Poštovana predsedavajuća, uvažene kolege poslanici i koleginice poslanice, svoje pitanje upućujem ministru finansija i privrede Mlađanu Dinkiću i ono se tiče mogućnosti da se u Srbiji izvrši poreska reforma. Kao što znamo, trenutno na snazi u Srbiji imamo tzv. regresivan poreski sistem, shodno kojem oni koji imaju manje, odnosno siromašniji plaćaju više, a oni koji imaju više, odnosno bogatiji plaćaju manje. Moje pitanje glasi – da li je moguće da u Srbiji izvršimo temeljnu poresku reformu sa uvođenjem tzv. progresivne poreske stope, koja će biti veća za one koji su bogatiji, a manja za one koji su siromašniji? To, rekao bih, nije blisko samo socijaldemokratskom programu, za koji se zalažem kao predstavnik SDPS, već je blisko i zdravom razumu. Ovo pitanje postavljam, ne želeći da budem subjektivan, ministru u koga mi kao SDPS imamo poverenja. Interesuje me da li bi uvođenje jedne ovakve mere bilo možda loše za našu privredu, da li bi oteralo kapital i da li bi zagušilo privredu? Dakle, u postavljanju ovog pitanja i u sugerisanju ove mere ne želim da budem jednostran, već me interesuje da li može ministar, kad bude u prilici, ili pismeno ili usmeno, da dâ objektivnu analizu ovog problema i da na neki način obavesti Skupštinu da li je jedan ovakav korak moguć. Dozvolite mi da pri kraju ovog pitanja konstatujem kao sociolog da je danas društvo u Srbiji podeljeno na dva velika dela, na jednoj strani su siromašni, a na drugoj strani su bogati. Ukoliko nešto ne učinimo merama fiskalne politike, nalik na ono što je u Francuskoj uradio socijaldemokratski, socijalistički predsednik Fransoa Oland, bojim se da će jaz između ova dva dela biti sve veći i da oni, ne samo da neće da se razumeju, već bi danas-sutra, ukoliko nešto ne učinimo, mogli da stupe i u konflikt. Dozvolite mi da pri kraju ovog pitanja iskažem stav SDPS, da mi svakako nismo za to da se ponovo u Srbiji uvodi komunizam i da skraćujemo svakoga ko malo štrči, ko je uspešan i sposoban, ali smatramo da svaki uspešan i sposoban čovek treba da brine o onima koji nemaju toliko snage, o onima koji nemaju snage da se bore u ovom društvu i da bogate ljude treba da učinimo odgovornim i da ih usmerimo da na institucionalni način pomognu siromašnima. Smatramo, i zato postavljam ovo pitanje, da je sistem progresivnog oporezivanja jedna dobra mera da se učini nešto tako, da napravimo jednu socijalnu mrežu ispod koje niko ne može pasti, a sa druge strane i stepenice za penjanje svakome ko je dovoljno sposoban da nešto učini u ovom društvu. Konačno, na samom kraju, želim da kažem da je stav SDPS da se teret krize ravnomerno rasporedi na sve građane, a ne kao do sada da teret krize najviše podnose oni siromašni. Uvažavajući ministra Dinkića i njegov rad u potpunosti, smatramo da kao školovan ekonomista i čovek koji je trenutno na poziciji na kojoj najbolje vidi mogućnost svih ekonomskih mera može da odgovori na ovo pitanje. Konačno, zaključujem ovo pitanje o mogućnostima da se u Srbiju uvede progresivan sistem oporezivanja, kako bi merama fiskalne politike pokušali da ujednačimo bogate i siromašne i da smanjimo taj jaz koji je u našem društvu sve veći i veći. Hvala vam na strpljenju i unapred se zahvaljujem ministru na odgovoru.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Postaviću Vladi Republike Srbije jedno pitanje, koje je po stanovištu SPO ključno pitanje za budućnost Srbije. To je pitanje na kome smo insistirali da se reši u narednih 12 godina. Postavljali smo ga svim vladama i donosili naš program o decentralizaciji Srbije, o borbi protiv bele kuge. Upozoravali smo na katastrofalnu demografsku situaciju, ali realno nijedna vlada zadnjih 20 godina ništa nije preduzela po ovom pitanju. Pre postavljanja konačnog pitanja, izneću neke dramatične demografske podatke koji se odnose na demografsko stanje u Srbiji. Od 4800 seoskih naselja u Srbiji, u 1200 naselja najmlađi stanovnik ima više od 60 godina. U narednih 25 godina nestaće, ako se ništa ne preuzme, 25% postojećih sela od 4800. Na tržištu rada je sada nezaposleno oko 3200 agronoma i oko 30.000 sa srednjom poljoprivrednom školom koji mogu dati veliki doprinos oživljavanju sela. Mislimo da je bila pogrešna odluka ministra poljoprivrede da onim 1700 diplomiranih agronoma, koji su imali važnu ulogu u edukaciji i pripremi naših poljoprivrednika za evropsku poljoprivrednu politiku, da otkaze. U 2012. godini je 2000 manje đaka prvaka u odnosu na 2011. godinu. Više je živih stanovnika starijih od 65 godina nego dece do 15 godina. Ako se ovako nastavi do 2030. godine, imaćemo 700.000 stanovnika u Srbiji manje nego 2012. godine. Svake godine u Srbiji nestaje stanovnika za grad veličine jedne Rume ili jedne Jagodine. Prosečna starost stanovnika je preko 41 godinu u Srbiji i spadamo u najstarije evropske narode. U 370 sela u zadnjih 10 godina nije rođeno nijedno dete. Mislimo da je zaista dosta svakodnevne priče o važnim političkim, društvenim i ekonomskim temama, a po stanovištu SPO ova po nama najbitnija tema se svesno ili nesvesno gura u drugi plan, a mi razloge za to zaista ne vidimo. Zbog toga mislimo da je potrebna hitna intervencija i strategija države da se ovaj negativan trend što pre zaustavi. Svi demografski podaci pokazuju da se nastavljaju negativni trendovi u demografiji. Da broj rođene dece opada, da broj umrlih se povećava, da je stopa prirodnog priraštaja više od dve decenije negativna, da u zadnje tri godine brzina kojom se smanjuje broj stanovništva naše zemlje je utrostručen u odnosu na period od 1991. do 2002. godine. Pitanje opstanka sela biće nemoguće rešiti ako se bude čekalo samo pet do deset godina, to upozoravaju demografski stručnjaci. Samo Beograd, Niš, Novi Sad imaju pozitivan priraštaj stanovnika, ali se on pre svega pravda ekonomskim migracijama, a ne nekim drugim merama. Pre svega to se odnosi na to da se pustoše i dalje krajevi Srbije, posebno istočna i jugoistočna Srbija, ali i Šumadija i Vojvodina i južni Banat. Zapanjujući je porast brzine kojom se demografski prazne pogranični regioni države. Demografski su ostarile opštine na jugoistoku Srbije, posebno na jugoistoku. Intenzitet porasta broja stanovnika samo je prisutan zbog ovih ekonomskih razloga u ova tri grada. Da zaključim, SPO smatra da ćemo mi pored postojećih problema na KiM imati neko novo Kosovo u našoj Srbiji, ako se nastavi neodgovorna državna politika u ovom smeru. Samo jaka, snažna Srbija može zaštititi ne samo svoje građane unutar Srbije, nego i građane van teritorije naše Srbije. Mislimo da je ovo pitanje koje daleko prevazilazi bilo koje političke stranke i očekujem brzi odgovor Vlade šta će u ovom smeru preduzeti jer vremena za čekanje više nema. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospođo predsedavajuća. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, zamolila bih za malo tišine, a ne zbog poštovanja prema meni nego zbog poštovanja prema ženama koje su obolele od raka dojki ovde u Srbiji, a nisu pri tom dobile odgovarajući medicinski tretman. Postavila bih pitanje i uputila ga Ministarstvu zdravlja i ministarki zdravlja. Naime, Srbija ima 3.500 obolelih, novoobolelihžena godišnje od raka dojke. To je jako visoki procenat novoobolelih. Jako je visoki procenat mortaliteta na godišnjem nivou, a to je 1.600 žena godišnje. Dakle, godišnje umre od ove opake bolesti. Srbija ima još i 30 mamografa. To su oni mamografi iz donacije Japana u vrednosti od pet miliona evra koji nisu u funkciji. Dakle, pored svega toga Srbija ima i ogroman dug koji pretvara novim zakonskim predlogom u javni dug zato što zdravstvene ustanove duguju ogroman novac, 13 milijardi dinara veledrogerijama. Dakle, to je sve ono što Srbija ima, a šta Srbija nema? Srbija nema odgovornosti prema građanima i građankama ove države. Zato se mi pitamo gde mi tu odgovornost možemo da pronađemo. Pitam ministarku finansija, izvinjavam se, ministarku zdravlja, a veoma je povezano i sa Ministarstvom finansija, šta će uraditi da ove mamografe stavi u funkciju? Jer oni pre svega nisu u funkciji zato što nema radiologa koji bi mogli da rade na njima. Dakle, nema obučenog kadra, navodno traži se sada nova donacija od Japana kako bi se obučili radiolozi i tehničko osoblje da bi se ovi mamografi stavili u funkciju. Dakle, to se neka vrsta državne sramote još više množi jer ukoliko vi primite jedan poklon, a taj poklon na ovakav način derogirate, očekujete još i novi poklon, šta reći o vlasti koja ima neke ambicije da postane ozbiljna vlast. Dakle, ukoliko dve godine nije bilo dovoljno da se obuče radiolozi i tehničari da rade na ovim mamografima, a da pri tom raste broj obolelih žena godišnje i raste mortalitet od ove opake bolesti, kada misli Ministarstvo zdravlja da preduzme konkretne korake? Kako misli da obuči radiologe? Kad misli da obavi sve ono što je potrebno da se završi njihova obuka? Koji rok traži da se i poslednji mamograf stavi u funkciju? Znate, postavila bih pitanje i da li će neko odgovarati za dve godine kašnjenja korišćenja jednog jako humanog i lepog poklona strane države. Prilike za traženje odgovornosti imamo s obzirom da je Ministarstvo zdravlja u prethodnih osam godina držalo između ostalog i ova stranka koja trenutno ima ministra finansija. Dakle, polovinu sadašnje Vlade čine ministri koji su radili i u prethodnoj Vladi. Prema tome prostora za pronalaženje odgovornosti bi moglo da se nađe i bilo bi zaista korisno da se taj prostor i pronađe i da se napokon jasno kaže ko je odgovoran jer se dve godine ne koriste tako potrebni mamografi u opštu korist građana i građanki Srbije, a pre svega u korist onih žena koje obole od raka dojke. Dakle, veoma je konkretno pitanje i zaista tražim odgovor da se napokon kaže kada mislite da završite postupak stavljanja u funkciju mamografa koje već imamo. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Milica Radović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje se nadovezuje na ovo o čemu su govorili gospodin Čikiriz i gospođa Popović. Svoje pitanje upućujem premijeru. Naime, premijer je u svom ekspozeu koji nam je obrazlagao ovde rekao da će jedan od prvih zadataka koje će Vlada preuzeti biti hvatanje u koštac sa belom kugom i sa biološkim nestajanjem stanovništva. Takođe, moram da kažem i da ponovim ono o čemu je ovde bilo reči prošlog četvrtka u ovom delu sednice. Reč je o tome da je na žalost treći tender za uključivanje privatnih ustanova u projekat vantelesne oplodnje o trošku države propao. Osnovno je pitanje da li je RFZO u vrlo kratkom periodu od svega par meseci dva puta odustao od svog tendera ili je tender propao zbog manjkavosti administrativne prirode. Meni je prosto neverovatno da bi jedna specijalna bolnica za lečenje steriliteta našeg čuvenog genetičara gospodina Stojkovića, bila u stanju da fingira namerno greške popunjavajući dokumentaciju da ne bi došla na listu bolnica u kojima se obavlja veštačka oplodnja o trošku države. Ali, naravno da mi odgovor na ovakvo pitanje nemamo, ali sumnja u svakom slučaju postoji u pogledu onog obrazloženja koji je RFZO dao. Jasno je samo jedno da vreme neumitno teče, a da mogućnosti za one koji dugo već čekaju na veštačku oplodnju su sve manje i manje. Naravno da je ova vest najviše razočarala one parove koji danas čekaju na veštačku oplodnju, a kojih je danas više od 500, ali je svakako razočarala i one građane koji su vrlo svesni opasnosti sa kojom se Srbija, odnosno nacija danas nalazi, a to je velika demografska opasnost. O čemu se radi? U bukvalnom smislu reči Srbija danas demografski umire. Kako drugačije nazvati procese koji kažu da svake godine 30.000 ljudi više umre nego što se rodi. Kada nestaju gradovi veličine Paraćina samo za godinu dana, a za 10 godina nestane grad veličine Novog Sada. Zamislite samo o kom broju stanovnika se ovde radi. Kako drugačije nazvati to, ako nam škole zvrlje prazne, ne samo u ruralnim sredinama, već su nažalost počele da zvrlje prazne i u centralnim beogradskim opštinama. Kako drugačije nazvati to, kada nam se svako četvrto selo gasi, a kada je prosečan Srbin ušao u petu deceniju života, a u petoj deceniji života se nažalost više ne rađa. Činjenica je da je naša nacija izuzetno stara, a da su nam groblja, nažalost sve mlađa i mlađa. Postavlja se osnovno pitanje, šta država u ovom trenutku radi? Da li na bilo koji način može da ignoriše stvarnost? Da li preduzima bilo koje mere i da li danas postoji bilo koji preči problem od poimanja i saznanja, da nas jednog dana, u demografskom smislu reči, u vremenskom proteku koji je jako kratak, više ne bude? Mi kao, naravno, ozbiljna politička stranka, nudimo i pomoć Vladi po pitanju ovog rešenja, nudimo pomoć u pogledu stavljanja na raspolaganje našeg stranačkog programa demografske obnove stanovništva, kao polazište za donošenje konkretnih mera. To radimo zato što smo uradili naš program demografske obnove, zbog toga što je on dobar i zato što nudi konkretna rešenja, koja u ovom trenutku državu ne bi mnogo koštala. Da li mnogo tražimo, ako kažemo da se iznos roditeljskog dodatka uveća i da se isplaćuje jednokratno, ne samo za rođenje prvog deteta, već za rođenje svakog deteta u ovoj državi? Ja ću da podsetim, u državi Srbiji treba da bude rođeno četvoro dece po jednoj porodici, da bi naš prirodni priraštaj bio pozitivan. Da li tražimo mnogo kada kažemo da treba da osnuje fond za obnavljanje stanovništva, koji bi se finansirao tako što bi od svake finansijske transakcije, jedan dinar bio usmeren upravo u ovu namenu? To su mali koraci, ali hajde da krenemo od nečega. U svakom slučaju, mnogo bolje nego da ne radimo ništa, kao što je to situacija danas. Na samom kraju, ja, naravno, apelujem, pozivam Vladu, da ovog postane svesna, bar onoliko koliko je bila svesna u onom trenutku kada je pisala ekspoze. Postavljam pitanje, koje ćete konkretne mere preduzeti, i Vlada i premijer, da se konačno zaustavi proces umiranja države, kako bi nacija bila zamlađena, a kako bi, naravno Srbija počela da rađa? Podsetiću vas, kad nas nema, nema ničega. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, želim da postavim pitanje predsedniku Republičke vlade i celoj Republičkoj vladi, o novonastaloj situaciji, gde Republička vlada nije ugovorila poslove odbrane od poplava i redovnog održavanja za teritoriju ispod Save i Dunava. Od juna meseca je prestalo finansiranje Republičke vlade, poslove odbrana od poplava i redovnog održavanja, i to je dovelo u pitanje bezbednost ljudi i imovine.Objekti za odbranu od poplava su prepušteni sami sebi i neki od njih se urušavaju. Čuvari nasipa, koji su imali ulogukontrole stanja vodotokova, uzbunjivanja i obaveštavanja u slučaju pojava velikih voda, su povučeni sa nasipa ispod Save i Dunava, jer ne postoji ugovor za obavljanje navedenih poslova, odnosno nisu više ovlašćeni za obavljanje ovih poslova. Podsećam narodne poslanike Republike Srbije i podsećam Republičku vladu, da smo pre dve godine imali katastrofu u leskovačkom kraju, da smo imali katastrofu poplava u aleksinačkom kraju, i tada je ta šteta od poplava bila enormna. Pitam vas, pitam Republičku vladu, šta je potrebno da odvojite novac za ovaj deo Srbije? Znam da ova Republička vlada ne vodi računa o Nišu, ne vodi računa o Leskovcu, Vranju, da ne vodi računa o jugoistoku Srbije. Tražila je glasove na ovoj teritoriji, a sada ne vodi računa o ovom najsiromašnijem delu Srbije. Da li ste spremni da nas poplave poplave i da građani sa ove teritorije Srbije nestanu, samo zato što ne vodite o jugoistoku Srbije? Podsećam vas da prva kiša će izazvati poplave i onda ćemo gledati gospodina Marića sa televizije, koji će reći – pa da smo nekada tu uložili sredstva, bilo bi bolje. Dragi moji, ti kanali, ti bedemi su zapušteni, ne postoji adekvatna odbrana. Životi ljudi su ugroženi i ja vas pozivam, ovo nije politika, ovo je politika borbe za život. Upozoravam vas da kad nastane problem, onda ćemo svi ovde da pričamo neke bajke, a kada treba da odvojite novac, onda za jugoistok Srbije nemate para. Drugo pitanje je, isto Republičkoj vladi, predsedniku Vlade, vezano za Aerodrom u Nišu – da li je moguće da naš nacionalni avioprevoznik ne može da koristi drugi aerodrom po veličini iz Niša? Da li je moguće da neke druge kompanije lete iz Niša, a da naš JAT ne može leteti iz Niša? Obaveštavam vas da grad Niš odvaja godišnje milion evra za subvencije stranim kompanijama, pa pitam da li postoji mogućnost da Republička vlada, pošto su joj puna usta decentralizacije, da se uvede dva dana leta JAT iz Niša, kako bi Niš, građani Niša, građani jugoistočne Srbije, uštedeli tih milion dinara i investirali ih u nešto što je potrebnije za građane? Obaveštavam vas da najsiromašniji građani ne lete iz Niša. Oni nemaju ni da žive, pa vas pitam – da li postoji mogućnost da JAT leti iz Niša? Iako već moramo da subvencionišemo iz budžeta grada, odvajanjem od naših građana, ta sredstva da usmerimo barem ka JAT-u. Ako JAT ne želi da leti tržišno, onda je bolje da finansiramo svoju nacionalnu kompaniju, nego da finansiramo "Montenegro erlajns", koji leti sa subvencijama i milion dinara leti iz Srbije, zajedno sa "Montenegro" u nečiji drugi budžet. Toje jedno pitanje koje je veoma aktuelno na jugoistoku i molim ministra, predsednika Vlade koji je iz Žitorađe, koji je na jugu Srbije, da obrati pažnju i na ovaj problem. Završiću sa trećom inicijativom. Kao predsednik Odbora za zdravlje i porodicu, podržavam koleginicu iz LDP. Tražimo odgovornost za bahate direktore, bahate predstavnike Ministarstva zdravlja, koji su napravili javni dug. Ne slažem se sa ministrom finansija, Mlađanom Dinkićem, koji paušalno daje optužbe da je neko drugi napravio taj dug. Tražimo od gospodina Vučića da ne sprovodi selektivnu pravdu, nego da ispita sve malverzacije u sistemu zdravstva od 2000. godine do 2012. godine. Najveća korupcija u zdravstvu je, velika korupcija povezana sa Ministarstvom zdravlja, povezana sa velikim farmaceutskim kućama, povezana sa direktorima kliničkih centara. Demokratska stranka traži da ne sprovodite selektivnu pravdu, nego da malo pročešljate ministarstva koalicionih partnera i da vidite koje stvarno kriminalac. Što se tiče mamografa, reći ću vam da ću vam da ću pokrenuti inicijativu kod gospodina De Žera, da ispitamo ... (Predsedavajuća: Vreme.) Dozvolite mi par sekundi, da ispitamo investicije EU u sistemu zdravstva, od 2000. godine do 2012. godine ipozvaću gospodina De Žera na taj sastanak u Skupštinu, a pozivam i Republičku vladu da pripremi sve donacije koje je Republika Srbija imala od 2000. godine do 2012. godine u medicinskoj opremi i u finansijama, jer sam siguran da je i tu bilo puno zloupotreba. Hvala vam puno.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, moje pitanje će biti upućeno, možemo reći dvojici najodgovornijih ljudi ove vlade, znači predsedniku Vlade, gospodinu Dačiću i potpredsedniku, gospodinu Vučiću, i naravno, radi se o borbi protiv korupcije. Naime, ona je evidentno, to već sad svi vide, počela ozbiljno, za razliku od nekih prethodnih vremena, kada se hapšenje nekog sitnog dilera u nekom moravskom selu, nazivalo borbom protiv kriminala i korupcije, što naravno nije bilo tačno, moglo je da se nazove borbom protiv kriminala, protiv korupcije, u svakom slučaju ne protiv korupcije, jer se prethodna vlada nije borila ni jedne sekunde, što pokazuju i statistički podaci, bilo naši, bilo evropski, bilo svetski, o tome kako se Srbija u to vreme kotirala i na kojim pozicijama se nalazila. Danas barem postoji politička volja, što je takođe evidentno od svih i onih koji su u Vladi, a barem deklarativno, za sada, i od onih koji su u opoziciji, mada deklarativno možemo svašta čuti kao i malo pre, da se postavlja pitanje što nisu očišćeni kanali, da li će na jugu biti poplava, a da je do pre par meseci neko drugi, ko sad postavlja to pitanje, bio vlast i treba da čisti te kanale. Videćemo da li će se ostati na deklarativnim ili će se politički činioci u zemlji pomoći u toj borbi protiv korupcije. Jasno je u ovim prvim potezima da je Srbija nespremna, institucionalno za najozbiljniju borbu protiv korupcije. Što znači da oni koji su prethodno bili na vlasti nisu pravili potrebne institucije i moramo kao parlament da uložimo maksimalan napor za to, moramo da pomognemo državi da stvori što pre ozbiljne institucije i kontrole službi kao i novih službi, obnovljenih reorganizovanih službi bezbednosti, policije, vojske, sudova. Sami građani mnogo toga treba da urade da bi ta borba protiv korupcije bila još ozbiljnija i efikasnija. Apelujem na sve nas ovde da se posvetimo tom poslu u budućem periodu. Činjenica je da se za sada vidi da su pod istragom neke banke, slučaj "Agrobanka", nadam se slučaj"Razvojne banke Vojvodine" itd. Kada budemo govorili o novom zakonu o javnim nabavkama tada ću se potruditi da na primerima pokažem kako je i u kojim slučajevima bilo kršenja. Neki govore da400 miliona evra godišnje nestane, neki poput gospodina Dežera, da 800 miliona evra godišnje u javnim nabavkama je nestajalo u Srbiji. Reći ću jedan primer. Izgradnja "Žeželjevog mosta" u Novom Sadu, pre koliko godina je bio taj tender, ašov nije zakopan, radova nema uopšte. Ali, o tome ćemo takođe govoriti kada bude red na priču o javnim nabavkama. Ono što me najviše interesuje i to je pitanje u ovom trenutku, nažalost nisam uspeo da primetim, mada je rečeno da se radi i da su napravljeni timovi, ali pod hitno trebaju rezultati, pre svega zbog integriteta Srbije i zbog investitora koji su Srbiji i te kako potrebni, to je 24 privatizacije o kojima je govorila i EU, i o kojima mi znamo sve. Govorio sam o privatizaciji Sartida još 2003. godine i govorio sam koliko je ta privatizacija loše urađena. Sada imamo kao najveći ekonomski problem države Smederevsku Železaru koju moramo pod hitno da rešimo. Procenjena je na 470 miliona dolara, a 2003. godine je prodata za 23 plus pet miliona, koje je trebala da dobije lokalna samouprava u Smederevu a nije nikada dobila tih pet miliona dolara. Interesuje me kada će biti konkretni rezultati u istrazi Sartida i ostale 23 privatizacije? Kada ćemo čuti da su krenule neke krivične prijave protiv odgovornih za taj veliki lopovluk u državi Srbiji u tim vremenima, ali i za veliku štetu koja je napravljena privredi Srbije? Dan danas plaćamo cenu toga, a da bismo povratili uticaj i integritet nas kao države, moramo to da rešimo da bismo privukli nove investitore, ozbiljne insvestitore koji će znati da je njihov kapital u Srbiji siguran. Pitanje za gospodina Vučića i Dačića je kada će konkretno biti vidljivi rezultati borbe protiv korupcije po pitanju ovih24 privatizacija? Kada ćemo prvi put čuti da se tu nešto ozbiljno radi?Zahvaljujem.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nebojša Stefanović, Dijana Vukomanović, Zoran Radovanović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom pretresa u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda, pored predstavnika predlagača: mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, mr Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave, prof. dr Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine i prof. dr Slavice Đukić Dejanović, ministarke zdravlja, pozvala da sednici prisustvuju i – Ištvan Pastor, predsednik Skupštine Autonomne pokrajine Vojvodine, Zoran Radoman, član Pokrajinske vlade i pokrajinski sekretar za finansije, Ljubica Matić, pomoćnik ministra finansija i privrede i Nada Mirković, načelnik u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2013. GODINU SA PREDLOGOM ODLUKE O DAVANjU SAGLASNOSTI NA FINANSIJSKI PLAN REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE ZA 2013. GODINU, PREDLOGOM ODLUKE O DAVANjU SAGLASNOSTI NA FINANSIJSKI PLAN REPUBLIČKOG FONDA ZA ZDRAVSTVENO OSIGURANjE ZA 2013. GODINU, PREDLOGOM ODLUKE O DAVANjU SAGLASNOSTI NA FINANSIJSKI PLAN FONDA ZA SOCIJALNO OSIGURANjE VOJNIH OSIGURANIKA ZA 2013. GODINU I PREDLOGOM ODLUKE O DAVANjU SAGLASNOSTI NA FINANSIJSKI PLAN NACIONALNE SLUŽBE ZA ZAPOŠLjAVANjE ZA 2013. GODINU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: prof. dr Miodrag Stojković, Mirjana Dragaš, Miroljub Stojčić, Gorica Mojović, Saša Dujović, dr Vladimir Marinković, Branka Karavidić, Mira Petrović, Teodora Vlahović, dr Janko Veselinović, Radoslav Milovanović, Mirko Čikiriz, Ivan Jovanović, Srđan Šajn, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, Karolj Čizik, Gordana Čomić, Ljuban Panić, Srđan Miković, Siniša Lazić, Olgica Batić, Enis Imamović, Bajro Gegić, prof. dr Dušan Milisavljević, Borislav Stefanović, Vera Paunović, Dejan Mihajlov, dr Ružica Igić, Bojana Božanić, Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek, Milica Vojić Marković, Donka Banović, dr. Nenad Popović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Gorica Gajić, Petar Petković, Sandra Rašković Ivić, Miloš Aligrudić, Radojko Obradović, Dušica Morčev, Marko Jakšić, dr Slobodan Samardžić, Siniša Kovačević, Judita Popović, Radmila Gerov, Kenan Hajdarević, mr Svetislava Bulajić, Goran Bogdanović, Miljenko Dereta, Ranka Savić, Riza Halimi, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Nenad Konstantinović, i Đorđe Milićević, kao i Vlada, Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pisanim putem amandmane su povukli Vlada na član 7. koji je dostavila aktom broj 400-8101/12 od 16. novembra 2012. godine i narodni poslanici: Mira Petrović na član 7. razdeo 29 koji je podnela 21. novembra 2012. godine, Olgica Batić na član 7. razdeo 25 koji je podnela 22. novembra 2012. i Ranka Savić amandman II na član 7. koji je podnela 22. novembra 2012. godine. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine. Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? Reč ima Zoran Radoman.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, imam čast da vam se u ime Skupštine Autonomne pokrajine Vojvodine obratim sa željom da se u zakonskoj proceduri, putem amandmana na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu, omogući realizacija Ustavom Republike Srbije, utvrđen deo finansijske autonomije AP Vojvodine. Danas nećemo govoriti o tome šta je 7% i od čega se računa. Govorićemo o kvalitetu tih sredstava koje čine 7%. Skupština AP Vojvodine je na svojoj Sedmoj sednici 20. novembra 2012. godine utvrdila amandmane na predloženi zakon. Cilj je da se budžetu AP Vojvodine obezbedi odredbom člana 184. stav 4. ustava Republike Srbije, utvrđeni minimum obima budžeta u visini od 7% republičkog budžeta, odnosno da se omogući realizacija ustavnog zahteva da se 3/7 budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Predloženi amandman kojim se predlaže izmena člana 1. Predloga zakona o budžetu republike, samo je posledica predloženog amandmana na član 6. Predloga zakona kojim se traži predložena struktura prihoda budžeta AP Vojvodine u 2013. godini. Umesto 32 milijarde dinara transfernih sredstava iz budžeta Republike, tražimo da se Pokrajini ustupi 43% prihoda od akciza naplaćenih na teritoriji AP Vojvodine. Da bi se obezbedila neophodna sredstva ovim amandmanom se predlaže izmena člana 1. Predloga zakona tako što se u tabelarnom delu pod a) računi prihoda i primanja, rashode izdataka ukupni prihodi i primanja, kao i ukupni rashodi i izdaci umanjuju za iznos od 32 milijarde dinara, uz zadržavanje utvrđenog deficita.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, SVM je u raspravi u načelu o budžeta rekao da ćemo podržati ovakav predlog budžeta jedino ukoliko se usvoje amandmani koji nam stižu iz Skupštine AP Vojvodine. Nama je stiglo i mišljenje Vlade. Iznenađujuće ili ne, Vlada odbija sva tri predložena amandmana. Zaista ne želim da ulazim u ponovnu diskusiju o tome o 7% čega, jer o tome smo pričali kada je predsednik Skupštine AP Vojvodine ovde obrazlagao pre tačno nedelju dana predložene izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, ali moram da naglasim da se jednostavno Ustav mora poštovati. Ako u Ustavu piše u članu 174. da 7% budžeta pripada AP Vojvodini i, ono o čemu se možda manje priča, da tri sedmine budžeta AP Vojvodine idu na kapitalna ulaganja, onda ste jednostavno ove amandmane, gospodine ministre, trebali da prihvatite. Ovde imamo tri amandmana. Ovaj o kome trenutno raspravljamo se odnosi na član 1. i možda je on onako komplikovan i glomazan, jer su tu tabele, ali suštinu smo čuli od predlagača. Osnovno je da Skupština AP Vojvodine ne želi ovim da poveća budžet, da se nešto drastično menja, samo želimo da se ispoštuje Ustav i 7% i tri sedmine za kapitalna ulaganja, a to je jedino moguće predloženim izmenama koje su da se smanje ukupni prihodi i primanja u iznosu 32 milijarde, isto tako ukupni rashodi i izdaci. Znači, predloženo je da se zapravo smanje ukupni prihodi zbog predloženih 43% akciza, tzv. unutrašnjih akciza, koje bi pripadale Pokrajini, da se ovde smanje 15 milijardi akciza na naftne derivate, 15 milijardi akciza na duvanske prerađevine i dve milijarde ostale akcize. Isto tako je predlog da se smanji za 28 milijardi tekući rashodi, a za četiri kapitalni izdaci. Zašto? Zato što je u ovom predlogu naglašeno da u prihode budžeta Pokrajine se računaju i transferi iz Republičkog budžeta, koji su najvećim delom namenjeni za finansiranje nadležnosti Republike na teritoriji AP Vojvodine i kao namenske transfere za finansiranje rashoda uglavnom za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine, ali i nenamenske transfere jedinica lokalne samouprave, što je zaista nejasno zašto se sve to sabira i onda se naša i vaša matematika, gospodine ministre, malo razlikuje. Kada bi sve ovo sabrali, onda bi značilo da samo transferi čine preko 66% ukupnih sredstava projektovanih u budžetu, čime se jednostavno onemogućuje ispoštovanje ustavne garancije da tri sedmine ide za kapitalna ulaganja. Znači, predlog Skupštine AP Vojvodine je da se umesto transfernih sredstava ustanovama obrazovanja, osim visokog, namenskih i nenamenskih transfera jedinicama lokalne samouprave, prema kojima Pokrajina nema zakonskih obaveza i nejasno je zašto sve to sabiramo u iznosu od 32 milijarde dinara, Pokrajini ustupi 43% prihoda od akciza. U nastavku rasprave kod ostalih amandmana ću da uzmem aktivno učešće. Savez vojvođanskih Mađara će u danu za glasanje podržati ove amandmane. Zanimljivo je da smo pričali o tome da bi uglavnom kolege koji dolaze sa teritorije AP Vojvodinetrebalo da podrže ovo, a nije jasno zašto. Trebalo bi svi, jer to je Ustav i ovo je najviši zakonodavni dom i svi bi trebali da poštujemo Ustav. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Vlada nije prihvatila ni jedan od amandmana Pokrajine Vojvodine zato što taj predlog zapravo poziva na povećanje budžetskog deficita u narednoj godini za preko 30 milijardi dinara. To je prvi razlog. Drugi razlog je to što se poziva i Vlada i Skupština da poreze na potrošnju deli po teritorijalnom principu, što se ni u jednoj zemlji ne radi, jer akciza jeste porez na potrošnju i ukoliko akciza jeste poresko sredstvo, kojim se opterećuju potrošači, a ne proizvođači, jer se teret od proizvođača prebacuje na potrošače. Ako se neki akcizni proizvod proizvede na bilo kojoj teritoriji, recimo na teritoriji AP Vojvodina, to uopšte ne znači da se on troši na teritoriji AP Vojvodina. Najprostiji primer. Duvanska industrija "Senta" proizvodi cigarete koje ne puše samo stanovnici AP Vojvodine, nego čitave Srbije. Dobar deo toga se i izvozi. Isto to važi i za naftne derivate. Dakle, mesto proizvodnje i potrošnje nisu isti, a ovo su porezi na potrošnju. Ako pogledamo način finansiranja regiona u evropskim zemljama, nikada se porezi na potrošnju ne koriste kao sredstvo za finansiranje regiona, nego, primer, porez na zarade, kao što je to slučaj kod nas za Pokrajinu ili porez na dobit ili mogu se odobriti neki posebni regionalni porezi, koji same pokrajine, regioni mogu uvoditi. Zašto? Baš zato što se porez na potrošnju ne može locirati egzaktno gde nastaje. Zbog toga ni PDV, ni akcize nisu pogodno sredstvo kao izvor za finansiranje regiona. Ono što predlaže AP Vojvodina i ono o čemu ste govorili jeste da se trošak finansiranja osnovnog, srednjeg i visokog obrazovanja na teritoriji AP Vojvodine prebaci Republici, a da Pokrajina dobije dodatnih 30 milijardi dinara pošto svim ovim sredstvima, porez na potrošnju suštinski finansira se obrazovanje, škole, srednje i osnovne i visoko obrazovanje na teritoriji Vojvodine, transferima koji preko pokrajinskog budžeta idu ka njima. Uzgred budi rečeno, možda su poslanici to zaboravili, pa čak i ja to nisam imao u vidu, ovaj vid transfera i načina finansiranja Pokrajine uveden je još u vreme vlade Zorana Đinđića 2003. godine, kada je ministar finansija bio Božidar Đelić, kada je Skupština uvela načelo da se finansiranje zarada zaposlenih u osnovnom, srednjem i visokom obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine suštinski vrši tako što Republika daje transfere koji, preko pokrajinskog budžeta, idu ka opštinama. Dakle, pre nego što je doneta ovaj najnoviji Ustav ovo načelo je ustanovljeno i sprovodi se unazad devet godina. Svake godine se ovako sprovodilo, počevši od Vlade Zorana Đinđića, preko Vlade Vojislava Koštunice, Vlade Mirka Cvetkovića, pa evo i sada i do Vlade Ivice Dačića. Dakle, to je potpuno ista metodologija i uvek je taj način finansiranja transfera za visoko, srednje i osnovno obrazovanje bio primenjivan od 2003. godine do danas. Naravno, moguće je uvek nešto promeniti, ali treba dati valjan razlog zašto. Razlog koji navodi Pokrajina u svom obrazloženju nije tačan, jer po ovom budžetu predviđeni rashodi za finansiranje Pokrajine su u skladu sa Ustavom, viši od 7%. Iznose 8,7% ukupnog budžeta Republike Srbije definisanim zakonom o budžetskom sistemu. Dakle, o tome sam već govorio. Prema sadašnjem budžetu Republike Srbije, o kojem će se uskoro glasati, predviđeno je 75,5 milijardi dinara za rashode na teritoriji Vojvodine, po istoj metodologiji koja se koristi godinama unazad, bez promene metodologije. To je za oko 15 milijardi dinara više u odnosu na originalni budžet od prošle godine, dakle, povećanje izdvajanja za Vojvodinu je 15 milijardi u budžetu za 2013. godinu nego što je to bilo predviđeno originalnim budžetom za 2012. godinu. Samim tim, ne vidim uopšte razlog za ovakav amandman. Ponavljam još jednom, porezi na potrošnju, dakle, akcize, nisu poreski oblik koji se može deliti po teritorijalnoj pripadnosti, jer mesto proizvodnje i potrošnje se u najvećem broju slučajeva ne poklapa. To je prva stvar, a niti je to praksa u drugim zemljama koje imaju regione, koji finansiraju regione, niti je naš plan da kada budemo radili zakon o finansiranju regiona stavimo prihode akciza kao regionalni prihod, već će to ostati prihod centralne države u svakoj varijanti, jer je tako i u drugim zemljama. Međutim, danas skoro 100% poreza na zarade ostaje u Vojvodini, što nije slučaj ni sa jednim drugim regionomkoji nije formalizovan u Srbiji, jer opštine u Vojvodini dobijaju 80%, a pokrajinska administracija još 18%. Dakle, 98% od poreza na zarade koje se ostvare na teritoriji AP Vojvodine ostaju u Vojvodini, što nije slučaj u južnoj Srbiji, što nije slučaj u zapadnoj Srbiji, u Beogradu, što nije slučaj nigde drugde. Znači, najviše, tj. 100% poreza na zarade i danas ostaje u Vojvodini, a 43% poreza na dobit koji se ostvari na teritoriji Pokrajine, ostaje u Pokrajini, što nije slučaj ni u južnoj Srbiji, ni u Beogradu, ni u zapadnoj, ni u istočnoj i nigde drugde. Mi mislimo da treba u Zakonu o finansiranju Vojvodine precizirati šta su to izvorni prihodi Vojvodine. Treba dati mogućnost da ako tako odluči pokrajinska skupština, mogu i neki drugi pokrajinski prihodi da se uspostave za finansiranje regionalnih potreba i regionalnih projekata. Lično smatram da takvo pravo treba dati i čitavoj Srbiji i svim drugim regionima u Srbiji. Ponavljam još jednom, odbijam amandman zato što akcize nisu sredstva koja treba da budu regionalni prihod, niti pokrajinski prihod. Drugo, odbijamo ga zato što bi suštinski deficit bi bio uvećan za 30 milijardi. Konačno, mislimo da ako se već menja metodologija za obračun transfera za obrazovanje u Vojvodini, koja je uspostavljena još od 2003. godine, još od doba Vlade Zorana Đinđića, da bi trebalo o tome povesti širu javnu raspravu, dogovoriti se sa sindikatima obrazovanja, sa svima, da vidimo šta se time postiže, kako da se dalje to finansira i koje su onda nadležnosti. To bi značilo dodatnu centralizaciju ovog sistema. U svakom slučaju, to su bili osnovni razlozi zašto je Vlada odbila sva tri pokrajinska amandmana, a opet, našim zakonom o budžetu, obezbedili smo više od Ustavom zagarantovanih 7% za finansiranje Vojvodine. Precizno, to je 8,7%. Hvala.
Hvala. Gospodin Radoman, replika. Izvolite.
Ako odredbe Ustava nisu dovoljan razlog za prihvatanje ovakvih amandmana, onda ne znam šta jeste razlog za prihvatanje amandmana. Da li su troškovi finansiranja, kaže se – da se prebace Republici troškovi finansiranja osnovnog i srednjeg obrazovanja itd. Pa, to jeste zakonska obaveza. Ako pogledamo zakone kojima se regulišu osnovno i srednje obrazovanje, vidi se da je obaveza Republike da obezbedi sredstva za to. Da li se akcize sa teritorije Vojvodine mogu u iznosu od 43% uneti u budžet Pokrajine? Svakako da mogu, nema nikakve zabrane u tome. Možda će na teritoriji Vojvodine biti potrošeno 75 milijardi, ali to ne znači da je to budžet Pokrajine. Mi govorimo ovde o budžetu Pokrajine, o visini budžeta, odnosno u ovom slučaju o kvalitetu sredstava i ko će tim sredstvima raspolagati. Zato mislim da su neosnovani ovi razlozi za odbijanje amandmana.
Hvala. Gospođa Kovač, pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem na odgovoru, gospodine ministre. Vrlo je pohvalno što ste vi jedan od vrlo aktivnih ministara koji učestvuje u raspravi. Ali, imali ste u svom izlaganju, nadam se, jedan lapsus. Nemojmo mešati žabe i babe. Ne možete pričati o finansiranju svih regiona. Znam da ste jedan od najvećih regionalista. Ali, u Ustavu, važećem Ustavu Republike Srbije, garantovano je finansiranju AP Vojvodine, samo toga, ne ostalih regiona. Mi tražimo da se ispoštuje ne samo 7%. Hajde da pričamo malo o strukturi tih 7%, tri sedmine. Ne ulazim u to da li postoji osam ili… Hajde da pričamo malo o strukturi. Sa druge strane, lapsus, spominjali ste Zakon o finansiranju regiona. Znači, ovde se spominje radna grupa. I dalje ne znamo kako ona izgleda, kada će se formirati, kad će početi ozbiljno da radi, ali u finansiranju AP Vojvodine, i sami smo svesni da to nedostaje. Zaista je istina da od 2003. godine, još od Vlade gospodina Đinđića, se računaju i transferi za plate u školama. Međutim, tada je predloženo da će i osnivačka prava osnovnih škola biti preuzeta, ali osnivač tih osnovnih škola je i dalje republička Vlada, što je problem, što je nezaboravljeno. Ali, niko ne piše da transferi jedinicama lokalne samouprave treba takođe da se saberu. To je odrađeno za vreme prethodne Vlade gospodina Mirka Cvetkovića. Vaša stranka je to podržavala. Naša stranka je bila protiv toga. Neki su regionalisti, neki brane interese AP Vojvodine uvek, neki ponekad, neki samo u kampanji. Nemojmo dozvoliti da Vojvodina bude protočni bojler. Kada pričamo o strukturi, poreski prihodi su 18,8 milijardi. Od toga je minimum…
Vreme.
Pošto ne mogu da koristim vreme, kasnije ću nastaviti. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić.
Samo da ponovim još jednom da je republička Vlada u potpunosti ispoštovala Ustav Republike Srbije, jer je opredelila 8,7% ukupnih rashoda za Pokrajinu Vojvodinu, a minimum je 7%.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, poštovana gospodo iz Pokrajine, u ime grada iz kog dolazim, u ime Sombora, neću da se bavim visokom matematikom, mi u Somboru imamo samo jedan problem. Sagledavajući i slušajući celo ovu raspravu, vrlo sam pažljivo ispratila ono što je gospodin ministar rekao i što je za mene nešto što je pozitivno u ovoj celoj priči i nadmudrivanju između Pokrajine i Republike. Oduvek sam zagovornik da nam ne trebaju dve vlade. Mi u Vojvodini, odnosno mi u Somboru, za nas su i Novi Sad i Beograd jednaki u jednoj stvari – mnogo su zabačeni u odnosu na Sombor. Za nas je Sombor centar sveta. Apropo toga, sa jučerašnjim danom, Fond za kapitalna ulaganja mom gradu je ostao dužan iz prethodnog perioda 135 miliona za izvedena poslove u gradu, koji se mogu videti, koji nama služe na ponos, pa me interesuje kada ćemo mi u Somboru te naše novce videti, jer to čekaju izvođači, a to je nešto što je već urađeno? Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Mislim, zapravo, prilično sam sigurna da se gospodin Veselinović javio pre mene, ali zbog toga što smo se nekoliko puta prijavljivali i odjavljivali…
Mislim da ste se vi javili pre gospodina Veselinovića. Pratila sam.
Nije važno. Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. Mi smo kao poslanička grupa podneli još jedan amandman. U obrazloženju za odbijanje se kaže da su razlozi za odbijanje isti kao i za amandman koji je podnela Skupština AP Vojvodine. Amandman je vrlo sličan, pa ću u okviru ovog amandmana govoriti i o jednom i o drugom. Gospodin Dinkić je u obrazloženju za odbijanje ovog amandmana rekao nekoliko stvari koje nisu tačne. Prvo, rekao je da bi se predloženim amandmanom Skupštine Vojvodine povećao deficit u budžetu Republike Srbije za 32 milijarde dinara. To nije tačno, s obzirom na to da i Skupština Vojvodine i LSV su svojim amandmanima predvideli gde se ta sredstva od 32 milijarde dinara mogu uštedeti. Tako da, ako već govorimo na osnovu nekih činjenica, amandmana, molila bih da se govori sve što u tim amandmanima stoji. Gospodin Dinkić je u nizu uvreda, koje je izneo prilikom rasprave u ponedeljak ili utorak na račun narodnih poslanika rekao, da neki poslanici iz Vojvodine nisu čitali budžet. Evo, ja sam neki poslanik iz Vojvodine, vrlo pažljivo sam čitala budžet. Ono što mi je promaklo je, od tih sredstva za koje vi tvrdite da idu u budžet AP Vojvodine, koliki procenat toga su transferna sredstva, a koliki procenat su sredstva koja se mogu upotrebiti za kapitalne investicije na teritoriji AP Vojvodine? Govorim o budžetu Pokrajine, ne na ono što se obezbeđuje u budžetu Republike Srbije za AP Vojvodinu. Taj argument da je još od Vlade Zorana Đinđića uvedeno da se neka transferna sredstva smatraju budžetom AP Vojvodine je tačan, i to je nešto protiv čega smo bili. Godinama već govorimo protiv toga, ali vi ste, gospodine Dinkiću, regionalista, eto vam divne prilike da ispravite nepravdu koja se čini prema jedinom regionu u Republici Srbiji. Da li biste želeli da to imaju i drugi regioni? Da. Da li postoje drugi regioni u Republici Srbiji? Ne. Zbog toga vas samo molim, da ono što postoji kao obaveza Republike Srbije prema budžetu AP Vojvodine bude ispoštovano. Ukoliko to ne bude slučaj, naravno da treba da očekujete zahtev za ocenu ustavnosti i zakonitosti budžeta za 2013. godinu, s obzirom na to da, ukoliko struktura tih famoznih 8,5% za koje tvrdite da postoje, mada to nije 8,5% budžeta nego 8,5% poreskih prihoda, nije u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Po toj istoj logici, mogli ste računati plate zaposlenih u MUP, koji rade na teritoriji AP Vojvodine, da pripadaju budžetu AP Vojvodine, iako Vojvodina nikakve nadležnosti nad tim sferama nema. Rekli ste da u uređenim zemljama prihodi od akcija ne pripadaju regionima. Isto tako, u uređenim zemljama se zna i koliko je 7%. U uređenim zemljama i u Ustavu Republike Srbije, ne stoji jedna takva besmislica protiv koje je LSV uvek bila, jer je od samog početka bilo jasno da će ovo biti vrlo teško ispoštovati i da svaka vlada, u skladu sa nekim političkim opredeljenjima u vladi, može tumačiti tu odredbu kako god hoće. Vi ste se kao jedan regionalista veoma ogrešili o AP Vojvodinu. Očekujem da usvajanjem ovih amandmana, prihvatite da ste pogrešili i tu grešku ispravite.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Ponoviću još jednom da je Vlada Republike Srbije, nova Vlada Republike Srbije, obezbedila 15 milijardi dinara više za Vojvodinu u odnosu na to što je obezbedila prethodna Vlada u budžetu za prošlu godinu. Što se tiče vašeg pitanja, na osnovu poreza na dobit koji se prenosi Pokrajini Vojvodini i poreza na plate, kao i ta dva izvora, daće samo oko 18,1 milijarde dinara, što čini 25% ukupnog budžeta. To je na samostalnom raspolaganju Pokrajini. Predviđeno je 20% za kapitalna ulaganja, a transferi su ostali 55%. Moram da kažem da je za kapitalna ulaganja u budžetu prethodne vlade bilo obezbeđeno svega 10% originalnog budžeta za 2012. godinu. Dakle, duplo više smo obezbedili za kapitalna ulaganja. Što se tiče legitimnog prava Pokrajine da podnosi tužbu Ustavnom sudu, jedino je pitanje – zašto ta tužba nije podnošena prethodnih godina, s obzirom da je ovaj budžet daleko kvalitetniji i bolji za Pokrajinu Vojvodinu, nego što su bili svi prethodni, kada je ministar finansija i premijer bio, suštinski, osoba iz stranke koja sada vodi pokrajinsku Vladu? Dakle, jasno je, radi se o čistoj politici. Jer, kada se radi o ekonomiji, Vojvodina dobija 15 milijardi dinara više nego što je dobijala pre godinu dana, odnosno dobija 8,7% od ukupnog budžeta, definisanim Zakonom o budžetskom sistemu. Čak je struktura sredstava povoljnija, jer duplo više dobija za kapitalna ulaganja. Znam da je osnovno pitanje zapravo pitanje nezadovoljstva kvaliteta trošenja prethodnih sredstava u Pokrajini, ali to je pitanje za neku drugu raspravu. Odnosno, pitanje je – zašto je u prethodnom periodu čak devet milijardi dinara sredstava koje je Republika opredeljivala, dato za dokapitalizaciju Razvojne banke Vojvodine? Ili, kako su trošena sredstva Fonda za kapitalna ulaganja? Možda građani Vojvodine time nisu zadovoljni, nisam i ja i to treba videti. Efikasnost korišćenja para je jedna priča, a druga je ukupan iznos koji se opredeljuje. Ukupan iznos je u skladu sa budžetom, veći je, kvalitetniji i to je razlog zašto smo odbili amandmane Pokrajine. Inače, jasno je da je vaš amandman odredio da se skine 30 milijardi nekih rashoda iz Republike, ali biste na taj način povećali deficit, jer ste i onako imali primedbe da su rashodi nerealno planirani. Ako se još za 30 umanje, a već ste rekli da su nerealni planovi, to bi samo produbilo budžetski deficit za dodatnih 30 milijardi dinara, što bi destabilizovalo kompletan finansijski sistem Srbije. Zbog toga smo odbili i vaš amandman i amandman Pokrajine Vojvodine, jer želimo da preokrenemo politiku javnih finansija, da obezbedimo stabilnost, kako bi to bio osnov za privredni oporavak čitave zemlje.
Hvala. Replika, Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo potpredsednice. Vrlo pažljivo smo birali mesta gde se mogu napraviti uštede od 32 milijarde dinara, da ne bi došlo do povećanja deficita u budžetu Republike Srbije. To što su rashodi nerealno planirani, nema veze sa amandmanom gde smo predlagali da se sredstva uštede na mestima koja ne bi dovela do tako nekih kapitalnih potresa u budžetu Republike Srbije. Struktura rashoda, gde predlažemo smanjenje, nije nešto što bi dovelo u pitanje funkcionisanje države kao takve. Za razliku od Skupštine Republike Srbije, Skupština AP Vojvodine svake godine usvaja i završni račun i izveštaj o trošenjima sredstava, usvojila je i završni račun Fonda za kapitalna ulaganja. Fond za kapitalna ulaganja troši onoliko sredstava koliko dobija od Republike Srbije. Fond za kapitalna ulaganja duguje onoliko sredstava koliko mu duguje Republika Srbija. Mislim da smo toliko puta govorili o Razvojnom banci Vojvodine. Pravo AP Vojvodine je da pokuša da sačuva depozite građana na jedini način na kojoj Republika to dozvoljava. O tome ćemo, naravno, još govoriti, kada bude reči o skandaloznom amandmanu DSS koji ste prihvatili. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, uvaženi predstavnici AP Vojvodine, ne bih mogao da započnem raspravu a da se ne osvrnem na nepoštovanje Poslovnika koji imamo, koji je sada važeći, a tiče se amandmana i tiče se uopšte načina rasprave. Naravno, mi smo sve do početka načelne rasprave, do kada je bilo moguće podnositi amandmane, imali situaciju da je Vlada Republike Srbije podnosila amandmane i da je, u suštini, menjala osnovni tekst budžeta, i u prihodnoj i rashodnoj strani, i na kraju smo imali jedan novi budžet na koji više nismo imali mogućnosti da dajemo amandmane. Na taj način ste prekršili Poslovnik i na taj način je Vlada pogazila sve ono što je pričala, da je stavila budžet u određeno vreme, u zakonskoj proceduri i u raspravu. Nije ga stavila sve do momenta dok nije podnela poslednji amandman, a ti amandmani su u bitnome promenili sadržinu budžeta. S druge strane, čini mi se da će se i današnja rasprava pretvoriti u situaciju da poslanici koji obrazlažu amandmane, imajući dva minuta na raspolaganju, kao i predstavnici pokrajinske administracije, odnosno Vlade, imaju dva minuta, a da ministar Dinkić, kao i do sada, drži kastrovske govore, koji su, ponekad, i višečasovni i da mi, u stvari, nećemo biti u mogućnosti da budemo ravnopravni u ovoj skupštini. Da ne govorim o vređanju ovih dana koje smoimali od strane gospodina Dinkića. Kada je u pitanju ovaj amandman koji je podnela Vlada AP Vojvodine, odnosno Skupština AP Vojvodine, ovde se ne radi o tome da li će Vlada RS prihvatiti ovaj amandman, odnosno ova tri amandmana, već se radi o pitanju da li će Vlada RS i Narodna skupština RS poštovati Ustav RS, jer se u Ustavu RS kaže da Vojvodini pripada 7% budžeta. Činjenicom da Vlada RS u ovom mandatu je kroz izmene Zakona o budžetskom sistemu već prekršila Ustav, dovela je u pitanje ustavnost i Zakon o budžetskom sistemu, ali sada kroz budžet RS u delu u kome se ne obezbeđuje 7% budžeta RS kao budžet AP Vojvodine onemogućava AP Vojvodini da donese na Ustavu zasnovan budžet AP Vojvodine. Naime, ukoliko bi AP Vojvodina, imajući u vidu ove parametre koji su dati u budžetu RS usvojila budžeta dovela bi u pitanje ustavnost budžeta. Zašto? Zato što budžet AP Vojvodine treba da ima najmanje tri sedmine sredstava predviđenih za kapitalna ulaganja. Na osnovu ovog budžeta, koji je obezbeđen od strane Vlade RS koji je predložila Skupštini RS, Vlada AP Vojvodine, odnosno Skupština AP Vojvodine ne može obezbediti ustavan budžet i u tom smislu može se desiti da AP Vojvodina od Nove godine bude na privremenom finansiranju. To je praktično jedina mogućnost i jedini izlaz iz situacije u koji ju je dovela Vlada RS, poštuje kroz Zakon o budžetskom sistemu koji će ostati na snazi pošto nisu prihvaćen izmene kroz Predlog budžeta, Predlog zakona o budžetskom sistemu koji je podnela AP Vojvodine, dovešćete Vojvodinu u kojoj niste dobili zadovoljavajući broj glasova u poziciju da ima privremeno finansiranje. Ali, Ustavni sud će i o ovom pitanju morati dati konačnu reč jer će i po ovom pitanju biti pokrenut ustavni spor. Hvala.
Obrisaću listu, pošto ministar Dinkić želi reč. On se ponovo javio. Izvolite ministre.
Ne znam. Možda biste vi tako uradili, ali ja sam ministar finansija RS a ne svoje stranke. Radim za Republiku Srbiju. Predstavljam Vladu RS. Zato smo obezbedili mnogo bolje finansijske uslove za Vojvodinu nego što je to bilo u vreme prethodne Vlade. Ponavljam još jednom, 15 milijardi dinara više. Zaista ne vidim razlog za dramatizaciju situacije i pominjanje nekog privremenog finansiranja. Ostaje 18 milijardi dinara samo od poreza na dobit Vojvodini i od poreza na plate, bez onih prihoda od lokalnih samouprava. Jedino pitanje koje mi nije bilo jasno u govoru vaše prethodnice jeste – zašto bi Fond za kapitalna ulaganja zavisio samo od dotacija RS? Zašto Vojvodina iz budžeta kojim samostalno raspolaže, koji je prošle godine bio nekih 15 milijardi, a ove godine 18 milijardi od poreza na dobit, zašto ne izdvoji makar milijardu za Fond za kapitalna ulaganja? Ko u tome sprečava AP Vojvodinu? Zašta se onda troši taj novac? Na plate činovnika? Na zapošljavanje partijske administracije ili na nešto drugo? Mislim da treba svi da ohrabrimo da Pokrajina što više novca koji dobija i koji ima na samostalnom raspolaganju daje za kapitalna ulaganja, a ne da čeka da samo Republika dodaje taj novac. Naravno da i Republika treba da pomaže, kao što smo ovde odredili 20% od ukupnog budžeta za kapitalna ulaganja, ali to ne sprečava i Pokrajinu Vojvodine da od ovih 18 milijardi dinara opredeli makar milijardu, dve za kapitalna ulaganja. To će sigurno više koristiti građanima Vojvodine nego možda zapošljavanje administracije.
Hvala. Pre nego što nastavimo, a u skladu sa onim što ste vi govorili gospodine Veselinoviću, pročitala bih odredbe člana 158. stav 7, tako da bih i ministra molila da sasluša – predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona ima pravo da o svakom amandmanu govori do dva minuta, s tim da ukupno trajanje pretresa u pojedinostima po ovom osnovu ne može da traje duže od tri časa. Dakle, i vreme izlaganja ministra, odnosno predlagača zakona je ograničeno, tako da vas molim da vodimo računa i o tome. Izvolite gospodine Veselinoviću. Obrisaću ponovo listu. Imamo povredu Poslovnika.
Ne, prvo sam hteo da govorim o povredi Poslovnika, a pošto ne mogu da se prijavim, jer uvek kada date reč nekome resetujete celu listu i nemamo mogućnosti da se redovno prijavimo, tako da vas molim – nešto u sistemu nije u redu. Hoću da govorim po replici ministru. Dakle, kada je u pitanju situacija sa budžetom AP Vojvodine tu je mislim sve jasno. Izmenama Zakona o budžetskom sistemu umanjili ste ustavnu osnovicu za 7%. Umesto ustavne kategorije budžet RS sada je osnovica poreski prihodi. Tu nema ničeg spornog. Međutim, cifre su takođe nesporne. Prihodi Republike Srbije u 2012. godini bili su 829 milijardi 596 miliona. Za 2013. su planirani na 965 milijardi 700 miliona, što je za 15% više. Budžet AP Vojvodine je u 2012. godini bio 62 milijarde, a za 2013. godinu po ovim proporcijama bi bio 58 milijardi, što je za 7% manje. Cifre su nesporne. Sa druge strane, čak mislim da je ministar iskoristio svoje vreme po ovom amandmanu i da nema potrebe da se konsultuje za dodatno vreme . Po tom pitanju ništa nije sporno. Sporno je da li ćemo poštovati Ustav ili nećemo poštovati Ustav. Nepoštovanjem Ustava, da ponovim, Pokrajina će doći u neustavnu poziciju, odnosno moraće da se privremeno finansira, što znači obustavljanje svih investicija, izmirivanje obaveza iz prethodnog perioda i jedna veoma nezahvalna situacija politička i politički i ekonomski problemi do kojih je dovela Vlada RS.
Ko želi povredu Poslovnika? (Narodni poslanik Bojan Đurić, sa mesta: Ne mogu da se prijavim.) Možete, pošto sam obrisala listu. Imamo neki problem.
Povreda člana 27. Jasno vam je o čemu se radi. Ne možemo ovako da vodimo raspravu. Prijavio sam se tri puta za redom. Čekam već gotovo pola sata. (Predsedavajuća: Gospodine Đuriću, samo da vam objasnim. Pre vas su se javili još neki narodni poslanici. Vodim računa.) Ne mogu ni da se prijavim. O tome se radi. (Predsedavajuća: Možete. Dobili ste reč.) Dobio sam reč po povredi Poslovnika. Pre toga nisam mogao da se prijavim. Molim vas da nešto uradite sa sistemom, inače je ova rasprava potpuno neozbiljna. Ne mogu sve političke partije da učestvuju u raspravi. Vidim da ministar nema problema sa prijavljivanjem. Ništa ne insinuiram, samo kažem da uozbiljmo raspravu i da vidimo kakav to problem imamo sa sistemom. Sami ste rekli pre nego što sam počeo da govorim da neki problem očigledno imamo. Samo to.
Hvala. Problem je u tome što mi je puna lista govornika u svakom trenutku. Mi ovde vodimo računa prijavljenih, tako da po tom redosledu i prozivamo kandidate da pričaju. Ministar Dinkić kao predstavnik predlagača ima prednost u odnosu na ostale. Gledam da poštujem neki red koji je utvrđen Poslovnikom. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Marijan Rističević.
