Poštovane dame i gospodo, nastavljamo rad Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 150 narodnih poslanika. Molim vas da, radi utvrđivanjakvoruma, ubacite svoje identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Dragoslav Bošković, Milan Radulović, Živica Predojev, Slobodan Pavlović, Mujo Muković, Kasa Jožef, Jelena Maslovara-Ralević i Radmilo Mišović; pre podne: Leila Ruždić-Trifunović, Čedomir Jovanović, Gordana Čomić, Dušan Petković, Biači Anton, Juhas Atila, Išpanovič Ištvan i Srđan Petrović; zakasniće Predrag Stojanović, Mirko Rosić, Miloš Lučić i Bojan Pajtić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DUVANU (nastavak u pojedinostima) Podsećamvas da je Narodna skupština Republike Srbije 6. februara ove godine, u toku pretresa o amandmanu na član 12. koji je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović, prekinula rad, kao i da je u pretresu učestvovao narodni poslanik Goran Cvetanović, podnosilac amandmana. Da li još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 137. Poslovnika, želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciBranislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovajamandman pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? Ima reč predstavnik podnosilaca amandmana narodni poslanik Stevan Gudurić.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, ja samo jedno ne razumem - zašto je Vlada prihvatila jedan amandman, a drugi koji je u istovetnom tekstu nije. Podrazumevalo bi se ovde da se prihvate oba amandmana, jer je od reči do reči, od tačke do tačke to sve isto. Možda tamo neko ne ume da čita zato što i u našem amandmanu piše isto ono što piše u amandmanu kolega narodnih poslanika iz SPS, koji ste prihvatili. Ovo je isto, da umesto jedanput, dva puta godišnje to radi i agencija prema Vladi i Vlada prema parlamentu. Ali, možda će neko u Vladi drugi put uzeti malo bolje da čita, pa će onda shvatiti da dve stvari kada su iste, onda treba ili da obe prihvatiš ili obe da odbiješ. Jednu prihvatiš, jednu odbiješ, onda neko ima elementarni problem sa čitanjem i sa razaznavanjem onoga što je tamo napisano. Samo toliko.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciBora Stanimirović, Živodarka Dacin, Rade Bajić i Miloš Nešović. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Bora Stanimirović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, jedan broj narodnih poslanika SPS podneo je amandman na član 13. koji glasi: "Proizvoditi se mogu samo vrste i klase duvana utvrđene saveznim propisom". Mi tražimo da se ova reč "saveznim" briše, jer je usvajanjem Ustavne povelje u saveznom parlamentu, prošle nedelje, praktično Savezna Republika Jugoslavija prestala da postoji, a samim tim i savezni propisi. Smatramo da je obrazloženje koje je dato od strane Vlade dosta neargumentovano. Naime, u tom obrazloženju se navodi da, ukoliko se briše reč "saveznim", u tom slučaju svi oni propisi koji suranije usvajani za vreme FNRJ, negde 1956-1957. godine, za vreme SFRJ, za vreme SRJ, smatraće se da nisu ni usvojeni. U stvari, ovde se radi o jednoj tehničkoj ispravci. Zamolio bih predstavnike Vlade da ovo usvoje, jer nema razloga, ako smo stvorili državnu zajednicu Srbiju i Crnu Goru, koja je po svom karakteru unija, a nikako savezna država, nešto nalik na Austrougarsku u svoje vreme, negde od 1867. do 1918. godine. Samo postoje dve razlike. Prvo, razlika je što se tiče samog oblika države, jer je tamo bila monarhija sa carem u Beču, sa kraljem u Pešti, a u našem slučaju državne zajednice imamo predsednika državne zajednice sa sedištem u Beogradu, a predsednika suda sa sedištem u Podgorici. Nema drugih razlika. Prema tome, savez država je prosta država gde se ne može koristiti naziv savezni. Zato, a polazeći od toga da i danas imamo propise koji su važili i pre 15, 20 i više godina za vreme svih ovih Jugoslavija koje su postojale, predlažemo da ovaj član 13. glasi: "Proizvoditi se mogu samo vrste i klase duvana predviđene propisima prethodne Jugoslavije". To je jedino rešenje, jer savez država nije isto što i savezna država.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Ima reč ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane koleginice i kolege poslanici, ja ću samo kratko reći nekoliko reči. Profesor Bora Stanimirović je ovde objasnio našu ideju i razloge za podnošenje ovog amandmana. Samo želim da podvučem da mi nismo doveli u pitanje propise koji su citirani u obrazloženju za neprihvatanje ovog amandmana. Mi nijednom reči ne stavljamo ove propise van snage. Mi samo želimo da izbegnemo ovo što stoji u ovom predlogu, da se odnosi na savezne propise. Savezna država nije više ono što je bila. Vašom voljom je promenjena, voljom većine u ovoj skupštini. Voljom te većine je utvrđen i zakon za sprovođenje ove povelje, utvrđen je takođe voljom većine i u saveznom parlamentu i od danas postoji zajednica te dve države koje će ovu materiju, verovatno, uređivati same svojim propisima. Mi smo dali to rešenje da se ova materija, kada je reč o članu 13, uređuje propisima bez prefiksa "savezna", ili pojedinačno zajednica u okviru zajedničke države. Prema tome, ništa ne smeta. Mislimo da je ovo rešenje bolje i kvalitetnije od predloženog rešenja.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 15. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li želite reč? (Da.) Ima reč narodna poslanica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi ste prekinuli sednicu, jer niste mogli da obezbedite kvorum i najpre je neprimereno da nastavimo raspravu o ovom zakonu, a da tu nije ministar. Do malopre je sedelo neko neidentifikovano lice, i to nije prvi put. Ako se gospodin opet vrati, molim predsedavajuću da nam objasni ko je taj čovek, koji je došao verovatno u ime Vlade. Da Vlada nije imala baš tako časne namere, kao što je to hteo da predstavi ministar Đelić, prilikom izrade ovog zakonskog projekta, mi smo znali još mnogo ranije. Zapravo, Srpska radikalna stranka i njen predsednik su se trudili da sa time upoznaju javnost. To je veoma važno zbog toga što član, na koji sam ja podnela amandman, član 15. zakona tretira uslove za obrađivače duvana, tako da su se još prošle godine, negde u aprilu mesecu, pojavile sumnje da se zakon zapravo pravi i kroji tako da odgovara monopolistima i onima čije ruke nisu čiste u poslu sa trgovinom duvanom; mi smo neke od tih inkriminisanih likova već spominjali ovde, Stanka Subotića - Caneta Žapca, izvesnog Peconija itd. Upravo se govori u ovom članu da su striktni uslovi za one koji treba da obrađuju duvan. Ako mi znamo i zna celokupna javnost i svi oni koji kupuju cigarete na trafici da izvesni Peconi uopšte ne prerađuje duvan, već kompletno prerađen proizvod ovde samo pakuje, ako znamo da je ta proizvodnja koju on ima višestruko veća za samo jednu marku cigareta ("fast") od 20 vrsta cigareta koje se proizvode u Duvanskoj industriji Vranje i u Nišu, onda predlagači nikako ne mogu da nas ubede ni ovim članom niti celokupnim zakonom, a naročito zbog ustanovljavanja agencije, koja je potpuno monopolistička zbog svog sastava i onoga što će da radi, kako će da deluje, da su im namere bile časne. Jer, Skupština se spremala da izglasa ovaj zakon baš zbog toga da bi kompanijama, osim pojedinim, ali pre svega našim duvanskim industrijama, zatvorila proizvodnju, jer ječinjenica da te cigarete, koje nisu novine, a kupuju se na trafici, imaju dvostruko veću proizvodnju nego naše dve fabrike duvana. S druge strane, umnožavanje administracije, jačanje birokratskog aparata pokazuje se i u ovom članu, jer zašto je potrebno da agencija, (ako su namere predlagača časne, a nisu) vrši ove poslove koji su navedeni u članu 15. Predloga zakona. Zašto, kada agencija deluje kao vladin organ? Umesto da o tome odlučuju nadležne inspekcije pri ministarstvima to sada radi agencija. Ministar nas je ubeđivao da nije zabranjeno da se te i druge cigarete, ove koje sam spomenula, reklamiraju, mada jeste; i naš zamenik predsednika mu je rekao da zbog toga može da usledi i krivična prijava. Avi biste, gospodo iz DOS-a, zbog celokupne situacije mogli sami sebe da promovišete jednom reklamom i da kažete - kupuju se u Skupštini, ali nisu poslanici, istekao im je mandat.
Da li se po ovom amandmanu još neko prijavljuje za reč? Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanima na Predlog zakona o duvanu pokušali smo da vam dokažemo u jednoj objektivnoj raspravi da je ta agencija za duvan nepotrebna i da nas niste dovoljno jasno ubedili da je trebalo pisati zakon o duvanu isključivo zbog toga što se konstituiše još jedna agencija, još jedan kanal kroz koji će se odlivati sredstva budžetskih korisnika. Član 15. je veoma rigorozan, čak i u odnosu na Vladu Republike Srbije. Član 15. i stavovi 8. i 9, koje mi pokušavamo da promenimo ovim amandmanima, govore o tome da je agencija iznad Vlade Republike Srbije, zato što po stavu 1. postoje uslovi koje mora da ispuni preduzetnik, odnosno preduzeće koje se bavi potvrđivanjem kvaliteta i kvantiteta, otkupom, obradom, kao i prometom obrađenog duvana; ispunjenost uslova iz tog stava utvrđuje agencija, ali, zamislite, uz prethodno pribavljenu saglasnost dva ministarstva. Čemu nama služe ministarstva u Republici Srbiji? Da nekim nadministarstvima daju mišljenja. Ima li izvršne vlasti iznad Vlade Republike Srbije? Po čemu je to agencija za duvan iznad Vlade Republike Srbije, odnosno zašto bi ministar za zdravstvo ili ministar poljoprivrede bili dužni da daju mišljenje nekoj agenciji? Da li ih na to obavezuje zakon o Vladi? Da li u zakonu o Vladi kaže - Narodna skupština bira ministra da bi davao mišljenja nekima koji su iznad njega i koje ne bira Narodna skupština? Neshvatljivo je. Ja znam da je to slatka para i da mnogi niti seju, niti beru, niti suše, niti fermentišu, niti ga prerađuju, a novac im ide u džep. Dovoljno je samo da se pojave za skupštinskom govornicom ili negde na televiziji, ili da glasaju za zakon kojim mafija sebi ostvaruje još veće prihode. Ali, razmišljajte malo o tome, u čemu sve učestvujete i molim vas, bar vas koji ste pismeni, pročitajte ponekad neki od predloga zakona za koje glasate. Ostaje zabeleženo kako je ko glasao i ko je za koji zakon glasao. Niko od vas još ne izađe za govornicu da me ubedi da nam je potrebna agencija za duvan, niti ste vi ubeđeni da je potrebna. Napisali su mafijaši da treba i vi ćete za to da glasate. Ovo je mafijaški zakon, a da hoću da lupam, Milisave, imao bih i koga u ovoj Srbiji, ne bih stao danima.
Nema više prijavljenih za reč po ovom amandmanu. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 15. govori o uslovima za obrađivače duvana. U članu 15. u stavu 1. mi smo predložili amandmanom da se reči "odnosno preduzetnik" brišu i da umesto tih reči treba da stoje reči "obrađivač duvana". Pošto u čitavom članu predloženog zakona stoji - obrađivač duvana, ne vidimo nijedan razlog da i u ovom stavu 1. ne treba da stoji - obrađivač duvana, jer ovaj član 15. se upravo odnosi na te ljude, znači na obrađivače duvana. U drugom delu našeg amandmana predložili smo da se u stavu 5. reči: "prevozna sredstva i" brišu. Kako je ovde predloženo u stavu 5, prevozna sredstva i ambalaža namenjeni za prevoz, odnosno prenos duvana ne mogu se upotrebljavati u druge svrhe. Što se tiče ambalaže za prenos duvana, to je sasvim u redu i prihvatljivo, da se ne može koristiti iz higijenskih razloga u druge svrhe, ali što se tiče prevoznih sredstava smatramo da to ne može da stoji u zakonu, jer to praktično znači da Vlada želi na ovaj način da stvara monopol u vezi prevoza duvana. U prevozna sredstva spadaju, kao što znate, avioni, brodovi, kamioni sa tzv. kontejnerskim prevozom, tako da je potpuna besmislica da ovakav stav stoji u zakonu. Predlažem Narodnoj skupštini da prihvati ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Kolega Milan je pokušao da ubedi predstavnike Vlade, kojih na žalost nema, da prihvate ovaj amandman i nabrojao je naše razloge za podnošenje ovakvog amandmana. Samo ću da podvučem da ovo obrazloženje da se precizira, a da se ne prihvati obrađivač duvana kao termin, ne stoji, jer u daljem tekstu se svuda primenjuje izraz obrađivač duvana. U stavu 1. posle: "preduzetnik i preduzeće", stoji: "obrađivač duvana". Normalno je da će obrađivati duvan preduzetnik ili preduzeća. To proizilazi iz onog drugog. Ovde je rečeno da se moraju koristiti specijalna vozila za prevoz i ne može se prevoziti ambalaža. Za ambalažu, rekao je već kolega Milan, to je sasvim u redu. Međutim, kod prevoznih sredstava - da li to znači da će i onaj ko ubere duvan sa njive morati da angažuje specijalno vozilo da ga preveze do prvog prerađivača? Da li to znači da će neko imati apsolutni monopol da uredi vozila koja će se koristiti samo za prevoz duvana? Danas su prevozna sredstva vrlo savremena, koriste se različiti oblici. Potpuno se slažemo da treba da budu obeležena, da se zna da se prevozi duvan. To će da da mogućnost veće kontrole prevoza duvana, ali finalnih proizvoda. Znači, imamo problem - ako se striktno primeni ova odredba, neko će morati da angažuje i specijalno vozilo da preveze duvan od njive do prvog obrađivača. Mislim da je ovakav predlog i ovakva situacija apsurdna,sa čvrstim stavom da se zadrži ovo rešenje koje je predloženo u samom tekstu zakona.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni posalnik Vitomir Plužarević, podnosilac amandmana na član 17. Predloga zakona o duvanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 17. Zakona o duvanu kojim predlažem da se stav 3. u članu 17. briše. On reguliše agencije. Ovaj zakon u sebi ima i negativnih odredaba. Ali, kako da u ovako kratkom poslovničkom terminu sve to obradim - to je nemoguće. Duvan je problem celog sveta, a time je problem i kod nas. Ovom agencijom Vlada želi da stvori jedan novi interes, odnosno monopol, kako bi mogla da kontroliše ovu delatnost. Nama je, što se tiče agencija, toga već dosta. Niko živ ne zna ni koje su agencije otvorene, ni čemu one služe, tako da ova agencija, koja je predložena ovim stavom u članu 17, ima za cilj samo da utvrdi monopol u kretanju duvana. Zna se ko sprovodi taj monopol i kome on služi na čast. Zašto ovaj zakon nije sproveden odmah, odnosno predstavljen odmah po dolasku DOS-a na vlast? To je za komentar koji ostavljam vama, poštovana gospodo iz DOS-a, da vi o tome razmišljate. Nekada je država imala ljude koji su se zvali finansi i oni su sprečavali nelegalnu trgovinu i time štitili budžet države. Ova agencija neće biti u stanju da zaštiti ovu delatnost. U zakonu se spominje da će agencija biti kontrolisana u toku godine, čak možda i dva puta. To je smešno! Skupština danas nije u stanju da kontroliše i da da obrazloženja u datom trenutku, vezano za Administrativni odbor, a ne da kontroliše agenciju koja se bavi duvanom. To nema nikakve logike i to je neizvodljivo. Obično kod ovih agencija koje se formiraju deluju znani i neznani klanovi. A, znamo šta klanovi danas čine. Agencija je problematična i iz komentara da će ona i sprovoditi tendere, a znamo da su i ti tenderi danas sumnjivi. To je evidentno u procesu privatizacije. Ko raspisuje tender, može kod tendera odmah da uspostavi monopol. Mi predlažemo da se ova agencija zameni javnom licitacijom. Imamo i komentar da se putem malih fabrika otvori proces konkurencije i da ta konkurencija proizvede kvalitet. Time bi, znači, stvorili i marke kvalitetnog duvana. Te mini fabrike bi verovatno neko iz Vlade mogao da kontroliše, odnosno iz državnih organa. Neko je u svom izlaganju spomenuo da je ovo jedan od reformskih zakona. On, u suštini, to nije. Svi ti reformski zakoni koji bi pratili duvan bi to morali temeljito da preinače u jedan novi kvalitet,a taj kvalitet je zaštita čoveka, zaštita čovekove sredine. Duvan je štetan po zdravlje, to je evidentno. Jedino u našoj zemlji to nije regulisano nijednim zakonom, a ne reguliše se ni ovim zakonom. Cigarete i duvan se reklamiraju na svakom koraku, tako da ovaj zakon u tom kontekstu ne zadovoljava gorepomenute norme. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Pominjani smo i kao najstariji narod u Evropi. Niko nije komentarisao da nam danas deca, odnosno mladi koriste duvan i da su oni već dobili i neku svoju patinu od tog duvana koja ima dalekosežne posledice na ukupnu populaciju koja treba tek da dođe. Zakon o duvanu je zakon o legalizaciji šverca duvana. Ovaj zakon ne reguliše proizvodnju domaćeg duvana, već destimuliše istu. Član22.dajedozvole,a znamo kako. Član 25. oduzima te dozvole, istoznamo kako. Cilj ovog zakona je da uništi našu proizvodnju, a da krenemo sa uvozom cigareta jer smo mi veliki potrošači tih čudnih stranih cigareta. Agencija tada obavlja sve svoje zadate ciljeve.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč? Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 17. stav 3, na koji smo podneli amandman, odnosno taj stav koji želimo da isključimo iz zakona o duvanu, govori o tome da je obrađivač duvana dužan da vodi evidenciju o količini i kvalitetu proizvedenog sirovog duvana, o količini i kvalitetu otkupljenog i količini i kvalitetu obrađenog i prodatog duvana; da taj izveštaj, sa podacima sadržanim u ovoj evidenciji, podnosi ministarstvu nadležnom za poslove poljoprivrede tromesečno, u roku od 10 dana po isteku tromesečja. Stav 3. kaže: "Evidenciju iz stava 1. ovog člana, u obliku odgovarajućem za elektronsku obradu, ministarstvo iz stava 2. ovog člana dostavlja agenciji u roku od 20 dana po isteku tromesečja". Ponovo jedna obavezujuća norma. Ministarstvo poljoprivrede mora evidenciju da uskladi, da bude elektronski obrađena i mora tu evidenciju da dostavi agenciji za duvan. Sad predlagač zakona u odgovoru na naš amandman kaže, preneseno da kažem šta je rekao: "Stavljanje ukupne proizvodnje i prometa duvana i duvanskih proizvoda u Srbiji u legalne okvire može da obavlja samo jedna, posebna organizacija, u tu svrhu Predlogom zakona definisana kao agencija za duvan". Hoće da nam kaže Vlada Republike Srbije - ako ne osnujemo ovu agenciju, nema ko ni pošten, ni stručan, ni kvalitetan da brine o legalnim tokovima, o kvalitetu duvana, o plaćanju poreza itd. Onda, na kraju, da potceni Narodnu skupštinu, jer izgleda da predlagaču nije dovoljno što je Vlada potcenjena osnivanjem agencije za duvan, pa kaže - ova agencija je javna služba koju osniva Republika Srbija. E pa, neće biti. Ako Vlada Republike Srbije osniva agenciju, ne osniva je Republika Srbija, gospodo iz Vlade. Samo ono što osnuje Narodna skupština Republike Srbije, to osniva Republika Srbija, a ono što Vlada Republike Srbije osniva i ono čemu Vlada postavlja i upravni i nadzorni odbor nije osnovala Republika Srbija. To je osnovala Vlada Republike Srbije. Vlada Republike Srbije nije Republika Srbija. Možete vi da mislite da jeste, možete vi da se ponašate kao da je Srbija Vlada Republike Srbije, ali to tako nije, nego je Republika Srbija ovde, u Narodnoj skupštini Republike Srbije. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Ovde su zastupljeni građani preko predstavnika izabranih na izborima. To nikada nemojte da zaboravite. Kada bi upravni odbor birala Narodna skupština Republike Srbije, mogli bismo da kažemo da je Vlada Srbije osnovala agenciju za duvan, ali pošto nama ne bi palo na pamet da ovo što vi radite imi radimo, a pošto ste vi izgleda nadrpali u budžet mnogo para, pa možete da rasipate po različitim agencijama, a ne vidite da narod više i ne jadikuje, nego samo škrguće zubima, ovaj zakon možete vi da donesete, imate vi većinu za stotine besmislenih zakona, ali se ovo vrlo brzo mora menjati.
Upozoravam vas drugi put na prekoračenje dozvoljenog vremena. Hvala. Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao nepotpun, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, u skladu sa članom 142. stav 5. Poslovnika. (Božidar Vučurović, sa mesta: Gde to piše? Vlada je dala objašnjenje.) Imate i izveštaj Zakonodavnog odbora, od 6. februara, pročitajte. Imate i Poslovnik, član 142. Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli: Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković, predstavnik podnosilaca amandmana.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege poslanici, cenjeni birači leskovačke kotline, poslanička grupa SPS učešćem u raspravi o zakonu o duvanu, kako u načelu, tako i po amandmanima, još jednom pokazuje da i onda kada se ne slaže sa onim što Vlada predlaže u svojim zakonskim predlozima pokušava na najbolji mogući način da pomogne našim seljacima u proizvodnji duvana, da im na taj način omogući da se neke stvari promene i da njima bude bolje. Da je to tako dokaz je da smo i u okviru ovog zakonskog predloga podneli više od 20 amandmana, da je najveći broj amandmana SPS-a prihvaćen, da je najveći broj ideja koje smo podneli na sastancima Odbora za poljoprivredu takođe prihvaćen i da je ovaj zakon u tom smislu i dobio u kvalitetu. Kad je reč o članu 18. SPS predlaže, odnosno njena poslanička grupa, da se u ovom članu izvrši određena izmena i da se stav 2. menja i glasi: "Trgovinom na malo duvanskim proizvodima može da se bavi preduzeće, odnosno preduzetnik u skladu sa ovim zakonom". U osnovnom predlogu je zapisano ponovo da to treba da bude preduzeće koje ima nekakvo odobrenje itd. Mišljenja smo da stvarno nema nikakvog razloga da se ta nova odredba ponovo unosi, jer je ona regulisana kroz ostale članove ovog zakona, te mislim da je to samo u skladu sa ovim zakonom potpuno dovoljno. To još jednom pokazuje da ovi zakonski predlozi koji dolaze pred skupštinski dom moraju da prođu nekakvu lekturu i da je neophodno da se taj posao što pre uradi. Sve ono što je regulisano u članu 34, da se ovi koji hoće da trguju cigaretama u maloprodaji moraju obratiti agenciji sa zahtevom itd, sve je to uređeno i u članu 34, a u članu 37. takođe nije regulisano da agencija kojoj se oni obraćaju za dozvolu za trgovinu na malo ne vodi registar maloprodaje, tako da je to jošjedna činjenica koja zahteva da se izvrši ovakva promena u ovom zakonskom predlogu. U objašnjenju Vlade koje je dato uz neprihvatanje ovog amandmana praktično je sve ovo što sam rekao, vezano za član 34. i član 37, obuhvaćeno, tako da mislim da treba apsolutno prihvatiti ovaj amandman, jer on menja samo onaj deo koji usklađuje ovaj član sa ostalim članovima zakona. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić (povreda Poslovnika).
