treće kako se sada obračunava PDV na šta i na šta se obračunava akciza. Ovo je važno ne samo zbog toga što će akciza rasti nego je važno zbog toga što na ovakvim stvarima jedni prema drugima ili jedni sa drugima ne možemo da uradimo ništa drugo nego da učinimo svima jasnim da bi bilo građanima koji plaćaju električnu energiju. Zašto – briše se. Ja sam protiv strategije da se akcize prevale na građane. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Vrlo je bitno i problematično uvođenje ovog nameta građanima Srbije, nameta, odnosno akcize na struju koja je prvi put uvedena u sistem poreza naplate poreza i troškova u avgustu ove godine. Znači, tada je prvi put uvedena akciza na električnu energiju i tada je Vlada mislila da je dosta da se akciza naplati na cenu električne energije u kojoj se uračunavaju svi troškovi koji su direktno vezani za isporučenu električnu energiju. Onda je Vlada ohrabrena velikim uspehom svoje reformske mere tako što je na potrošnju električne energije uvela jedan novi namet u novoj godini shvativši da je to malo smislila još jedna način da uzme građanima pare, tako što će akcizu sada, ako se ovaj zakon usvoji, a naš amandman ne usvoji, naplaćivati na akcizu i na troškove koji ne zavise od potrošnje električne energije. Znači, ništa. To se zove angažovana snaga. To je takođe jedna vrsta, jel vi to plaćate, trošili ne trošili struju, to plaćate EPS. Sada ćete na to da plaćate akcizu državi, a kao i za naknadu za podsticaj povlašćenih proizvođača električne energije. Ovo pokazuje da nikakvih reformi nema. Nema, ne stvaraju se novi prihodi tako što se proširuje baza, oporezuju se oni koji imaju najviše, nego se građanima koji jedva sastavljaju kraj sa krajem …
Vreme.
Ja još imam vremena, nemojte me prekidati. Dakle, kojima je smanjena penzija dvadeset i više posto u nekim slučajevima. Onima koji rade u državnom aparatu, pogledajte vrlo dobro, smanjena plata 10%, uvedena ta akciza, a od 1. januara, ako se usvoji ovo, ta akciza će se plaćati i na fiksne troškove, kao što su angažovana snaga i podsticaj povlašćenih proizvođača. Znači, nema kraja. Gde je tu pretplata za javni servis, koja iznosi 500 dinara danas, jer je takva odluka upravnog odbora, još je nisu promenili, možda hoće, možda neće, ne znam. Ovo je besramno, ovo pokazuje da nema kraja i da se Vlada neće zaustaviti dok ne izvuče poslednju paru od građana Srbije, a onda će predstavljati sebe kao neke velike reformatore. Nema reformi. Nismo čuli ništa o reformi poreske uprave, podizanju efikasnosti naplate, nego smo našli nešto što građani ne mogu da izbegnu da plate, znači, angažovanu snagu moraju da plate i sada će im to biti sa 7% dodatno opterećeni, kao i ovi podsticaji i tu još 7%. Gde je kraj, ministre? Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Slični su amandmani svih predstavnika opozicije. Pokret za PREOKRET, na desetine amandmana je podneo protiv ovog štetnog, lošeg budžeta i svih propratnih zakona. Ovo je prosto neobjašnjivo. Ja sam ovaj član čitao nekoliko puta. Ne mogu da verujem gospodine Vujoviću, kao ni za vodu, ni za gorivo, da ste oporezovali angažovanu snagu, tačnije, uključujući troškove koji ne zavise od potrošnje električne energije. Dokle, gospodine Vujoviću? Malo pre nas je gospodin Tasovac ubeđivao kako je dobro što će biti uvedena akciza dodatna na alkohol. Pa, dobro, gospodine Tasovac, ako će ljudi manje piti, ne mogu manje koristiti električnu energiju, nekoristiti, dobro je kolega Đurišić rekao. Radi se o angažovanoj električnoj energiji. Dakle, ne potrošili ni kilovat, oni će plaćati akcizu. Gospodine Vujoviću, hitan nam je preokret potreban. Gospodine Vujoviću, uveli ste akcizu prvo na struju, onemogućili ljudima da skuvaju kafu, da skuvaju mleko, jaje da ispeku svojoj deci, a sada čak i ako to ne rade, plaćaće akcizu, gospodine Vujoviću, čak i ako ne troše struju. Doskočili ste im i tu. Nemaju više za šta da kupe mleko, jaje. Plaćaće akcizu, zato što imaju brojilo, gospodine Vujoviću. Da li je to reforma? Da li na taj način častite penzionere za Novu godinu, nezaposlene, trudnice, sve ostale? Gospodine Vujoviću, imate nezahvalnu ulogu.
Vreme gospodine Veselinoviću. Reč ima ministar Ivan Tasovac.
Drago mi je ako smo se složili, vezano za akcizu za alkoholna pića, ako može da da pozitivne efekte, i na zdravstvo. Ja bih samo molio, pošto je prethodni govornik ponovo izneo nešto što je netačna informacija. Dakle, u ovom trenutku pretplata nije 500 dinara, možda ste propustili, ali čitave ove godine su javni servisi bili u potpunosti finansirani iz budžeta Republike Srbije. To je to. Ono što je novo i o čemu tek treba da raspravljamo, to je predlog o finansiranju, odnosno sufinansiranju iz budžeta, tako da, kakva će biti taksa, ja u ovom trenutku nemam tu vrstu parapsiholoških sposobnosti.
Zahvaljujem. Samo da obavestim predstavnike Vlade da imaju još 22 minuta na pitanja gospodina Đurišića, još 22 minuta za obraćanje za celu sednicu. Izvolite, gospodine Babiću. Po kom osnovu? Po amandmanu?
Po amandmanu, replika, Vlada, šta god. Koliko ja znam, gospodine Bečiću, a priznajem da ima mnogo umnijih ljudi od mene. Jaja se ne peku, jaja se kuvaju ili se jaja prže. Nigde nisam čuo da se jaja peku, ali dobro da to ostavim na teret onima koji jaja peku. Ono što bih rekao, znate, da sam sada ušao u ovu salu i da nisam živeo u zemlji Srbiji, evo skoro 45 godina, pomislio bih da ovi ljudi govore iskreno. Međutim, kada pogledamo onu pozadinu predlagača amandmana, pa kada pogledamo da su oni za osam godina vršenja vlasti od 2000. do 2008. godine, znate li koliko su puta častili penzionere i sve građane u Srbiji poskupljenjem struje? Kumulativno, za građane povećali su cenu struje, gospodo za 690%. Za 690% su povećali predlagači amandmana, ti što peku jaja. Znate li na čemu su onda pekli jaja penzioneri? Na suncu. Na moru, ne, nisu mogli da odu na more. To nije bilo dosta. Ti isti predlagači amandmana su za privredu za koju su takođe veoma zabrinuti, povećali cenu struje za 810% i sada su našli da liju krokodilske suze nad zlohudom sudbinom građana Republike Srbije, koje su opteretili kroz struju, domaćinstva za 690%, a privredu za 810%. Šta mislite, da mi nemamo pamćenje, da građani Srbije nemaju pamćenje i da ne znaju šta ste i kako ste radili.
Gospodine Đurišiću, vi imate još dva minuta i 30 sekundi. Izvolite.
Hvala, više nego dovoljno. Ti zli za tih osam godina koji su 690% podigli cenu struje, podigli su prosečne plate za 1.980%. Za 1.980% ti zli su to uradili. Ovi dobri i plemeniti koji su smanjili penzije za 10% pre godinu dana, digli su vam akcizu za 7%, smanjili su prosečne plate za 10% i to su rezultati ovih divnih i bajnih, koji već četiri godine, građani Srbije, vode ovu državu. Hvala.
Po amandmanu, narodni poslanik Zoran Babić.
Ti divni do 2008. godine i 2012. godine, koji su tako, podignu cenu, podignu plate u javnom sektoru za 7, 8, 10%, a inflacija 25%, pa još nisu iz banke otišli građani do prvog marketa, a već su im uzeli onih 15% razlike. Znate, to su ti mađioničari finansijski, ekonomski. Sa druge strane, s obzirom da je 400.000 ljudi, ostavili ste bez posla, od 2008. do 2012. godine, pa u redu je da onoj šaci ljudi koji su ostali da rade, da ste povećali plate, kada ste 400.000 ostavili bez posla? Koliko ste povećali platu onim ljudima koji su ostali bez posla? Sa 13 na 26% stopa nezaposlenosti i koliko je tih 13% ljudi koji su ostali bez posla, koliku platu su primali 2008, 2009, 2010, 2011. i 2012. godine? Da li ste i njima povećali plate za tih 1.900 i nešto posto ili ste im sveli platu na 0%, inflacija 25%, cena potrošačke korpe kolika je bila? Svi nameti, struja 690%, struja za privredu 810%, nezaposlenost 26% bez plate. Koliko ste onima koje ste ostavili bez posla, koliko ste njima podigli platu? Koliko? Od nule sa nulom, na nulu. E, to je vaša politika. Obične prevare jedne, fatamorgane i sada ste došli ovde da solite pamet i da kukate zbog 7% a ne znate da objasnite vaše povećanje od 690%? Za 810% za privredu i sada je gore 7% od 690%? Koji to mađioničar može da objasni? I kakve to, koliko velike krokodilske suze morate da lijete da bi tako nešto objasnili? Što vređate građane Srbije? Da je 7% veće od 690%, da je 7% više od 810%, dokle više nam solite pamet? I sve ovo se radi da bi platili vaše kamate, vaše kredite, vaših milijardu i tri stotine miliona evra samo za kamate u narednoj 2016. godini. Vi ste podizali te kredite. Vi ste zaduživali budućnost zbog vaše sadašnjosti. Sramota jedna. Sada ovde solite nam pamet … (Marko Đurišić, s mesta: Šta je ovo?)
Molim vas, gospodine Babiću , molim vas.
Znam da vam ne odgovara da ovo čujete, pošto vam nikad nije odgovaralo da čujete istinu.
Molim vas gospodine Babiću. Zahvaljujem. Gospodine Đurišiću da li želite reč? (Marko Đurišić, s mesta: Da.) Imate još minut i 40 sekundi.
Mislim da će biti više nego dovoljno. Izvinjavam se, struja nije poskupela u avgustu 7% nego 12%, to sam zaboravio, 5% je poskupela struja, a 12% akcize. Evo ovako, tabela Ministarstva finansija od 2001. godine čitam realne stope rasta neto zarade, čitam od 2001. godine podatke sa sajta Ministarstva finansija, 2001. godina 16,5%, 2002. godina 29,9%, 2003. godina 13,6%, 2004. godina 10,1%, 2005. godina 6,4%, 2006. godina 11,4%, 2007. godina 19,5%, 2008. godina 3,9%, 2009. godina 0,2%, 2010. godina 0,7%, 2011. godina 0,2%, 2012. godina 1,1%. Znači 12 godina sve u plusu. Nekad vrlo mali, nekad plus. (Zoran Babić, s mesta: Koliko? Rast? Šta?) Realna stopa rasta. E, onda ovako 2013. godina minus 1,5%, 2014. godina minus 1,5%, 2015. godina minus 1,9% neto rast zarada, 12 godina u plusu. (Zoran Babić, s mesta: Šta u plusu? U kojoj zemlji smo mi živeli?) Kako ste vi došli na vlast svaka godina u minusu.
Zahvaljujem. Gospodine Babiću, po amandmanu? (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu. Jedna rečenica.) Izvolite.
Kakvo je ovo dalje omalovažavanje javnosti? Ma recite vi meni koliko su bili u plusu ljudi koji su ostali bez posla a bilo ih je četiri stotine hiljada koje ste ostavili bez posla? (Zoran Živković, s mesta: Kakve veze ima?) Pa, da su i oni imali 0,2% rasta pa bih bio zadovoljan, 0,2%, okrenite glavu, ali ne da se stidite ovih reči, stidite se vaših postupaka i toga što ste 400 hiljada, 400 hiljada ljudi ste ostavili bez posla. Stopa nezaposlenosti je sada 7% manja, postajemo uređena država. (Marko Đurišić, s mesta: Stidi se. Stidi se sebe. Laži svojih se stidi.)
Molim vas gospodine Đurišiću da se ne vređate.
A vi sada pričate da imaju veće plate. Koje veće plate? Onih 400 hiljada ljudi koliko je ostalo bez posla? Sram vas bilo. Čitajte stopu nezaposlenosti. (Marko Đurišić, s mesta: Laži svojih se stidi.) Jesu li imali ti ljudi od čega da žive? (Marko Đurišić: Laži svojih se stidi.) Kome ste, šta ste njima povećali? Laž? (Marko Đurišić, s mesta: Laži svojih se stidi.) Povešću vas ja i u moju Vrnjačku Banju… (Marko Đurišić, s mesta: Slobodno.) I bilo gde pa ću vam pokazati od čoveka do čoveka koliko je ljudi ostalo bez posla, da li su tada imali novca da peku jaja, da li su tada imali novca za svoju decu i vi nam ovde pričate da ste im obezbedili rast. Rast zarad su imali, bez plate, kuće, oni su imali rast. O čemu se radi? Sramota jedna, gospodine Bečiću, šta dozvoljavate.
Molim vas. Molim poslanike u Narodnoj skupštini stvarno da se uvažavate i sa uvažavanjem da se obraćate jedni drugima. (Zoran Babić, s mesta: Nemoj da uvažavaju mene, neka uvažavaju realnost. Neka jednom kažu za šta su odgovorni.) (Zoran Živković, s mesta: Tebe niko ne uvažava.) Molim vas gospodine Živkoviću nemojte da se vređate, gospodine Đurišiću, gospodine Živkoviću, molim vas. (Marko Đurišić, s mesta: Šta on radi? Šta priča?) Znam, ali čitavo vreme dok je govorio gospodin Babić vi ste ponavljali „laže“, ponavljali ste neke druge psovke, nemojte molim vas. (Marko Đurišić, s mesta: Nisam ni jednu psovku, o čemu vi pričate? Ko je psovao?) Gospodine Živkoviću, nemojte molim vas. To je sve bilo u kameri, gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Da sam psovao, pa kaznili bi me sto puta.) Ne želim više da na ovakav način sa vama polemišem. Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Zahvaljujem. Na član 9. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Milan Petrić i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Javio sam se za reč.) (Zoran Živković, s mesta: Čekaj.) Morate na vreme da se javite. (Zoran Živković, s mesta: Na vreme sam se javio.) Niste na vreme. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Na član 10. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Milan Petrić i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Gordana Čomić. Izvolite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.)
Zahvaljujem. Pošto sada vidimo da ima da se u amandmanu govori o ličnosti predlagača amandmana, odnosno o ličnosti onog ko brani zakon, ja ću nastaviti u tom stilu jer je dozvoljeno, pa što je jednom dozvoljeno, to je svima dozvoljeno. Dakle, svi vi koji branite ovaj zakon, mi se dobro sećamo kako ste gradili „sigurnu kuću“ za Ratka Mladića, kako su nestajali… [[Isključen mikrofon]]
Neću više da dozvolim gospođo Čomić da se na ovakav način. (Marko Đurišić, s mesta: Što joj ne dozvoljavate…) Ne mogu dozvoliti, ovo ne može da traje u nedogled. (Marko Đurišić, s mesta: Njemu dozvoljavate.) S pravom se bune ostali narodni poslanici. Jednostavno ne možete na ovakav način da vređate Narodnu skupštinu. (Marko Đurišić, s mesta: Celu noć samo on pravi probleme.) Nigde u vašem amandmanu nema Ratko Mladić, „sigurna kuća“ i ostalo. (Marko Đurišić, s mesta: Gde ima on šta je pričao?) Gospodine Đurišiću, nemojte da dobacujete, razumem da ste umorni, ali nemojte da dobacujete gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam vrlo odmoran. Da uradimo neki test da uradimo ako hoćete da vidimo…) Ja molim kamermane da prikažu kako se narodni poslanici ponašaju u velikoj sali Narodne skupštine. Ja molim, nisam odredio, nisam naredio, zamolio sam. Kako se ponaša gospodin Veselinović, kako se ponaša gospodin Đurišić. Zahvaljujem se. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Žao mi je što smatrate da nekim poslanicima možete dozvoliti diskvalifikaciju predlagača amandmana, a nekim drugim poslanicima ne možete dozvoliti kvalifikaciju ili diskvalifikaciju onih koji brane zakon. Ali, vaš izbor. Dakle, ako govorimo o amandmanima koje zajedno sa kolegom Šutanovcem sam podnela, svi amandmani su da se briše i volela bih da može da se izbriše sve ono čega se sećamo u ovoj Narodnoj skupštini, kao što bih volela da može da se izbriše sve ono čega se i svi ljudi u Srbiji sećaju, ali to nažalost ne može. Međutim, možemo da predložimo brisanje amandmana kojim se u članu u zakonu kojim se izmenama i dopunama akcize govori o tome kada i kojim rokovima će ove primene akcize biti. Meni je izuzetno žao što ova rasprava i o našim amandmanima teče kako teče i moj pokušaj da svoj prethodni amandman obrazložim stilom koji je dopušten drugim narodnim poslanicima je srećom osujećen i ja sam zahvalna predsedavajućem što je sprečio da ja kažem čega se ja sve sećam a dela su mnogih ljudi koji sada sede u ovoj Skupštini i sede u Vladi Republike Srbije i ja ću to sećati se ćutke, sve osim jednog događaja, prezrivih osmeha na licima ovih koji podržavaju zakone, u danu atentata na Zorana Đinđića. To nećemo zaboraviti. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 12. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Novi i novi nameti. Gospodine Vujoviću, gospodine Tasovac, poštovani ministri, poštovani narodni poslanici, ljudi u Srbiji niti kuvaju, niti peku jaja, mogu samo da ih gledaju. Nemaju za šta da ih kupe. Polovina građana Srbije nema za šta da kupi jaja. Povećavate akcize na gorivo, povećavate cene na vodu, uvodite akcize na angažovanu snagu, oporezovali ste i dušu građanima Srbije. Gospodine Vujoviću, vidim da razmišljate duboko. Nadam se da ste odlučili da okrenete leđa ovom štetočini Vučiću… [[Isključen mikrofon.]]
Izričem vam opomenu, gospodine Veselinoviću, zbog vređanja članova Vlade. Gospođo Čomić, da li vi želite po amandmanu? Izvolite.
Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Biće inicijativa za smenu.)
Zadovoljstvo mi je.
Član 13. u Predlogu izmena i dopuna zakona kaže da od 31. decembra 2015. godine oporezivanje alkoholnih pića, uključujući piva, vrši se u skladu sa Zakonom o akcizama, te se navode brojevi službenih glasnika po kojima se vrši naplata akcize. Da nemamo strategiju da je ovaj zakon o izmenama i dopunama akcize štetan iz najamnje dva razloga. Prvi je, što se i akcize na naftu, naftne derivate i druge vrste akciza koje ste uveli, takve da se prevaljuju direktno na građane. Dakle, direktno na ličnu potrošnju, jer postoje izuzeci za one koji se bave transportom, za one koji se bave trgovinom nafte. Jedino građani nemaju prava na nikakve izuzetke. To je strateški pogrešna odluka, umesto da se dodatni novac za budžet traži u reformi javnih preduzeća i u restrukturiranju, odnosno u konačnom završetku tragičnog sleda sa preduzećima u restrukturiranju. Dakle, čak i da imamo sličnu sliku o tome kako može da se puni budžet, ovaj član zakona bi bio čist višak, a tu je zbog toga što zakone u Skupštinu unosimo po hitnoj proceduri, zato što zakoni stupaju ne po Ustavu, nego odmah nakon objavljivanja, a ne osam dana i zato što vam treba nekakvo uputstvo kako će se akcize naplaćivati od trenutka kada, nažalost, većinom glasova ovaj Predlog zakona bude usvojen, pa do 31. decembra 2015. godine. Širi spisak alkoholnih pića na koje ste uveli neće pomoći, a šteta će biti zajednička.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Znači, ovaj član, ne znam, vaša diskusija se nije odnosila na suštinu ovog člana, koji samo obezbeđuje prelazni period do stupanja na snagu ovih zakona. Ne vidim tu ništa kontraverzno. Vi ste već pre osporili sve druge stvari. Ovo je potpuno jedna tehnička stvar. Moram da iskoristim priliku da kažem da ono što ovde čujemo kao kritiku apsolutno ignoriše sve što smo rekli od početka, od prošle godine u smislu ovog programa, ove godine u smislu programa. Poverujte makar ljudima koji nešto znaju. Ako smo ušli u situaciju u kojoj smo bili u jako teškoj fiskalnoj poziciji, i ako smo morali da uđemo u stvari koje su bolne, koje nisu popularne, a da vi nas napadate za populizam i vođenje zemlje u pravcu neodrživih deficita, sve ovo što pričate bih razumeo. Mi vraćamo zemlju bolnim putem nazad u ravnotežu i zato apsolutno ne razumem vaš populizam potrošnje, povećavanja i nikakvog napora da se zatvori breša između prihoda i rashoda. Ovo je to. Ukupna mera, ako ste pogledali strategiju koju ste dobili, ukupna mera poreskog opterećenja se najbolje vidi na učešću ukupnih poreza svih poreza konsolidovane opšte države, 36,6% ove godine, 36,6% 2016. godine. Ne uspevamo da smanjimo, ali 2017. godine 35,6% i 2018. godine 34,7%. Znači, mi kažemo - nalazimo se na dobrom putu, izdržite ovo. Možemo hiljadu stvari da budemo pojedinačno u pravu i ne, ali ukupna mera ono što je bitno. Znači, ono kada sve izaberemo što smo dali na ovaj ili onaj način na nivou Republike, na budžetski deficit, na fiskalni deficit, deficit opšte države, učešće prihoda, tj. fiskalno ukupno poresko opterećenje naroda pada. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Po kom osnovu gospođo Čomić? (Gordana Čomić, s mesta: Replika.) Nemate pravo, a i nemate vremena poslaničke grupe. Na član. 13 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Pošto gospodin Šutanovac nije u sali, da li gospođo Čomić vi želite reč?
Zahvaljujem. Ja bih rekla da je sada u raspravi član 14. pošto je član 13. bio malopre, ako sam vas dobro razumela. Dakle, član 14. u nekoliko stavova definiše šta se dešava sa proizvođačem niskoalkoholnih pića koji na dan 31. decembra 2015. godine ima proizvedene niskoalkoholna pića koja sadrže više od 1,2%. To je vrsta alkoholnog pića na koji je ovim zakonom uvedena akciza, a najviše do 5% alkohola i koje su njegove dužnosti, odnosno koje su njegove dužnosti od 1. januara 2016.