Strpljivo sam čekao. Javio sam se među prvima. Malopre je jedan kolega reklamirao povredu Poslovnika, a da nije rekao ko je član. Govorio je o amandmanu. Hoću da kažem da mi koji smo se borili za autonomiju Vojvodine, nismo se borili za ovakav način podnošenja amandmana. Obrazložiću zašto. Ovde smo bili svedoci, kada je bila rasprava u načelu, da je amandman gotovo bespredmetan zato što je prve godine Vojvodina izračunala svoje prihode na bazi prihoda budžeta Republike Srbije. Na osnovu te formule su ustanovljeni prihodi Vojvodine. Sada kada budžet nije više u suficitu, već kada je u deficitu, pokrajinsko rukovodstvo traži 7% od rashoda. Dakle, kod njih samih postoje dvojni standardi. U ovom njihovom amandmanu sam zaprepašćen odakle oni žele da uzmu pare. Dakle, dok je ista koalicija bila na vlasti u Beogradu i u Novom Sadu, ništa im nije smetalo to što je Vojvodina bila uskraćena za novac od vlastite koalicije. Dok su bili i na jednoj i na drugoj kasi, ništa im nije bilo sporno. Zaprepašćen sam iz sledećeg razloga. Čitajući amandman AP Vojvodine, u delu subvencija, vidim da su smanjene sa 91 na 64 milijarde. Dakle, negde za oko 30 milijardi. Subvencije su smanjili za 27 milijardi. Od toga, subvencije u poljoprivredi su sa 41 milijarde smanjene na 29 milijardi i 802 miliona. Dakle, gotovo 12 milijardi je Skupština AP Vojvodine zatražila da se skine sa poljoprivrede i prebaci na budžet AP Vojvodine. Mislim da se tu ne radi o budžetu AP Vojvodine, već se radi o budžetu Vlade Vojvodine koja na politički način raspolaže tim sredstvima deleći Vojvođane na podobne i nepodobne. Ne mogu verujem da je neko u Vojvodini rešio da uzme 12 milijardi iz subvencija za poljoprivredu, što prevedeno u raspodeli tih subvencija devet milijardi bi otišlo subvencija u Vojvodinu. Neko je na ovaj način želeo da pare koje bi dobili poljoprivrednici u Vojvodini prebaci na Vladu Vojvodine. Mi koji smo se dugo godina, 20 godina, borili za povećanu nadležnost Vojvodine, nismo se borili da beogradizaciju zamenimo novosadizacijom, svakako se nismo borili da sredstva koja proističu iz nadležnosti Vojvodine idu u političke svrhe da još jednom pokušaju da samoobnove vlast u Vojvodini. Ne mogu da verujem da je neko na takav drzak način pokušao da pare iz džepova poljoprivrednika prebaci u novac za budžet AP Vojvodine, a već smo videli kako se to iz kapitalnog fonda Vojvodine troše. Uglavnom se troše u onim delovima gde ostvaruju dobre rezultate. Lično sam video, pre jedno četiri godine, da se iz tog fonda štampaju koje kakve predizborne brošure, pa čak i grudnjaci sa obeležjima neke evropske Vojvodine. Hvala.
Hvala. Samo da vas obavestim, pošto na ekranu imam samo pet mesta za prijavu, da ću vam pročitati redosled poslanika… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Replika.) Sačekajte. Samo da pročitam redosled, ako se slažete. Repliku ste tražili vi, gospođice Jerkov, i gospodin Radoman. Vi imate prvi pravo na repliku. Redosled je sledeći: Judita Popović, Bojan Đuruć, Borislav Stefanović, Ana Novković i Elvira Kovač [[Elvira Kovač, s mesta: Čekam već 45 minuta na repliku.]] Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, povredili ste član 105. stav 2. Narodni poslanik govori sa poslaničkog mesta u sali za sednice Skupštine po dobijanju reči. Ja jednostavno ne mogu da dobijem reč. Kada sam završila svoje izlaganje, gospodin ministar mi je odgovorio. Imala sam pravo na repliku. On mi je opet odgovorio. Od tada je prošlo 45 minuta. Meni ne radi ova jedinica. Meni je uskraćeno pravo, kao narodnom poslaniku. Konstantno se javljam, vi prekidate, opet je neka nova lista. Nije mi jasno kako sam ponovo poslednja. Jednostavno, morate da vodite računa o tome da svaka poslanička grupa iznese svoj stav, naročito kada gospodin ministar posle svakoga od nas može da priča i po nekoliko minuta, što je dobro. Zašto mi ne možemo da odgovorimo? Znači, ponovo moram da čekam, ko zna koliko, da dođem na red. Non stop pritiskam jedinicu, a vi me ignorišete. Da ne pričam o tome da dižem Poslovnik u poslednjih dvadesetak minuta. Leva strana je ignorisana. Gospodin je pričao. Niko ne vidi Poslovnik. Ne možemo elektronski da se prijavimo. Nije u redu. Hvala.
Hvala. Da li želite pravo na repliku sada, pošto niste bili u sistemu? Ne zato što ja to ne želim, nego što vas nije bilo na ekranu. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, pre 45 minuta sam pokušala da vam odgovorim na to što vi tvrdite da ste ispoštovali Ustavom zagarantovanih 7%. Zanimljivo je da niko ne priča o strukturi. Samo da pričamo o izmenjenom Zakonu o budžetskom sistemu i da pričamo samo o poreskim prihodima koji su 18,8 milijardi. Ako pričamo o 7%, to je 57,3 milijarde. Zaboravljamo tri sedmine koje moraju da budu obezbeđene za kapitalna ulaganja, a to bi bilo 24,6 milijardi dinara za kapitalna ulaganja. U jednom od svojih prethodnih izlaganja spomenuli ste i sopstvene realne prihode pokrajinskog budžeta, koji su bili 15 milijardi. Znači, procenjuju se na 15 milijardi. Recimo, da je to 18 milijardi od poreza na zarade, kao i od poreza na dobit pravnih lica. Od 18 milijardi do 24,6 milijarde nedostaju određena sredstva. Slobodnom matematikom možemo da izračunamo da je to skoro desetak milijardi. Nejasno je kako AP Vojvodina da obezbedi taj iznos nedostajućih sredstava za kapitalna ulaganja da bi se ispoštovao Ustav, ako nema pravo na sopstvene prihode. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima gospodin Radoman. Izvolite.
Naravno da budžetom Republike Srbije nije predviđena visina budžeta pokrajine u visini od nekih 70 ili 75 milijardi. Ona je znatno niža. Moguće je da je budžetom Republike predviđena neka ulaganja na teritoriji Vojvodine i da su to kapitalna ulaganja. To i dalje nije budžet pokrajine. Dalje, imamo 32 milijarde sredstava u budžetu koja su predviđena, koja će samo proći kroz budžet pokrajine i kojima nećemo moći da raspolažemo. Ako se svako ulaganje u Vojvodinu tretira kao budžet ili ako ga računamo na neki način, onda je pitanje zašto tih 8% ili 8,5%? Znatno su veći prihodi sa teritorije Vojvodine u budžet. Mislim da Zakon o budžetu za 2013. godinu treba da donesemo u skladu sa Ustavom, a to jeste minimum tih 7% i minimum kvalitetnih sredstava da se može i druga odredba, iz tog člana Ustava, ispoštovati da tri sedmine budžeta pokrajine bude upotrebljeno za kapitalne investicije.
Hvala. Reč ima Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Pre nego što iskoristim pravo na repliku, sugerisala bih vam, potpredsednice, u skladu sa članom 101. da odredite pauzu, makar da služba utvrdi da li nešto nije u redu sa sistemom. Ovo se nikada nije dešavalo, a vodili smo rasprave u kojima je bio veliki broj zaposlenih. Ne mogu poslanici da se prijave za reč i dešava se da kada se resetuje sistem da se neki drugi redosled napravi. Verujem, da pokušavate da pratite, ali mi se čini da nešto nije u redu sa sistemom. Gospodin Dinkić je u jednom od odgovora stalno govorio o nekim sredstvima koja AP Vojvodina dobija od Republike Srbije i koja Republika Srbija daje AP Vojvodini. Molila bih da se ta terminologija izbaci iz ove rasprave, jer niko u AP Vojvodini ništa ne dobija od Republike Srbije, nego se ta sredstva u AP Vojvodini i mnogo više sredstava zarade, a vraća se AP Vojvodini samo 7%. Ukoliko AP Vojvodina, koja doprinosi republičkom budžetu sa mnogo više od 7%, mora na ovakav način da sluša kako se govori o njoj kao o nekakvom entitetu koji se grebe za neke pare, a na uštrb ostalih građana Republike Srbije, onda mi zaista sa ministrom finansija nemamo šta više da razgovaramo. Niko AP Vojvodini ne treba ništa da da, nego treba da dozvoli da zadrži makar mali deo sredstava koji se u njoj zaradi. Hvala.
Hvala. Što se tiče sistema, on je prosto takav. Znači, ima mesta za pet prijavljenih kandidata. Ukoliko vas prijavi vas deset odjednom, onda moram da brišem listu i da dajem reč onome ko se prijavi po osnovu povrede Poslovnika. Prosto je to tako, to sada ne mogu da promenim. Da li želite povredu Poslovnika? Onda se javite. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, ovo je zaista dobronamerno. Dakle, član 27. – obaveza predsedavajućeg je da ovu sednicu vodi u skladu sa Poslovnikom. Član 103. – ako se narodni poslanik javi po osnovu povrede Poslovnika ili replike, morate mu dati reč pre onog koji se prijavio kao redovni diskutant. Da biste to uradili, mi razumemo tehničke mogućnosti, ali imate pored sebe pomoćnika sekretara i ako vidite da je mnogo prijavljenih, on zapiše imena onih koji su se prijavili, resetujete sistem i omogućite da se jave oni koji žele da govore o povredi Poslovnika. Ovo je samo dobronameran savet kako da ova sednica teče u skladu sa Poslovnikom i bez nervoze.
Hvala, gospođo Kolundžija. Upravo smo to sve vreme i radili, ali vi ste nezadovoljni i moram da objasnim svaki put kada se neko javi. Evo, sedi čovek pored mene i može da potvrdi da sve vreme tako radimo. Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Bojan Đurić.
Prvo smo mesecima raspravljali o tome ko će gde sedeti, a sada smo prešli na ovaj drugi deo – kako sistemi funkcionišu, ali razumem da vi niste krivi. Gospodine Dinkiću, primetio sam u vašem izlaganju jednu zanimljivost. U jednom trenutku ste rekli – građani Vojvodine, pa ste onda osetili potrebu brzo da se ispravite i da kažete – stanovnici Vojvodine. Zašto tako? Zašto je cela ova rasprava obeležena tom vrstom straha ili manipulacijom straha da Vojvodina traži nešto što ne zaslužuje ili, kako vi kažete, da dobija više nego ranije, da joj dajete sasvim dovoljno? Mislim da to nije suština pitanja ustavnog položaja Vojvodine, a u ovoj konkretnoj situaciji koliko će Vojvodina procenata imati u odnosu na budžet Republike Srbije. Cela ova rasprava koju sada imamo, sve što se dešava u ovoj zemlji šest godina oko pitanja položaja Vojvodine je posledica Ustava koji ste gotovo svi zajedno pisali i usvajali, sve ove vaše polemike oko procenata. Mi smo jedina zemlja na svetu gde se polemiše šta znači reč budžet. Samo u Srbiji imamo tumačenja reči budžet. Kada država troši, onda je budžet preko hiljadu milijardi, a kada se računa procenat za Vojvodinu, onda je budžet 830 milijardi. To može da proizvede mnoge teže posledice nego što je bilo koji konkretan broj ili konkretan iznos u ovom budžetu. Liberalno demokratska partija podržava ove amandmane. Takođe, smatramo da ovakav budžet, bez usvajanja tih i nekih drugih amandmana, ne bi bio u skladu sa Ustavom i podržavamo tu vrstu inicijative ocenjivanja ustavnosti pred Ustavnim sudom. Nama makar ne možete zameriti da smo u prethodnom periodu ili u ranijem periodu imali drugačiji stav i da smo se drugačije ponašali kada je neka prethodna vlada, u kojoj ste vi, da vas podsetim još jednom, bili, na sličan način ili potkradala Vojvodinu ili makar manipulacijom sa brojevima i procentima stvarala ozbiljan problem u komunikaciji između Beograda i Novog Sada, odnosno između AP Vojvodine i Republike Srbije. Još jedna stvar koja vam je, rekao bih, možda izletela. Rekli ste u jednom trenutku da se ne mogu dirati neke rashodne stavke u budžetu, da se one ne mogu smanjivati onako kako su predložili predlagači ovog amandmana, pošto su zamerke opozicije da su rashodi nerealno nisko procenjeni. Meni se učinilo da ste vi na neki način priznali da oni jesu nerealno niski i da bi na ovaj način samo još dodatno bili umanjeni. Za mene je to vrlo važna stvar na samom početku rasprave o budžetu, pa bih voleo da ne prođe nezapaženo. Neću vam više vremena uzimati, biće još amandmana o kojima ćemo moći da razgovaramo, ukoliko budemo bili u mogućnosti da se prijavimo u sistem.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Rashodi su realno procenjeni. Govorio sam samo i isključivo o primedbama opozicije, ništa drugo. Dakle, Vlada je realno procenila i rashode i prihode u budžetu za sledeću godinu.
Gospodin Đurić se javlja po replici. Izvolite.
Niste tako rekli, vrlo sam pažljivo slušao. Rekli ste – ionako kažete da su rashodi nerealno nisko procenjeni i ako ih budete smanjili ovim amandmanom biće još niži i deficit će biti još veći. Iz te konstrukcije na srpskom jeziku sledi da su i sada rashodi budžeta nerealno procenjeni. Samo to kažem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Mislim da je, kao što su i moji prethodnici rekli, ovo bila jedinstvena prilika da Vlada pokuša da uvaži i da Skupština usvoji, na šta pozivam poslanike, ove amandmane Skupštine Vojvodine, zato što bi se time izbegla ne samo situacija koja je protivustavna, već bi se izbegla i potencijalna politička kriza koja će se uvek nametati, bez obzira da li je na vlasti, kao što uvek i jeste, URS i Mlađan Dinkić ili je na vlasti neko drugi. Prosto je takva situacija da se ovde iznelo nekoliko stvari koje su zaista nastavak dalje obmane građana Srbije. Prvo, rečeno je nekoliko puta i pokušalo je da se predstavi da je pokrajinska administracija, koja je na Ustavu zasnovana struktura, neka trošadžijska administracija koja žicka pare od republičkog budžeta, pa onda troši na način koji je neodgovarajući, uz niz kvalifikacija i ocena, po meni neodgovarajućih, kao da su u pitanju maloletna lica bez poslovne sposobnosti. Ta ista pokrajinska administracija, ne samo što je donela realnu dobrobit i razvoj infrastrukture u AP Vojvodini, učestvovala je u izgradnji raznih objekata koji su od nacionalnog značaja. Da ne govorim o Žeželjevom mostu sa preko 200 miliona, o mostu na Rači, o mostu u Pančevu i drugim stvarima koje prevazilaze pokrajinski značaj, a u kojima je ista ta administracija, koju kritikujete, učestvovala. U suštini, vi ste ovim transferima Vojvodinu predstavili kao lokalnu samoupravu. Mislim da je to jedan nedopustiv politički gaf ove Vlade. Mislim da i vi jako dobro razumete, gospodine Dinkiću, kroz stvari koje ste govorili u samoj kampanji, da je Srbiji potrebna decentralizacija, ali mi se čini da je niste dobro razumeli ili je niste na adekvatan način predstavili građanima Srbije i građanima AP Vojvodine. Ili ste vi tada govorili neistinu, ili ste hteli da Vojvodinu smestite u strukturu bilo koje opštine u Srbiji. Vojvodina nije i ne može biti lokalna samouprava, ona je ustavna kategorija sa izrazito jasno definisanom istorijskom, kulturološkom, političkom, etičkom, ekonomskom i svakom drugom potkom, koja je kao takva definisana u Ustavu Republike Srbije. Ona nije ničiji poklon, ona nije ničiji ćef, ona nije ničiji projekat, ona je nastala kao proizvod istorijskih i drugih okolnosti. Kao takva ona jednostavno ne može biti tretirana na jednak način kao lokalna samouprava, ali to pokazuje da biste vi vašu najavljenu regionalizaciju tretirali isključivo na simetričan način. To isto tako znači da onda to treba da kažete pre svega građanima Srbije koji žive u Vojvodini, da to jeste bila vaša intencija i da sve vreme u izbornoj kampanji, kao i mnogo drugih stvari koje smo čuli od vas niste u stanju da ispunite, kao što ste obećali građanima. Struktura budžeta je problem. Da se ne bi ovde gađali brojevima i ciframa, procentima, jednostavno vi ste promenili Zakon o budžetskom sistemu i na taj način izigrali ustavnu odredbu od 7%. To je jasno kao dan. Struktura je problem, gospodine Dinkiću. U suštini taj problem će dovesti do nečega što sam hteo odmah da upozorim. Mi imamo opasnost da pokrajinska administracija ne može da usvoji budžet, onda će se ići na privremeno finansiranje. To znači dalje opadanje i kvaliteta života, životnog standarda i stvari koje su u Vojvodini počele ili tek treba da počnu da se grade. Onda će pokrajinska administracija sa pravom da kaže – mi bismo ovo uradili, ali smo zakinuti i Ustavni sud će o tome da odlučuje a dok Ustavni sud ne odluči građani Vojvodine neće moći da vide završene stvari, nego će moći samo pare da se obeleže jednom bojom, recimo, plavom bojom kada ide iz budžeta Republike Srbije, a kad ide iz budžeta pokrajine to neće biti moguće, jer prosto sredstava biti neće. To je ono što je politika koju ste vi hteli da izbegnete želeći da pričate o budžetu na jedan stručan način kao ministar finansija, ali se neminovno, nažalost nameće takav zaključak. Pitam vas, da je vaša stranka sada u potpunosti na vlasti u Pokrajini Vojvodina i njenoj administraciji, da li bi ovako izgledao ovaj budžet i da li bi ovako izgledao Zakon o budžetskom sistemu? To je retoričko pitanje, jer i vi i ja znamo odgovor. Ne bi izgledao ovako. To je ono što je loše za građane Vojvodine. To je ono što je loše za budućnost Republike Srbije. Ako unosimo taj element, a niste nas ubedili da taj element ne postoji, jednostavno se postavlja pitanje da ovde mnogo mojih kolega kaže – pa šta će nam onda pokrajinska administracija? Pa šta će nam onda Ustav? Pa šta će nam onda bilo šta što smo zajednički radili mnogi ovde ili većina, ogromna u ovoj zemlji. Mislim da je to nepošteno, nefer. Mislim da dovodi pokrajinsku Vladu u jedno jako tešku finansijsku situaciju smišljenim potezom republičke Vlade i mislim da to otvara nepotrebno političku krizu u Republici Srbiji u narednom periodu. Bez obzira sada što možemo pričati o raznim brojevima to je neminovnost. Vi kao odgovorna Vlada kako se predstavljate, morali ste i trebali ste da izbegnete. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Zaista ni meni nije jasno zašto vi želite da stvorite tu veštačku krizu iz razloga što sam već 30 puta rekao ovde da je budžet metodološki urođen na potpuno isti način kao što je vaša stranka kada je vodila Vladu i Ministarstvo finansija radila u poslednjih četiri godine, odnosno pet godina ako računamo i mandat ministra finansija Cvetkovića u dva mandata. Prvi je Božidar Đelić, kada je bio ministar finansija u vladi Zorana Đinđića, to uveo 2003. godine. Metodologija obračuna i stavki za budžet Vojvodine kad se pravi budžet Republike se nije apsolutno promenio ni za jedan centimetar. Postoje prihodi koji se prenose pokrajini od poreza na dobit, od poreza na plate, pri čemu se sada prenosi, dakle, 43% od poreza na dobit koji se zaradi u Vojvodini, ostaje u Vojvodini, gotovo kompletan prihod od poreza na zarade, ako uključimo i prihode lokalnih samouprava ostaje u Vojvodini. To su sredstva koja su i ranije bila planirana budžetima, a i sada. Nije se ništa promenilo. Postoji deo koji je namenjen transferima za osnovno, srednje i više obrazovanje. Pet godina vaša stranka na taj način planira budžet i tada niste ni reč rekli. Smatram da vi možete u roku od tri meseca da promenite mišljenje, to je vaše pravo, ali objasnite zašto hoćete sada na osnovu toga da pravite neke veštačke krize, kao da se nešto dogodilo. Zašto bi bilo privremeno finansiranje ako je budžet pokrajine sada 15 milijardi dinara veći nego što je vaša vlada prošle godine odobrila. Samo ako hoćete veštačku krizu. Privremeno finansiranje ide kada nemate većinu da osnujete budžet pokrajine. Ne znam da li na to mislite, da nemate većinu u pokrajini? Sa aspekta finansija i ono što je delokrug Ministarstva finansija apsolutno 15 milijardi dinara je više nova vlada opredelila za Vojvodinu, nego što je to činila vaša vlada. Možda je to neki način ophođenja ako ste nešto radili lošije vi sada hoćete krizom ... Još jedna bitna stvar Zakon o budžetskom sistemu je promenjen u septembru, ali nikada sopstveni prihodi nisu bili osnov za utvrđivanje osnovice za transfer u Vojvodini. Ni u prethodnom zakonu o budžetskom sistemu koje su donele vaše kolege niti sada nikada, a sada je osnovica za transfer čak i veća.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović, replika.
Jeste možda metodološki rađen budžet na drugi način pre Ustava Srbije, novog Ustava iz 2006. godine koji ste spomenuli. Tu bih možda i mogli da se složimo sa vama. Ali, gospodine Dinkiću, bez obzira na svu vašu veštinu i zaista finansijsku magiju koju pokušavate da prodate građanima Srbije, brojevi su tu prilično jasni. Vi kad kažete da je Vojvodina dobila više, ne znam da li slušate kolegu Radomana koji sedi vaše desne strane i da li slušate ono što vam poručuje pokrajinska administracija, nebitno ko je na vlasti. Meni se čini da imamo jedan hroničan problem da ne slušamo jedni druge. Oni vam kažu – nije tačno gospodine Dinkiću to što kažete. Vi imate transfere koji su direktno napravljeni. Vi ste na osnovu toga pumpali brojeve, a vi kažete – ne, mi smo mnogo više uložili nego što ste vi to radili. Hoćete da vam kažem još jednu stvar. Šta smo mi radili kao vlada, građani su rekli na izborima. I tu priču možete još neko vreme i vidim da vam je to stalno namera – to je sve zbog vaše vlade, vaša vlada je ovo, vaša vlada je ono. Ma, naša vlada je bila odlična u mnogo stvari, ali je ona kažnjena za loše poteze. Nema više potrebe da o tome pričamo, mi smo opozicija. Što se tiče većine, kriza nastaje zbog toga što vam pokrajinska administracija uporno poručuje – ne mogu da se sprovedu stvari na osnovu ovako strukturiranog budžeta. Nije stvar većine u pokrajinskoj Skupštini. Većina u pokrajinskoj Skupštini je najstabilnija u ovoj državi i ona je takva da vi možete o tome da sanjate. Mislim, žao mi je što možete o cenzusu da sanjate, u Vojvodini. Ali, je problem u tome što posle ovakvog poteza i taj cenzus će biti misaona imenica za vas gospodine Dinkiću.
Hvala. Ministar Dinkić. Izvolite.
Ja vam jasno odgovaram, ako je moglo pet godina pokrajinska Skupština da lagodno usvaja pokrajinski budžet na osnovu iste strukture iz republičkog budžeta, koji bi bio razlog da to sada bude izuzetak? Posebno, imajući u vidu kada je prošle godine usvojen Zakon o budžetu koji je predviđao za Vojvodinu 57,7 milijardi, a sada predviđa 70,5 milijardi. Ako to nije tačno, vi me demantujte. Druga stvar, razumem vašu potrebu da pravite veštačku političku krizu kroz ovo jer metodološki nemate ni jedan razlog da ono što ste radili pet godina sada predstavljate kao problem, ako ste pet godina to vi radili. Ako hoćete veštačku političku krizu kažite jasnim imenom – ne znamo šta da kažemo drugo, pa ćemo ono što smo mi radili pet godina sada na osnovu toga što smo mi radili ove godine da podnesemo tužbu Ustavnom sudu. Vi to još podržite kao predstavnik te stranke. Mislim, to je sve legitimno, ali to je čista politika, to nema veze sa budžetom, ni sa finansijama.
Hvala. Replika gospodina Stefanovića.
Dakle, ne pravimo mi veštački krizu. Nemamo mi mogućnost da pravimo bilo kakvu krizu, mi smo opozicija u republičkoj Skupštini, imamo Vladu za koju kažete da je stabilna, imamo Vladu koja nažalost ne može ni jedno predizborno obećanje da izvrši. Nemojte sada nas gađati da smo mi, ovako kako nas predstavljate, nesposobni, jadni i mali u stanju da pravimo političke krize. Političku krizu pravi onaj koji drži ključ od kase i koji je odlučio da to više ne gleda na jedan način, nego na drugi način. Šta je bilo u zadnjih šest godina? Šta je bilo u zadnje tri godine? Predstavnik ovde koji sedi desno od vas vam je objasnio i rekao sve što je imao o tome. Jednostavno sada je takva situacija i ovo nije političko, to je ustavno pitanje. Zašto onda kada neko nema drugog načina, osim da vam objasni, pokrajinska administracija se u potpunosti obesmišljava. Da ste vi sada napravili regione u Srbiji kako ste obećali, pa da razumem, pa da kažete – ovi u Zaječaru, jugoistočnoj Srbiji su uspešniji i oni znaju to dobro da rade, ali niste ni to uradili. Nema niko pravo od vas da stavlja znak pitanja, iznad Ustavom ustrojenog načina funkcionisanja ovih ljudi i to zašto su napravljeni. To je nažalost politika, to je kriza gospodine Dinkiću. Vi stavljate znak pitanja iznad njih, zato što nisu iz vaše stranke. Toga se plašim i ne bih voleo da je to tako, ali niste nas ubedili ili niste ubedili pokrajinsku administraciju da je to tako. Vrlo jednostavna stvar. Najlakše je sada govoriti zašto vi to niste ranije uradili. Puno toga, ponavljam nismo uradili i izvinjavamo se građanima Srbije, puno toga nismo uradili. Možda smo trebali vas ranije da izbacimo iz Vlade, ali nismo uradili. Izvinjavamo se građanima zbog toga, ali to ne rešava ovaj problem, on nastaje sada ako imamo privremeno finansiranje. To nije volja izazivanja krize od strane ove stranke ispred koje stojim danas.
Hvala. Reč ima gospodin Radoman. Izvolite, replika.
Naravno da budžet Pokrajine nije predviđen u tom iznosu od sedamdesetak milijardi, naravno da je on znatno manji. Ponoviću, možda su ulaganja u Vojvodinu predviđena nekom delu, pa će to činiti zbir od 75 milijardi, delom, zašto sada? Nedavno su izmenili Zakon o budžetskom sistemu, smanjili osnovicu. Sad bi osnovica bila 965 milijardi, iz onih 7%, a ovako je 837 milijardi. To je razlika od nekih 10 milijardi. S druge strane, Fond za kapitalno ulaganje, pa naravno da će i obaveze Fonda i u Somboru i u drugim opštinama biti i bile bi izmirene da smo imali ova sredstva u budžetu. Naravno da je pokrajinska administracija i ove godine izdvojila dve milijarde dinara od ovih skormnih 15 milijardi za kapitalno ulaganje u Vojvodinu. Pored toga, vi ste sa svojom uredbom utvrdili da je Vojvodina nedovoljno razvijeno područje. To nikada do sada nije bilo, barem ja ne pamtim.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Kada pričamo, gospodine sekretaru finansijski, oko finansija, da govorimo o ciframa. U Predlogu zakona za prošlu godinu, za transfere Vojvodini, uključujući i deo poreza na plate i dobit izdvojeno je 51,9 milijarda. Sada, ove godine, 56,8, dakle, više. Za kapitalna ulaganja, izdvojeno u originalnom budžetu od 2012. godine, 5 milijardi 810 miliona, a sada 13 milijardi 800. Mnogo više. To su cifre. Nije dobro da se i pokrajinska Vlada bavi samo politikom, a ne vodi računa o standardu građana. Razumem da poslanički klub može i treba da se bavi politikom, mada mislim da politika koja ne barata jezikom cifri, a pokušava da pravi razdor između Republike i Pokrajine, je štetna za celu državu, ali to je pravo političke stranke koja takvu lošu politiku zastupa. Pokrajinski sekretar treba da barata ciframa, bez obzira iz koje je stranke. Da sam ja zaista, kao što ste me optužili, stranački orijentisan, pa valjda bi budžet za Vojvodinu bio manji, a ne mnogo veći, 15 milijardi dinara veći ove godine nego prošle godine. Nikada mi nije stranka bila na prvom mestu i možda je to razlog takvog rejtinga. Ozbiljno vam govorim, uvek su mi građani bili na prvom mestu. Sada zastupam interese kompletne VladeRepublike Srbije. Ko god želi da od ovoga izazove veštačku krizu, manipulišući ciframa i govoreći neistine u javnosti, mislim da radi jako štetnu stvar za interese ove države.
Hvala. Replika, gospodin Radoman. Odmah bih i zatvorila krug replika. Izvolite.
Naravno da govorim o ciframa. Naravno da u budžet neće ući toliko Pokrajine, možda u Pokrajinu da, a u budžet ne. Naravno da govorim o tome, da 66% sredstava koje će ući u budžet, predstavljaju transferna sredstva, kojima Pokrajina zaista ne može da raspolaže. Naravno da na taj način neće moći ni da ispuni uslovnu obavezu od 3/7 sredstava koja treba da uloži u kapitalne investicije u kapitalne projekte. Zaista ovde pokušavam da govorim samo o ciframa, o tome šta je ustavna obaveza i pravo Vojvodine i građana Vojvodine.
Hvala. Reč ima Srđan Miković. Izvolite. Čekajte, promenite jedinicu molim vas, pošto izgleda da ta ne funkcioniše. Samo ubacite karticu u jedinicu pored, pošto ne funkcioniše. Prijavite se molim vas. Izvolite.
Dobro je da je sada počelo da funkcioniše. Vidite, neki papiri koji se tiču Predloga budžeta za 2013. godinu su stigli pre nekih mesec dana u Narodnu skupštinu. No, konačni papiri, koji se tiču Predloga budžeta, koji se tiče konačnog predloga šta nama Vlada predlaže da bude budžet za 2013. godinu, stigli su 20. novembra 2012. godine. Predamnom je papir. Znači, tek tada smo znali konačan predlog šta nama Vlada predlaže da bude budžet za narednu 2013. godinu. Znači, tada smo mogli i bili u prilici da konačno radimo ono što imamo pravo, a to je da utvrđujemo budžet i da donosimo budžet Republike Srbije, kako je to predviđeno i članom 171, 172. i 173. Poslovnika Narodne skupštine. Pretres predloga budžeta na sednici Narodne skupštine može da počne, najranije 15 dana od dana prijema Predloga budžeta u Narodnoj skupštini. Konačan predlog budžeta sa amandmanima, znači konačan predlog Vlade je 20. novembar. Devet dana je prošlo do danas od tog dana. Uprkos tome, svi smo se potrudili da onaj prvi predlog pokušamo da popravimo, da pokušamo da ga usaglasimo sa Ustavom Republike Srbije, sa članom 184. stav 4. Ustava Republike Srbije. Moram da ukažem na još nekoliko stvari koje pišu u ovoj knjizi koja treba da nam bude svima putokaz šta trebada radimo i kako treba da radimo, pa bih vas pozvao, sve vas koji imate tu knjigu ispred sebe, znači koji imate Ustav Republike Srbije, da obratite pažnju na član 71. Ustava. Ja ću vam pročitati. Svako ima pravo na obrazovanje. Osnovno obrazovanje je obavezno i besplatno, a srednje obrazovanje je besplatno. Kasnije se kaže, svi građani imaju pod jednakim uslovima pristup visokoškolskom obrazovanju, a Republika Srbija omogućava uspešnim i nadarenim učenicima slabijeg imovnog stanja besplatno visokoškolsko obrazovanje u skladu sa zakonom. Sad vas pitam, ako to stoji u Ustavu, u članu 71. da li je to obaveza centralnog nivoa vlasti? Ako je to obaveza centralnog nivoa vlasti, ne vidim zašto AP Vojvodina treba da bude poštar ili protočni bojler za parice koje idu sa jednog mesta na drugo mesto? Da li ima nečim drugim da se bavi Autonomna pokrajina, a ne da bude poštar za te pare. Informacije kojima ja ovde raspoalžem, je da 32 milijarde dinara samo prolazi preko budžeta AP Vojvodine. Da li je tačan taj podatak, da li je cifra? Tu je negde cifra, onda dovoljno vam je jasno koliko stvarno para ide prema Pokrajini, a koliko ne ide. Još jednu stvar da vam kažem, imali smo u govoru ministra da se izjašnjavao po pitanju 8,7, navodno ukupnih rashoda ide Vojvodini. U drugom obraćanju je rekao, 8,7 od ukupnog budžeta ide Vojvodini. Nisam siguran da predloženi rashodi idu Pokrajini, ni iz ukupnog budžeta ne idu Pokrajini, ali ove iskaze možete da proverite u stenogramu, jer upravo sam beležio svaki put kad se ministar izjašnjavao u pogledu toga. Još jednu stvar da kažem, a to je da je činjenica da sam ministar tvrdi da budžet Autonomne pokrajine će biti, odnosno ta sredstva su oko nekih70 milijardi. Samo ukazujem na jednu stvar, da u Predlogu budžeta i to Predlogu onom prvom koji smo dobili, 100,8 milijardi dinara ili 12,31% prihoda poreskih obveznika, odluku o dodeli kome i koliko para treba da donesu ministri, odnosno Vlada. U Predlogu budžeta se ostavlja diskreciono pravo Vladi i ministrima da ukupno raspodeli 100,8 milijardi ili 12,31% prihoda poreskih obveznika. Sada vas pitam, ukoliko smo jedan papir dobili pre mesec dana a pre devet dana drugi predlog, znači drugi papir u smislu amandmana Vlade, gde je izvršena korekcija u iznosu poreza na dohodak građana. Pitam da li je za procenat uvećanja prihodne strane za 7%, dignuta i rashodna strana u delu sredstava koje idu prema budžetu AP Vojvodine? Ukoliko ide, ako možemo da dobijemo informaciju gde da bismo mogli sve ovo da ispratimo? U svakom slučaju, predlažem da u danu za glasanje prihvatite amandman koji je podnela Skupština AP Vojvodine. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Da, podignuta je osnovica za obračun transfera odnosno sredstava koja su namenjena Vojvodini, sa dizanjem poreskih prihoda s obzirom da je to utvrđeno kao osnovica u Zakonu o budžetskom sistemu, za isti iznos za koji je podignuto to je nova osnovica. Nova osnovica je suštinski 837 milijardi 184 dinara, minimum od 7% za Vojvodinu predviđeno Ustavom je 158,6 milijardi, a opredeljeno našim Predlogom zakona o budžetu je 70,5. Dakle, mnogo više nego što je minimum, iako smo i tu osnovicu podigli u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu i ovim promenama o kojima ste govorili. Zašto smo podigli prihode? Zato što je ova skupština izglasala Zakon o promeni poreza na dodatu vrednost u septembru mesecu, Zakon o porezu na dohodak u septembru i Zakon o akcizama. Prvi efekti ovog zakona su se videli u oktobru i novembru. Pošto je ostvarenje bolje od očekivanog i pošto će budžetski deficit već ove godine biti oko 20 milijardi dinara niži nego što je planirano, zato je Vlada 20. novembra uputila ovaj amandman gde je podigla projekciju poreskih prihoda za sledeću godinu za 10 milijardi, na bazi boljeg ostvarenja u ovom poslednjem kvartalu nakon promenjenih zakona, na osnovu ušteda nakon ukidanja sopstvenih prihoda i za devet milijardi smanjila neporeske prihode. Sa druge strane budžetski deficit je ostao nepromenjen, 121,7 milijardi dinara.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, replika.
Ne vidim na ovoj rashodnoj strani taj deo. Međutim, nisam dobio odgovor zato što je očigledno istina da diskreciono pravo za podelu para u visini od 100,8 milijardi dinara ili 12,31% prihoda poreskih obveznika ima Vlada i ministri. To je činjenica koja treba da izazove pažnju šire javnosti. Međutim, ima još nešto što treba da izazove pažnju šire javnosti, a to je da očigledno mnogo toga u budžetu nije realno napisano. Ovde je rečeno, izričito od strane gospodina ministra da su realno planirani rashodi. Mogu da vas pitam kako to da u 2013. godini za kabinet predsednika Vlade je predloženo 1000 dinara? Za kabinet potpredsednika Vlade 1000 dinara, za kabinet potpredsednika Vlade i ministra rada 1000 dinara, tako redom od stavke do stavke. Za Upravu za sprečavanje pranja novca 1000 dinara, za Upravu za javni dug 1000 dinara, za Direkciju za mere i dragocene metale 1000 dinara. Tako 30 stavki ima u Predlogu republičkog budžeta gde je stavka 1000 dinara da će se potrošiti u celoj 2013. godini. Pitam kakav nam je to realan Predlog budžeta i realno planirani rashodi, ukoliko za 37 stavki u budžetu je ukupno planirano 37.000 dinara? Za to sam predložio amandman da sve te pare, svih tih 37.000 dinara ode u tekuću budžetsku rezervu, pa nek Vlada odlučuje gde treba i kako da podeli.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Ana Novković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, predstavnici pokrajinske Vlade, ne slažem se sa predloženim amandmanom. Slažem se da treba razgovarati o strukturi budžeta, a posebno načinu trošenja sredstava. Pitam se da li je 7% pravedno raspoređeno na sve delove Vojvodine, posebno na onaj deo koji se odnosi na kapitalna ulaganja? Kovin je izgleda daleko od Novog Sada i ove godine smo ostali kratkih rukava. Pričaću u ciframa. Dobili smo nula dinara. Jedino što smo dobili to je predizborna poseta predsednika pokrajinske Vlade koji nam je doneo odluke teške 300 miliona dinara. Do danas nije stigao ni dinar. Ostale su nam samo fotografije nasmejanog pokrajinskog premijera i nasmejanog opštinskog rukovodstva. Meštani Bavaništa, najvećeg sela u opštini Kovin koje ima 7.000 stanovnika su ostali bez fabrike vode, odnosno i dan danas nemaju vodovod. Kovinci su ostali bez industrijske zone i bez svoje šanse za razvoj. Verujte, duša me boli kada SIEPA pošalje investitore koji su zainteresovani da ulažu u Kovin i da zaposle Kovince, a investitori se okrenu i odu jer naiđu na običnu ledinu. Ono što je najcrnje je da smo morali da doplatimo iz opštinskog budžeta 40 miliona dinara da bi se sanirali dugovi Fonda za kapitalna ulaganja. Sramota je da jedna mala i nerazvijena opština mora da sanira te dugove, umesto da dobije dodatna sredstva za svoj razvoj. Slažem se da treba razgovarati i o mogućnosti uštede u budžetu, ali onom pokrajinskom budžetu. Naročito treba videti kolika je pokrajinska administracija i podaci do kojih sam došla na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije da su plate pokrajinskih sekretara recimo 50% veće od plate republičkih ministara. Da li oni 50% više rade ili su njihovi poslovi 50% složeniji? Vojvodina treba da dobije onoliko sredstava koliko joj pripada. Po meni, treba doneti zakon o finansiranju Pokrajine, ali od tog novca treba korist da imaju svi građani Vojvodine, a ne kao što je urađeno, da se 300 miliona evra da za dokapitalizaciju Razvojne banke Vojvodine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre očigledno se rasprava od četvrtka, kada je ovde u Narodnoj skupštini bio predsednik Skupštine AP Vojvodine, gospodin Pastor, prenela danas na ovaj amandman. Suštinsko je pitanje, koliko se vidi i danas u raspravi, šta je to budžet Republike Srbije, tj. šta je 7% od budžeta Republike Srbije? Mi smo kao poslanička grupa, znajući da će do ovog problema doći, znajući da ne može da se reši kako je pokušala i Vlada Republike Srbije, razgovorima sa pokrajinskom administracijom, da se tumači Ustav, predložili da Odbor za ustavna pitanja Narodne skupštine da autentično tumačenje budžeta, te odredbe člana 184. Ustava Republike Srbije, da ne bismo više dolazili u situaciju da se stvaraju ovakve političke krize. Jedini koji je ovlašćen da da to mišljenje, to tumačenje šta je 7% budžeta jeste Narodna skupština, koja je i usvojila Ustav Republike Srbije. Demokratska stranka Srbije, pored ovog predloga, izašla je sa još jednim predlogom, podnoseći amandman na izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, gde smo konkretno želeli da se javni prihodi i primanja, javni rashodi i izdaci na teritoriji AP posebno evidentiraju, da bismo otklonili probleme kako se utvrđuje budžet AP Vojvodine. Koliko sam informisan, Skupština AP Vojvodine je usvojila jednoglasno, sve političke stranke koje učestvuju u vlasti i opoziciji su usvojile, dale pozitivno mišljenje na ovaj amandman. Očekujem da bude usvojen ovde u Narodnoj skupštini. Takođe, naše je mišljenje, nakon donošenja Ustava, da je trebalo hitno doneti zakon o finansiranju AP Vojvodine. Evo tri mere koje bi mogle da reše problem, da ne bismo došli u situaciju da danima raspravljamo o nečemu što je pogrešnim korakom izlaska iz institucija i pokušajem da se reše problemi razgovorima, a ne u institucijama, dovelo do ove situacije. Međutim, tu postoji još jedan problem, problem poštovanja Ustava. Danas slušamo raspravu ovde i kritike onih koji su odbili da poštuju odluke Ustavnog suda Republike Srbije, a sada, nazivajući taj Ustavni sud najpogrdnijim imenima, tom istom Ustavnom sudu se obraćaju. Postavlja se pitanje i vas pitam, gospodine Dinkiću, šta će Vlada da učini da se zaustavi dalje finansiranje neustavnih nadležnosti AP Vojvodine, da se ukinu institucije koje i dalje protivno Ustavu postoje u AP Vojvodini? Da li je Vlada preuzela nadležnosti i ovlašćenja nad Nacionalnim parkom Fruška Gora, koji je takođe, odlukom Ustavnog suda, izašao iz nadležnosti i ne može biti u nadležnosti AP Vojvodine? Šta će biti sa tzv. vojvođanskom akademijom nauka, da li će ona biti ukinuta? To su suštinska pitanja. Znači, ovde se pravi jedan klasičan manevar. Oni koji ne poštuju Ustav napadaju druge da krše Ustav. Gospodine ministre, molim vas da vršite vlast. Vama zakoni nalažu da sprovodite odluke Ustavnog suda. Nema razgovora o tome šta je odluka i šta je Ustav. Primenjuje se zakon ako hoćemo da budemo uređena država. Nadasve, sledeće pitanje je s punim pravom, po Ustavu Republike Srbije, Vojvodina treba da dobije 7% budžeta. Šta je to budžet, predlažemo da se utvrdi, ali želimo da znamo i kako se ta sredstva troše. Vrlo smo zainteresovani da znamo kako se trošio. Predsednik Skupštine AP Vojvodine, gospodin Pastor je ovde izjavio da je Vojvodina devastirano područje, da nema vodovoda, da nema puteva. Znate, u prethodnom periodu su sredstva, koja se opredeljuju za AP Vojvodinu, usvajana ovde u Narodnoj skupštini budžetom. Usvajali su ga isti oni koji danas napadaju ovaj budžet. Moramo da vidimo kako su ta sredstva potrošena. Kako je moguće da od svih tih sredstava nisu rešeni infrastrukturni problemi? Ovde je pomenuto pitanje administracije. Pazite, danas je novosadski "Dnevnik" objavio plate poslanika u AP Vojvodini. Pogledajte koje su to plate, a koliko sednica, recimo, drži pokrajinska skupština. To su pitanja. Prema tome, mora da se poštuje Ustav, ali mora i da se vrši vlast, da se sprovode zakoni ako hoćemo da budemo država. Vojvodina ima autonomiju po Ustavu, ali ne može da se krši zakon i sve mora biti transparentno i sva sredstva koja se troše moraju da budu u interesu građana, a ne pojedinih političkih partija. Ne može se Ustav primenjivati na malo i ne može, gospodine ministre, Vlada da pregovara sa nižim nivoima vlasti o poštovanju Ustava. Vlada mora da sprovodi Ustav. U tom smislu je kritika što četiri meseca niste doneli zakon o utvrđivanju nadležnosti i rešili ovo neustavno stanje. Verovatno, da se sprovela odluka Ustavnog suda, ovakve probleme danas ne bismo imali. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
Sokrat htede umreti, a ne Atina. Tako na jednom mestu jedan značajni filozof komentariše problematičan odnos opštih ideja i vrednosti i onih pojedinaca, grupa koje, zastupajući ih, često pomešaju svoje personalne probleme sa tim opštostima. Dakle, jedno je pitanje političkog statusa opštih vrednosti i ideja, kao što su pokrajinska autonomija, prava građana na lokalnu samoupravu i pokrajinsku autonomiju i sasvim drugo je pitanje političkog statusa onih subjekata, tj. partija koje su se znano ili neznano zašto identifikovale sa ovim vrednostima u njihovom angažovanom zastupanju. Dakle, Sokrat htede umreti, ne Atina. Nema u skupštinskoj većini nijedne političke partije koja spori pravo građana na lokalnu samoupravu. Nema nijedne političke partije koja želi da dopusti da pokrajinska autonomija bude ugrožena. Štaviše, URS izričito zagovaraju ne samo napredovanje i održavanje procesa decentralizacije i prava građana na lokalnu samoupravu, već proširenje ovog procesa i na druge teritorije u okviru Republike Srbije kroz proces regionalizacije. Zato mislim da je jako važno u ovom amandmanu razumeti ono što je ministar Dinkić nazvao veštačkim izazivanjem krize ili zabijanjem trna u zdravu nogu. Ne trebaju ni DS ni političke partije bliske njoj da se plaše u toj meri da sopstveni politički poraz poistovete sa mogućnošću ugrožavanja ovih ustavno garantovanih vrednosti. Ujedinjeni regioni Srbije, kao ni svih ovih godina do sada, ni ubuduće neće prestati te vrednosti da zastupaju i brane. To je važna poruka svim građanima. To naprosto činjenice pokazuju. Ako laže koza, ne može lagati rog. Pustite procente. Ako moj brat ima jednu dlaku u glavi, a ja dve, ja sam stoprocentno kosmatiji od njega, iako smo obojica, da prostite, ćelavi. Uzmite apsolutni iznos novčanih sredstava. Nelogično je optuživati Vladu, koja za afirmaciju pokrajinske autonomije izdvaja 15 milijardi dinara više od prethodne, da, za razliku od prethodne, ona ne uvažava pokrajinsku autonomiju. To sa zdravim razumom neće imati mnogo veze, ali važna je poruka građanima da neusvajanje ovog amandmana jeste zapravo nedozvoljavanje da se jedna kristalno čista tema, prava građana na pokrajinsku autonomiju, ne sme inficirati visoko virulentnim procesima u raspadu određenih političkih struktura koje su umislile da raspolažu privilegijom da baštine i brane te ideje. Ujedinjeni regioni Srbije na tim pozicijama, uz punu podršku koalicionih partnera, stoje, kao što su svih ovih godina stajali i delovali, ali ne samo rečima, po ovom budžetskom predlogu vidimo – i delom. Podsećam vas, budžetska sredstva za finansiranje pokrajinske autonomije rastu sa predlogom ove vlade.
Hvala. Reč ima gospodin Zoran Radoman, replika.
Zaista ne mogu da odolim a da još jednom ne kažem da nije tačno da je za budžet Pokrajine predviđeno tih spominjanih 70,5 milijardi. Zaista tome ne mogu da odolim. Sa druge strane, moram opet da podsetim na strukturu tih prihoda, na to da 32 milijarde će samo proći kroz budžet pokrajine, pokrajina njima ne raspolaže, da se time zadovoljavaju obaveze Republike prema osnovnom obrazovanju, prema srednjem obrazovanju, prema opštinama, odnosno jedinicama lokalne samouprave. Što se tiče poštovanja Ustava, zaista je pokrajinska administracija prestala da finansira i SANU i druge nadležnosti koje su osporene. Mi smo prestali da dajemo pare za plate Nacionalnom parku "Fruška gora", jer ne možemo da ostavimo ljude bez plate. Nemam ništa protiv ako će Republika dati ta sredstva. Mislim da je to u redu. Uredbom je utvrđeno da je Vojvodina nedovoljno razvijeno područje. Ta je uredba nedavno doneta. To je, nažalost, činjenica. Kada pričamo o ravnomernom trošenju sredstava za Fond za kapitalne investicije, zaista je pitanje kako ravnomerno utrošiti ono što je gotovo minimalno?Što se tiče vodovoda u Bavaništu, negde 2006. godine je u izborima i tadašnji i sadašnji ministar finansija obećao da će biti izgrađeno. To se vi dobro sećate. Što se tiče plata pokrajinske administracije, sad smo izmenili iskustva ministar Dinkić i ja kao pokrajinski sekretar. Imamo identične plate.
Vreme. Gospođo Novković, replika. Izvolite.
Što se tiče vodovoda u Bavaništu, deo koji je bio obećan od strane NIP je ispunjen. Cevi su postavljene. Dalje finansiranje je preuzela pokrajina. Šest godina meštani Bavaništa čekaju da dobiju vodovod. Nažalost, nisu ga dobili. Zaista predlažem da političari malo izađu iz svojih kabineta i kancelarija i da zaista vide kako građani žive u Vojvodini, a i u čitavoj Srbiji. Hvala.
Hvala. Gospodin Palalić, replika.
Zaista je važna informacija oko Nacionalnog parka "Fruška gora". To samo potvrđuje ono što DSS svo vreme priča. Zašto Vlada ne sprovodi odluke Ustavnog suda? Prošla su četiri meseca. Ustavni sud je postupio po predlogu koji mu je dostavila naša poslanička grupa. Evo, četiri meseca mi uporno pozivamo Vladu da sprovede Ustav. Umesto toga, moram da kažem, gospodine Dinkiću, stvar se svela na pregovore, zato što idu pritisci iz pokrajinske administracije, što kroz izjave pojedinih funkcionera, što kroz izjave predstavnika Evropske komisije, da će da pažljivo nadzire šta se događa sa sprovođenjem Ustava i odlukom Ustavnog suda. Evo, danas čujemo da pokrajina nastavlja da finansira neustavnu nadležnost zato što Vlada Republike Srbije nije preuzela nadležnost. To je ključan problem o kojem govorimo. Ako hoćemo, svi se ovde zalažemo deklarativno, ceo dan danas pričamo o poštovanju Ustava, da se o tome pregovara i da se tumači, morate da vršite vlast i da preuzmete nadležnost. Da li postoji neki strah od tih izjava, od ovih napada, od stavova Jelka Kacina, Štefana Filea, da se ne vrši vlast, da se ne poštuje Ustav? Molim vas da se ovakve situacije što pre otklone, jer inače će oni biti uvek u situaciji da kažu – ako su oni kršili Ustav, da vi kršite Ustav i da republička vlast krši Ustav, jer tako se stvara politička kriza. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala. Danas se u raspravi o ovom amandmanu jako puno govori o tome da Vojvodina nešto traži, da se Vojvodini nešto daje, kao da Republika Vojvodini daje neku milostinju. Dobro se zna da Vojvodina šest puta više doprinosi nego što joj se vraća, u stvari nego što joj se daje, kao što se danas govori u raspravi o amandmanima. Takođe, rasprava o budžetu se svela i na to da se pomalo rasprava preorijentisala da mnogi poslanici koji nisu prešli cenzus u Vojvodini govore o tome kako će se raspoređivati budžet AP Vojvodine. Govori se o tome da bi trebalo da se uvede kanalizacija u mestu Bavanište i ne znam ni ja gde, a dobro se zna da samo 10% mesta u Vojvodini ima kanalizaciju. Svi oni koji o tome govore neće sigurno da podrže amandmane, niti podržavaju stanovište o tome da Vojvodina treba da dobije svojih 7% koje predviđa Ustav, zdušno će glasati za budžet koji umanjuje sredstva Vojvodini, tako da nije dobro što govore o tome. Jednostavno, danas treba da se vodi rasprava o tome da Vojvodina treba da dobije svojih 7%, a ne kako će budžet Vojvodine da se raspodeli.
Hvala. Na član 1. amandman jepodnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. Naš poslanik se zove Karolj Čizik. Molim vas da obratite pažnju. Za ministra Dinkića je i naša koleginica Olena Papuga, onaj dan kada je tvitovao iz Skupštine, bila anonimus. On ne poštuje Narodnu skupštinu, ali vi biste morali da usvojite tu praksu i da pravilno čitate imena narodnih poslanika. Amandman je vrlo sličan amandmanu koji je podnela Skupština AP Vojvodine. Obrazloženje za neprihvatanje amandmana od strane Vlade je isto kao i obrazloženje za neprihvatanje amandmana koji je podnet od strane AP Vojvodine. Naša argumentacija je ista. Ne smatramo da je obezbeđeno 8,5 ili 8,7% budžeta Republike Srbije za AP Vojvodinu. Ne smatramo čak ni da je obezbeđeno 8,7% poreskih prihoda, s obzirom na to da 30 i više od 30 milijardi dinara tih sredstava samo, bez ikakvog zakonskog osnova, bez ikakvog ustavnog osnova, prolazi kroz budžet AP Vojvodine. Jedan dan se ta sredstva nalaze na budžetu, a već sutradan budu prebačena na neko drugo mesto. Mi ne smatramo da je to budžet AP Vojvodine. Smatramo da odbijanjem da se ovaj amandman prihvati, AP Vojvodina i Skupština AP Vojvodine se nateruju u situaciju u kojoj će morati da krše Ustav zbog toga što Vojvodina neće imati mogućnosti da ispuni ustavnu obavezu od tri sedmine svog budžeta, koje moraju biti utrošene na kapitalna ulaganja na teritoriji AP Vojvodine. Mi možemo sve, ako hoćemo, računati u budžet AP Vojvodine. Međutim, to nisu sredstva koja se po logici, po nekim osnovnim načelima logičnog razmišljanja i po Ustavu ta sredstva se ne mogu smatrati sredstvima koja pripadaju budžetu AP Vojvodine. Smatramo da ukoliko se ne usvoji ovaj amandman, neće biti ispunjen ustavni minimum.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani ministre, kolege narodni poslanici, DSS podnela je amandman na član 1. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu, koji se odnosi na deo oko sredstava koji se ubiraju od akciza na derivate nafte, odnosno duvanske prerađevine. Smatramo da treba umanjiti sredstva za akcize na derivate nafte za tri miliona dinara, a uvećati kod ovog dela za duvanske prerađevine. Naravno, pročitala sam i obrazloženje koje je Vlada dala i svakako jeste da se na drugi način regulišu visine akciza. U svakom slučaju, molim vas da obratite pažnju na ove stvari, jer Srbija ima najveće akcize na derivate nafte u okruženju, a samim tim, i cene derivata, tako da nas svi prevoznici zaobilaze, zaobilaze naše puteve i neophodno je da obratimo pažnju da, na primer, u onom delu koji se odnosi na akcize na duvanske prerađevine, obzirom da su nam te prerađevine najjeftinije, da imamo najveći broj pušača u Evropi, umanjimo, odnosno da ih povećamo, a da umanjimo broj ljudi koji će se odlučiti da puše i da na taj način očuvamo zdravlje ljudi i na ovaj način bi vratili ljude na naše puteve, prevoznike iz inostranstva, a svakako bi povećali brigu o zdravlju. Takođe, treba obratiti pažnju da uvećanjem poreza i akciza možemo još više da ugrozimo građevinsku industriju i sva ova preduzeća koja su na ivici rentabilnosti, jer znamo da u određenim elementima građevinske industrije – crep, cigla, cement, itd. i energenti poput gasa, učestvuju oko 50%. Tako da, molim Vladu da u narednom periodu bude mnogo pažljivija. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Đurić, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedan od primera selektivnog poštovanja ustavnih odredbi. Dok se povremeno ustavne odredbe poštuju, u nekim drugim prilikama se ustavne odredbe ne poštuju, a u ovom konkretnom slučaju, i te kako se poziva na Ustav, i Odbor za finansije i zakonodavstvo, koji, u stvari, utvrđuju da amandman nije u skladu sa Ustavom. Međutim, bez obzira što se prema Vojvodini ova vlada odnosi na taj način što joj smanjuju transfere i time direktno krši Ustav, ova vlada selektivno poštuje ustavne odredbe, tako da, mislim da je potpuno jasno u kom pravcu kreće ova država, i to, u pravcu jednog opšteg nepoštovanja Ustava i zakonitosti. Posledice su te da više nećemo imati pravnu državu, ukoliko se ovo tako nastavi. Amandmanom smo predložili da se smanji za tri milijarde onaj iznos sredstava sa kojima raspolaže Nacionalna služba za zapošljavanje, s obzirom da se Nacionalna služba za zapošljavanje nije pokazala kao dobar posrednik, nije se pokazala kao dobar gospodar, odnosno onaj koji raspolaže sa sredstvima u interesu nezaposlenih lica. Ova sredstva smo namenili učeničkom standardu, studentskom standardu i izbeglicama i raseljenim licima. Nažalost, očigledno da nema volje da se ova nacionalna služba za zapošljavanje, koja je potpuno nepotrebna služba, u smislu da nije učinila ništa korisno za one zbog kojih je i ustanovljena, ipak se ne želi da se ta visoka sredstva koja se ovoj službi daju, bar u nekom delu smanje i da se zadovolje neke druge potrebe nekih drugih korisnika. Mislim da je svima jasno koliko je nizak i učenički i studentski standard, a bogami, koliko teško žive izbeglice i raseljena lica, jer i dan danas imamo kolektivne smeštaje, posle toliko godina nakon završetka rata. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Ovo je jedan od amandmana kojim poslanici DSS hoće ili predlažu da se sredstva, koja su predviđena za razne rashode na poziciji ministarstava, prebace na sredstva za socijalna davanja. Ono što ovom prilikom hoću da kažem je da smo svi ovde pre svega zbog građana, da je ovo Narodna skupština i da mi nismo skup slučajnih prolaznika, već da su nas građani birali i ovlastili da vodimo računa o njima i o državi, i da naše ponašanje i odluke koje donosimo, moraju da budu u funkciji građana i države. Ako znamo da je u poslednjih pet godina 270.000 ljudi ostalo bez posla, da imamo najveću stopu nezaposlenosti, da imamo najmanju stopu nezaposlenosti u Evropi, da je minimalna zarada 20.000 dinara, a da je minimalna potrošačka korpa preko 30.000 dinara, da je dečiji dodatak tek nešto veći od 2.000 dinara, a osnovna poruka ove vlade koju smo svi čuli kada je premijer obrazlagao svoj ekspoze, prva rečenica je bila – demografija. Nama je dečiji dodatak tek nešto veći od 2.000 dinara, što je dovoljno za jedno pakovanje pelena za bebe. Ako znamoda su porodice najugroženije i najbrojnije koje žive od novčane pomoći u visini od 10.000 dinara, a istovremeno su troškovi života, samo u odnosu na prošlu godinu, porasli za 60%. Kada sve ove stvari imamo u vidu, i sve ove podatke, DSS smatra da su građani vrlo malo u ovom budžetu zastupljeni, da socijalna davanja moraju da budu mnogo veća i da država mnogo ozbiljnije mora da pristupi rešavanju problema i najugroženijih kategorija stanovništva u Srbiji. To su porodice sa decom, porodice u kojima niko nije zaposlen, staračka domaćinstva, i ne samo u ruralnim već i u gradskim sredinama. Kao stranka smo dali predlog amandmana, da se za 40 milijardi povećaju socijalna davanja, pre svega, za dečiju zaštitu koja bi se gotovo udvostručila, za boračkui invalidsku zaštitu i u za socijalnu zaštitu. Ako prekoračim vreme, koristiću vreme od poslaničke grupe. Takođe, predlažemo da se usvoji predlog i da se napravi socijalna karta, kako bi subvencije koje su neselektivne i koje su ravnomerno raspoređene, što na one koji žive na Dedinju tako i na one koji žive u najugroženijim opštinama u Srbiji, kako bi te subvencije dolazile do onih kojima trebaju i kako bi država pravično i pravedno raspolagala sa sredstvima koje ima. Uvek kada se dođe do socijalnih davanja, država kaže kako nema para. Uvek se kola slome na građanima i uvek su građani ti koji štede. Ovim budžetom će samo građani štedeti i samo zaposleni u državnoj upravi, zato što će plate porasti iduće godine za 2%, a za 60% su skočili troškovi na malo i minimalna potrošačka korpa je daleko veća nego što je bila prošle godine, a plate skaču 2%, samim tim i penzije. Za vreme prošle socijalno odgovorne Vlade je 270.000 ljudi ostalo bez posla. Videćemo šta će ova socijalno odgovorna Vlada uraditi i oni koji se bore za prava penzionera. Za sada nisu ništa uradili. Štaviše, penzionerima i zaposlenima u državnoj upravi, kao i onima koji primaju socijalnu pomoć, iduće godine će biti gore nego sad. Da država ne štedi, vidi se po sledećim stvarima. Država se krajnje neodgovorno ponaša kada ona treba da štedi. Za ovu godinu su predviđene pare, a o tome sam govorio i u raspravu u načelu, za izgradnju košarkaške hale u Beogradu. Da li je ona neophodna Srbiji, da li je ona neophodna Beogradu, pored svih sportskih hala koje imamo? Naravno da nije. Da li su potrebni novi automobili koje će nabaviti Uprava za zajedničke poslove republički organa? Naravno da nisu neophodni ove godine. Da li Raptel mora da plaća 60.000 evra zakup poslovnog prostora, da država nema ni jednu zgradu u kojoj Raptel može da bude, nego mora iz budžeta da se plaća, odnosno iz Fonda Raptela i sa pozicija Raptela, 60.000 evra mesečno za zakup poslovnog prostora? Da li je to bahato rasipništvo kojem prisustvujemo sada i posle par godina? Od tih 60.000 mesečno, koliko bi porodica moglo lakše da živi nego što sada živi, da bi se neko baškario u nekom ultra luksuznom poslovnom prostoru, umesto da se nađe druga zgrada, da li u zgradi SIV tri ili u nekoj drugoj zgradi, kao što mi poslanici i svi drugi imamo adekvatan poslovni prostor. U teškim vremenima država mora da štedi, a ne građani. Da li je bilo neophodno da se konji ispred zgrade Skupštine srede prošle godine i da se desetine miliona dinara na to potroši? Naravno da nije neophodno i naravno da moramo da vodimo računa o građanima koji žive u ovoj Srbiji, koji su nas birali, i da je u teškim kriznim vremenima to prioritet. Prioritet su građani, a ne konji ispred Skupštine. Konačno, Vlada i država i svim mi ovde poslanici moramo da budemo svesni toga. hvala.
