Pričenjam nadaljevanje 37. redne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne bodo mogli udeležiti naslednji poslanci in poslanke: Anton Anderlič, dr. Miha Brejc, Franc Čebulj, Ljubo Germič, Ivan [[Janez]] Janša, Miran Jerič, Franc Kangler, mag. Blaž Kavčič,Jože Kavtičnik, Ivan Kebrič, Maksimiljan Lavrinc, Peter Levič, Maria Pozsonec, Jožef Školč, Jožef Špindler, Vili Trofenik do 12. ure, dr. Andrej Bajuk, Alojz Peterle in Roberto Battelli. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je tudi zadnja točka dnevnega reda te seje - na obravnavo PREDLOGA ODLOKA O SPREJEMU STRATEGIJE PROSTORSKEGA RAZVOJA SLOVENIJE - DRUGA FAZA OBRAVNAVE. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam predstavnike vlade na čelu z ministrom Janezom Kopačem, ki mu dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Minister, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Strategija prostorskega razvoja Slovenije je temeljni strateški državni prostorski akt. Skupaj s strategijo gospodarskega razvoja Slovenije predstavlja krovni dokument za usmerjanje razvoja v državi in predstavlja usmeritve za prostorski razvoj na lokalni ravni. Priprava tega novega prostorskega dokumenta je bila nujna. Še vedno namreč velja 18 let star družbeni plan, pripravljen v okviru nekdanje Jugoslavije v okviru sistema družbenega planiranja, ki ga tudi s spremembami, zadnja manjša je bila leta 2002, ni bilo mogoče preoblikovati v sodoben prostorski dokument, ki bi odgovarjal na izzive prostora in časa. V okviru prostorske strategije zastavljamo koncept vzdržnega prostorskega razvoja. Temelji na spodbujanju prostorskega razvoja na osnovi primerjalnih prednosti posameznih območij, na ustvarjanju notranje kohezije države in povezovanju v mednarodnem prostoru, vključuje prostorskorazvojne cilje, cilje varstva okolja, ohranjanja narave in varstva kulturne dediščine. Prostorska strategija na novo postavlja zasnovo policentričnega urbanega sistema, ki ga tvori dvostopenjsko strukturirano omrežje središč nacionalnega pomena, teh je 15, in regionalnega pomena, teh je 17. Koncept prostorskega razvoja infrastrukturnega omrežja je sestavljen na medsebojnem povezovanju posameznih prometnih podsistemov tako, da tvori povezanin usklajen sistem, ki podpira poselitev in omogoča ustrezne navezave na mednarodno infrastrukturno omrežje in sosednje regije. Imamo dobro ohranjeno krajino s prepoznavnimi naravnimi in kulturnimi značilnostmi, zato je cilj zagotavljati ali spodbujati razvoj dejavnosti v krajini tako, da se ohranijo obstoječe in ustvarja nove krajinske kvalitete. Vlada je prostorsko strategijo vložila v parlamentarno proceduro 15. januarja leto po večletni pripravi. Državni zbor je v okviru njegove obravnave opravil pomembno delo do sedaj. V dosedanjih obravnavah smo namreč dobili zelo veliko koristih priporočil vseh poslancev iz vseh strank. Večino predlogov je bilo v matičnem delovnem telesu tudi sprejetih in besedilo je bilo dopolnjeno. Tako je danes pred vami precej prenovljeno besedilo, glede na tekst iz januarja letos. Dopolnitve so se predvsem nanašale na to, da se zagotavlja na enakovreden razvoj na tistih obmejnih območjih, predvsem na meji z Italijo in mejo s Hrvaško, ki bodo po vstopu v Evropsko unijo deležne različnih razvojih možnosti ali pritiskov. Spremembe so bile usmerjene na to, da se zagotavljajo možnosti za ustrezno in enakovredno povezanost vseh območij v Sloveniji in njihovo medsebojno navezavo in navezavo na osrednje slovensko območje. Naslednja pomembna sprememba je izklop določb, ki poudarjajo, da nekoliko več pozornosti namenjajo gradnji zunaj poselitvenih območij, in pa spremembe so v smeri, da se nekoliko bolj jasno oblikuje ukrepe za izvajanje prostorske strategije. Za konec naj povem še to, da prvič v Sloveniji v nekem prostorskem dokumentu določamo tudi morsko mejo, zato sem prepričan, da ne samo zaradi tega, pač pa tudi zato danes pišemo zgodovino te države. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister, za to dodatno obrazložitev. Predlog odloka je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Predsednik odbora, gospod Branko Janc, bo predstavil poročilo odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje je na svoji 57. seji dne 27.5.2004 in 2.6.2004 opravil drugo obravnavo predloga odloka o sprejemu strategije prostorskega razvoja Slovenije. Na seji odbora so poleg predstavnikov predlagatelja in zakonodajno-pravne službe državnega zbora sodelovali še predstavniki urada za prostorski razvoj, državnega sveta Republike Slovenije, sveta za varstvo okolja Republike Slovenije in ministrstva za promet. Odbor za infrastrukturo inokolje, strokovne službe odbora, predstavniki zakonodajno-pravne službe ter predstavniki predlagateljev strategije smo se zavedali tega, da gre za izredno pomemben akt, ki ga bo v bodoče bistveno krojil usodo posameznika, lokalnih skupnosti, regij in države kot celote, zato je bilo toliko bolj pomembno, da so se temeljito proučile vse pripombe, ki so jih poslale občine, pripombe in predlogi, ki so bili podani na javni predstavitvi mnenj, ki jo je organiziral in izvedel odbor, ter pripombe in predlogi, ki so jih poslali poslanci ob prvi obravnavi strategije. Doseči največji možni konsenz vseh zainteresiranih ter pripraviti za državni zbor res kvaliteten dokument je bilo za odbor imperativ, zato ni odveč, če izrazim pohvalo službam za ure in dneve napornega dela pri usklajevanju teksta. Tako je bilo pripravljeno 66 amandmajev odborov, ki jih je odbor sprejel in v katerih je odbor povzel ne samo pripombe iz predhodnih postopkov, temveč tudi večji del amandmajev, ki so jih predlagali poslanci. V razpravi o posameznih amandmajih so člani odbora največ pozornosti namenili ciljem prostorskega razvoja in prioritetam za dosego teh ciljev, še posebej pa policentričnem urbanem sistemu in regionalnemu prostorskemu razvoju, kjer so razpravljali o vlogi posameznih mest in njihove vpetosti v urbani sistem. Mesta, ki so opredeljena kot središča nacionalnega pomena, prevzemajo vlogo nosilcev razvoja območja in zagotavljajo razmestitev posameznih funkcij v mestu samem, pa tudi v regiji. Menili so, da so središča nacionalnegapomena tudi nosilci regionalnega razvoja, zato se je postavilo tudi vprašanje števila bodočih regij in njihove vloge. V okviru tega vprašanja se je izpostavila problematika velikosti ljubljanske regije in mest znotraj nje. Ravno tako je bilo vzpostavljenovprašanje prostorskega razvoja v območjih s posebnimi potenciali in problemi in v okviru tega razvoj problemsko homogenih enot, kot na primer Kočevje, Gorjancev, Kozjanskega, Haloz in Idrijskega. Ravno tako pa tudi obmejnih območij in v okviru tega vloge in pomena Goriškega. V zvezi s tem je bila problematizirana opredelitev gradnje zunaj poselitvenih območij, ki zagotavljajo kvaliteto kulturne krajine in zaokrožitve in koncentracije tiste razpršene poselitve, ki ima možnost prometne in komunalne ureditve,oskrbe z urbanimi dejavnostmi in povezavo na javni promet, ob upoštevanju zaščite kmetijskih zemljišč z visokim in dobrim pridelovalnim potencialom. Razvoj posameznih območij je odvisen tudi od njihove navezanosti na infrastrukturo. Ki zagotavlja razvoj dejavnosti v prostoru. V povezavi s tem vprašanjem je odbor posebno pozornost namenil opredeljeni hierarhiji cestnoprometnih povezav, predvsem cestnoprometnih povezav čezmejnega pomena in cestnim povezavam nacionalnega pomena v smislu navezave tega sistemana sistem in kategorijo posameznih cest, ki jo določa zakon o cestah. Razprava članov odbora je bila usmerjena tudi v razvoj pristanišč ob obali in zagotovitev čolnarjenja na rekah in jezerih in s tem povezane potrebne infrastrukture. Posebna pozornost je bila namenjena razvoju obstoječih letališč za potrebe civilnega, notranjega in mednarodnega prometa in njihove vloge pri spodbujanju razvoja predvsem v obmejnih območjih. Odbor za infrastrukturo seveda predlaga, glede na sprejete amandmaje in predlagane amandmaje, da državni zbor po mnenju odbora kvaliteten dokument tudi prejeme. Hvala.
Hvala predsedniku odbora. Kolegice in kolegi, državni zbor je v okviru prve splošne razprave posvetil tej točki že pet ur razprave, veliko besed je teklo na odboru za infrastrukturo in okolje. Danes je namenjena ta točka bolj drugi fazi, torej amandmajem. Kljub temu bomo stališča poslanskih skupin v uvodu slišali, nato pa se posvetili amandmajem. Prehajam na predstavitev stališč poslanskih skupin. Franc Lenko bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministra s sodelavci, kolegice in kolegi poslanci! Strategija prostorskega razvoja je eden izmed najpomembnejših strateških državnih prostorskih aktov. Je izhodišče za koordinacijo razvojnih politik v prostoru, tako na državni ravni kot na njenih ožjih področjih. Tudi zaradi tega je vredno posebne obravnave, ki smo jo že izkazali s predstavijo javnih mnenj. Takrat smo bili mnenja, da jo je treba še dopolniti, dodelati, danes pa je pred nami kompromis, ki se je izoblikoval v tem času. Prostorski razvoj je odvisen tudi od gospodarskih razvitosti posameznih področij. Te razlike so v Sloveniji velike. Čeprav so še vedno precej manjše, kot to velja za druge evropske države, se neenakomeren razvoj z leti in še posebej v zadnjem letu povečuje. To je že privedlo do zapuščanja prebivalcev takih območij, hkrati pa lahko pomeni socialno diferenciacijo. Vendar po drugi strani taka območja že kupujejo tujci, predvsem tudi kmetijska zemljišča. V poslanski skupini DeSUS smatramo za primerno, da se taka področja ustrezno zaščitijo. Strategija se vsebinsko primarno zavzema za vključenost Slovenije v evropski prostor. Povezanost z Evropo je gotovo odvisna tudi od celotne infrastrukture, tako cestne kot železniške. Nedvomno je naša prioritetna naloga vzpostavitev petega in desetega koridorja, ki bosta navezovala Slovenijo na glavne cestne poti s sosednimi državami. Ni pa zanemarljiva tudi železniška infrastruktura, o kateri je bilo v tem mandatu že precej govora. Strategija predvideva povezavo slovenskih mest s hitro železnico, pri čemer pa izpušča obmejno goriško območje. Verjetno se bo vsak strinjal, da štiri ure z vlakom od Nove Gorice do Ljubljane nikakor ni spodobno. Pri tem naj omenimo, da je zaradi strateške lege zelo pomembno razvijati obmejna področja. Zavestno je potrebna odločitev, da vzpostavimo konkurenco obmejnih in maloobmejnih mest s sosednjimi državami. To velja predvsem tudi za območje Goriške, ki lahko z ustreznim razvojem tako po gospodarski plati kot tudi po številu prebivalstva konkurira mestom v sosednji državi. Enako velja za Maribor, ki je moral obdržati primarno vlogo na tem delčku Evrope. Zato je treba oblikovati tudi ustrezno stanovanjsko in zaposlitveno politiko. Koncentriranje delovnih mest izven centra je primarna naloga, ki bo omogočala nadaljnji razvoj, in spodbujati izobraževanje, ki ustreza okolju. Temu je treba prilagoditi tudi stanovanjsko politiko, ki bo omogočala ostati takemu kadru v domačem okolju. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev menimo, da je strategija prostorskega razvoja dobra osnova za uravnotežen regionalni prostorski razvoj, čeprav opozarjamo na možnost, da so se z vstopom Slovenije v Evropsko unijo zadeve malo spremenile. Posamezne, za sedaj še statistične regije si bodo same utirale pot povezovanja in oblikovanja skupne strategije tudi s sosednjimi državami. Vse to pa spodbuja tudi Evropska unija z raznimi oblikami pomoči. Ne glede na to, da se zavedamo, da po velikosti države težko konkuriramo že eni pokrajini v sosednji Italiji, pa menimo, da bomo z ustrezno politiko sposobni oblikovati zahteve, ki smo si jih zadali. Naša poslanska skupina bo predlog podprla. Hvala.