Izvinjavam se što vas prekidam, ali ne pričate o dobrom amandmanu. Mi smo sada na članu 13. Vi ste podnosilac amandmana i gospodin Šutanovac, ali ne pričate o amandmanu koji je…
Ministar i ja smo raspravljali o članu 13. malopre, jer sam ja govorila o rokovima, pitajte ministra. Ja sam govorila o članu 13, o tome da ja razumem zašto je tu, ali čak i da nisam protiv, ja bih bila da se ovo briše, s obzirom da se radi o stupanju na snagu.
Možda ste se zbunili zato što imate tri amandmana, član 13, koji smo raspravili već. Sada smo takođe na članu 13. koji ste podneli. U ovom amandmanu nema ničega o čemu vi sad govorite. I, imate na član 14.
Poštovani potpredsedniče, ja ne mogu da imam dva amandmana na isti član. Dakle, ili je pogrešila sasvim nenamerno i potpuno razumljivo služba Narodne skupštine u ovome…
Izvinjavam se, nisam dobro rekao, pošto mi je sekretar dao svoj primerak, a nije onaj koji je već prošao. Znači, bili ste malopre na član 12. Vi ste zajedno sa Jankom Veselinovićem podnosilac amandmana, o tome ste govorili, a sada smo na članu 13.
Kada ste mi prethodni put dali reč, dali ste mi reč za član 13.
Na član 12, jer govorio je gospodin Veselinović.
U redu, neću obrazlagati onda za član za koji sam dala obrazloženje i ministar dao odgovor, osim jedne rečenice ministru na odgovor – naše se strategije razlikuju i potpuno je prirodno da slušate kritiku. Da li je ona vama populistička ili nije, to je vaše pravo na izbor, ali ja i danas, kao i 2012. godine, smatram da su javna preduzeća mesto odakle kreće reforma.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li želite reč? (Ne.) Hvala. (Jovan Marković, s mesta: Rekla je - naravno.) Da, izvolite. Molim vas, gospodine Markoviću, nešto dobacujete. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Član 14. Radi se o obavezama proizvođača niskoalkoholnih pića na dan 31. decembra i radi se o njegovim obavezama od 1. januara 2016. godine, šta su dužne da urade kada je u pitanju nadležna organizaciona jedinica poreske uprave, da dostave podatke o stanju zaliha niskoalkoholnih pića popisanih u smislu stava 1. ovog člana, jer od 1. januara takva pića sa 1,2% alkohola, ja ne znam tačno da izgovorim kako se to kaže, ali mislim da je „Sajder“ ili „Sider“, ili tako nešto slično, izvinite ako je pogrešno, kao i najviše do 5% alkohola. Dakle, oni su dužni da nadležnoj organizacionoj jedinici poreske uprave dostave podatak o stanju tih pića za svaki mesec do utroška tih zaliha. Moje pitanje je da li će onda ovoj prijavi neko ko ima, potpuno napamet pričam, 1.000 litara nekog sajdera do 31, ko prijavi poreskoj upravi, da li će plaćati akcizu na to, ako ta pića prodaje u januaru ili ne? To se iz ovog člana ne vidi ili možda ja ne vidim, pa bih bila zahvalna za odgovore.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li želite reč? Izvolite, gospođo Čomić.
Član 15. u jednom stavu ostavlja nejasnoću koju ja vidim i u članu 14. o tome koliku akcizu i da li plaća u januaru i februaru preduzetnik koji ima niskoalkoholna pića i koja je prijavio, u kojoj količinu ih ima, a nabavljen je 31. decembra 2015. godine. U članu 15. kaže se: „Na niskoalkoholna pića koja sadrže više od 1,2% alkohola, a najviše do 5%, koja su do 31. decembra 2015. godine uneta u carinsko područje Republike, a za koje nije okončan carinski postupak, nadležni carinski organ obračunaće akcizu u skladu sa odredbama ovog zakona. Uvoznik nije dužan da navedene proizvode prilikom uvoza obeleži kontrolnim akciznim markicama“. Ovaj član treba da vam važi sedam dana. Ako se ikada zapitate zašto ovaj zakon treba brisati, onda još jedanput pročitajte ovaj član. Glasaćete o svim zakonima, glasaćemo, vi za, ja protiv, tako da će ovaj zakon stupiti na snagu u nedelju, to je 13. decembar. Šta se dešava sa uvoznicima 17 dana do kraja decembra? Za koje to količine će biti okončan carinski postupak, a za koje ne. Neko vam, ministre, ja imam drugo dobro mišljenje o vama, prvo, što mislim da ste dobar ekonomista, nezavisno od svog političkog posla, što sam imala prilike da se uverim, podmeće članove zakona, neko u koga imate poverenje, a dok ne bude glasanje o ovom zakonu, neko će vam podmetnuti amandmane od naftnih udruženja.
Zahvaljujem se. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Član 16. praktično predstavlja nastavak prethodna dva člana. Jedan, namerno, prvi potpuno nejasan, a drugi jasan za sve nas koji živimo sa obe noge na zemlji, živimo u Srbiji i znamo kako to izgleda sa carinama i sa obračunom, da li je završen ili nije završen carinski postupak. Član 16. kaže – prvo usklađivanje dinarskih iznosa akcize na alkoholna pića izvršiće se u januaru 2017. godine indeksom potrošačkih cena u 2016. godini, a onda u drugom stavu se navodi šta sve danom početka primene ovog zakona prestaje da važi. Ono što je u ovom prvom stavu zanimljivo jeste da za alkohole od 1,2 pa do 5% alkohola, koji indeks potrošačkih cena u 2016. godini vi upotrebljavate za ovaj obračun? Trebalo bi njegovu cenu bez akcize, jer nije bio akcizna roba, međutim, to ostaje nedovoljno jasno. To je jedan od razloga zašto tražimo da se ovaj član 16. briše.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Naš amandman je da se usklađivanje sa rastom potrošačkih cena, umesto 1. januara 2017. godine, kako je predloženo, uradi već u januaru 2016. godine za, kako ovde kaže, indeks potrošačkih cena. Ovde kaže u obrazloženju zašto se odbija, da bi to značilo novo povećanje cena za navedeni procenat. Taj indeks potrošačkih cena je verovatno 1,5, 4% u 2015. godini. Ja ću se tu složiti sa ministrom Tasovcem, da ne mislite da uvek imam nešto protiv. Ja mislim da treba da se ponovo povećaju akcize u januaru 2016. godine. Ja ne vidim u povećanje akciza na alkoholna pića lošu stvar. Ja mislim da to može da se dodatno optereti. Da li će to, sa jedne strane, napuniti budžet, nije mi to glavna ideja. Da li će to možda smanjiti potrošnju alkoholnih pića po glavi stanovnika u Srbiji? Ako hoće za jedan jedini promil, mislim da je to dobro i zato smo predložili ovakav amandman, da se ne čeka usaglašavanje povećanja akciza januar 2017. godine, nego da se to napravi na početku sledeće godine. Vlada nije to prihvatila, ali vidim da bi ministar Tasovac to verovatno prihvatio. Da se samo on pita, ne znam, na Vladi, da li je on možda glasao za naš amandman, ali u svakom slučaju, mislimo da je šteta što ovaj amandman nije prihvaćen, jer bi u krajnjoj liniji, ono što je važno za ministra finansija, bio dobar za budžet, a sa druge strane bi imao tu meru da smanji potrošnju alkohola u Srbiji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Namerno nisam hteo da komentarišem prethodne vaše amandmane, pošto ne možemo sa sigurnošću da utvrdimo šta znači sintagma da neće biti izdavane markice. Očekujem da će naše kolege uputstvom definisati precizno kako će proizvođači, odnosno maloprodaja, restorani i ostali voditi stanje zaliha na prelazu iz ove u narednu godinu. Čini mi se da je ovde ideja da se ne izdaju markice, ali da se to na nivou zaliha vodi. Prema tome, da niko ne bude oštećen ni povlašćen u tom celom procesu. To su carine, to je stanje zaliha kod konačnih prodavaca, odnosno restorana, radnji itd. Što se tiče ovog člana 16, mislim da je sve kristalno jasno. Pošto su ovo advalore akcize, koje smo na početku komentarisali, da ne gubimo vreme, predlaže se indeksacija indeksom potrošačkih cena tj. cena na malo, i to ide unazad. januara 2017. godine ćemo znati koliki je bio rast potrošačkih cena tokom 2016. godine i u tom momentu će se sa tim indeksom povećati, indeksiraće se, nadam se da neće biti deflacije, ali biće mala inflacija, pretpostavljam, advalore iznosi za 1,5 ili 2%, ne više. Biće indeksirane. Neće biti promene procenta, nego će biti specifične akcize, biće povećane za stopu rasta cena na malo.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Moram priznati da sam na desetine amandmana Pokret za preokret podneo i moram vas pitati, ministre Vujoviću, nisam sasvim siguran da sam u pravu kada sam tražio da se ovaj član briše. Naime, tražio sam iz razloga zato što mi se čini da će novo povećanje akciza biti već od 1. januara 2016. godine. Dakle, 13. decembra i da će prvo biti već za 17 dana. Ako to nije tačno, gospodine Vujoviću, ja ću ovaj amandman povući ili ću reći – u redu, dobro je što ga niste prihvatili. Meni se čini gospodine Vujoviću, da će za 17 dana biti novo povećanje akciza i da onaj iznos o kome ste pričali neki dan, dinar, šta je to za građena Srbije, šta je to za penzionere, zaposlene itd, imaju oni novca koliko je potrebno. Dakle, meni se čini, kaže prvo naredno usklađivanje dinarskog iznosa akciza na derivate nafte, itd, izvršiće se u januaru 2016. godine indeksom potrošačkih cena u 2015. godini. Gospodine Vujoviću, pa ja sam gotovo siguran da će biti novog povećanja akcize. Da li nam treba preokreti u ovoj pogledu ili ćete me ubediti da možda u ovom delu neće biti povećanja akciza gospodine Vujoviću? Na ovo pitanje mi morate dati odgovor. Ovo pažljivo slušaju i građani koji u ovo vreme ne spavaju. Radi se o njima. Još samo kažu na povrće i voće nije uvedena akciza. Moguće do kraja, dok isčitamo sve ovo da će se negde sakriti i takva akciza.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima dr Dušan Vujović.
Ovde, iako je tekst komplikovan, suština je vrlo jednostavna i čini mi se, nedvosmislena. Član 17. stav 2. odnosi se na one derivate za koje upravo uvodimo izmenjene akcize i oni će prvi put biti menjani januara 2017. godine na osnovu rasta potrošačkih cena tokom 2016. godine. Prvi stav se odnosi na one derivate kod kojih se ništa ne menja ovim zakonom i kod njih će biti standardna indeksacija koja je predviđena zakonom, ali to su oni kod kojih nismo menjali. Tu je poslednji put menjano pre godinu dana i oni po redovnoj proceduri dospevaju za indeksaciju u januaru mesecu 2016. na osnovu indeksa cena u 2015. godini. Uvek postoji pravilo da se svaka specifična akciza, znači ona koja je iskazana u apsolutnom iznosu dinara, indeksira protekom vremena. Kako je već definisano u zakonu.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Izvolite, reč ima mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Ovo je jedan od ovih novih članova u vezi sa novim nametima na građane Republike Srbije i moje pitanje vama, gospodine Vujoviću, je – zna li Vlada RS bilo koji drugi način da smanji deficit, pošto vidimo da je smanjenje deficita postalo samo dovoljni cilj koji je sam sebi sasvim dovoljan. Zna li Vlada RS bilo koji drugi način da smanji deficit a da to ne plaćaju isključivo građani Republike Srbije? To vaše smanjenje deficita kojima se toliko hvalite, potiče od toga što smanjujete plate i penzije, povećavate poreze, uvodite nove namete, a vi sve više i više trošite. Sva sreća pa ste građane toliko oglobili da i to što vi više trošite i dalje pokriva taj deficit i naš amandman ide naravno, kao i svi drugi koje smo podneli u prilog tome da se ceo ovaj zakon briše zato što mi smatramo da vi ukoliko želite da se na takav način ponašate prema građanima Srbije, za to svakako ne možete dobiti dozvolu ili podršku DS. Ovde su vam narodni poslanici pokazivali kolika je cena goriva u zemljama u okruženju, kolike su plate u zemljama u okruženju, vi ste rekli da nije tačno. Da je gorivo skuplje u Srbiji nego u zemljama u okruženju. Videlo se da jeste, ali neka to bude samo jedna u nizu stvari koje ste ovde rekli a da nisu tačne. Tako da, strahujemo da put kojim ste pošli, ma koliko se vi trudili da ubedite građane da je dobar, apsolutno za njih to nije.
Zahvaljujem. Na član 18. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici dr Janko Veselinović i zajedno Gordana Čomić i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Ministre Vujoviću, nije šija nego vrat. Dakle, za one derivate na koje se ne uvodi akciza, nova veća akciza, biće indeksacija i cena će koliko toliko porasti. Dobro. Dakle, ne povećava se akcizna stopa nego se radi indeksacija. Kažete, to je uobičajeno. Uobičajeno je gospodine Vujoviću da kada cena goriva na svetskom tržištu pada, pada i cena goriva u zemljama koje to gorivo koriste, osim nekih efemernih primera koje su neki poslanici iznosili u zemljama gde praktično gorivo teče ulicama i gde gorivo praktično građani ne plaćaju. Ono je tamo kao u Srbiji voda. Dakle bilo bi normalno da gorivo u Srbiji od 13. bude jeftinije, a ne skuplje. Ja vam mogu pokazati, izlistao sam i to, novinske članke, natpise današnje u zemljama u okruženju. Znate šta piše u tim novinskim člancima? „Uskoro pojeftinjenje goriva“, „Uskoro značajno pojeftinjenje goriva“, jedino je u Srbiji naglasak na tome da će gorivo biti skuplje, bez obzira što pada cena na svetskom tržištu. Zašto? Zato što ministar Vujović u okviru ove Vlade je dobio zaduženje da uzme što se uzeti može. Uzme što se uzeti može da bi ova Vlada preživela još koji dan do izbora gospodine Vujoviću. Do izbora jer građani više nemaju od čega, uzeli ste im, naplaćujete im i brojilo za električnu energiju.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Nije lako da pariram ovakvim vašim izlivima neistina. Niko ne uzima što se uzeti može, to je potpuno netačno. Rekao sam vam da oresko opterećenje će biti isto, a zatim padati. Smanjenje cena nafte koje danas pratimo i koje je čak uticalo na kretanje na svetskim berzama će biti odraženo u Srbiji na isti način. Pošto su ovo specifične akcize, one neće uticati kada se smanji ulazna cena naftnih derivata i sirove nafte, one će uticati na ukupan nivo cena. Prema tome, on će padati kod nas kao i u svim drugim zemljama. Ono što je tačno to je da nije razlika iz onih cifara koje su nam dali iz profesionalnog udruženja koje to svaki dan ili svaki dan ažurira, devet centi je razlika između Srbije i taj primer Austrije koji navodite. Deset centi je 12 dinara, devet centi je manje od 12 dinara. (Janko Veselinović, s mesta: A plata?)
Zašto dobacujete gospodine Veselinoviću?
Koliko koštaju sve druge robe? Sve uvozne robe koštaju svetska cena puta kurs plus porezi. Mislim da stvarno nema nikakvog smisla da u jedan koš strpate sve što vama padne na pamet samo zato što to vama politički izgleda logično. Sve što ste ispričali do sada, kažem vam, potpuno je šizofreno. Očekivati da ono što vi zagovarate ovde, danas ste i prethodna tri dana, zahtevali povećanje potrošnje na najmanje deset stavki. Nikada nisam čuo ni jedno mesto gde ste zahtevali smanjenje. Zahtevali ste smanjenje svih poreza. Kada bih sabrao ono što ste vi iz bloka opozicije predlagali, deficit ne bi bio 120 milijardi, nego 240 kao što je prošle godine Fiskalni savet mislio da će biti. Oni su to mislili, mi smo ostvarili šest puta manje, ostvarićemo 50% manje na kraju godine. hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na Osmu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O USTAVNOM SUDU. Primili ste amandmane koji su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, mr Aleksandar Jerkov, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Balša Božović, Vesna Martinović. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Miroslav Marinković i Ivan Karić. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa SDS - Boris Tadić je podnela amandman na član 1. i tražimo da se on menja, da u Zakonu o Ustavnom sudu, „Službeni glasnik Republike Srbije“ broj 109/07 99/11 itd, u članu 80. stav 3. posle reči: „postavljen“ tačka se zamenjuje zapetom i dodaju se reči: „s tim što Ustavni sud kada je zahtev usvojen određuje u odluci organ koji je obavezan da isplati naknadu materijalne ili nematerijalne štete i određuje rok od četiri meseca od dana dostavljanja odluke tom organu u kome on treba da plati naknadu štete“. Postupak za prinudno izvršenje naknade materijalne, odnosno nematerijalne štete može početi tek ako naknada materijalne, odnosno nematerijalne štete ne bude plaćena u roku od četiri meseca od dana dostavljanja odluke. Naš amandman nije prihvaćen sa obrazloženjem da je u vokabularu sudstva „dobrovoljno“ reč koja se koristi kao sinonim za izjašnjavanje da neko želi da uplati. Međutim, mi smatramo da je odlukom Ustavnog suda određeni organ obavezan, tako da ta reč „dobrovoljnost“ u normalnom, da kažem u ovom životu van sudske prakse ima sasvim drugu konotaciju i sasvim drugo značenje. Smatramo da je potrebno da taj ko je dužan da plati nadoknadu u roku od četiri meseca mora da bude obavezan, a ne da to bude njegova dobrovoljnost.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Da.) Zahvaljujem se gospodinu Vujoviću na današnjoj sednici. Izvolite, gospodine Petriću.
Što se tiče člana 1. i izmene člana 89. Zakona o Ustavnom sudu, koji se faktički dopunjuje, predlog je opravdan u suštini. Jedino što mi ovde vidimo da bi moglo da se izmeni jeste da bi se rok mogao skratiti, umesto prikazanih četiri meseca, na dosadašnjih dva. To je jedina izmena koju mi tražimo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Petriću. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković i narodni poslanik Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažena gospođo Bogosavljević Bošković, poštovani ministre Sertiću, mi narodi poslanici Nove stranke predlažemo da se u Predlogu zakona o dopuni Zakona o Ustavnom sudu u članu 1. rok za dobrovoljno plaćanje naknade štete po odluci Ustavnog suda, da taj rok bude 15 dana, umesto četiri meseca kako je predložila Vlada. Ja sam pripremio argumentaciju. Bilo bi primereno da je ovde sada u našoj Narodnoj skupštini kao gost ministar pravde, gospodin Selaković, da sasluša tu argumentaciju i da saopšti svoj odgovor. Ministra Selakovića nema i ja sada ne znam ko bi mogao tako stručno u toj oblasti da odgovori na ovu argumentaciju. Evo šta je moj argument, poštovana gospodo. Ne postoji razlog da rok za plaćanje naknade štete po odluci Ustavnog suda bude duži od roka za plaćanje naknade štete po presudama redovnih sudova. To je već jedan argument. Ministar Sertić sigurno nije sada toliko upućen u ovu oblast da može da mi odgovor zašto će možda ostati ovako kako je Vlada predložila. Tospođa Bošković Bogosavljević takođe. Druga stvar, situacija u kojoj Ustavni sud određuje obavezu naknade štete podrazumeva i dužio period tokom kojeg je građanin trpeo protivpravno postupanje države. Upravo zbog toga rok dobrovoljnog plaćanja ne treba odrediti u predugačkom periodu. Ja mislim da imamo vrlo razumnu argumentaciju koja se tiče poštovanja našeg Ustava i pravnog sistema. Sada nema ministra Selakovića da nam odgovori zašto je ovaj jedan predlog kroz ovaj amandman neprihvatljiv za Vladu? Veoma je dobro obrazložen i nema nikakvog razloga da ne bude usvojen, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvinjavam se, gospodine Jovanoviću, vi ste se javili po prethodnom amandmanu. Izvinjavam se, gospodine Veselinoviću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Naravno da prihvatam. Samo bih želeo u kratkim crtama da iznesem stav koji se ne može dovoditi u sumnju, jer je predlagač očigledno pročitao nešto što mu je pravnim instrukcijama dao neko ko je krajnje stručan za ovu temu, tako da nije uspeo da obrazloži ono što je trebalo da se obrazloži. Ovde je suštinsko pitanje da li Ministarstvo pravde treba da bude talac bilo kog drugog organa koje je skrivio ili, kako je to predlagač rekao, protivpravno delovao prema bilo kom građaninu Republike Srbije? Očigledno da Ministarstvo pravde ne treba da bude talac, a do sada je bilo. Očigledno da Ministarstvo pravde ne treba da trpi ono što čine bilo koji drugi organi, počev od ministarstava, drugih institucija i državnih organa, a to je do sada činjeno i kada je u pitanju naknada materijalne i kada je u pitanju naknada nematerijalne štete. Činjenica je da u konkretnoj situaciji Ministarstvo pravde ima jedan jedini problem, a to je da se odredi odgovarajući rok jer je, bez obzira što je formalni predlagač Ministarstvo finansija, ipak suštinski iza ovog predloga zakona Ministarstva pravde. Ustavni sud, i to je odlično rešenje koje je predloženo u ovom zakonu, ima obavezu da odredi i identifikuje koji je to organ, odnosno državna institucija, učinio bilo šta što podrazumeva protivpravnost u postupanju, a samim tim i uzročnu vezu između takvog postupanja i štetne posledice po građanina. Na kraju ostaje pitanje da li je adekvatan rok od četiri meseca, jer se radi o paricionom roku ili roku za dobrovoljno izmirenje obaveze, ili je taj rok trebao da bude kraći? Ako bi se uzeo za stav stav sudske prakse, da je to rok od 15 dana kao rok koji se definiše u odlukama suda, onda bi to možda i mogao da se prihvati kao paricioni rok. Međutim, Ministarstvo pravde, ili bolje reći predlagač u formalnom smislu reči, je zauzelo rok koji podrazumeva nešto što se vezuje za kvartalni period. Kvartalni period na nivou koji je inače Ministarstvo pravde definisalo u smislu obaveza koje se vezuju za izmirenje obaveza. Prema tome, ovde ostaje jedna jedina dilema – da li je rok predugačak ili nije? U konkretnom slučaju poslanička grupa SPS ipak će podržati kao paricioni rok rok koji je predložio predlagač. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. (Neđo Jovanović, s mesta: Ja bih samo zamolio da se ovo vreme, s obzirom da sam ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, oduzme od vremena ovlašćenog predstavnika.) Biće oduzeto. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Ja imam isto pitanje kao i moj kolega Pavićević – ko će mi dati odgovor na ovo pitanje, pošto ni gospodin Sertić ni gospođa Snežana Bogosavljević nisu stručni za ovo pitanje. Makar mislim, gospođo Snežana Bogosavljević, da vaše ministarstvo nije poljoprivreda, ekologija i zakonodavstvo, nego samo ministarstvo ekologije. Dakle, evo, ako ste stručni za ovo, odgovorite mi na pitanje – kako može odluka Ustavnog suda da ima neobavezni karakter, odnosno da se daje dobrovoljnost u izvršenju odluke? Dakle, to nije za jednu pravnu državu normalno. Odluka Ustavnog suda da ima nižu pravnu snagu od drugostepene odluke bilo kog drugog suda, meni je to sporno. Dakle, ovo o čemu je gospodin Jovanović govorio, to meni nije sporno, dakle, tu bi se mogli složiti. Međutim, ne može se jednoj presudi Ustavnog suda, odluci Ustavnog suda dati dobrovoljnost u izvršenju. Dakle, to jednostavno nije Ustav, pogotovo imajući u vidu činjenicu da se ova izmena Zakona o Ustavnom sudu donosi uz budžet. Kakve ovo veze ima sa budžetom? Moj amandman, predlog Pokreta za preokret, jeste da se odredi organ koji će izvršavati odluku Ustavnog suda i to ima smisla, ali da se odredi dobrovoljnost u izvršenju i da se daju neki rokovi za izvršenje, pa to zaista podriva osnove pravnog sistema. Ja mislim da ovde postoje dublji razlozi, a to je mogućnost da se preko Ustavnog suda utiče na poništavanje pravosnažnih i drugostepenih odluka. To je jako opasno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Nije povreda Poslovnika, replika je, ne samo zbog pominjanja imena, već zbog pogrešnog tumačenja [[Predsedavajući: Dobili ste pravo na repliku.]] Ja se ni u kom slučaju ne bih saglasio sa stanovištem koje je izneto, navodno pravno utemeljeno. Meni se čini da nije, jer je odluka Ustavnog suda, kao i svaka druga sudska odluka, imperativne prirode. Ona u samoj svojoj izreci nosi imperium. Imperium, u pravom smislu reči, podrazumeva nešto što je u odnosu na sve na koje odluka deluje, a odluka Ustavnog suda deluje prema onima na koje se konkretan predlog za pokretanje postupka pred Ustavnim sudom odnosi, samim tim, ima obavezujuće dejstvo. Ako je tako, onda ne možemo imati potpuno identično mišljenje, ako smo ga imali prethodno u odnosu na stav koji sam ja izneo. Onda ne možemo imati identično mišljenje u odnosu na ono što odluka suda nosi, a naročito Ustavnog suda. Na kraju krajeva, na osnovu odluke Ustavnog suda, bez obzira da li se radi u konkretnom slučaju o povredi prava koje ima za posledicu naknadu materijalne i nematerijalne štete, odlukama sudova se poništavaju ili stavljaju van snage čak i odluke sudova koji su u okviru ili sudova specijalne nadležnosti ili sudova opšte nadležnosti. Prema tome, i ovakve odluke imaju obavezujuće dejstvo. Nema dobrovoljnosti, jer se radi o nečemu što je imperativne prirode, a imperativna priroda proizilazi upravo iz samog teksta predloga. U kom delu? Prvo, imperativna priroda je u tom delu što se određuje organ koji je faktički protivpravno postupao, drugo, da se obavezuje da plati štetu, koja u svojim vidovima ima karakter materijalne i nematerijalne štete i treće, određuje paricioni rok, ili rok za dobrovoljno izmirenje obaveza. U čemu se ovde sastoji dobrovoljnost? Zahvaljujem.