Samo da vas obavestim, ovaj ostatak sam vam odbila od poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popovići dr Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima dr Nenad Popović. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, poštovane kolege, odnos javnog duga prema BDP pokazuje fiskalnu strategiju države. Ove godine je taj odnos blizu 60%, što je velika opasnost. Nadamo se da će u sledećim godinama taj odnos da bude manji. Nadamo se da će mere koje Vlada bude donosila u sledećim godinama dovesti do smanjenja. Godine 2013 kamate će da iznose 90 miliona dinara. To je dva puta više od agrarnog budžeta. To je pet više nego što su subvencije privrede. Amandman koji smo predložili ima u sebi smisao, i mi tražimo da ga prihvatite, da Skupština kontroliše zaduživanje. Naravno, ne može to Skupština da radi svakodnevno, ne može da radi ni na mesečnoj osnovi. Ali, smatramo da jednom tromesečno možemo o tome da vodimo raspravu u Skupštini. Kada je dr Vojislav Koštunica podneo ostavku naša zaduženost je bila pet milijardi manja nego što je danas. Zato je vrlo važno da ne dozvolimo zaduživanje koje nas vodi u dužničko ropstvo, a da se zaduživanje obavlja pod kontrolom Skupštine. Potrebna je jedna rasprava o tome da se vodi makar kvartalno. Sami ste, gospodine ministre, kritikovali da se prethodna Vlada zaduživala bez jasne strategije. Molim predsedavajuću da mi oduzme vreme od ovlašćenog predstavnika. Sutra će na tom mestu, gospodine ministre, da sedi drugi ministar, a vi ćete možda da sedite u ovim klupama i takođe ćete moći da date doprinos raspravi naravno ne na mesečnoj osnovi. Jednom godišnje usvojimo plan zaduživanja, ali jednom kvartalno nam resorni ministar podnese izveštaj i na bazi tog izveštaja se složimo samo sa da ili ne o sledećem kvartalu, vidimo da li je ispunjeno ono što je bilo obećano u prvom kvartalu. Nije smisao nikakva nenormalna kontrola, ali jednom kvartalno u procesu kada je cela Evropa u ekonomskoj krizi, a pogotovu Srbija danas, mislim da je ovo jedna dobra osnova za normalan dijalog. Osim toga potrebno je uraditi sledeće – potrebno je obezbediti jedinstvene metodologije utvrđivanja visine ukupnog duga, kako spoljašnjeg i unutrašnjeg, tako javnog i druga privrede, da ne dođe do onoga što je bilo u prošlosti da dobijamo razne informacije o visini spoljašnjeg duga. Ponoviću još jednom, obezbediti vođenje jedinstvene metodologije utvrđivanja ukupnog duga. Pod tačkom 2. što treba da se uradi jeste da u Skupštini treba da se usvoji strategija upravljanja javnim dugom. Mislim da u prvom kvartalu sledeće godine Vlada mogla da izađe sa ovom strategijom koja će u sebe uključi osnovne elemente buduće ekonomske politike Vlade. Na kraju kao treći predlog iznosim predlog da se na Vladi oformi telo od visoko stručnih ljudi koji bi pomagali Vladi i resornom ministru, davali ocenu ekonomske opravdanosti zaduživanja u budućnosti. Vlada ima mnogo tela. Vlada ima stotine agencije. Vlada ima stotine savetnika, ali mislim da bi jedno stručno telo… Imamo Fiskalni savet koji daje dobre i konkretne predloge, kritike. Nekada ulazi u konflikte sa Vladom. Uvek ocenjujem da je to pozitivno da se čuje drugi glas. Možda bi ovo telo na taj način, stručno telo pri Vladi koje bi vodilo računa o daljim zaduživanjima, odnosno o ekonomskoj opravdanosti zaduživanja moglo da bude jedna podrška Vlada, a sa druge strane nama u Skupštini bi takođe bio jedan dodatni "kontrolni organ" kako bi dobili mišljenje onih ljudi koji su posebno stručni u tom pogledu. Još jednom ću se vratiti na jedan izvrstan period Vlade dr Vojislava Koštunice kada je Vlada vratila milijardu dolara duga MMF. To je bio jedan odgovoran postupak i tada smo od visoko zadužene zemlje prešli u taj rejting srednje zaduženih zemalja. Mislim da takva odgovorna politika treba uvek da se vodi. Ovaj amandman i ovi predlozi su dati baš u tom cilju. Ono što ću takođe predložiti je diversifikacija zaduživanja. Imamo sreće da Srbija ima izvanredne odnose sa Narodnom Republikom Kinom. Kina je odobrila kredit od 1,8 milijardi evra za infrastrukturne projekte, a odobrila ih je po izuzetno povoljnim uslovima. Danas vidimo da nam EU otima teritoriju. Ista ruka vodi ovaj proces oslobađanja zločinaca Haradinaja, Gotovine i ostalih i ista ruka nam otima Kosovo. Moramo da i ekonomski i politički idemo tamo gde žele sa nama najbolju moguću saradnju. Ne samo to, najveći partneri koji sarađuju sa tim zemljama su baš evropske zemlje. Sa Kinom i Rusijom najviše sarađuju Nemačka, Francuska i ostale evropske zemlje. Kada već govorim o zaduživanju, Kipar koji predsedava EU zadužio se kod Rusije 7,5 milijardi evra bez ikakvih političkih ili bilo kakvih drugih uslova. To je rekao predsednik Kipra. Predsednik Kipra je rekao i – dok su nam naši partneri, citiram, iz EU postavljali određene političke uslove. To je vrlo važna stvar. Ako sarađujemo sa Kinom što se tiče ekonomije, a pogotovo kod zaduživanja moram da kažem da je Kina pokrenula investicioni ciklus, gospodine ministre, u Evropi i to dobro znate, i u sledeće četiri godine će zemljama jugoistočne Evrope, među kojima se nalazi i Srbija, dati 10 milijardi evra kredita pod najpovoljnijim mogućim uslovima. Mislim da će jedna trećina toga ići čak do 20 godina. Nedavno je bila kineska delegacija ovde i stalno dolaze. Mislim da tu šansu što se tiče zaduživanja treba da iskoristimo. Dodao bih i da što se tiče zaduživanja opet, te diversifikacije zaduživanja opet da zajmovi Kine premašuju sve inostrane kredite koje daju zajednički države članice Grupe sedam. Znači, Kina sama daje više kredita nego sedam najvećih svetskih zemalja. Vidite gde je problem? Nama se sada, čujemo danas izjave da mi moramo prihvatiti granicu na Kosovu, IBM, integrisano upravljanje granicom, inače nećemo ići dalje u EU. To je stvarno nebuloza. Kao nećemo imati para, pa nama i ne trebaju pare od EU. Evropska unija nikome nije dala kredite u poslednjih nekoliko godina. Oni imaju svoj problem. Rešiće ga oni za sebe, ali nama sigurno pomoći neće. Moramo čuvati svoju teritoriju, ne dati ni pedalj naše zemlje, a zaduživati se, jer su nam potrebne pare, tamo gde imamo najpovoljnije kredite sa najdužim rokom plaćanja, sa najboljim kamatama. To je, pre svega, Kina. Daću vam podatke iz "Fajnenšl tajms" od pre mesec dana gde je Eksportno-importna banka Kine i Fond razvoja Kine u 2009. i 2010. godini odobrile više kredita nego Svetska banka. Znači, dve institucije Kine su dale više kredita, nego cela Svetska banka. To su pokazatelji kuda treba da idemo u ovoj diverzifikaciji zaduživanja. Ne moram da govorim da su u građevinskoj industriji Kinezi lideri u svetu. Nedavno je izgrađen najduži most na svetu, 42 km, sa 5.000 stubova koji je koštao 1,5 milijardu dolara. To znanje najsavremenijih tehnologija u građevinarstvu može pomoći našim građevinarima. Naravno, u preuzimanju tih kredita treba se uvek truditi da najveći deo, koliko je to moguće, koristimo našu građevinsku operativu i time da edukujemo naše građevinske radnike da učestvuju u najvećim tehnološkim projektima u 21 veku. Mislim da treba iskoristiti potencijal saradnje sa Kinom u železnici. Nedavno je izgrađena najduža pruga od 2.000 km na visini od 5.000 m koja spaja Tibet sa centralnim delom Kine. Pruga na visini od 5.000 m, to je stvarno poduhvat. Tu je takođe dostup našim građevinskim radnicima koji bi zajedno sa kineskim mogli da rade, ali da koristimo iz Kine samo onaj deo koji je visokotehnološki, a da koristimo što više našu građevinsku operativu. Moramo da koristimo i političku podršku Kine i Rusije, pogotovo u ovim danima koji nam predstoje. Juče je bio i potpredsednik Ruske vlade Rogozin. Rusija je odobrila kredit od jedne milijarde evra. Ponoviću još jednom, potrebna nam je, gospodine ministre, zbog budućnosti veće uključivanje Skupštine Republike Srbije u odobravanju kredita, kažem jednom kvartalno. Potrebna nam je, naravno, kao deo parlamentarne kontrole, diverzifikacija našeg zaduživanja i da ono uvek bude usmereno ka očuvanju domaće privrede i dostupu najnovijim tehnologijama. Molim vas da prihvatite ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Koristim priliku da vas obavestim da je Vlada Republike Srbije na jučerašnjoj sednici usvojila Fiskalnu strategiju za period od 2013. do 2015. godine koja će biti upućena i Skupštini Srbije i narodnim poslanicima. Između ostalog, u toj strategiji smo napravili putanju smanjivanja javnog duga u naredne tri godine, detaljno, a zatim projekciju do 2020. godine. Predviđamo mere kojima bismo osigurali izvršenje te strategije. Potpuno ste u pravu. Toga smo i mi svesni da javni dug, koji je udvostručen u poslednjih nekoliko godina, mora da se zaustavi. Zato smo i doneli ovako restriktivan budžet za narednu godinu. Planiramo fiskalnom strategijom da oborimo budžetski deficit na svega 1% do 2015. godine. Što se tiče smanjivanja javnog duga, planiramo da oborimo javni dug sa 65%, koliko će biti sledeće godine, na nekih 58% u 2015. godini. Kao jedna od mera koju predviđamo jeste ograničavanje godišnjeg rasta garancija na 1% BDP, što ćemo predvideti izmenama Zakona o javnom dugu. Dakle, planiramo da izmenimo Zakon o javnom dugu gde ćemo staviti ograničenja na buduća izdavanja garancija, kao i na direktno zaduživanje, odnosno uskladiti te kriterijume sa ciljem smanjivanja javnog duga i njegovog vraćanja u okvire od 45% koliko je predviđeno budžetskim sistemom. Međutim, Fiskalni savet i MMF, kao i naši stručnjaci u Ministarstvu finansija su proračunali da čak i uz ovako veliku fiskalnu konsolidaciju, koju planiramo da uradimo u naredne tri godine, odnosno da sa 7% oborimo deficit na 1% u 2015. godini, i uz prodaju dela državne imovine radi finansiranja otplate prethodnih kredita i smanjivanje javnog duga, javni dug se može vratiti u okvire određene Zakonom o budžetskom sistemu tek 2020. godine. Dakle, sve projekcije to govore, osim ako se ne desi potpuni preokret u međunarodnom ekonomskom sistemu i ako ne beležimo enormno visoke stope rasta, što bi mi voleli, ali smo ovde napravili jedan konzervativan scenario. Ovaj program je praćen i predlogom strukturnih reformi, ne samo javnim finansijama, nego i u privredi i u društvenim delatnostima. Nadam se da ćete imati priliku da komentarišete i date neke predloge kada ga dobijete. U tom smislu, smatramo da nije potrebno, ako imamo ta ograničenja na rast garancija i ograničenja na rast direktnog zaduživanja, time ćemo automatski otkloniti bilo kakvu mogućnost od nekog zaduživanja. Te garancije bi mi doneli ne odlukama Vlade, nego zakonima koje bi ova Skupština potvrdila i tako bi ograničili, ne samo sadašnju Vladu, nego i buduće vlade od daljeg zaduživanja. Jedini način da se spreči zaduživanje jeste da imate projekciju koliko najviše možete izdati garancija u toku jedne budžetske godine, odnosno koliko možete uzeti direktnih kredita. Inače, delim vaše mišljenje da Srbija mora da napravi disperziju u svojoj politici, uključujući i politiku javnog duga. Upravo zbog toga smo predvideli jedan značajan iznos kredita od Republike Kine. Sa njom imamo odnos strateškog partnerstva i veoma prijateljske odnose, kao i sa Ruskom Federacijom koja je takođe predvidela značajne kredite za Republiku Srbiju u narednom periodu. Tu se potpuno slažem sa vama da treba prvo videti ko može da odobri jeftine kredite, ko može da odobri kredite za infrastrukturu i ići za tim. Moram da kažem da, pored ovih sredstava koji su predviđeni budžetom, za kredite za izgradnju Koridora 11 od strane Kineske vlade i tzv. Moravskog koridora Pojate-Preljina, sada pregovaramo da nedostajuće deonice izgradimo putem koncesije, takođe, sa kineskim partnerima. Imajući u vidu da ovim budžetom pokrivamo finansiranje auto-puta od Obrenovca do Ljiga i od Pojata do Preljina, da od Ljiga do Čačka se gradi auto-put kreditom Vlade Azerbejdžana, ali da nema pokrivene deonice od Beograda do Obrenovca i od Čačka do Požege. Naša ideja je da i ove dve preostale deonice pokrijemo kroz koncesiju, a koncesionar, a to bi bilo kinesko preduzeće koje bi samostalno finansiralo ove radove, bi se naplaćivao od prihoda od putarine sa celokupnog pravca. U svakom slučaju, podržavam vašu ideju o disperziji rizika. Odgovaram na vaš dobar predlog da Skupština treba da ograniči dalje zaduživanje, sa tim što smo mipredvideli da to učinimo na ovaj način, a što je sadržano u fiskalnoj strategiji koja je usvojena juče na Vladi, a koja će vam biti prosleđena.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Podržavam sadržaj amandmana gospodina Popovića, iako se ne slažem sa najvećim delom njegovog obrazloženja, pogotovo kada je govorio o nekim političkim aspektima naših evropskih integracija. Niste u pravu gospodine Dinkiću kada na ovaj način odbijate amandman. Vaše obrazloženje je direktno suprotno svemu onome na čemu vi gradite, da tako kažem, neku vrstu političke ofanzive. Naime, mesecima javnosti u Srbiji govorite da ste šokirani stepenom zaduživanja, nivoom javnog duga, načinom na koji je prethodna Vlada, odnosno prethodno Ministarstvo finansija zaduživalo zemlju i koristilo taj novac i da vi o tome ništa niste znali, sa jedne strane kao partija koja se nalazila u Vladi, a sa druge strane, kao poslanik u ovom parlamentu. Ono što vam predlaže gospodin Popović, što podržavamo mi, jeste da imate tu kontrolu u budućnosti, odnosno da parlament ima kontrolu. U obrazloženju kažete da se, inače, pre početka budžetske godine, poznato je za koji iznos i za koje namene, može zadužiti Srbija, iznos i namena datih garancija i da se to radi budžetom. To je tako bilo i u prethodnim godinama. Vi ste isto tako usvajali budžete u kojima je to bilo predviđeno, pa smo na kraju došli u enormni problem. Kako vi sami kažete, to nije samo stanovište opozicionih partija. Vaš odgovor da ste novom fiskalnom strategijom predvideli neko slično rešenje, odnosno maksimalan iznos garancija u budućim budžetskim godinama, takođe nije dovoljno dobar. Dakle, ovde se ne radi samo o maksimalnom iznosu garancija ili novih zaduženja, nego i o njihovoj nameni, odnosno o onome za šta ih koristite. Koja je garancija parlamentu, koja je garancija javnosti Srbije da ćete vi taj, da tako kažem, minimalni ili smanjeni iznos garancija, čiji ćete maksimalni iznos ograničiti, dati baš onim kompanijama ili onim korisnicima koji će ih ekonomski ili na neki drugi način najefikasnije iskoristiti? U zemlji koja je ovako partizovana, kao što je naša zemlja, u zemlji kojoj spremate ovakav zakon o javnim preduzećima, u kojoj je sve apsolutno podeljeno unutar kvota vladajuće koalicije, naš strah je da ćete ponovo i o tim garancijama odlučivati isključivo na partijskim ili međupartijskim osnovama. Rekli ste sjajnu stvar – juče je Vlada na sednici usvojila fiskalnu strategiju. Time ste se pohvalili, ali mislim da je juče Vlada usvojila još neke odluke na toj sednici. Da li je imenovan juče novi - stari direktor "Srbijagasa", tri dana pre početka skupštinske rasprave o novom Zakonu o javnim preduzećima, koji će doneti tu čuvenu departizaciju preduzeća i javnog sektora u Srbiji? Mislim da je to ozbiljan šamar u lice ovom parlamentu i ovoj zemlji. Kad već govorimo o tome, o diversifikaciji, o tome da treba da se zadužujemo svuda gde možemo, pod najpovoljnijim uslovima, sa tim se apsolutno slažem, ali mislim da za nas ključno pitanje nije to. Ključno pitanje je kako ćemo koristiti te kredite? Krediti su povoljni ili su nepovoljni isključivo u zavisnosti od toga da li ih efikasno iskoristite. Mi gotovo nijedan kredit u prošlosti koji su uzimale vaše vlade nismo efikasno iskoristili. Kad smo već danas ovde u parlamentu, juče smo čuli da je to povoljan kredit Ruske Federacije, u to verujem, ali hajde da čujemo neke konkretnije uslove. To je uvek dobro, s obzirom da je taj kredit, mislim, treći ili četvrti put odobren Srbiji u medijima, a nikako da počne njegova realizacija. Kada ste već tu, možda je prilika da o tome nešto progovorite, kao i o ovim drugim pitanjima koja sam pokrenuo. Juče ste imenovali direktora "Srbijagasa" pre početka rasprave o Zakonu o javnim preduzećima, i to baš simbolički za kompaniju za koju svake godine izdvajamo toliki novac iz budžeta, gde obično pre početka budžetske godine, odnosno pri usvajanju budžeta nemate predstavu koliki će gubitak napraviti na kraju godine, pa onda tokom cele godine moramo da dajemo nove, nove i nove garancije za nove, nove i sve skuplje kredite "Srbijagasa".
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Skupština će, kao i uvek, dati odobrenje i na naš predlog izmene Zakona o javnom dugu, kojim ćemo uvesti ograničenje za buduće izdavanje garancija na maksimalno do 1% BDP i na ograničenje za rast direktnog zaduživanja. Na taj način Skupština će najpre dati potvrdu, nadamo se, tom krovnom zakonu, a onda za svaku pojedinačnu garanciju, po uobičajenoj proceduri, izjašnjavati se da li ili ne prihvata. Potpuno smo promenili politiku prethodne Vlade vezano za davanje garancija za kredite za likvidnost preduzećima koja su gubitaši. To smo zabranili, toga nema u budžetu, kao što znate, za 2013. godinu. Sa takvom praksom ćemo i nastaviti. Dakle, neće biti volja bilo koga pojedinačno, kada budemo predlagali garancije. Videli ste sada da su sve garancije koje su ovde odobrene isključivo za kapitalna ulaganja, isključivo za kapitalne investicije. Dok ja budem vodio Ministarstvo finansija, to će tako biti do kraja mandata. Međutim, mi ćemo Zakonom o budžetskom sistemu dati ograničenja za budući rast duga za neke nove vlade, kako se ne bi ponovila ova situacija da imamo šest puta rast troškova za kamate u samo četiri godine i duplo veći javni dug takođe u poslednje četiri godine. Ovom fiskalnom strategijom, koju je juče Vlada usvojila, uspećemo da zaustavimo rast javnog duga i troškova za kamate. Nažalost, na nivou od nekih stotinak milijardi dinara će biti troškovi za kamate u sledećoj i u onoj tamo godini će se spustiti opet na 95, ali makar više neće rasti eksponencijalno kao što je to bilo u prethodnih nekoliko godina. To je nešto što je realnost. Činimo sve. Inače, uskladili smo ovu odredbu u fiskalnoj strategiji i sa Fiskalnim savetom, to je bio njihov predlog, kao i sa MMF, koji je podržao, a Svetska banka nam je dala punu podršku za novi Zakon o javnim preduzećima. Uostalom, možete sa njima pričati, pa će vam to potvrditi.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, pravo na repliku. Izvolite.
Nisam vas pitao, gospodine Dinkiću, u šta mi se zaklinjete u ono vreme dok budete ministar finansija. Mene zanima šta je politika Vlade. O tome vam i govorim. U jednom trenutku možete i da ne budete više u ovoj vladi, da počnete da je napadate, kao što ste napadali prethodne vlade onda kada ste iz njih izlazili, ali mene zanima kakve će biti performanse ove zemlje kada ova vlada završi mandat. Pitao sam vas koja je garancija da će biti najefikasnije korišćena buduća zaduživanja i izdate garancije? Na to pitanje mi niste odgovorili. Rekli ste da ćete limitirati njihov iznos. Pružiosam vam priliku da mi to kažete na konkretnom primeru. Rekli ste da nećete dozvoljavati više garancije za kredite za likvidnost. Juče ste imenovali novog direktora "Srbijagasa". Pretpostavljam da ste ga imenovali na osnovu nekog programa koji je izneo, pre svega programa kako će voditi tu kompaniju. Kako "Srbijagas" od 1. januara sledeće godine neće proizvoditi gubitke koje proizvodi sada i koje je proizvodila u prethodnim godinama? Da li će gas biti radikalno jeftiniji za Srbiju? Da li će gas poskupeti za građane i za privredu Srbije? Na koji ćete način finansirati razliku između nabavne cene i prodajne cene? Ako niste predvideli garancije za nove kredite, kako ćete servisirati gubitke "Srbijagasa" u 2013. godini? Možda vi niste morali da se opterećujete time da o tome mnogo razmišljate. Možda to očekujete od novog - starog menadžmenta "Srbijagasa"? To vas pitam. Pretpostavljam da ste juče razmatrali plan rada u narednom periodu. Već sam ovde govorio, ne mislim da je gospodin Bajatović isključivi krivac. U okolnostima u kojima je radio, gde mu diktirate sve elemente te cene, možda i nije moglo da se učini nešto više, ali vas pitam kako ćete to raditi u budućnosti? Zašto je, takođe, važno da Skupština razmatra plan zaduženja ili način zaduženja? Ove godine će biti deseta godina kako nismo usvojili zakon o završnom računu budžeta. Niste mi, takođe, odgovorili na pitanje kakvi uslovi kredita?
Hvala. Reč ima narodni poslanik mr Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Poštovani ministre, povodom ovog amandmana, želim da kažem da je ovo dobra ideja, ali ne može se sprovesti ovako. Kada sam bio ministar finansija predložio sam, ova skupština je to prihvatila, da se za svako pojedinačno zaduženje ide u Skupštinu. To je bitno da se očuva kao princip. Da li je to dovoljno u ovom momentu? Verujem da, imajući u vidu ono što je predloženo u ovom budžetu, možda i neće biti dovoljno, tako da ne možemo podržati ovaj amandman, naročito po ovim ovlašćenjima koja ministar daje sam sebi za ovih 300 miliona evra rešavanja postojećih zaduženja. Imali smo u petak, kada je obrazlagao ovaj zakon, njegovo obećanje da to neće biti upotrebljeno za bilo šta drugo, osim za kapitalne investicije. Mislim da bi bilo uputno da imamo izveštaj na tri meseca ili na polugodištu, da vidimo da li efektivno ono što su prijavile lokalne samouprave, tj. Vojvodina korespondira tom opisu. Što se tiče zaduženja, hteo bih samo da podsetim, kada već ovde neko pokušavam profilisati politički, da osoba i partija koja je inicirala strateško partnerstvo sa Ruskom Federacijom i konkretan projekat, a na tome smo radili zajedno sa DSS, su zapravo Boris Tadić i DS. To je trajalo pet godina. Danas imamo nekoliko veoma pozitivnih aranžmana. Ona partija i onaj predsednik koji su inicirali i obezbedili strateško partnerstvo sa Kinom jesu Boris Tadić i DS. Pre nekoliko godina je retko ko to dobro shvatao. Strateško partnerstvo sa Azerbejdžanom, koje danas pomaže oko Koridora 11, i to je aranžman koji je obezbedila DS i predsednik Boris Tadić. To je sve ona baza, kao osnova na državnički način, predviđajući probleme u kojima će se nalaziti evrozona, koju je odradila DS i predsednik Boris Tadić. Na kraju imam samo jedno pitanje kad već govorimo o ovoj diversifikaciji. Vlada koja je ovde veoma često kritikovana je obezbedila od Ruske Federacije pre nešto više od godinu dana jedan kredit na 12 godina sa dve godine počeka i sa kamatom koja je bila 3,4% na godišnjem nivou. Pošto je već pomenuti potpredsednik Vlade Rusije bio ovde u Beogradu, juče, da li bi nam ministar mogao reći, pod kojim uslovima je sada ovezbeđena podrška od istog zajmodavac. Hvala.
Reč ima dr Nenad Popović. Izvolite.
Samo kratak komentar. Nisam govorio o političkim partijama, govorio sam samo o Vladi koju je predvodio dr Vojislav Koštunica u tom periodu kada su uspostavljena strateška partnerstva, pogotovo što se tiče Južnog toka. Hvala.
Na član 2. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstavanisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Nastaviću opet o nečemu što nam je takođe obezbedila DS. Ona je obezbedila da je Srbija na korak od bankrotstva i da je zaista na korak od toga da bude pred dužničkim ropstvom. Čak i da ovog trenutka prestanemo da se zadužujemo Srbija ne može da vrati svoje dugove, a da imamo i uslov da zaista može da ih servisira do 2042. godine. To nam je obezbedila DS. Javni dug Srbije je 16,5 milijardi evra. Kada se tu doda i ovaj kredit koji je gospodin Dinkić pominjao od 800 miliona prema Ruskoj Federaciji, a nismo uneli ovde ni onaj dug koji ćemo sada imati ovde kao zakon pred Narodnom skupštinom, o tome da treba da vratimo 13,5 milijardi koje su se zaduživale koje kakve zdravstvene ustanove, fond i svi ostali koji su u tom sistemu zdravstva, a ni to nije cifra koja je krajnja. Dakle, mi imamo izuzetno visok javni dug. Svaki stanovnik, svaki građanin Srbije dužan je zbog ovog enormnog zaduživanja prethodnih vlada, a i ova vlada je nastavila u istom pravcu, 2600 evra. Javni dug je izuzetno visok kao što sam rekla i premašio je onih 60% BDP i opet moram da pomenem ono što su moje kolege već pominjale, da je u vreme vlade Vojislava Koštunice, znači 2008. godine, on je iznosio 8,75 milijardi evra, odnosno 29,2 BDP. Ovo navodim zbog toga što je u jednom kratkom vremenskom periodu, znači od četiri godine, ovaj dug izuzetno mnogo narastao, praktično dva puta u odnosu na ono što je bilo 2008. godine. Uz to mi imamo izuzetno nepovoljan odnos između našeg duga i izvoza. Ono što je takođe jasno je da moramo reprogramirati svoje dugove jer nećemo moći da ih servisiramo, ni ove godine ni u narednim godinama. Moram da kažem još samo jednu činjenicu, protiv smo i to je amandman koji smo potpisale gospođa Banović i ja, protiv smo da Vlada na bilo koji način može da zahvata u trezor bez jasnih kriterijuma zašto to radi da bi vratila i servisirala dugove. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstavanisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
U članu 2. Predloga zakona o budžetu u stavu 5. je predloženo da - ukoliko na kraju 2013. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa trezora u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu može se preneti u narednu godinu. Predložio sam brisanje tog stava. To isto sam predložio i kad smo prošli put odlučivali o rebalansu budžeta jer smatram da kada se završava kalendarska godina sve pozajmice treba da se vrate, odnosno Skupština treba da zna kakvo je stanje međusobnog dugovanja i potraživanja u okviru konsolidovanog računa trezora. Mi na ovaj način, a već sam govorio da imamo Predlog zakona o budžetu gde praktično za čak 100,8 milijardi dinara ili za 12,31% prihoda poreskih obveznika, odluku o dodeli kome i koliko para treba dati donose ministri, odnosno Vlada. Bez obzira što će formalno odlučivati Vlada, suštinski ministri će imati diskreciono pravo da predlože Vladi. Očekujem da u velikom procentu Vlada prihvati te predloge ministara za dodelu tako velikog dela budžeta. Pored toga dozvoljava se da se prenosi dugovanje, znači interna dugovanja, interne pozajmice čak i u narednu kalendarsku godinu. Onda postavljam pitanje zašto uopšte treba da detaljno analiziramo koje su prihodne, koje su rashodne stavke. Možda treba reći ukupna rashodna stavka je tolika, izvolite neka Vlada deli kako misli da treba da deli do kraja kalendarske godine, pa da to prelazi i u narednu godinu. Ukoliko Narodna skupština želi stvarno da odlučuje o tome, o stavkama, zašta će se šta koristiti, hajte bar na kraju kalendarske godine da se podvuče crta i da se vidi ko kome koliko duguje. To ne znači da neko korektnozaduženje ili nešto što je društveno opravdano, da ne može ponovo da se pojavi kao pozajmica ili kao da iskaže u budžetu za narednu godinu. Ali, ovo da se praktično u narednu godinu prenosi pozajmica sa konsolidovanog računa trezora, mislim da je neopravdano.
Hvala gospodine Mikoviću, 45 sekundi sam vam odbila od poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstavanisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Poslanička grupa DSS je podnela amandman na član 2. gde planira da se doda stav 7. koji kaže – Zaduživanje i davanje garancija iz stava 1 ovog člana vrši se u skladu sa postupkom koji je uređen Zakonom o javnom dugu. Naravno, da sam pročitala obrazloženje Vlade i da se sve to uređuje Zakonom o javnom dugu, ali svakako treba istaći na čemu su moje kolege iz poslaničke grupe ranije govorile, a to je da je prethodna vlada izuzetno zadužila državu, vrlo neodgovorno radeći sa finansijama i uzimanjem određenih kredita i raznih stvari od kojih mi nismo imali prilike baš da vidimo realizaciju. Videla sam toliko uzetih kredita za železnicu i slično, ali nisam primetila uopšte da je unapređena naša železnica ili da je poboljšan prevoz ili da su mnogo bolji vozovi itd. Istakla bih ono što su već moje kolege govorile, a to je da je vrlo važno pomenuti da kada je Vojislav Koštunica bio predsednik Vlade, ta vlada je donela odluku da se vrati dug MMF od preko milijardu dolara. Ta odluka je realizovana, što je vrlo važno. Mi smo tada postali zemlja koja ima relativno nizak spoljni dug. Međutim, u narednom periodu, krajem septembra ove godine mi smo dostigli nekih 16 milijardi evra javnog duga i premašena je granica, ta zakonska granica od 45% BDP. Zatim, imamo brojna druga dugovanja koja nisu evidentirana kao javni dug. To su dugovanja lokalnih samouprava koja nisu garantovana od strane države. Zatim, NBS koja duguje negde oko 1,7 milijardi evra. Skupština Srbije je ratifikovala negde oko tri milijarde evra različitih kredita koji još uvek nisu u proceduri, obzirom da nije gotova projektna dokumentacija. Sve ove stvari i još neka dugovanja u stvari nisu uopšte bila korišćena za razvoj, za investicije, već isključivo za pokrivanje deficita što u stvari predstavlja ugrožavanje javnog interesa. Istaći ću još jednom on o što su i moje kolege rekle, neophodna jeveća kontrola prilikom zaduživanja Srbije. Mi moramo mnogo više da ulažemo u privredu, u nešto što će nam vratiti ta određena sredstva kako bi mogli dalje da ih koristimo i da generišemo i nova radna mesta i mogućnosti razvoja privrede. Hvala.
Na član 3. amandman je podnela Vlada. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstavaprihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman sa ispravkom podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneo je amandman na član 3. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima Milisav Petronijević.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, saradnici, dame i gospodo narodni poslanici, na ovaj predlog na član 3. Zakona o budžetu, u delu koji govori o odobravanju projektnih i programskih zajmova, imamo dva amandmana, jedan amandman Vlade i jedan amandman Odbora za finansije. Amandman Vlade, o kome je malopre gospođa predsedavajuća, pročitala da je postao sastavni deo zakona, mi podržavamo. Istovremeno upozoravamo da onda ne može da bude sastavni deo i amandman Odbora za finansije, jer su potpuno različiti. Objasniću zašto, a vi računajte vreme od poslaničke grupe. Naime, Vlada je amandmanom na ovaj član, u delu o projektnim zajmovima, predvidela, dodala jednu stavku, koja glasi da se doda realizacija druge faze paketa projekta privrednog društva "TE-KO Kostolac", izgradnja novog energetskog bloka na lokaciji Drvno i proširenje kapaciteta rudnika u visini od 600 miliona dolara. Vlada je dala sjajno obrazloženje, koje ja želim da vam citiram i da podržim. Vlada je to predložila iz razloga što je neophodno predvideti zaduživanje Republike Srbije kod kineske "Port-import banke", za realizaciju druge faze paket projekata, koja obuhvata izgradnju novog energetskog bloka, na lokaciji Drvno i proširenje kapaciteta rudnika. Samo da se podsetimo, kompletan paket projekat, koji je napravljen sa Vladom Republike Kine, podrazumeva dve faze. Prva faza je odobrena u iznosu negde oko 293 miliona i njena realizacije je u toku. Radi se o rekonstrukciji, revitalizaciji dva bloka i radi se o sumporavanju. Sjajan jedan posao, koji će omogućiti da ta dva bloka kada se revitalizuju, omogućuju život elektrani još 20 godina, povećavaju broj megavata time što će moći maksimalan kapacitet da se koristi, a to je cirka oko 20 miliona evra za to privredno društvo, koje je inače uspešno i koje pozitivno posluje. Ovo sam namerno napomenuo, uspešno i pozitivno posluje, iz prostog razloga što SPS, kada posmatra ovo pitanje zaduživanja, uvek ima u vidu dve stvari. Prva stvar je, zašto se zadužuju? U šta će sredstva da se ulože? Da li će se uložiti u energetiku, infrastrukturu i privredu, koja će se naravno višestruko vratiti, što mi podržavamo ili u potrošnju, što mi ne podržavamo? Drugo značajno pitanje je kada se država zadužuje, daje garanciju za kredit, da li ima ona garancije da će to privredno društvo da otplaćuje kredit? Zato sam napomenuo, radi se o uspešnoj firmi, koja pozitivno posluje i ima garancije da će ga otplaćivati. Mnogo važno pitanje, iz prostog razloga što, jedan odnos koji imamo sa državom Kinom, kada je u pitanju ovaj paket projekat, kada je već prva faza u realizaciji, kada treba da počne druga faza, podrazumeva novi jedan blok od 350 megavata i čini mi se, 12 miliona tona više uglja, ulaganja u površinski kop. Ulaganje u taj privredni subjekat nije samo to, već ulaganje i u železničku infrastrukturu, u luku, u puteve, itd. Ovo sam sve napomenuo iz razloga što je veliki dobitak ulaganja u ovaj posao, a najveći je taj što zapošljava veliki broj naših ljudi. Znate, da bi se neki blok napravio, neka elektro-oprema je potrebna, neko drugi treba da napravi nju, a to su radnici Srbije. Ponavljam već, a i pre neki dan sam rekao, nema važnijeg zadatka u Srbiji, nego zaposliti neke ljude. Iz tih razloga, a imajući u vidu da je amandman Odbora za finansije, ponovo isključio ovu poziciju, ja sam protiv amandmana Odbora za finansije, a za amandman moje Vlade. Ja podržavam moju Vladu i pozivam da ostane, da bude ozbiljna u ovom poslu i da jednostavno taj posao izvede do kraja, u šta potpuno verujem da će tako biti. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Hvala poštovanoj predsedavajućoj, dame i gospodo narodni poslanici, pre više od dva meseca, Vlada Republike Srbije je u pregovorima sa Evropskom investicionom bankom, odustala od projekta urbane regeneracije naselja u Dositejevoj ulici u Kraljevu, koja je teško pogođena zemljotresom i tu preko 400 porodica živi u teškim uslovima za život. Podsetiću da je to naselje koje je davno građeno i gde na jednom spratu postoji jedan toalet i dele ga stanari svih stanova, tako da je to bila i određena, da kažem, socijalna kategorija, odnosno imao je socijalnu komponentu taj predlog zajma, za regeneraciju tog naselja. Nakon mog pitanja koje sam postavio premijeru pre mesec dana, zašto se od toga odustalo, još uvek sam čekao odgovore. Evo danas smo dobili amandman Odbora i ja se zahvaljujem na tome, gde je uvršten ovaj kredit sada sa Bankom za razvoj Saveta Evrope, i mislim da je to jedna dobra stvar, pre svega socijalna, zatim i investiciona, ulaže se u infrastrukturu. S druge strane, preko 400, kažem, porodica iz naselja u Jug Bogdanovoj ulici i Dositejevoj, dobiće mnogo bolje uslove za život. S druge strane, i sami građani su se organizovali, tražili od Vlade Republike Srbije, kroz građanski protest, da se njihov problem reši kroz ovaj zajam i ovaj budžet. To je prihvaćeno i podržavam ovaj amandman Odbora. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Samo da razjasnimo zbog ovih prethodnih govornika, šta je ušlo od garancija. Dakle, i amandman Vlade jeste obuhvatio garanciju za kinesku "Eksim banku", za izgradnju sledeće faze revitalizacije termoelektrane "Kostolac", to je prihvaćeno. Sa druge strane skupštinski Odbor za finansije je predložio, a Vlada prihvatila amandman kojim se upravo, ovo što je prethodni poslanik rekao, odobrava osam miliona dolara novog zajma, preko Razvojne banke Saveta Evrope za Kraljevo, za otklanjanje posledica zemljotresa, i plus na ovih 500 miliona evra kredita Evropske investicione banke za mala i srednja preduzeća i razvoj preduzetništva, jer smatramo da treba ući u taj program sa Evropskom investicionom bankom. Oni su snizili svoju kamatnu stopu, imaćemo povoljnije uslove u novom zajmu, nego što je to bilo prethodni put. Prethodni put taj zajam je bio 250 miliona evra. To je tzv. "apeks 4". Ovo će biti "apeks 5", i biće namenjen dugoročnim kreditima za privrednike, sa rokom otplate od 12 godina, kamatnom stopom koja će biti veoma povoljna. Ovaj prethodni je odobren sa kamatnom stopom od 2,5%. Mislim da ćemo moći da oborimo tu kamatu na ispod 2% u pregovorima sa Evropskom investicionom bankom. Ti krediti su namenjeni privrednicima, kako za investicije, tako i za obrtna sredstva, tako da ova dva zajma koje je danas Odbor prihvatio, da damo predlog garancijama, a Vlada podržala, su komplementarni sa onim što je Vlada prethodno predložila vezano za projekat sa Kinom i Kostolcem, tako da smo prihvatili i jedno i drugo. To se sabira, a ne oduzima se jedno na račun drugog.
Reč ima Milisav Petronijević.
Nemam ništa protiv svih tih dodataka, naprotiv, i kolega je malo pre govorio i ja se potpuno slažem sa tim. Mene samo interesuje, nisam siguran da je ovo urađeno, da se slaže i jedan i drugi, da su komplementarni, ali želim da verujem da je tako i podržavam to. Mene samo interesuje, hoće li ostati ova realizacija druge faze projekta, ništa više.
Reč ima ministar Dinkić.
Odgovor je eksplicitno da, dakle, i zajam za Kinu i Kostolac, a ide i zajam za Kraljevo i za preduzetnike, odnosno privrednike preko Evropske investicione banke.
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Dušica Morčev.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, podnela sam amandman na član 3. koji se odnosi na brisanje kredita za restrukturiranje javnih preduzeća. Kada sam pogledala obrazloženje Vlade, gde stoji da će se ta sredstva koristiti, ne samo za restrukturiranje javnih preduzeća, nego za pokriće deficita i za druge finansijske potrebe i da su izuzetno povoljni uslovi za zaduživanje po ovom kreditu, mogu da kažem da se slažem sa vama, kao što se slažemo svi u ovoj sali da treba deficit budžeta da finansiramo na najpovoljniji i najmanje rizičan način. Ono sa čime se ne slažem, ni ja ni poslanička grupa DSS, to je da se restrukturiranje javnih preduzeća sprovodi pod tutorstvom MMF i Svetske banke. Zašto? Postavlja se pitanje koje uslove treba da ispunimo da bismo dobili ove kredite i postavlja se pitanje da li se iza njih krije priprema za privatizaciju naših javnih preduzeća? Još jedno važno pitanje, zašto bi se koristila sredstva iz ovog kredita? Da li bi se koristila za razne konsultantske usluge stranih kompanija, a naši građani Srbije to treba da plaćaju i da vraćaju? Ono što želim da naglasim, to je da se DSS zalaže za restrukturiranje i profesionalizaciju javnih preduzeća, ali zbog njihovog značaja smatramo da treba da imamo jasan plan i strategiju i da to treba da radimo uz saglasnost Narodne skupštine Republike Srbije, a ne uz saglasnost MMF i Svetske banke.
Reč ima ministar Dinkić.
Samo kratko razjašnjenje, Svetska banka ima dve vrste kredita, to je u njenom programu za sve zemlje sveta. Jedno su investicioni krediti, kao što je za Koridor 10, a drugi su programski zajmovi koji su namenjeni budžetu, služe za pokrivanje budžetskog deficita, a nekada se odnose na finansijski sektor, na privredu, a nekada na poboljšanje poslovne klime i to je tzv. DPL zajam, programski zajam. Ovaj zajam se konkretno odnosi na proces eliminisanja gubitaka iz preduzeća u restrukturiranju. I pre nego što smo dobili taj zajam, jer smo ga tek stavili, ako možemo da ga dobijemo, i sve to ako završimo pregovore u narednoj godini, elemente iz njihove strategije smo usvojili, jer nam se dopada i smatramo da su ispravni. Dakle, treba da prekinemo sa finansiranjem kredita za davanje likvidnosti i davanja garancija gubitašima i da ograničimo rok za restrukturiranje tzv. društvenih preduzeća ili državnih, kako god da ih zovemo, do maksimalno 30. juna 2014. godine. U tome se sastoji njihov predlog, tako da znate da nema nikakve druge dileme.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik dr Nenad Popović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima dr Nenad Popović.
Gospodine ministre, nisam do kraja dobro razumeo oko ovog amandmana. Podneo sam amandman na član 3. jer je naveden iznos od 1,2 milijarde evra. Koliko znam, Mešoviti međudržavni komitet Kine i Srbije je usvojio odluku da će "Eksportno-importna banka" Kine finansirati sa 1,8 milijarde evra, pa bih tražio odgovor, jer je to ovde izostavljeno. Smatram da je izuzetno važno za Srbiju da se vrati ova suma od 1,8 milijarde kako bi se finansirala druga faza izgradnje TE "Kostolac" i to ne samo da bi bilo izvanredno za domaću privredu, jer bi veliki deo naše operativemogao da bude uključen u taj projekat, a druga faza TE "Kostolac" ojačava našu energetsku bezbednost. Ona ima odličan potencijal za dalji razvoj. Inače, u "Kostolcu" radi izvanredno rukovodstvo koje je pokrenulo procese i smatram da u tom smislu treba da se svaki privredni nastup, pogotovo gde možemo da uključimo našu posrnulu privredu, a sa ovim povoljnim kreditima iz Narodne Republike Kine je od velikog interesa. Samo pokretanje privrede, mi onda možemo da očekujemo veće učešće malih i srednjih preduzeća u tim procesima i to je povećanje poreske osnove, to su usluge, je u energetskim projektima, kao i u mašinogradnji, kao u automobilskoj industriji, na jedno radno mesto kod proizvodnje, kod direktne izgradnje, dolazi od pet do 10 radnih mesta u sektoru nabavke, usluga i drugih sektora. Gospodine ministre, zamolio bih vas za objašnjenje oko ovog amandmana. Inače, insistiram, ukoliko to nije slučaj, da se ovaj amandman prihvati jer mislim da je za srpsku privredu, ponoviću još jednom, ovaj kredit iz Narodne Republike Kine izvanredan, a za domaću privredu druga faza izgradnje TE "Kostolac" bi bila od najvećeg značaja. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić.
Suštinski, Vlada je prihvatila vaš amandman, kroz amandman Vlade o čemu sam malo pre govorio, pri čemu je iznos u vašem amandmanu bio 600 miliona dolara za "Kostolac", a tačna cifra je 608.260.000 dolara, pa zbog te preciznosti je ostao amandman Vlade, ali to je suštinski, to što ste vi predložili. Ponavljam, ukupne garancije za kinesku "Eksportnu-importnu banku" će biti preko milijardu i 800 miliona dolara, uključujući i projekte, auto-puteve i naredne faze za TE "Kostolac".
Reč ima Bojan Đurić.
Javljam se preciznosti radi, ovde je reč o kineskom kreditu, ali molim vas još jednom da razjasnimo pitanje ruskog kredita, jer juče smo dobili informaciju da je kredit odobren i molim vas da nam kažete šta je namena tog kredita, koji su tačno uslovi, koje kamate, koji grejs, za šta će se koristiti, kakav je odnos najave tog kredita i sličnih najava koje smo imali u prethodnim godinama, jer mislim da bez tih stvari teško možemo da vodimo i ovu raspravu i raspravu u javnosti o uslovima zaduživanja i o kreditima.
Da razjasnimo i te stvari, Vlada Ruske Federacije je pre nešto više od dve godine odobrila kredit budžeta Republike Srbije u iznosu od 200 miliona dolara, pod uslovima dve godine perioda počeka i 10 godina perioda otplate, kamatna stopa je bila promenjiva, utvrđena na nivou 2,95% plus šestomesečni libord koji je u trenutku odobravanja iznosio 0,7%. Sa druge strane, tada je i najavljen kredit za železnicu, ali on nije bio ispregovaran sve dok nova vlada nije stupila na dužnost. Kredit za Železnicu je konačno ispregovaran i usvojen na našoj Vladi pre nekih par nedelja, a ruska Vlada ga je usvojila na sednici svoje Vlade u petak. Taj kredit je ugovoren na 800 miliona dolara, sa kamatnom stopom, fiksnom od 4,1%, napominjem fiksnom jer razlika između fiksne i promenljive kamatne stope. Grejs period odnosno period počeka je četiri godine, a rok otplate dodatnih 14 godina. Drugim rečima, ovaj kredit u potpunosti dospeva za naplatu 2031. godine. U poređenju sa ovim kreditom za budžet, prvo dve su različite namene, jedan je investicioni, drugi je bio za budžet, kod jednog je bila promenljiva kamatna stopa i kraći rok otplate, a kod drugog je fiksna kamata koja obezbeđuje da sigurno znamo koliko će nas to koštati u narednih 18 godina koliko traje otplata, četiri grejsa i 14 otplata. Zbog toga je kamata 4,1% fiksna, što znači da ako bude rastao ribor za 10, 15 godina, to neće uticati na visinu naše otplate. Mi smo zato optirali za fiksnu kamatu, smatrajući da kriza neće trajati 18. godina.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Znači, konačno smo razjasnili. Ovde nije reč ni o kakvom novom kreditu Ruske Federacije Srbiji, reč je u osnovi kredita o kome se govori dve ili tri godine. To je ona tranša od 800 miliona dolara za Železnicu. To je vrlo važno. U javnosti su otvarane još neke teme koje su vezane za navodno veliku sklonost Rusije ili ruske Vlade da pomogne Srbiji u uslovima kada njen budžet teško funkcioniše. Pominjalo se i nekih 300 miliona pre par meseci. Razumem da od tog dela aranžmana u međuvremenu nema ništa. Naravno, uz zahvalnost što ste nam rekli nešto preciznije uslove i fiksnu kamatnu stopu, to je i dalje znatno više od kredita o kome smo maločas razgovarali kada su u pitanju sredstva Svetske banke i sve razlike koje postoje između tih kredita i između institucija koje ih daju, uz činjenicu da tamo kamata nije fiksna i da libor neće biti večito ovako nizak, ali u ovom trenutku pod sadašnjim uslovima, recimo da je ova kamata na ruski kredit dvostruko veća ako dobro računam. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Radi preciziranja ću reći da naš budžet podrazumeva, osim ovih 800 miliona dolara za Železnicu i mogućnost direktnog zaduživanja još dodatnih milijardu dolara za budžet. O tome je postignuta politička saglasnost dva predsednika, predsednika Nikolića i predsednika Putina. O drugom zajmu, za likvidnost nisu otpočeli tehnički pregovori dva ministarstva finansija, ali na političkom nivou je i taj kredit dogovoren. Mi smo ga zbog toga planirali u budžetu za 2013. godinu. O tome je juče govorio Tomislav Nikolić kada je rekao da mu je gospodin Rogozin potvrdio politički dogovor koji je postigao sa predsednikom Putinom. Očekujemo da u narednom periodu započnemo i tehničke pregovore sa Ministarstvom finansija Ruske Federacije o ovom kreditu koji je sastavni deo budžeta za 2013. godinu.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić i završavamo sa replikom.
Nadam se da vama nije ponovo dosadno. Da li znate neke bliže elemente, koliki je trošak tog kredita očekujete, s obzirom da se mi paralelno zadužujemo i na drugim međunarodnim tržištima? Da li imate informaciju od predsednika Nikolića ili sa neke druge strane, da li se tokom ovih razgovora na neki način otvorila tema problema koji imamo sa iznosom rudne rente? To je vrlo važno pitanje za budžet, to je vrlo važno pitanje za desetak opština u Vojvodini, za čitavu Vojvodinu nekoliko desetina miliona evra. Ako se razgovori vode na političkom terenu, na političkim osnovama a ne samo na ekonomskim, onda mislim da to mora da bude sastavni deo tih pregovora. Ne znam da li ste vi njih na bilo koji način uključeni, ali možda imate odgovore u ovom trenutku. To je sastavni deo budžeta. To su prihodi budžeta. Jedan deo rudne rente ide republičkom budžetu, je li tako? To je povezano i sa pitanjem koliko Vojvodina dobija? Ne bih rekao da je Vojvodina oštećena samo time što je dobila tih svojih ustavnih 7%. Oštećena je tako što ne dobija ni deo od rudne rente, zbog toga što je centralna vlast Republika Srbija, gotovo sve političke partije u ovom parlamentu odobrile onakav energetski sporazum 2008. godine. U tome ima i vaše odgovornosti.
Gospodine Đeliću, po kom osnovu? Po amandmanu? Izvolite.
Želim da kažem da se ovde ponovo pokušava predstaviti jedna cifra na dva načina. Šta konstatujemo? Konstatujemo da što se tiče aranžmana sa Železnicom da tu nema ničeg novog. To je ta prethodna Vlada koja je navodno sve loše radila, pa evo veoma rado ste preuzeli ovaj aranžmana koji smo dogovorili. Šta konstatujemo oko uslova? Prvo, investicioni krediti su uvek duži od kredita za budžet. Drugo, svaki put kada imate ovakve aranžmane, a imamo nekoliko iskustava sada u tome, uzeo bih u primer kineski aranžman koji smo imali oko mosta, tu je kamata 3%. Šta konstatujemo? Da ste ovde dobili 4,1% i koliko znam, 4,1% je skoro 1% više od one kamate koju smo obezbedili od iste Ruske Federacije pre, a pošto je ovo zajam za investicije, kamata bi trebala da bude značajno manja. Zbog čega, to će građani veoma dobro shvatiti, zbog toga što kada jedna Kina ili Rusija ili bilo koja druga zemlja nudi tzv. robni kredit, očekuje da uposli dobar deo svoje operative iz svojih firmi. To je nešto od čega ne treba bežati i to je tako. Zato daju izuzetne finansijske uslove za robne kredite. Da podsetim, imali smo aranžman kada se govori o energetici, sa Japanom koji je za osumporavanje obezbedio jedan kredit koji je mnogo duži, pod kamatom koja ne dostiže ni 1%. Tako da, ovde se veoma jasno vidi da od nekog velikog finansijskog uspeha nema ništa. Hvala na preciznosti.
Reč ima ministar Dinkić.
Nisam vam govorio ni o kakvim finansijskim uspesima, već o činjenicama. Pod istim uslovima smo ovo dobili kao što ste i vi dobili. Razlika je samo što je ovde promenljiva kamatna stopa, a ovde fiksna. Kada prevedete koliko će libor da poraste u narednih 15 godina, može i ovo biti nešto nepovoljnije. Tu se radi o razlici nula koma nešto procenata. To nije tema, sem ako nećete neki mak na konac da terate. Ima i druga stvar. Svaka država odobrava pod različitim uslovima. Kada govorimo o bilateralnim zajmovima, vi ste zaključili zajam sa Azerbejdžanom koji je nepovoljniji u finansijskom smislu i od kineskog i od suštinski ovog ruskog koji ste sami zaključili. Svaka država ima svoje uslove. Prihvatate, ili ne prihvatate. Dakle, te razlike su u magnitudama jedan procentni poen. Pitanje je namene i efikasne upotrebe istih. Smatram da je Srbiji bio potreban i prethodni kineski kredit za most Zemun – Borča i ovaj novi koji će ići za Koridor 11, za Kostolac, za Pojata – Preljine, za autoput od Novog Sada preko Rume, Šapca do Loznice i azerbejdžanski koji je zaključila prethodna Vlada, za koji sam rado glasao jer treba ceo Koridor 11 da se obezbedi. Ono čime sam se, kako vi kažete hvalio, jeste zaduživanje na međunarodnom tržištu gde nema politike, gde ne razgovaraju predsednici nego gde investitori donose odluke. Tu smo oborili značajnu kamatnu stopu i o tome sam pričao. Što se tiče međudržavnih aranžmana, to je stvar politike pojedine zemlje. Sva ova tri kredita su dobra za Srbiju i mislim da nema razloga pričati da li je ovaj povoljniji za nula koma nešto posto ili manje povoljan. Bitno je da se ti krediti efikasno realizuju. Problem je mnogo veći, zato što se taj aranžman za Železnicu pregovarao jako dugo. Lepo je neko pitao – pa gde su ti krediti za Železnicu, naše pruge su nikakve, kada ćemo to da vidimo u praksi? Naša Vlada, nova Vlada mora da uradi sve da taj kredit zaživi u praksi, inače ove cifre i priče jesu dobre za neke građanske diskusije. Građani to treba da osete u praksi kroz bolju železnicu, kroz autoputeve, kroz razvoj.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Podržavam taj pristup da kažem istinu, a istina kada govorimo o evro obveznicama jeste da kada je prvi put prethodna Vlada plasirala milijardu dolara, ona je to plasirala pod uslovima koji su bili isti i nešto povoljniji od susedne Mađarske i Hrvatske. Činjenica je da se hvalite sada time što ste izneli iz istog programa, koji je ugovorila Vlada, to treba da se kaže, jer niste pravili nikakav novi prospekt, tranše ne na 10, nego na devet i na pet godina. Prvi student bilo kog ekonomskog fakulteta u Srbiji zna da na kraći kredit se plaća niža kamata. Drugi element, ne možete se hvaliti time ili vodite svetske finansije u globalu, time da je premija rizika svuda pala u svetu, pa u poslednjih šest meseci jedna Mađarska plaća 2% manje nego što je plaćala pre šest meseci. Isto tako i za Hrvatsku. Za Srbiju je palo, ali mnogo manje. Danas se Srbija na tržištu skuplje zadužuje od Mađarske i od Hrvatske i to je činjenica i to je grafikon koji sam prikazao pre neki dan i koji ćemo staviti na sajt DS tako da svi vide. Nemojte se hvaliti time zato što to može veoma lako da se preokrene u nedeljama koje dolaze i da premija rizika za sve zemlje našeg tipa ponovo počne da raste. Kao što ne zaslužujete da se hvalite ovim, neću vas kritikovati zbog toga kada nešto što nije pod vašom kontrolom postane nepovoljnije. Kada govorimo o političkim aranžmanima, konstatujemo da je po nečemu što se uglavnom skuplje plaća, a to je podrška za budžet, prošli ste lošije nego mi, ugovarajući jedan posao, gde Ruska Federacija ima i direktni interes u železnici. Toliko o tome. Nadam se da smo time završili ovo prepucavanje. Videćemo kakve će biti perfomanse. Na kraju ću se složiti sa vama, važno je da se aranžmani sprovode i da gađani imaju koristi od toga, ali hajde da ne predstavljamo neke uspehe i neke preokrete i nove nadzore tamo gde ih nema. Hvala.
I ja se nadam da smo završili. Izvolite, gospodine Dinkiću.
Pomoći ću vam da na sajtu dobijete podatke, pa istaknite i na vašem, kao što smo istakli na sajtu Ministarstva finansija. Činjenica je da je takozvani prinos na srpske evro obveznice desetogodišnje trenutno 5,6%, a da je bio 7,5% pre godinu dana. Nebitno ko je emitovao za ovu priliku, cifra je cifra, mnogo je niža. Ne možete sve to pripisati sada povoljnijim uslovima na ovom tržištu, jer nisu se napravili toliko povoljniji da za dva procentna poena bar se napravi ta razlika. Isto tako, niste u pravu za Hrvatsku. Hrvatska jeste, za razliku od Mađarske, koju pominjete, izlazila ove godine na tržište evro obveznica. Izašli su 19. aprila ove godine. Emitovali su milijardu i po dolara na pet godina sa prinosom od 6,47% i kamatnom stopom od 6,25%. Prinos na srpsku obveznicu par meseci kasnije iznosio je 5,45%, a kamata 5,25%. Dakle, 1% niže od Hrvatske. Ako je to povoljnije, ne znam zašto toliko držite leđa Hrvatskoj? Mnogo su gore prošli na tržište evro obveznica, nego naša Vlada. Valjda bi trebalo da podržite Vladu, bez obzira što niste u njoj, ako smo napravili uspeh makar u odnosu na Hrvate i makar u odnosu na Rumune, jer smo bolje prošli od njih. Nema razloga da iz stranačkih razloga sada govorite neke neistinite činjenice. Dakle, Hrvati su gore prošli od nas i to za čak jedan procentni poen su lošije uspeli da prodaju svoje evro obveznice. (Božidar Đelić, s mesta: Replika.)
Gospodine Đeliću, daću vam reč još ovog puta, ali mislim da nema potrebe da se više međusobno ubeđujemo. Vreme će pokazati koje u pravu. Izvolite.
Nemate pravo da se mešate u takve stvari, predsedavajući, ali u redu. Naravno da je Hrvatska imala bolje uslove, zato što su na proleće bili uslovi za sve. Ne možete tako malo da prikazujete istinu – ili celu ili ništa. Činjenica je da od ovog proleća, pa do danas iz mnogobrojnih razloga apetit investitora za tržišta poput našeg, hrvatskog, mađarskog i drugih je porastao. Zbog toga danas ono što je bitno to je komparativna situacija jedne ili druge zemlje. Mi smo se zaduživali pod istim uslovima, kao i Hrvati. Danas kada bi Srbija i kada bi Hrvatska istog dana izašle na tržište, to pokazuje ne ono što se dešava pre koji mesec, nego svakog dana se to gleda. Danas je premija rizika za Srbiju skoro 1-1,5% veća, nego za Hrvatsku ili za Mađarsku. To je ono što je istina. Zbog toga nemojte ono što je tržište koje se menja u datom ili u drugom momentu da prikazujete kao ključnu vrlinu i podršku ovog budžeta, jer to može izuzetno brzo da se promeni. Gledaćemo stvari u kontinuitetu. Hvala vam puno.