Hvala lepa. Jože Avšič dobi besedo. Stališče poslanskega kluba LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, minister in sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi. Državni zbor je v tem mandatu sprejel vso potrebno zakonodajo za izvedbo reforme gospodarjenja oziroma upravljanja s prostorom. V tem trenutku v Sloveniji že poteka implementacija nove prostorske zakonodaje. Gre za proces, ki bo trajal kar nekaj let in se bo zaključil, ko bodo tudi občine nadomestile svoje strateške in izvedbene prostorske akte z novimi. Del tega proces je tudi današnje sprejemanje odlokov o sprejemu strategije prostorskega razvoja Slovenije. Strategija prostorskega razvoja Slovenije je temeljni strateški prostorski akt naše države oziroma dolgoročni prostorski razvojni dokument in kot tak predstavlja podlago za pripravo drugih prostorskih dokumentov. Tudi v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo mnenja, da 20 in celo več let stari prostorski akti v spremenjenem družbenem in ekonomskem sistemu ne omogočajo več hitrega in učinkovitega odziva na razvojne potrebe ter načrtovanje na državni ravni. S tega vidika sprejemamo to strategijo celo prepozno. Seveda pa se po drugi strani zavedamo zahtevnosti celotne reforme, pa tudi same strategije, pri nastajanju katere so bile izdelane strokovne podlage, ki obsegajo več kot 30 študij, in pri nastajanju katere so posamezni nosilci urejanja prostora zagotovili prek 20 strokovnih podlag. Strategija po našem mnenju podaja pravi usmerejevalni okvir za prostorski razvoj v naši državi. Tudi njen glavni cilj usmerjanje prostorskega razvoja k racionalni rabi prostora kot omejeni in končni dobrini je pravi in ključnega pomena za naše nadaljnje kvalitetno bivanje na tem prostoru ob stičišču Alp, panonskega in dinarskega in sredozemskega sveta. Vsekakor je treba izpostaviti še dejstvo, da je cilj strategije tudi preudarna raba naših naravnih virov, razvijanje policentričnega omrežja mest in drugih naselij ter skozi njihov kakovostni razvoj zagotavljati njihovo privlačnost. Strategija s skupno obravnavo prostorskorazvojnih posebnosti posameznih območjih zagotavlja skladen prostorski razvoj, omogoča učinkovito povezovanje naših infrastrukturnih omrežij z evropskimi sistemi, v prostorski razvoj vključuje krajinsko in kulturno raznovrstnost ter pri prostorskem razvoju ohranja naravo kot vrednoto in upošteva omejitve in zahteve za varstvo našega okolja. V razmerah odprtih meja znotraj Evropske unije je izredno pomembno tudi zagotavljanje čim večje konkurenčnosti posameznih slovenskih mest znotraj evropskega prostora, predvsem pa konkurenčnost z mesti v naši soseščini. Strategija to pravilno ugotavlja in tudi podaja temelje za zagotavljanje te konkurenčnosti. In ne nazadnje za postopek nastajanja in sprejemanja te strategijeje značilna velika in dovoljšnja vključenost strokovne in drugih javnosti, za kar se je zelo potrudilo ministrstvo za okolje, prostor in energijo. Tudi znotraj zakonodajnega postopka je ministrstvo prisluhnilo pripombam in sugestijam poslank in poslancev.Odbor za infrastrukturo in okolje, skupaj s strokovnimi službami, je pripravil številne kvalitetne rešitve, ki bodo vplivale tudi na druge prostorske akte, najprej na prostorski red Slovenije, ki ga namerava vlada sprejeti neposredno po uveljavitvi strategije. Strategija prostorskega razvoja Slovenije dobro odgovarja na prostorske in razvojne izzive v naši državi. Odgovarja in sprejema tudi tiste mednarodne obveznosti, ki jih je Slovenija sprejela z vstopom v EU in so strateško in razvojno pomembne za Slovenijo. Na primer na področju prometa, vključene so tudi tiste prostorske in strateške usmeritve, ki so ali pa še bodo dogovorjene s sosednjimi državami. Na primer včeraj sprejet sporazum o savskem bazenu in režimu plovbe na reki Savi, ki predstavlja oziroma se vključuje v donavski plovni sistem, že ima aplikacijo v tem odloku oziroma strategiji, na podlagi katere bo proučena možnost vključitve Slovenije oziroma slovenskega gospodarstva v ta rečni plovni sistem. Drugi primer dobre rešitve, kakor ocenjujemo v poslanski skupini LDS, je tudi sporazum o meji med vlado Republike Slovenije in Republike Hrvaške, ki v resnici še ni ratificiran, ima pa aplikacijo v grafičnem delu odloka, kar je zelo pomembno za opredelitev morskih plovnih poti. To sta samo dva primera dobrih in strateško gospodarskih in politično pomembnih rešitev v resoluciji prostorskega razvoja Slovenije. Zato bomo odlok o sprejemu te strategije kot tudi amandmaje, ki jih je vložila vlada oziroma jih podpira vlada Republike Slovenije, poslanke in poslanci Liberalne demokracije Slovenije podprli. Hvala lepa.
Hvala, Jože Avšič. Stališče Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav. Strategija prostorskega razvoja, ki jo imamo danes v zadnji fazi obravnave, je izredno pomemben dokument, ki skupaj z zakonom o skladnem regionalnem razvoju in deloma tudi z davčno zakonodajo predstavlja nek komplet bodočega dogajanja v prostoru. Moram reči, da vsi ti dokumenti, ki jih obravnavamo in nekatere smo tudi že obravnavali, nekaterim predelom niso posebej naklonjeni. Ta strategija in zakon o regionalnem razvoju nekatera območja, ki so zelo ogrožena, pravzaprav zavestno izpuščate in jih tudi zavestno postavljate prav na obrobje družbenega gospodarskega in drugega dogajanja. Moram reči, da je pristop v tej strategiji, kljub temu da se sklicujemo na sonaraven, trajnosten in ne vem kakšen še razvoj, zelo selektiven, da je praktično vse podrejeno razvoju močnih krajev ali pa nekaterih močnih centrov, ki jim s to strategijo namenjamo še neke dodatne posebne naloge, medtem ko so nekateri drugi predeli iz strategije povsem izpuščeni in jih vidimo kot neke bele lise v tem prostoru. Lahko ugotavljam, da je ta enakomerni razvoj in vzdržen razvoj postal več ali manj oguljena fraza in pogosto se ne zavedamo več, kaj pravzaprav to pomeni, in še manj, da bi spoznali, da je na tem področju resnično treba tudi kaj narediti. Smo ena redkih držav, ki nimamo v svojih dokumentih pravzaprav nobene strategije do zelo izpostavljenih mejnih področij, ki se po vseh statističnih kriterijih nezadržno praznijo in populacija s teh območij izginja. Ne znamo zaustaviti izseljevanja, ne znamo ta področja narediti privlačna, ne znamo stimulirati ne življenja na teh območjih, niti ne znamo stimulirati gospodarskih vlaganj in skozi davčno zakonodajo nismo sposobni predvideti tudi nobenih olajšav za življenje in delo na teh območjih. Podobno je tudi z drugimi izpostavljenimi področji, predvsem z gorskovišinskimi predeli in praktično skozi vso strategijo lahko spremljamo migracijo prebivalstva, gibanje prebivalstva in koncentracijo prebivalstva v večjih centrih s tem da je več ali manj to povsem v nasprotju s politiko, s katero naj bi ohranili obdelano, ohranjeno kulturno krajino. In tudi zaradi tega se nam kultura krajina nezadržno znižuje. Narašča gozd, gozdnatost območja, pojavljajo se novi predlogi za ustanavljanje nacionalnih parkov in vse to po mojem občutku sodi v kontekst neke usmerjevane politike opuščanja življenja v določenih predelih. Mislim, da je predvsem problematično zapostavljanje južne meje, to je predvsem področja kočevskega in ribniškega območja, in mislim, da bi na tem področju država morala zastaviti bolj trdno in čvrsto in tudi sistemsko politiko. Prav tako je skozi to strategijo opazno - in tudi druge zakone -, da država ni v stanju ustvarjati nobenih novih delovnih mest na oddaljenih, na podeželjskih območjih. Celo več! Skozi reforme, ki vedno znova prihajajo, se ta delovna mesta v javnem delu na teh perifernih podeželjskih območjih ukinjajo in se selijo tudi v druge centre. Mislim, da bi država, če že ne more ali pa če ni sposobna vplivati na gospodarski razvoj teh predelov, zlahka skozi določeno vrsto javnih investicij ohranila ali pa spodbudila življenje in druge dejavnosti na območjih, ki so izredno podvržene izseljevanju in dnevni migraciji. Tu ima celo vrsto možnosti, predvsem na socialnem področju. Kajti že tako ali tako, v tako ali tako izredno dinamična mestna središča vlagatudi velika sredstva za ohranjanje in spodbujanje življenja na tem področju sociale in pa, recimo, starostnikov, invalidov in podobnega. Mislim, da bi se skozi investicijo v take zavode dalo ohraniti življenje tudi na drugih območjih. Tega vlada ne počne, strategija tega tudi ne predvideva, kar ocenjujem, da je ena od velikih pomanjkljivosti. Očitno je tudi, da v nekaterih delih ta strategija ni medresorsko usklajena, ohranjanje kmetijskega območja sem že navedel. Moram povedati, da je na nek način opazno, da neka analiza te strategije ne spremlja, mislim, da bi bilo le smiselno, da bi ocenili, kaj nam bo ta strategija prinesla v nekem dinamičnem pogledu. Ocenjujem, da je pripeta le na kapitalske interese. Mislim, da bi glede na specifiko, kakšna je v Sloveniji, gre za v evropskem merilu relativno slabo poseljeno področje, da bi več poudarka moralo biti na povezovalnih regij, na somestjih, in mislim, da bi že sam predlagatelj moral temu področju dati več poudarka. Tu imamo primer, ko celo tam, ko obstajainteres, da bi se neko področje integriralo, nekako bolj čvrsto povezalo, si dalo nek skupen strateški cilj in zastavilo razvoj, država takim namenom, takim povezavam nasprotuje, to vidimo tudi iz predloga oziroma pripomb na amandmaje. Poseben problem ali pa del problema predstavljajo tudi prometni koridorji. Tu so nekako tudi iz te strategije opuščene nekatere pomembne povezave oziroma tudi ni dano dovolj poudarka predvsem na železniškem delu, ena takih povezav je tudi železniška proga do Kočevja, ki je v bistvu slepi tip, predvidena je sicer navezava na Hrvaško, vendar ta varianta v naslednjih 20-ih, 30-ih letih ni izvedljiva, predvsem zaradi tega ne, ker ne moremo tudi kakšne druge stvari s Hrvaško urediti, in mislim, da bi bilo smiselno, da se predvidi navezava na slovensko omrežje, to je na povezavo prek Bele krajine, s tem pa tudi na boljšo mobilnost tistega dela, ki je vezan na skladišče blagovnih rezerv v Ortneku. Kajti, v primeru zapore proge proti Ljubljani je to skladišče več ali manj popolnoma "mrzlo" in ga ni možno niti obnavljati niti ni možno izvesti transporta po drugem kraku. Moram reči, da se skoraj vsi strateški dokumenti, ki jih posamezni resorji predlagajo v proceduro, ukvarjajo z regijami. Ne samo, da te regije niso prostorsko usklajene, ampak tudi nastapajo predlagatelji z različnimi imeni. V skladnem regionalnem razvoju imamo razvojne regije, v tej strategiji so funkcijske regije, v zakonu, ki ga je predlagalo notranje ministrstvo, govorimo o regijah itn. Skratka, vse na nek način prekrito, vsebinsko različno, prostorsko različno in mislim, da ta inovativnost predlagateljev na tem področju ustvarja samo zmedo in vznemirja javnost. Mislim da, če že govorimo o funkcionalno zaokroženih območjih, o regijah, potem je smiselno, da to vsebino potem obdelamo po vseh kriterijih v nekih določenih mejah, ne pa, da vsak resor, vsak predlagatelj te meje zarisuje povsem po svoje. Mislim, da bi bilo smiselno, da se ta strategija, ki je, tako kot je povedal minister, eden ključnih dokumentov, dopolni še z nekaterimi predlogi, mislim vsaj s temi, ki jih je predlagala naša poslanska skupina, in mislim, da bi se dalo s tem določena območja, ne pa vsa, kajti nekatera so ostala zapuščena, nekako oživeti in pripeti na ta slovenski prostor. Predvsem mislim, da je zelo pomembna povezava in razvoj Ribnice in Kočevja kot nekega somestja, tako kot ste to predvideli v nekaterih drugih primerih, kajti v primeru, da se ta dva kraja ne razvijata kot somestje, pomeni to degradacijo območja. Predlog, ki je napisan v strategiji, je smiseln v primeru, če bi bilo Kočevje lokacijsko tukaj, kot je Ribnica. V primeru, ko Kočevje ni gravitacijsko središče Ribnice, ampak se vsa dejavnost odmika proti Ljubljani, je pa le smiselno, da bi se to sistemsko razvijalo kot neka celota,prav tako tudi oba pokrajinska sestavna dela tega področja. Dejstvo je, da se območje okrog Ribnice in Kočevja izjemno prazni. To se pravi, vse to območje, da se je zelo malo te praznitve skoncentriralo v Kočevju, nekoliko več v