Gospođo Mićić, vi ste nas sada obavestili da je Zakonodavni odbor na osnovu člana 142, koji ste vi ubacili u Poslovnik, otkako je demokratija ušla u Skupštinu Srbije, odbacio amandman narodnog poslanika Božidara Vučurovića kao nepotpun. Vi ste predvideli da zbog tri uslova amandman može da bude odbačen - kao neblagovremeni, nepotpun ili amandman sa uvredljivom sadržinom. Amandman narodnog poslanika Božidara Vučurovića zaveden je u Skupštini Srbije 1. februara, što znači da je blagovremen. Amandman narodnog poslanika Božidara Vučurovića sadrži odredbu člana 141. Poslovnika, po kojoj je amandman podnet, sadrži tekst amandmana, koji se odnosi na član predloga zakona i sadrži obrazloženje amandmana koji je narodni poslanik podneo. Uz sve to ima i potpis narodnog poslanika. Sada molim te pametnjakoviće iz Zakonodavnog odbora i vas koji to prihvatate zdravo za gotovo da mi odgovorite šta je nepotpuno u amandmanu narodnog poslanika Božidara Vučurovića? Uvedete li ovakvu praksu, možete da nam odbacite sve amandmane na sve predloge zakona; Skupština o njima po stavu 2. jednostavno uopšte više ne raspravlja, zakon prođe, šta će biti posle toga, kakve su konsekvence, kakve su posledice? Čujem da ste vi pravnik, gospođo Mićić, pa pošto ste narodni poslanik već dve godine, trebalo bi da, kada vidite da se zadire u prava narodnih poslanika bar vi budete ubeđeni da je ono što tumačite sa govornice tačno. Sada vas molim da mi odgovorite - šta je nepotpuno u amandmanu narodnog poslanika Božidara Vučurovića, i da me sada uputite, gospođo Mićić, koji pravni lek može da koristi poslanička grupa SRS, podnosilac amandmana, kada je Zakonodavni odbor, koji bi trebalo da tumači Poslovnik, po našem mišljenju povredio Poslovnik i odbacio potpuno ispravan amandman, čak i sadržinski ispravan amandman. Skupština može da odluči - ili će delatnost preduzeće da obavlja upisom u Privredni sud ili će da obavlja delatnost ako mu to odobri agencija. O tome odlučuje Skupština, ali su oba rešenja potpuno moguća. Automobile proizvodi preduzeće registrovano kod Privrednog suda, ne kod agencije. Lekove proizvodi i prodaje preduzeće registrovano kod Privrednog suda, a ne kod neke agencije. Vi kažete - duvan će moći samo onaj ko je registrovan kod agencije. Mi kažemo - može onaj ko je kod Privrednog suda, ali ne možete da nam odbacite taj amandman kao nepotpun. Doći će dan za glasanje, tog dana možda nećemo imati većinu za ovaj amandman... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Ma nemojte da me upozoravate, čovek bi morao da poludi od vaših upozorenja na prekoračenje vremena; ja vam pokazujem kako gazite narodnog poslanika kome je posao ovde da piše amandmane. Da vi napišete da je nepotpun amandman koji je potpun?
Vi ste reklamirali povredu Poslovnika, ja sam postupila u skladu sa Poslovnikom; ja sam ovde da primenjujem Poslovnik, a ne da odlučujem o amandmanima. Na osnovu izveštaja Zakonodavnog odbora od 6. februara, koji je ocenio amandman narodnog poslanika Božidara Vučurovića kao nepotpun, taj amandman nije mogao ući u proceduru. Znači, ako dajemo ono o čemu ste ranije pričali, ako želite da ulogu Skupštine zaista cenite, onda morate da cenite i tela, a to je Zakonodavni odbor. Meni je žao što gospodin Božidar Vučurović nije prisustvovao i što nije branio svoj amandman.Nije posao samo pisati amandmane, nego se o tim amandmanima vodi rasprava na sednicama odbora. Prema tome, imam izveštaj Zakonodavnog odbora, ja ne odlučujem o odbacivanju amandmana. Zakonodavni odbor je odbacio, ja primenjujem Poslovnik - član 142. stav 5. koji kaže: "Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine". Pored toga, netačno je da se ne vodi rasprava o amandmanima. Ukupno su dva amandmana odbačena. Dakle, oni koji su potpuni, koji su prošli Zakonodavni odbor, jesu predmet rasprave. Tražite izjašnjenje Administrativnog odbora? (Da.) Molim da Administrativni odbor da objašnjenje o povredi Poslovnika, člana 142, narodnom poslaniku Tomislavu Nikoliću. Znači, vi nećete kao ovlašćeni predstavnik, da li hoćete reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Kolega Cvetković je dao jedno poprilično dobro objašnjenje našeg zalaganja da se ovaj amandman koji smo dali predloži Skupštini da ga na dan glasanja usvoji. Međutim, moram da ponovim da opet nemamo predstavnika Vlade, niti iz Ministarstva poljoprivrede, niti predlagača Ministarstva finansija. Ne razumem kako će se Vlada izjasniti oko ovih amandmana, ako ne gleda televizijski prenos i ne prati možda Skupštinu ili ima zaduženog člana da to učini. Mislim da ništa ne smeta da skupštinska većina prihvati ovaj amandman. On neće ugroziti ni zakon niti suštinu zakona, niti koncept zakona, već će omogućiti da se jednostavnije i lakše dobijaju dozvole i profunkcioniše prodaja, od velikoprodaje do krajnjeg potrošača, znači do maloprodaje; a da ne govorimo o potrebi ili o štetnosti duvana, o tome je mnogo toga rečeno. Ako već uređujemo jednu materiju, mislim da treba da je uređujemo na jednostavniji način i da to ne pravi nikakve komplikacije u daljem radu, odnosno u sprovođenju ovog zakona, ako smo za to da se ovaj zakon usvoji i kao takav sprovodi. Hvala vam.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite. Znači, radi se o potpunom i blagovremenom amandmanu o kome se vodi rasprava.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 19. govori o tenderu. SRS podnela je amandman na član 19. kojim predlaže da se ovaj član u potpunosti briše. Razlozi za ovakvu nameru SRS leže u činjenici da tender i kao pojava i kao pojam u našem društvu, u našem novijem demokratskom društvu (nazovimo ga takvim) i političkom životu nije zaživeo onako kako treba i kako se to događa u normalnom, modernom svetu. U tome i leži razlog zašto SRS predlaže da se ovaj član briše. Tender bi možda bio u redu, međutim u predlogu ovog člana, kada čitate vidite da javni tender za dobijanje dozvole i za obavljanje proizvodnje za duvanske proizvode organizuje i sprovodi agencija. To bi bilo u redu da smo mi neko normalno društvo u kome je stvarno demokratija zaživela, u kome je politički i društveni život u redu. S obzirom da je DOS na vlasti, ništa ne može više da bude u redu. Zato se i predlaže da se i tender briše, zato se i predlaže da ne postoji agencija, zato se predlaže da se ceo zakonski projekat povuče. Ovo u stvari i nije zakon o duvanu, ovo je u stvari, moderno rečeno, materijal za projekat ili projekat za materijal. Zakon ni u kom slučaju ne može da bude. Zašto ne može? Zato što dok god je DOS na vlasti, tender kao pojam i kao pojava mi je obezvređena i dezavuisana. Dolazimo do jedne kvadrature kruga. Imamo tender, sprovodiće ga agencija, a agencija znači monopol, znači određene mahinacije, znači čak i mogućnost kriminala, i imamo DOS. Dolazimo do jednog zatvorenog kruga, i to je to. Ministar je rekao, kada nam se obraćao i obrazlagao ceo zakon, da je ovo međuresorski zakon. Ko god da ga je slušao, nije mogao da shvati šta mu to znači. Samo u članu 4. ovog zakona možemo da vidimo neke natruhe, možda slučajnost da se spominje negde tu i da ima Ministarstvo zdravlja ili Ministarstvo za socijalnu zaštitu. Članom 4. zabranjuje se maloletnim licima prodaja duvana i određuje se da se na svakoj paklici cigareta stavi da je duvan štetan. To je jedino što se tiče Ministarstva zdravlja i Ministarstva za socijalnu zaštitu. Nigde nema sistemskog rešenja kako da se sprovodi, prema tome da je duvan štetan i da dolazi do odvikavanja, da se deca edukuju da ga ne bi trošila. Nema ni reči o poljoprivredi. Pa, prema tome, šta je tu međuresorsko? Hajdemo o tome da se pokuša da država stimuliše i proizvodnju duvana, i selekciju semena kvalitetnog, i otkup i premiju za seljake i sve ostalo. Nema ništa. Zbog toga SRS predlaže da se član 19. briše i da ne postoji tender, jer tender je ušao samo za manipulaciju agencije; uostalom, u upravnom odboru agencije biće samo ministri; time se zatvara krug i to je to. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) Završavam. S obzirom da će uskoro biti izbori, a znajući da je DOS na vlasti, u pamet se, narode Srbije, birajte - DOS ili dostojan život.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Poslanička grupa SRS je nizom amandmana od člana 19. pa nadalje pokušala da iz Predloga zakona izbaci ovo što vi nazivate javnim tenderom, zato što nam nije jasna svrha jednog ovakvog javnog tendera. Javni tender trebalo bi da posluži da se pronađe onaj ko je najpovoljniji, onaj ko će najviše da da državi, onaj ko će da bude najsigurniji za državu. Naravno, ne bira se uvek onaj ko je najpovoljniji po ceni, cene se i neki drugi uslovi. Vi ovde raspisujete javni tender da biste utvrdili ko može da se bavi nekim poslom. To se nikada nije nazivalo javnim tenderom. Ministarstvo raspiše uslove, a svako ko ispunjava uslove pruži dokaze o ispunjenim uslovima, a u određenom roku administracija je dužna da odgovori ili da ćuti, pa je i to neka vrsta odgovora. Ovde, u ovom slučaju agencija raspisuje tender da bi ljudi ispunili uslove iz tendera, pa tek posle da dobiju licencu za bavljenje nekim poslom. Šta je tu najindikativnije? To je da će javni tender za dobijanje dozvole, a ponavljam reč "obavljenje", koju nikada u životu nisam ni pročitao ni čuo, iz člana 5. stava 1. gde sam je prvi put našao u ovom zakonu; "javni tender za obavljenje proizvodnje duvanskih proizvoda"- ponavlja se i u članu 19, znači nije greška u kucanju, ovo je neko mnogo pismen izmislio reč. Valjalo bi da patent što pre registruje, da mu to neko ne ukrade, da postoji "obavljenje" proizvodnje. Agencija će da brine o tome, vodeći računa o fiskalnom interesu, tržišnim prilikama i ranije preuzetim obavezama Republike u oblasti proizvodnje duvanskih proizvoda. Evo vam dokaza da ste agenciju stavili iznad Vlade Republike Srbije. Znači, agencija vodi računa o fiskalnim interesima Republike Srbije. Pa, šta će nam onda Božidar Đelić? "Agencija vodi računa o tržišnim prilikama", šta će nam ministar unutrašnje trgovine, šta će nam ministar za industriju, šta će nam ministar poljoprivrede - agencija brine o prethodno preuzetim obavezama Republike u oblasti proizvodnje duvana. Razumeo bih da ste vi ministarstva preimenovali u agencije, pa da imamo agenciju za poljoprivredu, agenciju za industriju, agenciju za privatizaciju, agenciju za lokalnu samoupravu; nema ministarstava i sada to nazivate agencijama, razumem, ali da mi trpimo i ministra i agencije koje on izmisli i da sve to ide iz budžeta, to u Srbiji više jednostavno ne može da se podnese. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Da biste opravdali osnivanje agencije stavljate joj u nadležnost toliko poslova koji uopšte nisu u njenoj nadležnosti. Još kad biste rekli da agencija mora da brine o bezbednosti saobraćaja, pa za to ima specijalno obeležene automobile za prevoz duvana, da ne bi dolazilo do nesreća u saobraćaju, pošto možda duvan isijava neko zračenje, pa utiče na ostale vozače u saobraćaju. Manite se ovih ludorija. Pišite, bre, nešto ozbiljno, ljudi, raspade nam se država, proizvodnja ode u beskraj, narod je ogorčen, pogazili ste Ustav i zakone ove zemlje. Vi nam pišete kao što su neki pre vas pisali o gajenju ribica u zlatnim akvarijumima. Radite nešto ozbiljno. Evo, ponovo vam bukti jug Srbije zato što ste uspeli da napravite multietničku sredinu u kojoj je samo pakovano...
Narodni poslaniče, drugi put vas upozoravam na prekoračenje vremena.
Ja koristim svoje pravo poslanika koji zaista najviše radi u ovoj skupštini...
Da, znam i izlazite, ali...
... i nije mi dovoljno ovo vreme koje ste odredili.
Učestvujete u raspravi, koliko ja znam, i neprekidno kršite Poslovnik. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Lazar Marjanski.
Gospodo narodni poslanici, hteo bih samo da pojasnim član 20. O čemu se radi? Naime, u član 20. utkan je i član 18. i član 19. Ministar za poljoprivredu je rekao da se duvan sadi, a on se rasađuje, no to je manje važno. Zašto bi ovaj tender trebalo da se ukine? Prvo, da bi se ispunili članovi 18, 19. i 20. tender bi morao da bude ukinut, jer nema pretkvalifikacije za taj tender. Svaki tender bi morao da ima pretkvalifikacije, da se vidi firma koja se time bavi, koje kapacitete ima, da li ima dozvolu, da li ima sve ostalo što je potrebno. A, sada jedno prosto pitanje - ako ove godine neko hoće, npr. neki seljak iz Melenaca, da rasađuje duvan na pola jutra, da li on mora da bude povezan sa agencijom ili ne. Postoje poljoprivredni proizvođači koji imaju male parcele, male njive gde gaje duvan. Normalno je da postoji javna licitacija, znači utakmica - ko će platiti više. Duvan mora da se kontroliše i tu se slažem. Zato treba dozvoliti ljudima koji imaju te male parcelice, od pola jutra ili nekoliko ari, da rasađuju duvan kad hoće, da nisu povezani sa tim agencijama. Naveo bih samo jedan primer u vezi sa tim. Veoma sam se obradovao kada je uvedena agencija za naplatu dugova. Mislio sam da će to početi da radi. Evo, sad ministra Đelića tu nema, ali kada je to objašnjavao, evo i dan - danas ta agencija ne može neke stvari, a i neće, da istera do kraja. Upravo će ova agencija, ako ide preko tendera, selektivno kontrolisati i držati monopol. Zbog toga predlažem da bude tržišne ekonomije, licitaže i bez tendera. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 21. kojim predlažem da se on briše. Evo obrazloženja: u ovom članu izmišljen je tender za izmišljenu instituciju koja se zove agencija. U svom obrazloženju ovog člana objašnjavate da će u ovoj agenciji biti zaposleno nekoliko radnika. Od prisutnih u ovom domu vrlo je malo vas koji ste iz privrede. Jedan tehnološki proces se može podeliti u tri segmenta i to - proizvodnja, kontrola i na kraju zaokruženje svih finansijskih tokova. Zato mislim da broj zaposlenih ne odgovara broju koji vi mislite da zaposlite u agencijama. Zbog čega ograničiti proizvodnju i otkup fabrikama koje proizvode duvan? U vašem programu privrednog oporavka i liberalnog odnosa to ne stoji, jer želite otvaranjem manjih fabrika smanjiti nezaposlenost i povećati proizvodnju, što vam je bio cilj privatizacije, a u stvari to je kontradiktorno Predlogu zakona o duvanu. Ovim zakonom vi želite stvoriti velike sisteme. Osvrnuo bih se na govore ministra Đelića i ministra za poljoprivredu Dragana Veselinova. U svom govoru ministar Đelić osvrnuo se na potrošnju cigareta u Srbiji i konstatovao da smo u samom evropskom vrhu. Da li se gospodin ministar zapitao zbog čega građani Srbije konzumiraju ovaj štetan proizvod. A, odgovor je - pa baš zbog njega. Isterali ste radnike iz fabrika, koje ste privatizovali, nemaju posla, ne mogu da ispunjavaju obaveze za struju, grejanje, komunalije, čije su cene na evropskom nivou, a građani u Srbiji žive na poček, dosta bedno i poniženo. U predizbornoj kampanji ste im obećali blagostanje i boljitak, a dobili su dosmanlijsku laž o donacijama od šest i po milijardi dolara. U ovom zakonu vi niste dotakli onog od koga počinje proizvodnja duvana, a to je seljak. Zaboravili ste nacionalnog heroja koji je i u prethodnoj vlasti, a i u sadašnjoj, čuvao socijalni mir zemlje. U govoru ministra poljoprivrede Dragana Veselinova izneto je dosta nebuloza i neistina o ovoj privrednoj grani. Svaki proizvođač biljke duvana preko jednog hektara je veći proizvođač jer za ovu proizvodnju treba 10 - 15 radnika po hektaru. Prema tome, ovaj posao je ministar loše razumeo. Ovaj posao oko gajenja biljke duvana i njegove berbe i pripreme sve do fabričke prerade je specifičan i vrlo se teško može automatizovati, maltene proizvodnja je ručna. Danas seljaci u Srbiji pune vaš budžet i to na takav način što dobijaju rešenja za porez retroaktivno, unazad. U svojoj predizbornoj kampanji ste im govorili da ne ispunjavaju poreske obaveze a danas im vi pripisujete dug i kamatu, jer vam je nestalo para od donacija ili ste ih potrošili kupujući mnoge fabrike u Srbiji za sebe. Šta danasda rade male zanatlije koje nemaju posla u ovom zimskom periodu, a moraju da ispunjavaju poresku obavezu? (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Mi srpski radikali smo protiv ovakvog zakona i protiv otvaranja agencija, jer opet neki vladini moćnici hoće da legalizuju svoj kapitali operu novac.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Predstavnik Vlade je prihvatio ovaj amandman na sednici Odbora za poljoprivredu, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, podnosilac amandmana.