Moram da napomenem da je moje pravo da ocenim kada replika gubi smisao. Zato sam reagovao. Šta ste vi hteli, gospodine Đuriću? (Bojan Đurić, s mesta: Možete li da miuključite mikrofon?) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Dakle, o onome šta sam nameravao da govorim, saznaćete, vreme će pokazati, kako ste sami rekli. To je moje pravo. Nisam se javio za repliku, imam vreme poslaničke grupe koje želim da koristim. Neću da koristim povredu Poslovnika. Vrlo cenim vaše obrazovanje i vašu vojnu karijeru, ali ovo nije JNA, ovo je Narodna skupština i ovde morate da se ponašate malo liberalnije. Gospodine Dinkiću, otvorili ste za mene ključno pitanje efikasnog korišćenja kredita, odnosno…
Gospodine Đuriću, zaista ne mislim ovde da preslikavam JNA. Trudim se da vas uvažavam i ispoštujem maksimalno i da budem korektan. (Bojan Đurić, s mesta: Pričao sam sa ministrom o amandmanu.) Za mene je to uvreda ako sada implicirate da ovde sprovodim dril. Mislim da uopšte to ne radim. Molim vas da isto tako i vi vodite računa. Izvolite.
Molim vas, da ne ostane nejasnoća, nisam implicirao da je JNA bila organizovana na principima diktature. Nemojte, to nikad ne bih rekao. Dakle, otvorili ste ključno pitanje – kako će se koristiti kredit u ovom slučaju za železnicu, odnosno kako će zapravo funkcionisati železnice kao državna kompanija? Zbog toga sam malopre insistirao toliko na tom, rekao bih, skandaloznom imenovanju direktora "Srbijagasa" pred sam početak usvajanja novog zakona. Na koji način ćete obezbediti drugačiju praksu u železnicama ili u bilo kom drugom domaćem državnom preduzeću, koje će realizovati te povoljne kredite o kojima govorite? Zbog toga smo toliko zabrinuti. Vi ste nam na velika zvona najavili zakon o departizaciji, odnosno o javnim preduzećima, onda ste na identičan način, kao što ste radili u godinama koje su iza nas, na još brutalniji način, jer to činite u predvečerje usvajanja tog zakona. Imenovali ste gospodina Bajatovića i time sprečili primenu Zakona na taj slučaj. Šta ćete uraditi sa železnicom? Da li će vam efikasnije korišćenje kredita i svih drugih investicija, poslovanje železnice obezbediti ovakav zakon o javnim preduzećima koji predlažete, gde će u nadzornom odboru biti nekoliko ljudi koji, kako zakon koji ste predložili kaže, moraju da imaju osnove znanja iz oblasti prava, finansija ili korporativnog upravljanja. Slažem se da je ova rasprava u nekom trenutku postala možda previše sitničava, pa raspravljamo o desetom delu procenta, ali ovo su mnogo važnije, zato što ti milioni, koje sada ispravno pominje gospodin Đelić, zapravo završe kroz neefikasno poslovanje. Imate železnice, koje ovih dana ukidaju, u saradnju sa hrvatskim železnicama, koje su u, manje-više, istom takvom stanju, strašnom, kao i "Železnice Srbije", međunarodni vozovi. Nisam siguran u šta ćete na kraju uspeti da efikasno ulupate taj kredit od 800 miliona dolara.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Koristiću vreme poslaničke grupe. Ova tema svakako jeste visoko virulentna, kako je upotrebio izraz stranački kolega ministra, braneći neodbranjivo po drugom amandmanu. Međutim, pokušao bih da ovo spustim na nivo običnih brojki i hteo bih da ministar pred pauzu, koju će verovatno predsedavajući odrediti uskoro, odgovori da li je Republika Srbija u poslednje dve godine dobila dve milijarde dolara kredita od Ruske Federacije ili je dobila ukupno milijardu dolara. Ako je dobila dve milijarde dolara, onda se država Srbija zadužila, odnosno ukupno zaduženje prema Ruskoj Federaciji će biti dve milijarde. Ako je dobila milijardu dolara ukupno, to znači da je jučerašnje slikanje povodom dobijanja ruskog kredita pusta farsa, jer je taj kredit već jednom, pre godinu i nešto dana, odobren. Dakle, vrlo jednostavno pitanje da li je Republika Srbija dobila dve milijarde dinara ili je dobila milijardu? Ako je dobila milijardu, jučerašnje dodeljivanje kredita je prosta farsa i zamazivanje očiju građanima tobože zbog dobrih odnosa sa Ruskom Federacijom.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala ministru što je prihvatio ovaj amandman i na taj način dokazao da opozicija vrlo pažljivo čita Zakon o budžetu i ostale zakone, ali bih ga molio da da odgovor na pitanje da li smo dobili dve milijarde kredita ili milijardu? Pošto na prethodno pitanje nije dao odgovor, ako ga ne da, smatraću da je jučerašnje objavljivanje dodele novog kredita bila obična obmana.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Verovatno pažljivo čitate, ali ne slušate pažljivo. To sam već odgovorio vašim prethodnicima, a onda me posle optužite da samo ja govorim. Hoću da uštedim vreme da biste vi više govorili, jer sam jednom to već rekao. Rekao sam potpuno jasno i glasno, kada sam odgovarao na prethodna pitanja narodnih poslanika, da smo mi obezbedili 800 miliona dolara kredita za železnicu, koji je potpisan i od strane jedne i od druge Vlade i to je sada zvanični kredit, koji ide u realizaciju, a da dodatnih milijardu dolara predviđamo zakonom o budžetu za sledeću godinu kao direktno zaduživanje za budžet, o čemu je postignuta politička saglasnost predsednika Putina i Nikolića, a da će tehnički pregovori dva Ministarstva finansija krenuti u narednom periodu. Drugim rečima, Tomislav Nikolić nije razgovarao juče sa ministrom finansija Ruske Federacije, nego sa potpredsednikom Vlade i ministrom odbrane, gospodinom Rogozinom. On mu je preneo još jednom ono što su njih dvojica dogovorili, Putin i Nikolić, da ćemo dobiti i taj kredit o milijardu dolara i o tome je predsednik Nikolić obavestio javnost. Ne vidim ništa loše u tome. Mislim da je dužnost predsednika da obavesti građane Srbije o tome da Ruska Federacija želi da osim 800 miliona dolara za železnicu, koji su nam već odobreni i potvrđeni na sednici Vlade, da nam odobri još dodatnih milijardu dolara za budžet. To sam rekao malopre, ali ako želite da ja govorim umesto vas, evo tog odgovora.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Samo bih želeo da potvrdim ono što ste vi rekli, malo jasnije. Dakle, Srbija juče nije dobila nikakvih novih milijardu dolara kredita. Novinari su krivo razumeli ili krivo preneli informaciju. I sami ste rekli da je bilo samo razgovora o mogućnosti da se razgovara o novom kreditu. Dakle, nije odobren, kako su novinari rekli, nikakav novi kredit.
Na član 4. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i dr Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Ružica Igić. Izvolite.
Poštovani ministre, koleginice i kolege poslanici, amandman koji smo zajedno podneli kolega Nenad Popović i ja odnosi se na član 5. Predloga zakona, a ustvari odnosi se na raspodelu sredstava u okviru Uprave za poljoprivredno zemljište, gde predlažemo da se sredstva koja su opredeljena za atarske puteve delimično preusmere na deo koji se odnosi na kanalsku mrežu. Zašto to predlažemo? Znamo svim da u poslednje vreme i poslednjih godina, možda desetak godina, možda i više, velike promene klime uslovile su i promene koje se dešavaju u poljoprivredi. S obzirom na to da postoji već određena kanalska mreža, pre svega na području Vojvodine, i da je ona u katastrofalnom stanju, odnosno zarasla je trskom, rogozom, šašom, vrlo često nema vode u njoj, smatrali smo da ovo hitno treba uraditi, a zbog toga što poljoprivrednici, bez obzira koliko imaju mogućnosti, nemaju mogućnosti da navodnjavaju zbog zapuštene kanalske mreže. Imali smo iskustva ove godine, kada smo imali veliku sušu i kada je veliki problem nastao ne samo po poljoprivrednu proizvodnju, nego i po proizvodnju raonih krava, govedarsku proizvodnju, pre svega. Znači, nemamo hrane dovoljno, a dozvoljavamo da nam generalno propada ono što zasejemo. Šta je to što je obrazloženje koje je dala Vlada na ovaj amandman, što apsolutno ne možemo da prihvatimo? Obrazloženje se zasniva na tome da ćemo time što ćemo ulagati više sredstava u atarske puteve očuvati vrednosti poljoprivrednih proizvoda prilikom transporta, naročito voća i povrća, pa nećemo imati ni voće ni povrće ako nemamo zalivne sisteme i ako nemamo dobro uređenu kanalsku mrežu. Zbog toga je naš predlog da se malo više sredstava uloži u revitalizaciju kanalske mreže pre svega u Vojvodini.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Podržavam koleginicin amandman. Jutros sam postavio pitanje republičkoj Vladi oko problema održavanja kanala, oko problema održavanja bedema protiv poplava. Ovaj amandman koleginice iz DSS apsolutno pokazuje da imamo jedan veliki problem u državi Srbiji. Ako je problem u Vojvodini, možete zamisliti kakav je problem ispod Save i Dunava, kakav je problem u jugoistočnoj Srbiji, gde su svi ti kanali, svi ti bedemi zarasli, gde nema uopšte procesa održavanja. Evo i danas drugi put upozoravam republičku Vladu da će svaka kiša napraviti velike poplave i onda će biti mnogo više para izdvojeno za sređivanje tih područja u koje je sada lakše investirati. Želim da još jednom naglasim da posle juna meseca ova republička Vlada nije preuzela da finansira održavanje bedema i nasipa ispod Save i Dunava. To znači da je centralna Srbija nezaštićena od poplava i svaka kiša, svaka elementarna nepogoda će naneti veliku štetu ovim građanima. Još jednom postavljam pitanje. Podržavam ovaj amandman, ali postavljam pitanje – da li je moguće da republička Vlada ne vidi ništa ispod Save i Dunava? Da li je moguće da republička Vlada ne vidi ništa ispod Save i Dunava? Da li je moguće da ova republička Vlada čeka prvu kišu da poplavi građane Srbije ispod Save i Dunava i da nas više ne vidi, da ih više ne upozoravamo? Gnjaviću vas non stop za interese jugoistočne Srbije i za interese centralne Srbije, s obzirom da ste od juna meseca prestali da plaćate finansiranje, održavanje kanala i bedema centralne Srbije. Hvala.
Hvala. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljuje, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre Dinkiću, predstavnici Vlade, vi dobro znate da je poslanička grupa DSS predložila oko 65 amandmana na ovaj predlog zakona o budžetu. Prihvaćena su samo tri. Mi smo ovim amandmanima pre svega hteli da pomognemo građanima Srbije i da promenimo ovaj tekst zakona. Mene čudi jedna druga stvar, zašto ovaj moj amandman nije raspravljan na matičnom odboru, a to je Odbor za sport i omladinu. Mi smo izgleda jedina zemlja na svetu koja ima Ministarstvo za sport i omladinu, a nemamo skupštinski Odbor za sport i omladinu. S obzirom da nam idu velika takmičenja i u rukometu i mnoga druga, očekujem da će predsednik Skupštine u narednom periodu upravo promeniti Poslovnik, te da ćemo mi dobiti jedan odbor za sport, koji je u prethodnom periodu i te kako dobro i kvalitetno radio. Naša namera ovim amandmanom je pre svega bila da pomognemo jednom bazičnom sportu, a to je atletika, pošto je atletika u usponu, a to se videlo na prethodnim Olimpijskim igrama. Imamo kvalitetne takmičare. Hteli smo da im stvorimo optimalne uslove za neka buduća takmičenja. Sada želim da vam sugerišem kako je nastala ideja o pravljenju, odnosno o izgradnji ove atletske dvorane. Zapravo, pregovarala su tri ministarstva – Ministarstvo odbrane, Ministarstvo finansija i Ministarstvo omladine i sporta, i došli su do zaključka da na prostoru nekadašnje Vojne akademije Banjica se napravi atletska dvorana. Obezbeđena su sredstva, urađen je idejni projekat, glavni projekat, sve građevinske dozvole su obezbeđene i pošlo se u realizaciju prve faze. U prvoj fazi je trebalo da se potroši 175 miliona dinara, a potrošeno je svega 40 miliona. Znači 25% od one sume. Gde su ostala sredstva? Ne znamo i to je verovatno pitanje za gospodina Vučića. U drugoj fazi je trebalo da se potroši 300 miliona dinara i ona je trebala do početka 2013. godine da bude gotova. Sada će još malo biti 2013. godina, a te dvorane nema. Naši atletičari i dan danas treniraju u toplijim krajevima, odlaze na pripreme u Španiju, Tenerife, ali se ponovo vraćaju kod nas gde je temperatura ispod minusa i ne mogu da permanentno održavaju formu za neka buduća takmičenja. Zato je dobra prilika da Vlada usvoji ovaj naš amandman, prihvatio ovaj naš amandman i da se atletska sportska dvorana izgradi do 2013. godine, kako bi se naši sportisti i pripremali i kako bi se organizovala takmičenja. Međutim, gospodine ministre, nas nešto drugo interesuje. Kako je moguće da je Vlada opredelila 178 miliona za izgradnju nove dvorane u Beogradu? U Beogradu imamo 15 sportskih dvorana, ne računajući arenu. Dakle, imate 15 sportskih dvorana i gradite novu dvoranu. Podsetiću vas da se svi ovde bar deklarativno zalažemo za ravnomerni regionalni razvoj. Sportsku dvoranu nema niti Bogatić, niti Malo Crniće, niti Bojnik, niti mnoga druga mesta. Zbog čega ta beogradizacija non stop? Zar mislite da tamo u tim malim sredinama u unutrašnjosti Srbije nema talentovane dece? I te kako ima. Dajte da im pružimo šansu, prihvatite ove naše amandmane i mi iz DSS ćemo glasati za ovaj budžet. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Nismo prihvatili amandman ne zato što smo protiv atletske dvorane, nego zato što Ministarstvo sporta hoće da izgradi i atletsku dvoranu i košarkašku dvoranu. Zaista ne želimo da se mešamo u program rada Ministarstva finansija i Ministarstva omladine i sporta. Postoji još jedna činjenica. Na žalost, ono što se opredeli odlukama ove Skupštine na predlog Vlade u budžetu za kapitalne investicije, evo već godinama unazad se to često ne potroši. Bilo je dovoljno sredstava za atletsku dvoranu u ovoj godini, a iz kog razloga nije realizovan taj projekat, to treba utvrditi. Ne verujem da ovde ima toliko posla za potpredsednika Vučića, koliko ima neefikasnosti u pravljenju tih planova, u pribavljanju građevinskih dozvola i u svemu ostalom, zbog čega mnogi projekti za koja su bila obezbeđena sredstva u republičkim budžetima, u poslednjim godinama, nisu ostvareni. Sećam se 2006. godine boljih vremena, kada smo imali višak u budžetu, pa smo opredelili, recimo, sredstva i za modernizaciju pozorišta "Duško Radović" i za dečije pozorište. To nikada nije realizovano, ne zato što nisu bile pare u budžetu, ne zato što poslanici nisu davali dobre predloge, nego zato što kasnije, onaj ko je trebao da realizuje, iz nekog, iz ovog ili onog razloga, to nije uradio. Isti je slučaj i sa ovom atletskom dvoranom. Bilo je dovoljno planiranih sredstava. Jedan deo je realizovan, a veliki deo neće biti realizovan do kraja godine. Po sadašnjem zakonu, ta sredstva ne mogu da se prenesu u narednu godinu i zato smo promenili Zakon o budžetskom sistemu i omogućili višegodišnje planiranje kapitalnih ulaganja, da bi mogli da, ako se desi u jednoj godini problem sa realizacijom zbog javnih nabavki, planiranja i svega ostalog, da ne moramo tri puta da ponavljamo te javne nabavke. Ministarstvo sporta tvrdi da je plan da se ta atletska dvorana koja je jako važna, slažem se sa vama, izgradi do 2014. godine. Oni su predvideli ta sredstva u višegodišnjem planu investicija, ali, opredelili su sredstva i za neke druge projekte koji su po njima važni, a mi se u to njima nismo mešali.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Kada je reč o ovoj dvorani, sve građevinske dozvole su obezbeđene. Gospodine Dinkiću, počela je izgradnja i 40 miliona od 175 miliona, koliko je predviđeno u prvoj fazi, je realizovano i to je 25%. Hajde da pričamo o drugim stvarima, a to je – zbog čega Beogradu treba nova košarkaška dvorana, kada ima 15 košarkaških dvorana u Beogradu? Zbog čega je Ministarstvo sporta predvidelo da se u Beogradu izgradi još jedna dvorana, a toliko mesta u Srbiji, to sam malo pre pričao, manja mesta, nemaju sportske dvorane? Dajte da toj deci pružimo adekvatne uslove da se bave sportom. Nisu samo talentovana deca u Beogradu, ima ih i dole na jugu Srbije, u jugoistočnoj Srbiji i u mnogim drugim mestima. To je bila suština. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani generale, poštovani predsedavajući, podržavam kolegu iz DSS, podržavam kolegu iz Leskovca. Generalno, ova Vlada ima veliki problem sa jugoistočnom Srbijom. Jugoistočnu Srbiju ne vidi uopšte u bilo kakvoj kapitalnoj investiciji. Jugoistočna Srbija je interesantna za vladajuću koaliciju samo kada su izbori, kada treba ljudi za njih da glasaju. Kada Vlada treba da vrati jugoistočnoj Srbiji, neda ništa. Pitam vas – šta je od kapitalnih investicija predviđeno za Niš? Sledeće godine imate 1.700 godina od Milanskog edikta u Nišu. Kakav kapitalni objekat ćete napraviti kao republička vlada u Nišu? Ili ćete samo doći sa vašim kolonama koje građani ne smeju presretati, slikati se tamo, pojesti neki niški ćevap i reći – 1.700 godina Milanskog edikta je obeleženo. Pitam ovu republički vladu – šta ste bre ljudi predvideli za Niš jer 1.700 godina je zacrtala ovu Srbiju na mapi sveta? Predviđeno je da dođe i Papa u Niš, predviđeno je da dođu i svi verski verodostojnici, predviđeno je da dođu ugledne ličnosti, a u Nišu tama – od gradskog rukovodstva, do republičke vlade svi ćutite. Svi ćutite. Kada dođe sledeća godina, kritikovaću vas svakog dana, zato što ćete jednu sjajnu priliku za promociju Srbije, jednu sjajnu priliku za promociju Niša nećete biti u stanju da iskoristite. Pozivam vas da, ovim budžetom to niste predvideli, ali uredbama Vlade možete, da nešto lepo i neku kapitalnu investiciju opredelite za Niš. Leskovac, stvarno kolega to moli za svoj grad. Leskovac, Vranje, vaše Vlasotince, gospodine ministre – šta ste vašem Vlasotincu od kapitalnih investicija uneli? Znači, nemojte da se sećate jugoistoka samo kada su izbori. Kada prođu izbori, baš nas briga za jugoistok. Gledamo ovde šta ćemo u Beogradu, gledamo šta ćemo možda u nekom drugom kraju. Znači, svi zajedno moramo da se borimo za interese najsiromašnijeg dela Srbije. Pitanje stoji – šta nameravate za 1.700 godina Milanskog edikta da uradite u Nišu?
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Niste u pravu, predvideli smo značajna sredstva i za obeležavanje ovog velikog jubileja. U Nišu će biti građeno, kao i u svim drugim gradovima Srbije, u svim regionima Srbije. Sredstva ćemo obezbediti već ove godine, iz tekuće budžetske rezerve, na jednoj od dve naredne sednice Vlade i ministar kulture će vas o tome informisati. Takođe, planira se izgradnja sportskih dvorana širom Srbije, od Valjeva koje treba konačno da dobije modernu sportsku halu. Preko Jagodine, koja treba da dobije moderan bazen, sportske arene u Nišu u narednom periodu, arene u Kragujevcu, sportskih dvorana u drugim gradovima. O tome ne mogu detaljno da vam govorim, ali iskoristite priliku kada dođe ministarka za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu, ona ima detaljnu evidenciju svih projekata u svim regionima Srbije, uključujući i projekte u Nišu. Naravno da moramo da obeležimo u Nišu na dostojan način ovaj veliki dan, tako da ćemo to učiniti. Očekujem da ćete i vi s time biti zadovoljni.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela Skupština AP Vojvodine. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima sekretar pokrajine, Zoran Radoman.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ministre, obraćam vam se u ime Skupštine AP Vojvodine koja je podnela tri amandmana na Predlog zakona, pri čemu ukazujem da je ovaj amandman mučni za razumevanje suštine amandmanima podnetih predloga. Na taj način je Skupština AP Vojvodine pribegla jedino legitimnom sredstvu, a to je da amandmanskim putem reaguje na predloženi zakon sa ciljem da se budžetu AP Vojvodine obezbede prava i obaveze iz odredaba člana 184. stav 4. Ustava RS o minimumu obima budžeta, odnosno omogući realizacija ustanog zahteva da se tri sedmine budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Suština podnetog amandmana je predlog da se izmenom člana 6. Predloga utvrdi kvalitetna struktura prihoda i primanja budžeta AP Vojvodine. Kvalitetna struktura prihoda budžeta AP Vojvodine traži kompenzovanje fiktivnih prihoda kao što su transferna sredstva za zaposlene u obrazovanju, jedinice lokalne samouprave prema kojima Pokrajina nema zakonskih obaveza sa 43% prihoda od naplaćenih akciza na teritoriji Vojvodine, što bi iznosilo 32 milijarde dinara. Budući da su navedeni transferi namenjeni finansiranju republičkih nadležnosti AP Vojvodine i gde bi činili preko 66% pokrajinskog budžeta, budžet Pokrajine neće moći da ispoštuje ustavnu odredbu da se tri sedmine pokrajinskog budžeta koristi za finansiranje kapitalnih rashoda u Vojvodini. Ako pođemo od toga da su Predlogom zakona, odnosno amandmanima koje je Vlada donela poreski prihodi utvrđeni u iznosu od 837 milijardi dinara minimalni obim budžeta AP Vojvodine u 2013. godini morao bi da iznosi 58, 59 milijardi dinara. Za kapitalne rashode u narednoj godini pokrajinski budžet mora da izdvoji Ustavom propisane tri sedmine ili najmanje 25,11 milijardi. Struktura prihoda budžeta Pokrajine predložena članom 6. zakona ne obezbeđuje ustavni minimum za kapitalna ulaganja. Budžetu Pokrajine Vojvodine nedostaje na taj način 10 milijardi dinara, te se traži 43% akciza naplaćenih na teritoriji AP Vojvodine. Ovim amandmanom obezbeđuje se poštovanje Ustavom RS propisana norma koja se odnosi na obim obaveznih izdvajanja za kapitalne rashode, te smatram da se ne sme dovoditi u pitanje poštovanje Ustava RS.
Hvala. Reč ima Elvira Kovač.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas se otvorila dosta velika rasprava o amandmanima Skupštine AP Vojvodine i SVM naravno podržava sva tri amandmana. Žao nam je što je Vlada u svom obrazloženju odbila baš svaki i ovo je ključni amandman. Pokušaću da sažmem suštinu koristeći vreme poslaničke grupe, kao i ovlašćenog predstavnika ukoliko bude potrebno. Trenutno u članu 6. stoji da budžetu AP Vojvodine pripada 18% prihoda na dohodak građana i 42,7 na dobit preduzeća ostvarenog na njenoj teritoriji. Ovim predlogom se traži, odnosno predlaže da pored ovoga budžetu AP Vojvodine pripadne i deo prihoda od akciza, osim akciza pri uvozu, u visini od 43% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodine. Sa druge strane, ono što je još veći problem, o čemu smo jutros i govorili, su ti transferi. Neki su koristili vrlo figurativne izraze da je budžetAP Vojvodine zapravo jedan protočni bojler gde stignu neke pare koje sutradan moraju već i da se isplate. Gospodin ministar mi je odgovorio na moje pitanje. Dva puta je spomenuo da što se tiče transfernih sredstava za finansiranja plata u obrazovanju da je to tako od 2003. godine. Za pitanje – zašto se nenamenski transferi lokalnim samoupravama nalazi tu, ne postoji odgovor. Predlog Skupštine AP Vojvodine je da se budžetu AP Vojvodine obezbede transferi, namenski transfer za finansiranje rashoda za zaposlene u visokom obrazovanju, transferi za poverene poslove u skladu sa zakonom kojim se utvrđuju nadležnosti AP Vojvodine, ali i nenamenska sredstva, ovo je valjda jedini način na koji je to moglo da se predloži, za obezbeđenje sredstava od ustavnog minimuma od 7% budžeta RS u 2013. godini. U obrazloženju Vlade stoji nekoliko razloga ili argumenata zašto se ne prihvata ovaj amandman. Spominje se međunarodno iskustvo. Gospodin ministar je rekao da ne postoji primer u međunarodnoj praksi da se akcize ili određena vrsta ne plaćaju na centralnom nivou. Čuli smo u raznim obrazloženjima da ne postoji nigde na svetu ni da Vlada krši sopstveni Ustav ne razmišljajući o tri sedmine kapitalnih rashoda. Sa druge strane, pitanje koje se ovde uopšte ne spominje, samo se spominje 2003. godina, zašto transferi lokalnim samoupravama? Hvala.
Saglasno čl. 27. i 28. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će pauza biti od 15,00 do 16,00 časova u trajanju od sat vremena. Sa radom ćemo nastaviti u 16,00 časova. Istovremeno vas podsećam da će danas od 16,00 do 19,00 časova narodni poslanici postavljati poslanička pitanja Vladi u skladu sa članom 205. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 87. stav 2. Poslovnika obaveštavam vas da će Narodna skupština produžiti rad i posle 18,00 časova, odnosno posle 19,00 časova nastavkom rada po dnevnom redu sednice zbog potrebe da se predloženi akti iz dnevnog reda što pre usvoje. Hvala vam na strpljenju. Ima reč Mlađan Dinkić.
Iako sam već na ovo odgovorio već tokom prvih amandmana, prosto sam veoma impresioniran upornošću kojom ponavljate jednu stvar, pa sam se zapitao sledeće – s obzirom da je ovaj budžet metodološki urađen prema AP Vojvodini na potpuno isti način kao i prethodni za 2012. godinu kao i prethodni za 2011. godinu, kada su u pitanju ovi transferi školama i kada se računaju sredstva koja idu vojvođanskim opštinama, moram i vas da pitam i vas gospodine Radoman – šta se to desilo za ova tri meseca? Da li su vojvođanske škole otcepile od Vojvodine pa sada hoćete drugačiji tretman za njih? Da li su se vojvođanske opštine otcepile od Vojvodine? Da li Kanjiža više nije u Vojvodini? Da li Sombor više nije u Vojvodini? Da li neka druga lokalna samouprava vojvođanska nije deo Vojvodine, ako je Vlada Mirka Cvetkovića to tretirala na potpuno isti način kao i vi sada, samo što su davali manje para? Tretiramo metodološki na potpuno isti način AP Vojvodinu kao što je to činila Vlada Mirka Cvetkovića koju je podržavao i Bojan Pajtić, sadašnji predsednik AP Vojvodine. Ne znam da li je sadašnji Bojan Pajtić drugačiji od bivšeg Bojana Pajtića. Vlada Mirka Cvetkovića je ovo raspoređivala metodološki potpuno isto – transfer školama, transfer lokalnim samoupravama, ukalkulisanje u tih minimalnih 7% prema Ustavu RS, izdvajanje za Pokrajinu. Tada bivši Bojan Pajtić nije pomišljao da podnosi inicijative Ustavnom sudu, pa ni bivši SVM. Moguće da novi Bojan Pajtić i novi SVM sada vode drugu politiku, ali to treba nazvati pravim imenom. To je politika. To nije ekonomija. To nije Ustav. To nije pravo. Imate pravo na drugu politiku, ali nazovite to pravim imenom. Ako vam godinama nije smetalo, od 2003. godine, da se transferi školama izdvajaju na potpuno isti način, a sada vam smeta, kažite – grešili smo 10 godina, sad smo progledali i sada hoćemo drugačije, pa makar bili bivši SVM, bivši Bojan Pajtić, ne znam šta ste vi bivši bili u Poreskoj upravi. Uglavnom, ništa nismo promenili u metodologiji ljudi. Ovde gubimo dane i sate pričajući o jednoj par ekselans političkoj temi i nema nikakve veze ni sa Ustavom Srbije, niti sa javnim finansijama. Pritom, moram da kažem ono što je činjenica, u potpunosti poštujemo Ustav Republike Srbije. Nova Vlada izdvaja više nego što je izdvajala prethodna, ali pošto vi uporno ponavljate neistinu, ja moram da vam ponavljam istinu. Jako mi je žao što trošimo vreme poslanika. Voleo bih da čujem argumente o drugim stvarima. Ovo smo već toliko puta izdiskutovali.
Hvala. Reč ima gospođa Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, ja ne znam ko koga ne sluša. Ja sam ovde od jutros i zaista vas slušam veoma pažljivo. Sada nisam fokusirala svoje izlaganje na škole. Najviše sam fokusirala svoje izlaganje na transfere lokalnim samoupravama. Zašto? U proteklih nekoliko godina, kada smo usvajali budžet, do danas promenilo se nekoliko stvari. Moram da priznam da sada ne mogu napamet da vam kažem datum, u maju ili u junu ove godine, je Ustavni sud doneo odluku prema kojoj je proglasio protivustavnim 22 nadležnosti AP Vojvodina. Od toga je jedna od protivustavnih nadležnosti po Ustavnom sudu, ne želim politički da ulazim u to ko se slaže, to je tako, je upravo oblast lokalne samouprave. Zato se mi ne slažemo sa ovom metodologijom o kojoj ste vi pričali. Ono što je izuzetno značajno i o čemu se nije govorilo je da su u prethodnom budžetu postojali tekući transferi za Fond zakapitalna ulaganja u iznosu od 3,7 milijardi dinara kojih sada u ovom budžetu nema. Što se tiče SVM, svi su svedoci toga da se SVM vrlo često, vrlo usamljeno bori za Ustav i za garantovanih 7% i 3/7 u Narodnoj skupštini Republike Srbije prilikom donošenja svakog budžeta, rebalansa. Znate da jedne godine nismo glasali za budžet za razliku od ostalih, ali nam je izuzetno drago što nam se u ovoj borbi sada pridružuju ostali. Ne možete nas optuživati da se bavimo politikanstvom, jer se svaki put bavimo brojevima i ciframa. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Još jednom vas molim da se dogovorite šta hoćete, da se država zadužuje još više ili da zaustavimo rast javnog duga. Pominjete Fond za kapitalna ulaganja. Znate kako je obezbeđen novac za Fond za kapitalna ulaganja u budžetu za 2012. godinu? Tako što se Republika Srbija zadužila za tri, odnosno četiri milijarde dinara emitovanjem republičkih obveznica. To sada otplaćuju svi građani Srbije. O tome ništa nisam rekao. Ako hoćete da zaustavimo rast javnog duga, onda kažite – hoćemo da zaustavimo rast javnog duga, a ne da nas terate da sa jedne strane vodimo odgovornu fiskalnu politiku, što je opravdano i što hoćemo i sami. Dobro nam je došla svaka kritička misao na tu temu. Sa druge strane, tražite da radimo za Fond za kapitalna ulaganja. To nije uredu. Mislim da nije uredu što se toliko malo raspravlja o onome što je poslanik iz Niša pokrenuo kao pitanje, a vezano je za 1700 godina Milanskog edikta. Proveli smo sate u raspravi o temi koja je veštačka. To je vaše pravo. Ovde sam vam na raspolaganju sve vreme dok se vodi rasprava o budžetu. Odgovaraću na sva pitanja. Ako želite da o ovome dalje govorimo, biću tu. Mislim da ima mnogo važnijih tema, nego što je ovo, zato što je ovo veštački napravljeno. Da je pravo pitanje, mene bi bilo sramota da vam odgovaram. Pošto je veštački izazvano, to je politčko pitanje i treba da se preseli na teren politike. Skupština jeste mesto gde se vodi politička debata, ali je ovo prevazišlo te okvire.
Hvala. Reč ima gospođa Elvira Kovač. Izvolite.
Kao prvo, u ovom amandmanu se ne spominje zaduživanje. Spominje se, odnosno predlaže se da deo prihoda od akciza u visini od 43%, znači čitam, pripadne AP Vojvodini. Ne znam, gospodine ministre, da li ste imali prilike, raduje me što vas ovo zabavlja, kada je prošle nedelje predsednik Skupštine AP Vojvodine obrazlagao predlog Skupštine AP Vojvodine o izmenama Zakona o budžetskom sistemu rekao je ono što ću ja sada ponoviti – mi samo želimo da se poštuje Ustav. On je to vrlo slikovito prikazao. Bile su dve čaše na stolu. Jedna je bila puna, a jedna je bila skoro prazna. Bez obzira koliki je taj budžet, mi samo želimo 7% i 3/7 od toga. Ne želimo da to bude nešto više, nego želimo da se poštuje to što je Ustavom zagarantovano, najvišim pravnim aktom. U ovom slučaju ako su poreski prihodi 18,8 milijardi, znamo koliko je 7% od toga i znamo koliko su 3/7 od toga, jedino to zahtevamo. Ništa više i mislim da se svi slažemo oko toga.
Hvala. Reč ima pokrajinski sekretar za finansije gospodin Radoman. Izvolite.
Hvala. Što bi rekli, istine radi, u budžet Vojvodine neće ući ovih 70,5 milijardi, sem ukoliko ministar nešto ne zna, a što ćemo mi saznati kasnije. Za sada tako ne stoji u Predlogu zakona. Zašto sada? To sam već rekao. Između ostalog, zato što je izmenjen Zakon o budžetskom sistemu gde je osnovica znatno smanjena. Znatno su umanjeni prihodi pokrajini. Što se tiče Fonda i zaduživanja za izmirivanje obaveza Fonda za kapitalna ulaganja, jeste da je bila namera da se pomogne građevinarstvu u Srbiji, ali isto tako je tačno i da Republika Srbija nije izvršila transfer tih sredstava, kako je Verica Kalanović, kada je bila u poseti Pokrajinskoj Vladi, rekla da nije došla u pokrajinu zato što je neko na drugoj strani više potrošio od onoga što je planirano u Fondu za razvoj za ove namene. Tako da te obaveze nisu ispoštovane, mada je bilo govora o tome.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Naravno, javljam se po amandmanu. Demokratska stranka Srbije neće podržati ovaj budžet iz mnogo razloga. Pitanje budžeta Vojvodine se ovde otvara svaki put, a to je u poslednje četiri godine bilo devet ili deset puta. Očigledno da budžet nije tema oko koje ćemo se složiti, iako je u pitanju poštovanje člana 184. Ustava, koji kaže da budžet Vojvodine treba da bude 7% i tri sedmine treba da budu kapitalna ulaganja. Nije mi jasno zašto za četiri godine nije donet zakon o finansiranju nadležnosti pokrajine. Bila je ista vlast i na republičkom i na pokrajinskom nivou. Mogla je Skupština Vojvodine, kao što predlaže ove amandmane, da nam predloži i taj zakon, pa bi to bilo na dnevnom redu i raspravljali bi o tome. Druga stvar, tema je i Zakon o budžetskom sistemu. Mi smo predložili jedan amandman na Zakon o budžetskom sistemu koji je predložila Skupština Vojvodina i na osnovu tog amandmana možemo tačno da utvrdimo koliko sredstava ide u Vojvodinu, a koliko u druge delove Srbije. Ono što mora da ispuni budžet, mora da ispoštuje Ustav, ali isto tako budžet mora da bude pravičan za sve delove Srbije i mora da se poštuje pravičnost. Mi ćemo bezuslovno braniti Ustav i bezuslovno braniti pravo Vojvodine, ali ćemo isto tako bezuslovno braniti i svaki deo Srbije. Ono što je činjenica koju ministar Dinkić danas nije rekao, bar ja nisam čuo, to je da je i budžet Srbije protočni bojler. Nije samo budžet AP Vojvodine protočni bojler. Iz ovog budžeta 820 milijardi su sredstva koja su unapred predodređena. To su rashodi za zaposlene, to su zaposleni na celoj teritoriji Srbije – 266 milijardi. Rashodi po osnovu otplate kamata, to su, koliko znam, krediti koji su pokrivali celu teritoriju Srbije. To su transferi organizacijama obaveznog osiguranja, raznim fondovima. Oni pokrivaju celu teritoriju Srbije. To je socijalna zaštita, koja takođe pokriva teritoriju Srbije. To su sredstva koja su unapred predodređena i u ovom i u svakom drugom budžetu. To je ukupno 800 milijardi ili 81-82% celog budžeta. Ono što ministar Dinkić nije rekao, to je da za kapitalne namene, u budžetu o kome se danas raspravlja, ide svega 46 milijardi dinara za celu Srbiju. To je samo 4% ovog budžeta. To je deset puta manje nego te tri sedmine. Bilo bi sreće kada bi mogao svaki grad da ima svoj budžet, kada bi mogle Skupština Srbije i Republika Srbija da imaju svoj budžet, a svaka autonomija da ima svoj budžet. Nema dvostrukih zaposlenih u obrazovanju. Nema dvostrukih kapitalnih investicija. I to je problem. Redosled poteza je - zakon o finansiranju nadležnosti, drugi korak – Zakon o budžetskom sistemu i onda nećemo svaki put raspravljajući o budžetu raspravljati o tih 7% od čega se računa ili nešto drugo. To je redosled koji smo zagovarali stalno i to mora pod hitno da se uradi, da ne bi u svakoj sledećoj raspravi o budžetu raspravljali o 7% budžeta Vojvodine. Ustav mora da se poštuje, ali moraju da se donesu pravični zakoni, da svaki deo teritorije Srbije dobije onoliko koliko mu pripada. Hvala.
Određujem pauzu do 16,00 časova.
Poštovani narodni poslanici, s obzirom da je danas poslednji četvrtak u mesecu, u skladu sa članom 205. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16,00 do 19,00 časova. Generalni sekretar Vlade Republike Srbije obavestio je Narodnu skupštinu da sledeći članovi Vlade nisu u mogućnosti da prisustvuju današnjoj sednici na kojoj se Vladi postavljaju poslanička pitanja: Ivica Dačić, predsednik Vlade, Suzana Grubješić, potpredsednik Vlade, Jovan Krkobabić, potpredsednik Vlade i ministar rada, zapošljavanja i socijalne politike, Ivan Mrkić, ministar spoljnih poslova, Žarko Obradović, ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Nikola Selaković, ministar pravde i državne uprave i dr Sulejman Ugljanin, ministar bez portfelja. Pre nego što krenemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas još jednom podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Narodni poslanik ima pravo da postavi poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi iz njihove nadležnosti. Poslaničko pitanje mora biti jasno formulisano. Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta. Predsednik Narodne skupštine upozoriće narodnog poslanika, koji postavlja poslaničko pitanje, ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu. Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje Vlada, odnosno ministar, moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno. Ako je u pripremi odgovora na poslaničko pitanje potrebno utvrditi određene činjenice čije utvrđivanje zahteva duže vreme ili složeniju analizu, rok za davanje odgovora na poslaničko pitanje može se produžiti, ali najviše do 30 dana. Nadležni ministar se obraća Narodnoj skupštini najduže pet minuta, kako bi odgovorio na pitanje. Takođe, prema članu 207. Poslovnika, posle datog odgovora na poslaničko pitanje, narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da, u trajanju u najviše od tri minuta, komentariše odgovor na svoje pitanje ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje, narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju od najviše dva minuta. U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora shodno se primenjuju odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s timšto nisu dozvoljene replike i ukazivanja na povreduPoslovnika. U skladu sa tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi Narodne skupštine, tako što će naizmenično, najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Izvolite.
Očekivao sam da ću ovde u klupama videti sve ministre, između ostalog i Mlađana Dinkića, jer sam nameravao da njemu postavim dva pitanja, ne koja ja mislim da su važna, nego gledaoci, privrednici. Da li će on doći? Nije prijavljeno njegovo odsustvo. (Predsedavajuća: Doći će.) Dobro, doći će. Onda ću iskoristiti pravo, gospođo predsedavajuća, da kasnije, kada dođe gospodin Dinkić, postavim i ta dva pitanja. Sada bih postavio pitanje gospodinu Goranu Kneževiću, ministru poljoprivrede. U Vinči, u Šumadiji, osnovano je jedno udruženje voćara koje se zove "Jaseničke kapi" i oni nameravaju da se voda Jasenice zajazi i da se napravi sistem za navodnjavanje od 350 ha, koji bi zalivao njihove plantaže jer su ove godine pretrpeli veliku štetu. Tu vodu bi plaćali i to bi bila investicija koja bi se za vrlo kratko vreme otplatila. Da li, gospodine Kneževiću, ima izgleda da se u budžetu za 2013. godinu finansira ovaj projekat čija je predračunska vrednost 2.200.000 evra do 2,5 miliona. Jedno pitanje za ministarku energetike, gospođu Mihajlović, odnosi se na zelenu energiju. Gospođo Mihajlović, da li Vlada Srbije ima strategiju razvoja obnovljive zelene energije, jer ljudi podsećaju da postoje velike mogućnosti i potencijali da se iz žetvenih otpadaka, iz zelene mase, iz energije sunca, vetra, vode, geotermalne energije, dobiju značajne količine energije koja bi podmirivala ne samo potrebe poljoprivrede, nego bi višak odlazio u mrežu? Da li Vlada ima taj program i da li je spremna da to podrži i na koji način? Hvala. Zadržavam pravo, gospođo, da kada dođe ministar Mlađan Dinkić uputim veoma važna pitanja. Hvala.
Hvala. Imate još minut, tako da ću vam dozvoliti. Reč ima ministar Goran Knežević.
Odgovor gospodinu Zahariju Trnavčeviću. Strateški ciljevi Ministarstva poljoprivrede u narednom periodu jesu povećanje agrarnog budžeta do nivoa od 5% od ukupnog budžeta u 2014. godini. Drugi naš strateški cilj jeste prepoznatljivost ambijenta za poljoprivredne proizvođače. Treći cilj su investicije. U 2013. godini predviđeni budžet za poljoprivredu iznosi 48 milijardi 379 miliona, od toga čisto agrarni budžet o kome mi pričamo to su direktna davanja u poljoprivredu, u investicije, iznosi oko 45,5 milijardi ili negde oko 4,3% ukupnog budžeta, što znači da se polako približavamo tom cilju. U principu, od tog iznosa 4,5 milijarde su investicije, a od toga nekih 3,3 milijarde su direktne investicije prema poljoprivrednicima upravo za ove projekte o kojima ste vi pričali, znači, za navodnjavanje. Da, ulaganje u tehnologiju, da, ulaganje u objekte i to će biti naši ciljevi u narednom periodu. Očekujemo da Zakonom o podsticajima koji će ući verovatno u skupštinsku proceduru negde u decembru mesecu razrešimo i problem i način i mogućnosti konkurisanja, tako da će u 2013. godini biti upravo novca i za te svrhe i iz budžeta Republike Srbije.
Hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Odgovor vezano za zelenu energiju odnosno za plan Vlade. Strategijom razvoja energetike, koja je napisana još 2004, 2005. godine, naravno da je predviđeno da se i te kako intenzivira upotreba obnovljivih izvora energije. Nažalost, moram da priznam da u prethodnom periodu se mnogo više pričalo nego što se istinski to i radilo. Ali, ono što ja mogu da vam kažem sa stanovišta Ministarstva energetike i razvoja životne sredine, mi smo u izradi nacionalnog akcionog plana obnovljivih izvora energije, koji će biti gotov do sredine decembra meseca, biće javna rasprava o tom nacionalnom akcionom planu, koji smo mi vrlo jasno definisali šta je moguće na dalje iskoristiti. Srbija je prebogata od bio-mase, pre svega, bio-masom, a zatim, naravno, i potencijala i malih hidro-elektrana, geo-termalnih izvora i sve ono što može da se iskoristi za dobijanje i električne i toplotne energije. Dodatno u tom nacionalnom akcionom planu poseban deo je posvećen čak i naravno toplanama, koje upravo treba da promene svoje ulazno gorivo i, recimo, da koriste obnovljive izvore energije, a poseban odeljak vezan je i za poljoprivredu, jer mi mislimo da poljoprivreda može da bude samo održiva ukoliko koristi obnovljive izvore energije.
Hvala. Reč ima Zaharije Trnavčević. Izvolite.
Hvala gospođi Zorani, ministarki energetike. Mislim da je ovo dobro i očekujemo ovo polovinom decembra meseca da vidimo kako će izgledati taj akcioni program. Ali, on zaista treba da pobudi naše sve izvore, da ono što imamo, a nisu beznačajne vrednosti, a to je pre svega energija sunca, energija vetra, itd, da poput drugih zemalja, mi sve to imamo. Ne bih mogao da prihvatim potpuno odgovor gospodina Gorana Kneževića zato što se nije izjasnio. Gospodine Kneževiću, ponoviću pitanje – da li udruženje voćara "Jaseničke kapi" može da očekuje da će projekat navodnjavanja 350 hektara biti finansijski podržan iz agrarnog budžeta za 2013. godinu?
Hvala. Izvolite, gospodine Kneževiću.
Imaće mogućnosti da konkurišu ako ispunjavaju sve uslove i taj projekat će biti podržan.
Reč ima narodna poslanica Olena Papuga.
Moje pitanje je upućeno ministru za informisanje i kulturu, a interesuje me prvenstveno kada će biti doneta medijska strategija. Konkretno ću vam navesti jedan primer lokalnog lista koji informiše prvenstveno na srpskom jeziku i na jezicima nacionalnih zajednica koje žive u opštini Kula. Propagandni centar Kula je prošao kroz neuspelu privatizaciju. Taj deo je okončan 2009. godine, a informativna kuća je još uvek u dugovima bivšeg gazde, duguje "Sokoju", prisutne su tu neplaćene zarade, duguje štampariji "Dnevnik" itd. Sada kada je došlo do promene vlasti u lokalnoj samoupravi u Kuli veliko je pitanje šta će biti sa tim informativnim centrom i da li će lokalna samouprava obnoviti ugovor o informisanju na jezicima nacionalnih zajednica i prvenstveno na jeziku većinskog naroda. Ukoliko se to ne desi, ta informativna kuća koja postoji 30 godina će morati da se ugasi. Interesuje me, da li se može pomoći informativnom centru, medijskoj kući koja postoji duže od tri decenije, informiše građane na srpskom, rusinskom, mađarskom, ukrajinskom, a odnedavno i na nemačkom jeziku. Prvenstveno, pitala bih ministra kakva je strategija prema tim lokalni, listovima i prema tim lokalnim medijima.
Reč ima ministar Bratislav Petković.
Upravo je u izradi strategija koja će biti do kraja decembra izneta na javnu raspravu, tu je pet zakona koji će biti u javnoj raspravi. Što se tiče zakona o javnom informisanju, zakona o elektronskim medijima, zakona o radio i TV servisima, zakona o inostranim sredstvima i javnom informisanju, zakona o nedozvoljenom objedinjavanju javnosti i javnih glasila. Takođe će biti donete nove regulative kada se bude utvrđivao status "Tanjuga". Neophodno je da sve to, ući će to u skupštinsku proceduru, mora da bude gotovo do 31. marta 2013. godine i to je taj rok. Što se tiče lokalnih servisa, takođe će država priskočiti, i kada su u pitanju ti lokalni servisi, pogotovo kada su u pitanju manjinske radio-stanice, gde imamo programe na jezicima manjina. Ja bih ovo ostavio, pa bih vam odgovorio pisanim putem detaljnije, kada se tiče i o Kuli, pa bih vas molio da vam dostavim u roku od osam dana detaljan odgovor o svemu tome i kako će se rešavati pitanja lokalnih servisa.
Izvolite, Olena Papuga.
Ja bih vam prosledila i pismeno, pošto tu ima pojedinih podataka na koje možda možete da odgovorite i volela bih da mi date odgovore na još neka pitanja koja bih postavila, pa ću biti slobodna da vam dostavim pismeno.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Poštovani ministri, predsedavajuća, koleginice, moram na početku reći ono što je potreslo Srbiju, a to je današnja oslobađajuća sramna presuda Ramušu Haradinaju, koja je još jedan šamar i ruganje žrtvama pravdi i Srbiji. Posle oslobađajuće presude hrvatskim generalima, danas je usledio novi šok. Da ne bismo živeli u šoku, već da bismo nešto preduzeli, pitao bih predstavnike Vlade, pošto su postojale najave poslednjih nedelja da će biti održana posebna sednica parlamenta na kojoj će se razgovarati o uzrocima i posledicama rata, na kojoj će se razgovarati o vraćanju Srba na vekovna ognjišta, o njihovom obeštećenju, popravljanju života raseljenih i izbeglih lica, kao i o merama Vlade kojima ćemo istinu o zločinačkom, etničkom čišćenju podčinjenom nad Srbima, predstaviti međunarodnoj zajednici. Pored toga, pošto mi to vreme dozvoljava, reći ću da SPO i DHSS i ovo je u okviru drugog pitanja, podržava borbu potpredsednika Vlade Aleksandra Vučića protiv kriminala i korupcije i ako je opozicija, ali nas baš zbog toga interesuje, kada će, koje je to vreme i koji će biti sadržaj, stići u parlament zakon, odnosno predlog zakona o poreklu imovine. Mislim da bismo tim zakonom koji će podržati i SPO i DHSS, stekli preduslove za bolju borbu protiv korupcije i na taj način bismo utvrdili ko je prethodnih godina i na koji način stekao bogatstvo, jer ne bi mogao da dokaže poreklo svog bogatstva koje poseduje. Postaviću pitanje i ministru poljoprivrede, pošto je u prethodnom periodu najavljivano i pušteno u javnu raspravu, bar strukovnim udruženjima, koliko sam ja upoznat, predlog zakona, novi, o poljoprivredi, da li može ta rasprava da bude transparentnija, jer znamo da je u poslednjim godinama na neorganizovan način ta delatnost funkcionisala kada govorimo o poljoprivredi, pa pitam da li je moguće preko sredstava javnog informisanja, pošto postoje mnoga poljoprivredna gazdinstva koja nisu involvirana u udruženja, da li je moguće voditi debatu na taj način transparentnije? Rekao sam i prošli put kada smo govorili u vezi sa tim zakonom da ćete imati podršku SPO i DHSS, ukoliko on bude donet na interes poljoprivrednih proizvođača i srpskog seljaka, da se izađe iz okvira stranačkih rasprava, da se uđe u okvir širih rasprava.
Ko želi od članova Vlade da odgovori? Izvolite.
Što se drugog pitanja tiče, kada će predlog zakona o poreklu imovine, naša je obaveza prema građanima Srbije, u okviru antikorupcijske mape koju smo napravili da donesemo i antikorupcijsku strategiju, prvi predlozi antikorupcijske strategije su završeni. Što se tiče predloga zakona o poreklu imovine, očekujem da do kraja januara, nemojte me držati za reč, u sedam ili 10 dana, ali do kraja januara, najkasnije početkom februara, da to bude pred narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini. Što se tiče prvog pitanja, razume se nemamo mi kontrolnu ulogu nad parlamentom, već je to obrnuto. Parlament ima nekoliko svojih inicijativa, poslaničkih i očekujem da se to nađe na dnevnom redu Narodne skupštine. Što se tiče Vlade Republike Srbije, mi smo preduzeli sve što smo mogli u lošim i teškim trenucima za zemlju, za nešto što se dešava uveren sam da svi razumeju, ne našom krivicom, iako ćemo mi, nekada kao narod, i kada se davimo, da se svađamo oko toga da li da plivamo kraul ili prsno ili leđno, sve što smo mogli preduzeli na svakom međunarodnom forumu. Čini mi se da smo po prvi put dobili i opravdanje kod svih predstavnika međunarodne zajednice da ovo što se Srbiji danas dešava je nešto što je u najmanju ruku teško, zamislivo i da Srbija ima pravo i na svoj gnev, bes, ljutnju. Ima pravo na ljutnju prema stravičnoj nepravdi, jer se pokazuje da je bogougodno ubijati Srbe, a mi smo prihvatili kao zemlja da oni koji su činili zločine, ja mislim uvek u svoje ime, ali nekada se, pozivajući na sve nas, našu državu, na naš narod, prihvatili obavezu da ti zločinci odgovaraju i oni odgovaraju pred našim sudovima i bezbroj je takvih postupaka. Plašim se da poruka u kojoj se svima stavlja do znanja da srpske žrtve ili nisu postojale ili nisu važne, jer svi oni koji su bili najodgovorniji za najveće etničko čišćenje posle Drugog svetskog rata u akcijama "Bljesak", "Oluja", svi oni koji su imali direktna i jasna ubistva koja su im stavljana, dakle, pojedinačna ubistva koja su im stavljana na teret, 32 ubistva, od toga 19 svedoka vam nestane, a pri tome neki stradaju u saobraćajnoj nesreći. Posle svega doživeti i to da oni svih sedam dana pre toga vam pripremaju u Prištini slavlje, da svi naši mediji znaju koja će presuda da bude, onda je jasno da je reč o politici, a ne o pravu, ne o pravdi, i postavlja se pitanje – šta je to što naša država može da preduzme? Neću da lažem naš narod i da pokušavamo da dobijemo političke poene na emocijama ljudi, niti mislim da treba da ih gubimo niti mislim bilo šta u bilo kom smislu da razdvajam nekog od nas. Zahvalan sam vam na korektnom istupu i na tome što najveći broj građana Srbije, najveći broj ljudi u Srbiji se ponaša odgovorno i što ljudi žele da budu jedinstveni u ovom teškom trenutku. Ne zaboravite, mi smo čini mi se jedina nacija koja osim sporta ne može da pronađe ni jedan razlog koji bi nas okupio da negde nešto proslavimo. Kažite mi koja je to vest iz sveta, iz zemlje, bilo koja, koja će da nas okupi sve da negde nešto proslavimo? Nemamo je. Dobro je da smo bar u ovako lošim i teškim vestima koje dolaze do nas, prilično ujedinjeni, i zato neću reagovati na politikantske komentare nekih političkih stranaka koje su mnogo odgovornije za ovo stanje danas i probleme koje imamo, nego što su to odgovorne partije koje čine vladajuću koaliciju danas. U svakom slučaju, mi imamo nekoliko predloga koje ćemo tražiti u razgovorima sa EU, a koji se tiču prava izbeglih Srba sa prostora nekadašnje Republike Srpske Krajine i iz Hrvatske, dakle, pre svega za poštovanje njihovih imovinskih prava i mislim da ćemo našim većim angažmanom, i u Evropi i u SAD i svuda u svetu, bar za nijansu uspeti da im poboljšamo položaj, bar za nijansu uspeti da popravimo taj položaj. Pred nama je svakako težak period i u tom teškom periodu biće potrebno da sa glavom iznad vode gledamo kako i na koji način da stignemo do kopna, kako i na koji način da spašavamo sve građane ove zemlje i celu zemlju. U tom smislu, biće nam potrebna vaša pomoć, biće nam potrebno da zajednički radimo, biće nam potrebno da pokušamo da napravimo što veće jedinstvo i da što više ujedinjeni izlazimo i pred svet i pred one koji nam jesu susedi, i pred one koji bi da nam budu susedi. U tom smislu, Vlada Srbije će učiniti ono što je razumno, racionalno, ono što je, rekao bih, ako hoćete da upotrebim taj izraz koji se možda nekome neće dopasti, normalno. Jedino što je moguće, a da pri tome, i time završavam, da ne postanemo neko ko će da nariče nad svojom sudbinom, da napravimo razliku između tuge i naricanja, jer nariče se na grobu, a ovo nije grob. Ova zemlja ima svoju budućnost, da vidimo kako zemlju da izvučemo iz ponora, bunara, iz čega god hoćete, kako god hoćete to da nazovete i kako i na koji način da krenemo i da napravimo drugačiju budućnost za našu decu. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodine Jugoviću, da li želite da postavite dodatno pitanje?
Ne.
Izvolite ministre Kneževiću.
Pitanje o transparentnosti javne rasprave Zakona o podsticajima. Nacrt zakona je postavljen na javnu prezentaciju Ministarstva poljoprivrede i još 25. oktobra ove godine i javna rasprava je trajala od 26. oktobra do 16. novembra 2012. godine, gde su svi zainteresovani mogli putem pošte, elektronske pošte i na bilo koji drugi način da svoje primedbe na ovaj zakon ili predloge, da pošalju u Ministarstvo. Takođe, državni sekretari, pomoćnici ministra i ja smo održali nekih dvadesetak javnih rasprava u čitavoj Srbiji. Bila je javna rasprava u Zrenjaninu, Kragujevcu, Čačku, Somboru, Trsteniku, Valjevu, Sjenici, Sremskoj Mitrovici, Bačkoj Palanci, Kraljevu, Vrnjačkoj Banji i u Beogradu. Takođe, 16. novembra završnu prezentaciju povodom zaključenja javne rasprave održali smo u Beogradu, gde su pozvani sve relevantne institucije, udruženja i proizvođači, gde je bilo prisutno preko 150 ljudi i u vrlo konstruktivnoj diskusiji, mi smo otprilike došli do najboljih rešenja, i mislim da ćete vrlo skoro, u decembru mesecu imati prilike da se uverite u to.
Hvala. Gospodine Jugoviću, da li želite dopunsko pitanje?
Da.
Izvolite.
Prvo bih konstatovao da sam zadovoljan odgovorom potpredsednika Vlade u vezi sa postavljena prva dva pitanja i ponoviću kao što sam i prethodnih puta govorio o tome da će vladajuća većina imati podršku, iako smo opozicija od našeg poslaničkog kluba za sve ono što je dobro. Postavio bi pitanje ministru Dinkiću, ministru finansija, iako nije tu, iako nije odgovorio na jedno postavljeno pitanje od pre par meseci.
Samo malo gospodine Jugoviću, vi sada u ovom trenutku možete da postavite dopunsko pitanje članovima Vlade kojima ste već postavili, ukoliko smatrate da odgovor nije adekvatan.
Onda ću postaviti dopunsko pitanje. Dopunsko pitanje, bez obzira na sve pozitivno što smo čuli, pošto okolnosti u kojima se sad nalazim, nalažu mi da postavim to pitanje i predmet ove diskusije jeste, zbog čega ministar Dinkić daje sebi slobodu da kasni sa odgovorima na postavljena pitanja poslanika? Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, postoji problem što Vlada Republike Srbije ima 19 članova. Ovde sedi devet, a imamo pismeno obaveštenje o tome da će nedostajati sedam, što znači da ne znamo zašto troje od ministara nije ovde. Ja sa upravo svoje pitanje pripremila za gospodina Dinkića i za gospođu Kalanović, a niko nije ovde od njih, nadam se da će doći. No, u odsustvu ovo dvoje ministara, možda gospodin Vučić može da mi odgovori. Postoji ogroman problem, o čemu je gospodin Pastor prošlog petka pitao gospodina Dinkića i nije dobio odgovor, a tiče se nedavno usvojenih izmena Zakona o budžetskom sistemu i kako se one reflektuju na mesne zajednice. Pitanje je, kako će mesne zajednice preživeti sledeću godinu, pošto ovim izmenama Zakona o budžetskom sistemu je ukinuta mogućnost sticanja sopstvenih prihoda ovih mesnih zajednica? Mnogi od nas se deklarativno zaista zalažu za decentralizaciju, a opet je Vlada Republike Srbije predložila da se potpuno ukinu izdvojeni prihodi mesnih zajednica i samim tim će se onemogućiti mesnim zajednicama da funkcionišu na dosadašnji način ili da uopšte funkcionišu. Pitanje Saveza vojvođanskih Mađara je, da li možda Vlada Republike Srbije planira u skoroj budućnosti, a mi vam to predlažemo, da predloži izmene Zakona o budžetskom sistemu, da bi rešili ovaj veliki problem. Naime, na osnovu spomenutih izmena svim mesnim zajednicama su 6. novembra, znači pre nekoliko nedelja, blokirani računa, a 30. novembra, znači sutra će njihovi računi biti u potpunosti ugašeni. Da li ste svesni ovog ogromnog problema, realnog problema? Kao što znamo, do sada su se iz gradskih ili opštinskih budžeta finansirale plate sekretara mesnih zajednica i deo materijalnih troškova, kao što su računi za vodu itd, ali ostali troškovi su se finansirali upravo iz ovih sopstvenih prihoda mesnih zajednica koji sada neće biti, koji će da nedostaju. Oni će primenom ovog zakona u budućnosti, nama je to jasno, biti pod prismotrom viših nivoa vlasti, pa će zapravo najniži nivoi lokalne samouprave, koje bi trebalo da budu zapravo najbliži građanima, biti gotovo obesmišljeni u potpunosti, odnosno onemogućeni u samostalnom delovanju. Ukidanjem ovih računa, ukida se i samostalno delovanje mesnih zajednica. Mnoge stvari koje su važne za građane su mogle da se finansiraju i regulišu iz ovih sredstava, a sada se postavlja pravno pitanje, šta raditi u slučaju ranije sklopljenih ugovora o iznajmljivanju prostora ili izdavanju zemljišta mesnih zajednica? Jasno je da će se ovi prihodi slivati u trezor, ali da li to znači da mesne zajednice mogu da se jednostavno oproste od tih sredstava? Da li ste svesni ove štete? Hvala.
Hvala. Reč ima Aleksandar Vučić. Izvolite.