Ribnici, vendar nadaljnji trend je v celoti usmerjen proti Ljubljani. Mislim, da bi bilo smiselno, da se da še poseben poudarek temu območju, ki je bilo tudi v preteklosti bolj kot katerokoli drugo območje v Sloveniji sistemsko zapostavljeno. In mislim, da bi morala politika v kratkem času najti moči in rešitve, da bi se sistemsko pristopilo k razvoju tega območja. Skratka, predlagam vam, da amandmaje, ki jih je naša poslanska skupina predlagala, podprete in da vsaj omogočimo nadaljnje povezovanje in razvoj na tem območju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Janko Veber dobi besedo za stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Predlog odloka o sprejemu strategije prostorskega razvoja Slovenije je izjemno pomemben dokument, saj pomeni podlago za pripravo tudi ostalih prostorskih dokumentov, predvsem prostorskega reda države, regionalne zasnove prostorskega razvoja in seveda tudi prostorskih redov občin. Pri prvi obravnavi oziroma sam predlog odloka, ko smo ga prebirali v poslanski skupini Združene liste, smo imeli kar nekaj pomislekov. Naš osnovni pomislek je bil predvsem ta, da je strategija premalo ambiciozna. Gre vendar za dejstvo, da se sprejema nov prostorski dokument in dokument, ki vpenja Slovenijo tako v mednarodni prostor in seveda omogoča tudi hitrejši in ambicioznejši razvoj znotraj same države. Naši pomisleki so, poleg ambicioznosti, bili tudi pri samih kriterijih, ki jih je predlagatelj uporabljal, kako oblikovati prostorski razvoj. Tukaj smo predvsem opozarjali, da je neumestna rešitev, da se na nekaterih območjih predvideva intenziven prostorski razvoj, na drugih pa se predvideva aktivno varstvo prostorskih vrednot. Zagovorniki smo vzdržnega prostorskega razvoja, kar je ne nazadnje tudi zapisano v tem dokumentu, tudi v prvem predlogu, in seveda tudi danes v dopolnjenem predlogu odloka strategije prostorskega razvoja Slovenije je temu tako. Vendar smo mnenja, da je dopolnjen predlog resnično veliko boljši od predlaganega in predvsem se je približal vzdržnemu prostorskemu razvoju v največjem pomenu. Ta razvoj je seveda vpet v mednarodni položaj Slovenije, predvsem imajo na prostorski razvoj vpliv prometni koridorji, tako peti kot deseti koridor, in seveda morski prometni koridor. To se odraža tudi v pomenu naših največjih mest. Ljubljana kot naše državno središče je tudi pomembno mednarodno središče. Temu sledi Maribor, ki tudi v dopolnitvah predloga dobiva še pomembnejšo funkcijo, dobiva visoke funkcije in vrhunske ustanove in tudiKoper poleg pomembnega prometnega in morskega središča ima izreden nacionalni pomen, skupaj z mestoma Izola in Piran. Vse to so usmeritve, ki jih tudi v poslanski skupini Združene liste podpiramo, in so odgovor na to, da gremo v še aktivnejši razvoj pri naših najpomembnejših središčih. Najpomembnejšim središčem sledijo tudi nacionalna središča in seveda tudi regionalna središča. Če pogledamo mrežo nacionalnih središč v osnovnem predlogu in v dopolnjenem predlogu odloka, lahko ugotovimo, da se je zgostila mreža nacionalnih središč. Tukaj zasledimo predvsem novo nacionalno središče Postojna in govorimo tudi o bodočem nacionalnem središču Kočevju. Poleg nacionalnih središč se je zgostila tudi mreža regionalnih središč. Predvsem tukaj zasledimo Ormož, Ljutomer,Gornjo Radgono, Lendavo, kar pomeni, da se bo tudi na teh območjih razvoj odvijal intenzivnejše in skladnejše s potrebami prebivalstva. Večji pomen je dan tudi obmejnim območjem in vsa ta območja, tako regionalna kot seveda tudi nacionalna, povezuje cestno omrežje, ki je bolj prepredeno oziroma zastavljeno na način, da je dan večji pomen čezmejnim povezavam v različnih smereh, kot je bilo to v prvotnem predlogu. Tukaj na novo zasledimo pomembno čezmejno povezavo Ljubljana-Kočevje, potem v smeri tudi proti Idriji in seveda tudi znotraj same države je pomembna povezava Škofje Loke z Ljubljano in seveda tudi z Domžalami. Gre tudi za izredno hitrejšo in enostavnejšo povezavo nacionalnih in regionalnih središč v tem predlogu. Pri sami poselitvi so pomembno mesto dobili kraji, ki se srečujejo z obsežnim praznim prostorom in za ta prazni prostor je seveda pomembno, da se predvsem razvijajo tudi mesta, ki so neposredno pomembna za razvoj teh območij. Takšna mesta zasledimo seveda na Kočevskem, Notranjskem, Cerkljanskem in predvsem na Krasu. Tako je tudi ta odgovor v tem predlogu bistveno bolj konkreten in pomeni hitrejši razvoj tudi teh območij. Tudi hribovita in obmejna območja so ustreznejše obravnavana v tem predlogu in to pomeni, da bo tudi južna meja in tudi hribovita območja v državi deležna večje pozornosti, večje podpore. S tem seveda resnično lahko govorimo o tem, da je dopolnjeni predlog odloka o prostorski strategiji Republike Slovenije resnično usmerjen v vzdržen prostorski razvoj in daje nekako odgovortudi na pomanjkanje dokumentov, ki bi jih mogoče sicer morali imeti, zato da bi ta dokument bil še ustreznejši - v mislih imamo predvsem nacionalni program povečanja kapacitet tako državnih cest kot tudi predvsem prometno politiko v Republiki Sloveniji - pa vendar; če teh dokumentov nimamo, bomo s prostorsko strategijo dali pomembna izhodišča za nastanek teh manjkajočih dokumentov in s tem upamo, da bomo tudi pospešili sprejem in obravnavo teh pomembnih strateških dokumentov v Sloveniji. Strategijo prostorskega razvoja, dopolnjeni predlog, bomo sprejeli in tudi podprli vsa tista pomembna dopolnila k peljejo k še boljšemu tekstu in izboljšanju razvoja najpomembnejših središč. Hvala.
Hvala, Janku Vebru. Franci Rokavec ima besedo, stališče Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala, za besedo. Lep pozdrav gospodu ministru s sodelavci, poslanske in poslanci. Za nami je prva faza sprejemanja predloga odloka o sprejemanju prostorske strategije Republike Slovenije in seveda tudi javna predstavitev mnenj. Večkrat je bilo povedano, da je strategija temeljni državni dokument za usmerjanje razvoja v prostoru in v povezavi s temeljnimi državnimi razvojnimi dokumenti. Določa strateške usmeritve razvoja dejavnosti in izhodišča za koordinacijo njihovih razvojnih politik v prostoru. Strategija je krovni dokument za vse uporabnike prostora, pa vendar mora biti prispevanje k strategiji vodilo, da bi bil to bolj operativen dokument na državni ravni. Zavedamo se, da strategija konceptualno rešuje probleme, da mnoge ukrepe prinašajo tudi druge strategije in da je del ukrepov v pristojnosti občin in tudi podlaga oziroma strategije prostorskega razvoja občin ne smejo biti v nasprotju s strategijo prostorskega razvoja Slovenije in seveda s prostorskim redom Slovenije, ki temu sledi. K strategiji je bilo sprejetih kar nekaj amandmajev. Mnogi od njih so dobrodošlo dopolnilo k vsebini. Omenili bi gradnjo izvenposelitvenih območij. Predlagatelj je v zvezi s to problematiko navedel, da jo obravnavamo kot negativen pojav, ki je sporen predvsem zaradi nizke gostote poselitve, zlasti še na obrobju mest in v obmestnih naselij. Poleg tega onemogoča racionalnost komunalne opreme, onemogoča racionalno rabo energije itd. Kljub vsemu navedenemu pa bi bilo treba v izjemnih primerih dati možnost razpršene gradnje, saj sanacija razpršene gradnje v določenih primerih ni vedno mogoča. Zato, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo takšen sprejet amandma na odboru, ki omogoča, da se lokalna skupnost v svojih aktih odloča, kako bo razvijala svoje potenciale. Gradnja zunaj poselitvenih območij naj bo v vlogi dviganje kvalitete kulturne krajine, bivalnih pogojev in zaposlitvenih možnosti - ocenjujemo, seveda, kot pozitivno. Seveda, kot možen odstavek, pomembna se nam zdi tudi možnost, da se lahko tudi zunajposelitvenih območij - tako za gradnjo kmetij - namenjena zemljišča, in sicer kadar gre za območje z visokim pridelovalnim potencialom za kmetijstvo, ustrezna koncentracija kmetijske posesti na kmetijo ter seveda skladno z zahtevami za varstvo naravnih virov in kakovostmi krajinskega in seveda grajenega okolja. Treba je omeniti, da je razpršena gradnja v določenih primerih omogočala poselitev v bolj oddaljenih predelih naše države. Tudi zaradi trenda selitev v večja mesta je treba zagotoviti, da bodo manj poseljena in oddaljena območja ostala poseljena. Pomembna se nam zdi enakovredna vključenost Slovenije v evropski prostor, saj se bo s tem poskušalo omogočiti povezanost z evropskim prostorom, spodbujanje razvoja v obmejnih območjih in povezanost infrastrukturnih omrežij v evropska infrastruktura omrežja. Prav tako tudi pozitivno ocenjujemo sodelovanje obmejnih področij, saj bodo lahko na podlagi skupnih razvojnih programov čezmejne regije lahko pridobivale dodatne finančne vire iz strukturnih skladov Evropske unije. Ob tem se je treba zavedati, da mora Slovenija vzdrževati vključenost v evropski prostor. Slovenija mora postati del evropske infrastrukture, ki bo ustvarila pogoje za gospodarsko, kulturno, turistično in nasploh komunikacijsko povezanost z obmejnimi državami in ostalimi evropskimi državami. Izpostaviti se nam zdi pomembno tudi velik poraz števila prebivalcev v večjih mestih in praznjenje hribovitih predelov naše države. Koncentracija prebivalstva, lociranje sedežev proizvodnih in storitvenih podjetjih v velikih mestih pomeni poselitvene pritiske na ta mesta, kar vpliva na rast cen zemljišč in stanovanj, pomeni tudi koncentracijo delovnih mest; večje število le-teh je vedno pozitivno, vendar to pomeni brezposelnost na obrobju mest, vsakodnevne migracije velikega števila prebivalcev, in konec koncev tudi pomanjkanja števila parkirnih mest. Treba je strmeti konkurenčnosti slovenskih mest v evropskem prostoru in vzeti v ozir, da je v naši državi prisotna centralizacija. Razvoj slovenskih mest posledično pomeni dvig kakovosti življenje slovenskih državljank in državljanov, saj se bodo lahko zaposlovali bližje svojemu prebivališču, poleg tega pa to pomeni gospodarski dvig ostalih slovenskih regij. V povezavi s to tematiko pozdravljamo amandma k poglavju 2 - prioriteta: policentričnimi urbani sistem in regionalni prostorski razvoj, 13 odstavek, ki poudarja pomen razvoja Ljubljane skupaj z drugimi središči. Navedena urbana središča bodo tako dobila možnost postati evropsko primerljiva mesta, postati vitalna mesta, ki bodo tako zanimiva za gospodarska vlaganja, kar posledično pomeni tudi nove zaposlitvene možnosti. Strategijaprostorskega razvoja Slovenije je dokument, ki je dolgo nastajal. Tudi v skladu s priporočili in smernicami mednarodnih dokumentov, evropske prostorske razvojne strategije, agenda Habitat ter mnogih mednarodnih konvencij. Poraja pa se nam vprašanje, ki jebilo izrečeno že na javni predstavitvi mnenj. Namreč, da pri sestavljanju strategije še niso bila določena posebna varstvena območja za uredbo vlade, da niso še določena posebna varstvena območja oziroma omrežje Natura 2000, ki pa naj bi bila določena ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Strokovne podlage so za razglasitev posebnih varstvenih območij opredeljenega v 38% območja Slovenije - Nature 2000. Zavedamo se, da vzpostavitev omrežja območij Natura 2000 pomeni izpolnjevanje obveznosti Skupnosti, sprejete po konvenciji Združenih narodov o biološki raznovrstnosti. Pa vendar se znova sprašujemo, kaj vsaj okvirno to pomeni za strategijo prostorskega razvoja. Poleg tega menimo, da bi bilo v pripravljanje omenjenega dokumenta treba bistveno bolj vključitiobčine, kajti zaradi premajhne informiranosti občin, glede na dejstvo, da realizacija Nature 2000 pomeni določen vpliv na življenje in delo ljudi, pomeni, da bo tovrstno izvajanje težje izvedljivo. Iz prakse je razvidno, da projekti, ki niso nastali v sodelovanju z lokalnimi skupnostmi, niso dosegli želenih učinkov. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je prostorska strategija z vsemi dopolnili okvirno dobila vsebino, ki bi skupaj še z vloženimi amandmaji, ki so pred nami, lahko bila primerna osnova za sprejem. In mogoče še za konec. Tej strategiji sledi sprejem prostorskega reda države Republike Slovenije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da bo pripravljavec le tega aktivno sam proces sprejemanja prostorskega reda vključil tudi občine. Hvala lepa.