Dame i gospodo, pre nego što pređem na sam amandman, rekao bih nekoliko reči o zakonu u celini. Ovaj zakon je, očigledno, napisan samo za agenciju i za prometnike duvanskim proizvodima. U ovom zakonu se nigde ne pominju proizvođači sirovog duvana, znači, ni primarni proizvođači. Ja sam se dugo godina bavio primarnom proizvodnjom. Znam koliko je taj posao težak, verovatno jedan od najtežih poslova koji se na selu uopšte obavlja i zato je i za mene, a i za sve proizvođače sirovog duvana, ovaj zakon uvredljiv. Uvredljiv je, jer se nijednim članom, nijednim stavom ne obraća pažnja na primarne proizvođače. Nigde se ne pominju ni premije, ni regresi, ni pomoć primarnim proizvođačima, da bi se oni motivisali za proizvodnju. Takođe, uvredljivo je za ovu skupštinu što ovde ne prisustvuje ministar koji je predlagač ovog zakona, koji bi trebalo da prati sva naša izlaganja i da nešto od ovoga pokuša da uvrsti, u ovaj predlog, da bi postao kvalitetniji. Što se tiče člana 22, ovim članom se utvrđuju uslovi koje mora ispuniti preduzetnik ili preduzeće koje želi da se bavi proizvodnjom duvanskih proizvoda, da bi moglo da učestvuje na tenderu. Prosto je besmisleno, i to je gospodin Tomislav Nikolić malopre objasnio, ja ću sada to ponoviti, da se za proizvodnju duvanskih proizvoda raspisuje tender. Ovim članom su jasno dati i utvrđeni tehnički, kadrovski i drugi uslovi koje mora da ispunjava preduzeće ili preduzetnik koji želi da se bavi proizvodnjom duvanskih proizvoda i ne vidim svrhu tendera. Čemu tender? Tenderom se vrši selekcija. Kako sada izvršiti selekciju među onima koji ispunjavaju sve ove uslove? Da li se time zadire u njihova ustavna prava. Ako Privredni sud registruje, na osnovu određenih uslova, preduzeće ili preduzetnika za određenu proizvodnju, ko može da mu oduzme to pravo i da ga spreči da obavlja tu proizvodnju. I ovaj član 22, kao i prethodni članovi koji se odnose na javni tender, nelogičan je, besmislen. Mojim amandmanom predlaže se da ovaj član treba brisati. Logično je da postoje tehnički uslovi i da postoje kadrovski uslovi. To treba da stoji u zakonu, ali nikako nije logično da postoji tender kojim se vrši selekcija. Da li ovo znači da Vlada Srbije uvodi kvote u proizvodnji duvanskih proizvoda, pa će na osnovu tih kvota da izvrši selekciju među proizvođačima, ili to znači da Vlada Srbije ograničava broj proizvođača duvanskih proizvoda. Nigde se u tekstu zakona dalje ne pominju ni kvote, niti se ograničava broj proizvođača. Prema tome, ovaj tender koji je ovde uveden je samo izvor korupcije, mehanizam kojim će se u Srbiji vršiti selekcija na neke koji su podobni, ili koji ponude više Vladi, odnosno agenciji koja vrši selekciju proizvođača.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Vlada je u odgovoru na amandman narodnog poslanika Zlatana Jovanovića napisala da je tenderu cilj da utvrdi da li učesnici na tenderu ispunjavaju uslove tendera. To je otprilike odgovor Vlade. Posebno naglašavam da Vlada kaže da je, u stvari, najvažnija tačka 7) člana 22. koja će odlučivati o tome da li je učesnik na tenderu ispunio uslove, a to je da je preduzeće ili preduzetnik dužan da ponudi realnu procenu ostvarivanja godišnje proizvodnje cigareta i drugih duvanskih proizvoda, prema odgovarajućem kvalitetu i količini u skladu sa tržišnim prilikama. Ništa nejasnije od ovoga nema. Svako može da se prijavi na tender i kaže - realna je moja procena, proizvešću toliko i toliko milijardi cigareta. To je sada odlučujuće da on bude učesnik na tenderu čije će učešće biti prihvaćeno, jer je ta tačka 7) odlučujuća. Uz sve to, u situaciji u kojoj smo, mi vrlo dobro znamo ko su ti proizvođači i preduzetnici koji bi ovog časa, ili u roku od šest meseci, koliko zakon ostavlja od dana stupanja na snagu, ispunili uslove da se ovim poslom bave. Ali, zato zakon predviđa mogućnost da neko ima pravo učešća na tenderu ako dostavi projekat koji će zadovoljiti sve uslove iz prvih šest tačaka stava 1. člana 22, pa čak i bankarsku garanciju ili neki drugi način obezbeđenja sredstava. Ja vas sada pitam, zašto da mi lutamo u magli i da prihvatamo nečija dobra obećanja. To zato što će vaši miljenici kupiti društvene fabrike duvana, a treba odmah da učestvuju na tenderu zato što agencija mora da se konstituše u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu zakona; i sada će oni samo da ponude tobož neki projekat do momenta dok preko organizovane prodaje u bescenje ne dođu do naših fabrika duvana. Eto, to je svrha i tendera i agencije i svega što se u državi radi. Vi dobro znate koliko proizvođača ovog časa zadovoljava uslove. Ako će već da ostane ovakva formulacija, tender bi trebalo da se bavi isključivo onima koji ovog časa mogu da proizvode, a ne onima koji će moći da proizvode, pa kaže - ima projekat. Čiji projekat ima? Fabrike duvana u Nišu, ili Fabrike duvana u Vranju, onih delova u Nišu koji nisu srušeni bombardovanjem? (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) Završavam sada svoju diskusiju. Treba izbrisati član 22. Bilo bi pametno da se izbrišu sve odredbe o agenciji, tenderu, da ova država normalno funkcioniše, da se onaj ko ispunjava zakonske uslove obratiVladi, Vlada da propiše uslove, on da ispuni uslove, obrati se Privrednom sudu, registruje se za određenu delatnost i onda, gospodo iz Vlade, na teren pa kontrolišite šta se u državi radi. Neće to vama agencija za duvan da radi. Neće da preuzima vaš posao. Ovo je samo skidanje odgovornosti: nije krivo ministarstvo, kriva je agencija, smenićemo direktora i upravni odbor. Ma, nije moguće. Mi baš hoćemo onoga ko je kriv. Evo, pošto Siniša opominje predsednika da ja predugo govorim ... ne znam samo koji je ministar došao. Nije ni važno. Mi želimo da Narodna skupština raspravlja isključivo sa onima koji ovde mogu da joj podnose račune, koje ona ovde može da kontroliše, a to skidanje odgovornosti sa Vlade na agencije, pa sada Skupština više ne može da kontroliše ono što Vlada radi, to je zaobilaženje parlamenta na poseban način.
Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Rajko Baralić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić, podnosilac amandmana na član 22. Predloga zakona o duvanu.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime SPS zajedno sa poslanikom Rajkom Baralićem podneo sam amandman na član 22. Predloga ovog zakona. U ovom članu se propisuju uslovi koje moraju da ispune preduzeća i preduzetnici da bi mogli da se bave proizvodnjom duvanskih proizvoda. Ti uslovi su: da ima određeni prostor, da ima određenu opremu, da ima obučenu radnu snagu, da ima laboratoriju, i posebno dva uslova, zbog čega smo mi i podneli amandman, a to su - propisuje se da minimalni kapacitet mora da postoji za proizvodnju 2,5 milijardi cigareta godišnje i da moraju otkupiti 2.000 tona duvana domaće proizvodnje. Mi ovim amandmanom predlažemo da se ova dva poslednja uslova, ova dva cenzusa promene. Jer, zaista i suviše je veliki cenzus da bi postojalo preduzeće za proizvodnju duvanskih proizvoda da proizvede 2,5 milijardi cigareta. To je 342.466 paklica dnevno, ako računamo da fabrika radi i subotom i nedeljom, svih 365 dana u godini, odnosno to je kapacitet od 500.000 paklica dnevno, ako ne računamo subote i nedelje, državne praznike i kolektivni godišnji odmor. Ako želimo da unapredimo proizvodnju i preradu duvana na širem području Srbije i da obezbedimo zdravu ekonomsku utakmicu, onda ovaj cenzus treba ukinuti. Zašto da propisujemo taj cenzus, jer ako neko ima novac i hoće da uloži novac i ako je sigurno da će ostvariti dobit, zašto da ga sprečavamo. Može on da proizvodi i manje, a ne samo 2,5 milijarde cigareta u toku godine. Zamislite ako uporedimo analogiju, mada ovde ima specifičnosti, i kada bi kazali da ne može da postoji konfekcijsko preduzeće ako neće šiti godišnje sto hiljada pari odela ili metaloprerađivačko preduzeće, koje nema kapacitete za preradu 1.000 ili 5.000 tona metalnih proizvoda. Ovo u stvari upućuje na sumnju da Vlada hoće da obezbedi da neke strane kompanije dođu, ali da im se garantuje da se neće proširivati konkurencija, izuzev Fabrike u Vranju i Fabrike u Nišu; to je štetno za zemlju i zaista treba ovo brisati i omogućiti jednu slobodnu konkurenciju, jednu slobodnu utakmicu. Slična je situacija i kod cenzusa za otkup domaćeg duvana. Predviđa se 2.000 tona. Ja ne sumnjam u dobru nameru da se zaštite naši proizvođači na selu, ali šta to znači, propisati 2.000 tona, ako znamo da je Vranje u prošloj, pretprošloj godini preradilo 1.900 tona. To znači da Fabrika u Vranju ne bi mogla da radi, a da ne govorimo o nekoj drugoj fabrici sa manjim kapacitetom, da bi mogla da otpočne da radi. Istina da Odbor za poljoprivredu (i vidimo da je Vlada prihvatila), pokušava napraviti poboljšanje da se mora otkupiti 50% od prerađenog duvana, od domaćih proizvođača. To se odnosi na Niš, ali šta sa Vranjem i šta sa novim? Mislim da taj cenzus zaista nije ponovo dobro rešen. Dobro je što je rečeno da mora 50% domaćeg duvana da se preradi u toj fabrici. Zato je naš amandman jedan kompromis, gde se traži da se taj cenzus umanji za 50%, što znači bar da postoji neka srednja fabrika sa proizvodnjom od 1.250.000.000 cigareta godišnje, umesto 2,5 milijarde, koliko se predlaže.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane koleginice i kolege poslanici, kolega Radojko Petrić je ovde objasnio našu osnovnu ideju za podnošenje ovog amandmana i ona se sadrži u osnovnoj stvari, a to je da se pokuša da se spreči monopolski položaj jedne fabrike duvana time što će se ugasiti druga postojeća fabrika duvana. Nažalost, mi danas u Srbiji imamo dve, a ranije smo imali više fabrika duvana. Sada su ostale niška fabrika i Fabrika duvana Vranje. Nije sporno to što je Odbor za poljoprivredu smogao snage da poboljša ovaj član zakona tako što će obezbediti da će najmanje 50% od proizvodnje fabrike biti otkupljeno od domaćeg proizvođača. To bi bilo dobro, kada ne bi bilo toga da postoji činjenica da Fabrika duvana u Vranju ima proizvodnju manju od 2.000 tona duvana. Ja sam u načelnoj raspravi pokušao i kroz neke amandmane da objasnim ovu situaciju na taj način što nijedna fabrika ne može samo od domaćeg duvana da pravi cigarete. Mora da ga miksa, da bi pravila kvalitetnu cigaretu, i sa uvoznim sortama duvana. Pošto tih uvoznih sorti duvana, ako se pravi sa 50%, treba da bude za fabriku koja ima kapacitet ispod 2.000 tona, onda je ovaj amandman, koji je učinilo Ministarstvo poljoprivrede, da to bude polovina, a najmanje 2.000 tona, potpuno isti, s tim što je obavezao Fabriku duvana u Nišu da kupi više od domaćeg proizvođača. Fabriku duvana u Vranju će dovesti u potpuno nezavidan položaj. Nemam ovde nameru ni da branim Fabriku duvana u Vranju, želim samo da ponudimo jedno kvalitetnije i bolje rešenje, koje će omogućiti da se spreči ono što kaže Vlada u obrazloženju za odbijanje amandmana, da će se na ovaj način sprečiti monopol. Neće se sprečiti monopol. Upravo će se stvoriti monopolski položaj Duvanske industrije Niš ili nekog novog, projektovanog, koji će moći na bazi projekta, na bazi projektne dokumentacije, maltene na bazi ideje, da dobije koncesiju, licencu ili šta već drugo da može da se bavi proizvodnjom duvana u ovoj našoj državi, a opet da dovede u nezavidan položaj Fabriku duvana u Vranju. Znam, reći ćete - neka se Fabrika duvana Vranje proda nekom stranom, koji će da poveća kapacitete. O tom potom, kada budu potpuno jednaki uslovi za sve fabrike, da mogu da rade pod istim uslovima. Nema niko ništa protiv da se kapaciteti Fabrike duvana u Vranju povećaju, ali da za to neko uloži kvalitetan novac, a ne da se na ovakav način dovede u vrlo zavisan položaj i kao takva bude predmet prodaje.
Za reč se prijavio narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da zaključim šta je bila želja predlagača zakona kada je odbio ovaj amandman zato što je obrazloženje nesuvislo. Ako dobro znate šta je monopol, onda će vam svako reći - gde ima manje proizvođača ili učesnika u nekom poslu, gde je dato manje licenci, postoji više uslova da se stvori monopol, a nama Vlada u odgovoru na amandman narodnih poslanika kaže - hoćemo da damo licence samo onima koji mogu da proizvedu više od 10% godišnje potrošnje cigareta u Srbiji, da bismo sprečili monopol. To sada nikome neće biti jasno. Pojave se dvojica koji mogu po 50% potrošnje cigareta u Srbiji da proizvedu i čak dobijaju dozvolu na osnovu učešća na tenderu, a tu Vlada kaže - učestvuješ ti na tenderu, ali po članu 23. Vlada odlučuje o davanju dozvole. Znači, ispunjenost uslova na tenderu nije dovoljna da neko dobije dozvolu, nego će Vlada posle toga još dodatno da odlučuje na predlog agencije, pa će posle toga Vlada da služi agenciji, da joj dostavlja podatke kojima će se kontrolisati oni koji rade, a samo će jednom da se pojavi kao neko ko odlučuje na predlog agencije. Sada odlučuje Vlada na predlog agencije, sada agencija na predlog Vlade, više ne znate uopšte ko je kome nadređen, ali u ovom slučaju se radi o stvaranju monopola. Predlog zakona stvara monopol. Amandman narodnih poslanika je išao na to da se bar još 10 na 10 postojećih, onih koji mogu recimo, da se još 10 učesnika pojavi na tenderu, koji će ispuniti uslove tendera, 20, 30, nije važno, ali minimum još 10. Vlada kaže - ne, mi hoćemo da sprečimo monopol i zato određujemo stroge uslove po kapacitetu, pa će moći samo onaj koji proizvodi više od 10% potrošnje. Zašto ne može onaj koji proizvodi 2% potrošnje, to mi nikada neće biti jasno. Neka se razvija, neka bude na 10% kroz nekoliko godina, ali ako bude kvalitetniji i jeftiniji onaj veliki će da se zabrine. Ovako nema zbog čega da se zabrine. U Srbiji nekoliko ljudi ima novaca za ovo i u Srbiji samo na nekoliko mesta ima kapaciteta za ovu proizvodnju. Tu će samo da nastane dogovor, čiji novac u koje kapacitete i posle, građani Srbije, kada ste dočekali DOS na vlasti znaćete, izgleda, po kojoj ceni ćete da pušite i šta ćete da pušite.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, predstavnik podnosilaca amandmana na član 22. Predloga zakona o duvanu.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, kolege poslanici, koristim ovu priliku da građanima Leskovca čestitam novu vlast i da obećam, u ime Socijalističke narodne stranke, da ćemo raditi na dobrobit svih građana sa narodom, a ne u ime naroda. Ujedno, iskoristio bih priliku da pitam ministra Đelića, to mi je juče zadatak dat, kada će učenici srednjih škola dobiti stipendije koje je trebalo da počnu od septembra meseca? (Predsednik: Narodni poslaniče, molim vas da se vratite na temu, a to je rasprava o amandmanu na član 22. Predloga zakona o duvanu.) Narodni socijalisti su predložili da se umesto 2.000 tona duvana otkupi 3.000 tona. Osnovna intencija je bila da proizvođači u Srbiji ne ostanu neotkupljenog duvana i da se pospeši dalja proizvodnja duvana. Međutim, Vlada Srbije kaže da bi to bio monopol. Smatram da je daleko bolje da se u Srbiji proizvede duvan, nego da se uvozi; i da se ne bi ponovilo sadašnje iskustvo koje imamo sa poljoprivrednim proizvodima, gde naši proizvodi ostaju neotkupljeni, treba da se obavežu prerađivači da otkupe kompletne količine duvana. To je jedini način da se zaštiti naša poljoprivereda, a sa time i pospeši dalja proizvodnja duvana kao industrijska grana.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao nepotpun, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a prema članu 142. stav 5. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, povreda Poslovnika.
Pošto je po Poslovniku obaveza da se kaže koji se član Poslovnika reklamira, upravo reklamiram povredu člana 142, pretposlednji i poslednji stav. U pretposlednjem i poslednjem stavu ovog poslovnika se kaže: "Zakonodavni odbor će neblagovremene, nepotpune i amandmane sa uvredljivom sadržinom odbaciti, o čemu će Narodnoj skupštini podneti izveštaj. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine". To nije sporno. Tumačenje ovog pretposlednjeg stava je ovde dato vrlo široko. Samo ću da podsetim da smo mi na član 23. podneli amandman da se u članu 23. obaveže Vlada ne da odlučuje o davanju, nego da da preduzeću, odnosno preduzetniku dozvolu, na osnovu ispunjenosti uslova iz člana 22. ovog zakona, a na predlog agencije. Umesto opšteg stava da odlučuje, mi smo dali imperativni stav i predložili da je Vlada dužna, ako su ispunjeni uslovi. (Predsednik: Narodni poslaniče, ako smo se dobro razumeli, nema rasprave o ovom amandmanu na član 23.) Nema rasprave, citiram ono za šta želim da obrazložim. Znači, Zakonodavni odbor je ovakvim širokim tumačenjem našeg amandmana... ne znam šta je tu uvredljivo, oprostite, morao sam da citiram ovo da bi se videlo šta je u našem amandmanu uvredljivo. Da li je uvredljivo to što smo mi predložili da se obaveže Vlada, da ako su ispunjeni uslovi donosi rešenje ili daje dozvolu. Ako je to uvredljivo, onda se izvinjavam, ne znam šta mi u ovoj skupštini treba da tražimo i šta da radimo. Mi imamo pravo da podnosimo amandmane. Evo amandmana u kome se na širok način protumačilo, a nije rečeno da li je uvredljiv ili je neblagovremen. Znači, nije uvredljiv, nije neblagovremen, nije nepotpun. Potpun je, jer menjamo jednu reč drugom rečju. Umesto opšteg, da bude obavezujuće. Druga je stvar da li ćete prihvatiti taj amandman. To uopšte nije stvar ove moje primedbe. Pravo je skupštinske većine, Vlade, odbora, da prihvati ili ne prihvati amandman. Ali, da daje ovakvu kvalifikaciju već nekoliko puta, jer imamo još nekoliko amandmana koji su iz sličnih razloga odbačeni! Da li se to želi da se skrati rasprava? Da li se želi da ova rasprava ne traje? Znači li to da na ovakav način Zakonodavni odbor ubuduće može da skreše polovinu amandmana i kaže - raspravljamo o tri da se zadovolji forma, imamo još dva da raspravimo, molim lepo, zadovoljili smo formu, igrali smo se malo demokratije u Skupštini, ajde da usvojimo zakon. Mislim da to nije korektno i nije u redu da se na takav način radi u ovoj skupštini. Mislim da i sam predsednik, ne pročitavši šta je suština našeg amandmana, ne pročitavši šta se osporava u zahtevu Zakonodavnog odbora, krši Poslovnik jer se ne primenjuju odredbe koje sam naveo član 142, poslednji i pretposlednji stav.
Mogu samo da ponovim obrazloženje. Dakle, ja ne ocenjujem da li su amandmani blagovremeni i potpuni, nego to radi Zakonodavni odbor, ja primenjujem Poslovnik. Imam izveštaj Zakonodavnog dobora gde je vaš amandman ocenjen kao nepotpun. Prema tome, u skladu sa članom 142. ne može biti predmet rasprave. (Joca Arsić: Molim da mi se da obrazloženje.) Administrativni odbor će da vam da obrazloženje o povredi Poslovnika. Na član 25. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Predstavnik Vlade je prihvatio ovaj amandman na sednici Odbora za poljoprivredu, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, predstavnik podnosilaca amandmana na član 25. Predloga zakona o duvanu.
U članu 25. se regulišu uslovi pod kojima prestaje važnost dozvole za rad preduzetniku koji se bavi duvanom. Mi smo smatrali da tu ne može biti reči i o oduzimanju dozvole, već da dozvola prestaje po sili zakona. S druge strane, Vlada u obrazloženju odluke da se odbije naš amandman kaže da se rukovodila time da Vlada odlučuje o davanju dozvole na osnovu ispunjenosti uslova. Vlada ne odlučuje o davanju dozvole. O davanju dozvole, gospodine Đeliću, odlučuje agencija, a na predlog ministra poljoprivrede i ministra zdravlja. Ako agencija odlučuje na osnovu predloga ministra zdravlja i ministra poljoprivrede, onda je logično da agencija odlučuje i o prestanku. Zna se zašto ste vi predložili da Vlada bude u poslednjoj instanci. Dakle, kada se ispune uslovi za prestanak važenja dozvole, da Vlada ipak nekom progleda kroz prste. Pisanje zakona i predloga zakona je deo zanata koji se mora savladati. Prema tome, meni uopšte nije jasno zašto Vlada u poslednjoj instanci odlučuje o oduzimanju dozvole, kada agencija daje predlog? Verovatno bi to trebalo da bude u onim slučajevima kada se ispune uslovi da prestane važnost dozvole po sili zakona, da Vlada ipak nekog nagradi da nastavi i dalje da radi. To je neprihvatljivo. Mislim da naš amandman treba prihvatiti, a da je ovakvo obrazloženje Vlade znak nepoznavanja i materije i pisanja zakona.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Zaista, čovek bi morao samo da prati vaše povrede Poslovnika da bi mogao da učestvuje u radu sednice Narodne skupštine, zato što vi to, jedno za drugim, kao kad neko udara šamare neposlušnoj deci. Malopre ste nas izvestili da je Odbor za poljoprivredu podneo amandman na član 25, da je na sednici Odbora predstavnik Vlade prihvatio amandman i da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Ne rekoste nam po kom to članu Poslovnika Odbor za poljoprivredu ima pravo da podnese amandman na predlog zakona pre rasprave i pre glasanja o pojedinostima. To je jedna stvar. Druga stvar, tumačili ste nam da vi ovde ni o čemu ne odlučujete, da vi samo treba da vodite sednicu, pa onda se tako i ponašajte, a ne kada kažete - ja sam odlučila, ja sam rekla, to onda može, a kad vidite i sami da postoje proceduralne greške ...
Da li ste se vi javili povodom povrede Poslovnika?
Javio sam se kao narodni poslanik, da iskoristim pravo kao ovlašćeni predlagač.
Postoje pravila procedure, da li ste se javili povodom povrede Poslovnika ili u vezi sa raspravom o amandmanu?
Sada ću ja vama da kažem, ja hoću sa vama da raspravljam. Amandman na član 23 ste odbacili kao nepotpun, a član 23. kaže da Vlada odlučuje o tome hoće li neko dobiti dozvolu. Poslanici su tražili da Vlada izdaje dozvolu. Vi ste rekli da vi u to ne možete da se mešate. Gospođo Mićić, po Zakonu o izboru predsednika Republike, vama je dato pravo, isto takvo, da u jednom određenom roku odlučujete o izborima za predsednika Republike, i vi ste to pravo protumačili tako da vi izbore nećete da raspišete, umesto da po tom zakonu raspišete izbore. Jer, država koja po Ustavu ima predsednika može ili da ima predsednika ili da ima izbore za predsednika, a ne može da ima stanje u kome vršilac dužnosti kaže: "ja sada mislim da mi ne treba da imamo predsednika". Zato smo vas upozorili da ne može u članu 23. ta odredba da glasi - Vlada odlučuje o izdavanju dozvole. Onda, ko izdaje dozvolu, ako Vlada odlučuje o izdavanju? Onda će još neko telo da postoji, koje će dozvolu da izdaje. Vlada dozvolu izdaje, predsednik Narodne skupštine raspisuje izbore za predsednika Republike, a ne, gospođo Mićić, ne možete da odlučite da li je nepotpun amandman, odlučujete da li Srbija treba da ima predsednika ili ne treba.
Ovo je bila kombinacija, valjda, povrede Poslovnika i rasprave o amandmanu. Ne znam šta, niste se odlučili. Jedna fina kombinacija. Samo pravite kombinacije. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Vladimir Garčević.