Oprostićete mi što nisam potpuno upućen u finansijski aspekt ovoga o čemu ste govorili i nadam se da će gospodin Dinkić, pošto će stići nešto kasnije, ali da budem korektan on je najčešći u Narodnoj skupštini od svih članova Vlade i doći će ponovo tako da možda je nekome drugome moguće tako nešto prigovoriti, njemu ne ali on će vam odgovoriti na finansijski deo. U jednu stvar sam siguran. Ni on ni bilo ko drugi u Vladi nije imao nameru da na bilo koji način urušava proklamovani princip što šire decentralizacije za koju se svi zalažemo. Sve ovo što ste vi postavili kao pitanje bih zamolio da on odgovori. Ako ne onda ću vam ja odgovoriti u toku dana, u toku večeri. Mislim će vam on odgovoriti, ako ne onda nešto pre sedam sati ću biti slobodan u okviru odgovora na neko drugo pitanje, da vam pružim kompletnu informaciju, jer ću zatražiti od nadležnih organa da mi proslede informacije, tako da nećete ostati bez odgovora. Hvala vam. Inače, da je sve tako kako ste predstavili i ja bih, i svako drugi u zemlji bi bio zabrinut. Hvala još jednom.
Hvala. Izvolite gospođo Kovač.
Zahvaljujem i zaista očekujem odgovor, jer ono što je najbitnije je da ovo jeste tako, da je ovo realan problem. Predstavnici mesnih zajednica se žale da su im računi blokirani već nekoliko nedelja i da će sutra biti ugašeni. Ne znamo šta će se desiti i zbog toga SVM predlaže da se izmeni Zakon o budžetskom sistemu. Gospodin Dinkić je ovde ceo dan sa nama i proteklih nekoliko dana i biće kada nastavimo raspravu o budžetu, ali danas smo radili amandmane na Zakon o budžetu, a sada je poslednji četvrtak u mesecu i samim tim poslanička mogućnost je da se ministri izuzmu, naravno on će doći. Zahvaljujem vam se unapred na tom obećanom odgovoru.
Reč ima narodna poslanica Slavica Savić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani članovi Vlade obraćam se ministru Kneževiću. Ministre Kneževiću zašto izbegavate razgovore i komunikaciju sa reprezentativnim sindikatima? Konkretno sa Samostalnim sindikatom poljoprivrede, prehrambene, duvanske industrije i vodoprivrede Srbije, u čije ime vam se i obraćam. Iako se zna da su veterinarske stranice, koje su prepuštene same sebi posle propalih privatizacija u velikom problemu, zašto se ne dozvoli lokalnim samoupravama da organizuju veterinarske službe? Zašto su vodoprivredne organizacije prepuštene same sebi da se snalaze kako znaju i umeju? Pitanje PIK Bečeja dolazi 20. decembra na dnevni red, da li će PIK Bečej opstati ili će otići u likvidaciju? Zašto se Ministarstvo poljoprivrede ne oglasi kada je ovo preduzeće u pitanju? Jedan od najvećih kombinata u ovoj državi, PKB Beograd o kome Ministarstvo poljoprivrede ne govori ni reč. Pitanje prodaje ispod cene vrednosti kupcima sa Bliskog Istoka kada je PKB ušao u investicioni ciklus i sve obaveze prema državi izmiruje redovno, a to je isto i pitanje za ministra Dinkića, zašto prodaje PKB ispod cene i utiče na kuće koje vrše procene na smanjenje vrednosti PKB? Mislim da nije dobro da najveća poziciona i opoziciona politička partija, zbog nesaglasnosti dovode u situaciju da radnici budu kolateralna šteta i šta je sa zakonom o zadrugama? Hvala.
Gospođo Savić isteklo vam je vreme za postavljanje prvog, a posle ćete dobiti mogućnost za dopunsko pitanje. Izvolite gospodine Vučiću.
Odgovoriću na drugi deo pošto ništa ne znam o onome što ste prvo pitali i neću da se mešam u ono što je nadležnost drugih ministara. Međutim pošto sam temeljno upućen u razgovore koji su vođeni sa Al Dahrom, inače ne nekim kupcima sa Bliskog Istoka, to je jedna od najmoćnijih firmi na svetu, ali u našoj zemlji valjda postoji običaj da unapred nekoga ocrnimo i da kažemo sve najgore. Sada bi otprilike ispalo da je neko hteo to da otme od radnika, građana ili bilo koga, ali onda se pojavljuje veliki Robin Hud koji će to da štiti od negde nekoga. Hajde da se ne lažemo. Ako neće gospoda iz PKB, rukovodstvo PKB i njihov šef Dragan Đilas to da prodaju, to neće biti prodato. Nemojte da nam pričate bajke, ni vi ni bilo ko drugi o tome kako neko ko će nešto da otme, pošto mi kombinacije oko prodaje i privatizacije ne pravimo. Niti su nama potrebni novci, niti neko od nas hoće da ukrade bilo šta. Daću vam informaciju, pošto sam prošli put pre tačno mesec dana jednom od izvanrednih poslanika SVM ostao dužan jedan odgovor. Bili smo optuženi za to da izdajemo hektar zemlje za 250 evra, a naši paori bi to mogli da kupe baš tu zemlju, odnosno da zakupe po mnogo višim cenama i imaju interes za to. Mi smo uzeli i izračunali od tih 25.000 hektara koji su ponuđeni. Osam hiljada hektara je već izdato u zakup. Tih osam hiljada je izdato po prosečnoj ceni od 68 evra. Tek toliko da građani Srbije znaju ko laže, a ko se zaista bori za ovu zemlju. Pri tome ne mislim da je taj čovek izmišljao. Ne, on je mislio sve najbolje, ali vam govorim činjenice, nešto veoma precizno. To mi govori nešto drugo o svemu onome sa čime se mi suočavamo danas. Mi nikad ništa, draga gospođo i nemam problem nikakav da to kažem sebi, vama bili kome, ništa nikada nećemo moći da preduzmemo u ovoj zemlji i ništa nikada nećemo moći da uradimo zato što i kad imate najbolju nameru i kada vam neko dolazi kao prijatelj da nešto kupi ili zakupi po višoj ceni, zato što je malo zemalja koje imaju višak novca u ovom trenutku, ne, mi smo geniji. Zato što mnogi polaze od sebe. Autoprojekcija je čudo. Mnogi znaju šta se dešavalo u prethodnih 10 ili 15 godina pa kažu – vidi ovo je dobra prilika da neko negde nešto mulja i neko bi negde nešto da ukrade. Hoću samo da vam kažem da niko nije planirao ništa da ukrade i da niko ne misli da ukrade bilo šta. Pokušali smo da vidimo da li možemo nešto da napravimo da bude dobro za našu zemlju, ako može – može, ako ne može – ne može. Nećete, nema problema niko nikoga neće da tera da mu bude bolje ako on to sam ne želi. Dakle, nikoga u PKB, niti Mlađan Dinkić niti bilo ko iz Vlade Srbije, neće da tera i primorava na bilo šta kao što nikoga nećemo da teramo oko "Razvojne banke" pa je došlo do toga da smo bili u pravu za sve što smo govorili o "Razvojnoj banci" i došlo se do toga da se prihvati ono što je prihvatila Vlada Republike Srbije, odnosno "Narodna banka". Hoćete-hoćete, nećete-nećete, niko neće da vas tera. Samo nemojte da neko izigrava Robin Huda i nemojte da neko izigrava mnogo važnog zaštitnika interesa radnika zato što to što smo pokušali je bilo u interesu radnika i u interesu građana ove zemlje. To je sve što mogu da vam kažem, a mi da učestvujemo u pljački narodne imovine, u svemu onome što su neki drugi radili i učestvovali, samo hoću da vam kažem da nikada neću prihvatiti tezu – svi su oni isti, koju slušam već 10 ili 15 godina od običnih ljudi koji nisu krivi što tako misle zato što su se menjali političari, samo je princip pljačke i otimanje od naroda bio isti. Ovde to nije slučaj i to nije tamo neki sa Bliskog Istoka, već verovali ili ne jedna od deset najboljih firmi u celom svetu, pa je onda to tako trebalo reći našim građanima da to znaju, pa nek onda ljudi vide hoćemo li da ulažemo ili nećemo. Ako nećemo, nema problema neće biti ulaganja. Hvala vam najlepše.
Reč ima ministar Knežević.
Bilo je puno pitanja. Jedno od pitanja da sam odbio razgovor sa samostalnim sindikatom. Verujete mi da je moguće, ako imate taj podatak. Ja imam podatak da sam u ovih 120 dana primio preko 270 stranaka, što sindikata, udruženja preduzeća i razgovarao sa svima. Znači, ako sam možda propustio, moguće je da je i moja greška. Ponovite poziv i ja ću se pojaviti sigurno, bilo gde da se dogovorimo i razgovarati oko toga. Pomenuli ste dosta problema oko veterinarskih stanica, oko Zakona o zadrugama. Verujte mi da smo od samog početka od stupanja na ovu funkciju i ja i moje kolege u ministarstvu imali jako puno posla, pre svega sa onim nasleđenim dugovima, posle toga sa sušom, sa rebalansom budžeta, sa budžetom, sa Zakonom o podsticaju, koji je jedan sistemski zakon, a ovi problemi koje ste vi pomenuli nisu od juče. Potrebno je ipak neko vreme i sve će to, verujte mi, u najskorije vreme stići na red. Što se tiče "PIK Bečeja", upućeni smo u sve probleme i zajedno sa lokalnom samoupravom i sa stečajnim upravnikom pokušavamo da rešimo tamo probleme. Čak smo pokušali da prolongiramo onaj rok oko plaćanja zakupa državnog zemljišta. Hoćemo da pomognemo, ali mislim da je problem ogroman i da ga moramo sistemski rešiti, ne samo sa "PIK Bečejem" nego upravo kao što ste vi pomenuli i sa "PKB" i sa "Mitrosom" i sa "Zelenim pulom", znači, upravo jedan od načina, o čemu je malo pre govorio i potpredsednik Vučić, da pokušamo da velikim kompanijama, stranim kompanijama koje imaju novac, da im omogućimo da stratešku uđu u vlasništvo u tim kombinatima i da donošenjem novca, donošenjem tehnologije i znanja, da omogućimo da oni u budućnosti mnogo bolje rade nego što su to do sada. Očigledno je da do sada nisu radili dobro.
Hvala. Reč ima gospođa Savić. Izvolite.
Zahvaljujem ministru Kneževiću na datim odgovorima. Molim potpredsednika Vučića da se ne ljuti na radnike i sindikate. Samo sam prenela njihov zahtev da to danas pitam i iznesem, jer poučeni lošim privatizacijama, jednostavno su ljudi zabrinuti za svoju sudbinu. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Vučić. Izvolite.
Potpuno vas razumem. Izvinite, i sve što sam rekao nije se na vas odnosilo, nego na sve nas, zato što sve što sam rekao čujete svaki dan na ulici i vi. Razumem te ljude. Koga su zmije ujedale, i guštera se plaši. Nema tu velike filozofije. Samo sam hteo da vam kažem da mi imamo taj problem da šta god da krenete da radite, uvek je isti pristup – znamo kako je bilo, znači sada su se samo promenila imena, pa će to sad sve isto da bude. Ali, zaista to nije ničija ideja. Bio sam prisutan na tim razgovorima u Abu Dabiju. Ljudi su nas pitali – što ste rekli tako visoku cenu? Onda smo mi rekli – u Španiji plaćate više, u Americi plaćate više. Oni su rekli – mi tamo imamo i bolje uslove, još nismo uzeli uzorke vaše zemlje, još nismo uradili to i to, imamo bolju infrastrukturu itd, i kod vas je to niža cena prosečno. Mi smo rekli – dobro, ovo je naš predlog, ovo je tek početak. Imamo tek memorandum, nemamo ništa više od toga, nema nikakvih predugovora, ugovora, niti bilo kakvih stvorenih obaveza i da nam pomognete kao prijateljima. Onda su oni rekli, pošto zaista imaju višak novca, oni nemaju klasičan budžet kao što imamo mi, oni raspolažu novcem po nešto drugačijim metodama nego što se to radi kod nas i u drugim zemljama, onda su rekli – ako je to na prijateljskoj bazi, ako je to da vam učinimo, onda smo mi spremni u to da uđemo. Srećni ste što nešto uspete, što vam se čini da ste možda nešto napravili za zemlju, a onda se vratite i neko vas dočeka na nož, kao da ste rešili da to opljačkate. Ne pada nam na pamet. Ako su radnici protiv, sindikati protiv, ako svi misle da to nije dobro, nema problema, nećemo u to da ulazimo. Dakle, onaj ko misli da je dobro ili za bilo koji deo, u to ćemo da uđemo. Ako ljudi misle da to nije dobro, da nije dobro da nam neko plati 250 evra po hektaru zakup, a da istovremeno kompletno navodnjavanje obezbedi u najkraćem mogućem roku po najsavremenijim metodama. To što sam video tamo, nisam video nigde u svetu, a ceo svet sam obišao. Oni žive u pustinji, a imaju više cveća nego mi, više trava, cveća, drveća, svega. Imaju tehnologiju najbolju na svetu. Imaju ceo grad koji je zasnovan na solarnoj energiji. Nemate trafo stanicu, ali nama ni to nije dovoljno. Dobro, ako nije i onaj ko ne želi, mi nikoga na to nećemo da teramo, zato što od toga niko od nas nema nikakve lične koristi. To je naš pokušaj da uradimo nešto za našu zemlju i ništa više. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Slavica Savić. Izvolite.
Bez obzira što ministar Dinkić nije tu, postaviću pitanje koje sam imala nameru da mu postavim i da je tu. U prošlonedeljnom zasedanju ministar Dinkić je, govoreći o reformi penzionog sistema i Fonda PIO izrekao jednu tvrdnju da nije dobro praviti investicione, kapitalne ili već koje fondove. Htela sam da ga pitam – koji su njegovi argumenti za takvu tvrdnju i da li je imao prilike da pogleda projekte koji su rađeni na tu temu i da li je imao prilike da čuje i pročita kratkoročne i dugoročne mere koje je stručna radna grupa u Upravnom odboru Fonda PIO uradila i uputila Vladi na tu temu? Ako se zna da skoro 50% sredstava iz budžeta odlazi za penzije, zar nije imovina Fonda nešto što je bitno? Zna se da su neke prvostepene presude neke RH centre donele odluku da se vrate u nadležnost Fonda PIO, tako da ne vidim razlog i nije mi jasan motiv zbog čega je izrečena takva tvrdnja. Hvala.
Hvala. Gospođo Savić, moram da vas upozorim da ste zloupotrebili sada pravo. Nisam htela da vas prekidam. Prethodno sam vas obavestila o tome šta imate pravo da uradite za ova dva minuta. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospođo potpredsednice, poštovano predsedništvo, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, pitaću vas gospodine Vučiću, s obzirom da ste vi kao potpredsednik Vlade praktično u ovom trenutku najodgovorniji pojedinac u timu ljudi koji ovde predstavlja tako važnu instituciju. Žao mi je što tu nije predsednik Dačić. S obzirom da on redovno dolazi, možemo da razumemo činjenicu da je možda imao neke obaveze koje mu nisu dopustile da danas bude ovde. Prvo, hoću na početku da vam kažem da mi je drago što smo se makar na kraju agonije koja traje 20 godina u nečemu gotovo složili. Mislim na vaš današnji komentar presude u Hagu. Bilo bi bolje da je više takvih poruka rečeno u prošlosti, ali nije i to se ne može promeniti. Ali, upravo zbog tih različitih tonova koji danas stižu sa pozicije vlasti u našoj državi, želim da vam postavim pitanje koje je deo naših svakodnevnih aktivnosti ovde u Skupštini i koje direktno ukazuje na neodrživu poziciju u kojoj se nalazi vaša vladajuća koalicija. Mislim na borbu protiv korupcije. Prvo, uvek je problematična svaka vlast koja insistira na borbi protiv korupcije, jer se podrazumeva da se oni koji su na vlasti ne nalaze, osećaju na neki način ugroženim. To nije slučaj sa LDP, ali kad god izvršna vlast vodi borbu protiv korupcije, a ne institucije koje za tako nešto treba da postoje u svakom društvu, a mislim na tužilaštvo, na sudove, na zakone na kojima je ta borba zasnovana, a ne na lični osećaj, onda to proizvodi jednu jako lošu atmosferu u zemlji. Dok se vi, gospodine Vučiću, borite protiv korupcije, vaša Vlada donosi zakon koji je osnov za sistemsku korupciju. Mislimo na Zakon o javnim preduzećima. Neću sada poentirati na obećanjima koja su data u izbornoj kampanji, na ideji departizacije, depolitizacije, na potpisima koji su stavljeni pod neke inicijative, potpisima svih nosilaca izbornih lista na majskim izborima, ali ću vam postaviti pitanje – kakva je to zemlja u kojoj je dopuštena zakonom takva koncentracija moći kakva se predviđa Zakonom o javnim preduzećima? Mi u Srbiji imamo 700 javnih preduzeća. Ona akumuliraju dug od 4,5 milijardi evra, 50 je državnih i republičkih, a sva ostala su lokalna ili pripadaju pokrajini. Zaista, ne znam da li ste vi čitali taj zakon. Vi ste u parlamentu poslali zakon koji daje pravo koaliciji tri vladajuće liste, koaliciji URS, vaše stranke i SPS. Dakle, uz komisiju koju će formirati Vlada, izvršiće imenovanje 700 direktora u Srbiji i staviti ih pod svoju ličnu kontrolu, derogirajući tako sistem lokalne samouprave, autonomije i koncepta zasnovanog na Ustavu AP Vojvodini.
Vreme. Ko od članova Vlade želi da odgovori? Izvolite, gospodine Vučiću.
Ne slažem se sa onim što ste govorili, što, čini mi se da je i prirodno. Pokušaću detaljno da odgovorim na svaku vašu primedbu. Rekli ste da je problematična svaka vlast koja se bori protiv korupcije i koja to naglašava. Naprotiv, mislim da je problematična svaka vlast koja ne naglašava nultu tolerancije prema korupciji i da je to bio ozbiljan problem. Neću se pozivati na to šta misle građani Srbije, koja je percepcija građana veoma važna i na osnovu te percepcije se izračunavaju indeksi i na osnovu toga, između ostalog, donose zaključke i međunarodni organi i institucije, ali ću se pozvati na zvaničan izveštaj, recimo, EU, kojoj valjda verujemo, bar kad je o ovom pitanju reč, a to je da je od 2007. godine pa nadalje gotovo zamrla borba protiv korupcije u državi Srbiji da smo sve vreme imali negativan trend, a da je percepcija građana po tom pitanju bila sve lošija i da je ta borba u stvari bila gotovo nepostojeća, možda je bolji izraz da je zamirala, od toga da je bila apsolutno nepostojeća. Što se tiče institucija potpuno sam saglasan sa vama. Ono što je naš posao je da donesemo zakone, da donesemo zakone posle kojih neće biti važno da li je na tom mestu Vučić, Jovanović ili neko treći, da donesemo strategiju u borbi protiv korupcije i ta strategija će biti doneta. Pošto svi hvale hrvatsku strategiju, mislim da će naša biti jednako uspešna, a nadam se i bolja, ne samo na papiru već i na delu, u sprovođenju. Očekujem da teške reforme kroz koje ćemo morati da prođemo početkom godine, od 15. januara, ne samo u organizovanom kriminalu i u specijalnom tužilaštvu ćemo imati vođenje istraga. Imaćemo vođenje istraga od strane tužilaca na svim nivoima. Nisam siguran i ne mogu da kažem da smo do kraja osposobljeni za to, u svakom smislu, i finansijskom i funkcionalnom, ali sam uveren da ćemo to uspeti da u narednom periodu to obezbedimo. Što se sudova tiče, na žalost, imali smo nekoliko, da ne kažem, loših ili veoma loših, bolje da kažem nesavršenih reformi. To će nas koštati i to ćemo u narednim godinama pokušati da, ne stoprocentnim izmenama, već određenim ozbiljnim reformama, u toku su i razgovori, i preksinoć smo imali razgovor u Briselu tim povodom, i svakoga dana da pokušamo da napravimo sistem koji bi konačno rešio najveći deo problema koje imamo u pravosuđu i time uspostavimo taj institucionalni okvir za borbu protiv korupcije. Što se tiče lične posvećenosti nekom poslu, mislim da je ona uvek dobro došla, ali se možda u tome razlikujemo, posebno ukoliko je neko u stanju da stvari posmatra kroz institucije, kroz nadležne organe vlasti, a ne u skladu sa svojim ličnim ili političkim težnjama. Takođe, želim da vam kažem da se ne slažem sa vama oko, ne tumačenja, već stava po pitanju vrednosti Zakona o javnim preduzećima. Naprotiv, mislim da smo doneli nekoliko veoma značajnih normi koje menjaju suštinski odnos i suštinski reformišu javna preduzeća. Potpuno je drugačiji izbor ljudi koji će moći da rukovode javnim preduzećima, ali uopšte ne mogu da prihvatim činjenicu da će neke koalicije stranaka ili političke stranke moći da postave 700 direktora. Pa 700 direktora javnih preduzeća ste vi postavljali. Ne mislim na vas lično, već govorim o vladajućoj koaliciji. Svih 700 direktora ste postavljali u prethodnom periodu. Za to vam nije bila potrebna komisija nezavisnih eksperata, kako se govori u Zakonu o javnim preduzećima i dela članova Vlade, već su to radile partijske komisije. Kako sednu tri ili četiri predstavnika stranaka, tako ste svakog direktora imali. Danas nam govorite i dajete nam primedbe na nešto što mnogo poštenije i mnogo bolje funkcioniše nego što je funkcionisalo do pre nekoliko meseci. Podsetiću građane Srbije da je direktor najvećeg javnog preduzeća, a to je uvek bila partijska kasa, oprostiće mi ljudi na izrazu, partijska krava za isisavanje novca u svakom režimu, čovek iz sistema koji nikada nogom nije kročio u SNS, a kamo li da je njen član. Hoćete li da vam pokažem klinički centar, gde su takođe bili partijski kadrovi, zato što je sve u ovoj zemlji bilo partijsko. Mnogo toga je učinjeno i mnogo toga je urađeno da to ne bude na takav način napravljeno. Da vam ne pričam o načelniku Generalštaba, i o mnogim drugim mestima u ovoj zemlji, koji su takođe bili partijska pitanja, iako nije u pitanju javno preduzeće. U ovoj zemlji nismo mogli da imamo komandira čete kojeg partija nije postavljala. Do komandira čete, a ne do komandanta brigade ili ne znam koje već jedinice. Sad ovde moramo da slušamo i da čujemo pridike od onih koji su postavljali tih 700. Rekli ste da je 700 ukupno. Od toga je na nivou Republike Srbije, mislim, 70 ili 80 javnih preduzeća. Neka sam pogrešio, neka je i 100, ali izgleda da niste pročitali, za lokalni nivo ostaju ista pravila, gospodine Jovanoviću. To znači da će se onih 600 birati isto onako kako ste vi birali u prethodnom periodu. Ništa se nije promenilo. Ovo važi za državna preduzeća. Samo vas molim, očekujemo da ti nezavisni eksperti i ti ljudi, ali i javnost, da snagom argumenata utičemo na to da promene koje ćemo da pravimo budu na bolje. A, da li ima loših stvari, da li ima stvari sa kojima se ne slažem ni ja, kao ni vi – naravno da ih ima, ali to je uvek cena političkih kompromisa i ne bežim od toga da preuzme odgovornost za tako nešto. Hvala vam najlepše.
Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Naravno da sam dobro pročitao. Možda je vama, gospodine Vučiću normalno da jedan loš Zakon o javnim preduzećima menjate tako što ćete usvojiti još gori. Možda je normalno da u Srbiji u 2012. godini Vlada na inicijativu vojvođanskog parlamenta, koji traži za sebe pravo utvrđeno Ustavom ove zemlje, 7% budžeta, odgovori da je tačno da Vojvodini pripada 7% budžeta, ali Ustavom nije predviđeno šta je budžet? Tri čoveka koja će postaviti tri vladajuće liste, izvršiće imenovanje svih direktora državnih preduzeća u zemlji, tako da niko na njihovu odluku ne može da se žali. To je predviđeno zakonom. Ne biraju se na nivou lokalne samouprave direktori, kao što su se birali do sada, nego, opet, tročlana komisija. Ali, ti direktori ne odgovaraju parlamentima Beograda, Novog Sada, Zrenjanina, Kragujevca, nego resornom ministru u republičkoj vladi, koji može da ih smeni u slučaju da mu se ne dopadne njihova izjava. Gde je tu javnost? Gde je konkurs? Gde je tržišna ekonomija? To su sve elementi koji unapred stvaraju od Srbije zemlju u kojoj će se korupcija razvijati. Govorite o tome da je borba protiv korupcije stala 2007. godine. Tačno. Problem je u tome, gospodine Vučiću, što ste vi u koaliciji sa onima koji su od 2007. godine na vlasti. Ako želimo to da menjamo, onda to ne može da bude ekskluzivno pravo vladajuće koalicije ili jedne stranke u vladajućoj koaliciji, pošto se to onda pretvori u atmosferu harange, a siguran sam da ste, u međuvremenu, postali toga svesni, u vikend racije, zbog toga što ima ljudi u ovoj zemlji koji znaju da se jedino može predvideti tužilac onda kada je on na dežurstvu. To nam nije potrebno. U ovoj zemlji živim sa svojom porodicom kao i vi i želim da ovo bude poštena zemlja. Želim da razdvojimo rad od nerada, istinu od laži. Čitav život se za to borimo. Ali, ako tako nešto postavimo pred sebe kao ciljeve, ne možemo da usvojimo ovakve zakone. Ne možemo takve zakone da donosimo. Neću sada da navodim imena ljudi koje ste postavili na mesta vršilaca dužnosti svih državnih preduzeća, ali daleko od toga da je reč o stručnim ličnostima, o onima koji su čitav profesionalni život proveli u tim sektorima, čast izuzecima, a pogotovo da su partijski neangažovani. Naprotiv, vrlo su partijski angažovani, sa pečatom stranaka tu dolaze. Ako sve to znamo, onda vas pitam kako mislite da se borite protiv korupcije kada je osnov korupcije ne loš pojedinac, nego sistem koji tom pojedincu daje neograničenu moć? Zamislite šta će na osnovu ovog zakona moći da rade oni koji više nad sobom nemaju Upravni odbor ili nemaju lokalni parlament. Koliko će uredba o đubrivu moći da senapiše? Koliko će moći novca da se preusmeri u medijima na reklamu, kada se od Srbije pravi partijska država kakva nije postojala do juče na ovom konceptu utvrđenom Zakonom o javnim preduzećima? Nigde to ne postoji.
Vreme. Gospodine Vučiću, izvolite.
Pokušaću da odgovorim. Želim da vam kažem, gospodine Jovanoviću, da zaista sa mnogim stvarima mogu da se saglasim. Sa jednom ne mogu nikako, da se sada formira partijska država. Izvinite, partijska država je formirana mnogo ranije, a ovo je početak, a ne kraj razgradnje partijske države. Govorili ste o mnogima a ja vam navodim dva najveća preduzeća, Telekom i EPS. Jedno nije ni javno preduzeće, ali mi ga tako posmatramo valjda kolokvijalno. Imamo dva izuzetno stručna čoveka, dva čoveka od kojih je teško pronaći bolju biografiju u Srbiji za bilo koga od njih, i od gospodina Ćulibrkai od gospodina Obradovića. Govorim o dva najveća preduzeća. Mi smo odgovorni za to. Ponosan sam na činjenicu što to mogu ovde da vam kažem, i pred svim poslanicima. Pročitaću član 21. Zakona o javnom preduzeću - Direktora javnog preduzeća imenuje Vlada na period od četiri godine, a ono što je novina, to je bilo i ranije, tako se ranije dešavalo, a sada stoji – a na osnovu javnog konkursa. Prvi put ćemo imati javni konkurs kao veoma važan institut. Sa druge strane, postoji još nešto, što ako me pitate nisam ni ja do kraja zadovoljan jer nije možda izvedeno do kraja, ali neće moći da bude ni visoki funkcioner stranke, niti će moći da obavlja stranačke dužnosti. Izvinite, to je napredak u odnosu na ono što smo imali a ne nazadovanje. To je nešto što je veoma važno. Želim da vam pročitam drugi stav člana 21. – direktore javnog preduzeća čiji je osnivač AP ili jedinica lokalne samouprave imenuje organ određen Statutom AP, odnosno lokalne samouprave na period od četiri godine na osnovu sprovedenog javnog konkursa. Dakle, ja sam bio u pravu, gospodine Jovanoviću, samo sam to želeo da vam pročitam. Da li može da smeni? Do sada smo imali mogućnost da jedan ministar u skladu sa svojom arbitrarnom voljom, ukoliko mu se ne dopada stanje u određenoj lokalnoj samoupravi, svojim odlukama doprinese raspuštanju lokalne samouprave i da morate da idete na izbore. Ta mogućnost je do sada postojala. Moram da vam kažem da ovde ne vidim ni jednu lošiju normu. Mogu da vam kažem da sam saglasan sa vama da je možda bolje, da je možda do kraja moglo da bude izvedeno. Ali, sve norme koje vidim su bolje nego što su bile. Sve ono što se u praksi realizovalo je bolje nego što je bilo. To su činjenice. Da li je dovoljno dobro? Nije. Da li je do kraja izvedeno i sprovedeno sve? Nije. Da li je to napredak u odnosu na ono što smo imali? Da, to je veliki napredak i to ne treba da se krije i ne treba da se plaše ljudi koji pripadaju, i to zameram poslanicima SNS, zato što postoji neka inicijativa nekad od onih koji ne pripadaju vladajućim partijama – napada ih, pa onda tu negde postoji otprilike strah – hajde da se ne mešamo u to, ko zna, možda je to tačno, možda je to sve isto, a nije sve isto. Nemojte da vam pokazujem rezultate Telekoma danas, kako je i na koji način razaran u prethodnom periodu. Nemojte da vam pokazujem rezultate EPS. Na dan kada čovek koji ima deset puta bolju biografiju od generalnog direktora EPS koji je to bio do pre dva meseca, deset puta stručniji od njega rekli su da je to desant na institucije, a ovde je bio desant na alkoholna pića, pošto su potrošili desetine miliona dinara na konjak, vinjak, viski. Postoje neka pića za koja nisam ni čuo. Nisu svojim parama to plaćali, nego su plaćali državnim i narodnim parama. Pitam sada – zašto su to bili stručni? Za šta su ti geniji bili stručni? Ima li škotskih maltova? Nisam znao da sve to postoji, ali to im je valjda bila reprezentacija. Suština je u tome šta je to što želimo da postignemo, da li je idealno, i hvala vam na tome. Zaista sam vam zahvalan zato što ćemo mi da obratimo još veću pažnju i da ispravimo deo toga. Saglasan sam sa vama da nije sve idealno. Naravno da nije. Znate kako to ide u politici. Ne moram da vam govorim jer ste dugo u politici. Da li je nešto bolje? Jeste sigurno bolje i u formalno pravnim okvirima i u životu i u relanosti. Da li je bolje običnim ljudima? Da li to oni osećaju? Ne, i još dugo neće osećati, zato što smo svi učestvovali u razaranju ove zemlje u prethodnih 15 ili 20 godina. Različite su nam ocene ko je koliko tome doprineo, ali sada neko mora da vidi možemo li da krenemo napred ili ne možemo. Ako ne možemo neka neko drugi dođe da vlada i kraj priče. Što se tiče borbe protiv korupcije, završavam, izvinjavam se što sam oduzeo previše vremena, nisam jedanput rekao a i ponoviću to da ta borba nije laka i neće biti laka. Jedino sam siguran da će na kraju biti stvorene institucije i to će biti pobeda Srbije. Kako će se sve u kratkoročno završiti? To ne možete da znate, ali jedino što vam garantujem je da ćemo sa punom posvećenošću, i da se pozovem na vašu prvu rečenicu u drugom obraćanju, uz mnogo rada, mnogo truda i mnogo energije pokušavati da se sa time obračunavamo. To je stvar koju, gospodine Jovanoviću, garantujemo i tu neće biti pardona i tu neće biti ni politikanstva, ni politike, niti bilo čega drugog. Tu će biti stvaranja i pravnih okvira, ali i stvaranja takve svesti kod svih ljude da ne postoje zaštićeni i da nije važno da li je neko političar i da li pripada jednoj, drugoj ili trećoj, četvrtoj ili petoj političkoj stranci. Za takvu Srbiju se zalažem. Dok mogu učestvovaću u ovome. Kad ne budem mogao onda vi preuzmite kormilo pa radite šta mislite da je bolje. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, želite li da se izjasnite?
"Trans-nafta", "Elektromreža", "Kolubara", koridori Srbije, PTT, "Jugoimport", "Srbijagas", sve visoki partijski kadrovi. Danas je potpredsednik jedne od vladajućih stranaka, članice vaše koalicije izabran za direktora, odnosno pre nego što je zakon stupio na snagu. Ključno je pitanje, gospodine Vučiću, da li imamo Vladu koja je posvećena jednom cilju ili nemamo i zbog toga kažem da lične misije, pošto su kao lične ostale u domenu ličnog, ako govorimo o vladavini prava, uređenom društvu, onda ovaj zakon vraća Srbiju u 19. vek, on je feudalizuje. Postoji u Zakonu o javnoj svojini član koji smo mi amandmanom uneli u prethodnom sazivu, koji obavezuje svakoga da objavi javni konkurs. Ko formira komisiju koja bira one koji se na konkursu jave? Da li postoje definisani kriterijumi i da li je uopšte realno očekivati da se tako nešto desi pošto pred sobom imamo činjenice koja sam vam sada naveo? Vaša procena je da je reč o sjajnim kadrovima. Neko će reći da misli da grešite. Mi mislimo da grešite što držite sva javna preduzeća u v.d. stanju, da je greška što se sprovode radikalne čistke na svakom nivou, obračun sa ljudima, da vaša vlada greši zbog toga što hipnotiše javnost kroz tabloide koje kontroliše. Ja bih da sam na vašem mestu bio zabrinut svakog jutra kada otvorim novine i vidim da se članovi najveće opozicione stranke žigošu kao kriminalci, a da sedim u Vladi u kojoj su mi koalicioni partneri svi oni koji su bili koalicioni partneri baš te stranke. Mene ne interesuje DS. Verujem da ni vas ne interesuje kao DS. Sve dok ne dobijemo institucije i dok se tome ne posvetimo nećemo biti u tome uspešni. (Predsedavajuća: Vreme.) Napravili smo institucije 2001. godine i to je zaustavljeno 2003. godine. To je ono što je loše.
Reč ima narodna poslanica Ana Novković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, postavila bih pitanje ministru poljoprivrede, gospodinu Kneževiću, u ime poljoprivrednika koji su mi se obratili. Možete li nam, gospodine ministre, pomoći da se reši pitanje niskog vodostaja u kanalima za navodnjavanje. U Kovinskoj opštini, koja ima oko 42 kilometra obale Dunava, kanali za navodnjavanje su leti prazni, jer se voda pumpama vraća u Dunav. U kanale su ugrađene sonde, utvrđeni su režimi maksimalne i minimalne kvote, a HE Đerdap iz komandnog centra uključuje i isključuje pumpe, a vodostaj se, nažalost, kod crpnih stanica uglavnom drži na minimumu. Ovo onemogućava naše poljoprivrednike da koriste zalivne sisteme, a što je još gore, ovo demotiviše privrednike da nabave zalivne sisteme, mada su vrlo zainteresovani za to. Postavljaju jednostavno pitanje – gde da ubodu crevo kada u kanalima nema vode?
Hvala. Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Nažalost, nisam upoznat sa ovim problemom, ne mogu da vam odgovorim, ali verujte mi da ćete dobiti odgovor u roku od dva-tri dana. Neka se ovo udruženje poljoprivrednika javi nama u Ministarstvu, pružićemo im svaku stručnu i drugu pomoć i čak ćemo im omogućiti uvid u dokumentaciju, da vidimo da li je u narednom periodu to predviđeno za neke radove i da li imaju mogućnost da konkurišu za ova sredstva, koja sam pomenuo malopre kada sam odgovarao gospodinu Trnavčeviću oko investicija za zalivne sisteme.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Zahvaljujem vam se u moje i u ime poljoprivrednika. Zahtev ćemo vam poslati sa obrazloženjem. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miloš Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospodine potpredsedniče Vlade, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, imam dva kratka pitanja. Ona su povezana. Prvo sam hteo da uputim ministru pravde, gospodinu Selakoviću, ali on je, pretpostavljam zbog obaveza, sprečen da prisustvuje sednici. On je svaki put bio ovde i nemojte to da shvatite kao zamerku gospodinu Selakoviću. Oba pitanja uputiću potpredsedniku Vlade, gospodinu Vučiću. Prvo pitanje se odnosi, već smo ih pominjali danas, ove dve zaista sramne oslobađajuće presude Međunarodnog krivičnog Tribunala za bivšu Jugoslaviju, čiji smo svedoci u poslednjih desetak dana. Prva se odnosi na Markača i Gotovinu, a druga na Ramuša Haradinaja. Čini mi se da ova stvar ne sme, ne samo meni, nego i DSS, ostati na ovome. Te presude su sramne. One pokazuju, skoro da negiraju da su počinjeni zločini protiv Srba, a zapravo stvar još gore stoji, te presude pokazuju da se zločini protiv Srba mogu činiti i da mogu proći nekažnjeno. Ponavljam, ne sme stvar ostati na tome. Moje pitanje je sledeće – da li Vlada planira da preduzme neke mere, ovog puta pravne prirode? Biću nešto konkretniji, nego što smo imali prilike da čujemo u prethodnoj diskusiji, po ovom pitanju. Dakle, manevarski prostor nije preterano širok, ali on donekle postoji. O čemu se radi? U predmetu Markač i Gotovina imamo presudu Žalbenog veća i to je konačna presuda. Tu postoje dve mogućnosti da se neke stvari promene. Prva je mogućnost revizije, ako se sazna neka činjenica koja nije bila poznata tokom suđenja i da se to javi Tužilaštvu Međunarodnog krivičnog Tribunala za bivšu Jugoslaviju da bi se revizija celog procesa pokrenula. Druga mogućnost jeste da naše Tužilaštvo za ratne zločine pokrene postupak za neke predmete koji nisu bili obuhvaćeni optužnicom Međunarodnog krivičnog Tribunala. Mislim da je jako bitno da ti ljudi, da te individue, kojima se sudilo, ne izađu iz tih procesa potpuno nevini, jer je teško moguće da su potpuno nevini. Ovo što govorim za Gotovinu i za Markača možda još više važi za Haradinaja. Ove dve mogućnosti postoje. Presuda od jutros je presuda Pretresnog veća. Možda će biti žalbeni postupak, možda neće. Ako bude ovo što sam rekao, za ovu prvu presudu, može da se primeni i na presudu Haradinaju. Dakle, to je pitanje za Vladu, za naše službe, za materijal kojim mi raspolažemo kao država i naravno za Tužilaštvo za ratne zločine. U drugom krugu ću razraditi pitanje koje je povezano naročito sa ovom drugom presudom, a reč je o KiM i o famoznom sporazumu o integrisanom upravljanju granicom. Najavljuje se sprovođenje tog sporazuma za 10. decembar, a možda i nekoliko dana ranije. Znate da DSS smatra da je taj sporazum apsolutno neprihvatljiv, da se suštinski pravi granica tamo gde postoji administrativna linija između dva dela Srbije, da ćemo imati carinike, da ćemo imati pograničnu policiju tih institucija. Smatramo da taj sporazum nije u skladu sa Ustavom. DSS je pokrenuo inicijativu pred Ustavnim sudom za ocenu ustavnosti i zakonitosti tih odredbi sporazuma. Pitam Vladu – zašto primenjujete te sporazume kada su očigledno protivustavni? U krajnjem slučaju, zašto toliko žurite? Mi smo u tom postupku tražili privremene mere. Ne znam da li će Ustavni sud hitro odgovoriti na naš predlog, nadam se da će to biti uskoro. To i vama može da da malo veći manevarski prostor. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
Sami ste rekli da je manevarski prostor prilično skučen u oba predmeta. U ovom trenutku, što se tiče revizije u slučaju Gotovine i Markača, sve je u rukama tužilaštva. Bio je jedan slučaj u predmetu Šljivančanin. Tada je odbrana podnela zahtev za revizijom, s obzirom da se pojavio svedok ili dokaz koji je bitno uticao na odluku sudskog veća da dozvoli reviziju. Ovde mogućnost revizije ne zavisi od nas, već od odluke tužilaštva. Da li će se u međuvremenu pojaviti neki dokaz koji bi bitno mogao da utiče na proces revizije, ali iskren da budem, ne bih da širimo lažna očekivanja, da stvaramo preveliku nadu da će se to dogoditi. Prvo, ne verujem da će Tužilaštvo to uraditi. Drugo, još manje verujem da će doći do te revizije, ma koliko da se radi o nepravdi. U tome smo svi saglasni. Ne treba o tome da govorimo koliko su povređene žrtve, ali treba da budemo realni u procenama i anticipiranju onoga šta će se dalje događati. U predmetu Haradinaj stvar je još jednostavnija. Dakle, tačno je da postoji mogućnost žalbe tužilaštva, u pravnom smislu. Ne znam da li će do toga doći, ali je ceo predmet tako vođen od samog početka da bi svaki student prava prve godine ovaj slučaj bolje vodio od početka, nego što se ovde dogodilo. To priznaju svi. Nije tonaša subjektivna ocena. Dakle, od toga da je Haradinaju omogućeno da se bavi politikom, od toga da nije osuđen za komandnu odgovornost, iako su zločini počinjeni tamo gde je UČK, pod njegovom kontrolom, imao uticaj na toj teritoriji, već naprosto do toga da su se dešavali slučajevi, i to želim da pojasnim. Tužilaštvo Tribunala tvrdi da nijedan svedok koji je svedočio formalno nije ubijen. To je tačno, ali su ubijeni potencijalni svedoci i lica za koja se zna da su bili očevici zločina koji su počinjeni. Što se tiče materijala, mi smo u predmetu Gotovine imali 11 zahteva od strane Tužilaštva i dato je sve što smo imali i što je od nas traženo. U predmetu Haradinaj dat je odgovor na 91 zahtev Tužilaštva. Od toga 29 svedoka koji su od nas traženi, omogućili smo da svedoče pred sudom. Ništa više od toga nemamo, niti smo mogli više da učinimo. Čujem komentare, koji su na tragu, ne mislim na vas, politizacije čitavog slučaja gde je sad država kriva zašto je sudsko veće donelo ovakvu odluku. Što se nas tiče, odradili smo sve što smo mogli. Vraćam se na ono što ste vi rekli da je manevarski prostor u toku predmeta, a i sada je suviše mali da bi mogli nešto više od toga da uradimo, da ne lažemo ljude i stvaramo očekivanja da se može nešto dogoditi van ovoga.
Hvala. Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Zahvaljujem se na pitanju. Gospodin Selaković je danas jedini iz SNS koji nije prisutan. Mislim da su svi ostali ministri bili na putu ili u velikim i značajnim obavezama. Inače, ne moram vama da govorim, pošto ste to primećivali kao i ja. U prethodnom periodu kada se pojavi jedan ministar, bilo je dobro, a ne da nas kritikuju kada nas ima desetoro ovde. Što se tiče konačne presude za Gotovinu i Markača, ne bih da se mešam u rad tužilaštva, ali mislim da postoje određene drugačije činjenice ili, ako hoćete, nove činjenice koje bi mogle da podstaknu podizanje optužnice, ali sačekaćemo, jer to je pravni aspekt na koji mi političari ne možemo da imamo veliki uticaj, kao što neki drugi političari očigledno imaju i te kako veliki uticaj na donošenje presuda u Haškom tribunalu. Ovo što nam se dogodilo je udarac za sve nas, ali je zaista udarac pre svega za elementarne principe poštovanja prava i pravde u celom svetu. Ono što je možda dobro u celoj našoj nesreći, u našoj velikoj muci koja nas je zadesila, to je činjenica da su predstavnici mnogih vlada mnogih zemalja, koji su zdušno i svim srcem podržavali rad Haškog tribunala, pomalo šokirani konačnom presudom Gotovini i Markaču i prvostepenom presudom Haradinaju. To je možda prilika da mi tu poziciju iskoristimo za drugačije sagledavanje situacije na celom Balkanu, za drugačiji pogled na Srbiju. Naravno, to je sve nešto što bismo mogli možda dugoročno da uradimo, a u kratkom roku, kao što je rekao potpredsednik Ljajić, imamo mnogo problema i ti problemi se neće smanjiti. Još nije potvrđeno, ali mislim da će 5. decembra biti rasprava u Savetu bezbednosti UN o šestomesečnom izveštaju o radu Haškog tribunala. Danas je na sastanku državnog vrha doneta odluka da ću ja predstavljati našu zemlju. Govoriću tamo šta mislim o radu Haškog tribunala, posebno u poslednjih šest meseci. Biće prilika bar da svim članicama Saveta bezbednosti UN kažemo ono što mislimo o radu Haškog tribunala, a postaraćemo se da to ne bude politički stav, već da bude potkrepljeno pravnim činjenicama, da bude potkrepljeno rezultatima rada Haškog tribunala. Izvinite, oni ljudi za čiju se smrt tereti Ramuš Haradinaj nisu oživeli, ti ljudi su ubijeni. Neko je kriv za njihovu smrt, a ljude iz Haškog tribunala očigledno nije interesovalo da pronađu krivca. Sada se postavlja pitanje – izvinite, ako nije Ramuš Haradinaj, ko je? Ili nije važno što su ti ljudi pobijeni? Ili nije važno što je proterano 300.000 Srba sa prostora Srpske Krajine, jer to valjda nisu ljudi? Ili nije važno što je ubijeno 5.000 ljudi samo u jednoj akciji, jer i to izgleda nisu ljudi? Ili neko bar tako to doživljava ili misli? Ili su nečiji životi vredniji od života Srba? To sve znamo, ali ono što jeste naš problem, to je pitanje – šta da uradimo? Šta je ono što mi možemo da napravimo u ovom trenutku, sem da podignemo glas protiv nepravde, da na svakom mestu, gde god to možemo, pokažemo svoje neslaganje i ukažemo na nepravdu? To je ono što možemo da uradimo. Recimo, večeras državna televizija prikazuje strašan, jeziv film o zločinima na Kosovu. Sada vas pitam, Miloše, da li mislite da to možda Vladi odgovara u ovom trenutku, koja misli da sprovodi IBM, i da li bi neko drugi to sprečavao, da može, na bilo koji način? Niti nam je padalo na pamet da to sprečavamo, niti bilo šta slično. Ljudi treba da znaju istinu i nećemo da ih lažemo ni kada je ovo u pitanju. Da, mi imamo određene obaveze. Da, imamo teške obaveze. Ne postoji čovek iz bilo koje ambasade, ovde u međunarodnoj zajednici, sa kojim smo razgovarali, a da nismo rekli koliko je to za nas užasno teško. Jer, neki su razgovarali i pregovarali računajući da to nikada neće da sprovode, da je važno samo da se dobiju izbori, da se dobije status kandidata, da se tamo počiste neki naprednjaci, neki DSS, neki ovaj, neki onaj i da može da se nastavi sve po istom. Došli smo dotle – sad sprovodite. Šta da radimo? Šta god da uradimo, ništa nije dobro. Ako kažemo – izvinite, to nas ne interesuje, ja ću da vam kažem - imaćemo problem, bićemo gladni sledeće godine, u pravom smislu te reči. Ne možete da mi kažete – okrenite se samo Rusiji, zato što imamo najbolje moguće odnose sa Ruskom Federacijom. Čuli ste juče potpredsednika Rogozina koji je rekao da oni tek sa ovom vladom mogu da sarađuju na najbolji način, iako smo ih i mi podsetili, na veoma korektan način, na potpisivanje sporazuma sa Vojislavom Koštunicom itd. Dakle, imamo najbolje moguće odnose. Kažem vam, ne možemo da preživimo. Ne može Srbija da preživi. Da li mislite da neko od nas to voli? Ako hoćete da kažete da je neko izdajnik, kažite. Ne mislim na vas lično, niti ste to rekli. Kažite, a ja ću da kažem ljudima, neko mora da snosi odgovornost i da kaže – ne možemo da preživimo. Uništeni smo, opustošena nam je zemlja. Sve nam je razoreno. Zato moramo da pokušamo da zaštitimo, to bih nazvao na taj način i završio bih tako, da izgubimo najmanje što moramo, a da dobijemo najviše što možemo, u svakoj sferi, u svakom pogledu, u jednom veoma uskom manevarskom prostoru u kojem je užasno teško delovati i raditi bilo šta. Svaki razgovor je toliko težak, toliko mučan, da ne znam šta bih vam rekao posle toga. Ako neko misli da možemo lako bez Evrope, ja to slušam od svog petnaestogodišnjeg sina, to slušam od mnogo građana ove zemlje, na najodgovorniji način ću vam reći – nemam nikakvu dogmu, nemam nikakav ideolatrijski odnos, apsolutno nikakav. Kažem vam, mi ne možemo da preživimo. Nećemo imati od čega da isplaćujemo penzije. Zato mislim da ste u jednoj stvari bili apsolutno u pravu, o nečemu što ste govorili u kampanji, o nečemu što smo govorili mi u kampanji. Mi ne možemo da budemo izdržavano lice doveka, moramo da podižemo naše kapaciteta, našu sposobnost. Moramo da radimo više. Izgleda da imamo veliku želju da budemo izdržavano lice, ili neki od nas, a da bismo opstali ne smemo da budemo izdržavano lice. Sada nemamo snage, nemamo nikakve kapacitete, nemamo fabriku iz koje se vije dim. Nemamo ništa. Potreban nam je ogroman novac da bismo pokrenuli proizvodnju. Cela Srbija će da nam ostane gladna. Da li iko misli da neko želi da preduzme nešto protiv našeg naroda na Kosovu i Metohiji, da neko navija za Tačija, Haradinaja ili bilo koga? Znam za neke od poteza gospodina Koštunice koji su preduzimani, za koje bi neko danas rekao – šta je uradio ovaj? Pa moralo je da se uradi, imate odgovornost za državu. Nije moja odgovornost za to šta ću da kažem Danilu, nego odgovornost za to šta ćemo da napravimo da svačije dete sutra može da vidi neku budućnost i neku perspektivu za sebe. Dakle, samo vas molim za tu vrstu razumevanja, da znate da u najtežim uslovima gledamo kako da izađemo iz toga. Koliko je to teško, ne moram ni da vam govorim. Bio sam na konsultacijama u vreme kada smo bili u opoziciji, koje je vaš predsednik organizovao možda svake dve - tri nedelje, razgovarao o tim problemima, o stvarima o kojima se nismo slagali, ali smo znali u kakvim je teškoćama Srbija. Mislim da to ljudi negde razumeju danas u našoj zemlji. Zato vas molim i za razumevanje i za strpljenje, ali i da znamo u kakvom se okruženju nalazimo i kakva je situacija oko nas. Mi sami, izolovani od svih, ne možemo da opstanemo. Nije nam dovoljna samo jedna strana, potrebna nam je saradnja i podrška na svim stranama. Mislim da ne možete po prvi put da kažete – okrenuti ste samo jednoj strani. Mislim da ne možete da imate primedbu i da kažete da idemo na ovu ili onu stranu, u smislu vojnih saveza. Ponašamo se zaista racionalno i onako kako odgovorna vlada može da se ponaša, ali i vas molim, zato što vi utičete na javno mnjenje, zato što ste velika stranka, zato što imate veliki broj ozbiljnih i odgovornih ljudi, da nam u tom smislu pomognete. Biće onih koji su neodgovorni, koji će da dolivaju ulje na vatru i kada to nije potrebno, kada je to apsolutno štetno za interes ove zemlje, ali vas molim da u tome ne učestvujete. Hvala najlepše.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Hvala vam i jednom i drugom ministru na odgovoru na prvo pitanje. Jeste majorski prostor relativno uzak mislim na Međunarodni krivični tribunal za bivšu Jugoslaviju, ali postoji, ali reko ste da nećete da se mešate u posao Tužilaštva za ratne zločine. Naravno, to razumem, ali prosto mislim da Vlada može da da neki inplus da osim na ovom političkom planu koji ne sumnjam da će se uraditi da se čuje taj glas o sramoti i nepravdi koja nam je učinjena ovim presudama, da se nešto više uradi na pravnom planu. Ponavljam, iz prostog razloga što to ne sme pravno da ostane nevino, jer svakako postoji više nego osnovana sumnja da tu ima elemenata ozbiljnih zločina. Ovo drugo pitanje, koje je verovatno kompleksnije, hajde da pokušamo da raščistimo par stvari. Vi znate gospodine potpredsedniče da neće te od nas čuti jeftinu kritiku, znate da je ova stranka i te kako bila na vlasti, da zna da na vlasti ima mnogo parametara koja treba uzeti u obzir, da je situacija mnogo komplikovanija. Dakle, ne bavimo se nikad neozbiljnom politikom, ni kad smo bili na vlasti ni sada u opoziciji i ne napadamo bez razloga nikoga, pa čak ni ovo nije bio napad. Potpuno razumemo težinu situacije i potpuno razumemo činjenicu da Srbija ne može biti izolovana. Međutim niko, a naročito ne DSS ne želi da izoluje Srbiju, naravno niste to rekli, ali samo par stvari da pojasnim, niti mislimo da treba da se okrenemo isključivo jednoj strani, makar to bila i Rusija. Mislimo da postoji neki međuprostor gde ćemo, kako vi rekoste – između, šta god mi uradimo ništa nije dobro, da ipak uradimo ono što je manje loše. Postoje neki prelomni trenuci, dakle razumem da u politici, naročito u državnoj politici, u ovakvim istorijskim okolnostima koje su teške moramo da pravimo neki kompromis. Postoji ta granica do kad se mogu praviti kompromisi i kad je nešto kapitulacija, ili poraz, ili nepovratno izgubljeno. Verujte mi, gospodine Vučiću ne zavidim uopšte vama što ste na toj poziciji. Mogu da shvatim kolika je to odgovornost od borbe preko korupcije do ovih stvari koje se tiču KiM. Ali, ne možete naići na naše razumevanje, ako tu što mi smatramo granicom nepovrata preskočite ili pređete. Evo, kada smo u ovom integrisanom upravljanju granicom, znam da je to nešto što je urađeno za vreme prethodne Vlade, gospodina Borislava Stefanovića, ovde u sali, koji je to dogovarao. Veliko je pitanje u kojoj je meri to naša međunarodna pravna obaveza. Veliko je to pitanje. Može se to malo i osporavati. Ali, ono što je sigurno i to prosto stoji, sve i da jeste međunarodno pravna obaveza, to je protivustavno. Kakva bi bila reakcija EU kada bi smo mi rekli – ne, nećemo ovo da sprovodimo. Sigurno bi bila teška reakcija, verovatno teška. Kakve bi bile tačne posledice? Verovatno teške. To je sada pitanje tog izbora, i to je sada vaša odgovornost, vaše Vlade, odnosno Vlade Ivice Dačića i vas kao potpredsednika, šta se tu tačno bira. Da li se, hajde upotrebiću tu reč, možda malo grubu, pušta niz vodu? Mislim na deo državne teritorije i ide se dalje ka EU ka punopravnom članstvu, ili se pokušava da se balansira u jednom vrlo teškom okruženju. Mi mislimo da neke sporazume, zapravo sve ove sporazume ne možemo prihvatiti i ne možemo sprovoditi jer zaista udaljavaju Kosovo od Srbije i to na način na koji, ako tako nastavimo, nikada nećemo moći vratiti. Da li to znači prekid saradnje sa EU? Ne. Kada kaže DSS – politička neutralnost, misli ne punopravnom članstvu, da svakoj saradnji. Da li će ta saradnja u početku biti otežana našom odlukom da čuvamo Kosovo? Možda, ali na vama je kao Vladi da osigurate da ta saradnja ne bude za trajno vreme ugrožena. Dakle, naše razumevanje imate zato što je situacija kompleksna, ali bojim se da nećete moći naići na mnogo razumevanja ako se, recimo, sve ovo što je dogovoreno od strane DS zaista i sprovede.
Hvala gospodine Jovanoviću. Reč ima gospodin Vučić.
Dakle, mi pokušavamo, kako rekoste i kako sam ja rekao, u teškim okolnostima dobijemo najviše što je moguće za zemlju. Tu postoji sad u ovim tehničkim pregovorima nekoliko stvari koje su interesantne. Ne bih o tome govorio pred celokupnom srpskom javnošću. Nemam problem da ostanem po završetku ove sednice da vam to kažem. Ali, vašeg ću predsednika svakako sa tim upoznati, kao što ćemo upoznati sve predsednike, svih stranaka ukoliko pokažu zainteresovanost za to, dokle su stigli ti tehnički razgovori, šta je u pitanju, ko, šta, kako dobija, ko, šta, kako gubi. Šta je to gde su nam ruke vezane, ali želim jednu stvar da vam kažem koja je čini mi se potpuno precizna i želim da je znate. Dakle, na prvu pomisao da ne prihvatimo sporazume o kojima je razgovarano u Briselu i da kažemo da ne možemo da prihvatimo ono što je prethodna Vlada prihvatila, na svakom mestu u Evropi i svetu, tačnije u zapadnoj Evropi, dakle, od Amerike do zapadne Evrope nam je rečeno – vi niste kredibilan partner i ni o čemu više nećemo da razgovaramo, jer to znači da vi niste država, jer prethodna Vlada, ova Vlada ili neka buduća Vlada, za nas je svejedno. Dakle, na svakom nivou, iz kabineta svakog komesara je stigao takav odgovor, iz kabineta predstavnika svake zemlje, članice EU je stigao takav odgovor, iz SAD je stigao takav odgovor, iz svake zemlje zapadne hemisfere je stigao takav odgovor. Dakle, pošto sam to čuo i ne mislim od vas i vaše stranke već od nekih drugih koji su govorili – ako je to tako loše, pa što onda to prihvatate, pošto to nije obaveza. Evo, sad vam kažem, razgovarao sam sa najvišim predstavnicima EU i baš sam o tome razgovarao i dobio sam takav odgovor. Dakle, doći će ovde ljudi i može te da ih pitate, svi su dali isti odgovor. Sad se postavlja pitanje – možemo li mi sebi to da priuštimo ili ne možemo? Možemo li mi to sebi da dozvolimo ili ne? To je jedini razlog zašto mi danas ulazimo u sve, jer mislimo da je dobijanje datuma, ne zato što imamo idolatrijski ili dogmatski odnos prema tome, za nas važan iz mnogo razloga. Zato što će otvoriti zemlju za nove investitore. Zato što će to biti znak velikom delu čovečanstva da smo pravno uređena zemlja u kojoj mogu da posluju iz koje mogu da izvuku profit, u kojoj mogu da rade ono što se u takvim zemljama radi. Dakle, to je ono što je za nas važno. Da li volimo sve što mora da se uradi? Ne, upravu ste kada kažete da je to pravo mučenje. Pravo, pravcato mučenje. Sad da naričemo nad sopstvenim sudbinama, neko će da kaže – hajde, sklonite se odatle i upravu bi bio. Dakle, mi moramo da preduzmemo ono što mislimo da je najmanje loše, kao što ste rekli u ovom trenutku. Da li ćemo se u svemu usaglasiti? Uveren sam da nećemo, nije ni neophodno, jedino vas molim da tu vrstu korektnog odnosa, korektnog opozicionog odnosa sačuvate jer je važan za zemlju zbog teškog trenutka u kojem se nalazimo. Nismo slučajno danas pozivali na jedinstvo zato što nam se sve srušilo kao kula od karata. Ne krivicom ni predsednika Republike, ni Vlade Republike Srbije, niti bilo koga od vas. Srušilo nam se zbog loše politike, decenijske, ili ako hoćete više decenijske, nije važno. Sad je sve nekako došlo na naplatu. Da li ćemo uspeti da se iz toga izvučemo, da li ćemo uspeti da ustanemo, to ostaje na nama. Hoću da još jedanput ponovim svoje saglasje u jednoj važnoj stvari, a to je da mi ne budemo ničije izdržavano lice već da gradimo naše kapacitete, naše fabrike, naše proizvodne pogone. Da mi možemo da budemo neko ko će moći da živi bez pomoći sa strane. Na žalost u ovom trenutku u mnogome zavisimo i od razgovora, od podrške međunarodnih faktora, a siguran sam i ne plašim se to da kažem da to nije krivica ove Vlade Republike Srbije, već da je ta vrsta zavisnosti stvarana više godina i da nam neće biti potrebno samo godinu ili dve, već duži period da pre svega ekonomski možemo da se sačuvamo, da možemo da opstanemo i da možemo da napredujemo. Hvala vam još jedanput.