Vreme. Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Dušan Petrović, magistar doktor Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala, predsedavajući. Naš predlog je da se član 1. promeni i glasi: „U Zakonu o Ustavnom sudu, u članu 89, posle stava 3. dodaju se novi stavovi 4, 5. i 6. koji glase: Kada Ustavni sud usvoji zahtev iz stava 3. ovog člana, svojom odlukom odrediće organ koji je obavezan da isplati naknadu materijalne odnosno nematerijalne štete te odrediti rok od tri meseca u kom roku je organ u obavezi da isplati naknadu štete. Ukoliko organ ne isplati štetu u roku iz stava 3. ovog člana, može se pokrenuti postupak za prinudno izvršenje odluke Ustavnog suda u narednom roku od tri meseca od dana isteka roka iz stava 3. ovog člana. Rok iz stava 3. počinje da teče od dana dostavljanja odluke Ustavnog suda organu, a rok iz stava 4. od dana dostavljanja odluke oštećenom poveriocu.“ Na kraju, dosadašnji stav 4. postaje stav 7. Mi se u načelu slažemo sa namerom predlagača zakona da se uredi ovaj deo Zakona o Ustavnom sudu i da se odredi da Ustavni sud određuje organ koji je obavezan da isplati materijalnu štetu, ali mislimo da su rokovi i čin na koji je to predviđeno predlogom predlagača nejasni i da je naše rešenje bolje, da je preciznije. Rokovi se ne razlikuju toliko mnogo, ali mislimo da je rešenje, u krajnjoj liniji, preciznije i da će ona strana koja je oštećena imati jasniju sliku šta i na koji treba da uradi kako bi mogla da naplati svoju štetu. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Balša Božović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načeli i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O UTVRĐIVANjU JAVNOG INTERESA I POSEBNIM POSTUPCIMA EKSPROPRIJACIJE I IZDAVANjA GRAĐEVINSKE DOZVOLE RADI REALIZACIJE PROJEKTA „BEOGRAD NA VODI“ Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Reč ima gospodin Rističević. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, imam nameru da iskoristim svaku sekundu od ova dva minuta, s obzirom da se nadam da će ovi „akademski čestiti“, koji su ovu Skupštinu proglasili za svetilište, dopustiti da ovog puta ja, u ime demokratije, u ime „svetilišta“, imam ista prava kao i oni, jer demokratija voli ravnopravnost, ona je na tome zasnovana, ona je proces zrenja i ja verujem da ovi „akademski čestiti“ filozofi, stručnjaci za zareze i zapete, za brisanje, neće imati ništa protiv da, eto, i ja nešto kažem ovim komentarima, bez obzira što nisam skupo plaćen na Fakultetu političkih nauka. Ja sam predložio da se u nazivu zakona reč: „realizacija“ promeni primerenijom rečju: „sprovođenje“. Dakle, ja, kao neko ko poštuje tradiciju, ko poštuje srpski jezik, voleo bih da se ova reč „realizacija“ pretvori u „sprovođenje“ i da oni koji su godinama vladali u Beogradu i koji su od njega gotovo napravili Beograd na magli, shvate da ovaj Projekat „Beograd na vodi“ treba sprovesti kao realan, da je daleko bolji, da je bolje imati „Beograd na vodi“ nego što su oni imali Beograd na magli, gde su tu maglu, prosejanu kroz krupno rešeto, prodavali narodu godinama, praveći deficite u gradu Beogradu koji su bili astronomski. Ja ne živim u Beogradu, ali bih voleo da Beograd lepo izgleda i stoga se izvinjavam na ovih pet sekundi koje sam prekoračio. Hvala.
Zahvaljujem. Nema izvinjenja, to se odbija od vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su: zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Dušan Petrović i Miroslav Marinković, zajedno narodni poslanici Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, magistar doktor Blagoje Bradić i Ivan Karić, zajedno narodni poslanici Balša Božović i Jovan Marković i narodni poslanici Vladimir Pavićević i Zoran Živković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Poštovani predsedavajući, ja prvo ne znam kako ste vi spojili amandmane dve grupe poslanike moje poslaničke grupe jer je amandman jedne grupe: „Član 1. se briše.“, a drugi je: „Član 1. briše se.“. To nisu isti amandmani. Molim vas da to tretirate kao dva odvojena amandmana, kao što je to uradila i Vlada.
Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Dušan Petrović i Miroslav Marinković i zajedno narodni poslanici Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, mg dr Blagoje Bradić i Ivan Karić i zajedno narodni poslanici Balša Božović, Jovan Marković i narodni poslanici Vladimir Pavićević i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite gospodine Đurišiću.
Poštovani predsedavajući, ja prvo ne znam kako ste vi spojili amandmane dve grupe poslanika moje poslaničke grupe, jer je amandman jedne grupe da se član 1. se briše, a drugi je član 1. briše se. To nisu isti amandmani. Tako da vas molim da to tretirate, kao dva odvojena amandmana, kao što je to uradila i Vlada.
Gospodine Đurišiću, ja sam od službe dobio da su na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli.
Pa, ja sam vam rekao jedna grupa je član 1. - se briše, a druga grupa je član 1. - briše se. To nije istovetan tekst. Tako da ja vas molim, ima ovde kolega pravnika koji mogu da protumače da ove dve rečenice nisu iste.
Ista je radnja, gospodine Đurišiću, da tražite brisanje ovog člana.
To su dve različite rečenice.
To je ono što je u jednom trenutku rekao ministar kulture, briše se ili se briše, to mu dođe isto.
To nije istovetni tekst. Ja vas sada molim da mi vratite ovaj minut, pa da ja mogu da govorim o mom amandmanu, koji kaže – član 1. - briše se.
Izvolite, nastavite.
Znači zašto mi smatramo da član 1. treba da - briše se, zato što član 1. dodaje nešto što ne postoji u Zakonu o planiranju i izgradnji, a to je građevinska dozvola za pripremne radove. Kada se čita obrazloženje za odbijanje amandmana onda može da se vidi da je, gle nekog čuda, u decembru 2014. izmenama Zakona o planiranju i izgradnji ukinuta mogućnost izdavanja ove dozvole. Znači ona je postojala do pre godinu dana, ali smo je ukinuli. Onda smo smislili da treba lek specijalis za „Beograd na vodi“. Usvojili zakon negde u martu mesecu ove godine i naišli na problem. Kaže investitor ne može da ostvari svoje velike ideje, ne može da gradi kule od 200 i nešto metara, mora da se menja zakon. I, evo mi, nije prošlo ni sedam, osam meseci od usvajanja zakona, menjamo zakon. Ovaj zakon, između ostalog, govori, obrazloženje govori da zbog specifičnosti objekata visokogradnje preko 300 hiljada metara kvadratnih, oni predlogom predviđena je obaveza tehnička kontrola projekta, koji inače nije predviđena u redovnom postupku po Zakonu o planiranju i izgradnji za ovu vrstu projekata, ali jeste za svaku drugu, građevinsku dozvolu. Tako da ne znam kako i zašto se u obrazloženju za odbijanje našeg amandmana stavljaju ovakva obrazloženja. U svakom slučaju, ceo ovaj projekat „Beograd na vodi“ je velika magla. Ovaj projekat tera investitore…
Vreme gospodine Đurišiću.
Ja mislim da imam vreme ovlašćenog.
Nemate, ako koristite vreme ovlašćenog predlagača, imate 20 sekundi, izvolite.
Za 20 sekundi da kažem da ovaj način izlaženje u susret investitoru tako što se prvo donosi lek specijalis, pa se onda menja i prilagođava. Možda će tog investitora da zadrže u Srbiji, ali će rasterati svakog drugog, da će videti da Srbija nije pravna država, nego država koja menja zakone radi jednog investitora.
Nemate više vremena gospodine Đurišiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po kom osnovu, gospodine Babiću? Po amandmanu? Pitam zbog osnova da bi, prednost ima gospodin Božović koji je predlagač amandmana. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, prva stvar je, Vujović je bio ovlašćen po ovom zakonu, on nije u sali. Drugo pitanje je, zašto Zorana Mihajlović…
Gospodine Božoviću, samo obaveštenje još jednom, jer niste pažljivo slušali, svi članovi Vlade su ovlašćeni po svim zakonima koji su na dnevnom redu, izvolite nastavite.
Vratite mi samo vreme, molim vas.
Nastavite.
Dakle, Zorana Mihajlović je, kao resorno zaduženi ministar, potpisala je i ugovor o izgradnji „Beograda na vodi“, iz tog razloga sam lično podneo i krivičnu prijavu i zbog toga što je „leks specijalis“, kao što smo govorili onda kada smo ga usvajali, ne samo protiv Ustava i sistemskih zakona, nego je protiv interesa građana koji plaćaju nečiji šoping mol, nečiju kafanu i nečiji hotel. Mi smo postavili nekoliko pitanja. Kako je moguće da sa jedne strane ima novca za arapskog investitora, kojem grad Beograd…
Gospodine Božoviću, da li biste samo malo po vašem amandmanu, bar malo, da kažem, da ne kršite baš skroz Poslovnik.
Ako možete samo da mi vratite vreme, molim vas.
Ne brinite, samo nastavite. Da li ćete malo po vašem amandmanu?
Ja govorim o amandmanu, ako znate o kom se zakonu radi biće vam jasnije.
Znam, i imam član pred sobom.
Dakle, vrlo je važno da odgovorite na pitanje kako je moguće da postoji novac za gospodina Alabara sa jedne strane, a da nema novca za penzionere sa druge strane. Kako je moguće…
Da li to stoji u vašem amandmanu gospodine Božoviću?
Ja sam iz tog razloga i podneo amandman jer ja vidim da ovde ima novca za Alabara, a da nema za prosvetne radnike. Iz tog razloga sam obrisao ovaj amandman, odnosno predložio brisanje ovog člana.
A u tom članu to stoji, gospodine Božoviću.
Samo mi malo produžite ovo što ste mi uzeli. Ono što je veoma važno jeste da smo predložili brisanje ovim amandmanom jer postoji novac za arapskog investitora, a ne postoji prosvetne radnike.
Zahvaljujem, isteklo je vreme. Reč ima dr Vladimir Pavićević kao predlagač amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažene gošće i gosti iz različitih ministarstava Vlade Republike Srbije, mi ovde već jedno 16 sati raspravljamo danas, pa ne zamerite na malom umoru ako je primetan. Poput gospodina Božovića i ja sam podneo amandman na član 1. ovog Predloga zakona o dopunama Zakona o „Beogradu na vodi“ i mi predlažemo da se sadržina ovog člana briše. Imamo tri argumenta poštovana gospodo. Prvi argument, mi smo to napisali vrlo fino, precizno u obrazloženju. Smatramo da je nepotrebno poveravanje, izdavanje građevinske dozvole gradu Beogradu jer je isto već povereno lokalnoj samoupravi odredbama člana 133. Zakona o planiranju i izgradnji. To je onaj zakon o kojem smo razgovarali u prvoj polovini decembra 2014. godine, pa posle dve nedelje ga menjali i mi ga nazvali krpežom od zakona. Čim se zakon često menja, intenzivno, to znači da imamo posla sa krpežom od zakona. Drugi argument, u Zakonu o planiranju i izgradnji u članu 137. već je uređena mogućnost da se građevinska dozvola izdaje ili za ceo objekat ili za deo objekta ako taj deo predstavlja tehničku i funkcionalnu celinu. Ponavljamo, nema potrebe da se prenosi nadležnost na grad. A treći argument za mene najvažniji, načelni, „Beograd na vodi“ovako kako je osmišljen ne treba ni da postoji, jer je za nas taj projekat antimodernizacijski projekat gole otimačine. Mi smo ovde dokazali i u raspravi da je taj projekta udar na dva veka urbanog razvoja Beograda. A sada ovde u nesklad dovodimo različite zakone da bismo se prilagodili nečijim interesima. Poštovana gospodo, predlažem još jednom da se razmislim, da se izbriše ovaj član.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, a neka se pripremi narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite.
Dva sata i deset minuta. Ja se nadam da ovo građani Srbije ipak gledaju i da izgradnja više od dva miliona kvadrata, izgradnja savske promenade, uklanjanje starih objekata je antimodernizacijski, a modernizacijski bi onda bilo da 50 i nešto starih brodova koja su ružili sliku Beograda ostanu tamo gde su bili decenijama i godinama unazad. Da preko dvesta udžerica, nehigijenskih objekata u kojima su živeli ljudi je civilizacijski, modernizacijski. Modernizacijski da su se tamo okupljali ljudi, onako sumnjivog morala, sa nekim vrlo čudnim potrebama. E, to je modernizacija Beograda. E, to je modernizacija Beograda po mišljenju kolega koji su obrazlagali ovaj amandman. S druge strane, pažljivo sam se pripremao za ovaj zakona kao uostalom i za sve ostale, pa sam prikupio kritike. Šesnaestog marta 2015. godine Balša Božović smatra da se vlast ruga građanima jer im nudi da kupi stan od pola miliona evra, a ne zna se ni u kojoj će zgradi biti kao ni gde će ta zgrada biti locirana. Izgradnja prve zgrade počela je pre dva meseca i svi mogu videti gde će se ona nalaziti. Uspeh prvog prodajnog događaja, prodato 75% ponuđenih stanova i ja sam siguran da gospodin Balša Božović zna i koja je cena i za koliko su prodati, jer čini mi se, nešto mi se javlja da neko iz njegovog najbližeg okruženja ima poprilične veze prilikom tih transakcija i te prodaje. Tako da zna da prodaja ide odlično, pokazuje da građani i investitori imaju poverenja u projekat i da ga vide kao odličnu investiciju. Dvadeset i treći oktobar 2014. godine. Ekonomista Goran Milićević, kaže, oni nemaju nameru ništa tu da podižu osim dva ključna elementa – kulu i šoping mol. Pored Sava promenade, savske promenade, pre dva meseca počeli su radovi na stambenom objektu, 19 spratova, 296 stanova. Toliko o toj kritici i o toj magli koju vide neki narodni poslanici ovde. Trideseti april 2015. godine, Balša Božović tvrdi da se od „Beograda na vodi“ odustalo. Odustalo se, ali niko iz Vlade to ne sme da kaže. Ne samo da se od „Beograda na vodi“ nije odustalo, već smo tokom sledeće godine pored postojećeg gradilišta, rezidencijalnog dela, otvaramo još nekoliko gradilišta na ovom prostoru, hotela, svetski poznatih hotela. Akademija arhitekture Srbije, to je plan u kome nema nijednog kreativno zasnovanog urbanog prostora, niti jedne urbane ugodnosti, koja bi privukla mase pešaka građana, a kojima bi ovaj deo morao biti namenjen. Prvi deo Sava promenade, već je postao deo grada u kome Beograđani i posetioci provode slobodno vreme, odnosno te ugodnosti, već je dostupan gostima Beograda, svim građanima Republike Srbije, voze bicikle, šetaju, dovode decu na igrališta. Nije više zmijarnik, nije više mesto gde se okupljaju ljudi poprilično sumnjivih namera. Nije više mesto gde ljudi žive u nehigijenskim udžericama, gde su desetine brodova koji su tamo samo stajali, onako tek i skupljali rđu, na Sava promenadi organizuju se performansi za decu i odrasle, izložbe, mini koncerti i već sada se može naslutiti, da će po završetku ovo postati novo mesto okupljanja Beograda, zato što planiramo i naredna dva kilometra da uredimo kao pravu promenadu. Ne znam zašto su neki ljudi poprilično nervozni, skakuću i poskakuju, ja sam nestrpljiv da se sve to i uradi, baš ovim tempom kao što smo i do sada radili. Ne znam zašto su neki ljudi nestrpljivi, prosto im je nelagodno kada čuju u o napretku svog grada ili napretku zemlje u kojoj žive. Akademija arhitekata Srbije, nije predstavljen nijedan autor „Beograda na vodi“ javnosti i putem medija, a odgovor, u više navrata upoznata sa autorima „Beograda na vodi“ i njihovim portfolijom, pejzažni arhitekta Gerdo Akino iz Los Anđelesa, osmislio je Sava promenadu, a renomirana arhitektonska kompanija RTKL, napravila je master plan. Reč je o jednoj od najvećih svetskih multidisciplinarnih kompanija za projektovanje, za šta je dobila više značajnih svetskih nagrada. Takođe je kritika bila istih ovih koji ne vole, više bi voleli te zarđale brodove na tom prostoru gde je „Beograd na vodi“, a rekli su – vlast krije ugovor „Beograda na vodi“. Međutim, ugovor je objavljen 20. septembra 2015. godine na veb sajtu Vlade Srbije, čim je postao pravosnažan. Prema tome, sve kritike koje su do sada upućene, sve kritike koje smo malopre čuli ovde su apsolutno pale u vodu. Od svih kritika, ostala je samo žuta patka da plovi po beogradskoj magli, a „Beograd na vodi“ je realan projekat koji zapošljava Srbiju, koji menja izgled Beograda, koji za razliku od starih brodova i udžerica i prostora, vrlo mračnog i vrlo sumnjivog, postao zaista moderan deo Beograda.
Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević. Gospodine Božoviću, imate pravo na repliku, dobićete, pomenuli ste gospodina Božovića, ali sam ipak najavio gospođu Spasojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, stav SPS je da se ovaj amandman ne podrži i prosto nas čudi da se predlagači ovog amandmana ne sećaju da posebna građevinska dozvola za pripremne radove, predviđena još Zakonom o planiranju i izgradnji iz 2009. godine, a takođe, istim zakonom je predviđeno da postoji faze gradnje. Pripremni radovi su inače, svako ko se bavi građevinom, a to i koleginica Branka Bošnjak može bolje od mene da objasni, zna koliko su bitni prethodni pripremni radovi i oni prethodni u građenju i razlikuje se u zavisnosti od toga u kakvom se stanju nalazi parcela na kojoj se planira buduća gradnja, pa tako pripremni radovi mogu da budu i potporni zidovi, uklanjanje postojećih objekata, raščišćavanje terena itd. Sve su to važni pripremni radovi i da bi buduća gradnja mogla sigurno i efikasno i nesmetano da se odvija, svako gradilište mora da ima dobru i temeljnu pripremu. Inače, tačno je da je Zakonom o planiranju i izgradnji predviđeno da lokalne samouprave izdaju građevinske dozvole. Međutim, s obzirom na važnost projekta, na kvadraturu objekta, ovim zakonom se samo još detaljnije precizira da za ove objekte građevinsku dozvolu izdaje Grad Beograd i zaista ne razumemo zašto se uopšte traži brisanje i ovih i narednih članova. Jednom u koliko godina ovakva investicija dođe u Srbiju, investicija koja će zaista stvoriti mogućnost da se uposli i građevina i da se zaposle naši građani i da se sve druge delatnosti koje su u vezi sa građevinom, ožive. Ne treba se plašiti nečega što je novo, treba Srbiju gurati ka napred, ka novim investicijama i ka jačanju privrede. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospođi Spasojević. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika na izlaganje gospodina Babića.