Poštovane kolege poslanici, podneli smo amandman na član 25. i predložili da se svim proizvođačima i prometnicima duvana, koji izvrše utaju poreza u proizvodnji i prometu duvana oduzme dozvola za rad koja je prethodno data. Ako ovaj deo tumačimo kao želju da se prekine sa kriminalom, da se zaustavi zloupotreba firmi koje rade, da se obogati budžet i da se što više sredstava ubere u socijalni fond, i sve ono što treba da prati budžet Srbije, ne vidim razloga da se ovaj deo ne prihvati. Rečeno je u obrazloženju Vlade Srbije - ne zna se šta se podrazumeva. Pa, evo konkretno, kontrolom inspekcijske službe utvrđeno je u iks iks preduzeću da nije plaćena dovoljna količina poreza. Znači, onaj ko je proizvodio, vršio promet, nije izvršio obaveze koje je trebalo redovno da izvršava. Smatramo da ta firma nema pravo, odnosno da joj treba oduzeti dozvolu. Dalje, svi koji su kažnjavani u prethodnom periodu za zloupotrebu u prometu duvana i krivično odgovarali, mislimo da se ne mogu dalje baviti prometom duvana. Isto tako, smatramo da je ovoprilika da se ovaj amandman prihvati od strane Vlade Srbije, u interesu izbegavanja kriminala i svega onoga što može pratiti ovaj deo posla. Pozivam ministra Đelića da ovaj amandman prihvati, u interesu građana Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Ovaj amandman je Zakonodavni odbor trebalo da odbaci, jer su se u njemu stekli uslovi za odbacivanje amandmana. Amandman je nepismen. Ne može preduzeće da bude kažnjeno za utaju poreza. Pronađite mi jedno preduzeće koje je kažnjeno za utaju poreza. Tu se radi o ličnoj odgovornosti. Porez utaji onaj ko odgovara za blagovremene uplate poreza u državnu kasu. E, da je Zakonodavni odbor za ovaj amandman rekao - ne može da uđe u proceduru, jer ne odgovara uopšte, niti je u pravnom sistemumoguć, ja bih se složio sa Zakonodavnim odborom. Ali, da odbacuje amandmane samo zato što su iz opozicionih poslaničkih grupa, a da propušta amandmane iz poslaničkih grupa koje sarađuju sa vladajućom većinom u ovoj skupštini, to vam je očigledan primer torture većine nad manjinom, tesno skrpljene većine.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Milan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SPS-a podneo sam amandman na član 25. predloženog zakona, u kome se govori o tome kada se dozvola oduzima preduzeću i pod kojim uslovima, pa se u prvom stavu kaže: "Preduzeću, odnosno preduzetniku koji prestane da ispunjava uslove iz člana 22. stav 1. tačka 1) do 6) ovog zakona, oduzima se dozvola za proizvodnju duvanskih proizvoda". Sa ovim prvim stavom se u potpunosti slažemo, ali drugi i treći stav kažu sledeće: "Dozvola se oduzima i preduzeću, odnosno preduzetniku koji je kažnjen za prekršaj u proizvodnji duvanskih proizvoda, u skladu sa ovim zakonom." Predložili smo da se drugi stav menja i da umesto "kažnjen za prekršaj", stoji: "kažnjen pravosnažnom presudom za prekršaj". Zbog čega smo to tražili - iz prostog razloga što oni koji naplaćuju te kazne mogu jednostavno da ucenjuju privatne preduzetnike, odnosno obrađivače duvana, na različite načine, tako da se ovakvim našim predlogom ta mogućnost uveliko smanjuje, jer je potrebno da neko bude kažnjen pravosnažnom presudom, znači da bude pred sudom, da sudija donese pravosnažnu odluku, pa tek onda da se oduzme dozvola preduzetniku, odnosno obrađivaču duvana. Predlažem Narodnoj skupštini da prihvati ovaj amandman. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč gospodin Božidar Đelić, ministar finansija.
Dame i gospodo, želja je bila jasna - imajući u vidu da su to važne odluke, velike investicije, žele se privući ozbiljni industrijski "igrači" na ovo naše tržište, da se obezbedi jaka pravna sigurnost i zbog toga nismo mogli da prihvatimo jedan ovakav amandman, u stvari zbog načina na koji je formulisan. Tu se govori o presudi, a trebalo je upotrebiti reč - odluka. Ali, imamo blizak amandman matičnog odbora koji je u suštini odradio ovo o čemu ste pričali, pa znači da se u suštini slažemo sa vama. Na taj način će se i eksplicitno, jasno, u zakonu pojačati pravna sigurnost za ulagače. Znači, to smo prihvatili u suštini kao ideju. Hvala.
Za reč se javio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a, narodni poslanik Joca Arsić.
Mene raduje ovo o čemu je govorio ministar, da delimično prihvata naš amandman, ali radi javnosti, da se zna, mi smo mislili, pošto se govori o rešenjima, da rešenja moraju biti pravosnažna i pravno valjana da bi po njima moglo da se postupa. Šteta koja može da nastane ako se oduzme roba ili nekom zabrani delatnost, a može da mu se zabrani ako je učinio prekršaj ili krivično delo po ovom predlogu zakona, prema tome, tu može biti masa zloupotreba. Može neko nekoga da potplati da neki radnik napravi određeni prekršaj, da sutra tom bude oduzeta dozvola za rad. Ovde se radi o krupnim stvarim a i krupnim investicijama. Radi se o unosima od po 30 miliona ili do pet miliona dinara. Znate li šta znači za nekoga u toj pravnoj sigurnosti da neko nekom nepravosnažnom odlukom ili ne odlukom koja nije konačna, bude kažnjen, oduzeta mu dozvola, pa on to dokaže posle šest meseci ili godinu dana i slično. Mislim da to rešenje nije dobro. Da li je - odluka, ili - rešenje, rešenje o kažnjavanju, u svakom slučaju to rešenje mora da bude pravno valjano tj. pravosnažno da bi neko mogao da postupa i oduzima dozvole. Sve drugo uopšte nije u ovom sistemu i ne garantuje nikakvu sigurnost. Prema tome ide ova intencija o kojoj je govorio ministar, mada mi amandman nismo videli, nije nam dostavljen, kao šta nam je i po članu 142, poslednji i pretposlednji stav, oduzimano pravo da govorimo, ali da podsetim samo - predsednik Skupštine nije bio juče na raspravi, kada smo o dva amandmana raspravljali, o amandmanu na član 3. i na član 5, a Zakonodavni odbor je sa zakašnjenjem; od jednog dana uspeo da nam dostavi mišljenje; pa neka bar ne vreme zakažu sednicu i razmatraju materijale, da ne bi došli u ovakvu situaciju da danas imamo jedno, a sutra drugo. Juče smo mogli da raspravljamo, a danas ne možemo više. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, predstavnik podnosilaca amandmana.
Ukratko rečeno, ovim amandmanom predlažemo da se puni budžet Srbije, a Vlada odbija. Dakle, mi predlažemo da proizvođač duvanskih proizvoda bude dužan da uplati sredstva u visini od 3% od prodajne cene u fond za lečenje posledica pušenja, a jedan odsto od prodajne cene u fond za adaptaciju prostora za pušače u životnoj sredini. Uvoznik duvanskih proizvoda dužan je da uplati sredstva u visini od 3% vrednosti koja služi kao osnov za carinjenje u fond za lečenje posledica pušenja i jedan odsto u fond za adaptaciju prostora za pušače u životnoj sredini. Osnivač ovih fondova je ministarstvo nadležno za poslove zaštite zdravlja, koje i upravlja ovim sredstvima. Vlada odbija i kaže u svom odgovoru - amandman se ne prihvata zbog toga što su Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2003. itd, u okviru razdela 24 - Ministarstvo zdravlja, pozicija 666, ekonomska klasifikacija 481 dotacije nevladinim organizacijama, predviđena i sredstva za Društvo za borbu protiv raka, kao da je rak jedina bolest koja je posledica pušenja. Mi smo obišli Onkološki institut, pre nego što smo pripremili ove amandmane, zatim Ortopedsku kliniku i slično, i sve je veći broj ljudi kojima se zbog pušenja amputiraju noge, tzv. "pušačka noga". Operacija je jednostavna, duboka anestezija, skalpelom se prereže meso, testerom kost i asistent iznosi nogu. Dakle, mi smo pitali ljude u Ortopedskoj klinici Banjica, ortopedskoj klinici u krugu bolnica, pitali smo i ljude u Onkološkom institutu - kakvi su uređaji za zračenje, a videli smo i neka inostrana zakonodavstva. Dakle, mi smo se time rukovodili. Predlažemo da se budžet puni na ovaj način, da se doprinosi lečenju. Oko 300 dece godišnje oboleva od raka. Dakle, i ona bi se lečila u tom institutu koji bi bio poboljšan ovim sredstvima. Vlada to odbija. Evo toliko.
Za reč se javio ministar finansija, gospodin Božidar Đelić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, u ovom slučaju, a kao što je pokazala i sama debata tj. rasprava o ovom zakonu, pokazuje se da je valjda svima jasnije, pa i nama u Vladi, da kao država ne ulažemo dovoljno sredstava za ono što je pravo pitanje kod duvana, a to je - suzbijanje konzumiranja duvana. Kao što ste i sami rekli, statistike su zastrašujuće. Jedna smo od retkih zemalja u Evropi gde procenat onih koji puše kod mlađe generacije nije manji, naprotiv, u odnosu na one koji su stariji, što znači da spremamo generacije ljudi koji će oboleti od raka. To znači - lične tragedije, razorene porodice, ali isto tako i za državu ogroman trošak. Kao što znate, pošto ste bili u Institutu za onkologiju, prvi put posle nekih 20 godina Vlada Republike Srbije je obezbedila sredstva za kupovinu nužnih aparata za zračenje, na svih pet mesta gde se to zračenje obavlja, tako da ćemo bolje sanirati, da tako kažem, nažalost posledice, ali posledice koje mogu da znače život za neke ljude. Ako se vratimo na vaš amandman, jasno je da će i ovaj zakon, a i zakon o oglašavanju koji ćemo uskoro imati, aktivirati ponovo pitanje finansiranja suzbijanja konzumiranja duvana. Naš predlog je sledeći - nije u pitanju namera, već je u pitanju samo sprovođenje, u pitanju je tehnika. Dolazimo iz jednog sistema javnih finansija sa oko 265 fiskalnih formi, da napomenem - ono što se ticalo u suštini akciza, ovo bi bila neka forma povećanja akcize, ako usvojimo jedan ovakav amandman, a to znači komplikovanije sprovođenje Zakona o akcizama; to znači dodatne troškove za sva ona preduzeća koja bi morala da plaćaju tu dažbinu; to znači menjanje informatičkih programa, to znači administrativni trošak u samoj poreskoj upravi za ubiranje tog nameta, i isto tako - odvojenu kontrolu te fiskalne novoustanovljene forme. Jednom rečju, za javne finansije uvođenje mnogobrojnih manjih fiskalnih formi je neuporedivo skuplje za sprovođenje, a samim tim i u vidu efikasnosti celog sistema, nego sprovođenje nekoliko izdašnih, velikih fiskalnih formi. Ono pitanje koje je suština u ovom predlogu amandmana je pitanje finansiranja i ono treba da se nađe na rashodnoj strani. Naš predlog je - imajući u vidu da ukoliko Narodna skupština izglasa ovakav zakon dolazimo do nekih dodatnih sredstava, a kao što vidite tu ima i nekih licenci i odobrenja, ali i nezavisno od toga nužno je pojačati finansiranje borbe protiv konzumiranja duvana - da se ta sredstva, kada dođe do rasprave o rebalansu budžeta za 2003. godinu, koju će Vlada predložiti ovom domu u martu mesecu, nađu na rashodnoj strani, tamo gde i treba da se nađu. Znači, da ne uvodimo nove fondove, jer su oni skupi za administriranje, i ne samo to, proizvode samu administraciju i birokratiju i date komplikacije. Sudeći po rezultatima budžetske inspekcije, nažalost, na takvim formama, na namenskim prihodima često dolazi do većih zloupotreba, pa bi sami rashodi tog fonda porasli, nažalost to je naše iskustvo, odnosno uzeli bi jedan deo tih prihoda. Znači, u suštini se slažemo da treba pojačati borbu protiv konzumiranja duvana, da treba pojačati sredstva u tome. Predlažemo da se to nađe na rashodnoj strani budžeta kada dođe za to vreme, a to je za koju nedelju. Hvala.
Hvala. Za reč se javio i predsednik poslaničke grupe DSS-a, narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, gospodine ministre, mislim da niste dobro razumeli, jer mi ovde ne smatramo da treba da se podigne akciza ili bilo šta drugo, već da se Vlada odrekne jednog dela svog kolača upravo u ove svrhe. To je naša namera. Ovim nije definisano ni da se podigne akciza, niti da se utiče na akcizu. Naš predlog ide u pravcu da se Vlada odrekne svog dela, pošto nigde nije jasno definisano da treba odrediti posebne prostorije i sve ostalo. Smatramo da bi se određivanjem posebnih prostorija za pušače, za ove fondove i sve ostalo, znatno smanjila oboljenja kao posledica pušenja, jer ovako stradaju i nepušači. Vi ste puno bili na Zapadu i videli ste da gotovo nema javnog mesta gde ne postoji prostor za nepušače, od aerodroma do svih drugih mesta. Na taj način bismo sigurno mogli da utičemo, u jednom dužem vremenskom periodu, na smanjenje oboljenja kao posledice pušenja, a naročito pasivnog pušenja; time utičemo i na smanjenje troškova iz zdravstvenog fonda. Znači, tu je samo da se opredelimo za koji mehanizam. Mi smatramo da bi možda iz ovog dela koji Vlada, ne treba ići na dalje povećavanje akciza.
Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS-a.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da onaj ko piše amandman, kada nešto misli, to treba i da napiše, a ne da ostavlja za tumačenja do kojih uopšte ne može da se dođe čitanjem amandmana. Priložili ste amandman kojim obavezujete proizvođače i uvoznike da se odriču svog dela, (svog dela, tako ste rekli), 3% od prodajne cene u fond za lečenje posledica i opet posledica, a što da ne uložimo u preventivu. Znači, ovim bi ili poskupeli, jer ako proizvođač plati porez koji je predviđen za određenu vrstu proizvoda, otkud nama pravo da mu namećemo ekstraporez. Dodatni porez na porez, ne može. Poresku stopu on ima za proizvodnju kojom se bavi, za promet kojim se bavi, za uvoz kojim se bavi. Kada namiri te dažbine on je miran, nema više da ga čekate na ćupriji ako je prešao most. A da ste napisali da će budžet izdvajati za ovo, to ide u zakon o budžetu, pa amandmane na predlog zakona o budžetu, pa ako to usvojite kao skupštinska većina koja je glasala za budžet, onda će to da prođe, a ako ne usvojite, neće proći. Ovako gledano, ispada da biste opteretili samo krajnjeg potrošača, jer bi to proizvođač prevalio na cenu, a pitanje je da li bi to bilo u skladu sa poreskim sistemom, za koji se svi mi ovde zalažemo, što se nas iz SRS tiče. U obezbeđivanje prostora za pušenje, što se nas tiče, ne morate da ulažete ni dinar, mi miting na kome ispraćamo Vojislava Šešelja držimo na Trgu Republike u nedelju, 23. u 18,00 časova. Dođite i vi koji se radujete, doći ćemo i mi kojima to i nije baš za radovanje, a nećete ni vi dugo imati prilike da se radujete, jer 29. maj stiže.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Da.) Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS. Izvolite.
Koleginice i kolege, ovaj amandman je imao za cilj da se obezbede sredstva upravo za lečenje posledica, kako je to rečeno u samom amandmanu. Malo je nespretno ovo da se novi namet uvodi, ali je sigurno potrebno da se obezbede sredstva pre svega za preventivu, znači za sprečavanje. Ovde je došlo u koliziju ono o čemu je govorio ministar nama ovde i ovo što je napisano u obrazloženju Vlade. Ovde Vlada kaže da su u bidžetu, pozicija 666, ekonomska klasifikacija 481 - dotacije nevladinim organizacijama, predviđena i sredstva za Društvo za borbu protiv raka, čija je jedna od osnovnih aktivnosti borba protiv pušenja. Mislim da je ovo obrazloženje za odbijanje ovog i ovakvog amandmana potpuno u koliziji sa onim o čemu je govorio ministar. Ne može jedno društvo samo da iznese na svojim plećima ovu stvar o kojoj je govorio ministar ovde sa punim ustima, da mi nažalost trujemo narod da bi imali 50, 15 milijardi u prihodu budžeta i da kažemo da ćemo to pomoći na drugi način. Naša zalaganja su bila da se značajna sredstva kroz rebalans budžeta koji će vršiti odvoje upravo za preventivu. Mislim dai ovaj amandman kolege iz DSS-a ima taj smisao. Znači, da se obezbede sredstva za preventivu, za borbu protiv pušenja. Bolje je raditi preventivu nego lečiti posledice od ovoga. Kada dođe do posledica, onda je to i skupo, a i uzaludno, ako se radi o raku pluća. U to sam potpuno siguran. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, predstavnik podnosilaca amandmana na član 28. Predloga zakona o duvanu.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SSJ podneo je amandman na član 28. Predloga zakona o duvanu, kojim traži da se predviđena obaveza u članu 28. za one koji žele da se bave trgovinom na veliko duvanom, a to je obaveza da imaju skladišni prostor za skladištenje 30 tona cigareta, smanji na 5 tona. Smatramo da je ova cifra od pet tona i obaveza posedovanja magacinskog prostora za smeštaj pet tona cigareta i drugih duvanskih proizvoda primerena, jer 80% trgovaca u Srbiji koji se bavi između ostalog i trgovinom na veliko duvanom i duvanskim proizvodima, ne bavi se isključivo trgovinom na veliko duvanskim proizvodima, već im je to sporedna delatnost u njihovoj trgovini na veliko, jer se bave drugom trgovinom, odnosno trgovinom na veliko ostalim proizvodima kojima snabdevaju trgovine na malo. Takođe, tražili smo da se u istom članu, znači u članu 28, brišu stavovi od 3. do 8. iz sledećih razloga. Naime, tim stavovima je predviđeno da ona pravna lica i preduzetnici koji su u poslednje tri godine od dana podnošenja zahteva kažnjeni novčano ili krivično za učinjen prestup, odnosno prekršaj u trgovini duvanskim proizvodima, nemaju pravo da se bave tim poslom. Mi iz SSJ-a mislimo da bi ovo bilo dva puta kažnjavanje za isti prekršaj. Naime, u Ustavu Republike Srbije stoji da nema retroaktivnog dejstva zakona. S druge strane, ako je već neko kažnjen novčano ili prekršajno, pravno lice, da li preduzetnik, odgovorno lice u tom preduzeću, odnosno kod preduzetnika, ne može sada da bude kažnjen time što mu neće biti dozvoljeno da nastavi da radi jedan posao koji radi godinama. Razumeli bismo da se ovaj zakon, kao što je predviđeno, primenjuje od dana njegovog donošenja, pa, ubuduće, ko bude učinio ovakav prestup, odnosno prekršaj da bude kažnjen između ostalog i oduzimanjem licence, odnosno prava da se bavi trgovinom na veliko. Ista ovakva odredba je predviđena i kod trgovaca na malo. Ponavljamo, znači, nema pravne sigurnosti u pravnom životu Republike Srbije, jer da je neko znao da će mu biti oduzeta dozvola za rad u ovoj vrsti delatnosti, onda bi on možda drugačiju kontrolu imao u odnosu na svoje radnike, na svoje saradnike itd. Prema tome, necelishodno je da se ovaj zakon primenjuje unazad i na taj način se pospešuju i stavljaju u povoljniji položaj oni trgovci na veliko duvanom i duvanskim proizvodima koji su se bavili nekom drugom vrstom delatnosti, za koju su takođe bili kažnjavani za učinjene privredne prestupe ili prekršaje, ali sada mogu da se bave trgovinom duvana na veliko, jer za to nisu kažnjavani. Iz tog razloga predlažem da prihvatite ovaj amandman SSJ.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Međutim, za tu poslaničku grupu, na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao nepotpun, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine u smislu člana 142. stav 5. Poslovnika. Znači, nema rasprave o ovom amandmanu. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš i Novica Đurašković. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao neblagovremen, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine u smislu člana 142. stav 5. Poslovnika. Znači, nema rasprave o ovom amandmanu. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao nepotpun, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine u smislu člana 142. stav 5. Poslovnika. Znači, nema rasprave o ovom amandmanu. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio ovaj amandman kao nepotpun, pa on ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine u smislu člana 142. stav 5. Poslovnika. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li se predstavnik predlagača javlja za reč? Ima reč predstavnik podnosilaca amandmana, narodni poslanik Adam Urošević.
Uvaženo predsedništvo, braćo i sestre, poštovani predstavnici nacionalnih manjina i etničkih zajednica, u ime SSJ zastupam amandman na član 29. Predloga zakona o duvanu. Da budem precizniji, ovo je drugo poglavlje predloženog zakona koje reguliše trgovinu duvanom na veliko, i to odluku o davanju licenci. Predlagač zakona je u stavu 2. ovog člana, koji se odnosi na davanje licence preduzećima i preduzetnicima, predvideo da se za dobijanje licenci iz stava 1. ovog člana plaća naknada u visini od pet miliona dinara, koja ide u prihod budžeta Republike Srbije. Poslanička grupa SSJ predlaže brisanje ovog iznosa od pet miliona dinara i zamenu iznosom od milion dinara. S tim u vezi, sledeći stav 3. se odnosi na način uplate, odnosno predviđeno je u Predlogu zakona da se ovaj iznos od milion dinara uplati u pet godišnjih rata. Mi iz SSJ predlažemo da se ovaj iznos od po milion dinara, u pet godišnjih rata, zameni iznosom od po 200.000 dinara. Takođe, u stavu 6. stoji - za dobijanje licence iz stava 5. ovog člana(da podsetim, stav 5. se odnosi na uvoznike, na one koji uvoze duvanske proizvode) plaća se naknada u visini od pet miliona dinara. Poslanička grupa SSJ predlaže da se u ovom stavu ovaj iznos od 5 miliona dinara, zameni iznosom od dva miliona dinara. Takođe, ovaj stav je vezan sa sledećim stavom istog člana, koji glasi u Predlogu zakona:"Uvoznik iz stava 5. ovog člana može da plati naknadu iz stava 2. ovog člana u pet godišnjih rata od po milion dinara". Mi predlažemo izmenu ovog stava, s obzirom na ovo predloženo umanjenje u prethodnom stavu, da se taj iznos, od milion dinara, zameni iznosom od 400.000 dinara. Praktično, mi u ovom predlogu ne vidimo svrhu uvođenja ovolikih taksi i naknada za trgovce duvanom, ako se zna da svi trgovci plaćaju akcize, porez na promet, porez na dobit i sve ostale obaveze prema državi. Na ovaj način se pravna lica i preduzetnici koji se bave, između ostalog, i trgovinom na veliko duvanskim proizvodima, stavljaju u neravnopravan položaj u odnosu na druge subjekte koji se bave trgovinom drugim vrstama proizvoda. Smatramo da se i na ovaj način sužava krug onih koji bi mogli da se bave ovom vrstom trgovine, odnosno da će ovaj posao moći da dobiju samo određeni subjekti, ili privilegovani subjekti.