Gospodine Vučiću, vi i ova Vlada preuzimate zaista veliku odgovornost. Mogu da se složim da ste mnogo toga nasledili i od prethodne Vlade, da ne pričamo o višedecenijskom, dosta ozbiljnom sunovratu našeg naroda, ali to neće oprati vašu Vladu od odgovornosti ako nastavi tim putem. Možemo da se složimo i tu nema nikakve dileme, da ne budemo izdržavano lice, da radimo na našem ekonomskom oporavku, da budemo što snažnija država, jedino što mi u DSS smatramo da biste bili ekonomski – snažna država, prvo morate da budete država, vrlo prosto. Mislim da, kada se jedna država, bez obzira koliko bile teške okolnosti, bez obzira što u EU kažu ne, vi niste više kredibilni partner. Ako jedna država prekine da se bori za ono što je ona, za njenu državnu teritoriju, za njene ekonomske resurse, mislim da dozvoljava sebi nešto što jedna država koja je ozbiljna, ne bi dozvolila, a to je dalje rastakanje i kada bi se sve završilo na Kosovu, jer Kosovo je samo po sebi ozbiljan problem, problem je što se neće završiti samo na Kosovu, imaćete i neke druge oblasti u kojima se pale srpske zastave, pa neke treće oblasti u kojima se srpske zastave skidaju sa institucija, pa neke opet druge oblasti i tome neće biti kraja. U jednom trenutku, koliko god teško bilo, moramo da stanemo i da kažemo, ne, sada ćemo da se brinemo o sebi. Pritom, nisam siguran da bi cena te borbe bila toliko velika. Kada ih pitate, šta kada ne bismo sada prihvatili da sprovodimo sporazume koje je Borislav Stefanović usaglasio sa Editom Tahiri, oni vam kažu, to će biti vrlo veliki problem za vas, nećete biti kredibilni, uradite to, pa da vidimo kakva će biti reakcija. Njihov je posao da to kažu. Vaš je posao da radite nešto drugo, da čuvate Ustav ove zemlje i da se borite za ovo što ste rekli da se borite. DSS smatra da je put da bi se za to izborili, zašta se vi borite, ipak drugačiji, da se za neke stvari ne kaže – da, nego da se lepo kaže – ne i da se borimo za ovu zemlju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miroljub Stojčić.
Uvažena potpredsednice, imam dva pitanja. Jedno je namenjeno ministarki zdravlja, Slavici Đukić Dejanović a jedno je za ministra Velimira Ilića. Pre pet godina, započeta je izgradnja hirurškog bloka u Vranju i otprilike oko 80% radova završeno je na tom hirurškom bloku. Očekivao sam da ćemo u zakonu o budžetu za 2013. godinu naći neku poziciju da se taj hirurški blok završi. Možda i stoji u nekoj poziciji, ali sam dosta pažljivo gledao, nisam mogao da nađem, vidim da su planirani veliki klinički centri, Beograd, Novi Sad, Kragujevac i Niš, Vranja u tom programu nema. O značaju hirurškog bloka, neću da govorim, s obzirom da negde oko 250.000 ljudi gravitira prema Vranju i prema tom kliničkom centru, prema hirurškom bloku i moje pitanje je usmereno prema vama, da li planirate da nešto u 2013. godini radite na završetku hirurškog bloka i da li će on biti završen u 2013. godini. Pitanje za gospodina Velimira Ilića je, gospodine ministre, vi znate da je 1997. godine započeta izgradnja deonice od granice sa bivšom jugoslovenskom republikom Makedonijom prema Bujanovcu, odnosno do sela Levosoje, nešto je rađeno 1997. godine do 2000. godine, a nešto do 2004. godine, nešto je rađeno u 2008. godini. Međutim, jedan deo radova je ostao nezavršen na toj deonici. Čak je bila promocija puštanja jedne deonice auto-puta u 2008. godini, ali u suštini, ta deonica auto-puta nije završena u dužini oko 17 km. U komunikaciji sa predstavnicima JP "Putevi Srbije" rekli su da je to finansirano, a ministarka Kalanović zna da je to finansirano delom iz sredstava NIP, tako da oni nemaju planirana sredstva za tu deonicu. Sa preduzećem "Koridori Srbije" oni su rekli da odgovaraju za izgradnju ovih deonica koje su sada započete, od Bujanovca prema Vranju i od Vranja prema Vladičinom Hanu, pa njih nema u tom programu, u programu završetka. Priložio sam amandman vezano za budžet za 2013. godinu i tražim da se precizira završetak ove deonice u 2013. godini, ali su mi rekli da će se to aktom Vlade definisati, program rada JP "Putevi Srbije". Pitanje za vas glasi, da li znate da li će se ova deonica završiti u 2013. godini, obzirom da je to najopasnija deonica u Koridoru 10, a neću da govorim o tome da je nekoliko ljudi već poginulo na toj deonici koja je veoma opasna za odvijanje saobraćaja. Hvala.
Reč ima ministar zdravlja.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem na prilici da kažem nešto o rekonstrukciji četiri KC i planu koji se odnosi na građevinske objekte zdravstva u čitavoj Srbiji, konkretno u Vranju. Projekat četiri klinička centra, zapravo nije ni u kakvoj koliziji sa projektima vezanim za rekonstrukciju i obnovu zdravstvenih institucija Srbije, zbog toga što projekat četiri klinička centra se realizuje sredstvima Svetske banke. Još 2003. godine smo dobili 150 miliona evra za taj projekat i kada sam ja došla u Ministarstvo zdravlja, mogla sam da konstatujem da projekti nisuzavršeni. Intenzivirali smo rad na završetku projekata i oni će početi u 2013. godini da se realizuju i to tako što će se prvo raditi KC u Nišu, jer je projekat najviše urađen za ovaj KC, zatim iz istih razloga Novi Sad, pa Kragujevac u 2013. godini, radovalo bi me da započnemo i Beograd koji je po planu, ali nije realno da će to moći da bude u 2013. godini. Nakon te faze projektovanja, ide realizacija i mislim, imam čvrsta uveravanja projektne jedinice, uz put morala sam da napravim kadrovsku izmenu u ovoj jedinici da bismo energičnije radili i imam uveravanja da će to ići ovom dinamikom. Što se tiče svih ostalih projekata iz sredstava budžeta za ovu godinu, za Vranje smo učinili najviše što smo mogli. Trudićemo se da to bude što je moguće više i u narednoj godini, ali planskih sredstava nema iz jednostavnog razloga, što bolnice duguju različitim dobavljačima u ovom momentu 13,5 milijardi dinara. RZZO duguje 17 milijardi dinara i sa ovakvim dugovima, ako bude prošao set zakona koji prati budžet, pa se dug bolnica prema dobavljačima prihvati kao javni dug, vrlo je verovatno da ćemo moći da razmišljamo i o nekim uštedama i o nekim sredstvima vezanim za realizaciju koja je u sadržaju vašeg konkretnog pitanja. Hvala.
Reč ima ministar Velimir Ilić.
Odgovoriću vam na ovo pitanje, mi smo hteli to da završimo i meni je žao što kolega Mrkonjić nije danas tu, nisu rešeni bili imovinsko-pravni odnosi, nije urađena eksproprijacija, bilo je nekih zastoja i nekih sudskih sporova na čitavom delu deonice K10 što ste vi pominjali, ali to je ostalo nešto rešeno, nešto ne rešeno i zato je dolazilo do preskakanja određenih delova K10. Mislim da će se to završiti jer bilo bi jako neozbiljno da se uradi čitav taj posao, a da se preskoči taj deo od 17 km ili 10 km što bi bilo neobjašnjivo. Naći će se sredstva i da se to završi, postoji mogućnost, kao što smo počeli da radimo na Koridoru 11, nema nikakvog preskakanja, idemo jednim redom i dinamika radova se poštuje i privodi se kraju. Nadam se da će se to uraditi, doći ćete svi u "Puteve", nije bitno ko će, ali deonica se mora završiti, s obzirom da je to jako opasan deo Koridora koji je nebezbedan u saobraćaju i imamo tu raznoraznih problema koji se moraju rešiti da bi bila povećana bezbednost i nadam se da će to biti urađeno u 2013. godini.
Gospodine Stojčiću, izvolite.
Zahvaljujem se na odgovorima i jednom i drugom ministru.
Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Imam pitanje za prvog potpredsednika Vlade zaduženog za odbranu i bezbednost, borbu protiv korupcije i kriminala, ministra odbrane, generalnog sekretara Nacionalnog saveta za bezbednost i predsednika SNS. Poštovani gospodine Vučiću, u medijima svaki dan slušamo kako se borite protiv korupcije. Moje pitanje za vas je već postavila gospođica Jerkov ovde pre dve nedelje i nije još dobila odgovor ni ona, kao ni ostali poslanici. Pitanje je, da li vi odobravate kupovinu odbornika, koja se dešava, koja se već desila u Zrenjaninu, Kikindi, a koja je pokušana da se desi na Zvezdari, gde je vaš kandidat za predsednika i prvi na listi SNS-a, Novak Nedić, pokušao da kupi odbornike, tako što im nudi pare i presreće ih na ulici, i to kako on kaže… (Predsedavajuća: Izvinjavam se, poslaničko pitanje treba da postavite u skladu sa Poslovnikom. Dakle, ako postavite pitanje potpredsedniku Vlade, molimo vas da ga postavite u vezi sa nadležnošću. Ovo prvo pitanje vam nije bilo u skladu sa tim.) Naravno. Čovek je i zadužen za borbu protiv korupcije. I to, kako kaže pod vašom zaštitom i vašim blagoslovom. Pošto i vi kažete, imate većinu za grad Beograd, da li je to takva većina kao što hoćete da napravite na Zvezdari, da li takvu većinu hoćete da napravite u Beogradu? Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Vučić.
Ako mogu da vas zamolim za malo pažnje. Visina vašeg glasa je bila obrnuto proporcionalna argumentima koje ste izneli. Nema potrebe da povisujete ton. Što se tiče kupovine odbornika, molim vas najmanji dokaz donesite da postoji pokušaj izvršenja krivičnih dela davanja i primanja mita ili bilo šta slično, ta lica nadležni državni organi svakako će procesuirati. Što se tiče Zrenjanina, želim da vas obavestim, pošto vidim da niste pažljivo pratili vesti, odbornika SNS, gospođu Đajić je neko kupio ili pokušao da kupi, ali se ona dan kasnije vratila u redove SNS, nije bilo obrnuto, ali vas izgleda niko o tome nije informisao. Što se tiče većine u Beogradu, nema potrebe da pokazujete nervozu. U redu je da se dodvoravate novom lideru stranke i ja nemam ništa protiv toga i neću se mešati, odgovaraću kao potpredsednik Vlade, a ne kao neko ko je politički protivnik DS. Što se tiče većine u Beogradu, neću da odgovaran ni Milanu Krkobabiću, ni vama, niti bilo kome drugome. Ako me je neko pitao, šta mislim o tome ko ima većinu? Kažem vam da mislim da imamo većinu. Ta većina biće zasnovana na pravu, na broju odbornika, ukoliko do toga dođe. Još vas nisam ni obavestio da će do toga da dođe, a već ste toliko nervozni. Nikakvog razloga za to nema. Dakle, nemojte da mi zabranjujete da dajem političke izjave, davaću ih. Ako imate osnov sumnje da je negde izvršeno krivično delo, molim vas da to dostavite nadležnim državnim organima i da se to sprovede u delo. Inače, što se tiče kupovine, koliko znam na tom poslu ozbiljno radimo i zato je i uhapšen predsednik opštine Bojnik koji je davao pare. Nije on pričao i presretao nekoga na ulici, nego u kancelariji predsednika opštine, sve vadeći državne i narodne pare, ukoliko stavi na listu DS, sigurno glasa. Tako da, u skladu sa vašom željom i tezom, mi ćemo tu borbu nastaviti i protiv članova SNS, svih ostalih stranaka, ukoliko nam pokažete osnov sumnje da je krivično delo izvršeno. Dakle, molio bih vas samo, pošto slušam jednu priču i ovo nije odgovor vama, ovo je sada odgovor uopšte onima koji govore o selektivnoj pravdi i selektivnoj borbi protiv korupcije. Nisam ja rekao da se hapse određeni tajkuni, pa u kolima kada su rekli koliko para odvajaju, onda puštani iz automobila već na putu za Centralni zatvor, nego je to radio neko iz vaše vlasti. Nisam ja primao satove od onih kriminalaca za koje ste se borili i pričali kako će da izađu iz zatvora po dobijanju Zakona o amnestiji, vredne 40.000 i 50.000 evra, nego vaši funkcioneri. Samo bih vas molio da ne pretite, ne mislim na vas lično, nadležnim državnim organima, time što svaki put kada treba da odgovara neko iz DS, saopštite nam kako je to nekakav selektivni pristup. Odgovaraće, bogami, još predstavnika iz SNS, ali i Demokratske stranke i nećete pokolebati nikoga u ovoj državi da se bori protiv korupcije ili protiv nekoga, samo zato što je član vaše stranke ili bilo koje druge stranke. Svako ko je vršio krivična dela, ko je učestvovao u korupciji, u kriminalu, odgovaraće. Ako imate da smo počinili neko krivično delo, kažite – taj i taj je počinio krivično delo, dokaz za to je to, i nadležni državni organi će reagovati. To je stvar koju vam apsolutno garantujem i to vam garantujem da će se dogoditi svakom članu SNS, ukoliko to budete pokazali. Hvala vam najlepše.
Gospodine Radakoviću, pre nego što vam dam reč, podsetiću vas na odredbu člana 204. stav 1. Poslovnika, koji kaže da možete postaviti pitanje samo iz nadležnosti člana Vlade. Dakle, ukoliko želite da postavite dopunsko pitanje u skladu sa Poslovnikom, izvolite.
Hvala. Odgovaram gospodinu Vučiću. Gospodine Vučiću, ja sam ozbiljan čovek… (Predsedavajuća: Gospodine Radakoviću, ja se nadam da sam bila vrlo jasna. Vi nemate pravo da odgovarate gospodinu Vučiću. Vi možete gospodinu Vučiću da postavite dopunsko pitanje.) Mogu da repliciram, mogu da postavim dodatno pitanje gospodinu Vučiću. Gospodine Vučiću, ja sam ozbiljan čovek i nemam uopšte nameru da stvari koje su se desile, da dam medijima kao što to rade vaši ljudi, ljudi oko vas. Ovo je disk sa snimkom Novaka Nedića, kandidata za predsednika opštine iz SNS-a. Ovo je transkript razgovora … (Predsedavajuća: Gospodine Radakoviću, oduzimam vam reč zato što niste, izvinite molim vas, ovde sam ja odgovorna za vođenje sednice i za to da se ovaj poslovnik Narodne skupštine, možete da budete zadovoljni ili ne, prelazimo dalje na poslanička pitanja.) Svaka čast na tome.
Reč ima Zaharije Trnavčević, kome je ostao jedan minut. Izvolite. Dakle, podsetiću vas na odredbu 204. Poslovnika, zaista da se… (Aleksandar Vučić, s mesta: Mogu li da dobijem reč pre nego što izađu?) Izvolite gospodine Vučiću.
Molim vas da kažete sve što možete i sve što hoćete i da se vratite, da neko ne bi mislio da smo se uplašili vaših diskova i nekih priča. Samo napred, dođite i kažite gospodine Stefanoviću, da ne biste glumili uvređene mlade negde ispred, molim vas dođite i kažite sve što imate. Evo vam sve vreme ovoga sveta da pokažete, da vidite kako su veliki kriminalci negde na drugoj strani, a ne ovako da samo kao uvređene vlade, čim vam neko odgovori, a ni deseti deo od onoga što je trebalo da vam odgovori, niste čuli, pobegnete iz sale. Hvala vam najlepše.
Hvala. Izvolite gospodine Trnavčeviću imate minut za postavljanje pitanja ministru Dinkiću.
Pošto je došao u salu gospodin ministar finansija i ekonomije, evo prilike da postavim pitanje u ime privrednika koji podsećaju da Vlada Srbije, odnosno Ministarstvo za finansije i ekonomiju, stranim investitorima daje za svako novootvoreno radno mesto izvesnu svotu, koja se kreće od šest, osam, čak i do deset hiljada eura. Domaći investitori, koji takođe otvaraju, pokreću nove delatnosti i zapošljavaju novu radnu snagu, ne dobijaju takve podsticaje. Primer za ovo je Farma "Letnjikovac" u Požarevcu, koja već 15 godina stoji zapuštena u propadanju. Firma MZ "Union" namerava da tu farmu uzme u zakup od 20 godina i da je oživi, da utovi 50.000 komada svinja, 1.000 junadi godišnje, itd. i pitaju, da li će i MZ "Union", a zaposliće oko 100 radnika, ako se sve ovo ostvari i u fabrici stočne hrane i u mlinu, moći da računa na takvu vrstu potpore? To je prvo pitanje. (Predsedavajuća: Gospodine Trnavčeviću, onaj minut je istekao i zato vas molim da …) Drugo pitanje je, Industrija motora "Rakovica"… (Predsedavajuća: Gospodine Trnavčeviću, prvo sam vam dala reč mimo Poslovnika, drugo, zato što sam vam obećala u prvom delu vaše diskusije, govorili ste dva minuta, obećala sam kad dođe ministar Dinkić da mu postavite za jedan minut pitanje, pa molim vas onda da se držite toga dogovora.) Dobro, odgovorite molim vas gospodine Dinkiću.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Odgovor je jednostavan. Pravo na ovaj podsticaj imaju domaće firme jednako kao i strane. Dakle, ne pravi se razlika između domaćih i stranih firmi. Pod istim uslovima se konkuriše. Svaka domaća firma uključujući i MZ Union može dobiti do 10.000 evra po novozaposlenom radniku, ali mora položiti bankarsku garanciju u iznosu podsticaja koji želi i mora imati program koji će biti odobren. Dakle, moguće je ako daju bankarsku garanciju kao što to čine i druge firme. U dosadašnjem toku programa više od polovine firmi koje su dobile podsticaje preko njih 100 je bilo iz Srbije. Tako da je to zabluda da se daje samo stranim kompanijama. Ohrabrite MZ Union da konkuriše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, dame i gospodo ministri u Vladi Republike Srbije jutros sam postavio pitanje, jer nisam znao da li će doći potpredsednik Vlade, predsednik Vlade, ali drago mi je da je Vlada ovde u velikom broju. Prvi put kad smo imali, zamolio sam ministre da taj poslednji četvrtak uvek zacrne, ako se sećate i da budu u parlamentu jer je to praksa u svim parlamentima Evrope i širom sveta i dobra je stvar. Znam da građani Srbije vole da gledaju ovakve sednice, na žalost dešavaju se i ovakvi incidenti, ali sve je to sastavni deo parlamentarizma. Sada ću postaviti to pitanje, a onda posle odgovora još jedno pitanje. Ponoviću ponovo pitanje od jutros od viška glava ne boli. Naime, govorio sam o borbi protiv korupcije koja je veoma bitna i koja do ove vlade, a naročito od strane prethodne Vlade nije vođena. Bilo je priče o borbi protiv kriminala itd, ali o korupciji ne. Deklarativno sada svi podržavaju tu borbu, mada vidimo da iz jednog dela opozicije počinje da se pojavljuje jedna nervoza zbog te borbe, ali da sada svi podržavaju tu borbu. Međutim, podržao bih i ono što je predsednik Vlade, gospodin Vučić danas rekao, institucionalno Srbija nije trenutno spremna za punog kapaciteta borbu protiv te prošlosti koja je najveća u Srbiji. Za to je potrebno i mi ovde da se žestoko angažujemo u promeni zakonodavne procedure vezano za borbu protiv korupcije, Vlada, službe, policija, vojska, tužilaštvo, sudilaštvo. Mnogo toga mora da se uveže što do sada nije rađeno na pravi način. Delom ćemo to popraviti ovim zakonom o kome je pričano, o javnim preduzećima, novim zakonom o javnim nabavkama. Kada bude rasprava o tom zakonu govoriću o nekim konkretnim primerima kako je vršena ta pljačka koju neki procenjuju 400 miliona, neki 800 miliona evra godišnje u Srbiji u prethodnom periodu. Međutim, ono što me najviše interesuje jeste dokle se stiglo u ovoj istrazi ili pred istražnim radnjama, znam da je nešto rađeno i u ranijem periodu, vezano za 24 pa i ostale privatizacije u Srbiji, pre svega "Sartid". Kao što znamo Smederevska železara je sada privredni problem broj jedan koji ova vlada mora da rešava i hvala bogu, izgleda da ga rešava na pravi način i da će biti rešen ovih dana. Ono što nam se danas dešava železarom je rezultat takvog načina privatizacije, nije ušao loš partner u "Sartid", "US Steel" je dobra kompanija, ali je ušla na loš način. Da je ušla na bolji način verovatno bi i dan danas bila prisutna na tržištu. Podsetiću procena vrednosti je bila skoro 500 miliona dolara, a prodata je za 23 miliona dolara. Sam grad Smederevo je u toj situaciji bio veoma oštećen. Znači, moje pitanje je za gospodina Vučića, hoće li se tu intenzivirati? Znam da je veliko opterećenje, znam da mnogo toga imam, ali možemo li u nekom brzom periodu čuti rezultate tih istraga.
Hvala. Reč ima ministar Vučić.
Kao što znate oformljena je radna grupa koja sprovodi aktivnosti predistražne radnje tih 24 predmeta. Nisu to sve slučajevi privatizacije. Petnaest su slučajevi privatizacije, ovih devet nisu. To su predmeti na kojima je insistirala Verica Barać iz Saveta za borbu protiv korupcije. Zatim je EU na osnovu argumenata koji je dobila od Saveta za borbu protiv korupcije i gospođe Barać i mislim da je to bilo dobro da na takav način i sa tim krenemo. Zato što niko nije mogao da kaže da nadležni državni organi arbitrarno pristupaju izboru predmeta, pa hoće one predmete da rade u kojima nema njihovih predstavnika ili u kojima je moguće pronaći predstavnike nekih drugih političkih stranaka. To su toliko složeni i kompleksni predmeti da nije lako brzo ih uraditi, ispitati sve činjenice i u saradnji sa tužilaštvom ili ići na podizanje optužnice ili na sprovođenje istražnih radnji. Hoću da vam kažem da su dva predmeta kao što znate, defakto završena. Od ta 24 ušli smo u treći i očekujem da u narednom periodu, bar do nove godine, budu još dva predmeta zatvorena, odnosno da tužilaštvo može u potpunosti da preduzima određene krivično pravne radnje. Što se tiče "Sartida" mislim da smo blizu kraja i mislim da će nadležni državni organi uskoro obaveštavati javnost. Mnogo važnije od obaveštavanja je preduzimanje mera iz sopstvenog delokruga radnji po tom pitanju. Što se tiče budućnosti Smederevske železare o tome bih mogao više da govori gospodin Dinkić. Juče je bio generalni direktor "Ural vagon zavoda" gospodin Sijenko u Beogradu, u Ruskoj delegaciji i ti razgovori su veoma intenzivni. Koliko sam informisan mogu da kažem da se mi nadamo i očekujemo to sa jednom od najvećih Ruskih kompanija da konačno taj posao završimo i da obezbedimo posao radnicima u Smederevu. Da obezbedimo budućnost u gradu Smederevu, ali da time i olakšamo posao svima u Vladi Srbije i da smanjimo značajne izdatke koje Vlada Republike Srbije mora da izdvaja za zaposlene radnike u "Sartidu". Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Zahvaljujem na odgovoru. Ovo je veoma bitno i zbog građana Srbije, ne samo zbog ljudi koji žive u Smederevu, jer kada se završe ove istrage Srbija će u tom delu povratiti kredibilitet i sigurno će moći da računa na veće investicije i na nove investitore koje je u prethodnih par godina izgubila. Činjenica je i svedoci smo toga koliko je malo investicija trenutno u Srbiji. Drugo pitanje je vezano za ovo što se dešavalo oko Haškog tribunala. Moram reći da naš odnos prema Haškom tribunalu, kad kažem naš mislim na našu državu, mislim da niko nije rekao u parlamentu, a treba to i ovde da se kaže i građani Srbije to treba da čuju da je Hrvatska država potrošila 27 miliona evra za odbranu Gotovine i Markača. Koliko smo i na koji način to mi radili, to dobro govori i emisija koju je imao gospodin Veselin Šljivančanin pre par večeri na televiziji, gde je praktično samo spominjao lični entuzijazam i u par primera pohvalio gospodina Rasima Ljajića za ono što je činio, ali nešto organizovano kao država on to nije mogao da navede. Jedna stvar koju sam čuo u toj emisiji me je iznenadila. Rekao je da je sprečen da kao neko ko je završio Vojnu akademiju i bivši oficir, ko je odslužio svoju kaznu, koji je sada građanin države Srbije, da je sprečen da čak i sa kupljenom kartom uđe na bazen Vojne akademije i da koristi taj bazen. Interesuje me da li je to tačno uopšte i ako jeste, šta će se u narednom periodu po tom pitanju dešavati, kako ćemo i onima koji se nalaze u Hagu u narednom periodu pomagati? Imamo bivšeg predsednika, koji se vratio iz Haga neosuđen, gospodin Milutinović. Kako smo ga mi ovde dočekali, kako su tamo Hrvati? Sve je to nešto što govori i o nama na neki način. Mislim da ova Vlada treba i te stvari da promeni, takav odnos da promeni prema Haškom tribunalu, barem na taj neki način koji se dotiče nas svih. Hvala.
Hvala. Gospodine Vučiću, izvolite.
Na vaša pitanja ću odgovoriti konkretno, a pokušaću da kroz vaše pitanje govorim i o nečemu o čemu sam već danas govorio, a što mislim da je veoma važno. Pre svega, u Hrvatskoj nikada niko nije postavio pitanje zašto se izdvaja 27 miliona evra ili zašto se izdvajaju milioni evra za njihove generale. U našoj zemlji nismo u stanju da se dogovorimo oko bilo čega. Nismo u stanju da imamo saglasje šta bi to bila dobra vest za nas oko koje bismo se okupili negde na trgu da proslavimo. Nema veze, neka se dogodi za pet godina, neka se dogodi za 10 godina, bilo koja vest, a da nije sport u pitanju. Mi je nemamo. Niko od nas u sali je ne zna. To govori o tragičnom položaju i našeg naroda i naše zemlje. Zamislite da smo u takvoj situaciji rekli da ćemo izdvojiti ozbiljniji novac kao država za haške optuženike? Čitav jedan blok stranaka bi nas optužio da smo kradljivci njihove budućnosti, da ne brinemo o državi. Ovi drugi bi ih nazivali izdajnicima, a ovi njih lažnim patriotama, koji su se bogatili po tom pitanju i uvek bi bilo isto. Nalazimo se u jednom začaranom vrzinom kolu iz kojeg, ako ne izađemo, plašim se da polako tonemo i to ne bi bilo prvi put da država onako tromo, kako mi to idemo, polako, ali sigurno propadamo. Zato je potrebno da sve stvari okrenemo, neki bi rekli preokrenemo i da se postavimo potpuno drugačije. Što se tiče pitanja za gospodina Šljivančanina, danas sam potpisao tu odluku. Ne kupuju se karte za Vojnu akademiju. Poslao im je jedno ili dva pismena, nisu mi ni odgovarali da li može da uđe na Vojnu akademiju. Ne znam zašto je to nekome bio problem. Mene nije sramota čak ni javno da kažem, pošto se nikome ne dodvoravam, da mu je dozvoljen ulaz i na bazen i u sportske sale i na svakom mestu, tako da ako general još nije dobio tu odluku u pisanoj formi, obaveštavam ga da su se stvari u Srbiji promenile utoliko da mi naše oficire poštujemo i da će moći barem to malo stvari koje možemo da omogućimo, da će to moći da imaju u budućnosti. Što se tiče ovoga o čemu smo govorili i mere koje treba da preduzmemo, mislim da je i ovaj današnji primer pokazao koliki naš stepen neodgovornosti može da bude, iako mislim da nikako nije trebalo da uzimate rečgospodinu Radakoviću, ali je predsedavajuća verovatno želela da ima red. Neki su znali da im sledi još teži odgovor i to iskoristili kao priliku da ni zbog čega nanesu štetu ugledu i parlamentu zbog sitnice, nanesu štetu ugledu i parlamentu i svima nama. Umesto da se bar u ovim danima ponašaju odgovorno, najvažnija je tema bila kako da se napakosti političkom protivniku, jer je neki odbornik na Zvezdari ili odbornik u Kučevu ili odbornik u Zrenjaninu nešto negde napravio. O tome kome je kakvo pitanje važno i kakav je značaj tog pitanja, govori kome je kako i koliko stalo i do Srbije i do njenih institucija i do njene budućnosti. Hvala vam najlepše.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, prvo moje pitanje upućeno je ministru finansija, gospodinu Mlađanu Dinkiću. Kada sam već jedanput postavila svoje poslaničko pitanje ministru finansija, koje je glasilo – kada je poslednji put obavljena kontrola poslovanja "Marfin banke" i da li ta banka posluje sa gubicima, ministar finansija mi je tek skoro dostavio nešto što liči na odgovor, a u tom nečemu što liči na odgovor navedeno je da to pitanje uopšte nije u nadležnosti Ministarstva finansija, već me podučava, kao da to ne znam, da treba da se obratim NBS, koja vrši kontrolu boniteta i poslovanja banaka, što sam učinila, pa sam se prvo i obratila NBS, a tek posle ministru postavila pitanje i do zvaničnog dopisa Narodne banke delom i dobila potvrdu onoga što sam mislila. Pre samo nekoliko dana iz Ministarstva finansija daju se informacije putem sredstava javnog informisanja, gde se govori o gubicima koje je u svom poslovanju ostvarila Razvojna banka Vojvodine, gde se navode cifre tih gubitaka, pa je moje pitanje da li gospodin Dinkić kao ministar finansija toliko voli Razvojnu banku, da o poslovanju te banke, koja iskreno mene ne zanima, da li je zakonito ili nezakonito, utvrdiće nadležni organi, ali da li je toliko voli da o njenom poslovanju može da daje izjave za medije ili možda još više voli "Marfin banku", za koju kada postavim poslaničko pitanje Ministarstvo finansija kaže da nije nadležno? Inače, moram napomenuti, "Marfin banka" u javnosti je svima nama dobro poznata kao nekadašnja "Laiki banka". To je moje prvo poslaničko pitanje. Takođe, dodala bih da možda ministar finansija ne voli demohrišćane, ali dobro, i ne treba da nas voli. Moje dodatno pitanje je čemu takva selektivnost, ministre Dinkiću, i kakvi su to dvostruki aršini? O nekim bankama pričate u javnosti, iznosite i kontrolu boniteta i zakonitost njihovog poslovanja, a mene kao poslanika upućujete na NBS, od koje sam već dobila odgovor pre nego što sam postavila pitanje vama. Kada smo već kod nekadašnje "Laiki banke", o kojoj se javno govorilo godinama unazad i o čijim je kriminalnim aktivnostima javnost bila svakodnevno obaveštena, kako od strane Demohrišćanske stranke Srbije, tako i od strane Vladana Batića, ali i pojedinih ministara koji su danas u ovoj istoj Vladi, koji danas sede u ovoj istoj Vladi, moram da postavim pitanje, o čemu je, naravno, i o čijem je poslovanju, tj. o čijim kriminalnim aktivnostima su demohrišćani uvek govorili, u tom smislu moram da postavim pitanje gospodinu Vučiću - kada će se konačno otvoriti afera zvana "Kiparske pare", najveća pljačka ne decenije, nego veka? Dakle, ne da li će se, nego kada će se konačno nastaviti sa procesuiranjem tog predmeta, svih onih koji iza te afere stoje, svih onih koji su taksativno navedeni u krivičnoj prijavi koja je predata pre pet godina, a za koju je tužilaštvo preuzelo najosnovnije pravne radnje. To bi bilo moje pitanje. Neka mi odgovori, pa ću dodatno postaviti naknadno.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Odgovor je jednostavan. Narodna banka Srbije kontroliše rad svih banaka u Srbiji. To je u ingerenciji Centralne banke u svim zemljama, uključujući i Srbiju. Međutim, Ministarstvo finansija odgovara za državne udele u bankama u kojima ih ima. "Marfin banka" je 100% u stranom vlasništvu. Republika Srbija nema nikakvo učešće u "Marfin banci". Dakle, ne možemo znati stanje u "Marfin banci", ali zato smo dužni da vodimo računa o državnim udelima u bankama u kojima imamo učešće. Razvojna banka Vojvodine je jedna od takvih banaka gde i Pokrajina Vojvodina i Republika Srbija imaju učešće i upravo zbog problema u toj banci, Narodna banka Srbije nas je obavestila kao akcionara o tim problemima i pitala šta ćemo da činimo sa time. Dakle, velika je razlika i prosto je odgovor. Nema nikakve mistike. Ne znamo šta se dešava u stranim bankama. O tome jedino vodi računa Centralna banka, ali moramo da znamo šta se dešava u bankama gde država, odnosno Republika Srbija ima učešće.
Hvala. Izvolite, gospodine Vučiću.
Svojevremeno, razgovarajući sa vašim ocem, razgovarajući sa Velimirom Ilićem, koji su imali određena saznanja oko tzv. kiparske afere, stekao sam određena saznanja, određeni uvid, ali nedovoljno da bih mogao na ozbiljniji način u ovom trenutku to da komentarišem. Hoću da vam kažem jednu stvar, što su svi oni mogli da primete u tom periodu, mislim čak i gospodin Dinkić. Kipar je nama možda najbliža zemlja u EU, možda nam je jedan od najvećih prijatelja, ali kada tražimo međunarodno-pravnu pomoć, mi imamo najozbiljniji problem upravo sa kiparskim bankama. Dakle, šta god da tražite, ko je prebacio novac Šarićevim kompanijama, ne možemo da dobijemo odatle odgovor. Mi se onda snalazimo i tražimo od drugih službi u svetu koje imaju drugačije odnose i drugačiju mogućnost i veća tehnološka znanja i moć da bi nam po tom pitanju pomogli. Ne postoji bilo kakav razlog da se u predmet na ozbiljan način ne uđe. Samo želim da sa svoje strane izrazim neku vrstu lične skepse, jer vidim koliko se mučimo oko nečega što bi trebalo da bude najjednostavnije, a da vam ne govorim da, kao što znate, iza svake od tih firmi koja prebacuje milionske iznose sa računa na račun, nigde nećete videti pravog vlasnika računa i sve su advokati i advokatske firme. To su uglavnom uzete najbolje advokatske firme, jer ti ljudi perfektno poznaju zakon, znaju kako to da provuku kroz i u skladu sa pravnim normama, a da se u stvari sve vreme rade, ne uvek, naravno, ali neretko i poslovi koji nisu moralni ili koji bi u mnogim zemljama bili okarakterisani kao protivpravni. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodinu Vučiću na pitanju koje donekle predstavlja mogu reći i deo dokaznog materijala te iste krivične prijave pred Tužilaštvom za organizovani kriminal. Sa druge strane, pošto ću postaviti još jedno pitanje, moram pre svega da naglasim da je DHSS od momenta svog postojanja uvek bila zagovornik borbe protiv kriminala i korupcije, tako da ćemo i ovako najavljenu borbu, sa kojom se već otpočelo, uvek rado podržati. Moje sledeće pitanje takođe je upućeno gospodinu Aleksandru Vučiću – kada će se ispitati druga pljačka veka zvana "Nacionalna štedionica", o čijim kriminalnim aktivnostima je javnosti takođe predočavala DHSS, o čijim kriminalnim aktivnostima je predočavao pokojni dr Vladan Batić i koji je zbog iznošenja istine o svim kriminalnim aktivnostima "Nacionalne štedionice" bio prisilno pritvoren, odveden prisilno u Centralni zatvor, bez donošenja i bez uručivanja rešenja o četvoročasovnom zadržavanju, iz koje je prethodno izveden Mališa Jeftović, onaj čuveni ubica trogodišnjeg deteta i u tu istu ćeliju stavljen Vladan Batić da bi se dodatno ponizio, koji je kasnije, takođe neću navesti, da je zbog neosnovanog lišenja slobode na ime naknade nematerijalne štete dobio toliko mizernu sumu da je neću ni izgovoriti? Takođe me interesuje, budući da je gospodin Vučić to najavio, kada će se pokrenuti ispitivanje svega onoga što je činjeno oko "Nacionalne štedionice"?
Hvala. Izvolite, gospodine Vučiću.
"Nacionalna štedionica" je jedan od onih predmeta o kojima sam govorio. To je sve što mogu da vam kažem. Nema više detalja o kojima bih mogao da govorim. To je sve. Želim da vam kažem pošto je to verovatno usmereno na priču – tu je ovaj ili onaj krivac, pa zato neću ići do kraja, želim da vam kažem da su članovi Vlade, za koje bi neko pomislio da bi želeli da se zaštite, insistirali na tome da se sve sprovede do kraja da bi sve bilo potpuno jasno i transparentno za svakoga u našoj državi. Hvala.
Hvala. Izvolite, gospođo Batić.
Zahvaljujem gospodinu Vučiću na odgovoru. Znamo ko su ti članovi Vlade koji su tražili da se ispita "Nacionalna štedionica". Neću govoriti o prvostepenoj presudi koja je izrečena Haradinaju, ali budući da sam čula, a čini mi se da sam sasvim dobro zapamtila da je gospodin Vučić rekao da će predstavljati našu zemlju i da će reći svoj stav o Haškom tribunalu, ne bi bilo zgoreg da u ime DHSS i tom prilikom možete to i vi da upotrebite, da je Vladan Batić bio jedini ministar pravde koji je na preko 40.000 stranica materijalnog dokaza Haškom tribunalu odneo i predao upravo protiv Ramuša Haradinaja i čelnika OVK. Možete to da pitate, kao što možete da pitate i za 30.000 stranica isto dokaznog materijala, koji je isto Vladan Batić odneo protiv Tačija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Prvi potredsedniče Vlade, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, vi ste, gospodine Vučiću, u jednom trenutku pominjali sina. Vrlo cenim što ste rekli da vam je najvažnije u ovoj trenutku kako će buduće generacije gledati na ono što se u Srbiji danas dešava, kako ćemo se izboriti sa nekim problemima iz prošlosti, kakve će biti posledice u našem društvu različitih stvari koje su nam se dešavale, koje se danas na neki način ili u ovim trenucima završavaju. Pretpostavljam da ste tu mislili na efekte presuda ili presude Haškog tribunala i na sve ono što nas očekuje u narednim nedeljama kada je u pitanju rešavanje kosovskog pitanja. Kažem, taj vaš stav cenim, ali moram da vas upozorim na nešto što se paralelno sa onim što vi govorite dešava u ovom društvu. To je atmosfera koja ne ide za onim ili ne ide u onom pravcu koji vi danas ovde na neki način promovišete. Čak deo pitanja koji dolazi iz ove sale, pa i poslanika vaše poslaničke grupe, mislim da je potpuno suprotan od toga. Vi ste u jednom trenutku rekli da ste predložili veće iznose pomoći haškim optuženicima da biste naišli na osude nekih političkih partija. Ne razumem zašto neke političke partije misle da se haška nepravda ispravlja ili neka buduća haška pravda jača tako što bismo mi posebno pomagali ili pokušavali da se preko svake mere, na silu ako hoćete, izborimo za oslobađajuće presude onih koji su pripadnici našeg naroda, a optuženi ili osuđeni u Hagu. Mislim da to nije suština pravde. Vi ste govorili, svi smo o tome govorili pre nekoliko nedelja kada je izrečena oslobađajuća presuda u slučaju Markač – Gotovina, da se tu radi o žrtvama, o ljudima koji su stradali u "Oluji" i neposredno nakon nje. Oni neće imati nikakvu posebnu korist ako neko iz Srbije ko je pred Haškim tribunalom bude oslobođen ili mu bude ublažena kazna. Njima je potrebna neka druga vrsta satisfakcije. Moje pitanje bi uvek bilo – da li ova Vlada nešto čini da ojača recimo naš sud za ratne zločine, naše Tužilaštvo za ratne zločine? Koliko će otići dalje ili napred u svom interesovanju za neke od postupaka koji se vode recimo u ovom trenutku u Hrvatskoj? Bio sam šokiran koliko je malo interesovanje u domaćoj javnosti, recimo, za taj slučaj "Kerestinec", sada za slučaj "Novska". To su ključni slučajevi, a ne da ovde isterujemo pravdu na nivou Milana Milutinovića i nekoga sa hrvatske strane. Meni je svaki zločinac jednak, svaki onaj koga Haški tribunal osudi ili oslobodi, poštujem u smislu pravne odluke, ali me pre svega zanima situacija u moj zemlji. U ovom trenutku imate na sajtovima ozbiljnih medijskih kuća u ovoj zemlji organizovane pozive na linč nekih društvenih ili političkih organizacija, konkretno "Dveri". To imam pred sobom u ovom trenutku. Oni kažu da najavljuju, da počinju da prave spisak haških zločinaca, odnosno spisak odgovornih državljana Srbije u slučaju "haška izdaja" i da će ga predočiti javnosti narednih dana. Nisam siguran da ni vi ni ja, ni bilo ko u ovoj sali, želi da živi u takvoj zemlji. Onda neće biti sreće ni za one koji su bili žrtve ratova na srpskoj ili na bilo kojoj strani, ali i za nas koji, nadam se, zajedno pokušavamo da izgradimo bolju budućnost, bez obzira da li za svoju decu ili za neke druge generacije. To je suština moje današnje intervencije.
Hvala. Gospodine Vučiću, izvolite.
U većini onoga što ste rekli, ili sa najvećim delom onoga što ste izgovorili, mogu da se saglasim. Ima nekoliko stvari koje bih dodatno da objasnim i eventualno neslaganje. Nisam rekao da je bilo potrebno da se da više novca, nego sam rekao – šta god da je bilo ko predložio, da bi uvek u Srbiji bilo takvo stanje u kojem ne bismo postigli saglasje, ne bismo postigli jedinstvo. Ponavljam još nešto, čuo sam od prijatelja i onda sam o tome dugo razmišljao, valjda sam pod tim utiskom, razmislite ljudi, sve građane Srbije molim, a koja je to stvar koja nama treba da se dogodi da bismo svi bili zadovoljni? Nema je. Zašto mislim da je bilo važno da vodimo računa o tome? Bilo je važno, ne zbog njihovih pojedinačnih sudbina, već zbog toga što su neki od tih ljudi koji su gonjeni pred Haškim tribunalom, ili koje danas gone pred Haškim tribunalom su bili predsednici država, predsednici parlamenata, glavnokomandujeće vojske i to je ostavljalo dugoročne posledice za našu državu. Nije bila u pitanju njihova lična sudbina. Zato je, između ostalog, obaveza države da brine i o ličnim sudbinama, ali je obaveza države, pre svega, da vodi računa o sebi, o svom opstanku i o svom napretku. Imam još jedno psihološko obrazloženje i objašnjenje zašto kod nas niko ne zna gde su Varivode, šta se dogodilo porodici Zec, šta se dogodilo mnogim drugima? To je zato što mi Srbi negde uvek volimo velike teme. Uvek volimo najveće teme i svetske probleme da rešavamo. Zato sam i danas apelovao da se bavimo običnim ljudima, da se bavimo njihovim problemima, da vidimo koliko možemo da pomognemo Srbima iz Hrvatske na ostvarivanju njihovih imovinskih prava, koliko možemo da pomognemo u tome da se ljudi vrate na svoja ognjišta, koji hoće da ostvare materijalnu naknadu za sve ono što su izgubili. Kada govorim o budućnosti, zaista mislim da nam je potrebno mnogo toga da promenimo u onome što nazivamo "majn set" ili kako god hoćete, da ljudima pokažemo da smo razumeli poruke, pa makar time pogazili deo onoga što smo radili i govorili u životu. Sa time nemam problem, i svoju grešku da priznam, ni da se izvinim za bilo šta što sam loše počinio, ali to isto očekujem od drugih. Mislim da je veoma važno da gledamo u budućnost i da razmišljamo – šta će neka naša reakcija da nam uradi za budućnost? Imaćemo tu sednicu Saveta bezbednosti, da li će biti 4, 5, 6. nije ni važno, i sve ćemo mi njima lepo da skrešemo u brk. Pitam vas – a sedmog, osmog? Mali je efekat. Zato nisam neko ko je zaluđenik, koji će da dobije posle toga zato što im je to skresao u brk, već da vidimo – izvinite, šta radimo tog sedmog, šta radimo osmog i šta ćemo posle toga, kako da obezbedimo više posla i kako da obezbedimo bolji život? U tom smislu, očekujem i od vas takvu vrstu pomoći, ali i mi ćemo i dalje sebe morati da menjamo. To očekujemo i od svih drugih i to očekujemo od ljudi u Sribji koji treba da znaju da nam ništa s neba neće pasti, dane možemo da budu izdržavana država i da nismo zaslužili da, ako ne radimo dovoljno i ako ne radimo više, da živimo mnogo bolje. To što imamo najniže plate u regionu je rezultat, tačno je, nesposobne Vlade. Mi mislimo bivše, neki misle ne znam koje, a nije ni važno, ali rezultati rada svih nas. Ukoliko to budemo uspeli da promenimo, mislim da će rezultati u budućnosti biti drugačiji. Inače, apsolutno sam saglasan da, što se tiče Tužilaštva za ratne zločine, ono što mislim da je veoma važno to je da im se niko ne meša u posao, da ih niko ne zaustavlja da gone zločince koji pripadaju našem narodu, ali ih niko ne zaustavlja da gone zločince, ili osumnjičene, ili okrivljene koji pripadaju nekim drugim narodima. Mislim da je to važna tekovina na koju možemo da budemo zaista posebni pred svima u Evropi i svetu. O tome, izvinite, mislim da se prilično razlikujemo od mnogih u regionu, iako vidim da i neki u regionu u tom pogledu dobrano napreduju. Hvala vam najlepše.
Gospodine Đuriću, izvolite.
Hajde da se složimo da su svi ti problemi o kojima govorite, pa i ti koji su vezani za svakodnevni život ljudi, za ekonomiju, citiraću vas – posledica tog pogrešnog "majn seta" iz prošlosti. Slažem se da moramo da učinimo sve da to promenimo, ali mislim da to mora da se desi po dubini. Zbog toga sam na ovaj način reagovao, zbog toga što smo već prolazili kroz situacije kao država ili kao društvo, da najviši politički vrh i delo političkog vrha, iz različitih razloga, suočen sa nemogućnošću da se opstaje na pogrešnoj politici i tu politiku promeni, preokrene, a da se ispod toga ništa od toga ne dogodi.Tako nam se završio rat u Bosni, tako nam se završio rat u Hrvatskoj, ako hoćete tako nam se završio rat na Kosovu 1999. godine. Preko toga smo prekrili, ili to smo prekrili nekom tišinom i ništa u svom društvu nismo uradili da o tome razgovaramo, da se sa time suočimo i onda nam se sve to vratilo, sručilo u lice posle nekoliko godina. Zbog toga, nijedna od tih tema nije razjašnjena i zbog toga je moguće da ipak vaš funkcioner, zvaničnik ovog parlamenta, gospodin Drecun, vrlo otvoreno dovodi u pitanje, i rekao bih, napada rad Tužilaštva za ratne zločine. O toj vrsti lošeg uticaja, ili nedozvoljenog uticaja govorim. Da iskoristim priliku, i vi ste govorili o onome što mora da bude suština rada Vlade, a to je bolji život ljudi. Mnoge greške koje su se desile u našoj ekonomiji, pa i izvori masovne korupcije su takođe bili povezani sa ratnim događajima u prošlosti, sa činjenicom da nismo bili uređena zemlja, da nismo imali u potpunosti definisane svoje granice. Gospodine Vučiću, bili su i još uvek su delimično posledica toga što smo pokušavali da dobijemo neku vrstu političke podrške za svoju politiku na pogrešnim stranama ili dajući za uzvrat svoje ekonomske resurse. U ovom parlamentu puna dva meseca pokušavam da saznam kolika će biti rudna renta na naftu eksploatisanu u Srbiji od 1. januara 2013. godine? Ministar Bačević je prvo najavio, i to je pitanje za vas, gospodine Bačeviću, prvo ste najavili da o tome morate da razgovarate sa ruskom stranom i da srpska i ruska strana imaju različita stanovišta o tom pitanju. Onda sam vam postavio i formalno pitanje u parlamentu. Dobio sam od vas vrlo čudan odgovor, moram da priznam, čak i pravnički čudan, gde vi citirate odredbe sporazuma koje govore o tome, da će snižen iznos rudne rente od 3% biti primenjivan dok se ne dostigne isplativost investicija koje ruska strana čini u Srbiji. U zaključku tog odgovora mi onda kažete da će se renta od 3% primenjivati do isteka sporazuma. Znači, narednih 26 godina. To je vaš odgovor i imam vaš odgovor sa pečatom ministarstva i vašim potpisom. Nekoliko dana posle toga, drugi član Vlade, ministarka energetike je govorila na drugačiji način i govorila je o tome da Srbija smatra da je, pre svega, završetkom investicija u Pančevu, dostignuta isplativost investicija. To je ozbiljna suma. Na 30 godina je to na oko milijardu evra. Šta se u ovom trenutku dešava? To je jedna od posledica tih političkih, geostrateških, kakvih god hoćete, grešaka u prošlosti. Ne govorim o tome slučajno danas. Ponovo slušamo priče o tome da moramo svoj neuspeh u evropskim integracijama ili izazova u evropskim integracijama, da kompenzujemo na drugoj strani. Nisam za to da mi vodimo prozapadnu ili proistočnu ekonomsku politiku. Samo sam za to da vodimo politiku čistih računa, transparentnu i unapred poznatu.
Reč ima Aleksandar Vučić. Izvolite.
Kratko ću odgovoriti na dva vaša stava. Što se tiče razmene argumenata koje su upotrebili gospodin Drecun i Tužilaštvo, predstavnici Tužilaštva za ratne zločine, ne mogu da se složim sa vama kada je u pitanju bilo kakav pritisak. Gospodin Drecun, kao narodni poslanik, ima pravo da iskaže svoj stav, ima prava da kaže šta misli o tome. Da nije reč o pritisku, vidite i po tome, da to što je on izgovorio, nije proizvelo ni političke, niti bilo kakve druge posledice. Ali, izvinite, ne mogu da se složim s tim da nema prava da izgovori svoj stav ili svoje mišljenje o tome. možda je moje mišljenje drugačije, čak ga nisam pozvao ni telefonom da o tako nečemu razgovaramo. Mislim da je prirodno, normalno, čak i racionalno na takav način razgovarati. Ne mogu da se složim sa odgovorom Tužilaštva za ratne zločine. Da su rekli nešto drugo, razumeo bih, ali to je pritisak na rad. To uopšte nisam doživeo kao pritisak, niti je to moguće. To znači da, šta god da kažete protiv bilo koga, to znači da je to pritisak na ne znam šta. Znači, danas ste nešto rekli protiv mene, to je pritisak. Pa šta. To je prirodno u normalnim i demokratskim zemljama. Što se tiče neuspeha na putu ka EU, što moramo da kompenzujemo na drugoj strani, moram da kažem da je to jedna od stvari u kojima je Vlada veoma uspešna, govorim o saradnji sa svetom. Mislim da nikada Vlada nije imala, govorim ovih poslednjih nekoliko godina, da se ne vraćam u 2000. i 2001. godinu, kada je postojala svakako mnogo povoljnija klima, ali da nikada u ovom vremenu nije postojala bliža, bolja saradnja i, rekao bih da je to očigledno i po izveštajima koji stižu i po izveštajima koji će stići 13. decembra iz EU, ali i iz Ruske Federacije. I ljudi iz Evrope, bilo da su iz Nemačke ili bilo koje druge evropske zemlje, niste čuli ili niste videli da mogu da kažu da sa Vladom ne sarađuju ili da neće, ili da je ta saradnja loša, ili da je na nižem nivou, kao što ste mogli juče da čujete od potpredsednika ruske Vlade, koji je javno rekao da sa ovom vladom može da napravi najbolju moguću saradnju što u prošlosti nijemogao. To je ipak jedan rezultat za respekt ostvarila. Da li može bolje? Uvek može bolje, ali mislim da i u tom smislu posmatrajući stvari situacija je bolja nego što je bila ranije. Ovo oko rudne rente zamoliću resornog ministra da vam odgovori.
Hvala. Gospodine Bačeviću izvolite.
Vi ste se, poslaniče, u svom pitanju u stvari pozvali na odgovor. Nisam mogao da licitiram da li će se vama odgovor dopasti ili ne, ali je činjenica da je ono što ste dobili pravno stanje stvari vezano za vaše pitanje. Ako mogu da vam još nešto pojasnim, verovatno mislite na član 13. tog sporazuma. U članu 13. taksativno je navedeno šta se sve smatra pod pogoršanim uslovima poslovanja. Činjenica je da je 3% rudne rente privilegija za korisnika tog prava. To je nešto što je ova vlada zatekla, i Ministarstvo rudarstva i prirodnih resursa i Ministarstvo energetike. Ako me pitate privatno šta mislim da li je ta renta niska, mislim da jeste. Želeo bih da bude viša. Želeo bih i da bude 5 i 7%. Želeo bih na kraju krajeva da bude i 20% kao što je u Rusiji ili Kanadi, ali imamo takav međudržavni sporazum koji nas obavezuje. Ne možemo nešto da menjamo što je pisano. Ne vidim neku naročitu štetu. Mogu odgovorom, odnosno kontra pitanjem da pitam vas kako ste izračunali da je reč o milijardi ili dve? Šta ako se u perspektivi pokaže da rezultati istraživanja nafte i gasa pokažu da nafte i gasa u našoj zemlji nema dovoljno i da će to pogoršati poslovanje te kompanije. Onda vaša matematika sama od sebe pada. Isto tako, ne želim da negiram da to može da bude i više. Činjenica da taj odgovor koji ste dobili je pravno formulisan i to je pravo stanje stvari.
Reč ima Bojan Đurić.
Očekivao sam da druga ministarka odgovori.
Ministarka Mihajlović. Izvolite.
Pošto ste me pomenuli, delom ste preneli ono što sam rekla, ali činjenica je sledeća – da su se u Srbiji zaista velikom brzinom, mnogo bržom nego što je to uobičajeno eksploatisali i nafta i gas iz naših naftnih polja. Činjenica je takođe da danas od naftnih derivata koje pravi naftna industrija "Gaspromnjeft" gotovo blizu 50% jeste upravo domaća nafta. Činjenica je da je po tom energetskom sporazumu rudna renta bila 3% i u tom članu koji je pomenuo ministar se navode takse, porezi koji ne mogu da se menjaju. Činjenica je takođe i ozbiljno pitanje – da li je rudna renta taksa? Mislimo da nije. Zaključci Mešovitog komiteta rusko-srpskog, održanog pre možda 10 dana, kaže sledeće- da će se nastaviti razgovori i da će se utvrditi metodologija isplativosti investicija "Gaspromnjeft" u Srbiji? Kada zajednički utvrdimo metodologiju da li su svoju investiciju isplatili ili ne govorićemo o visini rudne rente. Rudna renta je mnogo viša u svim drugim zemljama, i u okolnim zemljama, naravno i u Rusiji. Rudna renta nije samo preko20% u Rusiji. Postoji čak i izvozna taksa koju oni tamo plaćaju. Verujem da treba da se za dužnom pažnjom ponašamo prema našim prirodnim resursima, a kao što sam vam rekla na osnovu zajedničkih dogovora stručnih timova i Ministarstva prirodnih resursa, ali i Ministarstva energetike videćemo kolika rudna renta može biti. Po našem Zakonu o rudarstvu rudna renta je 7%.
Hvala. Gospodine Đuriću imate dva minuta.
Neću postaviti pitanje, jer Vlada ne može da odgovori. Vidite, gospodine Bačeviću, u tome i jeste problem. Niko nije zatekao energetski aranžman. Taj aranžman je usvojila Skupština Srbije i vaša politička partija je za taj sporazum glasala, kao i velika većina političkih partija. Liberalno demokratska partija je glasala. To nije stvar koja je pala sa neba. Nije prirodna nepogoda. To je bila politička odluka. Upravo o tome sam govorio. Srbija je ušla u aranžman koji nije jasan. Na pola aranžmana moramo da tumačimo kako ćemo ga primenjivati i to u odnosu u kome smo mnogo slabiji od samog početka. Jasno je da Srbija i Rusija nisu uporedive zemlje i kada je u pitanju politička i ekonomska moć, a pogotovo Srbija u stanju u ovakvoj ekonomskoj situaciji mnogo da bira. Istovremeno u tim razgovorima pokušava da dobije što povoljniji kredit za sebe. Zbog toga je o tome politički trebalo da se misli 2008. godine. Ta greška je napravljena 2008. godine, jer je i kroz taj aranžman tadašnja vlast i ogroman deo tadašnje opozicije ili patriotske opozicije pokušavaoda nađe kompenzaciju u Rusiji za neke neuspehe koje su imali u drugim segmentima svoje politike. U tom smislu sam pominjao Rusiju kao eventualnu kompenzaciju za neuspeh evropske politike. To je bila moja intervencija u ovom smislu. Ne možemo na taj način da se ponašamo. Ovim aranžmanom i mnogim drugim aranžmanima će biti okrnjeni mnogi efekti Zakona o javnim preduzećima, koji pominjete, ili efekti nekih drugih zakona. To je bilo ono o čemu sam želeo da govorim. Šteta je milijardu, ako govorite po današnjim podacima. Ako bi pitali građane u okolini Zrenjanina ili građane u okolini Kikinde oni bi vam verovatno rekli da neće biti nafte za eksploataciju ni u narednih pet godina, s obzirom na veličinu, jačinu i tempo kojim im ruski partner crpi naftu iz tih nalazišta, ako već hoćete da otvarate tu temu. Tako nastane godišnja šteta od nekoliko miliona evra samo na tom području.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Poštovani narodni poslanici, sa poslaničkim pitanjima smo počeli u 16,15 časova i mislim da je u redu da završimo u 19,15 časova.
Danas je na ovoj sednici mnogo govoreno o podelama i razlikama u našem društvu, o činjenici da ne možemo da se dogovorimo o elementarnim, osnovnim vrednostima i stvarima i jedna od tema koja je ovih dana poprilično zaokupljala pažnju Narodne skupštine i jedna od podela koja postoji i u političkoj javnosti i kod narodnih poslanika upravo ovih dana je bila aktuelna, a to je - šta je to Ustav Srbije? U tom smislu moje pitanje će ići potpredsedniku Vlade, jer mislim da je jako važno da Srbija počne da funkcioniše kao organizovano i pravno uređeno društvo. Osnovno pitanje je da raspravimo o tome šta je to Ustav i da li se poštuje Ustav? Pre četiri meseca Ustavni sud RS je doneo odluku o neustavnosti 22 odredbe Zakona o nadležnosti AP Vojvodine. Jedna od važnijih, možda najvažnijih institucija, najvažniji sud u Srbiji od strane predstavnika onih koji su doneli neustavan zakon proglašavan je anticivilizacijskim sudom, sudije su proglašavane neznalicama, pozivano je na promenu Ustava, pozivano je na internacionalizaciju pitanja Vojvodine, pa se govorilo da je to nasrtaj anticivilizacijskih snaga na autonomiju Vojvodine. Sve je to govoreno sa ciljem da se ne poštuje Ustav Srbije i da se taj zakonastavi van snage. Kao što vam je poznato DSS je još pre tri godine pokrenula postupak za ocenu ustavnosti tog zakona i Statuta Vojvodine i u isto vreme je podnela predlog novog zakona o utvrđivanju nadležnosti. Nažalost, to moram da kažem Vlada umesto da je koristila svoja ovlašćenja vršeći vlast na celoj teritoriji Srbije, pa i na prostoru Vojvodine, pregovarala sa predstavnicima pokrajinskih institucija o tome kako da se izađe iz tog tzv pravnog vakuma koji je nastao odlukom Ustavnog suda. Smatramo da to nije bio dobar korak i da je Vlada morala da koristi ovlašćenja kao jedini nadležni organ da sprovede odluku Ustavnog suda bez obzira na pritiske, izjave i pretnje koje su se čule iz Vojvodine, a posle toga iz Evropske komisije, a koje su imale za cilj da opstruiraju ovu odluku. Moje pitanje je – zašto Vlada RS do danas nije uputila Narodnoj skupštini novi predlog zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine?
Hvala. Reč ima ministar Vučić. Izvolite.