Hvala, Franci Rokavec. Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav vsem skupaj! Predlog odloka o sprejemu strategije prostorskega razvoja Slovenije zopet kaže na nedodelanost izhodišč, na katerih je vlada pripravljala ta predlog odloka. Strategiji prostorskega razvoja manjkajo predvsem merila in kriteriji, ki bi zagotavljali njeno smotrnost. Obseg besedila odloka bi moral biti racionalen. Odlok bi moral biti bolj pregleden, strategija pa bolj aktivna in bolj kompaktna. In spremembe, ki naj bi jih strategija prinesla, pravzaprav sploh niso razvidne. Odlok nedvomno premalo kritično obravnava probleme prostorske strukture razvoja. Ni razdelane stanovanjske oskrbe, prometa, predvsem prometa v bivalnih prostorih in še marsičesa. V strategiji tudi ni omenjeno, ali bo trend priseljevanja v Slovenijo z Vzhoda, ki je med leti od 1975. do 1995. počasi upadal tudi zaradi naše osamosvojitve, da bo z vstopom Slovenije v Evropsko unije ožival in da se bo začel stalen dotok določenega prebivalstva iz vzhodnih držav v Slovenijo, tako kot se dogaja v drugih državah Evropske unije in ne upošteva možnosti priseljevanja v Slovenijo. Slovenija bi morala biti bolj kreativna, posebno tam, kjer bo Evropska unija s svojo regionalno strategijo strukturnih pomoči bistveno posegala in diktirala Sloveniji. Tudi nimamo razdelanega sistema, kako iz Evrope črpati določena finančna sredstva, razen deklarativnih navedkov, da naj bi se to dogajalo, kaj več pa ni. Strategija tudi ne opozarja na nekontrolirano rast trgovskih centrov in zamiranje majhnih in srednjih podjetij, kar ima nedvomno slabe posledice za razvoj obstoječih naselbinskih središč ter povzroča tudi njihovo ekonomsko odmiranje. Mestna središča so gospodarsko vedno slabše pripravljena za kompleksno prenovo, ki naj bi bila pa temelj trajnostnega razvoja, kakor piše v strategiji. Mestna središča umirajo, majhne trgovine umirajo, nič ni narejenega na tem področju, razen nekaterih lokalnih posegov, kjer se lokalne skupnosti, občine same borijo proti tej problematiki z večjim ali manjšim uspehom. Slovenska vlada je realnost teorije centralnih krajev in policentrizma v smislurazvoja urbanih centrov vseskozi zanemarjala. Ostalo je pravzaprav le deklaracija in pa teorija manj razvitih območij, saj vlada ni vodila - do sedaj ni vodila - razvojne urbane politike. To lahko vidimo v Kopru, kjer se ni nič storilo na področju infrastrukture, komunale, odnos do pristanišča v Kopru je zgrešen, še vedno imamo v okolici skladišča in pa odvoze razsutih tovorov, namesto da bi prešli na kontejnerske in razsute tovore, ki ekološko obremenjujejo okolico, porinili kam drugam. Kar se tiče železniške infrastrukture, vlada dela že sama po sebi veliko napako, ko bo privatizirala in spravila na državne stroške, na stroške davkoplačevalcev železniško infrastrukturo v roke nekih privatnikov in zopet bomo samo plačevali, nič pa ne bo iz tega. Vlada v preteklih letih ni opredelila omrežja državnih, regionalnih in lokalnih središč ter adekvatnih pokrajin, zato ker prostorski sistem ni sodil v makroekonomska razmišljanja vodilnih politikov. To se nekako začenja šele zdaj, vendar pa s kar precejšnjim zaostankom in pa z veliko zamudo. Ravno tako tudi analize kažejo, da slovenski stanovanjski trg, glede na kritično stanje oskrbe prebivalstva s stanovanji, ne deluje. Nedvomno imamo najslabši odnos med lastniškimi in pa najemniškimi stanovanji v Evropi. Ravno tako je vprašljiva tudi aktivna zemljiška politika. Širitev naselij se dogaja zaradi potreb prebivalstva v nekakšni čudni, nekonsistentni rasti, ki spominja na rakavo tvorbo. Če letimo nad Slovenijo, vidimo, da tako nekako izgleda kot sračje gnezdo: vse razmetano, malo tu, malo tam. Če letimo nad Nemčijo, vidimo, da so naselja urejena na ta način, da se ohranja narava, da se ohranjajo kmetijske površine, kar pri nas stoji v zadnji vrsti. Še vedo se podlega določenim političnim pritiskom iz določenih političnih strank za gradnje raznih industrijskih objektov, tudi na območju zemljišč prve kategorije. Po drugi strani pa opažamo, da vlada nič ne naredi, ne zaščiti določenih segmentov, kot je, recimo, Ljubljansko barje, ki je posejano s črnimi gradnjami in verjetno zaradi tega, ker računajo na volilne glasove tistih črnograditeljev, ne storijo ničesar. Ravno tako se politika vmešava tudi v ekologijo na področju, recimo, postavitve 47 vetrnih elektrarn na Volovji rebri in Vremščici, kjer gre za politične pritiske. Kot mi je znano, sta se španski kralj in pa Drnovšek dogovorila, da bodo postavili te vetrne centrale, da bodo vetrne centrale postavljala španska podjetja in španska podjetja dobavljala tudi opremo. Korist od tega bo imela nekaj malega Elektro Primorska, veliko več pa verjetno kakšna določena politična stranka in pa politična struktura ali pa določeni gospodje iz te politične strukture. To se je že dogajalo in to se bo še dogajalo. Da se bo s tem uničila enkratna kulturna in pa naravna krajina na tem delu Slovenije oziroma v Evropi nasploh, to nikogar več ne briga. Gre za majhne privatne interese, kaj bo komu kapnilo v žep. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke je to - ne samo, da je "svinjarija", ampak zločin nad naravo, za katerega upam, da bo kaznovan če ne prej, po naslednjih volitvah. Nekaj podobnega se dogaja z gradnjo izravnalnega jezera na Savi, kjer bo uničen naravni park Park Brje in Piškovica - in tudi to nikogar ne briga. Zelo rada se vlada oziroma ministrstvo za okolje in prostor hvali z nekimi deklarativnimi stališči, od katerih pa konec koncev ni ničesar. Ravno tako z odlokom ponovno poskušajo vračati povodje Soče v sistem izgradnje vodnih elektrarn. Naravovarstvena stroka je že večkrat ovrgla te projekte in vendar se zadeva poriva naprej s silo, kakorkoli poskušajo to doseči, mislim, da gre tudi tukaj za "eno veliko svinjarijo". Pri strategiji izgradnje naftovoda skozi Slovenijo ne vemo, kakšen bo to naftovod: ali bo to nadzemni ali podzemni. Verjetno je vladi čisto vseeno, samo da bo potegnila kakšne finančne koristi od tega. Kar se tiče naftovoda, naftovod v principu je smiseln, vendar pa mora biti vkopan, mora biti vkopan, da ne bo kazil naravne krajinske vedute Slovenije. Vendar pa mislim, da je ravno tukaj tisto veliko vprašanje, vprašanje kulture prostora, kajti gre za prepoznavnost in pa odličnost Slovenije. Slovenijo zaenkrat še imajo za naravni biser Evrope. Namesto da bi to ohranili jo namerava slovenska vlada razvrednotiti, uničiti, zato, da bi kakšni gospodje iz vladajoče strukture, predvsem iz obeh glavnih strank vladajoče strukture, LDS-a in pa Združene liste, imeli kakšne privatne koristi ali pa za kakšne majhne koristi, ki bi jih imeli lokalni gospodje. Ravno tako tudi oženje prostorskih širjav iz programa Natura 2000, ni smiselno oziroma je škodljivo. Vlada bi morala v Evropi dobiti finančna sredstva, da bi podprla lokalne skupnosti, to se da dobiti, seveda s sposobnimi politiki, ne z ignoranti in z bedaki, kakor se je to dogajalo zdaj - in nismo dobili ničesar. Vse je mogoče, vse se da in, gospod predsednik, ponavljam še enkrat: z ignoranti, bedaki in škodljivci na vladni ravni. In Slovenska nacionalna stranka takšne škodljive strategije ne bo podprla. Hvala lepa.