Gospodine Babiću, vi ste pre svega narodni poslanik i moj ste kolega, samim tim. Molim vas, nemojte da vas neko čuje kako prozivate Akademiju arhitekture za neosnovane kritike projekta „Beograda na vodi“. To su velikani naše arhitekture, gospodine Babiću i mnogo više znaju i od mene i od vas. De Gardijan je objavio jedan tekst, između ostalog i jednu moju izjavu da se upravo od „Beograda na vodi“ odustalo. Znate zbog čega? „Beograd na vodi“ nije zgrada gde je prodato 75% stanova. U samo polovini zgrade je prodato 75% stanova, samo vas nisu dobro obavestili o tome. „Beograd na vodi“ je projekat od 3,5 milijarde evra. Tako ste nam ovde rekli kada smo usvajali ovde leks specijalis koji sada dopunjujete. Tako nam je rekao predsednik Vlade, 3,5 milijarde evra. To je 189 zgrada i objekata. Pitajte gospodina Mrkonjića za „Mašinoprojekt“ koji je gurnuo šip na 30 metara i posle je propao. Zašto? Zato što su ljudi iz Akademije arhitekture govorili o tome da je nemoguće graditi na jednom delu tog zemljišta, koji inače ima 117 hektara i koje je poklonjeno kao pola centra Beograda, gospodinu Ala Bajeru. To vredi milijardu evra i vi ovim dopunama leks specijalisa pokušavate da njemu učinite uslugu, da on bude taj koji će da zaradi, ni Beograd, ni građani iz Srbije, već isključivo on kao strateški partner vaše stranke. Zbog toga smo protiv i zbog toga smo rekli da se ovim amandmanom briše, ne samo ovaj član, nego i cela dopuna, a DS kada dođe na vlast staviće leks specijalis van snage. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika zbog pominjanja imena i prezimena. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Shvatate li koliko kontradiktornosti ima u rečima prethodnog govornika, da u istoj rečenici on kaže da to zemljište ničemu ne vredi, jer su šipovi propali, ma ničemu to ne vredi, ne može da se gradi. Neko vara građane da će tu biti nešto, ne može da se gradi, a onda stavlja zarez, pa u nastavku da bi valjda poentirao kaže – ali vi to zemljište dajete, poklanjate kao da će neko da odnese u džepovima u Emirate, to zemljište i kaže, poklanjate vašem partneru da tamo zaradi. Ako ne može da se gradi, kako mislite da zaradi, kako? Na koji način mislite da zaradi? (Balša Božović, s mesta: Da napravi.) A da napravi? Znači, može da se gradi. Znači akademija nije u pravu jer čas se pozivate na akademiju koja je rekla – propali šipovi; ne može da se gradi, a u drugom delu kažete – aha, hoće da zaradi, napraviće hotel. Može da se gradi ili ne može da se gradi? Sa druge strane, ako zarađuje, zarađuje i Beograd, zarađuje i Srbija. Zarađuje zato što je suvlasnik u tom projektu i šta je tu sporno? Samo što vi morate da se opredelite da li se gradi ili se ne gradi, da li može da se zida ili ne može da se zida? Ako ne može da se zida, nema zarade, ali ne može da se zida mimo zarade. Kontradiktorni ste. Da, i u pravu ste, i ja bih se na vašem mestu hvatao za glavu sa toliko neistina izrečenih, sa toliko stvari koje nisu utemeljene u realnosti, da vi branite desetine i desetine brodova nasukanih, zarđalih na licu Beograda, da vi branite dvesta i nešto kućica udžerica u kojima su živeli ljudi nehigijenski, da vi branite da je to bolje od Savske promenade, od novih hotela, od šoping molova, od stanova ... [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Branka Bošnjak. Izvolite.
Osnov je replika na izlaganje koleginice Suzane, prozvala me je direktno imenom i prezimenom.
Imate pravo na repliku ako ste prozvani. Izvolite.
Prvo i ujedno da se zahvalim koleginici što me je prozvala. Ja sam zapravo htela da podsetim na svoje izlaganje prilikom donošenja osnovnog Zakona o „Beogradu na vodi“, gde sam ja zapravo navodila i predlagala da se uvede faznost u gradnji zbog kompleksnosti konstrukcija, zbog očekivanja raznovrsnih vrsta radova i svega ovog što nam se sada zapravo, sa čime smo se suočili. Ja sam i predlagala da se faznost uvede u osnovni zakon, te sada smatram da ovo što sada korigujemo je zapravo u duhu onog što sam i tada govorila, te u tom smislu pretpostavljam da je to i razlog zašto je koleginica pomenula moje ime. Gospodin Babić, kolega Babić nije, zapravo me je prozvao da komentarišem ono što je on rekao, ali bih volela da kažem i nešto vezano za predloge standarda, uvođenje standarda, inostranih i prihvatanje inostranih standarda. Mi nažalost u Srbiji još uvek delimično projektujemo po JUS i za očekivati je da stranci koji dolaze i uvode konstrukcije koje ovde nisu viđene, očekujemo da će zapravo i projektovati po standardima koje mi nismo imali prilike da sretnemo, te u tom smislu predlažem i da se ostane pri onom delu, onom članu koji zapravo uvodi prihvatanje inostranih standarda u ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šutanovac. Da li je gospodin Šutanovac u sali? (Nije.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću sada se truditi da iskoristim svaku sekundu, ukoliko ovi što često skakuću i govore nemaju ništa protiv, a meni to pravo osporavaju. Ne želim za razliku od njih da držim duge tirade, shvatajući onu narodnu izreku da kokoška koja mnogo kokodače, sitna jajca nosi, zato ću gledati da se što manje pojavljujem, ali da kažem da ja živim van Beograda, ali želim da moj glavni grad lepo izgleda. Nemam ništa protiv, verujući da će to grad jednom nama vratiti, a voleo bih da onu sirotinju koju je stranka bivšeg režima napravila, koja je izgubila posao, koja tumara praznih džepova, praznih stomaka po gradskim predgrađima, da ih stimulativnim merama vratimo na selo i da tako budemo zadovoljni i jedni i drugi. Što sam se javio? Da kažem da u vezi ove građevinske dozvole nikako ne treba raditi ono što je radila stranka bivšeg režima, pa su napravili most koji spaja dve mesne zajednice, a košta 500 miliona evra i vodi žedne preko vode, bez građevinske dozvole. Pošto se ovde radi o građevinskoj dozvoli, ja verujem da sadašnja vlast u Beogradu i u Republici neće napraviti takvu grešku. Ja znam i zašto je kolega nervozan, koji najčešće govori o ovome, s obzirom da ima puno lokala, on je zabrinut za tržište nekretnina, iako bi vi njemu ustupili neki kafić u tom „Beogradu na vodi“, možda bi on tako isplaćen u kafićima, možda ne bi bio protiv. Ovako, verujem da on doživljava kao konkurenciju. Verujem da nećemo praviti greške kao oni, jer za novac od mosta jednog, mogli smo napraviti deset mostova preko Save, a taj beskorisni most nas dovodi do toga da zbog auto puta prema Čačku, s obzirom da je ovaj pravljen neplanski, moramo da pravimo još jedan most jer su oni napravili neoprostive greške. Verujem da ova Vlada i grad Beograd takve greške neće praviti. Verujem da će naći načina i da kolegu koji „Beograd na vodi“ doživljava kao konkurenciju, svojim lokalima, prodaji svojih lokala, da će naći neki način da ga umire, da ga oslobode tog straha i da će sve biti u redu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Nije nikakva novina da se DS protivi preskupom projektu „Beograd na vodi“. Nije problem nikakvo đubre koje je tamo bilo, to se đubre moglo očistiti ako vam je do čišćenja đubreta, a da to ne košta građane Srbije tri i po milijarde evra. Tako da, malo je skupo to čišćenje đubreta, košenje trave i odnošenje olupina, a ne samo što je za građane Republike Srbije skupo, nego je za pojedince iz SNS vrlo profitabilno. Tako da, čini mi se da osim čišćenja đubreta koje se navodi kao najveći uspeh ovog projekta, kako vidimo …
Gospođice Jerkov, ja sam razumeo na nekih od prethodnih članova koji su bili veoma obimni da može da se priča o svemu i svačemu, ali ovo je član koji tačno govori šta je predmet izmene. Ja vas molim da se prilagodite …
Predmet izmene je leks specijalis leks specijalisa.
Pa, ja bih voleo da pročitate ovaj član.
I što vašim arapskim prijateljima ne odgovaraju sada ovi uslovi, nego im treba još malo doplatiti da bi bili potpuno zadovoljni.
Ja ću morati da pročitam, pošto ne vredi da se sa vama ubeđujem. U Predlogu zakona o dopunama Zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnih postupaka za eksproprijaciju, izdavanja građevinske dozvole radi realizacije projekta „Beograd na vodi“, u članu 1. koji se menja član 15. novi stav 3. i 4. menja i glasi – poverava se gradu Beogradu izdavanje građevinskih dozvola za izgradnju objekta javnih površina u obuhvatanju planskog dokumenta, osim objekta iz člana 133, itd, a to nikakve veze nema sa onim što ste vi govorili. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Sada smo čuli da je …
Replika gospodine Babiću zbog pominjanja stranke.
Replika zbog pominjanja SNS. Sada smo čuli da je za DS đubre uređena i sređena zgrada „Geo zavoda“, koja je nažalost bila sve to, dok u okviru projekta „Beograd na vodi“ za četiri miliona evra novca naših prijatelja, prijatelja ove zemlje, ta zgrada ponovo nije postala najlepša zgrada u Beogradu ili jedna od najlepših zgrada u Beogradu. Ali, najlepša zgrada u Beogradu je za DS sada đubre. Za DS je sada đubre i Savska promenada, da, od trista i nešto metara. Kada se bude kompletno završila, biće i više, odnosno duža od dva kilometra sa svim mobilijarom, sa svim onim što zaista boravak tamo za Beograđane, ali i za mnoge goste Beograda i strane i domaće, će činiti mnogo ugodnijim. Znate, DS bi vodila tim istim šetalištem, ali bi onda morali da uzmete one, da obujete one ribolovačke čizme do pojasa da vas nešto ne ugrize. Umesto sadašnje Savske promenade, pokazali bi vam zarđale brodove. To je vrednost. Znate, ja verujem da bi turisti pohrlili ka Beogradu da to vide, da vide te ljude koji su, a stotine porodica su živele u nehumanim, nehigijenskim uslovima. Znate, to je za DS vrednost. To je turistički potencijal Beograda bio. Ja zaista ne znam zašto se pre toga nisu setili da prave neke turističke ture i da to pokazuju. Za SNS …
Vreme, gospodine Babiću.
…to nije vrednost i zbog toga ćemo srediti ovaj deo Beograda baš na ovaj način kao što je predviđeno „Beogradom na vodi“.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Petriću.
U okviru ovog člana imamo jednu ispravku koja se tiče u stavu 9. i odnosi se, pročitaću - uz zahtev za izdavanje privremene građevinske dozvole iz ovog stava kao dokaz o odgovarajućem pravom investitor može dostaviti i saglasnost vlasnika zemljišta. Mi ovde tražimo da stoji ipak „mora“, zato što smatramo da je saglasnost vlasnika zemljišta izuzetno bitna. Tu, naravno, dodajemo novi član u okviru projekta „Beograd na vodi“, insistirati da arhitektura kompleksa poštuje graditeljsku tradiciju nasleđenog urbanog tkiva grada Beograda. Smatramo da postoji mogućnost da se dramatično naruši prostorna silueta grada i ipak smo za to da se zadužbina Luke Ćelovića ipak na neki način sačuva i tražimo da se u tim ponuđenim rešenjima za objekte kompleksa prati duh u urbanoj, okolnoj strukture i onog reprezentativnog objekta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Dušan Petrović i Miroslav Marinković i zajedno narodni poslanici Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, mr dr Blagoje Bradić, Ivan Karić i zajedno narodni poslanici Balša Božović i Jovan Marković i narodni poslanici Vladimir Pavićević i Zoran Živković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Ponovo vam skrećem pažnju da su amandmani u istovetnom tekstu ne bi mogli da budu prihvaćeni od dve različite grupe poslanika iste poslaničke grupe, ali nema veze.
Ali, ja vam opet kažem da jedni, drugi, treći, četvrti, peti amandmani traže i intervenišu na član isto, traže da se taj član briše.
Dobro, ne razumemo se, nije to uopšte ni bitno toliko u ovo doba dana ili noći. Ja ne znam gde je gospodin Siniša Mali, on je isto trebao da bude kada raspravljamo o ovom zakonu ovde. Tako nam je najavljeno. Njega nema. Mi tražimo da se briše i član 2. koji predviđa nekoliko stvari koje su sporne. Sporno je izdavanje građevinskih dozvola za dve odvojene faze. Zašto je sporno? Ako se izda građevinska dozvola za temelj, tu je mnogo, a predviđena je izgradnja objekta visoke spratnosti, u temelju je mnogo manje kvadrata, što znači da će se platiti mnogo manja naknada za građevinsko zemljište u tom trenutku, što znači da će investitor krenuti da radi, a neće platiti gradu dažbine sve koje bi inače trebalo da plati kada bi se izdala građevinska dozvola za celu površinu, pa ćemo, znači, mi građani Beograda, a verovatno i građani Srbije jer je ovo leks specijalis, zakon koji važi i za projekat koji finansira iz budžeta Republike Srbije. Znači, svi građani Srbije će plaćati izgradnju komunalne infrastrukture. Druga sporna stvar, ovde se sad uvodi mogućnost primene međunarodnih ili evropskih propisa, normativa i standarda. Znači, ovako široko može da bude sve. Bez želje da uvredim neku zemlju, ali uzmemo neku zemlju u kojoj su standardi, ne znam, potpuno lošiji od naših, a mi kažemo to su međunarodni standardi, jer su iz neke druge zemlje i po ovom zakonu oni mogu da se uvaže. Da je ostalo evropski, prihvatili bi možda rešenje. Ovako je potpuno neprihvatljivo. Hvala.
Reč ima dr Vladimir Pavićević, predlagač amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, uvažene gošće i gosti iz različitih ministarstava u Vladi Republike Srbije, tri su napomene koje želim da saopštim povodom našeg amandmana na član 2. ovog Predloga zakona. Najpre, poštovana gospodo, šta je smisao građevinske dozvole za temelje ili pripremne radove ako nije urađen projekat celine? Da li ovde može to neko da nam odgovori na ovo konkretno pitanje? Druga stvar, ne stoji obrazloženje predlagača da je opravdanje za uvođenje ovog rešenja u činjenici da se ovde radi o veoma zahtevnim objektima koji traže posebnu dinamiku i tehnologiju, jer poštovana gospodo, što je objekat složeniji i zahtevniji, to pre treba da se pripremi ceo projekat za ceo objekat. Tu nema nikakve dileme. Treća stvar, veoma mi je žao što se ne razume ovde, evo i tokom današnje rasprave, šta je modernizacija? Modernizacija ne znači savremeni automobil. Modernizacija ne znači najviša zgrada umesto udžerice. U slučaju „Beograda na vodi“ modernizacija bi bila poštovanje vladavine prava, poštovanje institucije konkursa i poštovanje mišljenja struke. Ništa od toga nismo imali, poštovana gospodo. Vladavina prava je pregažena ovako. Mi smo to i pokazali ovde. Institut konkursa apsolutno poništen, a značenje i značaj struke minimizovano, poštovana gospodo. Zbog toga je ovaj projekat antimodernizacijski i vreme je da se to jednom ovde prihvati kao takvo, da znamo značenje nekih pojmova, šta je modernizacija, a šta je suprotnost tome.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, predlagač amandmana.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, član 2. takođe briše se iz razloga što smatramo da je leks specijalis u celini štetan zakon i da je u neskladu sa sistemskim zakonima i sa Ustavom. Danas imamo jednu činjenicu na koju smo upozoravali kada ste predlagali leks specijalis, a to je da se u odnosu na ugovor menjaju i zakoni, ako treba i Ustav Republike Srbije. Mi smatramo da je to udar na suverenitet jedne zemlje. „Igl Hils“, kompanija koja je dobila 68% u zajedničkom preduzeću „Beograd na vodi“, koja je uložila desetostruko manje nego Srbija, osnovana je u Abu Dabiju na period važenja od godinu dana sa nula dirhama kapitala. Iz tog razloga i iz onih koji su se dešavali u Turkmenistanu, Siriji, Iraku, Iranu, Indiji, Egiptu sa istom ovom kompanijom, smatramo da je i ovde po sredi jedna neverovatna prevara, gde smo ovim dopunama omogućili da se deo zemljišta odmah po dobijanju građevinske dozvole za pripremne radove konvertuje u svojinu gospodinu Alabaru. Iz tog razloga smo predložili brisanje ovog člana i mislimo da je veoma loše da Srbija šalje jednu veoma lošu poruku. Dakle, 55% mladih je nezaposleno, a Alabaru se ovde dodeljuju milioni i milioni pod nejasnim uslovima i kada su u pitanju krediti i kada je u pitanju svaka vrsta subvencije od strane grada ili Republike. Grad Beograd je ovim izgubio svoje pravo na lokalnu samoupravu. Građani Beograda se ovde ne pitaju. Ovde se samo pitaju oni čiji su interesi i ruke u medu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Kamo sreće da je za onaj objekat za decu ometenu u razvoju u Novom Bečeju, Heterlend, da je načinjen sličan ugovor kao što je ugovor za „Beograd na vodi“. Kamo sreće da su tada za obaveze izvođača tog fiktivnog izvođača fiktivnih radova na Heterlendu dobijene dozvole, odnosno garancije, kao što ih ima „Igl Hils“, kao što postoje ovde u ugovoru, ne bi milion i 200 hiljada evra namenjeno za decu ometenu u razvoju ne bi nestalo u džepovima klike oko šefa vojvođanskog režima, već bi ta deca dobila svoj objekat i te porodice bi dobile svoj objekat. Za one ljude koji su nas prvo optuživali da projekat, odnosno ugovor neće biti javan, pa smo objavili ugovor, za one koji ne žele da čitaju ili ne umeju da čitaju taj ugovor, ne shvataju da za obaveze Igl Hilsa garantuje Al Maabar, da smo dobili garancije i za Igl Hils. Uostalom, ako je nas prethodni govornik, ne u prethodnom obraćanju, ali od pre desetak, petnaest minuta, ubedio da tamo u stvari ništa ne može da se gradi, zašto onda da se brine on i za zaradu, zašto da se brine da li će neko nešto dobiti? Tamo ne može, po rečima prethodnog govornika, ništa da se gradi. Verovatno da tamo mogu samo da se nalaze zarđali brodovi, udžerice, ljudi sumnjivog morala. Verovatno da je to ta ponuda Beograda i ta slika Beograda koju je Beograd trebao da pokaže. Ne, nije. Ovo je razvojni projekat. Ovo je projekat na kome će se zaposliti ljudi iz Beograda, ali i ljudi iz čitave Srbije, građevinska operativa, proizvodnja građevinskog materijala. Ma koliko navijali da tako nešto ne uspe, na radost Beograđana, na radost našeg društva, promenićemo sliku Beograda, i to po jasnom i vrlo transparetnom ugovoru i planu. Da je sreće samo da ste i vi za Heterlend pravili ovako slične ugovore, deca ometena u razvoju bi imala svoj kutak.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Petriću.
Po tom članu imam dve izmene. Traži se ukidanje člana 15a, jer za svaki od objekata je neophodno izdati i jedinstvenu građevinsku dozvolu, koja obuhvata kompletno definisan objekat, znači njegovu namenu, površinu, spratnost, opremu i tehničke karakteristike. Mislim da se građevinskom dozvolom može definisati i etapnost gradnje, jer se neće narušiti kompletno definisan objekat. Ovim bi se osiguralo da se svaki od objekata kompleksa gradi u skladu sa važećim zakonom i regulativom i samim tim da bude tretiran ravnopravno u odnosu na sve druge objekte na teritoriji Beograda, odnosno na teritoriji Republike Srbije. U drugom delu 15b tražimo samo jednu malu stvar, znači da se briše definicija „međunarodnim“, jer direktno upućuje na primenu propisa blisko-istočnih zemalja, jer opšte je poznato da je investitor iz tih krajeva. Primenom propisa sa ovog područja odustaje se od evropskih propisa i standarda u gradnji, čime postoji mogućnost narušavanja budućeg funkcionalnog korišćenja objekta. Znači, pitanje osiguranja objekta koji nisu po evropskim standardima, pitanje klimatskih uticaja na ugrađene materijal, stabilnost objekta i tako. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandmana je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 2. amandmana je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospođice Jerkov.
Vidite sada argumentaciju kojom se ovde protivi ovim našim članovima. Mi kažemo da se radi o, u najmanju ruku, sumnjivom poslu, koji plaćaju građani Republike Srbije iz kog profitira krug ljudi blizak SNS ili vrhu SNS, a gospodin Babić kaže kako on misli da je neko u Vojvodini krao. Doduše, on ne govori da on misli da je neko krao, on govori da je neko krao. Zbog čega mi je veoma drago da ga obavestim da je danas zaradio pet tužbi koje će biti podnete protiv njega i da računa na to da će svaki put kada bude rekao da neko krade biti tužen. Samo to ako izuzmemo, sve drugo da stavimo po strani i da uzmemo samo tu činjenicu da vi na našu konstataciju da je posao sumnjiv, da je bez garancije, da mnogo košta građane, da neće biti koristi od njega, nemate ni jednu reč da odbranite taj posao, već govorite o tome kako je neko drugi u nekakvom ranijem periodu krao. To nas više nego išta ubeđuje u to da smo u pravu. Ne mora nas da ubeđuju vaše reči. Nas ubeđuje to što piše u ovom zakonu. [[Isključen mikrofon.]]
Ja se izvinjavam što svaki put moram da intervenišem kada ste vi u pitanju. Kaže se: „U članu 2. posle člana 15. dodaje se novi član 15a – Tehnička kontrola i reviziona komisija iz člana 131. Zakona o planiranju i izgradnji mogu prilikom ocene ispunjenosti uslova utvrđenim posebnim propisima, standardima i drugim aktima prihvatiti dokazivanje ispunjenosti zahteva“ itd, itd. Da ste bar malo povezali sa ovim članom, kao što je to gospodin Babić, ja ne bih intervenisao, ali vi niste ni jednu rečenicu iz ovog člana rekli. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ja u životu neću biti kao gospodin Babić.) Dali ste priliku za repliku gospodinu Babiću, jer ste pomenuli stranku i njega lično. Izvolite.