Ne znam zašto nismo uputili taj zakon. Prihvatam krivicu. Što se tiče pregovora sa Vladom Vojvodine, moram da kažem da namera mojih kolega u Vladi je bila da pokažu dobru volju da se svi problemi rešavaju, a ne da pregovaraju sa njima. Nemamo mi o čemu da pregovaramo sa njima. Nismo mi zaraćene strane ili ne zna šta, pa da sa njima pregovaramo. U ovoj zemlji postoji Ustav i Ustav se poštuje. Zna se šta su čije nadležnosti. Kao što sam rekao nekima ovde iz poslaničkih klupa da mogu da viču koliko god hoće o selektivnoj borbi, o selektivnoj pravdi, o selektivnom nečemu ne bi li sebe zaštitili u budućnosti, neće se time zaštititi. Sada vam kažem, Ustav Republike Srbije će se poštovati jednako u Novom Sadu koliko i u Kragujevcu i Nišu, bez ikakva razlike. Lepo je da predstavnici naše vlade razgovaraju sa predstavnicima pokrajinske administracije. Lepo je da se neko složi. Može i da se ne složi. Moram da kažem – baš nas briga. Ustav i zakoni Republike Srbije sprovodiće se u svim ovim mestima o kojima sam govorio na potpuno jednak način. Dakle, u skladu sa tim, pogledaću i proveriti kompletnu pravnu proceduru i da vidim na koji način možemo da reagujemo. Što se tiče odluka Ustavnog suda, odluke Ustavnog suda su za nas neprikosnovene šta god o tim odlukama mislili. Tako mora da se ponaša svaka ozbiljna država, ali rekao bih i svako ko misli da predstavlja državu mora na takav način da se ponaša. Tu nema igre i neće biti igre. To što će neko zato što je sponzor nekog medija Razvojna banka Vojvodine ili neko drugi i ko misli da će lakše da govori protiv nekoga iz Vlade ili da će oni da naprave nekakav front protiv bilo koga, moram da kažem da nisam naročito fasciniran i ne mnogo uplašen. Neka rade svoj posao, a država će da radi svoj posao. Možda ste primetili da imam manje trpeljivosti za loše argumente, ponekad bih rekao i drskost pojedinih predstavnika vlasti na nekim nivoima, te izbegavam takvu vrstu razgovora sa njima, jer mislim da im time šaljemo poruku da Ustav i zakoni ove zemlje moraju da važe jednako i da se o tome ni ne razgovara, ni ne pregovara. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Jako je važno to što ste rekli. Upravo ovih dana u Skupštini raspravljamo u kojoj meri se od strane pokrajinske administracije sprovodi odluka Ustavnog suda. Imali smo priliku da čujemo da niz institucija, koje je Ustavni sud osporio, postoje u pravnom životu, u pravnom prometu. Osim toga, pitao sam i ministra Dinkića, na moje pitanje pokrajinskom sekretaru – zašto finansirate Nacionalni park Fruška gora, odgovor je bio zato što Vlada Republike Srbije, na osnovu odluke Ustavnog suda, nije preuzela te nadležnosti. Jako je važno da se uspostavi vrlo jasan princip. Očekujem da će tako biti na osnovu ovoga što ste sada rekli da ne može Vlada Republike Srbije da pregovara sa nižim organima vlasti o poštovanju Ustava. Ustav može samo da se poštuje. U tom smislu, moje sledeće pitanje je da li će Vlada Republike Srbije saglasno ovim nadležnostima koje ima, kada je u pitanju sprovođenje odluka Ustavnog suda, te nadležnosti primeniti i videti da li su predstavnici pokrajinske administracije ispoštovali u potpunosti odluku Ustavnog suda ili su pokušali na drugačiji način da zadrže rešenja koja su bila u odluci Ustavnog suda sporna, a sada nastavljaju dalje? Recimo, kancelarija u Briselu je sada preimenovana u odeljenje pokrajinskog fonda za evropske poslove. Da li je to poštovanje odluke Ustavnog suda ili nije? Da li je poštovanje odluke Ustavnog suda postojanje tzv. vojvođanske akademije nauka i umetnosti? To su suštinska pitanja. Danas smo svedoci sledeće stvari. Dobra volja od strane Vlade da razgovara sa onima koji nisu poštovali Ustavni sud i Ustav završila se time da danas u Narodnoj skupštini ti isti vas optužuju da ne poštujete Ustav, pa vam šalju niz zakona, niz amandmana koje nisu imali hrabrosti da pošalju u prethodne četiri godine, a za ta loša rešenja i kršenje Ustava su glasali. Za DSS je nesporno da Vojvodina treba da dobije 7%. Jednostavno se mora stati toj dvoličnosti i tom nepoštovanju Ustava. Sada insistiramo i sada vam ovo pitanje postavljamo, jer je previše vremena prošlo od toga i DSS će izaći sa svojom inicijativom u želji da se to pitanje što pre reši. Svima nam je zajednički interes da izgradimo Srbiju kao pravnu, stabilnu i odgovornu državu gde će svaki nivo vlasti imati svoja ovlašćenja i svoje nadležnosti i gde neće biti političkih turbulencija i stvaranja veštačkih kriza prilikom promene vlasti samo zato što su drugi ljudi na različitim nivoima vlasti. Ovo je idealna prilika da se taj princip uspostavi. Odluka Ustavnog suda, ovlašćenje Vlade i nadležnosti jednog nivoa vlasti, kao što je AP Vojvodina.
Hvala. Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Hoću pre svega da vam se zahvalim na postavljenom pitanju i da pokušam da na nekoliko stvari odgovorim. Ponavljam onu stvar koja je najvažnija, a to je da će se Ustav Republike Srbije poštovati. Sa druge strane, imali smo mnogo problema, jer neki zbog svojih ličnih ili partijskih političkih interesa misle da mogu da prave državu u državi i da time govore kako su oni mnogo dobri i da onda svoje probleme, ne samo na pokrajinskom nivou, već i na pojedinim gradskim, opštinskim nivoima uzdižu na najviši državni nivo. Podsetiću vas, primetili ste to sigurno, da su pojedini mediji koje oni kontrolišu izveštavali javnost o tome – palo je Užice, možda će da padne još nešto. Gde je palo? Nije u ruke okupatora palo. Valjda svi mi koji pobedimo DS smo okupatori i ne smemo da ih pobedimo nikada i nigde. Neki kao da su srasli sa foteljama u ovoj zemlji, kao da su rođeni u tim foteljama i te fotelje samo njima smeju da pripadnu. U skladu sa tim se i ponašaju. Današnji odgovori gospodina Radomana, žao mi je što nisam mogao da budem prisutan, gospodin Dinkić je ovde predstavljao Vladu, ali način na koji su se oni ophodili, način na koji se oni ponašaju prema Vladi Republike Srbije, prema državi Srbiji pokazuje da oni lažno žele da ukažu ili pokažu brigu o očuvanju interesa Vojvodine, Vojvođana, Srbije, a u stvari ih ništa drugo ne interesuje sem partijskih interesa, ama baš ništa drugo. Da se nastavi sa prstima u medu, kao što je bilo i do sada. To je jedini interes i ništa drugo. Sve je pokriveno velom velikih regionalnih, demokratskih i ne znam kakvih još interesa. Dakle, u skladu sa tim, na stranu naše političke strasti, naša politička borba, autonomija Vojvodine je zagarantovana Ustavom. U skladu sa Ustavom i pozitivnim zakonima biće sprovedena u delo. Sve što je Ustavni sud proglasio i za sve što je rečeno da su određenezakonske norme u suprotnosti sa Ustavom, te norme ne mogu biti niti sprovedene u delo. Naš je posao, naša je obaveza i nemamo ni jednu drugu mogućnost. Tako moramo da se ponašamo, jer tako odgovorni ljudi, odgovorna vlast jedino sme i jedino može da se ophodi prema svojim građanima i prema svojim institucijama. Podsetiću vas da smo ove godine kao primer, i time ću završiti, imali nekoliko važnih svetkovina u Novom Sadu, nekoliko važnih datuma koje smo obeležavali, posebno u novembru mesecu, o ulasku srpske vojske i o datumima prisajedinjenja Bačke, Banata i Srema Srbiji. Na mnogima od tih proslava, na nekima jesu, a na nekima nisu bili predstavnici pokrajinske administracije. Šta je bio razlog da ne prisustvuju? Imali su, kako kažu, fiziološki problem da budu prisutni sa nekima iz drugih stranaka. Valjda zato što su izgubili vlast u najvećem gradu severne srpske pokrajine. Ne znam kakvi su im fiziološki problemi, ali znam samo koliko su problema stvorili građanima Vojvodine i građanima Srbije. U fiziološke probleme valjda ne treba niko da im ulazi, ali osećam tu vrstu ljudskog prezira i otpora prema onima koji misle da tako neodgovornim ponašanjem, a valjda zato što su oni negde iznad nas, valjda zato što su oni pametniji, lepši ili urbaniji, jer su to sami sebi dodelili u prethodnom periodu, imaju pravo da nas na svaki način ponižavaju, da na svaki način o svim ostalim građanima Srbije, o građanima Vojvodine govore sa nipodaštavanjem. Moram da vam kažem da se ta praksa prekida. Nisu oni nadljudi, a mi njihove sluge. To što su zamislili da je moguće, koristeći i zloupotrebljavajući političku moć i novac građana Vojvodine i Srbije, u budućnosti taj film više neće moći da gledaju. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima gospodin Palalić.
Čitava današnja rasprava je bila posvećena upravo toj ključnoj temi podela kod nas. Zaista, kada se sagleda stanje na različitim nivoima vlasti i kada se sagleda stanje o reakcijama na presude koje su došle od strane Haškog tribunala, o čemu ste vi govorili, gde verujem da je konačno svakome jasno kakav je stav i kakva je politika zapada prema Srbiji, nažalost, upravo ove situacije oko presuda i atmosfera koja se stvara u pojedinim lokalnim samoupravama, u AP Vojvodini, govori o tome da ćemo teško uspostaviti to preko potrebno jedinstvo oko osnovnih stvari, o kojima kao društvo i kao narod treba da se dogovorimo. Neko je ovde pomenuo finansiranje. Kako bi javnost reagovala da su se odvojila značajna sredstva za pomoć našim građanima koji su se našli pod udarom Haškog tribunala? Možda bi oni koji to pitanje sada ovde pokreću reagovali na isti način kao kada je donet Zakon o pomoći porodicama Haškog tribunala 2004. godine. To je bila jedna opšta histerija protiv svih onih u Narodnoj skupštini koji su taj zakon usvojili. To su ti pravi primeri ko su ti ljudi i koji su to segmenti društva koji produbljuju podele i koji, nažalost, neće doprineti da se naše društvo okupi. Verujem da će upravo ove poruke koje smo sada čuli, da je Ustav najvažniji i najsvetiji pravni akt jedne države, biti u potpunosti poštovane, bez obzira na kom nivou se on primenjuje, da li je to Vlada Republike Srbije, da li je to pitanje KiM, da li je to Vojvodina ili lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Imajući u vidu da je sada devetnaest časova i skoro dvadeset minuta, završavamo rad u vezi sa postavljanjem poslaničkih pitanja. Zahvaljujem svima na učešću. Određujem pauzu od pet minuta, a nakon toga nastavljamo sa radom.
Molim vas da nastavimo sa radom. Molim vas da počnemo sa radom. Samo da vas podsetim da smo počeli raspravu o amandmanu na član 6. koji je podnela skupština AP. Prijavljeni govornik je bio gospodin Miković. Da li želite reč? Izvinite, po povredi Poslovnika javlja se gospodin Borislav Stefanović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine predsedavajući, moja je dužnost da ukažem na povredu Poslovnika u članu 109. i članu 110. od strane potpredsednice Kovač, jeste da to vi niste lično, ali je neophodno zbog daljih procedura u okviru rada Skupštine Srbije da kažem da je ona čineći tu povredu prekinula poslanika Janka Radakovića iz DS, oduzela mu reč bez bilo kakvog osnova, niti utemeljenja u Poslovniku o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Poslanik Radaković se obraćao potpredsedniku Vlade Vučiću u upitnoj formi. Ni kroz jednu reč koju je izgovorio nije izneta bilo kakva uvreda, niti bilo šta drugo što bi omogućilo da mu se oduzme reč. Ovo je nešto najgrublje što smo do sada, na dugom spisku nekompetentnosti potpredsednice Kovač doživeli. Moram da ukažem da je to bio razlog za izlazak poslanika DS iz ove sale zato što vlast oličena u gospođi Kovač nije želela da dozvoli postavljanje neprijatnog pitanja vezanog za otkrivanje detalja u okviru organizovanog kriminala. Svi apeli gospodina Vučića, dok smo izlazili iz ove sale padaju u vodu jer je gospođa Kovač već oduzela reč našem poslaniku. Prema tome, ne treba da se iznose takve kvalifikacije. Ona istovremeno nije reagovala ni jednog momenta kada je gospodin Vučić se uvredljivo obraćao poslanicima DS, govorio i pominjao termin "uvređena mlada". Potpredsednik Vlade koji ne trpi bilo kakvu kritiku je poslednji koji može da koristi taj termin. Hvala.
Meni preostaje, gospodine Stefanoviću, da vas pitam da li želite da se o povredi Poslovnika izjasnimo u danu za glasanje?
Da.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Podržavam predlog amandmana koji je dala Skupština AP Vojvodine i to iz razloga što moramo da poštujemo Ustav. Malopre, protekla tri sata rada Skupštine praktično svaki drugi govornik je govorio o potrebi striktnog poštovanja Ustava. To je bilo prisutno i u govorima između ostalog i predstavnika Vlade, da nema igre sa poštovanjem Ustava. Moram da pročitam dva člana Ustava, član 71. – da svako ima pravo na obrazovanje, osnovno obrazovanje je obavezno i besplatno, a srednje obrazovanje je besplatno. To je obaveza centralnih organa vlasti. Ne može o tome da se stara AP Vojvodina, niti da se to finansira iz sredstava AP Vojvodine, nego upravo onako kako stoji u Ustavu. Još jednu stvar, voleo bih kada bih dobio odgovor, na koji način poslovi jedinice lokalne samouprave mogu da se finansiraju iz sredstava AP Vojvodine, osim ako se ne radi o poslovima koje AP poverila jedinicama lokalne samouprave u smislu obavljanja poslova iz svoje nadležnosti. Član 188. Ustava Republike Srbije u stavu 4. jasno kaže – da poslovi jedinice lokalne samouprave finansiraju se iz izvornih prihoda jedinica lokalne samouprave budžeta Republike Srbije u skladu sa zakonom i budžeta AP, ali samo kada je AP poverila jedinicama lokalne samouprave obavljanje poslova iz svoje nadležnosti u skladu sa odlukom skupštine AP. Znači, nema mogućnosti ukoliko poštujemo Ustav da se izglasa Predlog zakona o budžetu kako je to dato, a ima svih razloga da se usvoji amandman AP Vojvodine, jer jedino na takav način usaglasićemo Predlog zakona sa tekstom važećeg Ustava.
Hvala. Za repliku se javio narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, javio sam se po povredi Poslovnika, član 207. koji se tiče postavljanja poslaničkih pitanja. Čitam – posle datog odgovora na poslaničko pitanje, narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da u trajanju najviše od tri minuta komentariše odgovor na svoje pitanje, ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje, narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju najviše od dva minuta. Mene je vaša koleginica, predsedavajuća, gospođa Kovač, prekinula u roku od 30 sekundi. Nije mi dala da kažem ono što sam imao nameru da kažem, pa da mi ponovo odgovori gospodin Vučić, pa onda ponovo mogu ja njemu u trajanju od dva minuta. Najgrublje je prekršen Poslovnik i tražim da se u danu za glasanje izjasni o ovome, pošto mi je, kako kaže gospođa Kovač, oduzela reč. Hvala.
Da li insistirate da se u danu za glasanje izjasnimo o tome?
Tako je.
Za reč se javila narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, podržavam amandman AP Vojvodine i sama sam na ovaj član 6. podnela amandman, posebno u onom delu koji se odnosi na transfer lokalnim samoupravama. Iz ovog amandmana u stvari se može jasno videti da gro sredstava koja su namenjena za budžet AP su u stvari transferna sredstva. Ministar je rekao da se radi o 55%. Po računicama u pokrajini, kada su seli da bilansiraju pozicije koje su mogle iz ovog budžeta, Predloga zakona o budžetu evidentirati, radi se o 66% transfernih sredstava što je evidentnoda je još jedno kršenje Ustava Republike Srbije. Mi sada imamo minimum mesečno da se donese zakon kojim se direktno krši jedna od odredbi Ustava Republike Srbije. Posebno je moje ukazivanje amandmanom išlo na lokalne samouprave, a jeste i odluka Ustavnog suda u kome jedna od osporenih nadležnosti u Zakonu o prenosu nadležnosti jeste bila ta nadležnost iz dela lokalnih samouprava. Znači, ne odriče se pokrajina Vojvodina svojih opština, daleko od toga, jer zapravo opštine i ništa ne dobijaju na taj način što se sredstva transferišu. To je određen iznos i realno za sve one koji ne znaju šta znači transfer u ovom slučaju, to znači da u masi Republika prebacuje u budžet AP Vojvodine sredstva za određenu lokalnu samoupravu ili za obrazovanje itd, za plate u obrazovanju, a zatim se sa više naloga najdalje sutradan dalje transferiše lokalnim samoupravama, odnosno školama na teritoriji AP Vojvodine. Iz tog razloga se ovde često i spominje da je budžet AP zapravo protočni bojler kroz koji sredstva samo protiču, gde zapravo u AP Vojvodini se rade uslužno nalozi i dele se po školama, odnosno po opštinama ista sredstva. Ono što se desilo kod donošenja zakona o budžetskom sistemu kada je neustavno smanjena osnovica, sada imamo još jedan pritisak na Pokrajinu, da ne može u skladu sa članom 184. Ustava da svoj budžet planira, jer budžet AP Vojvodine mora biti tako raspoređen da tri sedmine od budžeta bude usmeren u kapitalne investicije. Ovde je očigledno intencija da u stvari iz tih kapitalnih investicija koje se rade preko NIP, se nešto direktno gradi u Vojvodini, a to je jasno iz člana 23. Predloga zakona, da se pripiše naknadno budžetu Vojvodine kao izvršeno kapitalno ulaganje u Vojvodini. To nije intencija člana 184. Ustava. Na taj način zapravo Skupština AP Vojvodine se obesmišljava. Dobiće budžet o kome ne može da odlučuje, dobiće budžet koji treba da prepiše i da dalje usmerava, a ne može da kreira. Znači, te kapitalne investicije bi trebalo da budu usmerene direktno i odlučivano u Skupštini AP Vojvodine. Ono što zabrinjava, a što pokušava da se implicira nama poslanicima koji govorimo o ovim transferima jeste što istovremeno se implicira i nama da ne brinemo o lokalnoj samoupravi, a u ovom predlogu zakona o budžetu, ono što je najgore, amandmanima Vlade, mnogo više nego Predlogom zakona o budžetu, na one amandmane gde poslanici nisu mogli više da stave amandmane, uvedene su rigorozne, i to prema lokalnim samoupravama. Te mere se odnose na obustavljanje kompletnih transfera, dela poreza za određeno vreme, veoma neprecizan termin, neprecizno određeno na koji način. Zaboravlja se da noge male opštine iz raznih nepredviđenih situacija neće biti u stanju da ispune neke svoje obaveze i da one nemaju dovoljno svojih sopstvenih prihoda, da mogu da se izvuku iz nekih situacija što znači da će opština biti blokirana. Ako se misli da će se na taj način kazniti pokrajinski lokalni funkcioneri, to je manji problem, a najveći problem što će u tim opštinama a i u Pokrajini koja je isključivo vezana za sredstva koja dobija, jer nema sopstvenih izvornih prihoda, može da se desi kolaps, a taj finansijski kolaps prevashodno će se odraziti na život građana u AP Vojvodini i lokalnim samoupravama, ne samo u Vojvodini, nego u celoj Srbiji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Opet ista situacija kao sa amandmanom na član 1. LSVM, podnela je vrlo sličan amandman, kao što je podnela Vlada Vojvodine. Argumenti su isti kao i za prethodne amandmane, zato ne bih trošila vreme poslaničke grupe, posebno zbog toga što sa nestrpljenjem očekujem raspravu o amandmanu koji je podneo narodni poslanik Milan Lapčević na član 21. koji će biti posebno itneresantan, pa samo još dodatno obrazloženje, mada je očigledno da ministar finansija nema nameru da sasluša i da uvaži argumente koji dolaze od poslanika DS, LSVM, LDP i plašim se da, ni kolege neće imati u danu za glasanje razumevanje za ove argumente. Ovaj amandman se sastoji iz dva dela. Prvi deo je onaj koji predviđa da se deo akciza, određeni procenat akciza naplaćen u AP Vojvodini slije u budžet AP Vojvodine. Kvazi argument koji je dao ministar Mlađan Dinkić je to da nigde u svetu to nije praksa, pa nigde u svetu nije praksa ni da u Ustavu Republike Srbije, u Ustavu neke zemlje to nije praksa, stoji takva jedna odredba da se ne zna šta je budžet, i nigde u svetu nije praksa da se ne zna šta je 7%, isto kao što nigde u svetu nije praksa da ministar finansija tvrdi da je 7% od 956 milijardi manje nego 7% od 817 milijardi. To je jedna stvar koju mi ne možemo da shvatimo, verovatno zbog toga što je nelogična. Drugi deo amandmana jeste ta katastrofalna praksa koja je i do sada postojala u Skupštini Srbije, na koju je Liga socijaldemokrata Vojvodine godinama ukazivala, ja sama ne znam koliko sam puta u ovoj skupštini govorila o tome da se raznorazna transferna sredstva konstantno stavljaju u budžet AP Vojvodine, ne bi li se on činio većim i ne bi li se uvećala ta cifra koja pripada budžetu AP Vojvodine, a da zapravo to nisu sredstva kojima AP može da raspolaže. To je jako loša praksa, to je katastrofalna praksa koju je imala i prošla Vlada i ona pre nje, ali sada pada u vodu nada da kada su konačno regionalisti počeli da raspoređuju sredstva iz budžeta Republike Srbije, ta katastrofalna praksa će se promeniti. Umesto toga da se ova nepravda prema građanima Vojvodine na koju godinama ukazujemo ispravi, mi imamo situaciju da je ona sada uvećana, zbog toga što se osnovica na osnovu koje se izračunava tih famoznih 7%, još smanjena, tako da zaista više ne bih želela da trošim vreme ni ovlašćenog predstavnika ni poslaničke grupe. Očigledno je da ministar nema nameru da uvaži ove argumente, da kolege nemaju nameru da ih uvaže i zbog toga smatramo da će budžet biti apsolutno protivustavan i svakako ćemo pred Ustavnim sudom pokrenuti pitanje njegove ustavnosti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, slažem se sa prethodnim kolegama da Ustav treba poštovati. Ustav je zakon svih zakona i poštovan je posebno za poslanike Narodne skupštine, poštovanje tog ustava bi bila neka vrsta svetinje. Odmah se pitam da li to poštovanje Ustava treba da bude dvosmerno ili jednosmerno? Da li treba da se poštuje samo od strane Narodne skupštine Republike Srbije ili taj ustav treba da se poštuje i od Skupštine AP Vojvodine. Nameće se sledeće pitanje, da li možemo Ustav da poštujemo po malo, na parče, kada nam treba, onda ćemo da ga poštujemo a kada nam ne smeta, onda nećemo da ga poštujemo, da ne govorim o načinu na koji je formiran i ustanovljen Ustavni sud, na čije predloge i daleko bi nas to odvelo, ali svakako nije formiran na predlog ni mene ni poslaničke grupe kojoj trenutno pripadam, niti moje Narodne seljačke stranke, pogotovu. Odluke tog ustavnog suda kada ne odgovaraju, pojedinci u AP Vojvodin dočekuju na nož, prete internacionalizacijom i to visoki funkcioneri AP Vojvodine, odnosno ljudi koji sede u institucijama kao što je Skupština AP Vojvodine i kao što je Vlada AP Vojvodine. Takođe, po pitanju Ustavnog suda, Ustava, da pitam kada je ovaj ustav donet? Koliko se ja sećam, 2006. godine ili neko nije obavešten da je taj ustav donet ili su ga tek pre neki dan pročitali. Dakle, taj ustav je važio od 2006. godine i raspodela sredstava po pitanju budžeta Vojvodine i budžeta Srbije, vršena je na isti način koliko sam razumeo kao i do sada, s tim što smo sada dobili 15 milijardi ako sam dobro razumeo više nego prethodne godine. Ukoliko se Ustav nije poštovao i ranije, odakle ta naknadna pamet da se Ustav ne poštuje, tek u poslednjih nekoliko meseci, a kao da se ranije poštovao, a već sam dokazao da to nije bio slučaj. Takođe želim da kažem da kada bude glasanje, neka gospoda iz bivšeg režima prebroje glasove Vojvođana i onda će videti koliku podršku u stvari imaju u Vojvodini. Prebrojte glasove samo poslanika koji žive u Vojvodini i videćete da ćete izgubiti. Ne zato što mi manje volimo Vojvodinu. Mnogi od nas su razočarani, imajući u vidu da tih 7%, a posebno one tri sedmine nisu korišćene u svrhu za koju su namenjene, prema nekima od nas u Vojvodini, otprilike se vlast u Novom Sadu ponašala isto onako kao što se Slobodan Milošević ponašao prema Vojvodini. S toga smo mnoge Vojvođane razočarali oni koji su donedavno vršili vlast u Republici i Pokrajini. Dok su vršili vlast i u Republici i Pokrajini, ništa nije smetalo, nikakva podela im nije smetala, nikakav prekršaj Ustava im nije smetao. Sad odjednom, u poslednja tri meseca kao da je to neka novina, kao da su tek sad pročitali Ustav. Dakle, mislim da se radi o odbrani vlasti u Vojvodini, o rezervnom, poslednjem rovu bivšeg režima i gotovo je za mene neprihvatljivo da vojvođanski poslanici govore o svemu, ali kada je u pitanju amandman na član 1. koji je prošao, Skupština AP Vojvodine, gde su predvideli da se budžet za poljoprivredu sa 41 milijarde smanji za 12 milijardi na 29 milijardi, dakle, o tome niko ne želi da govori. Novac koji bi većinom došao u ruke poljoprivrednika u Vojvodini , neko je želeo da odatle preusmeri na Vladu Vojvodine. Tako nešto ja ne mogu podržati, bez obzira što je moja stranka, već sam rekao, bila pionir u zalaganju da Vojvodina ima autonomiju, dakle, ustavnu autonomiju koju i sada ima. Mi vrlo dobro znamo gde je autonomija Vojvodine, gde ona prestaje, a gde nastaje država. Bojim se da se ovde radi o nečemu drugom, da neki razmišljaju samo o tome gde nestaje država Srbija, e to neće moći. Hvala.
Hvala. Reč ima Srđan Miković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Po članu 104. Poslovnika se javljam. Ukazujem da u predlogu budžeta stoji jasno predloženo da se budžetu AP Vojvodine obezbeđuju transferi iz budžeta Republike Srbije, i to namenski transferi za finansiranje rashoda za zaposlene u obrazovanju, na teritoriji AP Vojvodine, u iznosima utvrđenim ovim zakonom.
Izvinite gospodine Mikoviću, vi ste hteli povredu Poslovnika?
Da, član 104.
Ne razumem vas.
Član 104. reguliše pravo poslanika na repliku. Jasno sam rekao po kom članu se javljam.
Molim vas, isto tako u ovom sledećem članu se govori da repliku odobrava predsedavajući, ceni da li imate pravo na repliku ili ne. Prema tome, molim vas, nemate pravo na repliku. Niste prozvani, niste ovlašćeni predstavnik, nije vaša stranka prozvana i ja vas molim, nemate pravo na repliku. Po Poslovniku možete, tako ste se i prijavili. Vi ste zloupotrebili, imamo i pravo da izreknemo meru. Zloupotrebili ste, pozvali ste se na povredu Poslovnika, a počeli ste repliku. Izvolite onda po povredi Poslovnika.
Pogrešno sam protumačio. Rekao sam da se pozivam na član 104. sad se pozivam na član 27. Dajte mi reč. Pozivam se na član 27, da je predsedavajući dužan da se stara o primeni Poslovnika. Član 104. Poslovnika definiše ako narodni poslanik pogrešno protumači njegovo izlaganje. Prethodni govornik je pogrešno protumačio moje izlaganje, jedino sam ja govorio u saglasnosti sa Ustavom i smatram da imam pravo da pružim objašnjenje u tom smislu.
Gospodine Mikoviću, ovde se radi o proceduri.
Upravo to.
Molim vas, vi niste zatražili repliku, nego ste se prijavili po osnovu povrede Poslovnika i ja sam vam tako dao reč. Međutim, vi niste govorili o povredi Poslovnika, nego ste počeli repliku i zato vam to osporavam. Vi ste morali u startu da budete iskreni prema meni – hoću repliku, onda bih procenio da li vi imate pravo ili ne. Molim vas, suština je u tome, nemojte me zavaravati, nisam ja malouman, izvinite ali vi mene vređate.
Naopako tako nešto i da tvrdite.
Nemojte molim vas. Prema tome, ja vas molim, ili govorite o povredi, ili ja vas molim da odustanete od daljeg izlaganja.
Smatram da predsedavajući, kada vodi sednicu, mora da zna, ako ne zna lično, ima pored stručno lice, koje može da mu pruži objašnjenje ukoliko se neko pozove na član 104. Rekao sam - na osnovu član 104. Poslovnika se javljam za reč. Član 104. Poslovnika reguliše pravo na repliku, to svi znamo. Ukoliko ne znamo, možemo da pročitamo. Nisam pominjao ništa drugo po tome. Nisam izgovorio reč - po povredi Poslovnika, nego sam rekao – javljam se po članu 104. Poslovnika.
Vi dobro znate da sam vas ja pitao, da li se radi o povredi Poslovnika, rekli ste – da. Prema tome, da li ste vi spomenuli…
Hajde da preslušamo stenogram. Nije tačno. Rekao sam - član 104. Poslovnika.
Neću vam dozvoliti. Izvolite sesti molim vas.
Smatram da je to…
Znate vi dobro da sam ja u pravu.
Ja znam sigurno da niste u pravu, a to zna i cela sala da niste u pravu. Možete da se smejete, ja sam tražio po članu 104. da govorim. Vi možete da mi ne date pravo da govorim po član 104…
Ne radi se o tome Mikoviću. Volim otvorenost i zato vam to osporavam, prema tome, molim vas da se ne prepiremo, ne vodi ovo ničemu. Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
Iako je, suštinski, rasprava vezana za ovaj amandman, uveliko je iscrpljena u okviru amandmana na član 1. Ovde se možda stiču bolji uslovi za ilustraciju teze da je zapravo reč o iskonstruisanom problemu o zabadanju trna u zdravu nogu, jer pogledajte koja je intencija u argumentaciji predlagača – da se iz ukupnog obima budžetskih sredstava pokrajinske autonomije, opciguju ona sredstva koja se imaju trošiti za poverene poslove u nadležnosti države, pa gde to ima? Svaka lokalna samouprava u Srbiji, takođe dobija transferna sredstva od Republike za obavljanje onih poslova koji čine pravo građana, koje im garantuje država, naravno, jer je tako jeftinije, ekonomičnije. Neće država na celoj svojoj teritoriji osnivati organe institucije, već će nižim nivoima vlasti poveravati sprovođenje takvih poslova i za to obezbeđivati sredstva. Logika kojom bi smo takva sredstva, koja nisu u onom suštinskom, neformalno smislu, potpuno autonomna, jer im ne možemo proizvoljno odrediti namenu, proglase neadekvatnim, pazite šta bi to onda značilo za Republiku Srbiju. Ne znam trenutno za ovaj budžet koji je proračun, jednom smo to radili za prošlu ili pretprošlu godinu, 84% sredstava u budžetu Republike Srbije odlazi za zakonske obaveze i zakonom garantovana prava građana i pravnih lica. Onih petnaestak posto, to je prostor u budžetu Republike Srbije za kreativnu politiku Vlade. Pa naravno da budžeti i lokalnih samouprava, pa prirodno i pokrajinske autonomije, podrazumevaju jedan deo o kojem s ne može proizvoljno, svaki put iznova rasuđivati, već predstavljaju obavezu vršenja, jedne zakonom već ustanovljene funkcije. Mislim da je takva argumentacija, baš kao što biste vi malopre po pitanju reklamiranja povrede Poslovnika rekli svima, očigledno nevalidna, ali da se baš želi konstruisati argument da bi se opravdala teza, kako je ustavna norma prekršena. Ako sam nešto pomogao u razumevanju, zadovoljstvo je moje.
Hvala. Za reč se javlja Srđan Miković, po kom osnovu molim vas?
Opet se javljam po članu 104. Poslovnika. Tražim repliku, jer opet je pominjana…
Sad je jasno. Molim vas, tražite repliku pošto ste spomenuti. Izvolite.
Izričito sam pročitao stav predloga zakona. pročitao sam šta je definisano u članu 71. po pitanju prava na obrazovanje. Činjenica je da Skupština AP Vojvodine je predložila da u pogledu transfera iz budžeta Republike Srbije ostaju namenski transfer za finansiranje rashoda za zaposlene u visokom obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine u iznosu utvrđenim ovim zakonom. Znači, ono što može da bude, jer ono za osnovno obrazovanje i za srednje obrazovanje ne može ukoliko striktno pratimo Ustav i ukoliko definišemo šta treba regulisati na nivou centralnih organa vlasti. To je jedna stvar. Druga stvar, u pogledu drugog predloga iz predloga zakona o budžetu, Vlada je predložila da namenski i nenamenski transferi jedinicama lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne samouprave, ukazao sam da ne postoji mogućnost ukoliko striktno poštujemo član 180. Ustava i to stav 4. - poslovi i jedinice lokalne samouprave finansiraju se iz izvornih prihoda jedinica lokalne samouprave i budžeta Republike Srbije, a iz budžeta autonomne pokrajine samo kada je autonomna pokrajina poverila jedinicama lokalne samouprave obavljanje poslova iz svoje nadležnosti, upravo predlogom što je Skupština Vojvodine dala, transferi za poverene poslove u skladu sa zakonom kojim se utvrđuju nadležnosti AP Vojvodine. Znači, apsolutno se poštuje Ustav predloženim amandmanom Skupštine AP Vojvodine, a ukoliko izglasamo Predlog budžeta, kako je dat u predlogu Vlade, prekršićemo Ustav.
Hvala. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Kenan Hajdarević i mr Svetislava Bulajić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Hvala vam, gospodine predsedavajući. Poštovani predstavnici pokrajinske Skupštine, vidim da gospodina ministra nema ovde u klupama, ali ću ipak da iznesem moje stavove o amandmanu koji je moja poslanička grupa podnela na ovaj predlog zakona o budžetu za 2013. godinu. Celodnevna rasprava o finansiranju Vojvodine očigledno je prerasla okvire rasprave o budžetu za 2013. godinu i to samo pokazuje da je finansiranje Vojvodine političko pitanje. Tu se slažem sa vama, gospodine ministre, ovo jeste političko pitanje i zaista ne možemo tako jednostavno da razrešimo pitanje da li Vojvodina dobija ono što je pravično, da li Vojvodina isto podnosi teret ekonomske krize, kao i svi ostali delovi ove države. Dakle, ne ulazeći u te elemente rasprave, a inače podržavam celokupnu argumentaciju koju su izneli poslanici LSV, SVM, DS, kao i predstavnici pokrajinske Skupštine. Podržavamo te amandmane koje je pokrajinska Skupština podnela na ovaj predlog zakona o budžetu. Veoma kratko bih prokomentarisala i moj amandman koji se nekako uklapa u sve ove amandmane i u ovu politiku oko odnosa Pokrajine prema Republici i tog povratnog odnosa Republike prema Pokrajini kada se radi o njenom finansiranju. Naime, u stavu 1. ovog člana 6. posebno se označava da budžet AP Vojvodine pripada i onda se navodi šta sve pripada, a u stavu 2. se govori o tome da budžetom AP Vojvodine se obezbeđuju transferi iz budžeta Republike Srbije. Dakle, jasno je sada već iz ove rasprave i odgovora vašeg, gospodine ministre, koji ste dali u vezi svih predloga nas iz Pokrajine Vojvodine da ovde nema političke volje da se nešto promeni u pogledu transfera sredstava iz budžeta republičkog i, bez obzira na kršenje Ustava i sve ostalo o čemu se toliko pričalo, da izostavimo taj segment ovog amandmana, hajde da se fokusiramo samo na ovo što pripada. Ukoliko Vojvodina predstavlja 1/3 teritorije Srbije, ukoliko u Vojvodini živi 1/3 stanovništva ove Srbije, a pretpostavljamo da Vojvodina i te kako puni budžet republički, zar nije sasvim normalno da pored svega onoga što je ovde navedeno u stavu 1. šta to Vojvodini pripada, pored poreza na dohodak građana i pored poreza na dobit preduzeća, tome dodamo i akcize u određenom procentu koji se ostvari na teritoriji Vojvodine? Dakle, nema nikakvog problema da u ovom stavu dopunimo jednom trećom alinejom ovaj član 6. i na taj način izbegnemo tu vrstu nepravde koja je načinjena Vojvodini kada se odlučilo da se štedi nešto na republičkom budžetu kada se radi o transferima prema Pokrajini Vojvodini. Još jednom podvlačim, ukoliko nema političke volje da nam se transferiše ono što nam po Ustavu pripada iz republičkog budžeta, hajde onda ostavite nam nešto više od toga time što ćete usvojiti amandmanpokrajinske Skupštine, amandman LDP ili bilo koji amandman koji dolazi od strane SVM, LSV ili DS, a koji su usmereni na to da se ispravi ta vrsta kršenja Ustava, jer ovo i jeste ustavno-pravni problem kada se pogleda ovaj koncept ustavnih rešenja što se tiče finansiranja Vojvodine.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ponoviću još jednom da smo odbili amandman, ne zato što nema političke volje, nego što nema nikakve ekonomske logike da prihvatimo. Apsolutno ne postoji logika da se za naftu koja se proizvede u Pančevu, a potroši u Nišu, Smederevu, Užicu ili ma gde na teritoriji Srbije, ostave pare u pokrajinski budžet. Koja je tu logika? Kažite mi kakve to veze ima sa političkom voljom? Ovim amandmanom tražite da, recimo, oni koji u Prijepolju puše proizvode Duvanske industrije Senta, te pare ostave pokrajini. Kakve to veze ima? Tražite nebuloze zaista. Nema ekonomske logike. Kakva crna politička volja? O čemu pričate? Ovde se radi o besmislenom amandmanu koji smo odbili iz ekonomskih razloga. Besmisleno je da se porez na potrošnju preliva na mesto prema teritoriji. Možete prema teritoriji usmeravati porez na dobit, kao što činili - 43% od poreza na dobit ostaje pokrajini. Porez na zarade, ostaje opštinama 80%, a 18% pokrajini. Akcize i PDV, a posebno akcize? Dao sam vam primer da li ima neka rafinerija na teritoriji centralne Srbije? Nema. Šta to znači? Svi koji troše gorivo u ovoj zemlji ako je domaće proizvodnje treba jedan deo da ostavljaju u pokrajinski budžet. Koja je to logika? Kakve to veze ima sa političkom voljom? Taj koji bi imao takvu političku volju nije normalan. Tu nema nikakve logike. Ponavljam još jednom, transferi koji su se vršili u prethodnom periodu AP Vojvodina preko republičkog budžeta za obrazovanje, kao i za lokalne samouprave, to je godinama rađeno unazad. Od 2003. godine sredstva za obrazovanje, a nekoliko godina unazad se na isti način tretiraju i sredstva koja se prenose lokalnoj samoupravi. Osnovno pitanje koje smo danas postavljali i kada je bila ova interpelacija odgovarao vam je potpredsednik Vučić. Čudi me da tada niko ništa na tu temu nije rekao, nego su neki pobegli odavde. Bio je jednostavan – Ustav mora da se poštuje, ali nemojte neke dvojne standarde sada da postavljate i da imamo neku veštačku temu, jer ako nikome nije palo ni na kraj pameti da postavi ustavno pitanje – inicijativa za kršenje Ustava 2010. godine, 2011. i 2012. godine kada se na potpuno isti način budžet raspodeljivao, vi danas trošite pola radnog vremena Skupštine RS guslajući potpuno istu priču koja nema nikakvog smisla iz političkih razloga. Ne znam kakva vam je to politika, ali je ekonomski besmisleno.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, da li ste čuli, moje pitanje za vas, šta je malo pre izgovorio ministar Dinkić? (Predsedavajući: Jesam, čuo sam.) Da li ste čuli da je ministar Dinkić upotrebio izraz da je amandman koji je podnela AP Vojvodina nebulozan? (Predsedavajući: Rekao je besmislen.) Rekao je nebulozan. Predlažem vam da ukoliko ministar Dinkić nastavi na ovaj način kako je prekinuo sednicu pre neki dan ugrožavajući ugled Narodne skupštine RS da prekinete ovu sednicu i da radimo u nekom terminu kada će on biti pristojan i kada će sa poslanicima komunicirati na dostojanstven način. U ovo vreme on to ne čini. Sa druge strane, on je rekao da smo mi pobegli iz sale. Mi nismo pobegli iz sale, već smo napustili salu zato što je vaš prethodnik odbio da da reč, odnosno oduzeo je reč poslaniku koji je hteo da postavi neprijatno pitanje potpredsedniku Vlade, koji je hteo da postavi pitanje iz njegove nadležnosti. Nismo pobegli iz sale. Ovo sada prevazilazi sve mere. Dakle, krši se Ustav ovim Zakonom o budžetu. Nedate nam da govorimo. Dozvoljavate ministru da nas vređa. Zaista ste previše tolerantan predsednik bez obzira što su vam govorili danas da zavodite neki drugi red u Skupštini. Zaista mislim da ste trebali da opomenete ministra da to više ne čini.
Molim ministra da u odbrani obrazloženja pojedinih amandmana izbegava reči koje mogu da se pogrešno protumače ili da povrede podnosioca amandmana. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvinite. Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Molim poslanike da ko nije strpljiv da sasluša poslanika uljudnije napusti salu. Dozvolite da čujemo. Ionako se teško čujemo i nije pristojno voditi privatne razgovore dok poslanik govori.
Hvala vam. Prvo se javljam po Poslovniku i to po članu 106. Ostaviću vam malo vremena da se svi malo razveselite i olakšate, pa ćemo onda nastaviti. Sasvim je razumljivo. Meni zaista nije do smeha. Osam sati je prošlo. Pomno sam slušala celodnevnu raspravu i sada se javljam po Poslovniku po članu 106. Zaista ne umem da guslam gospodine ministre. Kada ste vi govorili o tome da poslanici, pretpostavljam da ste mislili na mene, pošto ste se javili da replicirate nakon mog izlaganja, guslaju verovatno ste prema meni usmerili taj termin guslanje koje ne bih volela posebno da komentarišem. Smatram da je zaista dostojanstvo ove Skupštine narušeno, jer ja ovde predstavljam jednu političku opciju. Ja sam ovde narodni poslanik u ovom parlamentu. Prema tome, mora da se poštuje ta funkcija narodnog poslanika i mora da ga poštuje ministar i svako ko se nalazi u ovoj sali. Jedni prema drugima moramo da se odnosimo sa poštovanjem, jer samo u tom slučaju možemo da održimo integritet ove institucije. Mislim da sam dosta govorila o tome kakve probleme ima ova Srbija sa institucijama i uništavanjem dostojanstva institucija i uništavanjem institucija u celosti kao nečega što predstavlja temelj jedne pravne države.
Gospođo Judita, jeste li završili sa povredom Poslovnika?
Samo još nešto da dodam. Ne bi bilo prvi put da se gospodin ministar u toku rasprave o ovom budžetu za 2013. godinu na jedan veoma čudan način odnosi prema poslanicima. Zaista ne razumem taj stav gospodina ministra. On je ipak došao u parlament. Nije došao u neku fiskulturnu salu. Nije došao u neku kafanu. On je došao u parlament i onda izvolite gospodine ministre ponašajte se u skladu kodeksa koji bi trebao da važi u ovom parlamentu.
Zamolio sam ministra i verujem da se to više neće dešavati da biranim rečima obrazlaže stavove. Da li insistirate da se o tome glasa u danu za glasanje? (Narodni poslanik Judita Popović sa mesta: Vi ste sa svojom izjavom potvrdili da jeste narušeno dostojanstvo Parlamenta.) Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvinjavam se, reč ima narodni poslanik Ana Novković.
Hvala. Takođe mislim da je ovo danas politička rasprava i podizanjem lažne dileme oko budžeta prikriva se pravi problem, a to je katastrofalno stanje u Vojvodini, u Razvojnoj banci Vojvodine i u Fondu za kapitalna ulaganja. Sa kolegom Šandorom sam prethodne četiri godine bila poslanik u pokrajinskoj skupštini. Za te četiri godine nikada nije bilo inicijative da se podnesu amandmani na budžet. Zato pitam – zašto, da li nisu smeli, zašto su ćutali i kako su se tek sada setili da se krši Ustav? Zato smo na dnevnom redu imali i trebali da glasamo za dokapitalizaciju Razvojne banke Vojvodine, za pokrivanje dugova u Fondu za kapitalna ulaganja. Vojvodina neće biti zakinuta za devet milijardi. Ona će dobiti šest milijardi više. Istine radi, osnovica koju je koristila Cvetkovićeva Vlada bila je 750 milijardi, a sada je osnovica 837 milijardi. Po prvi put jasno znamo koliko će Vojvodina dobiti novca, ako se ove pare ne budu prebacile Vojvodini mislim da onda imate pravo da kritikujete i ministra finansija, i ja ću ga kritikovati ako to ne uradi, bez obzira što je iz moje stranke. Isto tako ću oštro kritikovati način na koji se ta sredstva u Vojvodini troše. Kritikovaću to ako se ponovo dokapitalizuje "Razvojna banka Vojvodine", ako se opštine nateraju da vraćaju novac, odnosno dugove Fonda za kapitalna ulaganja, ako senajveći deo novca daje u Novi Sad, jer smo videli da se kroz tzv. top 20 projekata Fonda, mada ih ja tako ne bih nazvala, više od 50% novca slilo upravo u Novi Sad. Mi iz malih opština, šta smo radili? Vraćali smo dugove. Ovo govorim u ime hiljada onih koji žive u malim mestima u Vojvodini, koji su tu rođeni, koji su tu išli u školu, odrasli i koji tu žive sa svojim porodicama, koji isto kao i ja žele tu da ostanu da žive, ali da žive pristojno i da imaju svoju šansu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić.
Rastegljivost svih pojmova, moralnih, političkih, pa i značenjskih, kojima je politika u nas sklona, ne može izmeniti tvrdoglavu činjenicu da su značenja potpuno objektivna. Nije stvar ničijeg utiska šta nešto znači, već je to potpuno utvrdiva objektivna činjenica, sa čim smo se susreli svi kada smo radili kao đaci ispite iz stranih jezika, jer nismo mogli prevoditi značenje ponuđene rečenice kako nam se čini da bi to moglo biti, nego baš tačno onako kako te reči znače. U tom smislu, nema ničeg apsolutno uvredljivog u pomenutoj reči "nebulozan", koja bi značila – neshvatljiv, nejasan, nerazumljiv. To je čak izraz proistekao iz poštovanja prema predlagaču. Ako bismo se malo našalili, ovaj predlog je zapravo šeretski, jer je sam predlagač svestan koliko je neprihvatljiv za ozbiljnu diskusiju. To ću vam objasniti ovako – pretpostavimo šta bi se desilo kada bi Vlada prihvatila amandman. Ona bi izmenila tekst u članu 6, smanjila obaveze za koje se novac prenosi, a ne bi izmenila numerički deo budžeta, pa bi taj novac prenela. Dakle, nama konstruktivno, sa političkim uveravanjem da je to kršenje Ustava, Skupština AP Vojvodine predlaže da joj slobodno prenesemo novce, ali ne baš u tim zaduženjima, nego njih da umanjimo. To ne deluje uverljivo, osim u kontekstu ove analize koju nudimo da, nije reč o stvarno političko–pravnom pitanju, već da je reč o jednom političko-stranačkom stanju potrebe za provociranjem krize i napetosti.
Molim vas, samo da intervenišem. Ovo nije amandman pokrajine. Ovo je amandman narodnog poslanika. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Replika na čije izlaganje?
U pogledu gospodina ministra, pozvao sam se na član 107. u vezi povrede Poslovnika, u vezi diskusije koleginice povreda člana 106, a mogu i da repliciram ... Pre svega bih ukazao na povredu Poslovnika.
Ne možete replicirati. Možete obrazložiti povredu Poslovnika.
Dobro. Govornik može govoriti samo o tački dnevnog reda. To je jedno. Drugo je pitanje samog dostojanstva Narodne skupštine, jer upravo sam bio jedan od glavnih zagovornika zašto treba prihvatiti amandman Skupštine AP Vojvodine i amandmane koji idu u tom pravcu. Gospodin ministar se izjasnio da nešto nije logično. U svakom slučaju, ukoliko nije logično da se akciza deli na način kako je predložila Skupština AP Vojvodine, pitanje je da li se 5% iz budžeta pokrajine ...
Neću vam dozvoliti repliku, a vi ste prešli na repliku. Toliko bar umem da razlikujem. Hvala. Takođe, i vreme vam je isteklo. Hvala. Smatram da nije bilo povrede Poslovnika. Ako insistirate, možemo odlučivati u Danu za glasanje. Reč ima narodni poslanik gospođa Elvira Kovač. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, izvinjavam se, ali sistem uopšte ne funkcioniše. Ostala sam prijavljena još od prethodne rasprave, kada sam očekivala odgovor na svoje pitanje, tako da se sada nisam prijavila.
Izvinjavam se. Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Da iskoristim priliku da vam odgovorim na pitanje. Sredstva za mesne zajednice, to ste postavili kao pitanje i tokom rasprave o budžetu i tokom ove interpelacije. Naime, ukidanjem sopstvenih prihoda i republički organi više nemaju sopstvenih prihoda, a nemaju ih ni opštinski organi, uključujući i mesne zajednice. Sva ta sredstva, koja su nekada bila prihodi mesnih zajednica, postali su prihodi opština i gradova. Dakle, gradovi i opštine dobijaju ta sredstva. Ta sredstva nisu nestala, ona se ne prenose ka Republici. Ostala su u okviru iste opštine gde su i ranije prikupljena na nivou mesnih zajednica. Sada bi sve opštine trebalo da taj iznos sredstava posebnim odlukama prenesu mesnim zajednicama i na taj način problema neće biti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, spadam u one osrednje pismene ljude i ne stidim se to da priznam, ali kad god pročitam ovaj amandman, nikako da uđem u njegovu suštinu. Pokušao sam sa puno upornosti i volje da protumačim šta je predlagač želeo da kaže. Ovde piše – deo prihoda od akciza na gorivo i cigarete u visini od 43% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodine. Sada ne znam ko će da utvrdi ko gde puši? To vam najozbiljnije kažem, zato što cigarete imaju akcizne markice. Dakle, Ministarstvo finansija vodi računa samo da bude ubrana akciza po broju prodanih akciznih markica. Ko će da utvrdi, koja komisija za pušenje će da utvrdi koje su cigarete popušene na teritoriji Vojvodine, a koje na teritoriji Srbije? Ovaj amandman kada bi usvojili, praktično bi morali da obrazujemo tu komisiju. Ako kupim cigarete u Zemunu, a popušim ih u Inđiji, pitam – kome treba da platim tu akcizu? Iz ovog amandmana se jasno ne vidi. Vidim da je ljudima iz Vlade Vojvodine neprijatno, i meni je neprijatno. Gospodine ministre, probajte vi da mi objasnite. Meni ovde stvarno ništa nije jasno. Da pređem na gorivo, pošto vam je ovo pušenje već vidim dozlogrdilo. Po pitanju, ako natočim rezervoar u Beogradu i slučajno se provozam do Pančeva, pitam – kome treba da platim akcizu, odnosno ko bi trebao akcizu da ubere i ko bi kontrolisao na kojoj teritoriji je to gorivo potrošeno? Šta hoću da kažem? Amandmanom nije precizirano da li se akcize ubiraju tamo gde se cigarete proizvode, da li tamo gde se prodaju ili gde se konzumiraju, odnosno puše. Takođe, nije jasno iz ovog amandmana da li se ovaj amandman odnosi na deo goriva u rafinerijama gde se prerađuje, onda je to jako veliki prihod, da li tamo gde se toči ili tamo gde se koristi. Stvarno mislim da je to veoma teško pitanje. Na to pitanje bi možda dao odgovor bivši pokrajinski ministar finansija, koji jena nesreću nedavno preminuo. Mislim da bi onna mnoge stvari o prihodima i rashodima u Vojvodini mogao da odgovori. Nažalost, čovek je preminuo nedavno, tako da smo ostali uskraćeni za mnoge odgovore. Dakle, meni ovaj amandman nije jasan, kao što mi nije jasno ništa što se tiče i "Razvojne banke Vojvodine" i Fonda za kapitalna ulaganja, kao što mi ništa nije jasno iz ovoga. Zato bih voleo da mi ministar objasni, ako je to bilo smešno, na koji način bi mi utvrdili gde se šta konzumira i gde šta treba platiti. Hvala.
Hvala. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, dr Janko Veselinović, Srđan Miković, Siniša Lazić, Radoslav Milovanović i Ljuban Panić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajući, vidim da se vi jako lepo zabavljate na ovoj temi i da vam je smešno ovo što narodni poslanici iznose, i na neki način se podrugljivo odnose i prema ovoj skupštini. Nije ovo vreme za bilo kakve šale. Smatram da je budžet Republike Srbije, ovakav kakav je predložen, protivustavan, da je u suprotnosti sa osnovnim načelima Ustava. Kada je u pitanju amandman koji smo zajedno podneli, radi se o činjenici da je u obavezi AP Vojvodine dat i prenos nenamenskih sredstava lokalnim samoupravama što, ako smo dobro čitali Zakon o finansiranju lokalne samouprave, nije nadležnost AP Vojvodine. Uzeću malo vremena od poslaničke grupe. Međutim, nisam siguran da ovaj amandman ima smisla, imajući u vidu činjenicu da je Republička vlada intervenisala na osnovni tekst budžeta do samog početka načelne rasprave, kada je isteklo i vreme za podnošenje amandmana. Večeras smo na neki način upoznati sa činjenicom, gospođica Jerkov je o tome nešto govorila, međutim, mislim da je ovo prethodno pitanje, pitanje svih pitanja. Činjenica je da je Vlada prihvatila amandman poslaničke grupe DSS, odnosno poslanika iz DSS, koji govori o mogućnosti da se AP Vojvodini i ovako dat budžet, odnosno ovako data sredstva, daju uslovno i da postoji mogućnost da ne postoje sigurni izvori finansiranja, jer će neki od tih izvora finansiranja možda biti uskraćeni od strane Republičke vlade. Pitam ministra Dinkića – da li je tačno da je Vlada prihvatila amandman na član 21. Zakona o budžetu, koji kaže da u slučaju da dođe do potrebe za finansijskom intervencijom za konsolidaciju Razvojne banke Vojvodine, ili potrebe za isplatu osiguranih depozita ove banke, padaju na teret Republike Srbije, u istom iznosu će se obustaviti prenos pripadajućeg dela poreza na zarade i poreze na dobit preduzeća budžeta AP Vojvodine? Ako je to tačno, AP Vojvodina iz ovog razloga neće moći doneti svoj budžet, jer prihodna strana neće biti izvesna i nisam siguran da je ovakav slučaj bilo kada zabeležen u praksi budžetiranja, da tako kažem, u bilo kojoj državi. Voleo bih od ministra da čujem – da li je tačno da je ovakav amandman DSS prihvaćen? Ako je to tačno, zaista je obesmišljena rasprava na ovu temu, kada je u pitanju i osnovica za budžet AP Vojvodine. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Da, ovaj amandman je prihvaćen, kao što ste čuli i videli u tektsu koji ste pročitali. Nema tu šta da dodam. Nadamo se da se ova situacija neće desiti. Demokratska stranka Srbije je rekla ako se desi takva situacija, ako bi Republika Srbija morala da isplaćuje osigurane depozite koji iznose 120 miliona evra Razvojne banke Vojvodine, onda je potpuno logično da, pored onih 70 milijardi, ako dodamo još 120 miliona evra na to, logično je da Republika mora to da nadoknadi kroz ovaj način. Prihvatili smo ovaj amandman, jer smatramo da je amandman DSS vrlo ispravan i ekonomski opravdan, ali verujemo da do te situacije neće doći. Tu je i pokrajinski sekretar, uveravali su nas pre nekoliko nedelja da je tamo sjajna situacija i da neće biti nikakvih problema sa tom bankom.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Nemam šta da kažem. Svako ko je svratio do Pravnog fakulteta i izučavao pravo, zna da su budžetske norme imperativne norme i zna da nije moguće sačiniti budžet na bazi dispozitivnih normi koje predstavljaju ovako izražene norme, kako ih je citirao gospodin Dinkić, u smislu – verujemo, nadamo se itd. Ako postoji nada, ako postoji vera, budžet će biti ralizovan. Ako ne postoji ta vera, budžet neće biti realizovan. Jasna je prihodovan strana budžeta, na bazi na kojoj se pravi budžet AP Vojvodine. On je u ovom delu bio izvestan do sada, do prihvatanja ovog amandmana. Međutim, ukoliko ovaj amandman bude prihvaćen, a prihvaćen je, kao što ste rekli, prihodovna strana je neizvesna. Ona će biti smanjena u delu koji će biti angažovan za ove namene koje su navedene ovim amandmanom. Mislim da je ovo krajnji dokaz da ova vlada nema dobre namere kada je u pitanju budžet AP Vojvodine, kada je u pitanju ustavna stabilnost Republike Srbije i kada je u pitanju ustavni položaj AP Vojvodine, a time i ustavni položaj Republike Srbije. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Pošto je tu i pokrajinski sekretar, možemo to do kraja da raščistimo. Ovaj amandman je poslanička grupa DSS uputila kada je zakon ušao u proceduru. Nakon toga, dobili smo pre neki dan jednu inicijativu Pokrajinske vlade, a odnosi se na prenos depozita Razvojne banke Vojvodine na neku banku koja bi te depozite preuzela, po osnovu zakona koji je ova skupština izglasala, na isti način kao što smo to učinili u slučaju "Nove Agrobanke" i Poštanske štedionice. Kao što znate to sam predlagao još pre mesec dana. Tada ste me i vi i vaša poslanička grupa, a i druge poslaničke grupe koje sada podržavaju ove amandmane, napadali da ne želim dobro. Kasnije se uvidelo ono što sam ja i tada tvrdio, da Razvojna banka Vojvodine nije održiva i da je najbolje rešenje da se svi depoziti, i osigurani i neosigurani, prebace na neku od banaka koja bi ponudila najpovoljnije uslove za taj prenos. Osigurani depoziti od 120 miliona evra, ukupno ima 70 hiljada deponenata čiji su depoziti osigurani, kao i nekih stotinak miliona evra neosiguranih depozita. To su budžeti AP Vojvodine, grada Novog Sada, Zrenjanina, Kovina i mnogih drugih opština u Vojvodini. Predlog je stigao, da se izvrši prenos osiguranih depozita, a da za neosigurane depozite zajednički emituju obveznice AP Vojvodina, srazmerno učešću koje trenutno imaj u Razvojnoj banci Vojvodine. Dakle, Pokrajina 72%, Republika Srbija 28%, s tim što bi na taj način Republika Srbija stekla i 28% prava u Razvojnom fondu Vojvodine, instituciji koja bi bila formirana na osnovu portfelja kreditnog Razvojne bvanke Vojvodine, koji je jednim dobrim delom nije naplativ, ali koji bi bio prenet u taj razvojni fond. Na taj način bi Republika imala 28% u Razvojnom fondu, 28% obveznica bi emitovala. Ukupan iznos obveznica koje bi se emitovale iznosi oko 8 milijardi dinara. Predlog Pokrajine je da to budu petogodišnje obveznice i mi se sa time slažemo. Kamatnu stopu će odrediti aukcija među bankam koje će privatiti prenos. Drugim rečima, ako se ta operacija sprovede u narednom periodu, kod nas postoji saglasnost, a pokrajina nam je uputila inicijativu. Prema tome, pretpostavljam da su i oni sa time saglasni, pošto su nas zamolili da to zajednički obavimo. Mislim da to jeste ekonomski najcelishodnija operacija. U tom slučaju, ovaj amandman neće nikada imati bilo kakvu pravnu snagu, s obzirom da bi se taj prenos obavio do kraja ove godine, u decembru mesecu. Ovaj amandman smo prihvatili, ukoliko bi politički partikularni interesi nadjačali ekonomske interese, da imamo obezbeđenje, jer u slučaju stečaja "Razvojne banke Vojvodine", što bi bilo besmisleno da banka ide u stečaj kada možemo da spasemo sve depozite na ovaj način, Republika bi morala da plati 120 miliona evra osiguranih depozita. U tom slučaju, mi bi smo naplatili kroz obustavu prenosa novca od poreza na dobit i od poreza na zarade. Imajući u vidu sve ovo što sam rekao, mislim da nema opasnosti od takvog slučaja. Takav slučaj može da nastane samo iz nekog neobjašnjivog političkog razloga koji mi nećemo učiniti sa političke strane, a nadamo se da neće ni pokrajina to učiniti. Imajući u vidu ovu diskusiju koja se vodila o ovim amandmanima i o svemu ovome što smo imali do sada, ne možemo sa sigurnošću da znamo da će se to obaviti na ovaj ekonomski celishodan način. Želeli smo da kažemo, osiguranje svih građana Srbije, koji suštinski plaćaju kamatu na one prethodne obveznice koje je prethodna Republička Vlada emitovala, da imamo obezbeđenje da u slučaju nekog neodgovornog političkog ponašanja Republika ne bude oštećena. Ne očekujemo da će do toga doći, imajući u vidu da je pokrajina ovu inicijativu podnela. Sada je prvi put javno saopštavam. Verujem da će se ova transakcija odigrati u narednim danima i nedeljama.
Gospodine Veselinoviću, ne bih sada da raspravljamo o članu 21. Prema tome, kada budemo došli na član 21, onda ćemo o njemu raspravljati. Sada je na dnevnom redu član 6. Molim vas, ako imate neku repliku vezano za to, izvolite, ali ako je vezano za član 21, molim vas da odustanete. Izvolite.