Da li se o ovom amandmanu još neko prijavljuje za reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane koleginice i kolege, poslanička grupa, kako je to pročitala gospođa predsednik, SPS, odnosno deo navedenih poslanika iz te poslaničke grupe je podneo amandman na član 29. koji glasi: reči "Vlada odlučuje o davanju licence", zamenjuju se rečima: "Vlada je dužna da izda licencu". Ovo je potpuno isti amandman kao i prethodni amandman na koji je Zakonodavni odbor dao tumačenje da nije usaglašen sa Poslovnikom, članom 142, stavom pretposlednjim i poslednjim, potpuno istim. Moje upozorenje je da treba da se pročitaju amandmani i treba da se pročita ono što daje Zakonodavni odbor, potpuno ima smisla. Jer, potpuno je identičan amandman, samo na drugi član. Potpuno je identičan po svom sastavu, po smeru. Želi se da Vlada bude dužna da da svima onima koji su ispunili uslove. Prethodno je bila dozvola, sada je u pitanju licenca. To je potpuno isto, a dve različite odluke. Mi malopre nismo mogli da obrazlažemo svoje amandmane, jer je to Zakonodavni odbor rekao, sad možemo potpuno isti amandman da obrazlažemo, jer je to Zakonodavni odbor zaboravio da vidi, ili nije bio u pravu prvi put. Ja smatram da nije bio u pravu prvi put i evo potvrde o tome kako se u ovoj skupštini provodi Poslovnik i kako se radi. Mislim da ovaj amandman ima smisla. Vlada ga je odbila uz obrazloženje da je razlog isti kao što je naveden za neprihvatanje amandmana na član 23, amandmana o kome nismo imali pravo da raspravljamo. Mi smo tu u jednoj apsurdnoj situaciji. Kažem, amandman je potpuno smislen i ja molim da se ozbiljno uzme u razmatranje i da skupštinska većina, kada bude glasanje o ovom amandmanu, ima na umu ovo naše obrazloženje. Mi ne želimo ništa da pokvarimo, nego želimo da se zakon efikasno sprovodi.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Zoran Ćirković, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija.
Nadam se da poslanička većina neće zaboraviti kada bude dan za glasanje o čemu se izjašnjava. Zaista podržavamo ovaj amandman i smatramo ga razumnim. Ukoliko agencija ustanovi da je preduzeće ili preduzetnik ispunio sve zakonom propisane uslove, onda ne vidim potrebu da Vlada zadržava diskreciono pravo da nekome ne izda dozvolu za rad, odnosno prosto se podrazumeva ako je sve to završeno i ako je sve regularno da nakon toga nema potrebe nekoga onemogućavati. U principu, Vladi je sasvim svejedno koliko ima proizvođača. U zdravoj konkurenciji i na zdravom tržištu opstaće samo oni koji mogu da opstaju, koji su jači, a dobit od akciza se podrazumeva, nezavisno od toga koliko će preduzeća da uspe, ili preduzetnika. Zato još jednom podsećam, kada bude amandman na član 29. i kada se o tome u danu za glasanje budemo izjašnjavali, da ovaj amandman podržimo, jer je prosto dobar i ono što on predlaže je dobro, pa nema nikakvog razloga da se odbije.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovim članom 31. direktno se vidi da Vlada želi da onemoguće one trgovce, koji žele na veliko da se bave trgovinom cigaretama. Stranka srpskog jedinstva predlaže da se ukine ovaj predloženi iznos od 30 miliona kao depozit, koji treba svaki trgovac na veliko koji želi da prodaje cigarete da uplati Narodnoj banci Jugoslavije ili da da garanciju banke. U obrazloženju Vlade se kaže da se odbija amandman Stranke srpskog jedinstva, iz razloga što 30 miliona treba taj trgovac na veliko da uplati i ukoliko ne plati porez da Vlada može da mu skine sa žiro-računa, odnosno da skine tu garanciju. Vlada Srbije i resorniministar zaboravljaju da se akciza i porez na promet plaćaju pri kupovini. Onaj obveznik na veliko koji prodaje cigarete plaća samo razliku u ceni između nabavne i prodajne cene, tako da, ministre, to vaše obrazloženje, koje ste dali, ne stoji. Pomenuli ste još jednu stvar - zbog sive ekonomije. Siva ekonomija takođe se uništava na kapiji proizvođača, jer se tamo plaćaju sve obaveze, akciza i porez. I pored toga što ste uveli da pet miliona dinara ide nepovratno u budžet Vlade Srbije i plus 30 miliona, postavlja se pitanje odakle će ti preduzetnici obezbediti ova sredstva. Ne mogu da dobiju kredit, jer se kredit dobija namenski za proizvodnju, odnosno za nekretnine. Ovo nije nekretnina, ovo je delatnost, i kako će taj trgovac da dobije 30 miliona dinara garanciju neke banke. Imate sredstvo koje može da kazni one trgovce koji ne poštuju predloženi zakon, a te kazne vam čak idu i do 470 hiljada dinara; 400 hiljada plaća preduzeće, odgovorno lice u preduzeću i trgovac, tako da Vlada Srbije članom 31. predloženog zakona direktno želi da onemogući sve one koji žele da prodaju cigarete u svom magacinu. Još jedno bolno pitanje, da će u Srbiji možda biti samo 2-3 trgovca. To znači da će njihova lokacija biti u Beogradu. Kako će onaj iz Jagodine, iz Niša, iz Kruševca, ako mu treba 10 boksova cigareta, ima malu radnju i nema više para da nabavi; on mora da upali to specijalno vozilo, da dođe u Beograd da bi mogao da napuni svoj magacin. Stranka srpskog jedinstva predlaže da prihvatite ovaj amandman pošto, ne kažem da niste stručni, možda vam je to neko drugi napisao, vaše obrazloženje nije jasno i nije u praksi primenjivano do sada. Jer, ponavljam još jednom, akciza i porez se plaćaju pri uzimanju robe i to piše u računu, predračunska vrednost robe, obračunat porez. Znači, ne ide izjava, gospodine ministre. Molim vas da objasnite zbog čega ste dali ovakvo obrazloženje, da ne prihvatate amandman Stranke srpskog jedinstva.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, gospodine ministre, kolege poslanici Socijalističke partije Srbije i ja podneli smo amandman na član 31. stav 3. i tom prilikom predlažemo da umesto reči "bude kažnjeno za prekršaj", stoje reč "bude pravosnažno kažnjeno za prekršaj". Ovaj amandman se odnosi na lice koje podleže kazni zbog neispunjenja nekih određenih uslova, a odnosi se na prenošenje depozita, koji je uložen, u budžet Republike Srbije. Smatramo da su u pravnoj državi meritorne sudske odluke, a ne odluke agencije i mislim da je potrebno, u cilju očuvanja pravne države, da se ovaj amandman prihvati. Još nešto bih u kontekstu ovoga dodao, sličan amandman je predložio i Odbor za poljoprivredu u vezi člana 25. stav 2. Sa tim predlogom Odbora za poljoprivredu, koji se isto odnosi na pravosnažnost prekršajne odluke, saglasio se i ministar kao ovlašćeni predstavnik predlagača. Nije mi jasno zbog čega se, kada se tretira ista materija, kada se tretiraju kaznene odredbe, predstavnik predlagača ne saglašava sa ovim amandmanom, a saglašava se sa predlogom Odbora za poljoprivredu. Ako hoćemo jednak tretman i ako hoćemo poštovanje zakona i zakonitost, onda bi trebalo da prihvatimo ovaj amandman Socijalističke partije Srbije. Zašto Vlada u svom obrazloženju kaže da se amandman ne prihvata, jer je stavom 4. istog člana propisano da, u slučaju kada kazna za izrečeni prekršaj ili učinjeno krivično delo bude pravosnažno ukinuta sredstva depozita se vraćaju. Zašto da komplikujemo, ne sačekamo pravosnažnost presude, prekršajne ili krivične, i onda da se skinu ta sredstva, nego dupliramo posao. Mislim da na ovaj način komplikujemo, a prihvatanjem ovog amandmana uprošćavamo i držimo se strogo zakonitosti koju propagiramo.
Za reč se javio zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman treba prihvatiti zato što nas Vlada odbijanjem ovog amandmana i ovakvim rešenjem upućuje na to da nju ne interesuje sudski postupak, da je ne interesuje pravosnažnost jedne presude, da joj je dovoljno prvostepeno rešenje ili presuda koju izriču organi. To nije u pravnom prometu, bez obzira na to što nam sada i Administrativni odbor piše svakakve nebuloze u svojim tumačenjima, pa će se knjige pisati o tome kakvu ste sve ekvilibristiku pravili sa pravnim normama, ali ovde je sve jasno. Može da dođe do strašnih posledica za preduzetnika ili preduzeće. Može da ode u stečaj, da likvidira, može banka po hipoteci da postupi i da mu rasproda imovinu. Radi se o 30 miliona depozita, o pet miliona za dobijanje licence. Nisu to mala sredstva. Lepo je da to uđe u budžet kad zapne za penzije, za dečije dodatke, za plate, ali vi ćete nekog da ostavite bez preduzeća zato što niste čekali pravosnažnu sudsku presudu. Onda ćete da ga uputite da traži svoja sredstva. Evo, mogu da navedem nekoliko ljudi u ovoj sali kojima Republička uprava javnih prihoda nikada više nije vratila novac. Da vam ne pričam koliko dugo posle toga traju sporovi za izgubljenu dobit, za štetu itd. Ovde je sve jasno. Ne možete da kažnjavate nekoga ko nije pravosnažno osuđen. Ne može, jer možda uopšte nije počinio delo, možda prvostepeni organ nije uzeo u razmatranje sve činjenice, možda mu nisu bili dostupni svi dokazi, možda je kao Republička uprava javnih prihoda rekao da je poreski obveznik priložio dokaze, ali da dokazi nisu cenjeni u postupku. I to rade prvostepeni organi. Zato postoji dvostepena zaštita svakoga kome se izriče neka mera. Mi ćemo glasati za ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Već sam govorio o potrebi pravosnažnosti i pravne valjanosti odluka na osnovu kojih se preduzimaju određene radnje i ne bih to ponavljao. Već je ovde u argumentaciji dosta rečeno da je dobro samo ono što je pravosudno konačno rešeno i po njemu da se određuju sankcije. Međutim, nije ovde bilo reči o tome na koji način će se nadoknaditi šteta, ako se dokaže da neko nije kriv, aprethodno, po ovom predlogu zakona, oduzeta su mu sredstva ili mu je zabranjen rad, što uzrokuje oduzimanje depozita, da li se radi o pet miliona ili 30 miliona dinara, a da ne govorim i da ne ponavljam razlike koje je naveo kolega Nikolić, o tome da će to imati i druge posledice. Znači, neke firme koje se bave ovim poslom neće moći da izdrže. Pričao sam o mogućnosti podmetanja, u ovom slučaju, da se utvrdi da je neko učinio prekršaj, a kasnije da je to zlonamerno urađeno. To su sve mogućnosti koje dovode pod sumnju sve ovo da se, pre nego što se pravosnažno nešto završi, preduzimaju određene mere koje će imati posledicu po onoga ko se bavi ovom privrednom aktivnošću. Iz tih razloga smo predložili ovaj amandman. Ne vidim ni jedan razlog da se to ne usvoji. Kao što je rekao kolega Lazić, već je učinjen jedan napor u članu 25, da se slično rešenje nađe. Takođe, pored ovoga što će izazvati ove direktne posledice, ako se pravosnažno pokaže da je izrečena mera bila neopravdana, doneta mimo zakona, vraćaju se sve stvari. Ko će nadoknaditi prouzrokovane štete, da ne govorimo o nominalnim iznosima? Lako je vratiti depozit od 30 miliona, relativno lako je vratiti depozit od pet miliona, zavisi od kapaciteta budžeta, ali je pitanje ko će nadoknaditi onu štetu dok proces traje - tri, šest meseci ili godinu dana. Ko će nadoknaditi tu štetu i ko će vratiti one druge posledice koje su u lancu? Ako se zatvori jedno preduzeće koje zapošljava, recimo, dvesta, trista ili hiljadu ljudi, ako se radi o fabrici duvana, ko će nadoknaditi svu tu štetu koja će ići u lancu? Prema tome, naše insistiranje je iz ovih razloga, sa ovom argumentacijom da treba da se pravno valjanim rešenjima rešavaju ova pitanja, a nikako rešenjima koja su polovična.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dušan Ilić, predstavnik podnosilaca amandmana na član 32. Predloga zakona o duvanu.
Član 32. uređuje proceduru za oduzimanje licence. Naša osnovna ideja je da se licenca oduzima po sili zakona, a ne da neko odlučuje, u ovom konkretnom slučaju Vlada, o oduzimanju licence, kada su već nadležnosti predate agenciji. Uopšte jedan deo naših amandmana ide u pravcu pooštravanja kriterijuma za obavljanje delatnosti proizvodnje, trgovine na malo i trgovine na veliko i uvoza duvana i duvanskih proizvoda. Naša osnovna ideja je da se u ovoj oblasti pooštri kontrola, kako nam se ne bi dešavali ovakvi slučajevi kao što imamo situaciju u opštini Stara Pazova, koja je vezana za ovu nesrećnu fabriku lekova.Fabrika lekova koju je formirao Zarubica i koju je želeo da gradi Zarubica imala je dozvole praktično svih, pa čak, na kraju krajeva i izvršnog odbora Skupštine opštine Stara Pazova, gde je čak i Zarubica predstavljao izvršni odbor SO Stara Pazova, iako nije član izvršnog odbora i na to nije imao pravo, ali u te detalje neću da ulazim. Jednostavno, moramo da se zaštitimo da se ovakve stvari ne dešavaju. Zarubica je priča za sebe, a ovaj zakon je priča za sebe. Zato vas pozivam da ovaj amandman prihvatite, kako bismo izbegli ovakve nagodbe, od nivoa lokalne samouprave, pa do Vlade.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ima prijava za reč po ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, predstavnik podnosilaca amandmana.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, gospodine ministre, ako niste imali razumevanja za opravdanost amandmana na član 31, mislim da ćete, uz argumente koje ću navesti, imati volje da prihvatite ovaj amandman na član 32. Evo zbog čega. U stavu 2. reč "kažnjen" treba da se zameni rečima "pravosnažno kažnjen". Pretposlednji stav ovog člana treba da se briše, koji se odnosi na vraćanje licence ukoliko se ne donese pravosnažna presuda sa kojom se dokazuje krivica određenog subjekta. Od podnošenja prekršajne prijave do pravosnažnosti odluke o kažnjavanju za prekršaj nastaje jedan duži vremenski prekid, zbog čega štete ima i subjekt na koga se kazna odnosi, ali ima i država. Mi znamo koliko traju ti postupci od donošenja prve kaznene odredbe, do pravosnažnosti. Za sve to vreme agencija ili Vlada oduzimaju licencu subjektu za proizvodnju i prodaju cigareta. Za sve to vreme određeni subjekat ne može da obavlja svoju delatnost. Dakle, on trpi posledice, štetu, a štetu ima i država, Vlada. Jer, kad se ne ostvaruje proizvodnja, kad se ne ostvaruje promet, normalno da gubitak snosi i Vlada. Zato mislim da je mnogo celishodnije da se ovaj amandman prihvati i da se kaznena odredba odnosi na pravosnažnu presudu, jer na taj način nema potrebe da Vlada kasnije vraća licencu, posle tog dugog perioda, a ne bi imala štete ni Vlada, ni subjekat. Još nešto, gospodine ministre, znam da je u Vladi najteže ministru finansija, jer Ministarstvo finansija treba da ubere sredstva, da raspodeli korisnicima, a ima ih puno. Međutim, i Ministarstvo mora da se bori da puni budžet, ali nisam za to da se budžet puni jednokratno, prodajom profitabilnih fabrika. U poslednje vreme se često pominje Duvanska industrija u Nišu i u Vranju, zaboravlja se na Duvansku industriju Gnjilane, iako je i ta duvanska industrija naša. Prodajom ovih industrija samo bi se jednokratno ubrala sredstva, a, dugoročno gledano, mnogo bolji efekat bi bio kada bi se prodaja, kako se predviđa po Zakonu o privatizaciji, odložila, da se povećaju akcize na uvozne proizvode, uvozne cigarete, pa bi se stvorila realnija konkurencija, zaštitila domaća proizvodnja; a strani partneri, proizvođači stranih licencnih cigareta, bili bi u pozicijizbog interesantnog tržišta u Srbiji da sklapaju ugovore sa domaćim fabrikama, domaćim industrijama u proizvodnji kvalitetnih cigareta. Na taj način bi mnogo dugoročnije i efektnije država prikupljala sredstva, uz zaštitu domaće proizvodnje i domaće industrije.
Da li ima još prijava za reč od strane ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, predstavnik podnosilaca amandmana na član 34. Predloga zakona o duvanu.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SSJ je predložio da se član 34. briše. Zbog javnosti, evo o čemu se radi. U članu 34. Predloga zakona o duvanu Vlada je predvidela uslove za dobijanje odobrenja za obavljanje trgovine na malo duvanskim proizvodima. Mi iz SSJ bismo mogli da prihvatimo da budu ovako oštri uslovi za pravo dobijanja licence za trgovinu na malo da je u pitanju neki drugi proizvod, ali kad je u pitanju duvan i duvanski proizvodi, tražiti ovako oštre uslove za dobijanje dozvole, mislim da je u najmanju ruku nedobronamerno i nije u skladu sa privrednim kretanjima u ovoj zemlji. Naime, između ostalog, Vlada kaže da bi se dobilo pravo, da ne trebada ima neizmirene obaveze po osnovu javnih prihoda. Postavlja se pitanje - da li samo onaj ko želi da se bavi trgovinom na malo duvanom i duvanskim proizvodima treba da bude kažnjen, odnosno da mu sezabrani tj. da mu se ne da licenca za obavljanje te vrste delatnosti, ukoliko nije izmirio obaveze po osnovu javnih prihoda? Šta je sa ostalim trgovcima na malo i drugim trgovcima, koji ne izmiruju redovno ili uopšte ne izmiruju obaveze po osnovu javnih prihoda? S druge strane, takođe se govori o kaznama koje su izrečene, u periodu od tri godine, pre dana podnošenja zahteva za dobijanje prava za obavljanje trgovine na malo, odnosno za dobijanje licence od agencije, pa se između ostalog kaže - onaj koji je novčano kažnjen ili kažnjen kaznom zatvora itd. Ako je nekome već izrečena mera u postupku (govorim o postupcima koji su okončani za neki prekršaj iz trgovine na malo duvanom i duvanskim proizvodima), a nije mu od strane nadležnog organa koji je izrekao meru, odnosno kaznu, izrečena i mera zabrane bavljenja tom vrstom delatnosti, zašto sada ovaj zakon preuzima prerogativ da retroaktivno deluje na takve vrste prekršaja i zašto bi neki preduzetnik odgovarao zbog toga što se neki njegov radnik, između ostalog, bavio i nekom nedozvoljenom trgovinom na malo, a bilo je takvih slučajeva u prošlosti, vi to vrlo dobro znate. Zbog toga smatramo da ovaj član treba brisati, a daću šire obrazloženje, o tome ću govoriti kada budem govorio o članu 35, jer se na ovaj način trgovci na malo koji žele da se bave prodajom na malo duvana i duvanskih proizvoda stavljaju u neravnopravni položaj sa drugim trgovcima na malo, takođe kad su u pitanju akcizni proizvodi, kao što je npr. kafa, alkohol i sl. Zašto bi oni imali obavezu da ispunjavaju ove uslove, ako su ih već ispunili i dobili dozvolu za rad od tržišne inspekcije, sanitarne inspekcije, inspekcije za zaštitu na radu itd. Zbog toga vam predlažem da onog čuvenog dana za glasanje pritisnete zeleno dugme i glasate za ovaj amandman SSJ.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Član 34. treba brisati zbog toga što stvara tako velike obaveze za trgovce na malo, da će se dokazati kako sam bio u pravu kad sam rekao da se Stanko Subotić - Cane Žabac pripremi da otkupi sve "Duvanove" kioske, njihova će cena biti izuzetno niska, zbog toga što ne ispunjavaju uslove iz člana 34. Predloga zakona i zato što neće moći više da se bave tim poslom. Naime, vi sada ovde kažete da preduzeće, odnosno preduzetnik koji želi da se bavi prometom na malo duvanskim proizvodima mora da ima objekat koji ispunjava sanitarno - higijenske, zdravstvene i druge uslove. Da je ministar finansija bio u Srbiji u poslednjih 10 godina, video bi da mi možemo i na kutijama od kartona da prodajemo cigarete, kad od toga zavisi izvor prihoda za porodicu. I, da je ministar finansija uspeo da svaka paklica cigareta na izlasku iz fabrike ima markicu i da su već plaćene sve dažbine na te cigarete, ja bih ovde digao dva prsta da se prodaju i na kutijama za cigarete, i na kartonskim kutijama, i iz džepa, i iz ranca, iz sportske torbe, iz gepeka automobila, kako to sve ide i funkcioniše. Za promet cigaretama, objekat koji ispunjava sanitarno - higijenske, pa čak i zdravstvene uslove, pa onda još i da nema neizmirenih obaveza po osnovu poreza, po osnovu javnih prihoda. Ja znam, za vreme bivšeg ministra finansija niste mogli da registrujete automobil ako imate neizmirenih obaveza po osnovu javnih prihoda, a sada ne možeš ni da prodaš cigarete, a uskoro će biti da ne možeš ni da kupiš cigarete. Jer, kako ste sve uveli administraciju, ministre, sada će morati mušterija onome ko sedi u higijenski - sanitarno i zdravstveno ispravnom objektu, i koji ima predugovor sa dobavljačima za cigarete, dapokaže i potvrdu da je izmirio sve obaveze po osnovu javnih prihoda, da bi kupio kutiju cigareta. Biće, garantujem, a ovaj će njemu da kaže - izvolite, i molim vas, uzmite i ovaj račun, čekaju Božini napolju, hoće da otmu pare. To je predimenzionisano, prenormirano, nepotrebno. Očigledno se stvaraju uslovi za monopoliste, jer akoneko ima 200 kioska, trebaju mu milijarde da ih dovede u stanje da ispunjavaju uslove po ovom zakonu. Može to onaj ko se nakrao para do sada. Ovo je sada neka prvobitna akumulacija kapitala. Na stolu je sve čisto i ravno, a dole, šta smo radili, ne pitaj nas ništa. Daćemo po neki milion političkim strankama koje su na vlasti, ali zato tražimo sada ovakvezakone. Ne može svaka šuša da prodaje cigarete, nego to mora sada da bude reprezentativni objekat, pa na njemu specijalna nalepnica da se tu prodaju cigarete. Kao da građani Srbije ne znaju gde se cigarete prodaju i gde mogu da ih kupe. Videćemo se mi još. Možda vi više nećete biti poslanici i ministri. Mi radikali ćemo samo imati još veći broj poslanika...