Žalili ste predstavnike vlade. Alojz Sok dobi besedo za stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice poslanke in poslanci, predsedujoči. Ta dokument, ki ga danes imamo pred sabo strategija prostorskega razvoja Slovenije, moramo ugotoviti, da je bistveno boljša od tistega, kar je vlada oziroma ministrstvo predlagalo v fazi osnutka. Doživel sem celo to, da me je gospod Novak poklical in nekatere zadeve dodatno pojasnil in mislim, da pravzaprav njemu gre največja zasluga, da je danes pred nami bistveno drugačen dokument. Vseeno pa bi še vedno želel v imenu Nove Slovenije opozoriti, da je ta dokument poln izrazov, kot so "želimo", "želimo si", "prizadevamo si", "moramo", "smatramo, da je potrebno" in tako dalje, kar sovsekakor vrednostne podmene, ki se same po sebi ne morejo uresničiti, če k temu niso dodana merila in kriteriji za njihovo dosedanje, če niso dodani ukrepi za uresničevanje razvojne in pa prostorske politike. Mislim, da je to danes bilo že kar nekajkrat povedano. Predvsem pa seveda v Republiki Sloveniji v tem trenutku manjka sodobnega zakona o skladnem regionalnem razvoju. Žal smo v tem parlamentu ta zakon iz seje v sejo prelagali, sedaj ko je parlament nekako na koncu svojega dela, pa očitno izgleda, da tega v tem mandatu ne bo možno sprejeti. Bi pa seveda za en skladen regionalni razvoj tak zakon nujno potrebovali, kajti razvojne razlike v Sloveniji se danes med regijami, trdim, da povečujejo. Ministrica pravi, da ostajajo enake. Vendar četudi bi ostajaleenake, kakšen je potem učinke do sedaj veljavnega zakona o skladnem regionalnem razvoju? Drugo, na kar bi rad opozoril v imenu Nove Slovenije, zdi se nam, da je ta odlok kljub vsemu preobsežen, da je namesto strnjenosti ta dokument razvlečen v dolga pojasnila in pa razlage in nekatere se v tem dokumentu celo večkrat ponovijo. To sicer nič hudega, ni pa tudi potrebno oziroma takšen način odloka večkrat zadevo na nekaterih delih zamegljuje. Strategija, ki je, v bistvu bi lahko rekel, načrt, gradbeni načrt pozidave republike Slovenije bo vsekakor temeljil na zakonu o urejanju prostora. Morala pa bi biti ta strategija operativna, kot operativen dokument na državni ravni, ki bo dal dovolj razvojnih možnosti lokalnim skupnostim. Mislim, da je sedaj to z nekaterimi amandmaji tudi storjeno. Vitalnost in privlačnost podeželja in mest pa bo seveda odvisna ne samo od te prostorske strategije, ampak predvsem od drugih politik, kot so socialna politika, infrastrukturna politika, ekološka politika, gospodarska politika in še bi lahko našteval. Vse te politike pa so seveda v domeni vlade in pa državnega zbora in so odvisne od finančnih spodbud, zakonodaje, davčne, tako posredno kot neposredno so torej regulirane s strani države. Trditev, da je dosedanja politika policentrizma pomenila vsestranski razvoj regionalno pomembnih središč, kot je zapisano v obrazložitvi tega odloka, pa po oceni Nove Slovenije ne drži. Slovenska vlada je policentrizem v smislu razvoja urbanih centrov zanemarjala in ni vodila prave policentrističnerazvojne politike. Teorija o razvoju manj razvitih območij je ostala bolj ali manj na papirju, na deklarativni ravni. Tukaj bi lahko naštel nekaj primerov. Če samo vzamem primer Pomurja, po statističnih podatkih zavoda za zaposlovanje se je samo lani iz pomurske regije odselilo okrog 2000 aktivnih prebivalcev, največ v upravni enoti Ljutomer. Kot primer bi lahko navedel tudi nekontrolirano rast velikih trgovskih centrov v večjih središčih - na to je že pred menoj govornik opozarjal - in na račun tega propadajo mala in pa srednje velika središča, ker se ti trgovski centri in s tem tudi kapital umika iz teh majhnih središč v velika. Že zdavnaj bi bilo potrebno v Republiki Sloveniji po vzoru Avstrije omejiti kvadraturo nakupovalnih centrov na periferiji, in sicer glede na velikost naselja in tudi na potrebe prebivalstva. Dosedanje prostorske razmere se izrazito negativno odražajo v vse večji pozidavi kmetijskih zemljišč. Na to mnogi opozarjajo. Zemljiška strategija mora biti v funkciji racionalnega razvoja mestin pa podeželja ob sočasnem varovanju okolja. V tem dokumentu pa je na primer zapisano, da naj se infrastrukturni objekti uvršajo v prostor na način, da ne povzročajo drobljenja sklenjenih kmetijskih površin. Če bi se tega resnično držali, bi trase avtocest marsikje potekale drugače kot so danes v resnici začrtane. Vsi skupaj bi se morali zavzeti za vzdržen prostorski razvoj in predvideti takšno rabo prostora in prostorsko ureditev, ki bi varovale naravne dobrine brez ogrožanja prihodnjih generacij. Naravni viri bi morali imeti najvišjo prioriteto in samo, če navedem stanje na področju enega od naravnih virov, to je na področju kmetijskih zemljišč, na tem področju - mogoče kar citiram - iz same obravnave na odboru gospoda Premzla, ki je povedal, da je po podatkih zavoda za statistiko od leta 1991 do leta 2000 kmetijstvo izgubilo 55.560 hektarjev zemljišč, od te količine je polovico njiv, polovica pa travnatih tal. Mi smo v desetih letih izgubili več kot 26.000 hektarjev oziroma drugače povedano slabo petino vseh njivskih površin v Sloveniji. In vsi amandmaji, ki so bili k temu odloku sprejeti, so šli v tej smeri, da se ta površina kmetijskih obdelovalnih površin še zmanjšuje. To je vsekakor v nasprotju z deklarirano trajnostno rabo naravnih dobrin. Ta vlada se očitno ne zaveda, da bi morali kmetijska zemljišča varovati in sicer iz več razlogov. Pravzaprav vse industrijsko razvite države imajo močno kmetijstvo, le-tega pa seveda ni brez obdelovalnih kmetijskih površin. Nobena urejena evropska država tudi ne prepušča kmetijske zemlje in gozdov liberalnem zakonom tržišča in pa špekulativnemu delovanju kapitala in pa posameznikov, kot lahko to mirne duše zatrdim, da se dogaja pri nas. Ohranitev kmetijskih zemljišč dolgoročno zagotavlja razvoj gospodarstva, turizma, ohranjanje kulturne krajine, poselitve prostora, biotsko raznovrstnost in z vsem tem najširši nacionalni interes suverenosti in pa varnosti. Pozidava zemljišč pa je obraten proces. In treba se je zavedati, da je pravzaprav pozidava enosmeren in pa nepovraten proces. V Novi Sloveniji smo prepričani, da to dejstvo v tem dokumentu ni dovolj upoštevano in da je pravzaprav ta strategija ta opozorila v tovrstni smeri zaobšla. Iz tega razloga, čeprav sem uvodoma povedal, da je odlok bistveno boljši, kot je bil osnutek, da so zajete v tem odloku pripombe tako iz javne razprave kot pripombe s strani političnih strank, kot pripombe s strani drugih institucij civilne družbe, ga v Novi Sloveniji ne bomo podprli, ker se zavedamo nujnosti ohranjanja trajnostnega razvoja, ker se zavedamo, kaj pomenijo kmetijska zemljišča za obstoj slovenske države. In še enkrat povem, v tem dokumentu ravno ta vidik ni zadosti upoštevan in ga zato ne nameravam podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Preden bi nadaljevali, predlagam, da se dogovorimo o načinu dela oziroma glasovanja. Možna sta dva načina, da po razpravi o posameznem amandmaju glasujemo, pa bomo morda čakali na sklepčnost, ali pa da v skladu z drugim odstavkom 86. člena opravimo razpravo in nato glasujemo. Jaz kot predsedujoči imam to možnost, o vseh amandmajih, drug za drugim bomo potem glasovali. Jaz bi se odločil za ta drugi način, razpravo o amandmajih, nato pa gremo na glasovanje. Bomo sicer zavlekli sejo. Kdo temu nasprotuje? [[Ne.]] Torej, bomo šli na razpravo o amandmajih. Po končani razpravi pa bomo prešli na glasovanje. Prehajamo torej na razpravo o amandmajih. Pregled amandmajev, ki ste ga prejeli z dne 16.6.2004, imate, v njem so vsi amandmaji, ki so bili do termina, ko ga je možno vložiti, zbrani in odpiram razpravo o amandmajih k uvodu. Lepo vas prosim in pozivam, da razpravljamo o amandmaju, ki je dan v razpravo. Amandma k uvodu govori o cestnih povezavah v mednarodnem, čezmejnem in je nacionalnega pomena in železniških povezavah v mednarodnem in nacionalnem pomenu. In govorimo torej o tem poglavju. Kdo želi besedo k amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina oziroma poslanski klub LDS k uvodu strategije. Želi kdo besedo? [[Nihče]] Zaključujem razpravo o amandmaju k uvodu. Prehajam na razpravo o amandmajih na drugo poglavje. Tu so vloženi štirje amandmaji. Prvi amandma je vložen s strani vlade, drugi amandma je vložen s strani poslanskega kluba LDS, tretji je amandma vložen od poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in četrti amandma poslanskega kluba LDS. Amandmaji govorijo o pomembnih mestih regionalnega in drugih pomenov. Želi kdo besedo k tem amandmajem? Ali bi šli po vrsti, vsak amandma posebej? Jaz odpiram razpravo o vseh štirih amandmajih k temu poglavju. Kolega Sašo Peče ima besedo kot prvi razpravljavec, nato Majda Potrata.
Spoštovani prisotni! Z zakonom je bilo v osnovi določeno, da se predlog odloka o sprejemu strategije prostorskega razvoja Republike Slovenije oziroma Slovenije sprejema v tri faznem postopku, kljub temu da je odlok. Zato iz prvega dela sledi vprašanje: "Kako to, da amandma na amandma k dopolnjenemu predlogu odloka o strategiji prostorskega razvoja k temu drugemu poglavju ni bil sprejet v obravnavo s strani Slovenske nacionalne stranke? Amandma govori o vsebini mesta Maribor in pa bonitete oziroma vsebina predloga, ki bi morala biti dopolnjena po naši oceni v sami strategiji. Najprej bi prosil za odgovor in kasneje komentar Slovenske nacionalne stranke. Hvala.
Samo trenutek. 135. člen poslovnika četrti odstavek: "Predlagatelj zakona lahko vloži amandmaje k amandmajem do začetka obravnave predloga zakona, kadar se amandmaji lahko vlagajo na podlagi 2. odstavka prejšnjega itd." Do začetka te točke dnevnega reda nimam amandmaja na amandma. Žal, ste zamudili z vložitvijo. Kolega Peče, razprava o amandmajih.
Žal mi je, moram poudariti, glede na to, da očitno drugače beremo poslovnik, ker sem govoril o amandmaju na amandma, drugače pa bi govoril o amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina Liberalne demokracije, in sicer v drugem poglavju. Ocenjujemo, da je amandma pod zaporedno številko, s katerim se dopolnjujejo prioritete oziroma obveznosti ali pa bonitete Ljubljane, mesta Maribor, mesta Koper, bi bilo po naši oceni seveda smiselno podpreti. Ocenjujemo sicer, da zasledujejo cilj, kot je bil posredovan s strani nekaterih predstavnikov lokalnih skupnosti. Vsekakor pa mislimo, da bi bilo smiselno dopolniti tudi amandma. Zdaj pa sprašujem, kakšna je sploh še možnost v tem postopku, torej dokončne obravnave, da se dopolni vsebina, kot je bila predlagana s strani, na primer, v našem primeru župana Soviča.