Predsedavajući, uvažavam želju da se govori o članu, o temi koja je na dnevnom redu. Rekao sam da je ovo prethodno pitanje. U tom smislu, dozvolite mi samo nekoliko rečenica. One su vezane zbog toga što budžet Republike Srbije nije više takav akt koji je podnet narodnim poslanicima. Dakle, ovim amandmanom je potvrđeno ono o čemu sam govorio na početku sednice, a to je da su izvršene korekcije na koje mi nismo mogli da reagujemo. Slažem se, gospodine Dinkiću, ovde se sada vodi diskusija između predstavnika pokrajine i ministra Dinkića. Kada sam ukazivao na nekorektnost u postupanju Vlade i resornog ministra kada je u pitanju Vojvodina i "Razvojna banka Vojvodine" odnosila se na činjenicu da je ministar ugrožavao stabilnost "Razvojne banke Vojvodine" svojim izjavama. U tom smislu sam ja reagovao. Ne sporim mogućnost da se postigne dogovor o važnim pitanjima. međutim, smatram da je unošenjem ovakve odredbe u budžet, ne stvar ne poverenja, nego stvar ne poznavanja osnovnih pravnih normi koje budžet ne dopušta, kao takav akt. Ovakva jedna odredba je mogla biti uneta u zakon koji regulisao pitanje, a koji se odnosi na pojedine banke, a koji je prvi put primenjen na "Agrobanku", a ne da se takva jedna odredba unosi u budžet Republike Srbije. Više se neću javljati za reč. Ministar je zaista dao vrlo precizan odgovor i za nas je sve ovo novost, ali smatram da ovakva jedna odredba nema mesta u budžetu Republike Srbije i smatram da predstavnici pokrajine ne bi prihvatili tako nešto. Naravno, njih niko nije ni pitao. Smatram da je ovo krajnje protiv svih pravila normiranja kada je u pitanju budžet. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Reagovao bih na ovo što smo čuli od strane gospodina ministra. Biću veoma kratak. Ovde su maske pale. Vidimo dve političke opcije, jer je ovde bilo priče o tome da bi trebalo kazniti neki politički partikularizam. Taj politički partikularizam se zove demokratija, jer građani koji žive u Vojvodini su glasili za vlast za koju su glasali. Vidimo danas one političke opcije, koje su ili ispod cenzusaili veoma malo iznad njega, koje danas pokazuju ovim amandmanom da žele da kazne Vojvođane za njihov politički stav. Pravno, čuli smo, ova odredba o kojoj se priča je u potpunosti protivustavna. Hteo bih da se osvrnem na ekonomski aspekt i time bi završio. "Razvojna banka Vojvodine", kao ni jedna druga banka, nije mogla da izdrži ovakav pritisak kada ministar finansija govori da je tamo nesigurno držati depozite. Znamo kakva je konsekvenca. Sa druge strane, obustavljanje jednog transfera zbog toga što jedna institucija ima ovakve ili onakve rezultate što dovodi to toga da prosvetari u Vojvodini, ukoliko bi gubici bili veliki, ne bi mogli da dobiju plate. To znači ovaj amandman. Za one koji nisu shvatili, to tačno to znači, jer druge funkcije koje su predviđene Ustavom i zakonom mogu dovesti do toga da ono što je ustavno i zakonski jemčivo ne bi moglo da se izvrši zato što neko želi političku odmazdu za one koji nisu dobro glasali. Na kraju, ta razvojna banka nema samo deponente iz Vojvodine. Ona ima mrežu koja je veće od teritorije AP Vojvodine. To jeste srpsko pitanje. Mislim da se ovde vidi da iza neke maske regionalizma ili pak decentralizacije stoji nešto što je jarka želja da se tako kontrolišu svi oni koji nisu glasali kako su neki hteli da glasaju. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Stvari su mnogo prostije od vaših komplikovanih reči. Prva stvar, gubici "Razvojne banke Vojvodine" od 150 miliona evra nastali su na dan 30.06.2012. godine, pre nego što je formirana nova Vlada. Ako pričamo o uticaju reči na stanje banke, to je činjenica. Dakle, gubitak nije nastao u periodu formiranja nove Vlade pa do danas, nego do 30. juna ove godine. Nedostaje 150 miliona evra kapitala da bi zadovoljila uslove po Zakonu o bankama. Ono što je činjenica je pitanje spašavanje depozita "Razvojne banke Vojvodine". To sam ponudio još pre mesec i po dana. Tada pokrajina nije htela da čuje ili nije htela da razume. Da sam se vodio nekim stranačkim interesima, verovatno, to ne bih ponudio. Vodio sam se državnim interesima. Dakle, ono što treba da se uradi jeste da se prebace i osigurani depoziti i neosigurani i na taj način ćemo imati potpuno isti aršin i u slučaju "Nove Agrobanke" i u slučaju "Razvojne banke Vojvodine". Nova banka, preuzimalac depozita će redovno nastaviti da isplaćuje te depozite, kao što je bilo u slučaju Poštanske štedionice. Ko god da je pričao šta će sada biti i kako će se to završiti, vidite da je cela ova operacija protekla veoma uspešno i da sada svi deponenti slobodno raspolažu svojim novcem. Isto će se desiti i u ovom slučaju. Pokrajinska Vlada je sada prihvatila ovaj predlog koji smo imali od pre mesec i po dana. Ranije smo nudili da čak pokrijemo do 50% neosiguranih depozita. Sada smo prihvatili ono što je pokrajina predložila, da to bude srazmerno našim vlasničkim učešćima, dakle, 28% učestvovaćemo u tom prenosu. Ovaj amandman, međutim, ima punog smisla i znači samo jednu stvar. U slučaju "Razvojne banke Vojvodine", do koga verujemo da neće doći zbog svega ovoga o čemu sam sada govorio, 120 miliona evra bi pokrila Republika. Znači, mi bi morali da potrošimo sredstva koja nismo planirali. Ako vi govorite da pokrajina ima neizvesnost time što će možda da se desi situacija da nešto nisu planirali, pa vama ne pada na pamet da Republika ima neizvesnost da će možda da se desi situacija da izgubi 120 miliona evra. U slučaju stečaja ne pokriva AP Vojvodina 70.000 deponenata, nego sve osigurane depozite do 50.000 evra mora po zakonu Republika da isplati, a mi to nismo planirali budžetom za 2013. godinu. Zar to nije neizvesnost? Zašto tako dupli aršin,kada govorite o pokrajini, u korist pokrajine, a na štetu Republike? Valjda je to ista država. Dakle, DSS je dao jedan odgovoran amandman da se u slučaju i samo u slučaju štete koja bi nastupila za Republiku Srbiju, a koja nije planirana ovim budžetom, ta šteta nadoknadi, zato što ta šteta nije plod elementarne nepogode, nego lošeg vođenja te banke u prethodnom periodu. Zato smo prihvatili, sa velikim zadovoljstvom, ovaj amandman, zato što poštujemo sve građane Republike Srbije, koji bi suštinski morali da plate taj novac, čak 120 miliona evra u slučaju stečaja. Naravno, nadamo se da će pokrajina sada, kada je već dala ovaj predlog, to zaista sa nama i sprovesti. Ne treba nam puno vremena da to uradimo i da onda spasimo i osigurane depozite, ali i neosigurane, jer u slučaju stečaja svi ovi depoziti i AP Vojvodine i opština bi ostali trajno zarobljeni. Iz stečajne mase se ne bi moglo mnogo toga naplatiti. To je razlog što je sada, za razliku od pre mesec i po dana, novi predlog pokrajine potpuno razuman i mi ćemo ga prihvatiti. Već smo neformalno razgovarali na Vladi, čekamo da se Bojan Pajtić vrati iz Kine, da potpišemo jedan sporazum i da krenemo u taj zajednički prenos, ali treba da postoji ovakav jedan amandman, jer ipak dok se to ne dogodi, ne želimo da rizikujemo štetu za građane Republike Srbije i zato smo ga kao jedan vrlo odgovoran amandman prihvatili.
Reč ima Božidar Đelić, replika.
Kako da ne, mislim da je ovaj amandman pokazao dve stvari. Prvo, nerazumevanje budžetskog sistema i pokušaj da se on zloupotrebi u političke svrhe. Uzmimo primer da u bilo kojoj opštini, na primer, centralne Srbije, neko javno komunalno preduzeće, gde je imenovano neko političko lice na čelo te firme, dovede, ne daj bože, do velike ekološke katastrofe, koja će onda morati da pokrene budžet Republike Srbije, da li ćete i onda reći da u toj opštini, zbog toga što su nekompetentni političari nešto loše uradili, treba obustaviti transfer? Da ili ne? Po ovoj logici, svaki put kada neko ko je imenovan od strane nekog političara ili u nekoj državnoj firmi i dođe do problema, onda bi trebalo da se kazne svi građani te opštine ili te pokrajine. To je apsurdno i zbog toga ova odredba i ovaj amandman su apsolutno protivustavni i protivzakoniti. Videli smo jednu drugu stvar, da postoji jedna antivojvođanska koalicija URS i DSS. To smo videli i mislim da će svi građani Vojvodine to dobro prepoznati.
Reč ima gospodin Jovan Palalić.
Gospodine Đeliću, četiri godine ste ovde donosili protivustavni budžet. Četiri godine ste glasali protiv ustavne odrede o 7%, vaša stranka ovde, a vi pričate o antivojvođanskoj koaliciji. Vi ste zakidali građane Vojvodine četiri godine za sredstva koja su obezbeđena u Ustavu Republike Srbije. Ko je onda radio protiv građana Vojvodine? Vaši predstavnici u Vojvodini. Mi smo jedino za vreme naše vlade ispoštovali tu odredbu. Protiv svakog tog budžeta, koji ste vi ovde kreirali protiv građana Vojvodine, mi smo glasali. Sada kada niste na vlasti, vi ste navodno smogli hrabrosti da podnesete amandmane i da pričate o kršenju Ustava, dok vi svo vreme kršite Ustav, ne primenjujući odredbu Ustavnog suda, ne ukidajući antiustavne institucije, finansirajući neustavne nadležnosti. To je suštinsko pitanje. Pravite jedan manevar ovde danima. Dok vi kršite Ustav, druge optužujete da krše Ustav. To je vaša politika. Objasnite građanima koliko su izgubili za četiri godine protivustavnog budžeta koji je donosila vaša vlada. Hajde da izračunamo ta sredstva. O tome pričam, a ne da vi ovde nama sada držite pridiku šta je ustavno, a šta nije ustavno. Kršite Ustav na svakom koraku. Mi ovde danima raspravljamo o tome zašto ste kršili Ustav i zašto ne primenjujete Ustav. Demokratska stranka Srbije neće dopustiti tu vrstu polemike. Svaki put kada izađete sa neistinama, mi ćemo da ih napadamo, a pogotovo ćemo insistirati na tome da se utvrdi kako su se pare trošile. To je ovde, izgleda, problem. O tome ćemo tek da pričamo – kako su se tamo trošile pare. Sve preko Save i Dunava je bio zabran za bilo koju instituciju koja je trebala da vrši kontrolu.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Molim vas, moram da poštujem Poslovnik. Replika ima prednost u odnosu na redovnu najavu. Izvolite, gospodine Iliću.
Predsedavajući, javljam se po članu 105. Poslovnika. Hajde da vratimo diskusiju na tačku dnevnog reda i na član o kome se raspravlja, molim vas.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Ja sam podneo taj amandman o kome se ovde priča, mada smo na članu 6, ali već smo prešli na 21. Dakle, kao što je rekao moj kolega Palalić, suština priče je ovde ko upravlja, ko osniva "Razvojnu banku Vojvodine". Nemoguće je da vlast u Vojvodini upravlja "Razvojnom bankom Vojvodine", a da ne garantuje za svoje poslovanje za upravljanje tom bankom. Suština priče je valjda da ako je neko napravio štetu, da mora da garantuje svojim sredstvima, a ne može da garantuje mojim sredstvima za opljačkana sredstva iz "Razvojne banke Vojvodine". Gde to ima? Da li ima negde na svetu da budžet Republike Srbije garantuje za proneverena sredstva iz "Razvojne banke Vojvodine", a da nema pravo da nadoknadi ta sredstva koja treba da budu transferisana ako bude propala "Razvojna banka"? Na koji način država Srbija, Vlada Republike Srbije upravlja "Razvojnom bankom Vojvodine"? Upravljanje je 100% od strane vlasti Vojvodine, a vi nećete da garantujete svojim budžetom, nego garantujete budžetom Republike Srbije. To je neverovatno. Mislim da je apsolutno ekonomski opravdano i odgovorno da se zaštite građani koji ne žive u Vojvodini i koji nisu krivi za to što je neko proćerdao sredstva iz budžeta iz "Razvojne banke Vojvodine". Ako će i dalje tako da rade, neka budžet vojvođanskog parlamenta i Vojvodine garantuje za štedne uloge.
Hvala. Molim vas, zamolio sam vas da ne raspravljamo o članu 21. Sada je replika i rasprava počela po članu 21, a na dnevnom redu je član 6. Prema tome, završavamo sa replikom. Kada bude došao red na član 21, onda ćemo o njemu raspravljati. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Očigledno sam nešto propustila. Gospodin Lapčević govori o nekakvim opljačkanim sredstvima iz "Razvojne banke Vojvodine". Gospodin Dinkić je već imao takve izlete u prethodnom periodu, da govori da je "Razvojna banka" propala, da su sredstva proneverena, a sada čujemo o nekakvim opljačkanim sredstvima "Razvojne banke Vojvodine". Gospodin Palalić je zabrinut za završne račune pokrajinskih institucija. Ima Skupština Vojvodine završni račun, ima DRI, postoje neke institucije u ovoj zemlji i nije tačno da su institucije AP Vojvodine van sistema Republike Srbije. Vrlo se pažljivo kontroliše njihov rad. Zato molim, gospodine predsedavajući, da reagujete kada se ovde iznose apsolutne neistine, zbog toga što ljudi iz Vlade Vojvodine i gospodin Gašić kao sekretar Skupštine Vojvodine ne mogu da reaguju, s obzirom na to da su ovde samo u funkciji predlagača amandmana, ali vi biste morali da reagujete. U toj skupštini Vojvodine sedi 120 ljudi koji su izabrani tako što je neko glasao za njih. Od toga je 60 ljudi izabrano imenom i prezimenom i odgovaraju građanima koji su ih birali. Ta vlada Vojvodine ima podršku nekakvu u toj skupštini i verujem da je mnogima krivo što ne učestvuju u toj većini, što ne učestvuju u radu Skupštine, ali neka se ne odnose prema Skupštini Vojvodine, prema Vladi Vojvodine kao prema grupi kockara i narkomana i pljačkaša koji zloupotrebljavaju sredstva građana Republike Srbije, zbog toga što ne upotrebljava ničija sredstva, a kamoli i posebno ne sredstva građana Republike Srbije. Molim vas da reagujete na ovakve ispade, kako narodnih poslanika, tako i predstavnika Vlade.
Gospođice Jerkov, vi ste se javili po amandmanu, a suština je bila i povreda Poslovnika i replika. Molim vas i ja sam vas tolerisao. Gospodine Đeliću nećemo dalje oko ovoga. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i dr Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Mikoviću, javljate se po Poslovniku?
Ne, javio sam se po amandmanu koji sam ja podneo pre nego što ste prešli na sledeći amandman.
Molim vas, kad je reč o podnošenju amandmana od strane grupe narodnih poslanika, onda jedan predstavnik obrazlaže taj amandman, a to je, koliko ja znam, bio Janko Veselinović.
Sad mi, molim vas, objasnite kako možete da meni ne date da obrazlažem u okviru vremena poslaničke grupe?
Jednostavno, što po Poslovniku obrazlaže jedan od predstavnika.
To nije tačno. Hajte, pitajte zamenika sekretara, generalnog sekretara, da li mogu da govorim? Ali, ako mi ne date, u redu, ali onda da znamo da ponovo je siledžijstvo.
Molim vas, koliko razumem Poslovnik, kada je reč o grupi narodnih poslanika koji podnose amandman, odgovarajući, jedan obrazlaže. Tako je po Poslovniku. Ako grešim, prihvatam. Evo, stručna služba neka obrazloži, ali ako hoćete od grupe, onda u redu.
Ako je to vaša milost da mi date, odričem se prava. Ako je to pravo poslovničko, hoću da govorim.
Izvolite, ne dajem ja nikome milostinju. Nisam ovde da ikome delim milostinju. Izvolite.
Znači imam pravo po Poslovniku? Znači, da se konstatuje ipak da znamo Poslovnik kako treba. Molim vas sada da mi vratite vreme na nulu, jer tek sam sad dobio reč.
Ovako ćemo, prvo ćemo da poništimo, a vi se prijavite ponovo. Izvolite.
Zahvaljujem se na ljubaznosti. Predloženim amandmanom mi smo predložili da se u članu 6. Predloga zakona brišu – namenski, nenamenski transferi jedinicama lokalne samouprave na teritoriji AP Vojvodine u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne samouprave. Amandman ide samo ka usklađivanju sa Ustavom. To sam isticao i do sada, ali mislim da moram još jednom da poslovi jedinice lokalne samouprave finansiraju se iz izvornih prihoda jedinica lokalne samouprave i budžeta Republike Srbije, a mogu iz budžeta AP samo kada je AP poverila jedinicama lokalne samouprave obavljanje poslova iz svoje nadležnosti, ne iz nadležnosti Republike Srbije, iz svoje nadležnosti. U tom smislu je Predlog zakona usklađivanje sa Ustavom.
Hvala. Prelazimo na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i dr Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, mi već drugi ili treći dan pričamo o sredstvima koja se prenose Vojvodini i ovaj amandman kao i amandman gospodina Lapčevića je u funkciji da se uspostavi kontrola trošenja finansiranja nadležnosti autonomnih pokrajina koju sprovode nadležni državni organi. Ono što je naš interes to se pokazalo do sada. Interes Republike Srbije, s obzirom da iz sredstava koja idu Vojvodini idu kroz budžet Srbije, to su sve budžetska sredstva. Interes je da se uspostavi način kontrole utroška tih sredstava, jer očigledno da DRI nije dovoljno da to kontroliše jer je ona malo spora, troma i treba joj više vremena, a nama treba kontrola koja će biti efikasna kao i za sve druge rashode iz budžeta. Slučaj sa "Razvojnom bankom Vojvodine", sa Fondom za kapitalne investicije pokrajine Vojvodine gde se kaže da tu postoji kontrola i da taj fond podnosi izveštaje i da u Skupštini Vojvodine može da se izvrši uvid u to kako se troše sredstva. Ne može, jer je Fond za kapitalne investicije Vojvodine podneo izveštaj tek od 2006. godine do 2009. godine. On tri godine nije podnosio izveštaj u pokrajinskoj skupštini, tako da ni građani, ni poslanici nisu imali mogućnost da ostvare uvid u poslovanje tog fonda. Izveštaj o tom fondu se raspravljao pre desetak dana i taj izveštaj na 1.600 strana, ostavljen je mali rok da se utvrdi kako su sve trošena sredstva. Zato je neophodno i ovim amandmanom koji Vlada, nažalost, nije prihvatila, predlaže se da se uspostavi kontrola nad utroškom sredstava koja preko budžeta Republike Srbije idu u pokrajinu Vojvodine. Da se ne bi dešavalo da tri opštine u Vojvodini spadaju u jedne najnerazvijenije, u pet najnerazvijenijih opština u Srbiji, a da onda sa druge strane imamo gradove u Vojvodini i opštine koje ne znaju šta će sa parama i koje ne znaju šta će od investicija iz pokrajinskog fonda. To su lice i naličje pokrajine Vojvodine, odnosno nešto što se nekada zvalo "lokomotiva razvoja Srbije". Tu lokomotivu zaustavili su upravo oni koji rukovode Vojvodinom već 12 godina, neprekidno. Oni su ti koji su tu lokomotivu oterali na slepi kolosek. Ta lokomotiva ne vodi više nigde. Kao što je slučaj sa "Razvojnom bankom Vojvodine", gde se traži asistencija republičke vlasti da se sačuvaju depoziti i građana i opština u Vojvodini od propadanja, od onoga što je stečaj i naplata stečajne mase. Tako će biti i sa svim drugim stvarima upravo zbog neodgovornog ponašanja vlasti u Vojvodini. Zato smatramo da je neophodno da ovaj amandman bude usvojen i da se konačno uspostavi kontrola bar nad jednim delom tih sredstava kako bi ona završila onima kojima su najpotrebnija, a to nisu sigurno investicije izmišljene od strane pokrajinske vlasti, već je gomila onih sokaka, ulica, sela koja nemaju ni kanalizaciju, ni rasvetu, ni put, niti bilo koji atribut koji bi sačuvao ljude i žitelje u tim selima, da ih sačuva od toga da se ta sela ne prazne. Zato smatramo da treba Vlada još jednom da razmotri i da vidimo da li može pored ovog amandmana gospodina Lapčevića da se usvoji i ovaj i da se uspostavi neka kontrola nad utroškom tih sredstava. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Mislim da je i ovaj amandman koherentan sa onim sa čim smo razgovarali u poslednjih pola sata. Šta smo, poštovani narodni poslanici i građani Republike Srbije, a naročito Vojvodine, upravo čuli? Čuli smo da one institucije koje obezbeđuju namensku i zakonito trošenje državnog novca svuda u Srbiji su dovoljne, a nisu dovoljne za Vojvođane. Ovo se graniči sa diskriminacijom, da ne upotrebim neke druge reči, svih građana Vojvodine i onih koje su oni izabrali na fer, otvorenim, demokratskim izborima. Samo bih hteo, pošto očigledno kolege iz DSS nisu dobro shvatile, da amandman kolege Lapčevića nas uvodi u neodrživu situaciju. Daću primer "Kolubare". Dok su kadrovi koje je imenovala DSS vodili "Kolubaru" postoji osnovana sumnja da je svake godine dolazilo do pronevera, koje su išle i do 50 miliona evra godišnje. Zapravo ovde, u ovome domu je izglasana garancija koja je obezbedila da EPS može da kupi nužnu opremu. Zbog toga su se zadužili svi građani Republike Srbije. Taj novac će vraćati EPS, ako ne može on, budžet Republike Srbije, tj. svi građani Republike Srbije zato što jedno političko rukovodstvo u jednoj državnoj instituciji "Kolubari" je izvršilo krivično delo. Pitam da li zbog toga građani Lazarevca i drugih opština gde se nalazi ta "Kolubara" bi trebalo da dobiju umanjena sredstva? Da ili ne, jer to je smisao ovoga što smo čuli malopre zbog Vojvodine. Ili, da li bi trebalo, zbog toga što se dešavalo pod komandom kadrova DSS, da se utoliko umanje transferi iz budžeta Republike Srbije toj partiji. To je pitanje koje postavljam, jer i to pokazuje zašto je budžet nešto što unosi izvesnost u život građana Republike Srbije, zašto moraju da se poštuju ustavna i zakonska prava, a određene stvari koje se dešavaju moraju da se rešavaju na pravom mestu, kroz institucije sistema i kroz mehanizme koji moraju da tretiraju te vanredne događaje, a ne na način da zbog toga što se nekome ne sviđa politička opcija koja je danas na vlasti u Vojvodini, eventualno jednoga dana ni prosvetari ni mnogi drugi ljudi koji imaju potrebe u Vojvodini budu kažnjeni. Sada čujemo da im se sprema i neki dodatni sud, jer verovatno su manje pošteni od ostatka Republike Srbije. To jeste antivojvođansko i mislim da ovi amandmani veoma jasno pokazuju ko poštuje autonomiju Vojvodine, a ko ne. Hvala.
Hvala. (Dejan Mihajlov, s mesta: Replika.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Imam repliku na ovo – antivojvođansko. Najgore raspoloženje prema Vojvodini ste pokazali upravo vi, gospodine Đeliću i vaša Vlada, s obzirom da niste ispoštovali Ustav. To je jedna stvar. Druga stvar, ponašanje u Razvojnoj banci Vojvodine je ugrozilo funkcionisanje ne samo Pokrajine Vojvodine i njenog budžeta i sredstava koje ima, nego čitavog budžeta Srbije može da ugrozi. To je ono što ugrožava funkcionisanje Vojvodine i vaša vlast i vaša neodgovorna vlast. Nesrazmeran razvoj Vojvodine ste vi ugrozili, a ne mi, tako da nemojte nama da spočitavate ono što vi radite. Umesto da ste nam dali ovde objašnjenje, gospodine Đeliću, zašto je 75% plasmana… (Predsedavajuća: Gospodine Mihajlov, nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku, molim vas.) Zašto pokrajinska vlast nije dala obrazloženje zašto je 75% plasmana Razvojne banke Vojvodine nenaplativo? Čekao sam odgovor na to da čujem. Uporno insistiramo na tome još od rasprave oko Predloga zakona o sanaciji banaka. Mi to nismo čuli. Gde su završile pare od Pokrajinskog fonda za kapitalna ulaganja? To su odgovori koje nam gospodin Đelić duguje i koje nam duguje pokrajinska vlast, a ne da beže od svih odgovora u neka druga obrazlaganja. Mi ćemo da odgovaramo za sve ono što smatramo da treba i za sve ono što smatramo da treba i za sve ono što nadležni državni organi smatraju da treba, ali u ovom slučaju gospoda iz pokrajinske vlasti treba da daju odgovore na ovo i da objasne građanima Vojvodine gde su ta sredstva, kako završavaju, ko njima raspolaže, a ne da tri godine nemamo izveštaj Pokrajinskog fonda za kapitalna ulaganja. To je ono što je tema i mora da bude tema svih utrošaka budžetskih sredstava, a ne da se iza političke farse, o kojoj se ovde priča… (Predsedavajuća: Vreme.) Samo još jedna rečenica. I da bi se sakrili tragovi petljanja u Razvojnoj banci Vojvodine i Pokrajinskom fondu za kapitalna ulaganja i muljanja u tom fondu, upravo kriju političkim pričama da neko ima nešto protiv Vojvodine. Niko ovde nema ništa protiv Vojvodine. Mi smo kao stranka uvek svih 7% davali Pokrajini Vojvodini, ali ne dozvoljavamo da se iza priče da neko ko ima nešto protiv autonomije Vojvodine, da hoće da je ukine, treba da se krije lopovluk. To nećemo dozvoliti i to će se do kraja istražiti. Nadam se da će ova vlada u kojoj nije DS upravo to istražiti. (Jovan Palalić, s mesta: Replika.)
Reč ima gospodin Palalić.
Gospodine Đeliću, ko treba onda da pokrije ovaj haos i dugove koji su ostali iza vaše vlasti, silne milione, koje su ostavili vašem ministru, koji su postavili ministri iz DS, kriminal o kojem se svaki dan priča? Koje to institucije treba da pokriju? Vrlo vam je tanak argument. Država se nenormalno zadužila za vaše vreme. Svaki dan prenose se informacije i isplivavaju afere i dokazuju se na sudovima. Vi sada nama govorite o tome na koji način će se pokriti jedna situacija u kojoj kažemo iz DSS da organi državne vlasti sve istraže, ali insistiramo da ove silne milione, koji su ostali i oštetili građane Srbije iza prethodne Vlade, takođe treba da se istraže, pa da onda vidimo koja će to institucija da pokriva te probleme. Velike ste probleme ostavili nakon vaše vlasti. Zadužili ste državu, svi ministri. Veliki broj ministara vaših nalazi se sada pod različitim istragama. Vi sada spočitavate DSS što insistira da se uvede red? Vaša reakcija na naš amandman je zašto se uvodi red i zašto se uvode pravila. Na tome smo insistirali i to tražimo, a vi dokažite i objasnite kako ćete i na koji način i kako i na koji način država da se izbori sada sa ovim haosom koji ste ostavili. Koja institucija treba to da garantuje?
Hvala. Reč ima gospodin Đelić, replika.
Hvala. Hteo bih da kažem da su stvari veoma jasne. Ukoliko je bilo bilo kakvih nepravilnosti, to se treba istražiti. Ali, da li ono što je jedna politička opcija u "Kolubari" uradila to treba da plaćaju svi građani Republike Srbije? Danas smo čuli da, eto, Vojvođani. To smo čuli kao argument. Zamislite, dvanaest godina biraju istu vlast? Treba im tu pomoći da bolje uvide neke stvari, a zbog toga ćemo da im damo dodatne kontrole, zbog toga što loše glasaju. Pa, nije dovoljna za njih DRI, nego ćemo da izmislimo dodatne mehanizme, samo zbog toga što 12 godina loše glasaju. To je jasno omalovažavanje svih građana Vojvodine i ne samo onih koji su glasali za političku opciju koju predstavljam, nego i za sve druge. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Palalić, replika. Izvolite.
Znate šta, vaš predsednik stranke se izvinio za loš rad vaše Vlade ili vaših ministara. Rekao je da je to bilo loše i da ministri koji su bili u toj vladi nema potrebe da više sede ovde u Narodnoj skupštini. Prema tome, ocenu rada vaše prethodne Vlade dao je vaš predsednik stranke. To je vrlo konkretno rečeno na koji način ste radili i šta ste ostavili građanima Srbije. Što se tiče institucija, apsolutno se slažemo da sve treba da se istraži. Naravno, i u "Kolubari". Nemamo nikakav problem sa tim, ali da vidimo kakva je šteta ostala Srbiji 2012. godine, posle vaše vlasti, a šta ste zatekli 2008. godine, kada smo mi odlazili sa vlasti. To je tema za građane. Svaki kriminal treba da se kazni i nemamo nikakav problem s tim. Ali, kad su građani živeli bolje, za vreme Vlade Vojislava Koštunice ili za vreme vaše Vlade i Vlade u kojoj ste vi bili, gospodine Đeliću? To je tema o kojoj treba da pričamo i sa kojim se problemom mi danas borimo.
Hvala. Gospodin Radoslav Milovanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram član 107. stav 2. – na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku i korišćenje uvredljivih izraza itd, to je na prethodno izlaganje gospodina Palalića. Pošto je govoreno o DS i o izvinjenju predsednika stranke, podsetiću da je Evropska komisija ocenila da je 90% privatizacija bilo sporno u vreme vladavine Vojislava Koštunice. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Đelić, pravo na repliku. Ovim bih zatvorila ovaj krug.
Samo bih rekao, pošto je direktno pomenuta naša stranka, da mi nikada nismo bežali od odgovornosti i da nije tačno da je Dragan Đilas rekao da smo loše radili, nego je rekao da nismo uradili sve ono što smo mogli da uradimo i da je za neke kriza bila suviše lagodan izgovor. Zbog toga nas ima u DS, jedan sam od njih, kada cilj koji smo sebi zadali, a na primer, cilj je da dobijemo status kandidata, i kad on nije bio dostignut, 9. decembra 2011. godine, dao sam ostavku na mesto potpredsednika Vlade. Jedan broj mojih kolega je danas dao ostavku na mesto poslanika. Što se tiče DS, sve je smenjivo, niko nije bogom dan, naša ideologija, naš cilj jeste da bude bolje građanima Republike Srbije i da ukoliko napravimo grešku, mi to priznamo i ukoliko ne uradimo sve što smo mogli da uradimo, ponesemo i neke konsekvence za to. Mislim da je to ono što je različito između DS i svih drugih. Hvala.
Reč ima Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika.
Mislim da je očigledno član 106. Poslovnika – narodni poslanici mogu da govore samo o onome što se trenutno nalazi na dnevnom redu. Meni je vrlo drago da slušam o uspesima Vlade Vojislava Koštunice, o razlikama DS u odnosu na druge stranke, međutim, sada je amandman na dnevnom redu koji su dali poslanici DSS u kome je izražena određena sumnja, u načinu poslovanja, odnosno načina na koji Vlada AP Vojvodine i Skupština AP Vojvodine, troši sredstva građana Vojvodine koji, ja sam ubeđena, potiče od toga što se radi o različitim političkim opcijama, ali to treba da bude tema naše rasprave, a ne šta je koja Vlada ostavila za sobom. U AP Vojvodini, ja bih rekla, na svu sreću, su na vlasti druge stranke nego u ostatku Republike Srbije i mislim da učinci različitih Vlada nisu tema za ovu raspravu.
Potpuno se slažem sa vama gospođice Jerkov. Dakle, vraćamo se na dnevni red i nastavljamo o amandmanu na član 6. zakona. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić.
Motivi predlagača ovog amandmana su potpuno opravdani i neupitni tačno u onom smislu u kojem je u uvodnom izlaganju argumentisao gospodin Mihajlov. Za URS pitanje ravnomernog razvoja je ustvari suštinsko pitanje ekonomske efikasnosti i političke pravednosti u zemlji. Sve statistike upućuju da je ogroman problem ta monocentrička struktura organizovanosti života u Srbiji ili kako to pojednostavljeno zovemo – beogradizacija. Dakle, 2000. godine svaki četvrti zaposleni u Srbiji radio je u Beogradu. Danas već svaki treći. Više od polovine ukupnih zarada u Srbiji troši se u Beogradu i da ne nižem sve te statistike kojima URS raspolaže i koje koriste u deskripciji stanja koje kritikuju. Međutim, moramo vam uz ličnu neprijatnost reći da nije najgrublja centralizacija u Srbiji, beogradizacija Srbije. Sve ove statistike su nepovoljnije kada govorimo o poziciji Novog Sada u Vojvodini i novosadizacija Vojvodine je nažalost izraženija od beogradizacije Srbije. Mere koje su predložene ovim amandmanom nažalost ne može se reći da su adekvatan odgovor na uočeni problem i zbog toga što ne prihvata amandman, mislim da Vlada sa pravom potvrđuje da ima duboko osećanje poštovanja za ustavnu kategoriju autonomije Vojvodine i da ne želi da dopusti nikakvu vrstu diskriminacije koju bi ovako predloženi pojačani nadzor mogao da podrazumeva.
Poslaničkoj grupi URS isteklo je vreme. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću da podržim ovaj amandman i molim predlagača da mi to stavi na znanje prilikom glasanja da mogu da odglasam ovaj amandman. Pokušaću da obrazložim i zašto. Ovako se kaže otprilike, u članu 6. dodaje se stav 5. koji glasi – kontrolu zakonitosti trošenja sredstava za finansiranje nadležnosti Autonomnih pokrajina, u množini je, što je za pohvalu, sprovode nadležni državni organi. U obrazloženju Vlade stoji da to nije neophodno zato što postoji budžetska inspekcija i DRI. Šta je sporno? Obično ova budžetska inspekcija ili revizori obilaze papire. Papiri se daju naštelovati, troškovi se daju na papiru napisati kako god hoćeš. Papir trpi sve. Ja pitam, koji revizor ili koja budžetska inspekcija će doći u Bešku da utvrdi da li je na tri cevi za kanalizaciju potrošeno 57 miliona dinara, preko 550.000 evra u to vreme, to je između 10. i 20. maja, između dva kruga izbora. Koja budžetska inspekcija će doći ovo da prekontroliše? Ni jedna. Takođe, pitam, Bački Gračac, vodova kanalizacija, prečistač i kućica za prečistač, to je od 300.000 evra sagrađena samo kućica tri sa tri i ja pitam, koja revizorska i budžetska inspekcija će utvrditi ovo ako nisu nadležni svi državni organi kao što piše u ovom amandmanu? Ovde je nadležna Uprava kriminalističke policije, SBPOK ili kako se sve to organizacije zovu, i to su nadležni državni organi o kojima se govori u ovom amandmanu. Ja za razliku od prethodnika ne vidim ovde ništa antivojvođansko i ja mislim da smo mi Vojvođani nasledili jednu sređenu pokrajinu, jedan deo Srbije i da je u našem interesu da ona ostane sređena, da je kontroliše ko god hoće, da mi budemo za primer ostalim delovima Srbije i da pokažemo da u pokrajini nema šta da se krije. I dalje mislim da neko ovde doživljava AP Vojvodinu kao sigurnu kuću za ostatak režima i čoveka koji je ovde bio glavni oponent ove kontrole, i ja sam zatekao kao eksperta kada je prešao u stranku, postao je vojvoda od Meridijan banke. To što je on vojvoda, ne znači da je nadležan za Vojvodinu.
Na član 7. razdeo 1. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Ranka Savić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneo je amandman na član 7. i na razdeo 3. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Enis Imamović i Bajro Gegić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Poštovani predstavnici Vlade, samo kratko ću da kažem da je cilj našeg amandmana bio upravo da se pokaže briga o onima koji žive u najlošijim uslovima u našoj zemlji. Amandmanom smo pozvali Vladu da omogući normalne uslove rada onima koji žele da se uhvate u koštac sa gorućim problemima nerazvijenih i devastiranih područja širom čitave naše zemlje. Dakle, svakodnevicu tih područja najbolje opisuje upravo naziv kategorije u kojoj se nalaze, a to su devastirana područja. Hvala.
Na član 7. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik dr Slobodan Samardžić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Jakšić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala gospođo Kovač. Pošto je ministar pokazao volju da prihvata one amandmane koji su razumni, ja smatram da je i ovo jedan od amandmana koje treba prihvatiti. Naime, moj kolega Marko Jakšić i poslanička grupa DSS, predlaže da se iz Glave 3, 8, to je u stvari Kancelarija za evropske poslove, da se sredstva koja su namenjena za usluge po ugovoru, a to je 55 miliona 190 hiljada dinara, da se ta sredstva preusmere u Kancelariju za KiM, i to na onu ekonomsku klasifikaciju gde se nalaze transferi ostalim nivoima vlasti. Ako je budžet slika i poruka svima nama, kakva je politika Vlade za sledeću godinu, onda možemo da kažemo da su i amandmani koje poslanici podnose u stvari i jedna poruka poslanika o tome da Vlada neke stvari treba da posmatra i da radi. Vi ste meni odgovorili, odnosno mom kolegi ste odgovorili da se ovaj amandman ne prihvata zato što bi to dovelo do ukidanja jedne funkcije, kada je u pitanju Kancelarija za KiM, i to su sredstva koja su predviđena za prevođenje na srpski jezik iz raznih evropskih zakona za harmonizovanje zakonodavstva, itd, za simultano prevođenje. Ova poruka, ovim amandmanom koji mi šaljemo, jeste da vi, ustvari radite jedan uzaludan posao, da vi uporno nastavljate da vodite Srbiju putem evropskih integracija iako je EU do sada prema Srbiji imala u najmanju ruku vrlo čudne aršine i ponašanja. Ono što nas zabrinjava kod ove nove Vlade, to je da ova Vlada nije promenila, barem ono što mi vidimo, politiku prethodne Vlade kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Takođe nas zabrinjava što je pre neki dan u Savetu bezbednosti najviše bilo reči o tome, odnosno preporuka Vladi Srbije da mora da se nastavi tzv. dobrosusedska politika i da Srbija mora da radi na "ukidanju institucija" RS, koje funkcionišu na KiM. To nas veoma zabrinjava zato što dolazi od najvećih država sveta, najvećih sila, a pogotovo su glasne tu države koje su, da kažem glavne u EU. Dakle, to nas veoma zabrinjava i plašimo se da nedovoljno sredstava za Kancelariju za KiM, posle ukidanja ministarstva, bojimo se da to polako dovodi do ukidanja institucija RS, koje funkcionišu na Kosovu. Takođe nas zabrinjava što se ovih dana na zemljištu između Jarinja i Rudnice, podižu carinski punktovi. Ova vlada i ministri pokušavaju da objasne kako to nije ništa, to je neki punkt, da je to poreski punkt. Međutim, građani Srbije na Kosovu i Metohiji su veoma zabrinuti, i mi smo takođe veoma zabrinuti, zato što to jeste integrisano upravljanje granicama, i to jeste klasičan graničan prelaz.
Hvala. Poslanička grupa DSS je istrošila svoje vreme. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. razdeo 3 amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3 amandman je podneo narodni poslanik Riza Halimi. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3, 13, 14, 16, 19, 23, 24, 25, 30, 31, 39, 50. i 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Miković i Siniša Lazić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Iskreno se nadam da će biti prihvaćen ovaj amandman, jer očigledno Predlog zakona o budžetu u ovom delu koji smo mi napali, praktično amandmanom, je apsolutno nelogično. Naime, očigledno je da rashodna stavka u budžetu nije realno planirana, čak i na 37. U 37 glava su predviđeni iznosi u ekonomskoj klasifikaciji 416 – nagrade zaposlenima i ostali posebni rashodi, i u kontroli gde je iznos hiljadu. Šta to znači? To znači da je predviđeno da u kabinetu predsednika Vlade nagrade zaposlenima i ostali posebni rashodi za celu 2013. godinu iznose hiljadu dinara, ili za avio službu Vlade, takođe za celu godinu hiljadu dinara, ili za Kancelariju za regulatornu reformu i analizu efekata propisa za nagrade zaposlenima i ostali posebni rashodi hiljadu dinara. Tako na 37 mesta je predviđeno hiljadu dinara, na jedno mesto je predviđeno dve hiljade dinara. Istina, to nismo napadali amandmanom, hajde možda dve hiljade je neka ozbiljnija cifra, pa i da razumem, ali ovih hiljadu dinara je stvarno očigledno predloženo da bi se samo otvorila budžetska stavka. Istovremeno zaboravlja se na odredbe člana 15. Predloga zakona o budžetu RS za 2013. godinu, kojim je propisano da se u budžetskoj 2013. godini neće vršiti obračun isplata nagrada zaposlenima, kao ni obračun isplata božićnih, godišnjih i drugih vrsta nagrada i bonusa, predviđenih posebnim pojedinačnim kolektivnim ugovorima za direktne i indirektne korisnike sredstava budžeta Republike Srbije, budžeta lokalne vlasti i organizacije za obavezu socijalnog osiguranja. Znači, s jedne strane u članu 15. budžeta kažemo – nema toga, a ipak na mala vrata se otvara budžetska stavka sa po hiljadu dinara. Moram da ukažem da na novogodišnje, odnosno svetosavske nagrade imaju pravo samo zaposleni u osnovnim i srednjim školama, ustanovama učeničkog i studentskog standarda i visokoškolskim ustanovama, a zaposleni koji učestvuju u pružanju zdravstvene zaštite, na iznos od četiri hiljade dinara. S obzirom da je iznos od hiljadu dinara na 37 mesta u budžetu nije dovoljan za isplatu jubilarnih i nekih drugih nagrada, nego samo prolaz da se koristeći zakonska mogućnost izvrši preusmeravanje budžeta, znači, sredstava budžeta do 5% aproprijacije po odredbi člana 61. Zakona o budžetskom sistemu u toku godine, i visina ove aproprijacije može da se koriguje do potrebne visine. Znači, na mala vrata otvorena je mogućnost da se za nekog koriguje, za nekog ne koriguje. Mi smo predložili da se ovaj amandman usvoji, da se sredstva u visini od 37.000 dinara ukupno, što je predloženo, usmere na poziciju tekuće rezerve, pa ako nekome stvarno zatreba za isplate jubilarne nagrade, moći će da se uputi zahtev Vladi za sredstvima, sa obrazloženjem zašto ista nisu u realnom iznosu planirana u budžetu. Mislim da je ovo mnogo poštenije nego otvarati budžetsku stavku, a onda tokom godine nešto korigovati. To potvrđuje da ono što smo i do sada ukazivali, da postoji pravo Vlade i ministarstava, da praktično odluče o 100,8 milijardi dinara, praktično oni imaju pravo na predlog ministra Vlade, odluči o raspodeli toga. Nije usvojen moj predlog amandmana, da se krajem kalendarske godine sve interne pozajmice svedu na nulu, nego se dozvoljava da se određene interne pozajmice provlače u narednu kalendarsku godinu. Konačno, ovde se vidi da rashodna strana je očigledno nerealno planirana, ali da se ide ka tome, da se otvore budžetske pozicije da bi tokom godina mogla neka stvar da se koriguje. U tom smislu, smatram da taj deo nije u redu. Ako nešto planiramo, onda treba realno da planiramo.
Reč ima ministar Dinkić.
Grešite, nije ovo na mala vrata, nego na velika vrata najavljujemo da ćemo isplatiti novogodišnje nagrade zaposlenima u prosveti, zaposlenima u zdravstvu, zaposlenima u institucijama socijalne zaštite, u institucijama kulture. To smo dali u članu 15. i u amandmanima Vlade. To nisu mala vrata, to su velika vrata. Dakle, imate jasno član zakona koji to određuje. Takođe, niste pravilno pročitali član koji kaže da se jubilarne nagrede isplaćuju. Ostavili smo mogućnost i za novogodišnje nagrade i za jubilarne nagrade da se isplate, potpuno transparentno u članu 15. Zakona o budžetu. Ovim mali tehnički iznosi koje pominjete na 37 mesta, oni se u svakom budžetu do sada koriste kada određeni državni organ, npr, avioslužba koju ste pomenuli, želi da ima neku stavku a ne zna tačno da planira kolika će biti, a može u okviru 5% aproprijacije da prebaci, da se to samo tako otvori da bi moglo da se izvrši prebacivanje u okviru zakonskih 5% iz jedne stavke na drugu. Imajući u vidu da ste ovde poslanik sa velikim iskustvom, mogli ste to da vidite, bukvalno, u svim budžetima koji su dolazili u Skupštinu. Ovo nije ništa novo, ovo je tehnička stvar.
Gospodin Miković, replika. Izvolite.
Ako ste me dobro pratili, gospodine ministre, rekao sam da na novogodišnje, odnosno svetosavske nagrade imaju prava samo zaposleni u osnovnim i srednjim školama, ustanovama učeničkog i studentskog standarda i visokoškolskim ustanovama, i zaposleni koji učestvuju u pružanju zdravstvene zaštite na iznosu od 4.000. To je nesporno. Rekao sam da oni imaju prava i to jasno. Drugo, u pogledu jubilarnih, oni koji su samo stekli pravo u 2013. godini. Ali, očigledno je da jubilarne nagrade ne mogu da se sa 1.000 dinara isplate. Znači, po svim ovim glavama, ne postoji mogućnost da se sa 1.000 dinara isplati. Očigledno taj deo nije planiran kako treba. U tom smislu sam rekao i to je činjenica, da će očigledno biti drugačije trošene pare nego što je u Predlogu zakona u budžetu. Vi sada potvrđujete tu moju tvrdnju, da će biti drugačije trošene pare, očigledno, do 5% aproprijacije. Zašto je bilo potrebe da se neka cifra koje smo sada svesni da neće biti takva, planira u nerealnom iznosu? Što niste planirali u realnom iznosu? Što oni koji su predlagali, nisu dali pregled kolika će biti ta cifra, a ne tokom godine, opet, u zavisnosti od potrebe da se ta cifra koriguje? U tom smislu, stavili smo primedbu i predlažemo da ukoliko treba da se koriguje, što tih 37.000 ne ide u tekuću budžetsku rezervu, pa da li tih 37 ili još nešto, ali opet sa stavke tekuće budžetske rezerve, tokom godine ne isplatite tamo gde treba da se isplati, opet, u skladu sa članom 15. Zakona o budžetu?
Na član 7. razdele 3, 6, 19, 20, 23, 24, 27 i 29, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojišić i Karolj Čizik. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. Nećemo o AP Vojvodini, iako je deo amandmana posvećen tome, pretpostavljam da je zbog toga i odbijen, ali ukoliko ima mogućnosti da drugi deo amandmana bude prihvaćen, molim ministarstvo neka nađe načina. Mi možemo uraditi ispravku amandmana ili neka odbor podnese nekakav slični amandman ili Vlada kao predlagač, radi se o udžbenicima za đake, učenike osnovnih škola koji se školuju na jeziku koji nije srpski, na svom maternjom jeziku. Gospođa Olena Papuga, koja sedi iza mene, nekoliko meseci pokušava u komunikaciji sa Ministarstvom prosvete da dobije odgovor na pitanje – na koji način će se za te niskotiražne udžbenike, ne radi se samo o učenicima koji se školuju na jezicima nacionalnih manjina, nego i za decu sa smetnjama u razvoju, nekim stručnim školama itd, Ministarstvo prosvete ne može da joj da odgovor na pitanje - gde su tačno u budžetu obezbeđena sredstva za ove udžbenike? Ukoliko vi imate odgovor, ukoliko su negde obezbeđena, to će biti dobra vest, jer nije važan amandman, važno je da se ti udžbenici obezbede. Ministar prosvete je juče govorio o tome, da će udžbenici biti obezbeđeni u martu. Mislim da je svakom jasno da je mart prekasno da se obezbede udžbenici za bilo koju školsku godinu, s obzirom na to da se školska godina završava u junu, i da neće postojati sredstva za sve udžbenike, nego za pet udžbenika. Đaci osnovnih škola koji se školuju na jezicima nacionalnih manjina, imaju prava da se školuju, kao i bilo koja druga deca u Republici Srbiji. Prema Ustavu Republike Srbije, osnovno obrazovanje je nešto što mora biti dostupno svakom, pod jednakim uslovima, na maternjem jezik. Amandmanom smo predložili da se pronađu sredstva za to. Ukoliko ovo nije dobar put, prihvatamo, samo neka se neka sredstva u budžetu nađu za ovu namenu, s obzirom na to da je u čitavoj grupi dece u Republici Srbiji uskraćeno pravo na osnovno obrazovanje na maternjem jeziku. Smatramo da se tako nešto moraju naći sredstva u budžetu. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić.
Slažemo se da je ova potreba važna. Sami ste rekli da u okviru ovog amandmana ne može da se prihvati, ali ako bude zaista takvih zahteva, ili iz ministarstva ili iz tekuće budžetske rezerve, nastojaćemo da to obezbedimo jer je to zaista važna potreba.
Na član 7. razdele 3 i 24 amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Igić. Izvolite.
Ovo prethodno izlaganje gospođice Jerkov nije dalo fantastičan šlagvort za ovo moje izlaganje koje ću imati. Naime, ne mogu da se otme prvo utisku da se ovde za Vojvodinu izgleda zalažu samo LSV i DS, a da nas ovde optužuju za to da sa tim apsolutno nemamo veze. Ne može niko da voli, ni poslanici koji su iz jugoistočne Srbije, više Vojvodinu i Bačku nego ja koja sam 600 godina unazad, koreni me vuku. Prema tome, smatram da je ovo bilo nekorektno prozivanje, ali se vraćam na moj amandman. Šlagvort mi je dala gospođica Jerkov sa mojim amandmanom koji sam podnela, a koji Vlada nije prihvatila. Naime, o čemu se radi? Kada sam pogledala ukupna sredstva koja su izdvojena za koordinaciono telo za Preševo, Medveđu i Bujanovac, molila ministra da ovo, ako može, da isprati jer je vrlo važno, onda se na osnovu ovih analiza vidi da postoje usluge po ugovoru od 54 miliona. Između ostalog, kada sam pogledala malo za šta se daje tih 54 miliona, videla sam da se 31 milion daje za prevođenje knjiga, za isturena odeljenja dva univerziteta koja su osnovana u Preševu, Medveđi i Bujanovcu. Što se tiče prevoda knjiga, 31 milio, profesor sam na univerzitetu i mogu da shvatim da je potrebno da se neke knjige prevedu, međutim, koliko knjiga može da se prevede kada se to preračuna? Za 31 milion, ako uzmemo da je 1.000 dinara prevod jedne stranice, a to je između pet i deset evra, onda imamo situaciju da 300.000 stranica možemo da prevedemo. 300.000 stranica, a prosečna debljina knjige je 300 strana, to je 1.000 knjiga. Pazite, za 100 studenata koji su upisani, čak ne znam da li je to potpuno legalno i da li je akreditovan taj fakultet, da li je moguće da se 1.000 knjiga prevodi za potrebe ovog fakulteta? Pored toga, daje se 9,5 miliona za štampanje ovih knjiga. Zašto onda ne bi Koordinaciono telo, koje je osnovano za saradnju između Vojvodine i Republike, tražilo da se prevodi i za ostale nacionalne manjine u Vojvodini. Potpuno vidim jedan razuman zahtev sa ovim koji ste vi podneli.
Na član 7. razdeo 3. i 31. amandman je podneo narodni poslanik Petar Petković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Petar Petković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ja sam podneo amandman ispred poslaničke grupe DSS u kome tražimo da 40 miliona dinara bude usmereno ka Kancelariji za saradnju sa dijasporom i Srbima u regionu, i to u okviru ekonomske klasifikacije 481 – dotacije nevladinim organizacijama, koja se odnosi na organizaciju srpske zajednice. Posebno u obrazloženju sam naveo da je jako bitno da taj novac bude usmeren za Srbe u regionu, gde je izuzetno katastrofalna situacija, kako u materijalnom tako i u političkom smislu. Kao odgovor Vlade zašto se ne prihvata ovaj amandman navodi se da bi se time ugrozila distribucija digitalnog TV signala, jer novac tražim iz Ministarstva spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija. Pazite, u Srbiji gde se bukvalno čeka u redu za kupovinu bajatog hleba, takva je situacija danas u Srbiji, narod nema para za skupe televizore, LCD i plazme koje podržavaju ovaj digitalni signal i samim tim, potpuno je apsurdno davati jedan ovakav odgovor zašto se ne prihvata ovaj izuzetno bitan amandman. Oko 2,2 miliona ljudi živi, odnosno Srba u regionu i jako je bitno da država Srbija povede računa o svom narodu, jer se tamo, u Hrvatskoj, Crnoj Gori, Makedoniji, krše osnovna, elementarna ljudska prava. Šta će biti sa Srbima nakon oslobađajuće presude iz Haga, kada su pustili Gotovinu i Markača? Šta dobro Srbi koji žive u Hrvatskoj mogu očekivati, s obzirom da do sada još nisu rešena njihova ni stanarska, imovinska i sva druga prava? Njima se na svaki način ugrožavaju elementarna prava, pitanja infrastrukture, povratka, itd. Smatramo da ovim novcem mora da se poboljša stanje Srba u regionu. Evo i jednog podatka – za ovu godinu, školsku, država Srbija je opredelila samo 40 stipendija za Srbe u regionu. Imamo dva i po miliona ljudi, a samo 40 stipendija. Šta se dešava? Dešava se da naši idu i studiraju na univerzitetu u Zagrebu, Temišvaru, itd, a ne u svojoj matičnoj državi.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Vezano za ovaj amandman, moram reći da se slažem da je ovo pitanje potrebno urediti na jedan kvalitetan način, da je pitanje položaja Srba u regionu nacionalno pitanje i da oko tog položaja ne bi trebalo da bude stranačkih razlika. Smatram da su sredstva koja se izdvajaju za Srbe u regionu izuzetno niska i da se moglo očekivati od ove vlade da će ona imati više razumevanja za tu temu, naročito što je u načelnom zalaganju bilo puno obećanja da će prema Srbima u regionu, Srbima u Sloveniji i Hrvatskoj, Crnoj Gori, Makedoniji, Mađarskoj i drugim zemljama koje spadaju po Zakonu o dijaspori i Srbima u regionu u ovu kategoriju naših sunarodnika biti obezbeđena veća i značajnija finansijska sredstva i da će ona biti usmerena za potrebe očuvanja identiteta, učenja jezika, pisma i drugih prava koja su im, na neki način, uskraćena i ugrožena. U tom smislu, zaista predlažem da Vlada u nekom narednom periodu, zajedno sa Kancelarijom za dijasporu i Srbe u regionu, iznađe mogućnost da, pre svega preko Fonda za dijsporu i Srbe u regionu, iznađe značajnija sredstva. Smatram da ćete tu imati podršku svih poslaničkih grupa i da ovo pitanje zaista treba posmatrati kao jednu inicijativu i ako ne izađete u susret za prihvatanje ovog amandmana, da ovo u narednom periodu bude uzeto u razmatranje. Hvala.
Na član 7. razdeo 16 amandman je podnela narodna poslanica Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Što se tiče ovog amandmana na član 7, predložili smo da se u delu koji se odnosi na dotacije međunarodnim organizacijama smanji iznos 20 miliona a poveća na dotacije nevladinim organizacijama koje podrazumevaju, između ostalog, razvoj omladinskog preduzetništva. Smatram da je veoma važno da se što više stimulišu mladi ljudi kako bi se bavili preduzetništvom. Ako ste slušali u poslednje vreme, bilo je nekoliko anketa koje kažu da se mladi ljudi uglavnom opredeljuju, ukoliko osnivaju svoj biznis, za usluge. Dakle, ne za proizvodnju. Smatram da moramo negde jasno definisati i precizirati da dajemo određene stimulanse i velike podsticaje za pokretanje preduzeća koja bi se bavila proizvodnjom, jer jedino, na taj način, uključivanjem mladih u proizvodnu privredu možemo da ih uposlimo. Posla nema u javnim preduzećima. Dosta je teško. Ovako možemo i njima da pomognemo, a sa druge strane da unapredimo privredu, jer svih ovih dana, prilikom donošenja predloga zakona o budžetu, slušamo o razvoju privrede i unapređenju malih i srednjih preduzeća itd. Smatram da moramo da vodimo računa, da ulažemo, ono što sam već danas rekla, u one grane privrede koje će nam se vratiti, koje će pokrenuti proizvodnju i odakle će nam dolaziti sredstva, a i da se vraćaju i da generišu nova radna mesta. Smatram da je omladinsko preduzetništo i, pre svega, podsticaj u oblasti proizvodne privrede za mlade do 30 godina izuzetno važno, kao i ulaganje u one privredne grane koje će ta sredstva vratiti kako bi se izvukli iz ovih dugova u kojima se sada nalaze.
Hvala. Na član 7. razdeo 16 amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond i Zoltan Pek. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 16 amandman je podneo narodni poslanik dr Nenad Popović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeli 16, 18, 23, 27, 32, 41 i 52 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, dr Janko Veselinović i Radoslav Milovanović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
U ovom delu amandman smo podneli iz istih razloga, kao što su naše kolege podnele u drugom delu, gde je primećeno da su otvarane pozicije sa po hiljadu dinara. Pored onih pozicija od 37, koje je nabrojao kolega Miković, ovde je izdvojeno još 12 pozicija. Verovatno da bi našli još pozicija. Sa takvim malim iznosom se ne može ništa uraditi. Ono što je ovde interesantno, u ovom delu su pozicije sa 1000 dinara opredeljene u delu gde su mašine i oprema, gde je zemljište, gde su zgrade, objekti itd. Ono što smo predložili je upravo da se usmeri na budžetsku rezervu, s obzirom da iz tih rezervi ta sredstva kada se objedine na jednom mestu nešto se može i uraditi. Sa ovakvim praznim pozicijama svakako se ne može ništa uraditi. Odgovor smo dobili praktično i od ministra da su zapravo i u ovom slučaju otvorene pozicije da bi se iskoristila mogućnost iz člana 61. Zakona o budžetskom sistemu, odnosno da se sredstva naknadno preusmere sa drugih pozicija u okviru istog razdela, odnosno glave. Smatramo da je trebala pozicija ili bolje planirati ili ne ostaviti ih na ovakav način da se mogu dodatno preusmeriti sredstva, jer inače Vlada mimo Skupštine ima mogućnost da sa više od 12% budžeta, po posebnim programima, samostalno raspolaže.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, s obzirom da smo dobili informaciju da će se raditi do završetka člana 7, što je otprilike još 24 amandmana, koliko smo uspeli da prebrojimo, sada je već 22,00 časova, pa pošto mi poslanici iz opozicije u glavnom od 10,00 časova ujutru radimo na ovim amandmanima i na budžetu, a ovih 24 amandmana će trajati još sigurno najmanje sat ili dva, ako se uzmu u obzir rasprave, replike i sve ostalo, poslanika vladajuće koalicije nema, mi treba sutra ujutru opet u 10,00 časova da nastavimo i prosto nisu normalni uslovi za rad. Vi se starate o vođenju sednice… (Predsedavajuća: Koji sam član Poslovnika povredila?) Član 27. – vođenje sednice. Drugo, nema televizijskog prenosa i ova rasprava koju sada vodimo će ići u sitnim satima, u dva, tri, četiri ujutru, a nastaviće se posle kada se završi ceo program. Prosto, obezbedite uslove za rad ili da nastavimo sutra prepodne u 10,00 ili u 11,00 časova, kako bi već bilo u redu i kako bi javnost mogla da bude upoznata o onome što mi radimo u ovoj skupštini. Ovo stvarno više nikuda ne vodi, da u sitne sate građani gledaju šta se dešava u Skupštini.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Samo je dopuna onome što je gospodin Mihajlov predložio, a postaviću i jedno pitanje. Dakle, ukoliko prekinemo raspravu ili nastavimo, da li ćemo sutra raditi drugu objedinjenu raspravu? Bitno nam je zbog toga što treba da se pripremimo za tu raspravu.
Daću vam odmah tu informaciju. Dakle, sutra ćemo nastaviti sa raspravom o Predlogu zakona o budžetu za 2013. godinu u pojedinostima, a kada to završimo prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda, odnosno po raspravi u načelu o setu zakona koje ste dobili u dnevnom redu. Pošto želim da održimo red i da budete svi skoncentrisani, predlažem da prekinemo sednicu. Sa radom nastavljamo sutra u 10,00 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nebojša Stefanović, Dijana Vukomanović, Zoran Radovanović, Slobodan Jeremić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom pretresa u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda, pored predstavnika predlagača: mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, mr Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave, prof. dr Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine i prof. dr Slavice Đukić Dejanović, ministarke zdravlja, pozvala da sednici prisustvuju i – Ištvan Pastor, predsednik Skupštine Autonomne pokrajine Vojvodine, Zoran Radoman, član Pokrajinske vlade i pokrajinski sekretar za finansije,Milorad Gašić, sekretar Skupštine Autonomne pokrajine Vojvodine, Ljubica Matić, pomoćnik ministra finansija i privrede i Nada Mirković, načelnik u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo pretres u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu sa odlukama na finansijske planove organizacije obaveznog socijalnog osiguranja. Na član 7. razdele 16, 19 i 20 amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa pravnim sistemom. Za reč se javila po Poslovniku narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.