Narodni poslaniče, upozoravam vas drugi put na prekoračenje dozvoljenog vremena.
Da li mi se obraćate u svojstvu vršioca dužnosti predsednika Republike ili predsednice Narodne skupštine?
Gospodine Nikoliću, izričem vam opomenu zbog toga što ste i posle mojih upozorenja nastavili da vodite raspravu i da vređate, na osnovu člana 101. izričem vam opomenu. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bora Stanimirović, Živodarka Dacin, Rade Bajić i Miloš Nešović. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovani narodni poslanici, gospodine ministre, ponovo o famoznom članu 34. koji se odnosi na trgovce na malo. Poslanička grupa SPS-a podnela je amandman na ovaj član i ja ću u njeno ime obrazložiti ovaj amandman. Predlažemo da se stav 2. tačka 1) briše, jer smo videli da je ovo jedan rigorozan član kada su u pitanju uslovi koji treba da se ispune u ime trgovaca na malo duvanskim proizvodima. Naime, traži se ispunjenje četiri uslova. Prvi je da ima sklopljen predugovor sa trgovcem na veliko duvanskim proizvodima; da ima ispunjene uslove kada su u pitanju higijensko-sanitarni i zdravstveni uslovi, znači da objekat ispunjava te uslove; treći je da ima objekat koji ispunjava uslove tj. propise koji su vezani za komunalnu delatnost, obavljanje komunalne delatnosti; i četvrti uslov je da nema neispunjenih obaveza po osnovu javnih prihoda. Mi smo tražili da se briše član 1. jer zaista ovaj član je, a mislim da ćete se, ministre, složiti, izvor korupcije, mita i nezakonitih radnji. Zasigurno je da će biti vrlo malo trgovaca na veliko koji će dobiti dozvole, pogotovo kada se zna da ima mnogo novčanih iznosa koje treba uplatiti, a drugo, da ga čeka diskreciono pravo Vlade da mu odobri da se bavi trgovinom na veliko. Dakle, biće ih malo, a oni će se dovesti u monopolski položaj da daju dozvole trgovcima na malo da bi se mogli baviti trgovinom na malo. Zasigurno je da će biti mnogo onih koji će želeti da se bave trgovinom na malo, ali će biti uslovljeni od trgovaca na veliko, a to je, dakle, izvor i korupcije i drugih nezakonitih radnji, kada je u pitanju dobijanje predugovora tj. sklapanje predugovora. Zbog toga smatramo da je i pored rigoroznih uslova ovo jedan od najrigoroznijih izato i tražimo da se briše tačka 1) stava 2) ovog člana. Samim tim će se izbeći to da trgovac na veliko uslovljava, praktično propisuje uslove pod kojima neko može da se bavi trgovinom na malo. Zahvaljujem.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Kolega Rade Bajić je objasnio naše razloge za predlog da se briše tačka 1) iz ovog člana, st. 2, i ne bih to posebno obrazlagao. Samo želim da podvučem jedan primer. Recimo, ako se zdušno zalažemo i želimo da postanemo deo Evrope, da uđemo u Evropu, svugde u savremenom svetu postoji i prodaja cigareta iz automata, pa da li će taj koji prodaje cigarete iz automata, koji su izloženi na javnim mestima, uglavnom u holovima i slično, da obezbedi sve ove uslove, a i to je jedna vrsta prodaje na malo. Mislim da mi neke stvari ovim zakonskim rešenjima dovodimo do apsurda. Kao što sam već rekao da neko mora neko specijalno vozilo da koristi da bi odvezao duvan sa njive do prvog prerađivača, evo kako i ovde dolazimo u takvu situaciju, da nekim generalnim rešenjima sprečavamo da se ljudi bave i ovakvim stvarima, da mogu da organizuju prodaju iz automata. Da li će to važiti i za prodaju sladoleda, da li će morati da se obezbede sanitarni uslovi za prodaju sladoleda na ulici, iz automata itd. Mislim da postoje i neki drugi razlozi pored ovih koje je kolega naveo, oko predugovora, jer šta on u stvari znači. Da bi dobio - moraš da imaš predugovor, važno je da imaš kasnije ugovor i da možeš da funkcionišeš, da snabdevaš svoju maloprodaju. Sigurno je da onaj ko nema ugovor neće ni dobiti taj posao - da snabdeva svoju maloprodaju. Čemu onda jedno ovako rešenje? Ne vidimo nijedan razlog zbog koga se ovaj amandman koji smo predložili ne bi prihvatio od strane Vlade, a ako ne, neka ga prihvati skupštinska većina. Hvala.
Da li se javljate povodom ovog amandmana? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ako već ne može da se briše član 34, mogu pojedine odredbe, a i ova na koju su poslanici ukazali zaista je apsurdna i ne služi da se reguliše stanje u oblasti proizvodnje, prometa i naplate javnih prihoda od proizvodnje duvana. Naime, Vlada Republike Srbije predlaže ovim članom 34. stav 2. tačka 1) da preduzeće, odnosno preduzetnik može da se bavi trgovinom na malo duvanskim proizvodima ako ima zaključen predugovor o snabdevanju duvanskim proizvodima sa trgovcima na veliko duvanskim proizvodima. Bilo bi glupo da piše čak i - ako ima zaključen ugovor o snabdevanju, jer vi to ne propisujete ni za jednu vrstu robe. Niko u Srbiji ne mora da vam pokaže, ko se bavi prodajom na malo određenih proizvoda, ugovor, a nekmoli predugovor sa trgovcem na veliko od koga se snabdeva tim robama. Mora da pokazuje fakture, otpremnice, poslovne knjige, da li plaća obaveze po osnovu javnih prihoda ili ne. A, da vam pokazuje ugovor sa trgovcem na veliko i da mu čak predugovor bude uslov da se bavi određenim poslom, e sad vas pitam - zbog koga ste to napisali. Mislim - zbog trgovaca na veliko. Ako već uslove propisuje ministar, a agencija proverava jesu li ispunjeni, što niste ovde obavezali kako će da izgleda taj predugovor? Vi ste sada sve te male, sitne prodavce cigareta, duvanskih proizvoda, prerađevina, stavili u zavisnost od velikih, "krupnih riba", zbog kojih se i piše ovaj zakon. Vi ga pišete da mogu lakše da rade, a trebalo bi da napišete zakon da se oni obuzdaju. Čime ste zaštitili sada trgovca na malo od trgovca na veliko? Koje će uslove da mu on postavi? Jer, pazite, nije svejedno hoće li dobiti dozvolu da trguje na malo cigaretama ili ne. A šta ako ovaj ne da predugovor, nego postavlja uslove koji čak nisu ni u skladu sa zakonom? Trgovac na malo nema predugovor; Vlada kaže - mi smo propisali uslove, agencija kaže - uslovi nisu ispunjeni. Sitni nestaju, oni što hrane decu, porodicu, oni polako nestaju, zatvaraju svoje objekte,a veliki,koji imaju predugovore sa trgovcima na veliko, oni se šire, oni se razvijaju. Monopol na duvan, Vlada, agencija, i "velike, krupne ribe" za građane. Vi ćete pšenicu, vi ćete luk, kukuruz; ne mešajte se u duvan; ne mešajte se u naftu... Pojedine političke stranke ne smeju ni politikom da se bave, a članovi nekih političkih stranaka proizvode drogu. To se dokazalo ovih dana. Razmislite vi dobro šta radite.
Radi dogovora oko nastavka sednice zakazujem sastanak šefovima poslaničkih grupa u kabinetu u 14,15 časova i određujem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i možemo nastaviti sa radom, raspravom u pojedinostima o Predlogu zakona o duvanu. Na član 34. amandman su podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Da li se neko drugi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SSJ podneo je amandman na član 35. kojim traži da se član 35. briše. Iz kojih razloga? Zato što se ovim članom reguliše dobijanje odobrenja za obavljanje trgovine na malo duvanom i duvanskim proizvodima. Između ostalog je propisano da onaj ko želi da se bavi maloprodajom duvana i duvanskih proizvoda mora da zatraži od agencije za duvan odobrenje i to odobrenje važi samo godinu dana. Takođe, mora da plati 3.000 dinara takse da bi mogao da se bavi maloprodajom duvana i duvanskih proizvoda na malo. Postavlja se jedno sasvim logično pitanje - šta sa prodavnicama u malim mestima, u mestima koja su dosta udaljena od većih centara; prodavnica koja u asortimanu svoje robe ima samo dve - tri vrste cigareta, nema iz ministarstva ljudi da im se objasni, da se trgovina na malo duvanom i duvanskim proizvodima obavlja samo u Beogradu, Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu, kao i većim urbanim sredinama. Duvan i duvanski proizvodi se prodaju u malim seoskim sredinama sa 50, 60, 70 kuća, koje imaju samo jednu prodavnicu, a kupac može da kupi samo osnovne prehrambene proizvode i uz to prodavac drži dve ili tri vrste cigareta koje pušač može da kupi. Na ovaj način, ukoliko bi ostala ova odredba, koja je rigorozna, sigurni budite da prodavci neće držati te proizvode, jer im se ne isplati; opet bez ministarstva ne znaju da su rabati maloprodaje na duvan i duvanske proizvode od 5% do 8% na maloprodaju. Znači, zarada je mala, skoro nikakva i on treba da plati taksu za licencu; još mora da istakne na posebnom mestu, vidno označeno, da ima pravo da prodaje duvan i duvanske proizvode. Šta je on, dame i gospodo, do sada radio, taj prodavac u toj prodavnici? On je dobio odobrenje od nadležnih državnih organa, raznih inspekcija o kojima sam pričao. Zar mora ponovo da skuplja silnu dokumentaciju i da podnosi zahtev da bi mogao da prodaje u nekoj seoskoj sredini (kao što sam rekao, ima 100 ili 200 stanovnika) dve ili tri vrste duvanskih proizvoda. Stav SSJ jeste da je ovo dodatno opterećenje na maloprodaju. Umesto da se spreči prodaja na crno, upravo će se dozvoliti da pojedinci iz tih sela kupe duvan i duvanske proizvode u nekom većem mestu i da ga preprodaju po daleko većim cenama, jer prodavci neće biti stimulisani da drže te proizvode u svojim prodavnicama. Molim vas da prilikom glasanja usvojite ovaj amandman SSJ-a, iz čisto praktičnih razloga, da ne maltretiramo građane, a ne samo prodavce. Hvala lepo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč po ovom amandmanu? (Da.) Izvolite, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Pa, da sam znao da ministar nije tu, ne bih se ni javljao povodom ovog amandmana. Mislim da je sve rečeno u prilog brisanja ovog člana, ali mene interesuje, ukoliko član ostane, čime se rukovodio predlagač zakona kada je u stavu 3. predvideo ili da kažem odobrio preduzeću ili preduzetniku koji se bavi maloprodajom duvana da odobrenje za bavljenje tim poslom plati tek godinu dana nakon dobijanja odobrenja. Pitam se, čime se rukovodio predlagač u ovako rigoroznom zakonu u kome je skoro sve predviđeno unapred, odjednom se pojavljuje nešto što ne postoji ni za jednu drugu delatnost. Uvek je uslov za izdavanje odobrenja potvrda da ste uplatili iznos koji je potreban da bi se odobrenje izdalo. Ovde će neko dobiti odobrenje da radi i tek posle godinu dana, praktično po isteku odobrenja, moraće da donese dokaz da je uplatio 3.000 dinara, onaj uslov za izdavanje odobrenja za bavljenje tim poslom. Ne vidim smisao, ne razumem zašto ovakva odredba. Kada smo već kod ovog člana, zaista se predlagač upustio do kraja, u paučinu, rekao bih, propisujući obaveze onima koji ovim poslom žele da se bave, koji nisu kriminalci, koji su se ovim poslom i do sada bavili u statusu društvenih preduzeća ili u statusu privatnih preduzetnika; toliko im je natovareno obaveza ovim članom i onim članovima pre njega, da će zaista biti jako teško da ispune te obaveze i da se bave ovim poslom korisnim za državu. Nažalost, ne možemo da govorimo o pojedincima koje će taj duvan isključivo da truje, ali nikakvu drugu namenu duvan u ljudskom organizmu nema osim da truje. Promet te robe, alkohola, nafte i naftnih derivata je ono što puni budžet. Znači, Vlada ovo reguliše da bi napunila budžet, ali nije brinula o tome da treba da ima što više onih koji se ovim poslom bave. Očigledno da je to tako prenormirala da će retki pojedinci moći da se bave jako unosnim i profitabilnim poslom.
Da li se još neko prijavljuje za raspravu o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Stevan Gudurić.
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici - sem nekog novčanog iznosa koji definiše kolika je ta nadoknada, pa se onda u obrazloženju odbijanja ovog amandmana koji smo podneli vodi briga o tim ljudima koji će se time baviti - već kad se pisao član zakona niko nije vodio računa o tome da je on takav da teško to može da funkcioniše, jer ili se namešta nekom da pravi neke silne table da se pokazuje gde će se prodavati duvan, gde neće, pa da se svakih godinu dana podnosi zahtev da radiš jedno te isto, što si pre godinu dana radio, a nisi ništa napravio loše da ne bi mogao da nastaviš da radiš dalje. Meni nije bilo nejasno još na amandmanu na član 12. što neko nije u Vladi dobro pročitao taj amandman. Možda u Vladi baš i ne razumeju srpski, imaju neki više pasoša nego što im treba, ali me začudilo da Zakonodavni odbor za jedan amandman koji smo podneli isto tako nije razumeo srpski, zato što kad se kaže da neko obračuna i plati porez to je jedno, a kada se kaže da ti je neko utvrdio obračun i naplatio porez, e, to si onda nešto zgrešio. Ja sam očekivao, ako baš ministri ne znaju dobro srpski, da bi Zakonodavni odbor koji živi u Srbiji trebalo da razume srpski. Pošto su ovde bile neke proizvoljne ocene o tome ko je čiji i ko je čija koalicija, da ne bi pravili insinuacije uzećemo samo gole činjenice. Zadnja priča je Leskovac, tamo gde vodimo vlast mi iz Socijalističke narodne stranke; kada su oduzete direktorske funkcije dotadašnjem dosovom establišmentu koji je dobrim delom kriznim štabovima to preuzeo, onda su koalicioni partneri zajedno pod ruku izašli iz sale. Izašli su DOS, SPS i SRS. Čestitam na koaliciji.
Da li se po ovom amandmanu još neko prijavljuje za reč? Ima pravo na repliku narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Svesni ste vi, gospođo Mićić, da je poslanik koji je bio pre mene, povredio Poslovnik, ali vi ste se pravili da razgovarate nešto sa potpredsednikom Narodne skupštine, pa niste stigli da ga opomenete. Ali, ovde je izrečena i jedna teška uvreda na račun SRS. Rečeno je da smo koalicioni partneri SPS i DOS. Pa, stvarno čovek ne može više da nas uvredi, osim da to kaže.
Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Podsećam vas da je Zakonodavni odbor izvršio pravno-tehničku redakciju člana 35, tako što je u stavovima 5. i 6. broj "2" zamenio brojem "4", pa će se prilikom pripreme za objavljivanje zakona u "Službenom glasniku RS" ova pravno-tehnička redakcija ugraditi u tekst zakona. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč predstavnik podnosilaca amandmana narodni poslanik Branimir Trajković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je u pitanju bila sa naše strane, po našem mišljenju, jedna redakcija gde smo tražili da se reč "oduzimanje" zameni rečima "prestanak važenja". Mislimo da je ispravnije da stoji "prestanak važenja", nego reč "oduzimanje", i to se ponavlja u stavovima 1, 3, 4. i 6. U vezi sa članom 36. ja bih odmah rekao i ovaj nastavak. Mi smo tražili da se iza člana 36. doda jedan novi član koji bi glasio: "Porez na promet duvana i duvanskih proizvoda plaća proizvođač. Kod uvoza cigareta porez na promet plaća se prilikom carinjenja." Tačno je to, ovo što ste obrazložili, odnosno što je Vlada obrazložila, da se to uređuje poreskim propisima. Ali, mislimo da nije na odmet da to stoji u ovom zakonu o duvanu. Stoga predlažemo Skupštini da prihvati ovaj amandman.
Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS Tomislav Nikolić.
Ja ne bih želeo da skrećem pažnju na formalnosti u ovom članu Predloga zakona. Bolje bi bilo da vam skrenem pažnju na suštinu. Ovaj član je veoma opasan i rigorozan. Odnosi se na oduzimanje odobrenja za obavljanje maloprodaje. Predlagač zakona kaže da će oduzeti odobrenje ukoliko trgovac na malo prestane da ispunjava uslove iz člana 34. U članu 34. bar su dva uslova zbog kojih ne bi mogao da izgubi jednom izdato odobrenje. Jedan uslov je taj predugovor sa onim ko ga snabdeva robom, sa nekim ko to radi na veliko. Šta to znači ako više nema predugovor, a ima ugovor po kome se roba isporučuje. Drugi je znatno rigorozniji, a to su neizmirene obaveze po osnovu javnih prihoda. Šta ako trgovac na malo ima neizmirenih obaveza po osnovu javnog prihoda 3, 5, 6 dana, agencija već uskače i oduzima mu odobrenje za bavljenje poslom, a on namiri obaveze koje ima po osnovu javnih prihoda. U članu 36. samo na jedan način trgovac koji se bavi maloprodajom može da povrati odobrenje, a to je ako pravosnažnom presudom bude ukinuto rešenje o prekršaju, ili po krivičnoj prijavi. Ne kaže nigde predlagač zakona kome će da se žali trgovac koji se u maloprodaji bavi duvanom na rešenje agencije da mu se oduzima dozvola. On pravnu pouku nema, neće je imati ni u rešenju. Imamo li još negde slučaj da jedan državni organ izda rešenje na koje nema pravo ni žalbe, ni vođenja upravnog spora. U slučaju da agencija dobije obaveštenje (ovde i kaže od koga dobija obaveštenje i u kom roku), možda i lažno, možda se u momentu, u onom putu obaveštenja od jedne državne uprave do druge, promene okolnosti na terenu, ali u slučaju da ona dobije to obaveštenje, ona oduzima dozvolu za rad trgovcu u maloprodaji. Šta ako nije u pravu? Nigde ovde se ne kaže kome će da se žali i ko može da poništi rešenje agencije. Taman posla ako biste mi rekli da će to agencija da poništi. Jer, to je kadija. Ne može da tuži i da sudi. Ovde ste već pisali da u pojedinim slučajevima ne može da se vodi upravni spor. Ovaj član 36. je nedorečen, ide na štetu trgovca, a to mi liči na sečenje grane na kojoj sedite. Tom trgovinom ostvaruje se porez na promet. Od tog poreza na promet treba da se izdržava i sudstvo, i zdravstvo, i školstvo, vojska, policija, sve obaveze budžeta.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 36. doda novi član 36a. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ako sam razumela podnosioca, on je obrazložio i ovaj amandman. Da li se neko drugi prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Rajko Baralić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime Socijalističke partije Srbije zajedno sa poslanikom Rajkom Baralićem podneo sam amandman na član 40. Predloga ovog zakona. U ovom članu propisana su ovlašćenja republičkog poljoprivrednog inspektora i između ostalog on je ovlašćen da može oduzeti duvan i rezani duvan, proizveden ili stavljen u promet suprotno odredbama ovog zakona. Drugo, ima jedno vrlo čudno ovlašćenje, a videćemo samim amandmanom šta se traži i šta je tu čudno, zbog čega treba taj predlog promeniti, da može da uništi rasad, da da nalog da se uništi rasađeni duvan i da se donese rešenje, ali u roku od sedam dana po izvršenom oduzimanju, odnosno po izvršenom uništenju duvana i izvršenog rasada. Može ovaj rok da se prihvati, od tri dana, kada je u pitanju oduzimanje duvana, jer ima vremena za dokazivanje da li je proizvođač bio u pravu ili nije. Međutim, kod uništavanja rasada i rasađenog duvana ovo je apsurdno. Šta to znači, doneti rešenje po izvršenom uništenju i to u roku od sedam dana? Zamislite, inspektor da nalog, traktor preore rasađeni duvan i kaže - dobićete rešenje u roku od sedam dana, daće se objašnjenje zbog čega je izvršeno uništavanje. Zaista mislim da to nema nikakve svrhe i zato se amandmanom predlaže da inspektor donese rešenje i da ostavi rok od sedam dana, da zapreti i ako se ne dokaže da je duvan proizveden, odnosno rasad od semena po propisima o duvanu i da je u skladu sa ovim zakonom, onda je u redu da se izvrši uništavanje. Zato se amandmanom predlaže da se da taj rok od sedam dana. Sa ovim se omogućuje da se izvrši ispravka, ako je inspektor u zabludi da se omogući kroz žalbu da se dokaže greška. Inače, ako se duvan uništi, onda nema svrhe ni žalba, ni bilo šta i zaista nema svrhe da Vlada ovo nije prihvatila. Ne znam kakvo je to objašnjenje i koji se to koncept u zakonu o duvanu menja. Zapravo, štite se proizvođač i država da se ne napravi šteta. Donesete rešenje, a rok je sedam dana da se eventualno dokaže da li se odstupilo od propisa ili nije, a ako se ne dokaže izvršite uništavanje, a ne prvo uništite rasad, preorite zasađeni duvan i onda ćete dobiti rešenje u roku od sedam dana. Mislim da su ubedljivi razlozi da se ovaj amandman može prihvatiti.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Imate pred sobom jedan ozbiljan amandman, smislen i opravdan, koji treba prihvatiti i koji je Vlada Republike Srbije trebalo da prihvati, a zasnovan je na osnovnim postulatima, na utvrđivanju nečije krivice ili neke nepravilnosti, na postupku kojim se izjavljuje žalba, na rešavanje po žalbi, a voz neće da ode. Ništa ne dobijate time što će inspektor da uleti kao haračlija i da kaže - preoravaj duvan bez ikakvog rešenja. U razlaganju ovog člana 40. išli ste tako daleko da ste predvideli poljoprivrednom inspektoru da naredi vođenje i dostavljanje evidencije i izveštaja na propisani način. Neće valjda sada da idu inspektori i da naređuju da se nešto radi na propisani način. Oni kontrolišu da li se nešto radi na propisani način, a propis naređuje kako će da se radi. Šta to sada znači - inspektor ulazi i naređuje da se nešto radi na propisani način. Ajmo Alija da je više vojske, samo da se napiše što više nekih odrednica, a da se zabašure one koje su glavne. Ovo je jedna od glavnih. Kada inspektor misli da je u pravu i da treba uništiti zasad duvana naređuje uništavanje, a u roku od tri dana izdaće rešenje o tome. Na to rešenje neko će imati pravo žalbe. Šta onda dobija? To bi bilo kao kada bi za vreme smrtne presude doneli odluku da nekog ubijete, a neka se familija žali, možda će da dokaže da nije ni trebalo da bude ubijen. Porodici koja se od ovoga izdržava, kada uništite duvan, to je kao da ste ih ubili. Treba preživeti godinu dana bez ikakvih namirnica i bez sredstava za život.