Postoji jedna izreka kod nas, a ja ću ostaviti građanima da je završe – čega se pametan stidi, pa onda tri tačke. Ono što ću vas pitati, gospodine predsedavajući, shvatate li koliko su opasne reči koje su malopre iznešene. U jednoj ruci pretnja, kažeš li nešto, pomeneš li kriminalni režim Bojana Pajtića, tužiću te, tužite me, tužite. Ima nas dovoljno. Tužite, ali deca ometena u razvoju nemaju Heterlend. Da li je plaćeno milion i 200 hiljada evra? Plaćeno. Da li je izgrađen objekat? Nije izgrađen objekat. I? Sada po nalogu Bojana Pajtića o tome ne sme ni da se kaže. Ovo odmahivanje glavom pokazuje – ne sme. Znate, možete da pretite koliko god hoćete. Ja verujem u nezavisnost i nepristrasnost pravosudnih organa. Rado ću se odazvati, ali neka vas svaka od tih tužbi upućenih meni, gospodinu Martinoviću, gospodinu Jovičiću i drugim ljudima iz SNS natera da deci ometenoj u razvoju vratite ono što je njihovo, da im izgradite taj objekat, a ne da strpate pare u vaše džepove. Gde je milion i 200 hiljada evra upućenog Novom Bečeju? Gde je upućeno porodicama i deci ometenoj u razvoju? U čijim džepovima, čijih firmi, čije privatno? Ko je dobijao stan? Šesta tužba. Naravno, hvala, odlično. Šta bi značilo da uputimo tužbu za svaku pretnju, za svaku ucenu, za svaku insinuaciju koju ste vi uputili? To bi onda bilo ugnjetavanje…
Vreme.
Tada bi bio obračun sa opozicijom, a ovako režim Bojana Pajtića može svašta da radi samo da bi prikrio loše tragove. Ne možete, isuviše su duboki.
Zahvaljujem. Ako me pitate, mogu da kažem jedno. Plašim se da je u pravu gospodin Nenad Čanak. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Čomić. Da li želite reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šutanovac? Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Dušan Petrović, Miroslav Marinković i zajedno narodni poslanici Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, mr dr Blagoje Bradić, Ivan Karić i zajedno narodni poslanici Balša Božović i Jovan Marković i narodni poslanici Vladimir Pavićević i Zoran Živković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Član 3. ovog zakona predviđa stupanje na snagu i mi smatramo da treba da se obriše i da ovakav zakon nikada ne stupi na snagu. Da je bilo više razumevanja, ceo zakon na koji se odnose ove izmene i dopune o Beogradu na vodi nikada ne treba da stupi na snagu. Ovaj zakon, ova izmena je dodatna poruka ljudima koji žele da dođu u Srbiju i da investiraju, da Srbija nije pravna država, da u Srbiji ne važi zakon za sve, nego važi zakon samo za one koji su dobri sa Vladom, jer ako su dobri u odnosima sa Vladom, ako su prijatelji sa Vladom, onda mogu da računaj da će da dobiju sve, zakon kakav žele, pa onda vide nešto ne valja, hajde onda menjamo zakon, znači trebaju nam pare nema problema tu je budžet Republike Srbije, nemamo fali nam još para, tu je budžet Grada Beograda takvi investitori postoje. U Srbiji mogu da se izbroje na prste jedne ruke, ali to za Srbiju nije dovoljno. Mi donosimo ako već Srbija i Beograd, kako to kaže gradonačelnik Beograda koji nije sada ovde je grad kranova, ako treba Srbija da zemlja kranova, dajte onda izmenite Zakon o planiranju izgradnji tako da mogu da se grade zgrade visoke spratnosti bilo gde u Srbiji, bilo gde u Beogradu na drugim mestima ne samo delu „Beograd na vodi“, da mogu u Nišu, u Novom Sadu, Kragujevcu, zašto samo ovde, to je loša poruka koje neće dolaziti investitori u Srbiju i zato zakon ne treba da stupi na snagu.
Zahvaljujem se. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažene gošće i gosti iz različitih ministarstava Vlade Republike Srbije, ovo je poslednji 114 amandman koji ću obrazlagati u ovoj današnjoj maratonskoj i budžetskoj raspravi na našoj sednici Narodne skupštine. Mi predlažemo, mi narodni poslanici NS, poštovana gospodo da se briše i član 3. ovog Predloga zakona. Ja mislim da će biti ubeleženo u istoriji našeg parlamentarizma, da su se neki ljudi borili i danas ovim povodom za veliko načelo vladavine prava, za poštovanje struke i za poštovanje instituta konkursa. Danas smo u manjini poštovana gospodo, ali ta borba vredi, a šta je namera predlagača. Evo, da malo se usmerim ka ovom članu 3. namera predlagača je da bez ikakvih preduslova poštovana gospodo, da bez pravog razloga i da bez jasnog opravdanja za projektovanje i izgradnju unapred neselektivno prihvati propise drugih zemalja, to je namera predlagača. Svako ko bude glasao za izmene ovoga zakona glasa između ostalih stvari i za to…
Gospodine Pavićeviću, ako obmanjujete… (Vladimir Pavićević, s mesta: Dozvolite da dostojanstveno završimo danas. Ja 15 sati sedim ovde, diskutujem ceo dan, vi mi isključujete mikrofon. Ja imam poslednji amandman gospodine Bečiću. Imate li vi uopšte dostojanstvo u Narodnoj skupštini, narodnog poslanika ovde? Hvala.) Pa gospodine Pavićeviću, dostojanstvo Skupštine se ne brani time što vi obmanjujete narodne poslanike i obmanjujete javnost. Ja ću pročitati član 3. u članu 3. i amandmanu koji ste vi podneli kaže se – tekst predloga zakona, ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“ i vi tražite da se taj član briše. I sada vas pitam kakve veze ima sa ovim što ste vi govorili? Samo tražim da istinito govorite i da branite amandmane koje ste podneli. Ništa više. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Upravo u skladu sa onim što je gospodin Pavićević maločas rekao. Predložili smo da se član 3. briše iz razloga da se nikada ne dogodi da ovaj zakon uopšte i stupi na snagu. Mi to ne želimo. To je naša pravo kao opozicionog poslanika i želimo da ovaj zakon ne stupi na snagu. Zašto želimo da ovaj zakon ne stupi na snagu? Zato što mislimo da je duboko u suprotnosti sa interesom Republike Srbije, građana Republike Srbije i razvoja glavnog grada. Zašto to mislimo? Zato što imamo partnera koji je omogućio sigurnu korist sebi, a sav rizik prebacio na Republiku Srbiju. Iz tog razloga smo mi predložili član 3. – briše se da bi se zauvek stavilo do znanja da će DS zajedno sa ostalim opozicionim strankama i poslanicima, prvog dana kada dođe na vlast staviti van snage „leks specijalis“, međudržavni ugovor između Srbije i UAE. Što se tiče ugovora koji ste čak i predvideli da ne može ni da se raskine, da javni tužilac, da pravobranilaštvo pokrene tužbu za utvrđivanje ništavosti tog ugovora. Zato što smatramo da je taj ugovor u suprotnosti sa onim što je interes građana Beograda i Srbije. I smatramo da je 189 objekata pusta bajka onih koji su nas zavaravali od tri i po milijarde evra investicija. Na kraju smo dobili patku. Patku gospodine Babiću. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Božoviću. Evo, kada neko nađe načina da poveže ono što želi sa amandmanom, neće biti prekinut od predsedavajućeg. To je odgovor gospodine Pavićeviću još jednom. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Jako kratko, gospodine Bečiću. Zbog boje bih ipak da ta patka ostane kod njega. Znate, ta žuta patka priliči mu znate, priliči uz taj demokratski prefiks. (Marijan Rističević, s mesta: Šta ako je patak?) Možda ako je patak bi bilo još i lakše. Sa druge strane, ukoliko ne veruje u taj projekat „Beograd na vodi“ nije mi jasno zašto neko sa jedne strane kritikuje, a sa druge strane ljudi iz njegovog najbližeg okruženja učestvuju u tom projektu. I to učestvuju kao posrednici u kupovini, odnosno prodaji tih stanova. Zar ne mislite da je malo licemerno ponašati se na takav način? Magla? Magla koja je verovatno sada po beogradskim ulicama, ali magla je bila mnogo gušća u vremenu dok ste vi vodili Beograd, dok ste vodili Srbiju, dok ste je vodili do tih dubina dugova, zaduživanja, malverzacija, otimanja, ostavljanja ljudi bez posla. Mi sada imamo jedan deo Beograda koji se razvija. Imamo novu Promenadu, imamo novu ponudu Beograda, imamo prostor za investitore, za nove hotele, nove šoping molove, za nove stanove, za nove marine, za sve ono što čini od Beograda i može da načini jednu ne samo evropsku nego i svetsku metropolu. Ali plašim se da je to kompletan gard koji se podiže. Spoticanje tog projekta je samo zato što vi niste stavili prste u med, ali ovo je med koji će osetiti građani Beogradi, građani Srbije, a ne oni koji su na vlasti.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Hvala članovima kabineta na učešću na današnjoj sednici. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PODSTICAJIMA U POLjOPRIVREDI I RURALNOM RAZVOJU. Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Članom 1. menjate član 3. osnovnog zakona i to tako da se u vrste podsticaja doda i kreditna podrška. Kada smo raspravljali i ovom zakonu prilikom njegovog donošenja, mi smo izrazili određene skepse u pogledu upravo kreditne podrške poljoprivrednicima. Naime, i tada a i danas ostajemo pri tome. Apsolutno nije jasno na koji način se to ne kosi sa Zakonom o bankama, s obzirom na to da je tamo definisano da banke samo mogu biti te koje na takav način funkcionišu. Ono što je bila posebna naša briga tada, a i sada vam postavljam pitanje, tamo se tada govorilo o nekakvoj mogućnosti da pravna i privatna lica isto tako kreditiraju poljoprivrednike i mi smo govorili o tome da zapravo nema nikakvih mehanizama za zaštitu tih ljudi koji, ja pretpostavljam, ne koriste te mogućnosti zato što vole, nego zato što kao i drugi građani uzimaju kredite ili neke zajmove verovatno kada nemaju nekakvih drugih mogućnosti da finansiraju to što treba da rade. Tako da, mi se zaista plašimo na koji način će ovo da funkcioniše. Smatramo da u kasnijim članovima zakona to nije dovoljno dobro razrađeno. Govori se na kasnijim mestima da će Vlada detaljnije urediti na koji način to funkcioniše. Mi smatramo da to mora biti zakonom uređeno. U svakom slučaju, bez obzira na to šta sam o ovom članu rekla, mi se zbog smanjenja izdvajanja za subvencije i načina na koji će to funkcionisati protivimo usvajanju celog zakona, tako da je naš amandman na ovaj član zapravo – briše se.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, mi smo obrazložili razlog zbog koga ovaj amandman ne prihvatamo, ali evo ja ću još jednom da ponovim zbog svih prisutnih, ali i zbog naših građana koji nas možda u ovom momentu još uvek prate i slušaju. Dakle, ovde se ne radi apsolutno o ukidanju mere kreditne podrške, radi se samo o izmeštanju ove mere iz jedne vrste podsticaja u drugu vrstu podsticaja. Dakle, više to nije mera u okviru direktnih plaćanja, već je mera ruralnog razvoja. Na ovaj način mi u stvari vršimo usklađivanje sistematizacije ovih mera sa zajedničkom poljoprivrednom politikom i sa Zakonom o budžetu Republike Srbije. Dakle, kreditna podrška i dalje ostaje kao mera na snazi. Ništa se ne menja, osim ovog formalnog izmeštanja iz mera direktnog plaćanja u mere ruralnog podsticaja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite, gospođo Čomić.
Zahvaljujem. Član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju bavi se rokovima u kojima se ostvaruju prava na podsticaje, i to tako da se menja sa postojećeg roka: „na dan 31. marta tekuće godine“, da se zamenjuje rečima: „na dan 30. oktobra prethodne godine“. Kao što je bilo mnogo dobrih razloga da to bude 31. mart tekuće godine, tako ne postoji razlog za ovakvu izmenu. Pitanje koje se neminovno postavlja, kada pogledamo budžet ministarstva za 2015. godinu, vidimo da je bilo nedovoljno dobrog planiranja budžeta, što nije ni kritika ni ništa, to se dešava svima sa budžetom, ali ako i kada ovaj zakon stupi na snagu, de fakto, ko ume da čita Zakon o podsticajima i ko zna kako to ide, znači da neće biti direktnih podsticaja za setvu 2016. godine, nego samo isplata za 2015. godinu. Nije to dobro ni za koga.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite.
Kada se radi o roku koji ste pomenuli u okviru amandmana 2, a i još nekoliko narednih amandmana, tretiraju pitanje roka 30. septembar. Dakle, taj rok smo i predložili upravo iz razloga što je uočeno kao problem u planiranju budžeta. Dakle, mi smo do sada planirali budžet, a pri tome nismo znali koliko ćemo imati korisnika. Znači, sada planiramo, a naredne godine se prijavljuju korisnici. Upravo svake godine smo imali znatno više zahteva nego što nam se opredeli sredstava po osnovu Zakona o budžetu Republike Srbije. Da bismo mogli dovoljno dobro da planiramo, mi sada predlažemo da presek bude u ovoj godini kao osnova za isplatu sledeće godine. To, naravno, ne znači da će neko biti uskraćen, s tim što će novoregistrovana gazdinstva dobiti podsticaje u svakoj narednoj godini. Znače, iz jedne godine u sledeću. Na ovaj način mi obezbeđujemo izvesnost, obezbeđujemo mogućnost planiranja, a to je tako i u zemljama Evrope. Dakle, u ovoj godini se plaćaju subvencije za prethodnu godinu. Iz tog razloga i zbog neophodnosti da se poštuje Zakon o budžetu, da se poštuju raspoloživa sredstva, mi smo prosti iz tih razloga i predložili ove izmene. Nije tačno da neće poljoprivrednici dobiti subvencije 2016. godine, dobiće subvencije, u prelaznim odredbama to jasno piše, s tim što će u ovoj narednoj 2016. godini isplata početi znatno ranije. Znači, subvencije kada se radi o biljnoj proizvodnji biće već isplaćene u martu mesecu, februaru-martu mesecu, tako da će one poljoprivrednicima doći onda kada su im i najpotrebnije, kada nabavljaju repro materijal za prolećnu setvu. Toliko.
Zahvaljujem se. Na član 2. amandman, sa dve ispravke, podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada je prihvatila amandman sa prvom ispravkom, a nije se izjasnila o poslednjoj ispravci amandmana. Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije.
Prihvata se ovaj amandman, ispravka sa ispravkom.
Konstatujem da je ministarka prihvatila u ime Vlade amandman sa ispravkom. Zahvaljujem. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Zahvaljujem Vladi i ministarki. Ono što ja želim da pitam naše političke neistomišljenike, jeste da li su oni sami protiv sebe? Da li oni hoće ono što pre nekoliko sati nisu hteli? Da li su oni protiv toga se usklade datumi i da naši poljoprivrednici po planu uvećane subvencije u odnosu na plan za ovu godinu dobiju na vreme, odnosno dobiju pre setve? Ja bih voleo da znam da li naši politički neistomišljenici misle da sredstva za ruralni razvoj treba da dođu do naših poljoprivrednika, pa i do žena po predlogu Ženske mreže? Malopre smo čuli da su oni generalno protiv smanjenja podsticaja u poljoprivredi. Ovo je predlog predlagačice na član 8. budžeta, gde je tražila da se razdeo ministarstva smanji za tri milijarde, a da se podsticaj, dakle, ova ista koja je tražila da se sredstva ne smanjuju, svojim amandmanom o budžetu je tražila da podsticaj za 24 milijarde padnu na 22, da to ne završi u džepovima naših seljaka, braći po muci, braći po znoju, braći po žuljevima, već da to završi na nekoj drugoj poziciji. Takođe je predložila da sredstva za ruralni razvoj, pa i za tradicionalne tehnike u pripremanju hrane, što je predložila Ženska mreža i što treba da bude ugrađeno u pravilnik, ne dođe i da ta sredstva sa 2.800 budu smanjena na 800 miliona, da budu manja za dve milijarde. Zato bih želeo da znam, da li treba da očekujemo kad predlože smanjenje da sutra dođu traktorom i da predlagačica dođe ovde i parkira traktor i da kaže – sad nisam i za ono što jesam?
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Da li želite reč, gospođice Miladinović? (Da) Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvažena ministarka, kolege iz Ministarstva, dobro vam jutro. Novi dan je počeo pre skoro tri sata. Želela bih da obrazložim amandman na član 2. koji sam podnela. Predložila sam da se prilikom odlučivanja o podsticajima za biljnu proizvodnju koriste podaci iz registra zaključno sa 30. septembrom prethodne godine. Ovaj rok sam predložila kako bi se mogla blagovremeno planirati i budžetska sredstva za podsticaje, ali i izbegli problemi u realizaciji odobrenih podsticaja. Ministarstvo je prepoznalo problem, a u prethodnim godinama smo imali kao problem da u momentu donošenja budžeta nije se moglo tačno znati koliko ima gazdinstava registrovanih koji mogu da konkurišu za podsticaje. Kolega Marijan Rističević je podneo sličan amandman i njegov amandman je usvojen. On jeste širi kontekst obuhvatio, ali svakako je predložio i smanjenje, odnosno pomeranje roka za 30. septembar i mi ćemo ovaj amandman podržati. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Miladinović. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, magistar dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković i Dušan Petrović. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Skupštine, poštovana ministarko poljoprivrede, koleginice i kolege narodi poslanici, pa trenutak u kome smo mi podneli amandman na član 2. je u integralnom tekstu koji smo dobili zakona, figurirao je datum 30. oktobar prethodne godine i to je prvo pretposlednji dan u godini, a mi smo tražili izmenu na 31. Amandman koji su podneli koleginica, čini mi se, Stefana, izvinjavam se ako sam pogrešio, i kolega Rističević, u potpunosti zadovoljavaju jedan novi manir planskog određivanja subvencioniranja i, ako sam ja dobro razumeo, u članu 18. prelaznih i završnih odredbi za ovu godinu će se uzimati stanje preseka na 31. decembar. Primedba koju ja imam jeste da je to ipak mali rok jer mi imamo još petnaestak dana do kraja godine i zamolio bih ministarku da, s obzirom da možemo da podržimo ovakav pristup rešavanju problema subvencioniranja, da se u sredstvima javnog informisanja maksimalno ljudi obaveste, kako bismo dobili to činjenično stanje kao realno stanje. Inače, što se tiče samog ovog člana planiranja, znači regresiranja, to je dobra stvar jer ćemo znati tri meseca ranije šta je ono što nas čeka u narednoj godini. Neće se desiti kao u ovoj godini da skoro devet milijardi i 700 miliona zafali. Da li iz ovih ili onih razloga, ali svakako smo bili svi nespremni, tj. ministarstvo možda nespremno ili su proizvođači bili brži nego što smo mi očekivali da će biti. Zahvaljujem.
Vreme. Zahvaljujem vama. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović, magistar Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Gordana Čomić. Reč ima mr Aleksandra Jerkov.
Uvažena gospođo ministarko, ovo je jedan od tri člana zbog kojih mi zahtevamo brisanje celog zakona. U ovom članu, naime, piše da će poljoprivrednici dobijati samo sredstava onoliko koliko ima u budžetu, dok sredstava ima u budžetu, redosledom kojim se budu prijavljivali. Mi smatramo da je ovo odlično tle za neke razne malverzacije, da će verovatno, kako to obično biva u sistemu koji se uspostavlja u prethodne tri godine u Srbiji, biti poljoprivrednika koji će biti malo bolje obavešteni od drugih poljoprivrednika, koji će biti uvek u poziciji da dobijaju podsticaje i da će biti poljoprivrednika koji neće biti u poziciji da dobijaju podsticaje. Tako da, taj sistem „ko pre devojci - njemu devojka“ prosto ne može da funkcioniše u poslu od kojih zavise životi, egzistencija tih ljudi, njihovih porodica, od kojih zavise njihova celokupna primanja i zaista opstanak njihov i celokupno njihovo delovanje. Mi predlažemo da se ovaj član briše, zato što smatramo da je sistem koji pravite nepravedan, da pogoduje razvoju korupcije. Verujemo da će biti povlašćenih poljoprivrednika, verujemo da će biti onih koji će znati sve unapred, koji će imati pomoć prilikom prijavljivanja. Verujemo da će biti i malverzacija oko toga ko se kad prijavio. Tako da, ako ne obezbedite neverovatne sisteme kontrole ili ako ne obezbedite, jer nije nikakva misterija koliko će se ljudi prijavljivati za te podsticaje, ako u budžetu ima toliko para, onda mogu da dobiju svi.
Vreme. Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, do izglasavanja zakona o podsticajima i ruralnom razvoju znate kakvo je bilo stanje u poljoprivredi, bar kada su podsticaji u pitanju. Poljoprivredni proizvođači nisu znali da će naredne godine ni biti podsticaji, ni koliki će oni biti, sve je to zavisili od volje Vlade i volje resornog ministra. Meni je žao što gospodin Dušan Petrović nije sada tu jer u to vreme kada sam ja bio opozicioni narodni poslanik, imali smo traktore na Pančevačkom mostu iz svih krajeva jer ljudi jednostavno nisu znali da li će te godine biti podsticaja i to je bilo diskreciono pravo ministra. Čim je nešto diskreciono pravo ministra a ne stvar zakona, eto ga prostor za korupciju, eto ga prostor da se deli partijski, da se deli rođački, da se deli na različite druge način. Srpska napredna stranka nije tako nešto želela. Mi smo ovaj zakon doneli u vreme kada je ministar poljoprivrede bio potpredsednik SNS Goran Knežević, zato što smo želeli da poljoprivrednicima damo poruku i pošaljemo poruku koliki su ti podsticaji, a to je 5% budžeta, da pokažemo koliko je to po grlu stoke, koliko je to po litru mleka, koliko je to po svemu onome što ljudi u Srbiji i poljoprivredni proizvođači proizvedu. Ali, kada se neko ovde zapita pa kaže – ovo je loše, ja ću pitati predlagače amandmana – da li je loše što je između 2001. i 2012. godine u AP Vojvodini uništeno 38 poljoprivrednih kombinata? Trideset i osam poljoprivrednih kombinata. Likvidirano je, dame i gospodo, tako fino vođeno 109 poljoprivrednih dobara i zadruga, 109 poljoprivrednih dobara i zadruga – likvidirano. Trenutno, u AP Vojvodini do 2012. godine 20 hiljada seoskih kuća je napušteno i prazno, 200 hiljada hektara zemlje sumnjivo privatizovano, i to društvene imovine, plus 100 hiljada hektara zadružne zemlje, 300 hiljada hektara je privatizovano i prihod budžeta je bio 50 miliona. Završavam, gospodine Bečiću. Realna cena tih 300 hiljada hektara je tri milijarde evra. Gde je razlika? Gde je odgovornost? Na kome je odgovornost? Na Vladi Aleksandra Vučića ili na onim ljudima koji dan-danas vode Vojvodinu? Evo, pogodite, ko vodi Vojvodinu.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Samo da vas obavestim da ste potrošili vreme poslaničke grupe. Ostao vam je samo još deo vremena ovlašćenog predstavnika, oko pet minuta i 50 sekundi. (Marko Đurišić, s mesta: Koliko je ostalo ministru?) Sada ćete dobiti informaciju. Imamo još za ministra osam minuta. Ja sam već ministarki rekao da će četiri minuta iskoristiti na dva javljanja i dva javljanja ministar Tasovac. Tako da, ministarka ima na raspolaganju četiri minuta. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik ivan Jovanović. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek i Anamarija Viček. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, mr. dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković i Dušan Petrović. Reč ima dr Miroslav Marinković.