Poslovniške možnosti za amandma na amandma ni več. Torej jih ni in so tisti, ki so bili vloženi, so brezpredmetni, ker so bili prepozno vloženi. Razpravljamo torej o amandmajih, ki jih imamo v pregledu. Majda Potrata ima besedo za razpravo, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V dopolnjenem predlogu strategije je trinajsti odstavek drugega poglavja dobil dopolnilo, ki o Mariboru, kot o drugem največjem mestu v državi in državno pomembnem prometnem vozišču, govori tudi o možnostih povezav Maribora na mednarodni ravni s sosednjimi regijami Avstrije, Hrvaške in Madžarske. Seveda je v amandmaju Liberalne demokracije k štirinajstemu odstavku mogoče najti tisto, kar dopolnjeni predlog izpušča, namreč možnost, da se Maribor, kot pomembno mesto povezuje tudi kako drugače, ne samo na regijski ravni, ker ima zapisano besedo "predvsem". In iz tega stališča je mogoče predlog amandmaja Liberalne demokracije sprejeti in podpreti. Je pa predlog za amandma osiromašen, ker v trinajstem odstavku opušča to mesto, ki govori o možnostih mednarodnega sodelovanja ali čezmejnega sodelovanja. Bi pa seveda vsekakor morala reči, da bi se mi zdelo vredno ali dobro podpreti amandmaje LDS-a, če bi ti dobili tudi podporo za amandma na amandma, ki ga vlada predlaga, ker govori o Mariboru tudi kot o pomembnem mestu, ki ima visoke funkcije, vrhunske ustanove in pomembne poslovne kulturne storitvene ter oskrbne dejavnosti. Pustimo zdaj ob strani, da je primerjava pri zapisih med Mariborom, Koprom in Ljubljano, ta primerjava pokaže,da se iste stvari poimenujejo pri treh mestih na različne načine. Tisto, kar bi pa vsekakor rada opomnila kot nekaj, kar pogrešam, pa je to, da se pri teh treh mestih vidi razlika pri obravnavanju treh središč. Ljubljana ima v amandmaju Liberalne demokracije vendarle še v dodatku opozorilo na to, da ima široko zaledje Litijo, Kamnik, Domžale in ne vem kaj še vse, kar ugodno vpliva na razvoj večjega urbanega središča, ugodno zajezuje tudi migracijski pritisk, ker gre vendarle za dnevno migracijo in še o čemdrugem bi bilo mogoče govoriti. Tudi pri Kopru je govora o somestju treh mest: Kopra, Pirana in Izole. Če pa pogledamo Maribor, je pa videti, kot da Maribor tega širšega zaledja, iz katerega tako človeške vire črpa, kot kaj drugega še, pri Mariboru pa tega ni. Ampak tisti, ki živimo v Mariboru, vemo, da ob Mariboru obstajajo pomembna občinska središča, pa tudi kakšno mesto in bi bilo prav opozoriti na to, da tisto, kar omogoča Mariboru pomemben razvoj v prihodnosti, kot drugega največjega mesta v državi, raste tudi iz njegove umeščenosti v to, o čemer sem prej govorila, v mrežo številnih občin, ki dajejo tudi, če gledamo na razsikovalni in razvojni potencial, možnost za dobro sodelovanje in je vsaj, kar zadeva regijsko razvojno strategijo, v Mariboru to že mogoče zaznati v okviru sodelovanja med tremi različnimi razvojnimi agencijami, če samo na tej ravni ostanem. Hočem torej povedati, da se amandmajem Liberalne demokracije in amandmaju na amandma Liberalne demokracije seveda ni mogoče zoperstavljati, če hoče človek gledati na kolikor toliko uravnoteženo obravnavanje posameznih mest. Ugotavljam pa, da žel nobeden od amandmajev, pa tudi amandma na amandma ne razrešuje nekaterih dilem, ki ostajajo odprte in ne izpolnjujejo tistega, kar je bilo v pripravljalnih postopkih za strategijo upoštevano, pa je v naslednjih korakih obravnave, žal, iz te strategije izostalo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pečeta. Izvolite.
Jaz res nočem zavlačevati, ampak ravnokar so nam sporočili, da je možno vsebino, ki bi bila po naši oceni seveda smiselna za razvoj preostalega dela Slovenije, torej ne izključno za mestno občino Ljubljana, v samo strategijo vklopiti tudi na način, da pride do popravka s strani amandmaja Liberalne demokracije ali pa vlade Republike Slovenije. Jaz apeliram na predstavnike Liberalne demokracije, da obstoječo dikcijo njihovega amandmaja v drugi alinei, ki se glasi: "Maribor se na državni ravni razvija kot drugo največje mesto v državi in državno pomembno prometno vozlišč",e spremeni v dikcijo: "Maribor se razvija kot drugo največje mesto v državi, ki se povezuje na mednarodni ravni s sosednjimi regijami Avstrije, Hrvaške in Madžarske. Na državni ravni se razvija kot središče severovzhodne Slovenije. Na regionalni ravni pa kot središče podravske funkcijske regije. Na ravni širšega mariborskega mestnega območja je povezan v policentrično omrežje medsebojno delujočih središč. Mesto je državno prometno vozlišče, ki razvija vrhunske ustanove, poslovne, kulturne in storitvene in turistično dejavnost in institucije državnega pomena." In potem so naštete nekatere izmed teh: univerza, klinična bolnišnica, Pošta Slovenije, Telekom in druge. Po naši oceni bi bilo seveda smiselno, če bi v Liberalni demokraciji, glede na to, da ni njej uspelo pravočasno vložiti dopolnitev strategije, da se dopolni njihov amandma. S tega mesta vas pozivam, da dopolnite vaš amandma z vsebino, kot smo jo hoteli v Nacionalni stranki predlagati, ampak je žal to zaradi poslovnika nemogoče. Pa bi prosil, če se pozneje vsaj nekdo izmed predstavnikov Liberalne demokracije opredeli do predlagane ponudbe. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Tanka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi predvsem govoril o amandmaju, ki ga je vložila naša poslanska skupina. Namenjen je predvsem temu, ker je to južno področje, ki zajema več ali manj dve upravni enoti, Ribnico in Kočevje, praktično je iz vseh teh razvojnih kontekstov, kot sistem izpuščenih. Dejstvo je, da je vzrok za praznino v tem področju tudi v veliki meri ali pa izključno zgodovina, kajti v velikem delu je šlo za področje s posebnimi razmerami, s posebnimi pogoji. In tudi vse to obrobje, ki ga predstavlja Ribnica in ostale stvari, je bilo zaradi tega v tem razvoju bistveno ovirano in hendikepirano. Prav tako so kot posledica te zgodovine nastale tudi, bom rekel, razmere, ki ne vplivajo ugodno na povezanost obeh sestavnih delov tega področja. Zato tudi predlagam, da se formalno tudi oba območja razvijata kot somestje, kot imate primer v nekaterih drugih primerih v tem odstavku. Treba je povedati, da ima to področje vrsto skupnih značilnosti, da je izrazito slabo poseljeno, da je izrazito prisotna dnevna migracija, da je to področje z izrazitimi razvojnimi problemi kot sistem in da je v veliki meri to področje mejno področje. In to tisto področje na južni meji, ki je pravzaprav v daleč najslabši kondiciji. Prebivalstvo na tem področju ima daleč nadpovprečno stopnjo staranja. Če ne bomo to strateško področje nekako zaokrožili in mu dali neko posebno možnost, potem je treba vedeti, da niti eden od teh krajev samostojno ne bo uspel preživeti, kajti področje je podvrženotudi izrazitemu, ne samo izseljevanju, ampak tudi zelo visoki dnevni migraciji. In to pomeni v perspektivi tudi verjetno trajni odselitvi. Dejstvo je, da je trend na tem področju izredno slab in celo iz strateškega razloga mislim, da bi morala država v takih dokumentih, ki jih sprejema za taka področja ali pa za to konkretno področje, opredeliti kot posebno področje. Se pravi področje, ki zasluži dodatno pozornost, in to po vseh razvojnih kriterijih in parametrih, ki so v tej strategiji, in sicer po vprašanju razvoja prostora, po vprašanju razvoja prometa, po vprašanju razvoja infrastrukture, javne infrastrukture v smislu javnih investicij na področju zavodov in podobno. To je tudi področje, ki je izrazito podvrženo tudi zaraščanju. To je dejstvo. Mislim, da bi morali imeti toliko modrosti, da že skozi predpise, skozi akte, skozi zakonodajo, ki jo sprejemamo, poskušamo te lokalne probleme in zadeve v največji možni meri rešiti in doseči, da se kompleten sistem razvija kot enoten sistem, da se vse te lokalne dileme, lokalni problemi, ki so v veliki meri pogojeni skozi preteklost, da se jih poskuša združiti, povezati in dati področju posebno mesto in tudi dodaten zagon. Upam, da bo predlagatelj strategije, to je vlada, kljub temu, da vidim, da je v obrazložitvinapisano, da tega amandmaja ne podpira, da bo svoje mnenje spremenila, kajti to je po mojem mnenju edino, ker temu področju sploh daje še upanje, da bo sploh preživelo. Kot sem rekel, trendi v kateremkoli smislu, s katere koli strani jih pogledamo, so izredno slabi. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Mogeta. Izvolite.
Hvala lepa. Večkrat sem v tem državnemu zboru že govoril o tem, da bi bilo treba enkrat doseči tudi politiko te države na tisti drugi ravni odločanja, to je na regijah ali pa na pokrajinah. Iz tega se tudi vidi, sedaj ko se pogovarjamo o teh amandmajih, da prav pomanjkanje zakonske ureditve na tem področju povzroča tudi težave pri strategiji prostorskega razvoja Slovenije. Če bi drugo raven odločanja imeli nekako urejeno, bi lahko vodili tudi ustrezne regionalne politike in je samo prostorski razvoj in regionalni prostorski razvoj bi bil ena odslikava teh regionalnih politik, ki nam jih seveda manjka. Zaradi tega se mi zdi, da je to, kar je bilo že v razpravah večkrat povedano, da bi morali v Sloveniji, kar se tiče pokrajin ali pa regij, razdeliti na več delov, kajti ko je Slovenija samo v enem kosu na NUTS2, torej kot država tudi zapopadena, nam bo to delalo velike težave pri samem razvoju, tudi pri razvoju prostorskega načrtovanja, kajti viri, ki bi jih dobili na drugačni delitvi, bi bili tudi potem pri prostorskem razvoju lahko drugače uporabljeni. Zdi se mi pa, da je amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije tisti, ki kaže na to, in ga kaže podpreti, da bi bilo treba razdeliti Slovenijo na drugi členitvi tudi v tri pokrajine. Tudi cel prostorski razvoj, ki je tu načrtovan, se omejuje na tri velike centre, ki so pač mednarodnega pomena, to so Koper, Ljubljana in Maribor. Zaradi tega se mi zdi modro podpreti v tej fazi amandma in amandma vlade na ta amandma in potem seveda, če se da, potem to v nadaljnji proceduri to kako izboljšati. Nesprejetje tega seveda kaže na to, da bi se nekako izogibali temu, kar bi bilo za Slovenijo dobro.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Majnik, potem želi besedo gospod državni sekretar. Izvolite.
Sama imam kar nekaj zadržkov do amandmaja, ki ga je sicer vložila moja poslanska skupina. Govorimo o drugem poglavju, kjer v prioriteti opredeljujemo policentrični urbani sistem in regionalni prostorski razvoj. V tem delu opredeljujemo tudi središča nacionalnega pomena in prioritete za njihov razvoj. Z amandmajem namreč razširjamo teritorij glavnega mesta z vsemi njegovimi nalogami, pristojnostmi in funkcijami še na vsa druga, v amandmaju navedena središča, ki so bila v tekstu prej opredeljena, bodisi središča regionalnega pomena, na primer, somestja - Domžale, Kamnik, ali pa kot medobčinska središča - Grosuplje, Litija, Logatec in Vrhnika. Če bomo sprejeli ta amandma, je nujno potrebno vsa našteta središča črtati iz teksta, kjer so bila opredeljena prej. Nemogoče je namreč biti v situaciji, ko je na primer Litija medobčinsko središče, istočasno pa del glavnega mesta, to je del Ljubljane oziroma nacionalnega središča Slovenije. Amandmaju sama nasprotujem tudi zato, ker je vse to, kar je zapisano v obrazložitvi tega amandmaja, definirano že v točki 7 istega poglavja, kjer je zapisana funkcija vplivnega območja središča, ki zajema vse te sinergijske učinke, ki so navedeni kot obrazložitev tega predloga. Minister je izrecno poudaril pomen dokumenta, ki ga danes sprejemamo. Ker zakona o skladnem regionalnem razvoju žal nismo sprejeli, bo ta strateški dokument izrednega pomena za vse razpise za delitev sredstev za ta razvoj, vključno s kandidiranjem za sredstva za izgradnjo gospodarskih con, zato se sama zavzemam za to, da se Slovenija razvija povsod vsaj približno enakomerno ne pa v obliki koncentričnega kroga podobno kot, če vržeš kamen v vodo, in se iz središča razvoj vrši na vse ostale strani. Ko je govorila gospa Majda Potrata, se jaz lahko z njo samo deloma strinjam. Namreč, pri povezovanju s sosednimi čezmejnimi regijami moram opozoriti, da je proti Madžarski locirano še nacionalno središče Murska Sobota, proti Hrvaški pa še nacionalno središče regijskega pomena Ptuj. Mimo in preko nekih nacionalnih središč, ne da bi se povezali v eno veliko celoto, najbrž to ne bo šlo. Vsak vidi razvoj Slovenije drugače, sama si ga predstavljam, da je ta res enakomernejši, kot je bil doslej, saj samo z razvito celotno Slovenijo bomo dobra država ne pa samo z razvitim centrom. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda državnega sekretarja. Gospod Novak izvolite.