Za reč se javio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Joca Arsić.
Uvaženo predsedništvo, poštovane koleginice i kolege poslanici, kolega poslanik Radojko Petrić, koji je zajedno sa Rajkom Baralićem podneo ovaj amandman na član 40, obrazložio je razloge podnošenja ovog amandmana. Hteo bih samo da dodam, uz ono što je on rekao, da se opet javlja ovo o čemu smo već razgovarali - ako se donese rešenje o oduzimanju, donese rešenje o uništavanju, šta posle toga? Ovde su rokovi koji su dati vrlo kratki, a u poslednjem stavu ovog člana 40. rečeno je decidirano da troškove koji nastanu prilikom oduzimanja duvana, uništavanja rasada i rasađenog duvana, snosi lice od koga je duvan oduzet, odnosno rasad i rasađeni duvan uništen. Znači, ako se dokaže da rešenje inspektora nije validno, da je doneto na način koji nije primeren, da u tom roku neko nije mogao da dokaže suprotno - da je duvan ili da je rasad ispravan i da nema razloga za uništenje, nema posledica po onoga ko je, mimo zakona, taj duvan uništio i dužan da nadoknadi određenu materijalnu štetu. Ne vidim da ovi razlozi koji su izneti ne mogu da budu prihvaćeni, odnosno da ovo pomeranje roka od tri na sedam dana ne bude razložno prihvaćeno, da se u tom roku iscrpe sva pravna sredstva, da se dokaže, ako neko smatra da je odluka nevalidna, da nije u redu i da se na taj način zaštiti i proizvođač, odnosno onaj koji stavlja duvan u promet ili onaj koji ga gaji, a postoje razlozi za njegovo uništenje. U ovako kratkim rokovima onemogućićemo ljudima da istaknu sve primedbe, da dokažu, ako ima razloga za dokazivanje, da je duvan ispravan, a dokazivanje posle toga, kada se uništi, potpuno je bespotrebno, nevažno. U svakom slučaju, postoji šteta za obe strane: i za državu, za poreznika, i za onoga ko se bavi proizvodnjom i prometom duvanom.
Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Za reč se javio narodni poslanik Branimir Trajković.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o jednoj restriktivnoj politici, kaznenoj, tako da smo u članu 46. stavovi 1, 2, 3. i 4. praktično fiksirali na onu gornju granicu. Znači, nema raspona koji je predviđen zakonom od pet do 10.000, nego smo ostavili da bude samo do 10.000. Tako u stavu 2. brišemo "1.000 dinara do", znači ostaje onaj maksimum, a to je 5.000. U stavu 3. briše se "od 2.000", a ostaje samo 10.000 dinara i u stavu 4. briše se "do 5.000". Vlada je odbila ovaj amandman sa obrazloženjem da je potrebno da postoji neki raspon, kako ovde kaže, za lica koja učine prekršaje različite težine, tako da bi se to razlikovalo. Mi smo mišljenja da bi trebalo to ostaviti samo na ovoj granici, kako smo mi predvideli.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS-a.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, naš predlog je da se ovim amandmanom tačno utvrdi samo jedan nivo kazne, odnosno da ta kazna bude fiksirana onim gornjim iznosom iz predloga Vlade, tako da se ne bi ostavila mogućnost jednog velikog raspona koji ide čak do 20% od najviše kazne. Znači, minimalna kazna iznosi 20% od maksimalne kazne. Tu se, u jednoj veoma osetljivoj oblasti kao što je trgovina i proizvodnja duvana, ostavlja mogućnost za to diskreciono pravo onoga ko utvrđuje i određuje kaznu, da on može da ceni koliki je prekršaj nekoga ko je taj prekršaj počinio. Mi mislimo da u ovoj oblasti gde je interes države da kazne budu oštre, da postoji velika disciplina, ne treba da postoji pravo nekoga da on utvrđuje koji je i koliki je taj prekršaj, već da mora kazna da bude utvrđena jedinstveno i da bude samo gornji limit, odnosno da ostane samo najoštrija kazna, jer oni koji se ogreše o zakon moraju za to da odgovaraju i da poštuju detaljno utvrđene procedure predviđene ovim zakonom. Zato smo mi to predvideli, naročito ako se zna da korupcija i sve ostalo nije iskorenjeno u našem društvu, naročito u državnom aparatu. Svako ostavljanje mogućnosti blažeg kažnjavanja otvara vrata korupciji, tako da je onima koji učine i teže prekršaje, jeftinije da plate najnižu kaznu i malo stave nekome u džep, nego da se jednom razreže samo najviša kazna i time da se onemogući korupcija, jer se ne ostavlja pravo nekom da utvrđuje da li može da plati manju kaznu, iako je učinio teži prekršaj. Na ovaj način bi se doprinelo borbi protiv korupcije, ukoliko je nekom i stalo da se u ovoj državi bori protiv korupcije. Koliko smo imali do sada prilike da vidimo, nikome nije stalo, naročito onima koji su za to najodgovorniji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima ministar u Vladi Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Gospođo predsedavajuća, cenjeni narodni poslanici, što se tiče pitanja raspona kazni, naravno da jedan od problema koji konstatujemo na terenu, u radu inspekcijskih službi, jeste da se desi da dođe do tzv. pregovaranja oko visine kazne. To je veoma štetna pojava i tu je gospodin Mihajlov apsolutno u pravu. Jasno je da bi do neke mere ukidanja ovog raspona bio bar delimično lek za to. Međutim, ima dva problema u vezi sa tim. Prvi, što postoji jedan sistemski zakon, Zakon o prekršajima, koji određuje da se u našem pravnom sistemu stvari određuju na ovakav način. Rekao bih da je važno, ako želimo da rešimo taj problem, da se krene prvo od tog sistemskog zakona koji posle određuje način na koji se određuju prekršaji i u drugim zakonima. Znači, ne možemo menjati ceo taj sistem samo time što bismo to promenili u ovom zakonu. Istovremeno bi trebalo razmisliti kako onda udovoljiti realno činjenično različite prekršaje koji će se desiti u realnom životu i njih upodobiti sa nekim kaznama. Uistinu, ako pogledamo ovaj specifični zakon, možemo zamisliti da postoji za isti prekršaj dva-tri intenziteta u smislu utajenog poreza ili nekog prekršaja. U postojećem sistemu je teško zamisliti kako možemo da ih kaznimo sa istim nivoom kazne. Znači, odgovor je da. Istina je da je postojanje raspona kazni u našem sistemu jedan od izvora korupcije. Međutim, to je nešto što trebapostaviti na jedan sistemski način, čini mi se, u Zakonu o prekršajima, i posle toga upodobiti sve zakone koji imaju te prekršajne odredbe. Najzad, kada se to radi, treba dobro razmisliti, a to pitanje nije baš tako lako, kako u tom slučaju, kada ne bi imali više taj raspon, predvideti i za iste prekršaje neku formu stepenice ili već nečega što bi moglo da dodatno ukine diskreciju u samoj primeni ovog zakona. Međutim, ovde su stvari relativno jasne. Kazne su žustre i one minimalne su dosta žustre, tako da u ovom konkretnom slučaju to ne bi trebalo da dovede do velikih problema u primeni ovog zakona, ali tačka na nekom sistemskom načinu je sasvim prihvatljiva.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branimir Trajković.
Ovde se takođe radi o pooštravanju kaznene politike i to kod prekršaja u proizvodnji duvanskih proizvoda. U zakonu se kaže: "Za prekršaj iz stava 1. ovog člana može se izreći i zaštitna mera zabrane proizvodnje duvanskih proizvoda i brisanje marke cigareta iz Registra o markama duvanskih proizvoda, na rok koji ne može biti duži od tri godine". Naš amandman bi, praktično, dozvolio brisanje tih proizvoda za stalno i glasi ovako: "Za prekršaj iz stava 1. ovog člana izreći će se i zaštitna mera zabrane proizvodnje duvanskih proizvoda, što povlači za sobom brisanje marke cigareta iz Registra o markama duvanskih proizvoda". Naime, o čemu se radi? Jesu ovo rigorozne mere, jeste drakonska mera, ali za ovakvu vrstu prekršaja možda i treba ići sa ovako nečim, da nam se ne desi da dođu proizvođači sa strane pa da imamo kasnije problema sa ovim. Samo iz tih pobuda je i ovaj naš amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branimir Trajković.
Ponovo se radi o pooštravanju kaznene politike, gde u članu 51. stoji: "Novčanom kaznom od 200.000 do 400.000 dinara kazniće se za prekršaj pravno lice - trgovac na veliko duvanskim proizvodima - ako vrši veleprodaju suprotno odredbama ovog zakona". Mi smo predvideli da to nešto drugačije glasi, odnosno rekli smo: "Pravnom licu - trgovcu na veliko duvanskim proizvodima - oduzeće se licenca i kazniće se za prekršaj novčanom kaznom od 400.000 dinara, ako vrši veleprodaju suprotno odredbama ovog zakona." Znači, razlika je u tome što ponovo ne tolerišemo onaj raspon, nego idemo sa maksimalnom kaznom i, plus toga, oduzima se licenca. Možete zamisliti šta može da se desi sa veletrgovcima koji uvoze stranu robu, ako krše ovaj zakon.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Kao i u prethodnom slučaju, ovde se radi o utvrđivanju kazne na jednom nivou, a to je na maksimalnom nivou. Činjenica je, ministar Đelić je u pravu, da su prekršaji regulisani posebnim zakonom. Taj zakon, nažalost, nije menjan od kad smo mi došli, a treba. Drugo, ovo je u odnosu na taj zakon ledž specialis, što je i on pomenuo, ovim zakonom može da se utvrđuje nešto drugačije nego Zakonom o prekršajima. To je druga stvar. Treća stvar, mi smo napomenuli da je ovo veoma osetljiva oblast u kojoj se vrti jako puno para, za koju je vezano puno raznih priča, od šverca do svega drugog. Zato smo smatrali da ovde treba ići sa maksimalnim kaznama; druga stvar, da onom veletrgovcu koji se ogreši o odredbe ovog zakona mora da bude oduzeta licenca. Znači, ako mu je isplativije da krši zakon, da plaća kaznu za prekršaji da i dalje obavlja posao, zato što mu je bolje da negde prekrši zakon, ostvari profit i iz tog profita plaća kazne. Već smo se zalagali za činjenicu da onaj ko se ogreši o odredbe ovog zakona apsolutno nema više mogućnosti da to obavlja i da gubi licencu, i da, jednostavno, tim poslom više ne može da se bavi. Zato smo i predložili jedan ovakav amandman i smatramo da pooštravanje ovih odredaba može da zavede red u oblast prometa duvana na veliko, pošto je to razgraničeno ovim zakonom, i ne vidim zašto bi neko imao problem i zašto bi bio protiv da se uvede red. Apelujem da se ove kazne prihvate ovako, kao maksimalne, pošto Srbija ima prilično neregulisanu oblast prometa duvana. Trebaće jako puno vremena i energije da se uvede red, naročito u oblasti prometa duvana na veliko i malo. Smatramo da bi u ovom početnom periodu kaznene odredbe morale da budu mnogo oštrije, da bi moralo da se reguliše gubljenje licence ukoliko se neko ogreši o ovaj zakon i da je to jedan dobar put da se suzbije korupcija i da se zavede red. Zato apelujem na Vladu da prihvati ovaj amandman, jer je on u interesu Vlade, pošto će sam red i samo regulisanje ove oblasti omogućiti više sredstava u budžetu. Na ovaj način bismo sigurno doprineli da se budžet popuni, a ne, kao što je ministar Đelić pomenuo, da se raznim mahinacijama, trgovanjem oko visine kazni, jednostavno izbijaju pare iz budžeta, jer će neki inspektor na terenu, time što će sa nekim ko se ogrešio i napravio prekršaj da trguje oko kazni, da smanji kaznu na minimalno, da stavi nešto malo para u svoj džep i da ošteti državu za jednu određenu sumu. Na taj način, em se siromaši budžet, em se doprinosi stvaranju korupcije i zato smatramo da ovde moramo ići najoštrije, u ovim kaznenim odredbama, i ovaj naš amandman upravo to omogućava.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Branimir Trajković, u ime grupe poslanika.
Evo o čemu se ovde radi - u članu 52. smo takođe predvideli pooštravanje kaznene politike u ovoj oblasti, znači, u oblasti duvana, ali bih se zadržao na ovom drugom delu člana 52. u kome smo se više vezali za član 4. Pročitaću vam to: "Novčanom kaznom u iznosu od 50.000 dinara kazniće se pravno lice ako prodaje duvanske proizvode maloletnom licu. Za prekršaj iz stava 4. ovog člana kazniće se odgovorno lice u pravnom licu novčanom kaznom u iznosu od 10.000 dinara. Za prekršaj iz stava 4. ovog člana kazniće se preduzetnik novčanom kaznom od 25.000 dinara. Za prekršaj iz stava 4. ovog člana kazniće se fizičko lice, prodavac, u iznosu od jedne dnevnice. Sva roba koja je predmet prekršaja iz člana 4. ovog zakona biće oduzeta." Samo da napomenem da stav 4. ovog zakona govori o zabrani prodaje maloletnim licima i upozorenju o štetnosti pozdravlje. Ako se sećate, mi smo podneli jedan amandman na ovaj član, u kome smo tražili nešto preciznije da stoji npr. da paklica cigareta, pored onoga da je pušenje štetno po zdravlje, ima i akciznu markicu na kojoj stoji broj cigareta, cena itd. Međutim, Vlada je to odbila. U tom članu 4. smo još upozorili na prodavanje cigareta bez akciznih markica i tražili smo da agencija bude ta koja će vršiti nadzor, odnosno kontrolu poštovanja ovog člana 4, a ne kao što je u zakonu, da to radi ministarstvoza poslove zdravlja, ali na predlog agencije, jer smo smatrali da agencija može i da ne da nikakav predlog, a da ministar na to ne reaguje. Zbog toga je ova kaznena politika u ovom članu 52. ovako malo rigoroznija, kako smo mi predložili.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u prethodnim izlaganjima čuli smo predloge da treba maksimalno povećati kazne, odnosno da treba ići na primenu maksimalnih kazni. Kad je reč o našem amandmanu, on je upravo okrenut u suprotnom pravcu, ali ste takođe primetili da mi nismo podnosili amandmane na prethodne članove,upravo iz razloga što nismo želeli da štitimo velike proizvođače i velike trgovce duvanom. Naime, sve ono što smo slušali, kako će biti oduzimanja licenci za rad, oduzimanja dozvola i primene velikih kazni, to je jedna velika utopija, jer sigurno da onaj ko bude dobio tu privilegiju da se bavi trgovinom na veliko, već je na neki način, da tako kažem, u šemi sa ovom državom i sa agencijom, kao i sa ministrima koji su članovi ove agencije. S druge strane, očigledno je, a živi bili pa videli, kada budemo izvršili analizu posle godinu ili dve, da će najveći broj kažnjenih biti upravo u domenu maloprodaje i da će upravo oni ljudi koji su najmanje krivi za stanje u državi najviše para morati da daju zakazne i trpeće najveće sankcije. Naime, naš amandman kaže da u članu 52. stav 1. iznos "100.000" treba zameniti iznosom od "20.000", a iznos od "400.000", zameniti iznosom od "100.000". Takođe u stavu 3. iznos od "50.000" da se zameni iznosom od "5.000", a iznos od "200.000" da se zameni iznosom od "50.000 dinara". To su kazne koje su sasvim primerene onim trgovcima na malo i treba imati u vidu da ako neko ima jednu trafiku, ili prodavnicu u kojoj prodaje duvan, kada ga jednom kaznite iznosom od 400.000 dinara, taj može da prestane da obavlja tu delatnost, dok, opet ponavljam, za onog proizvođača duvana i trgovca na veliko i milionske kazne nisu problematične. On će to vrlo lako platiti. S druge strane, pozivamo se na Zakon o prekršajima kada nam to odgovara, a imamo primer da smo nekim zakonskim rešenjima, kad je reč o gradnji itd, predvideli i kazne zatvorom do tri godine; pa smo se onda Zakonom o javnim nabavkama, gde će upravo biti obuhvaćeni oni miljenici ove države, činovnici u državnim službama, držali Zakona o prekršajima i predvideli minimalne kazne, a radi se o ogromnim iznosima; i na kraju, ovde tražimo neku sredinu. Mi iz SSJ smatramo da bar ove trgovce na malo treba zaštititi na neki način i treba im zapretiti manjim kaznama. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a ispravku ovog amandmana nije prihvatio, jer se njome ne ispravlja podneti amandman, već se podnosi novi amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Postavlja se pitanje zbog čega je Vlada Republike Srbije u članu 53. predvidela neko poštovanje, da kažemo i olakšicu za tobož, po njoj, renomirane proizvođače koji su se i na dan 1. januara 2002. godine bavili ovim poslom, kada im u stvari to, ako do kraja rastumačite član 53, uopšte i ne čini. Vlada kaže - pošto imamo domaće renomirane proizvođače koji su se i na dan 1. januara 2002. godine bavili ovom delatnošću, njima odobravamo da se bave ovim poslom, ako ispune uslove iz člana 22. A, to onda važi i za one koji se tim poslom nikada nisu bavili, jer ako ispuni uslove iz člana 22, agencija će predložiti da on može tim poslom da se bavi i biće upisan u registar. U čemu je razlika? Kakva je privilegija sada Duvanske industrije iz Vranja, nju ministar voli često da pominje; kakva je privilegija Duvanske industrije Niš, što se time bavila unazad 100 godina, kada na dan stupanja na snagu ovog zakona mora da ispuni uslove koje ima svako ko hoće da učestvuje na tenderu; pa, kada ispuni, a to je član 22, uslove za učestvovanje na tenderu još pet ili deset dana je potrebno da joj agencija odobri bavljenje, odnosno da bude upisana u registar; to toj fabrici ne znači ništa. Da ste napisali: oni koji su se do sada bavili nastavljaju da se bave, u skladu sa zakonom - razumeo bih. I, onda ih kontrolišete. A, vi kažete - ako ispune uslove iz člana 22. Vraćate ih na početak kao da nisu ni postojali.
Izvolite, reč ima ministar finansija gospodin Božidar Đelić.