Uvaženi potpredsedniče, poštovana gospođo ministarko, koleginice i kolege narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 3. stav 3. u kome smo rekli da posle reči: „po popuni istih“, zapeta se zamenjuje tačkom i ostatak rečenice se briše. Šta smo mi ovim hteli. U obrazloženju smo mi dobili odgovor da je Zakonom o budžetu jasno je da se isplata podsticaja može isplaćivati samo do iznosa raspoloživih sredstava i to može da bude tačno. Međutim, sa aspekta pravnog rešenja ove odluke, znači, svako ko je podneo zahtev za ostvarivanje prava na ova sredstva, a od njega se traži dopuna dokumenata, odnosno dokumentacije, kaže se u ovom članu, biće mu isplaćeno ukoliko bude sredstava u tom trenutku kada on izvrši dopunu dokumentacije. To je potpuno pravno neopravdano i mi ne možemo da podržimo ovakvo rešenje, jer se time stvara prostor da određena dokumentacija može da zastoji u administraciji, što nije ništa novo, i da bez obzira na pravovremenost predaje dopune dokumentacije u tom trenutku iz ne znam kojih razloga ne bude dovoljno sredstava, a ako smo pravili planski budžet, onda su ta sredstva već odvojena. Još jednu stvar bih želeo da kažem, jer mi vreme dozvoljava, niste bili u današnjem popodnevnom delu rasprave u kome sam ja predložio amandman kojim se tri milijarde i 200 miliona prenosi Ministarstvu poljoprivrede, to sam tražio, ministar Vujović to nije prihvatio, iz sredstava koja nisu imaginarna, ali su precenjena u proceni odvajanja i da ta sredstva se dodele vama kako biste imali komociju i sigurnost da obezbeđujete i isplatite sve.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Laslo Varga. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, narodni poslanik Laslo Varga, zajedno narodni poslanici Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek, Anamarija Viček i zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović, Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Gordana Čomić. Reč ima dr Miroslav Marinković.
Na član 4. podneli smo amandman koji glasi da se član 4. briše. Članom 4. Predloga zakona menja se član 13. Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju koji se odnosi na podršku za sprovođenje poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja u AP, jedinici lokalne samouprave tako što se u stavu 2. precizira, odnosno na jasniji način propisuje koje vrste mera podrške mogu, odnosno ne mogu da utvrđuju organi AP, jedinice lokalne samouprave. Mi smo dobili i dopunu, čini mi se da je to gospodin Rističević dao taj amandman na član 4. i on je delimično rešio ovaj problem, međutim, ovde provejava jedan loš duh centralizacije, planiranja na jednoj lokalnoj samoupravi. Šta hoću da kažem? Hoću da kažem da svaka lokalna samouprava svakako da poznaje i svako ko rukovodi tim Fondom za poljoprivredu, odnosno poljoprivrednom na određenoj opštini, jedinici lokalne samouprave ima priliku da je bolje upoznat i dozvolićete, više poštuje i prihvata perspektivu i ono što smatram da je bolje za tu sredinu u kojoj živi. Ministarstvo je ovim delom koje je dato, amandmanom na član 4. da propisuje obrazac i sadržinu programa podrške stava 3. ovog člana kao i obrazac izveštaja iz stava 6. ovog člana, praktično doveo u situaciju da lokalna samouprava traži saglasnost od Ministarstva da bi sprovela neku meru za koju sigurno bolje zna kako funkcioniše.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član izmene i dopune o kome je reč suštinski kaže da se ukida svako drugo finansiranje podsticaja čega god kada su u pitanju lokalne samouprave ili fondovi, ili pokrajinski fondovi. To de fakto u ovom članu piše. Mi to ne smatramo dobrim rešenjem. Imamo puno razumevanje zašto se bira jedno ili drugo. Iz realnih razloga, konteksta u kome se bilo ko ko se bavi poljoprivrednom nalazi kada je Srbija u pitanju. Naime, nama treba najmanje dve poljoprivredne politike, jer su uslovi za primenu dobrih mera, bez obzira da li se radi o podsticajima, o politikama razvoja u poljoprivredi, o zadrugarstvu, čemu god, potpuno različiti na dva dela jedinstvene Srbije i na trećem, ali da se skoncentrišemo na ovo. Ali je ideja da onemogućite fondove pokrajinske i lokalne da daju kredite, prosto više loša nego da ostavite mogućnost sa svešću da to ne mogu svi i da će oni koji ne mogu vršiti pritisak na ministarstvo što je delom ne rešivo vrlo neprijatno, ali oni osećaju nepravdu jer žive u nekoj lokalnoj samoupravi gde mogu, a na 70 kilometara od njih je lokalna samouprava. To može ili žive u Vojvodini, pa tamo može, a u drugim delovima Srbije ne može. Ovo je više loša poruka. Od cele liste problema koje imate kada kao ministarstvo dozvoljavate da ko ima i ko može, sa svom listom problema koje to rađa iz sopstvenih sredstava da na načine kako je to različito regulisano daje podsticaje i kredite i pomoć poljoprivredi. To što je ovo predlog da se ovo ukine daje odličan povod svima onima koji vole jasnu kritiku da se nema strategije.
Hvala vam. Reč ima ministarka Snežana Bogosavljević.
Apsolutno nije tačno da ukidamo mogućnost da lokalne samouprave i AP i ubuduće učestvuju u finansiranju poljoprivrednih proizvođača. Ta mogućnost ostaje i poželjna je kroz raznovrsne mere ruralnog razvoja. Tako da ovo što ste vi rekli apsolutno nije tačno.
Zahvaljujem. Na član 4. sa ispravkom podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je gospodin Arpad bio na putu, ja sam potpisao ispravku mog amandmana da bi se zadovoljila forma, u stvari je suštinski ovo amandman bio SVM. Dužan sam da to kažem. Ovim amandmanom se već je ministarka rekla omogućava podrška lokalne samouprave i AP ali ne u direktnim plaćanjima da poljoprivrednici ne bili nejednaki, sve drugo je dozvoljeno. Kako to izgleda? Zašto je pojačana kontrola, moram da objasnim na primeru iz izbora 2012. godine u jednoj lokalnoj samoupravi koju vodi još uvek stranka bivšeg režima. Oni su uvezli 240 krava, nama nepoznate rase, koju narod naziva „krepaći“. Od 240 tih malih krava, koje su teške oko 350 kilograma, uginulo je, do sada, 225. Svih 240 krava, koje su koštale 600 hiljada evra, realna cena je bila duplo manja, neko se ugradio, su podeljene uoči izbora pripadnicima stranke bivšeg režima i njihovim simpatizerima. To su bile šarene krave, žute boje. Od 240 komada, uginulo je 225 iako sada od tih uvoznih krava, tih malih „krepaća“, postoji 50 ja ću da podnesem ostavku i da se više ne bavim politikom. Ali, one su uginule zato što su parene sa bikom „rudolfom“, u prevodu na srpski, „rudonja“ nemačkim. Tako da su telad bila izuzetno krupna, kao čivavu kada bi parili sa lavom i zbog toga je došlo do uginuća 225 krava i mi želimo da se to ne ponovi. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stošić i mg Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mg Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Gospođo Čomić izvolite.
Na član 5. izvinite, smo momenat, to je amadnman kojim, u suštini, osim brisanja „usluga osiguranja“ definišu se u članu 14. uslovi za kredite. Meni je drago…
Gospođo Čomić, molim vas, moja greška, vi niste mogli da dobijete reč, nemate vremena od poslaničke grupe, a niste podnosilac amandmana.
Izvinite ja sam čula da ste…
Ali prijavili ste se tako da… Bili ste u sistemu prijavili ste se i ja sam napravio grešku.
Dešavaju se greške, sve je uredu.
Reč ima narodna poslanica Gordana Topić. Izvolite gospođo Topić.
Hvala. Na član 5. amandman briše se, amandmanom se traži izbacivanje mere regresiranja od osiguranja poljoprivrednih useva. Ovo je, inače, nova mera, podsticaja ruralnog razvoja i mi je pozdravljamo. Znamo šta bi ova mera značila našim proizvođačima u prošlogodišnjim poplavama, kada su stradali i usevi i voćnjaci i životinje. Ne razumem zašto ovim amandmanom, kolege poslanici DS traže da se podsticajna mera ukine regresiranje osiguranja poljoprivrednih useva. Poznato nam je da i mnogo razvijenije države u cilju obezbeđenja poljoprivredne proizvodnje elementarnih nepogoda imaju ovu zaštitnu meru, jer nigde ne postoji 100% zaštita protivgradne zaštite ili zaštite od poplava. Na primer u Grčkoj, Francuskoj i Belgiji, u kojoj meri je posvećena velika pažnja i osiguravanje useva od nepogoda je jedna od strateških mera zaštite poljoprivrednih resursa. Ova mera koja je uvedena, ove 2015. godine je i u skladu sa merama zajedničke poljoprivredne politike EU. Ako bi smo ukinuli ovu podsticajnu meru poljoprivredni proizvođači bi ostali bez sredstava namenjenih za regresiranje osiguranja za plodove, useve, više godišnje zasade, rasadnike. Znamo, takođe da su naši poljoprivrednici podržali ovu meru Vlade i da ona njima puno znači. Uloga Vlade i Ministarstva jeste da podstiče poljoprivrednu proizvodnju i da je što bolje zaštiti od prirodnih rizika, pa ne razumem ovaj amandman naših kolega poslanika iz DS, koji traže da se našim poljoprivrednicima uskrati ova podrška. Lično i u ime poslaničke grupe SPS podržavamo stav Vlade da se ovaj amandman ne prihvati. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Topić. Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović, magistar Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Gordana Čomić. Reč ima magistar Aleksandra Jerkov.
Gospođo Bogosavljević Bošković, meni je sada krivo što ovde nema gospodina Vujovića, koji je u nekoliko navrata kada smo raspravljali o budžetu rekao da subvencije za poljoprivredu neće biti smanjene. Pošto njega nema, ja vas molim da mi odgovorite, ako je u prethodnom zakonu, pisalo – minimalan iznos premije za mleko je 7 dinara, po litri mleka, a vi sada to menjate. Premije za mleko ostvaruju se u iznosu do 7 dinara, po litri mleka, kako to nije onda smanjenje, jer sedam litara, sedam dinara i do sedam dinara, uopšte nije ista stvar. Sedam dinara je sedam dinara, a do sedam dinara, može biti nula dinara, 1, 3,5 itd. Plašim se da ono što je gospodin Vujović govorio i vi, ste u krajnjem u nekoliko navrata kada smo raspravljali o budžetu, replicirali narodnim poslanicima i govorili kako nije tačno da će subvencije ovim biti smanjene, vi ovim predlažete u ovom članu i vi zapravo smanjujete time subvencije, pa se onda priča o nekakvim protestima poljoprivrednika, koji su nekada bili pa bi možda bili, pa možda bi i sada protestovali, samo da ih policija pušta da izađu iz ulica svojih. Ne znam da li vam je poznato da se poljoprivrednici nalaze već 16 dana i 16 noći na traktorima, gde im policija ne da da izađu i da napuste svoja sela, inače bi vrlo rado oni protestovali naterani očajem zbog zakona, o poljoprivrednom zemljištu, koji će ovde doći, ja se nadam da neće doći do Nove godine, jer imamo neke indicije, da bi u tom slučaju i odustalo se od donošenja takvog zakona, ali prosto nam objasnite kako sedam se pretvorilo u do sedam i na osnovu čega vi tvrdite da to nije smanjenje?
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo kako politički neistomišljenici u demokratiji mogu tragati za zajedničkim rešenjima. Još da predlagačica nije predložila smanjenje agrarnog budžeta u budžetu za one tri milijarde, i podsticaj od dve milijarde, sve bi bilo u redu. Možda bi premija bila veća od sedam dinara. Ali, nećemo gledati na te greške, to je proizvod kad si u suprotnosti sam sa sobom, ali recimo da ja podržavam i mojim amandmanom da se premija za mleko odredi od sedam dinara, a ne do sedam dinara. Dakle, vredi tragati za zajedničkim rešenjima, a sutrašnji dan će biti dan kada ćemo o tome odlučiti i ja ću svakako glasati za to, zato što mislim da u ovoj godini ne možemo da obezbedimo dovoljno adekvatnu kontrolu, koja bi procenila kvalitet mleka, i da bi to referentna laboratorija mogla da potvrdi u slučaju žalbi, otuda smo to predložili i dužan sam to da kažem poljoprivrednicima, da se po planu podsticaja, oni ne smanjuju, bez obzira što je predlagačica bila predložila to smanjenje da se premira svaka krava sa 25 hiljada dinara, svaki utovljeni bik sa 10 hiljada dinara, svaka krmača, ovca, svi podsticaji ostaju isti, s tim što ćemo gledati da pre setve zadovoljimo što više poljoprivrednika i da ovog puta pre setve na njihov zahtev, dobiju ono što su godinama dobijali, posle setve. Verujem, da to sirotinje malo što imamo, da možemo lepo da podelimo i da sa poljoprivrednicima izađemo zadovoljniji, nego što je to do sada bio slučaj i u obavezi sam da kažem da smo mnogo dugova iz prošlosti platili, pa čak i nekomercijalna gazdinstva, gde je bilo određeno..
Vreme. Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, magistar dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković i Dušan Petrović. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče skupštine, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji smo mi podneli na član 6. glasi da se reči do sedam dinara, zamenjuju rečima od najmanje deset dinara. Razlog za to, obrazloženje da referentna nacionalna laboratorija nema kapaciteta da može da radi, nije dovoljna, zato što vi imate u državi Srbiji, već jednu laboratoriju u Novom Sadu, imate jednu laboratoriju u Batajnici i imate 12 instituta, imate institut za mleko. Znači, Pravilnik postoji. Takođe, možda ga treba inovirati da ne bismo dolazili u situaciju da se aflatoksin sa 0,05 povećava na 0,5 ili kako kome odgovara da amortizuje neku grešku iz proizvodnje. Znači, ovo nije kritika. Smatram i proračunao sam, ako biste plaćali mleko po kvalitetu od 10 dinara, dobili biste situaciju da vam budu zadovoljni i proizvođači i uticali biste bitno na poboljšanje kvaliteta mleka, što bi za posledicu imalo da možete da vratite aflatoksin na 0,05, jer je to uslov da možete da izvozite i provozite kroz zemlje članice EU. Znači, u najboljoj nameri i najboljoj želji, izračunajte, videćete. Žao mi je, kažem još jedanput, ja sam u dva navrata pokušao da vam danas izdejstvujem jednom 3,2, jednom 2,8 milijardi jer znam da je problem novac. Da je novac problem govori i da ste ove godine imali manjak od 9.700.000.000. Tako da kad se kaže – isti je budžet, neka je i veći, ali nije bilo dovoljno ove godine za ono što smo trebali da platimo. Nije prirodno za očekivati da ćete naredne, odnosno 2016. godine imati za više od 60%. Kasnije ću o amandmanima obrazložiti i druge mere.
Vreme, gospodine Marinkoviću. Hvala. Za reč se javila koleginica Marjana Maraš, ali vaša poslanička grupa nema više vremena na raspolaganju, koliko ja imam informaciju. Evo, kolege iz sekretarijata kažu da ste potrošili vaše vreme. Ovlašćeni predstavnik ima dva minuta i 25 sekundi. Poslanička grupa nema. (Igor Bečić, s mesta: Imaju dva minuta koje sam ja greškom uzeo. Imaju dva minuta.) Izvinjavam se, evo, potpredsednik Bečić kaže da je došlo do greške. Izvinjavam se poslaničkoj grupi Socijalističke partije Srbije. Izvolite koleginice Maraš.
Prihvatamo izvinjenje i zahvaljujemo se potpredsedniku Bečiću što je vodio pedantno računa o vremenu koje je preostalo našoj poslaničkoj grupi. Mi smatramo da ovaj amandman ne treba prihvatiti iz razloga što je, onako kako je predloženo da do sedam dinara premija bude realna i u datim okolnostima ona je ostvariva. Ovo je praktično prelazni model premiranja mleka. I, kako je ministarka prof. dr Snežana Bogosavljević Bošković rekla, cilj je da se pređe na model premiranja mleka, a to je premiranje prema kvalitetu mleka. Da bi se prešlo na ovaj model koji je najzastupljeniji model u zemljama EU, uslov je uspostavljanje referentne nacionalne laboratorije koja će kontrolisati kvalitet mleka i omogućiti upravo da se premije za mleko daju prema kvalitetu. Ova laboratorija je započeta još pre više od 10 godina. Prošle godine, kao što znamo, opremljen je značajni deo. Ona će početi sa radom, u punom kapacitetu, u vreme mandata ove Vlade i ovog Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine. Koliko mi je poznato zahtev za uspostavljanje nacionalne laboratorije za merenje kvaliteta mleka jeste zahtev proizvođača mleka i njihovih udruženja. Ovih dana sam videla u medijima i da je to zahtev i Centralne asocijacije proizvođača mleka iz Vojvodine. S toga, poslanička grupa SPS podržava ovakvu politiku Vlade i Ministarstva i smatra da ovaj amandman ne treba prihvatiti.
Zahvaljujem koleginice Maraš. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite dr Veselinoviću.
Hvala, poštovani predsedavajući. Ovo vreme jeste vreme kada možemo da pozdravimo ljude mlekare. Oni u ovo vreme ustaju. Pozdravljam i našu dijasporu, i oni u ovo vreme mogu da gledaju sednicu Narodne skupštine Republike Srbije. U ovo vreme, nekada su mlekari u posudama, zvanim mlekarice, ministarko Bošković Bogosavljević, raznosili mleko, ostavljali ga ispred kuća i stanova u gradu. Sada mlekari gledaju Narodnu skupštinu i očekuju da im podsticaji za mleko, za litru mleka budu smanjeni. Vi ste poranili, gospođo Bogosavljević, odnosno zakasnili, došli da kažete da će oni sada umesto sedam dinara imati do sedam dinara. Dobro su kolege rekle, to može biti jedan dinar ili dva dinara, vi nešto slutite. Dakle, vi ste za iduću godinu predvideli, odnosno za naredni period, da će podsticaji za mleko biti manji. Pokret za preokret se sa tim ne može složiti i kada budemo u poziciji da odlučujemo, a to je predlog našeg amandmana, jeste da podsticaju budu devet dinara. Bez devet dinara, razgovarali smo sa poljoprivrednicima, ljudima koji se bave proizvodnjom mleka, oni ne mogu da prežive i neće 222 krave biti, već većina stočnog fonda, gospođo Bogosavljević, ukoliko ovakva mera ostane.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite.
Želim da svim poslanicima odgovorim, poslanicima koji su govorili, a tiče se premije za mleko. Pre svega, neće biti smanjene premije za mleko i u 2016. godini biće sedam dinara. Mi jesmo predložili da bude do sedam dinara zbog potrebe da planiramo budžet, zbog činjenice da svake godine Zakonom o budžetu nam se opredeljuju određena sredstva za sve vrste podsticaja, Vlada posebnom uredbom, posebnim aktom po pojedinim merama određuje iznos sredstava. A kada se radi konkretno o stočarstvu, poznato je da je ova Vlada učinila maksimalan napor da u skladu sa raspoloživim mogućnostima baš stočarstvo podrži i da pomogne i mi tu imamo i konkretne rezultate o kojima sam govorila na Skupštini u raspravi u načelu, da ne ponavljam ponovo, ali ovo što ste vi istakli da treba da bude sedam, biće sedam. Do sedam smo rekli iz razloga što očekujemo da vrlo brzo se u potpunosti završi formiranje nacionalne referentne laboratorije, odnosno onog odeljenja koje će da se bavi ispitivanjem kvaliteta sirovog mleka. Ona će nam pomoći da našim proizvođačima mleko plaćamo prema kvalitetu. Ja moram da kažem da jedan ogroman broj proizvođača već ima mleko ekstra kvaliteta, a onaj drugi, manji broj, koji nema sada trenutno sa ovom merom ćemo podstaći da i oni teže da što pre postignu mleko ekstra kvaliteta. Dakle, ovo je podsticajno za naše proizvođače i ja sam uverena da će kao što je i u Hrvatskog, Mađarskoj da za vrlo kratko vreme 98% naših proizvođača imati upravo ovaj kvalitet mleka. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov i narodni poslanik Gordana Čomić. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Kada stavimo definiciju u zakon i kad znamo kako se čitaju te definicije, onda ako ste stavili da se u minimalnom iznosu od šest hiljada dinara po hektaru zamenjuju u iznosu od do šest hiljada dinara po hektaru, onda je to pet hiljada 999 dinara. Ne može da bude i šest hiljada, to je problem sa čitanjem zakona, to je i sa mlekom. Ako je do, onda je poslednja cela cifra pre, može da bude i zarez 99. Menije jako drago što smo od vas čuli danas da će biti i isplata za setvu i da ostaje i sedam dinara, ali to onda izvlači smisao iz ovih odredbi koje ste stavili kao izmene i dopune. Ako će biti sedam, onda izraz – do sedam za prethodni, odnosno do šest hiljada dinara po hektaru u ovom nema smisla. Ako će zbog planiranja budžeta, onda ostavljate ovim ljude u neizvesnosti, jer ako je do 6.000 dinara po hektaru poljoprivrednicima 5.999 može da bude i 5.500. Ako Vlada, ako mi ne možemo da planiramo budžet, a kako će oni da planiraju? Ja nemam ništa protiv da svaka Vlada ima svoju strategiju, svoje kratkoročne i srednjoročne ciljeve, ali svaka vlada, bez obzira da li sam ja njoj opozicija ili je podržavam, s tim što kada je poljoprivreda u pitanju, stvarno bi trebalo da ima mnogo više dijaloga, ne bi trebalo da ovakve formulacije dajete. Ja se nadam da je dovoljna javna reč ministarke, jer nemam razloga ni malo da sumnjam u njen kredibilitet i da će zaista, bar za 2016. godinu biti šest hiljada – šest hiljada, a ne 5.999, kao i prethodno javno izmenjene informacije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Ja sam malo pre ovde sedeći u klupi proveravao svoje znanje iz drugog ili trećeg razreda osnovne škole. Uvažena koleginica Čomić je najbliža zvanju i znanju iz oblasti matematike i ona je to lepo objasnila, da je skup brojeva do 6.000 – 5.999. Izvinite, gospodine Mijatoviću, mogli ste vi to da mi potvrdite. Dakle, gospođo Bogosavljević, vi ste rekli jednu neistinu. Vi ste rekli da će podsticaji biti za mleko, malopre, sedam dinara, a podsticaji za poljoprivrednike, za setvu 6.000 dinara. Ne mogu, zato što biste postupili suprotno zakonu, zato što oni moraju biti makar za nekoliko para manji. Poljoprivrednici će imati manje podsticaje i za setvu. Moraće imati po ovom zakonu, gospođo Bogosavljević. Samo mi nemojte reći do šest hiljada – šest hiljada. E, to nije, gospođo Bogosavljević. Pokret za PREOKRET se zalaže da podsticaji za setvu budu 9.000, jer je to održiva formula, da seljaci ostanu na svojim selima, da mladi ljudi ostanu na selima, da nam sela ne opuste. To je jedini način gospođo Bogosavljević. Ako ste došli ovde jutros i ako shvatite to i odete sutra u svoj kabinet sa tim saznanjem da ne možete smanjivati podsticaje ako želite da srpsko selo ne nestane. Gospođo Bogosavljević, prenesite to gospodinu Vučiću. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa ministar, replika.