Rekao bih da je ovo važan član zato što je jasno da se želi dati mogućnost i pravna sigurnost za Vranje i za Niš, Međutim, s druge strane, uočena je jedna, da tako kažem, hiperaktivnost u zadnjih godinu i po dana u raznoraznim sudovima, i radi registracije kod nadležnih organa, nekih preduzeća koja pretenduju da se bave proizvodnjom cigareta. Jedan od razloga postojanja ovog zakona je baš da se to uredi i da postoje minimalni uslovi da bi neko mogao da se bavi proizvodnjom cigareta. To je deo filozofije ovog zakona, da nam se ne bi desilo, što se dešava u nekim susednim zemljama, da imate na sijaset, nekoliko desetina, proizvođača cigareta, a jedan broj njih (i to drži jedan broj ljudi iz tih nadležnih inspekcija, nadležnih organa u tim zemljama) su u stvari paravan za trgovinu koja je nelegalna i koja privlači i neka preduzeća koja nemaju nameru da se dugoročno i naindustrijski način bave ovim poslom. Važno je ovde shvatiti da postoji dupla stvar, a to je da je potrebno od dana 1. januara 2002. godine ne samo da su imali upisano da se bave proizvodnjom cigareta, nego da su obavljali tu proizvodnju cigareta i da su u stanju da ispune ove uslove. Želim da napomenem da postoji jedan broj ozbiljnih projekata koji su se razvili prošle godine, a neki i 2001. godine,u kojima inicijatori tih projekata žele da ispune uslove koji su propisani u članu 22. i ti projekti, tog gabarita, industrijske intencije, naravno moći će apsolutno da pretenduju na dobijanje licence, kada dođe do tog momenta. Znači, jedini razlog zbog koga je ovaj datum važan je to da u momentu kada se kreće u davanje odobrenja za obavljanje aktivnosti proizvodnje cigareta, svi budu u istoj poziciji, da ne bude da za neke koji samo zbog toga što su se setili u jednom momentu da upišu, da u njihovom opisu poslovanja piše - proizvodnja cigareta, dođe do nekih interpretacija prema kojima oni po automatizmu treba da dobiju dozvolu da se bave tom proizvodnjom. Ovo je za Niš i Vranje, a sa druge strane za one industrijske projekte koji će se sigurno pojaviti, za one koji žele da ispune ove uslove; naravno, sve je to deo filozofije ovog zakona,a to je taman da privuče te koji žele da investiraju, onoliko koliko treba da se investira, da se proizvede bar 2,5 mlrd. komada cigareta godišnje na našem tržištu, i da se kupi bar 2000 tona ili, shodno onome što je sada deo zakona, bar 50% sopstvene proizvodnje u datoj godini da se otkupi od domaćih proizvođača. Nadam se da sam ovim razjasnio ovo pitanje, odnosno zbog čega je veoma važno da se ovaj amandman ne prihvati. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, narodni poslanik Zoran Ćirković, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija - DOS.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u ispravci amandmana gospodin Mamula se setio da interpolira jednu rečenicu koja glasi, znači nakon stava: "Proizvođači duvanskih proizvoda koji su na dan 1. januara 2002. godine obavljali proizvodnju tih proizvoda", on je predložio da se taj rok prolongira, a onda je umetnuo rečenicu "ili imali dozvolu za proizvodnju duvanskih proizvoda izdatu od strane Savezne i Republičke vlade, upisuju se u registar proizvođača duvanskih proizvoda ako ispune uslove iz člana 22. ovog zakona". Zaista nije bilo razloga da Vlada to tretira kao novi amandman, iz prostog razloga što ovaj tekst poboljšava postojeći tekst ovog člana. S druge strane, tu se radi o tzv. stečenim pravima. Ako je neko već pre toga ispunio zakonske uslove da dobije licencu za proizvodnju duvanskih proizvoda, onda ne vidim razlog da mu se to uskrati, pogotovu ako zadržimo diskreciono pravo, pa, recimo, naknadno se ispostavi da on opet ispunjava sve uslove, a mi mu onda ne damo da proizvodi, da se bavi tom proizvodnjom, onda se tu radi o neovlašćenom favorizovanju fabrika duvana u Nišu i Vranju. Što bi oni bili beneficirani? Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 54. amandman su, u istovetnom tekstu, zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić, i zajedno Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Zoran Anđelković, Milan Janković, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč, izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub Stranke srpskog jedinstva je podneo amandman na član 55. kojim traži da se ovaj član briše. Radi šire javnosti, pošto je kratak, pročitaću samo o čemu se radi u članu 55: "Preduzeća i preduzetnici koji obavljaju maloprodaju duvanskih proizvoda dužni su da pribave odobrenje za obavljanje prometa na malo duvanskim proizvodima i da istaknu posebnu oznaku iz člana 35. st. 4. ovog zakona najkasnije u roku od 6 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona". Dame i gospodo, ovde se postavlja jedno logično pitanje. Svi vlasnici maloprodajnih objekata, da bi mogli da se bave maloprodajom, između ostalog i duvana, dobili su dozvolu za rad od nadležnog organa u skupštini opštine. Uglavnom su to odeljenja za budžet i finansije. Prethodno su pribavili saglasnost od tržišne inspekcije, sanitarne inspekcije, ekološke inspekcije, inspekcije za zaštitu rada. Postavlja se pitanje - ako sada moraju u roku od šest meseci da traže posebnu saglasnost za maloprodaju duvana i duvanskih proizvoda, šta će biti sa njihovim prethodnim rešenjima? Da li će se ta rešenja stavljati van snage i da li će oni morati ponovo da obave svu tu proceduru radi dobijanja dozvole za rad u svojim maloprodajnim objektima. Iz tog razloga smo smatrali, mi iz stranke SSJ, da bi trebalo brisati ovaj član i da svi oni koji sada obavljaju maloprodaju duvana i duvanskih proizvoda nastave to da rade i dalje, jer su već ispunili sve zakonske uslove prema postojećim pozitivnim zakonskim propisima koji regulišu ovu materiju, dakle mogu da radei da prodaju duvanske proizvode. Mislim da bi bilo potrebno, ukoliko se prihvati amandman 7, odnosno amandman SSJ na član 35, da se prihvati i ovaj amandman na član 56. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada, Odbor za poljoprivredu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branimir Trajković.
Pošto je ovo ujedno i poslednji amandman koji imamo danas na ovaj zakon o duvanu, čudi me da je Vlada odbila ovako nešto, pošto se praktično ovim našim amandmanom postiže transparentnost u ovom članu. Naime, u stavu 1. se kaže, kod imenovanja organa agencije - Vlada Republike Srbije imenovaće članove upravnog i nadzornog odbora i direktora agencije u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Mi predlažemo stav 2. koji bi glasio: "Odluka o imenovanju članova upravnog i nadzornog odbora i direktora, kao i statut agencije objaviće se u Službenom glasniku Republike Srbije". Mislim da tu ne bi trebalo da ima ničeg spornog; ako hoćemo transparentnost, zašto ne obavestiti javnost o tome šta je agencija uradila. Znači, to je čisto jedna dobra namera i mislim da bi ovo trebalo da prihvatite.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite.
Konačno smo dočekali i jedan dobar amandman od ovih predlagača koji može da podrži i poslanička grupa SRS. Zašto to govorim? Imamo mi loših iskustava sa Vladom Republike Srbije. Sve obaveze koje su joj nametnute zakonima koje je donela Narodna skupština Republike Srbije izbegava da izvrši. Tako vam je i sa ovim upravnim odborom. Da Vlada ozbiljno misli da sprovodi zakone, imenovala bi upravni odbor radiodifuzne agencije još pre tri meseca. A da postoji obaveza da to bude objavljeno u "Službenom glasniku", mogli bismo ovde da izađemo i da pitamo sa ove govornice - zašto nije objavljeno da je konstituisan upravni odbor te i te agencije. Zbog toga treba da prihvatite ovaj amandman i da ostane obaveza Vladi da čim imenuje članove upravnog i nadzornog odbora, to objavi u "Službenom glasniku Republike Srbije", gde se sva akta i objavljuju, da bismo znali. Znam da mora, ali ne pročitah da je objavljen sastav upravnog odbora radiodifuzne agencije. (Božidar Đelić, sa mesta: Još nije formiran.) Nije formiran, a zakonski rokovi istekli i vi se hvalite da su istekli, a još niste formirali upravni odbor radiodifuzne agencije. A da bismo znali da li ste formirali ili niste, čitaćemo "Službeni glasnik". Pošto vi nikada u kaznenim odredbama ne predvidite kaznu za Vladu Republike Srbije ako ne izvršava obaveze preuzete zakonom, obaveza imenovanja upravnog i nadzornog odbora koja nije izvršena po zakonu mora da podleže nekoj sankciji. A kojoj sankciji, kada vi ne dozvoljavate ovde da se pokrene pitanje odgovornosti pojedinih ministara ili cele Vlade, iako je to poslovnički sasvim jasno uređeno.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika prijavljuje za reč? (Ne.) Da li predstavnik predlagača, gospodin Božidar Đelić, želi završnu reč? (Da.) Izvolite.
Na opšte oduševljenje. Gospođo predsedavajuća, cenjeni poslanici, želeo bih da kažem samo nekoliko reči koje se tiču rasprave koju smo imali povodom ovih amandmana. Želeo bih da napomenem da, naravno, zakon o duvanu sam po sebi ne može sve, štetne pojave koje se tiču duvana su višestruke. Često smo čuli u ovoj debati, duvan je otrov i treba u dužem roku sve uraditi da se smanji potrošnja duvana u našoj zemlji.Sledećih nekoliko meseci i godina na to pitanje treba da se premesti debata oko duvana. Druga stvar, to je pitanje kriminalnih radnji koje okružuju promet duvana, šverc. Naravno, i ovde imamo nekoliko elemenata. U tome ovaj zakon sam po sebi ne može apsolutno sve, jer on podrazumeva dalje jačanje rada naših inspekcijskih službi, dalju međunarodnu saradnju. Primetili ste da smo prošle nedelje sklopili sa Republikom Srpskom jedan ugovor o saradnji poreskih uprava koje će razmenjivati podatke, što će dodatno onemogućiti kriminalne radnje, uključujući i šverc cigareta između Republike Srbije i Republike Srpske. Zakon koji nas očekuje treba da preseče, nadam se veoma jasno da ili ne, da li može da se reklamira duvan ili cigarete. Ako da, onda na koji način i koja su ograničenja, i to nije predmet ovog zakona. Uz to, ako pogledamo njegove ključne ciljeve, on treba da bude upotpunjen i to na dva načina. Prvi element, to su izmene i dopune carinskog zakona, onoga što se tiče samih provoznika, a isto tako Zakona o spoljnoj trgovini koji se tiče uvoznika; potrudićemo se, i vama ćemo predložiti, da se uvedu iste ovakve stroge mere za bavljenje provozom i uvozom cigareta. O tome je bilo pitanja u debati oko samih amandmana i najavljujem da će za koju nedelju ovaj dom imati pred sobom izmene i dopune ovih zakona koji su sada u srpskoj nadležnosti i treba da se nađu pred ovim domom, da bi se upotpunila zakonska regulativa u ovom domenu. Drugi element je fiskalna politika i tu imamo pitanje harmonizacije naše fiskalne politike sa Crnom Gorom. To je nešto što moramo da uradimo da bismo imali nesmetani protok roba između Srbije i Crne Gore. Isto tako, postepeno usaglašavanje naših propisa sa onima iz Evropske unije. Međutim, iskustvo u zadnje dve godine sa ovim specifičnim akcizama je bilo dobro i možemo sada, dve godine kasnije, da kažemo da je ova fiskalna politika u velikoj meri, naravno uz suzbijanje šverca, omogućila oporavak Niša i Vranja. Uistinu, imala je efekat, kao što će vam priznati i mnogi međunarodni proizvođači i uvoznici da više oporezujemo one uvozne marke, nego ono što proizvodimo kući. To je dodatni povod za ovoliko interesovanje oko naših fabrika duvana u Nišu i Vranju, i to konstatujemo danas. Želeo bih da kažem samo još tri stvari. Prvi cilj, kao što je naznačen, ovog zakona je da podstakne domaću proizvodnju. Uz dodatni učinak matičnog odbora koji je određen, imamo veoma jaku odredbu koja će osigurati da bar 2.000 tona ili 50% godišnje proizvodnje bilo koji proizvođač cigareta na našoj teritoriji mora otkupiti od domaćih proizvođača. To je jaka mera. Neki će reći, trebalo je ići i korak dalje i obavezati ih da ugrade te sorte u cigarete. To bi već bila demagogija, jer, kao što će vam specijalisti priznati, duvan još nije spreman, ali biće. Ovde je jedna jaka mera za podsticaj, kada već kupuju taj duvan, da ga upotrebe u svojim cigaretama, jer inače će morati da ga bace i da ga unište. Znači, to je jedan veoma snažni podsticaj za našu proizvodnju. Znamo da je to jedna grana koja može dosta da zaposli, i ne samo to. Kada sagledate spoljnotrgovinski bilans duvanske industrije, ma koliko ona bila važna u nekom ekonomskom smislu već danas, ma koliko ona donosila javne prihode - to je nekih 15 milijardi dinara za prošlu godinu, moramo primetiti da ona ima negativni efekat na našu spoljnu trgovinu zbog toga što se uvoze sirovine, zbog toga što se uvoze aromati, zbog toga što se uvoze mašine. Skoro sve uvoze naši domaći proizvođači danas. Ova odredba će omogućiti da se naši domaći kapaciteti uposle, da sirovina dolazi iz Srbije. I, naravno, to je sigurno i cilj svega ovoga, uz privatizaciju i licence za prodaju cigareta, očekujemo nekoliko hiljada novih radnih mesta. Ono što sam zaboravio da kažem, to je da želim da podsetim na jedno naše obećanje i ono sigurno nije zaboravljeno, a to je da će jedna od dozvola biti vezana za Kragujevac. Jer, kao što smo napomenuli u momentu restrukturiranja Grupe Zastava, jedan od projekata koji će biti obuhvaćen je da jedna od fabrika cigareta bude izgrađena u Kragujevcu. Mogu da najavim da će među prvim dozvolama biti one koje su vezane za taj grad, da bi se u tom gradu izgradila jedna hala. To znači nekoliko stotina direktnih radnih mesta za taj grad. Naravno, postoje mnogi drugi projekti i možemo biti zadovoljni što se jedan broj grupa i u Vojvodini i u drugim delovima naše zemlje spremaju za investicije. Na taj način, imaćemo jake saveznike za borbu protiv šverca i za upošljavanje naših kapaciteta. Znači, ovaj zakon definitivno, i uz ove dorade amandmana, ima snažan efekat za poboljšanje naše spoljnotrgovinske razmene za ovu granu i obezbediće nekoliko stotina, pa indirektno i nekoliko hiljada novih radnih mesta u našoj zemlji. Drugi cilj bi bilo dodatno uređenje ove branše. Nema nikakve monopolizacije ovde, postoji samo propisivanje striktnih uslova da bi neko mogao da se bavi veletrgovinom, trgovinom na malo, proizvodnjom cigareta u našoj zemlji. Oni koji ispune uslove mogu računati na to da će moći da obavljaju tu delatnost. Naravno, država mora da gleda u svakom momentu bilans na tržištu, fiskalne interese i eventualno, kao što je napomenuto u jednom članu, i prethodno preuzete obaveze koje imamo. Samim tim očekujemo da dođe do postepenog ukrupnjavanja na ovom tržištu, ali sigurno ne do monopolizacije. Kao što očekujemo da u domenu proizvodnje cigareta Srbija privuče one ozbiljne industrijske igrače koji žele da na dugi rok vežu svoje ekonomske interese za Srbiju i da postanu njeni saveznici u borbi protiv šverca, isto tako očekujemo i u drugim elementima ove industrije, veletrgovini i trgovini, i sutra provoza i uvoza da dođemo do onih odgovornih igrača koji će imati šta da izgube i koji će želeti da održe poziciju na dugi rok na našem tržištu. Samim tim će biti sve osim sumnjivih posrednika, onih fantomskih firmi koje se naprave za jedan posao, dva i onda nestanu bez traga. Treći i poslednji cilj u ovom zakonu jeste da obezbedi da sve odluke koje se tiču ove izuzetno osetljive industrije i grane budu dostupne javnosti i da budu donete kolegijalno, da niko u Vladi, u vlasti, u bilo kojim strukturama ne bude više u poziciji da donosi veoma važne odluke u ovom domenu, a da neko drugi, da svi u našoj zemlji ne znaju koje su to odluke i po kojim kriterijumima su one donete. Bilo je puno diskusije o ovoj agenciji. Njena uloga je jasna. Prvobitno, ona je tu da obezbedi transparentnost u odlukama, da svi oni relevantni činioci koji imaju šta da izgube od šverca cigareta budu prisutni kada se takve odluke donose i ne samo oni, što se tiče izvršne vlasti, nego i predstavnici industrije. Dodatno, sama provera na Vladi obezbeđuje još širu političku proveru svih tih odluka, a da ne govorim, uz ono što je prihvaćeno, a to je jedan amandman, da najmanje dva puta godišnje ovaj dom bude obavešten o aktivnostima ove agencije, tako da bukvalno sve što se tiče duvana bude pristupačno našoj javnosti i da oni koji donose odluke o licencama, odobrenjima, o svemu onome što se tiče ove industrije, znaju da jednoga dana (i to dosta, verovatno) treba da objasne nadležnom odboru ove skupštine, uz prisustvo medija, kako i na koji način su donete neke odluke. Čini mi se da je to jedna dobra garancija da će pravilne, nekorumpirane odluke biti donesene u ovoj agenciji i na ovaj način. Naravno, zaključujući želim da kažem da sam po sebi ovaj zakon ne bi mogao da ima efekte da ne postoji jedan širi ambijent gde naši građani sada znaju da ne treba da kupuju cigarete bez akciznih markica; da inspekcijske službe (koje se ne stvaraju, nema novonastalih ovim zakonom) ne rade sve efikasnije i efikasnije njihov posao i, naravno, da nema dodatnih elemenata kroz ulazak na naše tržište industrijskih proizvođača, ozbiljnih igrača u veletrgovini i trgovini na malo. Dodatno ćemo razmotriti, uz ono što je već sada prihvaćeno kao amandman, interes ovih amandmana o pravosudnim odlukama, koje je podnela grupa SPS i ovaj amandman koji produžuje za četiri dana rok za oduzimanje robe. Kroz dodatne konsultacije možda ćemo prihvatiti jedan od njih. Apelujem na vas da izglasate ovaj zakon. Ovaj zakon neće sam po sebi da eliminiše šverc, ako i bolje i uređenije zemlje od naše i dalje moraju da se bore protiv šverca; to znači da će to biti ne blickrig, nego borba protiv toga. Ali, ovaj zakon će nam omogućiti da podstaknemo našu domaću proizvodnju sirovog duvana, da bolje uredimo ovu industriju i, najzad, da sve odluke koje budu donesene u domenu te industrije budu dostupne ovom cenjenom domu. To je, čini mi se, najbolja garancija da ćemo nastaviti na ovom putugde od jednog totalno neuređenog tržišta, koje je bilo rak-rana naše ekonomije, i kroz elemente korupcije i političkog života, dođemo do mnogo uređenijeg tržišta i posle se posvetimo onome što mora da bude ključno pitanje, a to je smanjenje konzumiranja duvana u našoj zemlji, naročito među mlađim generacijama. Hvala na pažnji. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem ministru finansija gospodinu Božidaru Đeliću i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sada nekoliko obaveštenja: prvo, sednica Zakonodavnog odbora Narodne skupštine održaće se u sredu, 12. februara 2003. godine, u 9 časova u sali jedan u prizemlju. Drugo, poštovani narodni poslanici, obaveštavam vas da sam u toku trajanja Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, koje je sazvano na zahtev Vlade Republike Srbije, sa dnevnim redom utvrđenim u tom zahtevu, primila zahtev grupe od 109 narodnih poslanika za sazivanje Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine i u tom zahtevu utvrđena je samo jedna tačka dnevnog reda: Predlog zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Treće, obaveštavam vas da sam primila dopis od Vlade Republike Srbije, u kojem nas Vlada obaveštava da je, na sednici održanoj 11. februara ove godine, zaključila da se iz procedure razmatranja u Narodnoj skupštini Republike Srbije povuku predlozi zakona koji su na dnevnom redu Drugog vanrednog zasedanja, i to: Predlog zakona o koncesijama, Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji. Vlada traži povlačenje navedenih predloga iz dalje procedure, radi stvaranja uslova za donošenje zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore u roku utvrđenom članom 5. Zakona za sprovođenje Ustavne povelje državne zajednice Srbija i Crna Gora. Na osnovu toga i na osnovu zahteva od grupe od 109 narodnih poslanika sazvala sam Treće vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini, za sredu 12. februar, sa početkom u 10,00 časova, sa samo jednom tačkom dnevnog reda: Predlog zakona o izboru poslanika u Skupštinu Srbije i Crne Gore. Saziv za Treće vanredno zasedanje vam je uručen. Na kraju, u cilju racionalnosti i ekonomičnosti, u danu za glasanje pristupićemo glasanju i o Predlogu zakona o duvanu, zajedno sa zakonom o izboru narodnih poslanika. Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić - povreda Poslovnika.
Vi ste, gospođo Mićić, grubo povredili Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije tako što ste zakazali novo vanredno zasedanje, iako ova sednica nije završena. To što je Vlada povukla tri zakonska projekta ne znači da smo završili tačku dnevnog reda koju Vlada nije povukla. Podsećam vas, vi ne možete sami da odlučujete kada će sednica biti prekinuta. Za to vam treba odluka Narodne skupštine Republike Srbije. Član 94. stav 3. Poslovnika je rigorozan - sednica Skupštine može da bude prekinuta, ukoliko to odluči Narodna skupština. Time što ne idemo u dan za glasanje ove sednice vi prekidate ovu sednicu Narodne skupštine, zakazujete novo vanredno zasedanje, pa čak kažete da će dan za glasanje novog vanrednog zasedanja biti i dan za glasanje prekinutog vanrednog zasedanja, a znate da vanredno zasedanje radi po unapred utvrđenom dnevnom redu, koji je tražio predlagač vanrednog zasedanja. Da li je grupa od 100 i nešto poslanika tražila da u okviru Četvrtog vanrednog zasedanja bude i dan za glasanje sa Trećeg vanrednog zasedanja? Nije tražila i ne možete vi to da uradite. Jedino može Narodna skupština svojom odlukom, ali najpre da mi odgovori Administrativni odbor da li ste povredili Poslovnik kada ste dezavuisali Narodnu skupštinu, pa zakazali Četvrto vanredno zasedanje u toku Trećeg i prekinuli Treće ...
Četvrto još nismo zakazali.
Jedino može Narodna skupština Republike Srbije da donese odluku da prekine dalji rad na ovom zasedanju i krene u novo vanredno zasedanje. Vi, koja tvrdite da nemate pravo uopšte da tumačite Poslovnik nego samo da ga sprovodite, sprovodite ga kako treba, sprovodite ga u skladu sa njegovim odredbama; sada se primećuje i oseća da vi u stvari kršite Poslovnik kada god vi hoćete. Ovog puta kršite Poslovnik. Sutra zasedanje ne može da počne. Možete vi sve, ali mnogo ste tiši nego pre dve godine. Ovo je od straha, ja to sve razumem. Ja bih vas zamolio da se ustanovi ova povreda Poslovnika.
Gospodine Nikoliću, mogu da kažem da ovo jeste specifična situacija, ali imajući u vidu obaveze Narodne skupštine, koje proizilaze iz Ustavne povelje državne zajednice Srbije i Crne Gore, iz člana 5. stav 1. Zakona za njeno sprovođenje, prema kome je Narodna skupština obavezna da u roku od 10 dana od dana stupanja na snagu Ustavne povelje donese zakon o izboru poslanika u Skupštini Srbije, smatram da ne bismo smeli da rizikujemo, nego da ćemo odložiti dan za glasanje u danu, a u skladu sa načelom racionalnosti i ekonomičnosti, u danu kada budemo glasali o zakonu o izboru saveznih poslanika. Ovim završavamo današnji rad. Doviđenja i prijatno.