Poštovani poslanici, ne mogu da razumem potrebu pojedinih poslanika da govore da sam rekla ono što nisam rekla. Nisam govorila o podsticajima u biljnoj proizvodnji, ni da će biti 6.000, ni da će biti 5.000. Zakon je jasan i jasni su razlozi zbog kojih smo morali da donesemo ove izmene i dopune zakona. Jedino što sam rekla to je da kada se radi o premiji za mleko, ona jeste po zakonu do sedam dinara. Ja očekujem i uverena sam da će ona biti sedam dinara, jer smo uveli ovu odredbu do, iz razloga što očekujemo da vrlo brzo počne da radi laboratorija za ispitivanje kvaliteta sirovog mleka. Moram da kažem da je meni jako žao što ne mogu da prihvatim vaš amandman, što ne mogu da prihvatim amandman gospodina Marinkovića. Žao mi je što nisam ministar pre deseta, petnaest godina. Žao mi je što nisam ministar poljoprivrede, a da je Srbija, kao što je Austrija, kao što je Mađarska. Žao mi je što je u ovom momentu u prethodnih godinu i po dana meni pripalo da svoja profesionalna znanja i umeća usmerim u pravcu pomoći poljoprivrednoj proizvodnji Srbije. Nasledili smo puno toga, između ostalog, i započetu ali ne završenu laboratoriju za ispitivanje kvaliteta sirovog mleka. I danas neko daje sebi za pravo da pita zašto to sada radimo, zašto nismo uradili, zašto nam je mleko ovakvog ili onakvog kvaliteta, zašto ga ne izvozimo u EU itd. Moram da vam kažem, vi ste imali priliku, neki su imali priliku, nisu je dovoljno dobro iskoristili. Mi ono sada što imamo, to je zaista ogromna energija, ogroman entuzijazam, ogroman rad i ja verujem da ćemo mi uspeti, baš onako kao što sam malo pre rekla, kao naše kolege iz zemalja u okruženju, da postignemo taj vrhunski kvalitet [[Marko Đurišić, s mesta: Za replika ne traje dva minuta?]]
Vreme. Ja se izvinjavam. Izvinjavam se, gospodine Đurišiću, ali neki poslanici DS su govorili po dva i po minuta. Malo tolerišemo, zato što rasprava ide … (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam ovaj do dva minuta, a neki su od dva.) Kada rasprava ide u demokratskom duhu, mislim da možemo svi biti tolerantni. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Kada se neko preokrene jednom, onda promeni položaj za 180 stepeni. To možda mogu da razumem, ali kada se neko preokrene dva puta za nekoliko meseci, znači, ponovo još 180 stepeni, pa se vrati na staro, pa pošto se predlagač amandmana vratio na staro, moram da ga podsetim da ovo jeste, da polako dolazimo do novogodišnjih i božićnih praznika, i da je božić bata veoma popularan i biće još popularniji, ali to ne mora da znači da neko od narodnih poslanika, naročito ne predlagač amandmana, da bude božić bata, pa sad odjednom kaže – šta sedam dinara za mleko, pa devet, da zaokružimo na deset, ono, šta nas briga, široko. Ali, niko ne pita, a ja pitam predlagača amandmana – odakle, iz kojih sredstava? Iz onoga što se preokrenuo jednom, pa se preokrenuo još jednom? Nikako da nam odgovori, zašto je u tom preokretanju upropastio i uništio 38 poljoprivrednih kombinata u AP Vojvodini? Zašto je likvidirao 109 poljoprivrednih dobara i zadruga? Zašto je napušteno 20.000 seoskih kuća, sve u Vojvodini? Zašto je 200.000 ha društvene imovine, zemljišta društvene imovine i 100.000 ha zadružne imovine prodato za 50 miliona evra, a realno tri milijarde evra košta ta imovina? Zašto je učešće poljoprivrede u BDP sa 22% palo na 12%? Zašto je doveo do toga da se zadužuje po kamatama koje su i po 7%?
Vreme.
Jedna rečenica, gospodine Bečiću, molim vas. Znate li, poštovani poljoprivredni proizvođači, gde su vaši podsticaji? Nisu u onom džaku božić bate ovde iz Narodne skupštine, već su u propuštenim prilikama i u kamatama koje moramo da vratimo naredne godine, koje je zadužio predlagač amandmana.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Nije vas pomenuo. Ja nisam čuo u izlaganju gospodina Babića – gospodin Janko Veselinović. (Janko Veselinović, s mesta: Da li sam ja njega pomenuo?) Izvolite, gospodine Arsiću. (Marko Đurišić, s mesta: Ne možete obojica.)
Oduzmite mi ovo vreme. Ne mogu da govorim. (Zoran Babić, s mesta: Hoćete li da dozvolite da govori po amandmanu i da troši vreme ovlašćenog predstavnika SNS, koje nije potrošeno?)
Molim vas, ovlašćeni predstavnik ima još pet minuta i 50 sekundi. Može da iskoristi to vreme. (Zoran Babić, s mesta: Ja sam govorio po replici.) Gospodin Babić je ima repliku. Izvolite.
Moram da kažem da u jednom delu svog izlaganja niste bili u pravu i amandman svakako ne treba prihvatiti. Niste bili u pravu kad ste rekli da su oni imali svoju priliku i što je nisu iskoristili. Jako dobro su je iskoristili. Jako, jako dobro, ali ne da se unapredi poljoprivredna proizvodnja, nego da oni unaprede sebe, tako što će da napune džep. Meni je jako smešno i jako jadno kad se neko zalaže za poljoprivredne proizvođače, a pre samo pet ili šest godina potpuno je uništena prerađivačka industrija u Srbiji. Na teritoriji Srbije, bez AP Vojvodine, imate samo jednu klanicu koja ispunjava HCCP standarde. Sve ostale su rasprodate, uništene, raznete, kao da ste bombe bacali. Kad nemate klaničku industriju, mesno-prerađivačku koja vršna u poljoprivrednoj proizvodnji, nemate ni stočarstvo, a kad nemate stočarstvo, onda vaši ratari postaju žrtve špekulanata, pa se onda ovde borite za te iste ratare, a gurnuli ste ih špekulantima u ruke, istim onim špekulantima koji ih danas teraju da izlaze na ulice sa traktorima, koji su ih pljačkali i državu. Vi, jeste vi. (Narodni poslanik Miroslav Marinković dobacuje s mesta.) Vi ste isto to radili i Mićović koji je zatvarao klanice da bi neki drugi mogli da rade…
Molim vas gospodine Marinkoviću, dozvolite da završi.
Nemojte da se obazirete previše na njih. Njihovo vreme je prošlo, a vreme za Srbiju tek dolazi i sva sreća što je njihovo prošlo.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, mr dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković i Dušan Petrović. Reč ima narodni poslanik dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Vlade, uvažena gospođo ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, amandman na član 7. smo podneli i on glasi da se iznos do šest hiljada dinara po hektaru zamenjuje rečima „u minimalnom iznosu od osam hiljada dinara po hektaru“. Obrazloženje za ovu meru je vrlo jednostavno. Ako ste napravili budžet koji kaže da će se isplaćivati dok ima para, onda tu postoje dva scenarija, ali ja bih samo dodao da nije bitno da li je vreme prošlo, nego kako je kome prošlo vreme. Da bih pomogao ministarki poljoprivrede, s obzirom da mi je rekla da su neki imali prilike, da ja sam imao priliku 2007. i 2008. godine bio sam direktor Uprave za veterinu, rezultat od 1. juna 2007, 15. septembra je država Srbija dobila pet izvoznih dozvola za pet klanica za izvoz junećeg mesa na tržište EU. Znači, od EU, ja sam potpisao. Imate dokumentaciju. Molim vas da me proverite i da mi kažete da nisam rekao istinu. Decembra meseca je dobila država Srbija dozvolu za provoz mleka kroz članice EU. Znači za Rusiju. Tada je uveden afla toksin 0,05% jer je to bio uslov. Godine 2003. sam ja ispregovarao, i to možete da proverite u dokumentaciji, onu famoznu kvotu od 10 hiljada tona junećeg mesa za izvoz na evropsko tržište koje nam je ustupilo Udruženje odgajivača goveda simentalske rase Bavarske, a za informaciju gospodinu kolegi. Znači, uslovi su stvoreni, da li su oni rađeni?
Vreme.
Mleko nije moglo da se izvozi da nije pregledano u laboratorijama. Laboratorija je radila u Institutu za … [[Isključen mikrofon.]]
Moram da vas prekinem. Isteklo je vreme. (Miroslav Marinković: Samo jednu rečenicu.) Izvolite, prijavite se ponovo.
Znači, bilo je potrebno održavati. Toliko od mene. Ja sam bio 13 meseci direktor Uprave za veterinu. Prema tome, ja sam svoj deo poslova obavio. Ovo nije namera da se vama spočitava. Vi ste, nažalost taoc Ministarstva finansija. Ja znam da vi želite, jer vas lično poznajem i razgovarali smo 100 puta. Znači, ne možete razviti poljoprivredu tako što ćete danas, pošto ste imali 9.700.000.000 manje…
Morate završiti.
… morati da isplatite tri hiljade proizvođačima, i to će vas naterati da kažete. Meni je žao zato što ste vi vrli stručnjak koji je mogao da pomogne ovoj poljoprivredi, ali na pravi način, uz pravo razumevanje Vlade, gde smo mi pokušali da vam pomognemo.
Zahvaljujem se, gospodine Marinkoviću. Ovo je bilo više rečenica. Reč ima ministarka Snežana Bogosavljević Bošković.
Uvaženi poslaniče, gospodine Marinkoviću, ja zaista poštujem sav vaš trud i doprinos vašoj poljoprivedi, ali pošto ste nabrajali godine kada ste bili u prilici da učinite nešto više, s obzirom na vašu funkciju u Upravu za veterinu, ali niste nam rekli za 2008. godinu ko je taj koji je ispregovarao ovako loše rokove za liberalizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda, pa između ostalih problema sačekao me je i taj problem prošle i ove godine. Lepo je što ste vi uspeli da usaglasite sertifikate, da dogovorite procedure za izvoz mesa na tržište EU. To je zaista sve za pohvalu, ali paralelno je trebalo da vodi računa i o stočnom fondu, a ne da nam stočni drastično pada, a da mi sada pokušavamo da ga podignemo iz pepela. Pošto ste veterina, pošto smo srodni po strukama, znamo koliko je potrebno nekada, kada se uništi stočni fond ili kada se smanji na neki nivo, vremena da se podigne. Hvala vama za vaše zalaganje da se nama opredele veća sredstva, kao Ministarstvu poljoprivrede, a za potrebe agrarnog budžeta. Neka niko ne misli ovde od poslanika da svako od nas ministara nije želeo i nije tražio više. Neka niko ne misli da ministar finansija i cela Vlada nije želela baš da nam izađe u susret, ali postavlja se pitanje – zbog čega mi sada imamo ovako male mogućnosti, zbog čega su nama veliki krediti, kamate, veliki dugovi koje smo nasledili, zašto moramo da sprovodimo mere fiskalne konsolidacije? Dakle, jako ste nam malo mogućnosti…
Vreme.
… pri tome, opet ne mislim na vas lično, nego malo smo toga nasledili što može da nam koristi sada. Jedino možemo sa ovako upornim radom i entuzijazmom da nadoknadimo ono što je propušteno.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Gospođo ministre, ja kad slušam podnosioca amandmana, ja mu se divim. Treba da mu se divim zato što su u vreme dok je bio direktor Republičke uprave za veterinu uvozili mom. Vi znate šta je to – mašinski očišćeno meso, ali je bilo takvog kvaliteta i takve ispravnosti da je moglo da služi samo za životinjsku ishranu, znači za zoološke vrtove, a to su pakovali našoj deci u paštete i salame. Kako vas nije sramota?
Zahvaljujem. (Miroslav Marinković, s mesta: Replika.) Niste pomenuti. Nije pomenuto vaše ime i prezime. Pominjao je neke izraze koje ja ne razumem. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
U ovom članu se govori o iznosu od šest hiljada dinara za subvencije po hektaru. Mi smo mišljenja da treba više ukinuti podsticaje po hektaru, već treba uvesti podsticaje po proizvodu. Mislim da je to pravednije, jer nigde u svetu ne postoje podsticaji po hektaru i nigde u razvijenom svetu se ne podstiče subjekat, već sam proizvod. Moramo uvesti kategorizaciju poljoprivrednih proizvoda koji se subvencionišu, jer nije isto hektar maline ili hektar pšenice. To ne može biti nikad isto. Naše poljoprivrednike treba podstaći da proizvedu što veću količinu proizvoda i što boljeg kvaliteta, a samim tim će se i proizvođači truditi da proizvedu što veću količinu robe. Inače, ovaj član i isti takav se odnosi na naredni član, tako da sledeći neću obrazlagati. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović, po amandmanu. Izvolite.
Prvo da pohvalim ministarku i njene saradnike da u ovom jutru evo u tolikom broju su prisutni. Naravno da podržavamo tekst predloženog, a ne podržavamo dati amandman, iz razloga što subvencije treba da se ulože u stvaranje proizvoda, a ne da se posle dobijenog proizvoda daju subvencije. Zatim, zbog toga što je cilj valjda ravnomerni regionalni razvoj, zatim smanjenje razlika izmešu severa i juga, davanje šanse malim proizvođačima sa posedom do 20 hektara. Cilj je da se što veći broj poljoprivrednih proizvođača stavi u funkciju da proizvode za sebe i za državu, a ne i da budu socijalni slučajevi. Zato je veliki napredak u ovakvom jednom zakonu koji voda računa o ovim činjenicama.
Zahvaljujem, gospodine Mihajlović i SPS nema više vremena. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek, i Anamarija Viček. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da,) Izvolite, dr Janko Veselinović.
Da, ja neću nikoga poimenice pominjati, ali može da bude sram svakoga ko bude glasao za ovaj predlog zakona. Može da bude…
Dajte gospodine Veselinović, vređanje narodnih poslanika ceo dan, mislim da … Ne mogu vas pustiti ako vređate narodne poslanike, ovo je 16 sat kako radimo i vi u šesnaestom satu vređate narodne poslanike. Ne, na takav način, gospodine Veselinoviću. Ja vas molim da prilagodite rečnik i da poštujete vaše kolege.
Dakle, nejednak odnos vlasti i opozicije to je stara stvar. Dakle, ovim predlogom zakona gospođo Bogosavljević, poljoprivrednici će imati manje premije, ja 1, 2, 3, hiljadu dinara, videćemo, ali ste uveli mogućnost da se smanje premije. I ove postojeće premije su bile nedovoljne, i nisu isplaćivane na vreme. Šest meseci kasne premije. Možda će sada kada premije budu 1000 dinara po hektaru, biti isplaćivane na vreme. Možda vam je to cilj, ali tada više nećete imati kome da isplaćujete. Naša poljoprivreda je nekonkurentna, naši poljoprivrednici su nekonkurentni, zato što druge države vode računa o svojim poljoprivrednim proizvođačima, o biljnim proizvođačima i stočarskoj proizvodnji. Ukoliko usvojimo ovaj zakon, u stvari ukoliko vi budete glasali za ovaj zakon imaćemo gospođo Bogosavljević veliki problem sa poljoprivredom. Imaćemo veliki problem sa poljoprivredom činjenicom da će ljudi biti nekonkurentni. Šta će to značiti? Znači da će odlaziti sa sela, da će nam sela opusteti, prihvatite amandman Pokreta za preokret, prihvatite uvećanje podsticaja, zaštite srpsko selo. Izborite se, ja verujem da vi imate dobru nameru, ja to nisam osporio. Da imate dobru nameru izborite se sa predsednikom Vlade kome poljoprivrednici na neki način su zadnja rupa na svirali. Zašto? Ne znam. Pitajte ga.
Zahvaljujem. Ja molim poslanike da vode računa da je sa nama danas u stvari, više ne znam ni kako da nazove vreme koje teče, ali da je sa nama u sali i ministar kulture i da shodno tome da se rukovode. Reč ima ministarka, replika.
Poštovani poslaniče, želim da vam kažem da apsolutno nije tačno da je ovoj Vladi poljoprivreda zadnja rupa na svirali, kako ste vi to rekli. Ova Vlada je zaista svesrdno angažovala da maksimalno podrži i pomogne poljoprivedu. Kao jedan od dokaza reći ću samo to, prošle godine opredeljena su nam dodatna sredstva, četiri i po milijarde, negde u ovo doba. To su sredstva koja smo utrošili za isplate subvencija zaostalih dugovanja. Ove godine, ponovo opredeljena su dodatna sredstva, devet milijardi i 700 miliona. Dakle, jako velika sredstva su dodatno dodata poljoprivredi. Ne samo to, ova Vlada želi da podstakne stočarsku proizvodnju, proizvodnju koju je nasledila na istorijskom minimumu. Vi znate da smo prošle godine usvojili povećanje iznosa za one mere koje podstiču stočarsku proizvodnju. U ovoj godini mi smo na osnovu tih mera isplatili skoro dve milijarde više nego u 2014. godini. Isplatili smo sto miliona više premija nego u 2014. godini i mi imamo u tom smislu rezultate i u zaustavljanju pada stočnog fonda i u povećanju i proizvodnje mleka i proizvodnje mesa. Dakle, rezultati su tu i nemojte da zaboravimo, jeste kasno i dugo radimo, ali nemojte da zaboravite ni one mere koje je Vlada preduzimala kada je trebalo zaštiti proizvođače mleka, a vi znate da kada su se pojavili viškovi mleka, dodatna sredstva su izdvojena iz budžeta da se otkupe tržišni viškovi. Kada su se pojavili problemi sa plasmanom svinja, dodatna sredstva iz budžeta da se otkupe, dakle svinje da prosto mogu da nastave svoju proizvodnju. Da ne pričam o onome što smo morali da uvozimo, zahvaljujući nekima koji u prethodnom periodu nisu bili dovoljno odgovorni prema agraru.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Pošto smo već prešli u polje duvačkih muzičkih instrumenata i verujem da će kada su muzički instrumenti u pitanju, kada je u pitanju Filharmonija, da će nam gospodin Tasovac o tome mnogo kvalitetnije i bolje pričati. Ali ovde vidim ipak jednu nervozu zato što je neko svoje odsvirao u političkom smislu i onda samo nervoza da bi se našla neka nova žrtva ili neki novi populizam ne bi li se ubiljašio neki glasić. Ali nikako da čujem odgovor – zbog čega je dozvolio da se 20 hiljada seoskih kuća napusti u Vojvodini? Zašto je dozvolio da se likvidira 109 poljoprivrednih dobara i zadruga? Zašto je pomogao da se uništi 38 poljoprivrednih kombinata? Zašto je dozvolio i učestvovao u tome da učešće poljoprivrede u BDP sa 22% spadne na 12%? Zašto je dozvolio da svaka treća privatizacija bude poništena? Zašto je dozvolio da se šećerana u Kovačici na 181 hektar sa šest kombajna za repu bude prodata za tri evra ili negde 0,2 evrocenta po hektaru? Sve je to radio dok je vodio i dok je pomagao režimom Bojana Pajtića, a pomaže mu i sada, ali dok je pomagao onako zdušno u okviru iste stranke sve je to dozvolio i nikom ništa. E, poštovani poljoprivredni proizvođači, evo gde su otišli vaši novci. Evo gde je otišao novac za podsticaj. Evo, da nije takve štetočinske politike, koliko bi i vi, ali i svi ostali građani imali.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Jovanoviću, samo da bih mogao da vidim osnov, vi kao šef poslaničke grupe, u stvari zamenik šefa poslaničke grupe imate još dva minuta i 25 sekundi. To je jedino vreme koje imate. E sada, vi ste tražili repliku, ali morate mi reći osnov, jer ja nisam video osnov. (Neđo Jovanović: Pomenuti su svi narodni poslanici, da treba da ih je sramota.) Ne možete po tome, morate ipak koristiti vreme šefa poslaničke grupe. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Legitimno je pravo opozicije da kritikuje vlast, ali nije legitimno da vređa, a naročito da vređa narodne poslanike rečima da sve nas treba da je sramota što ćemo glasati za ove zakone. Ovo je jedna gruba uvreda iz dva jednostavna razloga. Prvi razlog je što je ova Vlada, u čijem sektoru je i ministarstvo koje predstavlja uvažena ministarka Bošković Bogosavljević, doprinela da se upravo uskoro otvori poglavlje 35. i da se Srbija približi EU. Ova Vlada je doprinela da Srbija podigne svoj međunarodni ugled i svoj kredibilitet. Ova Vlada je doprinela da i poljoprivreda, kao segment koji je bio pod lupom evropske zajednice, koji je bio pod brojnim skrininzima, brojnim proverama kvaliteta rada i napretka u poljoprivrednoj delatnosti, dođe do nivoa da zavredi pažnju EU. Zar zbog toga treba da bude sramota nas narodne poslanike koji ćemo da glasamo za ovaj zakon, kao i za budžet i sve ostale zakone o kojima danas raspravljamo? Ne, predsedavajući, nas neće biti sramota. Mi ćemo sa punim ponosom glasati, kao i cela koalicija, za ceo set ovih zakona. Sa ponosom zbog toga što očekujemo da Srbija, ne samo što ide pravim putem ka EU, nego što će i ući u EU i postati njen ravnopravni član, bez obzira što to očigledno nekome, iz ko zna kakvih, ili ličnih ili drugih razloga smeta. Naprotiv, glasaćemo za ove zakone. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Jovanoviću. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojdinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić, mr dr Blagoje Bradić, Miroslav Marinković i Dušan Petrović. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, uvažena gospođo ministarko i ministre kulture, koleginice i kolege narodni poslanici, ovo je poslednji amandman koji smo mi podneli i on glasi da se u stavu 3. iznos od 6000 dinara zamenjuje iznosom od 8000 dinara. Zašto je ovo urađeno? Mi smo u današnjoj raspravi imali i donošenje, odnosno raspravljanje o Zakonu o akcizama. Ne znam da li vam je poznato, ali bih voleo da to znate. Znači, gorivo će poskupeti i mnogi imputi u poljoprivrednoj proizvodnji. Ja bih vas zamolio, meni je žao što mi danas trebamo da ukrstimo koplja u ove sitne sate. Vi ste zaslužili da razgovaramo mnogo duže i u neko pristojnije vreme. Međutim, takva nam je sudbina i ono što morate da znate, jeste da će imputi u poljoprivrednoj proizvodnji i već su veći, ne našom voljom nego voljom tržišta i mnogih sticaja okolnosti, pa možda i pogrešnim procenama. To neće svakako biti dovoljno proizvođačima. Ne želim da komentarišem, niti bilo šta da pričam. Meni je jako žao što vi popis iz 2012. godine niste pogledali da vidite da je bilo milion goveda, a popis su kolege agronomi izvršili. Gde je nestalo 300.000 goveda od 2012. godine? Ne bih želeo da produbljujem. Želim vam puno sreće jer će vam ove godine ona mnogo trebati. Prvo za EU, zato što sve ono što smo mi pregovarali, pa i ja i kolege posle mene, to su preduslovi da vi danas kažete – ići ćemo u EU. U EU je poljoprivreda već otišla. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Marinkoviću. Reč ima ministarka Snežana Bošković Bogosavljević. Izvolite.
Zahvaljuje. Hvala, poštovani kolega, ali ja moram da kažem još neku.
Imate minut i 40 sekundi.
Kada se radi o statističkim podacima koje vi pominjete, vi morate da znate da mi baratamo podacima, odnosno koristimo podatke zvaničnih institucija, Saveznog zavoda za statistiku, Narodne banke, Ministarstva finansija i, naravno, drugih relevantnih institucija. Takođe treba da znate da je naše, što sam i istakla već, da smo mi zaista želeli i više i tražili više, ali mogućnosti su naše ovolike kolike su. Takođe treba da znate da ono što su nekada mogli naši prethodnici pre deset godina, mi sada ne možemo. Vi kažete trebaće nam sreća. Da, naravno, trebaće nam i sreće i pameti i mudrosti i umeća. Mi smo svesni da imamo malo mogućnosti, ali mi ćemo se potruditi da koristimo evropske fondove. Vi znate za ovaj IPAR program. Vi znate da su mnogi pre nas pokušavali, radili, ali nisu uspeli da ga ostvare. Mi ćemo se orijentisati na bolje iskorišćavanje onih resursa koji do sada nisu dobro korišćeni. Upravo iz tog razloga smo i predložili izmene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Mi želimo da ono što nije išlo u državnu kasu bude u državnoj kasi, da bude u korist poljoprivrede. Dakle, uz evropske fondove, uz bolje korišćenje raspoloživih resursa, pa u krajnjoj liniji uz ovu laboratoriju za mleko koju su započeli da formiraju pre 2000. i neke godine, 2004. godine, započeli, uzeli novce, uzeli su projekte od EU i na kraju su je ostavili neformiranu. Imam utisak da neko nije želeo to da završi. Znate li koliko bi pomoglo nama da smo je ranije imali, koliko bi to doprinelo da imamo bolji kvalitet mleka? Pa, naši poljoprivrednici znaju da rade i oni hoće da rade. Treba ih samo dodatno stimulisati.
Vreme, gospođo ministarka.
Ako znaju da će biti plaćeni po kvalitetu, oni će sigurno to poštovati. Mnoge šanse su propuštene.
Zahvaljujem, gospođo ministar. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond. Zoltan Pek i Anamarija Viček. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Nisu u sali. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Ovo je jedan od poslednjih amandmana koje sam podneo u ime Pokreta za preokret i on je pokušaj da spasimo što se spasiti može. Ovaj amandman ide ka tome da se podsticaj, odnosno učešće države u regresiranju osiguranja useva, suše, poplave poveća. Gospođo Bogosavljević, ja predajem na agroekonomskom smeru i imao sam priliku da učestvujem i kao mentor i kao član komisije u radovima koji su se ticali osiguranja useva, plodova, dugogodišnjih zasada. Vi znate da je stanje u toj oblasti blago rečeno katastrofalno. To nije rezultat rada samo ove Vlade. Dakle, u pitanju su i državni podsticaji, u pitanju su osiguranja, osiguravajuće kuće i kada su neki studenti trebali da odu i analiziraju procente osiguranih useva, nisu imali da odu u koju osiguravajuću kuću. Neke osiguravajuće kuće su ukinule odeljenja za osiguranje useva. Zašto? Zato što nemaju dovoljno osiguranih slučajeva i zato što im se to ne isplati. Gde je odgovornost? Odgovornost je na četiri strane, na needukovanim poljoprivrednicima koji ne znaju šta znači osiguravanje plodova i useva. U Americi se i sladoledžije osiguravaju od rizika da tokom leta pada kiša pa da neće moći da prodaju sladoled. Ne znaju, dakle, nisu edukovani. Treba edukacija i u to treba uložiti. Treba razgovarati sa osiguravajućim kućama o toj temi. Treba razgovarati sa udruženjem poljoprivrednika, sa zadrugama koje nema.
Vreme.
Šta je gospođo, Bogosavljević, sa zakonom o zadrugama? Evo, pitam vas, dajte mi, molim vas, odgovor. Četvrto je država. Ovo o čemu sada pričam, povećanje podsticaja. Ovo bi bio jedan od načina da se stimulišu poljoprivrednici, bez ova tri ključna faktora nema ništa od toga, slažem se.
Vreme, gospodine Veselinoviću. Zahvaljujem. Repliku, ministar Bogosavljević Bošković. Pomenuti ste imenom i prezimenom. Izvolite.
Evo samo kratko da kažem da se slažem sa vama da je neophodno da poljoprivrednici u znatno većoj meri osiguravaju svoje useve, da osiguravaju svoja sredstva za rad i tačno je to da imamo vrlo mali procenat onih koji se osiguravaju. Mi se zaista trudimo da i sa nivoa ministarstva i sa nivoa naših poljoprivrednih savetodavnih službi govorimo i da prosto edukujemo poljoprivrednike da je potrebno da se osiguraju, da je to važno i da je to dobro, da je to sigurnost njihovog proizvoda. Mislim da naši poljoprivrednici do skoro to nisu dovoljno ozbiljno shvatali, jer nekako uvek kada se desi neka šteta, oni naravno se jave državi, dođu kod nas u Ministarstvo, traže nadoknadu štete i znaju da uvek država izađe u susret, ali da nismo uvek u mogućnosti da štetu nadoknadimo u onoj meri u kojoj to oni od nas očekuju. Što se tiče vašeg predloga da se procenat osiguravanja, odnosno premiranja premije osiguranja, odnosno regresiranja premije osiguranja poveća sa 40 na 50%. Mi prosto možemo ovo da tumačimo u kontekstu i onih vaših prethodnih amandmana zašto do šest hiljada, neka bude do osam hiljada. Zašto do sedam, neka bude do 10 dinara. Prosto, mislim da je to više populistički, kao što su i rekle vaše kolege poslanici, da se kaže da vi hoćete, a mi sad nešto ne damo. Eto tako. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospođo Bošković. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Nisu u sali. Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milan Petrić i zajedno narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Laslo Varga. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek i Anamarija Viček. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Nisu u sali. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se ministru gospođi Snežani Bogosavljević Bošković na učešću u današnjoj raspravi, jutrošnjoj raspravi. Zahvaljujem se članovima njenog kabineta. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O JAVNIM MEDIJSKIM SERVISIMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za kulturu i informisanje i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na članove 1. i 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Balša Božović i Vesna Marjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Dušan Petrović, magistar doktor Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala, predsedavajući. Mi smo predložili jednu tehničku izmenu i jednu, po nama, vrlo važnu, suštinsku izmenu u prvom članu Predloga zakona o izmeni Zakona o javnim medijskim servisima. Prva je da se obrišu reči: „delimično finansiraju“ jer smatramo da je suvišna. Finansiranje je predviđeno delom iz budžeta, a delom od pretplate. Mi to ne dovodimo u pitanje. Mislimo da je ova formulacija bolja. Ali, mnogo je važniji drugi stav, koji kaže: „Obveznici plaćanja takse, koji su po osnovu Zakona o radiodifuziji redovno izmirivali obavezu plaćanja radiotelevizijske pretplate javnim radiodifuznim servisima, oslobađaju se obaveze plaćanja takse za javni medijski servis do visine iznosa plaćene radiotelevizijske pretplate u periodu od 1. juna 2013. godine do dana stupanja na snagu Zakona o javnim medijskim servisima.“. Zašto smo ovo predložili? U maju mesecu 2013. godine, potpredsednik tada Vlade, a sada predsednik Vlade, rekao je da je pretplata ukinuta, da SNS ispunjava svoja predizborna obećanja i da pretplate nema. Nažalost, to se u zakon sprovelo tek godinu i, čini mi se, dva meseca kasnije. Sprovelo se godinu i dva meseca kasnije, kao što se sada sprovodi da od 1. januara se vraća ne pretplata, nego taksa. E sad, neki ljudi su prestali da plaćaju pretplatu, misleći, verujući šta kaže gospodin Vučić, a neki su, čitajući zakon, plaćali. Plaćali su godinu i dva meseca, dok ta pretplata nije na kraju pala na nivo ispod 30%. Mi predlažemo da oni ljudi, pošto niko, naravno, nije tužen, da oni koji su plaćali i poštovali zakon budu sada nagrađeni i da u narednom periodu, odnosno koliko su pretplatili u to vreme, da im se to kao poreski kredit računa.
Vreme. Zahvaljujem. Ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Plaćanje televizijske pretplate do avgusta 2014. godine bilo je zakonska obaveza. (Marko Đurišić, s mesta: Jeste li vi plaćali?)
Molim vas, gospodine Đurišiću, da ne upadate u reč gospodinu ministru. Pokušava da vam da odgovor na vaše pitanje. (Marko Đurišić, s mesta: Samo pitam.)
Da, a takođe bila je, kao što znate jako dobro, Zakonom o radiodifuziji predviđena i mogućnost pokretanja sudskog spora. Tako da, to je ono što su činjenice. Što se tiče ove prve formulacije, jednostavno mislim da je u pitanju jezička samo dilema. Tu se suštinski slažemo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Šta ćete lepše nego kada dobijete podršku narodnih poslanika koji ne podržavaju Vladu, pa kad ovako verbalno, javno u sali Narodne skupštine kažu – da, Aleksandar Vučić poštuje ono što obeća, ukinuo je tv pretplatu. Pa, još kad kažu oni – zameramo, znate, zašto je to uradio godinu dana kasnije. I to isti oni ljudi koji su 12 godina nametali građanima različite takse, različite obaveze, različite pretplate. E, sada, 12 godina se nisu setili da bilo šta umanje, a onda, bože moj, zameraju da li u toliko i toliko sati, da li je u četiri sata i 43 minuta ili 46 minuta. Zaista sam zahvalan predlagaču amandmana, zato što je potvrdio da SNS i prvenstveno Aleksandar Vučić ispunjavaju one obaveze i ona obećanja koja smo dali u predizbornoj kampanji. Zbog toga i imamo ovu podršku koju imamo kod građana Republike Srbije, a vi koji 12 godina ste samo nametali neke nove takse i neke nove obaveze, a sada samo stavljate, štopericu držite u ruci, pa da li je u tom ili u tom minutu ispunjena obaveza. Ispunili smo obaveze i hvala na tim rečima kojima ste potvrdili da SNS ispunjava svoja obećanja.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodi poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite, dr Janko Veselinović.
Da li to znači da je Pokret za preokret pripala čast da zatvori ovu diskusiju o amandmanima? Ne, dobro, ako nije evo, gospodine Tasovac, gospodine Mirkoviću, evo, predlog u skladu sa nazivom preokret. Imamo vrlo pošten predlog. Mislim da bi se sa njim složili građani Srbije ako bi raspisali referendum. Amandman glasi vrlo jasno. Od 1. januara 2016. godine do 31. decembra 2016. godine javna medijska ustanova RTS i javna medijska ustanova RTV delimično se finansiraju iz budžeta namenjenog političkim strankama prema Zakonu o finansiranju političkih stranaka, a kao osnov učešća u finansiranju uzeće se učešće i to zastupljenost u Dnevniku 2 RTS. Za nedostajuća sredstva potrebna za funkcionisanje nezavisnih javih servisa umanjiće se sredstva političkih stranaka za 2016. godinu i to u skladu sa stavom 2. ovog člana. Šta to znači – Vučiću, hoćeš u Dnevnik 2, plati. Stefanoviću, hoćeš u Dnevnik 2, Nebojša Stefanoviću plati iz budžeta SNS. Naravno, i svi oni drugi koji hoće. Pajtiću, hoćeš u drugi dnevnik umesto reklamnog bloka? Plati. Janko, plati. Vrlo pošten predlog. Dakle, Dnevnik 2 je postao marketinški prostor, uzećemo iz budžeta namenjeno za marketing političkih stranaka. Vidim da je gospodin Tasovac spreman da prihvati ovo. Nadam se da gospodin Bujošević nema ništa protiv tog predloga.
Vreme, zahvaljujem. Reč ima ministar Ivan Tasovac. Izvolite.
Ja moram da vam kažem da javni interes koji je između ostalog definisan i Zakonom o javnim servisima, podrazumeva proizvodnju kulturnih, obrazovnih sadržaja i zabavnih sadržaja. Ne mogu da shvatim ovo drugačije nego kao šalu. Zato što, naprosto mi se čini da, znate kako, u trenutku kada se država povlači iz vlasničke strukture medija mi izmišljamo ideju da političke stranke direktno finansiraju javne servise. Samo mogu da zamislim kako bi izgledao taj dokument koji bi trebali da pošaljemo na usklađivanje u Brisel. Tako da, jednostavno moram da vam kažem da…
Molim vas, gospodine Veselinoviću imajte elementarnu kulturu, nemojte da upadate ministru u reč.
Da i ne zamerite mi što ja vama nisam upadao u reč. Tako da, naprosto ovo jednostavno se čini, mislim, kao „Leteći cirkus Mojti Pajtona“.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ja ovde vidim dva izazova za usvajanje ovog amandmana. Ovako na prvo čitanje. Vidim jedna izazov u tome da Bojanova stranka ima s čim, nije da nema, ali nema odakle. Ima s čim, a to znači sva ona sredstva koja su protiv zakona stekli kroz različite izgradnje nekog Heterlenda ili kroz takve stvari. Znači, čepovi su puni, ali nemaju odakle, jer im je račun blokiran, a imaju niz nepravilnosti što je utvrdila DRI. Jedan Janko, mogu da kažem nema ni s čim, a nema ni odakle. Nema odakle zato što….
Molim vas, vratite se na amandman.
Naravno, mi pričamo o Bojanu, o Janku, o znate… Nema s čim, a nema ni odakle, dakle, jer nema stranku. To za udruženja građana za takve te neke, društva ljubitelja leptira i tako to, mislim da bi to bilo malo neprijatno sve uvrstiti u ovaj predlog zakona i ovaj amandman. Tako da ne mogu nikako da vidim kako bi oni to rešili. Ovi što imaju s čim, a nemaju odakle, ili ovi što, Janko što nema s čim ni odakle. Kako će on tek onda da uradi, a da ne pričamo o partizaciji javnog servisa na taj način. Molim vas, to nije jedan korak u nazad, to su kilometri i kilometri u slobodi medija. Tako da ipak da se mi držimo dalje ovog cirkusa Mojti Pajtona i slažem se potpuno gospodine Tasovac sa vašim razmišljanjem.
Profesor dr Janko Veselinović, replika pominjanje imena i prezimena. (Zoran Babić, s mesta: Ko? Koji Janko?) Onda se izvinjavam. Niste pomenuli ime Janka Veselinovića. Izvinjavam se onda nemate pravo na repliku. Nije pomenuto vaše ime, pominjao je Janka u ne znam nekom konteksu drugom. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu narodni poslanik Zoran Živković, narodni poslanik Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Balša Božović i Vesna Marjanović. Reč ima ministar Ivan Tasovac.
Samo bih morao da razradim još malo ovaj prethodni predlog, zato što, da li bi to onda značilo da bi shodno tom broju zastupljenosti minute se tako formirali i upravni odbori javnih servisa.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslava Marinković, Dušan Petrović, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Član 2. ovog zakona vezano za stupanje na snagu kaže da umesto da kako Ustav kaže osmog dana po objavljivanju treba da stupi na snagu narednog dana. Potpuno mi je nejasna ta žurba. U obrazloženju kaže da mora zakon da stupi na snagu pre 1. januara. Pa, evo ako ga usvojimo danas stupi će na snagu do nekog 20. decembra. Znači, nema nikakvog razloga da se krši ustavna odredba o minimum osam dana koliko treba da prođe kad se neki zakon objavi u Službenom glasniku do trenutka kada on stupi na snagu. Dobro je da su građani mogu da čuju i da znaju kako se ispunjavaju obećanja, jer će od 1. januara imati taksu za javni medijski servis, imaće akcizu za brojilo, imaće veće poreze, imaće poljoprivrednici, čuli smo, manje premije za mleko, po hektaru. Znači, to su sve stvari koje su mogli građani da čuju, ako još neko gleda u ovo doba dana ili noći, u svakom slučaju, u velikoj magli. Cela naredna godina će izgleda da nam bude u magli, nećemo videti daleko, a tu bolju budućnost sasvim sigurno nećemo videti ni dočekati. Hvala.
Reč ima ministar.
Želeo sam da odgovorim poslaniku. (Marko Đurišić, s mesta: Evo me.) Hvala. Dakle, neophodno je doneti uredbu koja će stupiti na snagu do 1. januara i to je razlog da ova izmena stupi odmah na snagu. Samo još jedan mali detalj. Upravo, pažljivo razmatrajući, ne znam da li ste primetili ovih četiri milijarde koje se izdvajaju iz budžeta Srbije, one upravo predstavljaju jedno olakšanje za građane koji treba da plaćaju taksu, a nešto što je pokazala praksa za razliku od ideja ovih oko finansiranja, da direktno političke partije finansiraju javne servise, onog trenutka kada građani sami finansiraju svoje javne servise, to najviše doprinosi i garantuje upravo i nezavisnosti i kvalitetu tih servisa, a nadam se da delite ta uverenja. Ako žurite, želim vam prijatno veče ili dobro jutro.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Punih 19 časova kako radimo. Ja sam zaista zahvalan i predstavnicima Vlade Republike Srbije, zato što su ispoštovali Narodnu skupštinu, ispoštovali temu. Zahvalan sam i narodnim poslanicama i narodnim poslanicima koji su evo 19 sati vredno i marljivo radili, iako su neki od amandmana bili u stilu jedne pesme koju je odlično iskomponovao, napisao, otpevao naš prijatelj i kolega narodni poslanik, a neki amandmani su bili u stilu – majko odvedi me u maju na Brione da vidim zebru i bizone, pa su te zebre i bizoni ovi procenti, povećanja i ne znam ti čega. Svakome je pravo da o tome govori kako hoće i šta hoće. Uglavnom, građani Srbije dobro prave razliku između 7% akciza i 690% povećanja cene električne energije, kako ih je častio bivši režim, da jasno prave razliku između 150 dinara taksi i 500 dinara pretplate, da jasno prave razliku između budžeta koji je razvojni i budžeta koji će nam i u narednoj godini omogućiti razvoj i rast BDP-a za razliku od godina devastiranja svih vrednosti, da ćemo sutra, odnosno danas, već za nekoliko časova, usvojiti ovaj budžet, koji će doprineti da se u Srbiji otvaraju nova radna mesta, da ljudi u Srbiji žive bolje, da možemo da osim ne samo kroz otvorena poglavlja, već i kroz životni standard, da se polako približavamo porodici evropskih naroda, ali kako funkcionalni član, a ne kao izdržavano lice.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po Poslovniku.
Javljam se po Poslovniku, član 106. da je govornik dužan da govori o tački dnevnog reda. Po kom osnovu je gospodin Babić sada pričao? Javio se po Poslovniku, nije pomenuo član koji je povređen i pričao je dva minuta.
Gospodine Veselinoviću, gospodin Babić nije govorio po povredi Poslovnika. Gospodin Babić je imao još dva minuta i 30 sekundi vremena šefa poslaničke grupe. To je pametno ostavio do kraja i iskoristio na kraju. Poštovani narodni poslanici, pre nego što zaključim ovu tačku, želeo bih da se zahvalim narodnim poslanicima koji su ostali do pet časova ujutru, da se zahvalim pogotovo proteklih pet, šest sati, jer kad su neki narodni poslanici napustili salu, kad su neki narodni poslanici shvatili da galamom i dobacivanjem ne mogu da postignu cilj i bez argumenata, mi smo imali jednu konstruktivnu, kvalitetnu i demokratsku raspravu i na tome vam se topolo zahvaljujem, što ste meni kao predsedavajućem omogućili da radimo bez intervencija koje bi morao da po Poslovniku radim. Takođe bih se zahvalio i službama Narodne skupštine, koji su zajedno sa nama narodnim poslanicima ostali do pet časova ujutru i njima posebno što su izdržali čak i neke naše rasprave koje nisu bile u duhu Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem subotu, 12. decembar 2015. godine, sa početkom u 10,00 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Republike Srbije u 2015. godini. Zahvaljujem ministru Tasovcu i njegovom kabinetu na učešću u jutrošnjoj sednici.