Spoštovani. V zvezi z omrežjem naselij in policentričnim razvojem v državi je bilo seveda v vseh letih veliko diskusije. Del razlogov, da še ni zaključeno, ste navedli. Pa vendarle lahko rečemo, da je s tem dokumentom omrežje in sistem najbolj konsistentno postavljen in vsaj z naslova prostorskega razvoja dejansko odgovarja na dve skrajnosti. Ena skrajnost, ki se morda dogaja, bi lahko bila centralizacija do te mere, da je Ljubljana vse in vse okoli nič. In druga skrajnost, ki tudi ni dobra, je pa ta, da bi imeli enakovreden razvoj dobesedno v vseh naseljih v Sloveniji. Ti dve skrajnosti v praksi pa tudi v zaključku imata težave v tem, da seveda potem ne pridemo do neke strukture in tudi medsebojni učinki so lahko slabši. V omrežju naselij, teh dveh večjih naselij, o katerih je danes govora, so bili napisani s temi dodatnimi amandmaji na način, da smo poskušali Ljubljano v tem ožjem pomenu opisati, kot so bile nekatere poslanske pobude v tem času navedene. To ni enako ljubljanski regiji. V samem tekstu piše večkrat o tej osrednji slovenski regiji, ki daje sovpliv do Kranja, v določenem obsegu pa tudi kje drugje, ampak dejansko definira ta ožji del. Tudi to ne pomeni, da ta naselja ob Ljubljani prevzemajo funkcije Ljubljane, ampak pomeni, da v tem širšem krogu je Ljubljana s temi središči bolj konkurenčna v Evropi in navzven. In nič več. V Mariboru in Kopru je bilo dodanih nekaj funkcij, ki so sicer v drugem tekstu že navedene, pa vendarle, želel se je na ta tekst z dopolnitvijo, kakšne pa so v osnovi, zato je ta dopolnitev še pri Mariboru in Kopru. Res je, kot je poslanec Peče razlagal, je pa predlagal še nekatere dodatne funkcije, da bi tukaj navedli. Mislim, da to ni potrebno zaradi tega, ker je v točki 14 takoj za tem ta mednarodna funkcija že vpisana, kot ste jo nekateri tudi že povzeli. Pa tudi v prejšnjem poglavju je v točki 4 in 5, ko govorimo o oblikovanju regij s sosednjimi državami, in pa v točki 5, poglavje številka 1 v tem delu. Pri meni je to na strani 18 v čistopisu. Govorimo o točki 4 o oblikovanju regij s sosednjimi državami, v točki 5 pa o vplivih na območjih velikih sosednjih mest, Trsta, Zagreba, Gradca, Reke, prostorski razvoj, skratka tvorijo to mednarodno povezavo, ki ste jo prej omenili. Tekst je lahko tudi skromnejši, kot je tukaj navedeno. Nismo želeli odpirati novih diskusij o tem, ampak dejansko samo tisto, kar ste že do sedaj diskutirali, na nek način opredeliti. To pomeni, da nobeno regijsko središče nima manjše funkcije, kot jo je imelo že prej. In drugo pojasnilo poslancu Tanku. V zvezi s 16. točko, kjer govorimo o tem kočevskem območju pri posebnih ukrepih v zvezi z njim. Napisali smo seveda besedo "Kočevsko" in ne "Kočevje", skratka "Kočevsko" v tem širšem pomenu, kot najširši pojem, kjer smo seveda opozorili na enega izmed ukrepov na južni meji, ki jih je seveda v samem tekstu več, kar precej, tako pri infrastrukturi kot kje drugje, da bi zaradi teh naravnih pogojev in vseh ostalih služilo to. To pomeni, da je v širšem pomenu tudi to ribniško območje, če hočete, zajeto že v tem pojmu. Zaradi tega menimo, da dodaten amandma ni potreben. Je pa seveda, tako kot je navedeno potem v ukrepih, potrebno upoštevati, da ti ukrepi se tudi dejansko izvedejo. Hvala.
Hvala lepa. Kar nekaj vas želi razpravljati. Samo da vas obvestim o vrstnem redu. Gospod Rokavec, gospod Bevk, gospod Sok, gospod Tanko in gospod Butolen, gospod Jerovšek. K besedi vabim gospoda Rokavca, izvolite.
Hvala za besedo. Najprej moram reči, da pozdravljam amandma Liberalne demokracije pod točko 2. Vendar pa ob tem seveda ne želim nikakor ne podcenjevati vprašanj, ki so bila danes povezana tudi z vprašanjem Maribora. Sam verjetno menim, da je verjetno dejansko res, da je mogoče tudi to vprašanje premalo opisano, predvsem glede na povezavo tako imenovanega mariborskega obroča. Drugače je pa potrebno povedati, da je več kot umestno, da se v policentričnem razvoju oblikuje tudi tako imenovani obljubljanski obroč. Zakaj? Ta obroč ima že sedaj tako imenovani mestni železniški promet med temi središči, ki so. Prav tako je ambicija, da se ljubljanske urbane regije, da se formira tramvajska proga med Dolgim mostom do Kamnika. To so seveda dolgoročni načrti ljubljanske urbane regije. Zato menim, da je potrebno tudi v strategiji prostorskega razvoja nakazati to smer, predvsem je pa namen po moji oceni tega amandmaja naslednji. Prvič. Da povezuje ta območja z glavnim mestom. Drugič. Da preprečuje prehudo koncentracijo v samem mestu in poskuša oblikovati razvoj tudi v teh manjših mestih ob glavnem mestu. To je verjetno tudi cilj in verjetno bi bilo treba res razmisliti tudi o tem, kar je kolega Peče povedal prej. Seveda v okviru poslovniške možnosti je samo še možnost dopolnitve ali spremembe amandmaja. Verjetno v tem primeru ima samo predlagatelj amandmaja možnost popravka oziroma dopolnitve takegaamandmaja in v primeru Maribora. Jaz menim, da bi verjetno to koristilo tudi v mariborskem primeru. Namreč Slovenija se mora razvijati kot enakovredno možnosti za bivanje, za gospodarski, podjetniški razvoj in seveda razvoj tudi turizma. Poleg tega bi se pa dotaknil tudi amandmaja, o katerem je razpravljal tudi kolega Tanko. Po moji oceni bi bilo smiselno ta amandma sprejeti. Gre za eno mogoče umetno, malo preveč hudo delitev, ki bo narejena tudi v tej strategiji. Mogoče protežiranje enega kraja, na drugistrani pa zmanjševanje možnosti samo v tej strategiji. Saj ne rečem, da bo mogoče, če so te stvari zapisane, da bo dejansko tudi razvoj šel na podlagi teh dokumentov, bo šel tudi na podlagi drugih, ampak vemo pa, da so pri kakršnihkoli projektih, ki nastajajo, ki imajo potem seveda tudi možnost, da uspejo, pa imajo umestitve v tem ključnem strateškem dokumentu države pa dosti pomembno težo. Zato menim, da je ta ideja, ki si jo je seveda predlagatelj izmislil, tako imenovana somestja, zelo dobra ideja, zato bi bilo treba tam, kjer je interes, to dopolniti. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Bevka. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Na seji odbora za infrastrukturo in okolje, ko smo obravnavali ta pomemben dokument za naš nadaljnji razvoj, sem k osmi prioriteti, to je prostorski razvoj v območjih s posebnimi potenciali in problemi, predlagal amandma, ki ga je potem odbor tudi v celoti povzel. Rad bi ta amandma oziromašesto novo točko tudi citiral: "Območje Goriške naj se zaradi neposredne prostorske povezanosti s sosednjimi italijanskimi ozemlji in zgodovinsko navezanostjo zaledje na Gorico, kot naravnega središča, pospešeno razvija kot enakovreden partner, pri čemer naj se pri postopnem naravnem zlivanju mest Gorice in Nove Gorice v enotno urbano strukturo omogoča enakovrednost in konkurenčnost mesta Nova Gorica in njegovih funkcij v širšem čezmejnem prostoru." Ta amandma odbora je bil sprejet tudi z izrecno podporo vlade republike Slovenije. Sedaj pa imamo v pregledu amandmajev prav na to 6. točko tudi amandma Liberalne demokracije Slovenije, s katerim se vlada ravno tako strinja in ga podpira. Tako piše. 15.06.2004 je vlada ta amandma Liberalne demokracije podprla. Zato bi prosil predstavnike vlade, da povedo, v čem je razlika med enim in drugim amandmajem, saj je po mojem mnenju amandma odbora, ki je vključen v dopolnjeni predlog odloka, boljši kot ta, ki je predlagan tukaj v tem pregledu amandmajev. Zato bi prosil državnega sekretarja, če bi mogoče malo bolj temeljito predstavil ta amandma, v čem je razlika in v čem je boljši. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Soka, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ta razprava, ki se danes tukaj odvija, je v bistvu podobna tisti, ki je bila na odboru za infrastrukturo. Moram reči, da se mi zdi zelo narobe, da kot poslanci, predstavniki vseh državljanov, vsak vidi samo tisti svoj vrt in hoče nekaj urediti za neko svoje okolje. In na takšen način se vrstijo tudi te razprave. Kar je zapisano v tem amandmaju vlade, to sta pravzaprav predloga, ki sta pri posredovali občini, Občina Maribor in pa mislim da tudi Občina Koper, čeprav se ne spomnim. Za občino Maribor sigurno vem, da nam je vsem poslancem poslala en dopis, kaj bi želela, da se v ta prostorski akt zapiše. V bistvu to, kar predlagajo, ni nič drugega kot to, kar je že danes dejstvo. Saj je to že danes dejstvo: Maribor je drugo mesto, Maribor je pomembno prometno vozlišče, kjer se razvijajo, piše, visoke funkcije, vrhunske ustanove in pomembne poslovne, kulturne storitve ter oskrbne dejavnosti. Vse to Maribor kot univerzitetno mesto že ima. In če to kaj pripomore, bo v samem tem prostorskem odloku še enkrat zapisano, kar je že zapisano v nekem drugem poglavju. Jaz sem v imenu naše poslanske skupine povedal, da se v tem odloku nekatere dikcije večkrat ponovijo [[...]]Mogoče bi gospa predsedujoča prosila kolege poslance, če gredo in ta sestanek opravijo zunaj. In drugo, kar se tiče Kopra. Tudi za Koper velja, da je morsko pristanišče in da je zaradi tega pomembno prometno vozlišče. V naši poslanski skupini v Novi Sloveniji nimamo nobenega pomisleka, nobenega problema, da tovrstni amandma sprejmemo, ga potrdimo, ker v bistvu gre samo za ugotavljanje nekega dejstva, ki je v tem trenutku v Republiki Sloveniji prisotno. Jaz sem zelo vesel, da se bo zapisalo, če pač to mora biti zapisano, da je Maribor drugo največje mesto v Sloveniji, saj je pravzaprav že dejstvo samo po sebi in vsem znano. Bi pa opozoril samo na slovnično napako. Tukaj piše, da se Maribor na državni ravni "tazvija", ni napisano "razvija". Mi Prleki besedo "tazvija" besedo razumemo nekoliko drugače, zato bi predlagal, da se pravilno popravi, da se bo vedelo, da se Maribor razvija, ne pa "tazvija", ker danes se bolj, resnici na ljubo povedano, kot mesto res nekam zvija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tanko in Gospod Jerovšek sta zamenjala vrstni red, zato vabim k besedi gospoda Jerovška. Izvolite. Gospod Sok, gospod Tanko, gospod Butolen in gospod Jerovšek je bil vrstni red. Sedaj sem razumela, da [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Gospod Peče se sploh ni javil k besedi. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Ko obravnavamo te amandmaje, ki se nanašajo na ta prostorski odlok, se mi zdi pomembno poudariti, da se zavedam seveda pomena vseh teh glavnih središč v Sloveniji, da ima vlada nek poseben pomen, ampak kljub temu se mi pa zdi to, kar se predlaga v dveh različnih amandmajih, enega s strani LDS-a in pa amandma na amandma. Če bo obstal amandma LDS-a, potem moram reči, da je zelo neuravnoteženo to, kar se predvideva in zapiše za Maribor. Pri tem amandmaju za Maribor bi se nujno moral dopolniti na nek način s tem, kar je gospod Rokavec tudi omenil, da ima Maribor tudi neko urbano območje, ki bi moralo biti taksativno navedeno. Ta okolica Maribora: Lenart, Pesnica, Ruše, Slovenska Bistrica, to tvori eno somestje. In glede na infrastrukturni položaj tega območja, mislim, da je potencialno tonajbolj perspektivno območje v Sloveniji. Od tod, recimo iz Slovenske Bistrice, je eno vozlišče poti, ta peti, deseti koridor, proti Budimpešti, Dunaju, Zagrebu. Mislim, da bi to moralo biti nekje upoštevano, da je to izredno pomembno območje. In glede nato, tako kot so v amandmaju LDS-a omenili, da glavno mesto Ljubljana skupaj z Domžalami, Grosupljem, Kamnikom in Litijo, Logatcem, tvori urbano območje, bi moralo v amandmaju za Maribor nujno biti navedeno, da Maribor skupaj s Slovensko Bistrico, Lenartom Rušami, Pesnico tvori urbano območje oziroma celo somestje. In šele to bi tvorilo celoto, ki bi kazala, kako pomemben center je to. Drugo, kar bi omenil, da je ta vladni amandma za moje pojme malo pomanjkljivo napisan tudi v tem, kjer pravi, da je Maribor pomembno prometno središče, kjer se razvijejo visoke funkcije. Mislim, da bi moralo biti obvezno, visoke funkcije države. Drugače to obvisi v zraku, kajti na ljubljanskem pravijo, visoke funkcije, pomembne za vso državo. Tu pri Mariboru pa nič, kakšne so te funkcije, s katerega področja, visoke funkcije države, je treba obvezno pripisati ali pa pomembne za vso državo. Da se bo vedelo, da Maribor mora tudi državne funkcije dobivati. Doslej jih praktično ni, v vseh teh letih se niso razvijale. Ko gospod državni sekretar ugotavlja, da sta dve skrajnosti v Sloveniji, da je v Ljubljani popolnoma vse, in drugo, da bi pa vsako naselje moralo dobiti vse. Pri nas v Sloveniji se soočamo zgolj s to skrajnostjo, da je vse, kar je pomembnega, skoncentrirano v Ljubljani. Tudi v vseh programskih dokumentih vlada predvideva podaljševanje takšnega razvoja. V tem dokumentu nisem dobil osnov, da bi bila vladna strategija kaj drugačna. To je sicer pravljica, napisana na več različnih načinov, ki pa zasleduje ta cilj. Zaradi tega prosim vlado, da dopolni ta svoj amandma, pri Mariboru, da skupaj s temi središči tvori urbano območje in da se v Mariboru razvijejo visoke funkcije države ali pa pomembne za vso državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Butolena. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Lepo pozdravljeni. Pred nami je izjemno pomemben dokument, tako rekoč mati vseh strategij, od katerega bo seveda odvisno marsikaj drugega, med drugim tudi državni razpisi in ostale zadeve. Zato me pravzaprav čudi način sprejemanja tega. Glede na to, da smo to strategijo usklajevali zelo dolgo in je praktično na odboru bil sprejet zelo dober dokument. Ti amandmaji, ki so sedaj prišli, ne glede na to, da jih je v večini predlagala tudi moja stranka, mislim, da nas vračajo korak nazaj. Zato bom povedal, da takrat, ko smo dobili strategijo na mizo, sem bil izjemno razočaran. Razočaran sem bil zato, in sicer sem bil razočaran ne nad politiko, ampak nad stroko. Razočaran sem bil zato, ker je bila strategija prepisana iz leta 1986, in to v 90 odstotkih. To zavestno trdim. V tej strategiji se ni upoštevalo, sledilo razvoju, ni se upoštevalo novih statističnih dejstev, kar je bilo danes že bilo tu povedano. Notri smo pisali, kje bomo razvijali športna igrišča, pa se ni vedelo, da zdavnaj že tam stojijo in da stojijo tudi v manjših krajih, kje bomo razvijali zdravstvo in tako dalje. Pa se sploh ni sledilo analizam, da to že vse v nekaterih krajih je. Dokument je bil notranje protisloven, ker je hotel razvijati nekatere stvari, na nekaterih področjih, ki so že, oziroma jih je razvijal tako, da so vsi bili sami sebi v nasprotju. Predvsem pa je bil duh dokumenta iz nekega preteklega obdobja, ker je usmerjal razvoj tudi na tistih področjih, kjer jih v tržnem gospodarstvu ni potrebno oziroma se ne smejo usmerjati. Mislim pri ekonomskih in poslovnih conah. V gospodarskem načrtu v tržnem gospodarstvu bo seveda nekdo sam ugotovil, kje bo želel svojo dejavnost delati. Ne da to predpisuje država, da država v prostorskem dokumentu predpisuje, ali bomo nekje na obrobju lahko imeli poslovno cono ali ne. Naj vendar tisti tržni subjekti sami ugotovijo, ali tam želijo imeti ali ne želijo imeti. Zato sem bil toliko bolj vesel, ko je potem preko javne razprave, kot je bilo prej povedano, preko mnenj vseh političnih strank, preko prve obravnave, dokument ki je nastajal, dobil precej boljšo podobo. Bi tudi jaz prosil svoje kolege, da jih odstranite iz dvorane. Gospa predsedujoča, prosim če vsaj vi poslušate in odstranite iz dvorane tiste, ki tu debatirajo. Naj imajo sestanek kje drugje.
Lepo prosim za mir v dvorani. Gospod Butolen, izvolite.
Kot sem dejal, sem bil toliko bolj vesel, da je v nastajanju tega dokumenta prišlo do bistvenega premika in da je nastal dokument, ki smo ga na odboru potrdili in je bil dober. Tu bi se seveda zahvalil ministru in pa njegovi ekipi, da je imela posluh, praktično večji posluh kot stroka. Če samo spomnim, kako je stroka še na zadnji seji odbora minirala, recimo, razpršeno gradnjo tam, kjer je ta upravičena, kjer je avtohtona. In vendar je tam potem, kot sem dejal, politika imela večji posluh, in je v bistvu podprla te zadeve. Sedaj se deloma vračamo nazaj. Če pogledam samo dokument, oziroma amandma pod številko 4. Tako smo razvijali Novo Gorico v prejšnjem sistemu kot branik slovenstva, protiutež stari Gorici. Jaz nimam nič proti, da se tako razvijajo, ampak ali je sedaj potrebno spet to notri zapisovati. Ali je potrebno zapisovati, katero je največje mesto, ali je to statistični podatek, ki je pač evidenten in ki se še dolgo ne bo spremenil? Jaz vidim v teh amandmajih neko ozadje. To ozadje je priprava za neke razpise, o katerih je bilo že v teh dveh tu govora. Če pogledate razpis za gospodarsko infrastrukturo oziroma za poslovne cone, vidimo, da je točkovanje večje tam, kjer je bližje nekim nacionalnim središčem, kar je skregano z zdravo logiko in skregano z vsem regionalnim razvojem in vsem ostalim, o čemer je bilo tudi toliko govora. In odgovor ministra, gospoda Lahovnika, je bil jasen, vse izhaja iz strategije. Strategijo pa smosprejeli. In je pravzaprav logično, da je bil takšen, kot je in mu ni kaj očitati. Čez leto dni bodo na podlagi te strategije spet neki razpisi zunaj, ki jim spet ne bomo imeli kaj očitati, ker smo danes to tako sprejeli. Tu vidim te amandmaje, ki so zapisani zelo ohlapno, in se bojim, da so takšna ozadja. Jaz nobenega od teh amandmajev ne bom podprl. Sledil bom osnovnemu tekstu. Mislim na amandmaje s poglavja 2. Sledil bom osnovnemu tekstu, ki smo ga na odboru sprejeli, ker mislim, da je bil dovolj dober, kot je bilo že tudi povedano. Vse, kar je potrebno, je tam notri zajeto.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Tanka. Izvolite.
Hvala lepa, za besedo. Skozi debato se odpirajo tudi pogledi in jaz mislim, da te razprave, ki so, dodatno potrjujejo pomen tega dokumenta in tudi navsezadnje tudi pomen posameznih predlogov, ki so uvrščeni v eno drugo ali katerokoli poglavje. Jaz sem za sejo odbora pripravil amandma, ker sem predlagal, da se Ribnica in Kočevje, kot somestje, uvrstita med področja nacionalnega pomena. Dejstvo je, da je zaprto področje, ki je bilo v enem delu tega predela, je bilo nacionalnega pomena. Tudi sedaj je raba tega področja,ne glede na to, da ni več tako klasično zaprto področje, še vedno omejena, ampak še vedno je nacionalnega pomena, ker se tam odvijajo neke določene specifične dejavnosti, pomembne za državo. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi se tudi na osnovi tega takrat podprlo ta amandma. Vendar moram povedati, da nisem želel s tem novim predlogom nasprotovati stališču ministrstva in ne vem še koga, vendar dopolnitev, ki jo predlagam, je po mojem smiselna. Je smiselna, kajti nesmiselno je, da se z dokumenti, ki jih sprejemamo, da bi povzročili to, da bi v nekaterem predelu nekateri dobili "ošpice". To mislim, da je popolnoma neprimerno. Gre za razvojni dokument. Gre za dokument, ki naj bi določene ukrepe na nekih področjih zapeljal v neko smer, v nek rezultat, v nek napredek. S tega vidika je smiselno, da se te zadeve upoštevajo tako, da se jih tudi sprejme. Vsi tisti, ki na posameznih lokalnih področjih živimo, vemo, kaj je v bistvu problem na teh področjih. Predlogi so tudi taki, da se poskuša z njimi vse te stvari tudi opraviti. Mislim da, je nesmiselno v tej fazi razvoja, v katerem smo, da Ribniško prekrijemo s Kočevsko. To ni možno. Mislim, da je bolje, da se naredi tako, kot je, in da gre stvar komplementarno naprej, kot eno in drugo. Razvoj, ko se bo sprejemala nova strategija, ko se bodo sprejemali novi dokumenti, se bo to lahko tudi drugače imenovalo in tudi prekrivalo, vendar v tej fazi, mislim, da je to nemogoče. Dajmo narediti vse tiste smiselne korake, ki jih lahko naredimo, da bomo nek razvoj na nekih področjih peljali tako, da bo potegnilo to v ta komplet vse ljudi, ne pa samo dela. In še enkrat rečem, dajmo sprejeti ta amandma, ki je več ali manj samo tekstualne narave, je pa iz razlogov, ki so jih tudi mnogi povedali, izjemno smiseln in nudi in omogoča različne stvari. Tudi na nek način manipulacija. V primeru, ko gre za osebne rasti, za posebne omejitve, mislim, da je nesmiselno, da se neka področja izločijo, če niso v nobenem dokumentu, v nobeni vsebini zajeta in opredeljena kot enovito območje, ampak sta dve ločeni območji. Katerikoli dokument pogledamo, katerokoli vsebino pogledamo, je to razdvojeno. In v tem konkretnem primeru je pobuda, da se zadeva na nek način poveže kot dve območji, in da je razvoj na tem delu, da se vse stvari, ki naj bi se dogajale, peljejo enotno in skupaj. Tudi do vseh razpisov, do vseh bonitet, do vseh stvari, ki jih bo ta država namenjala verjetno po teži posameznim zadev, posameznim območjem, da gre to skupaj povezano. To je poanta tega. In mislim, da je nesmiselno, da se takim idejam, kot je ta, tudi nasprotuje. Jaz mislim, da tudi Kočevje na to ne bi imelo nič posebno proti, če bi to sestavili skupaj kot Ribniško in Kočevska ali predvsem pod Kočevska in Ribniško. To mislim, da ni nobene zadeve. Gre pa za enotno območje, z enotnimi problemi, z enotno mejno zadevo, z degradacijo prostora itn., za degradacijo kulturne krajine. In mislim, da je smiselno, da to enkrat povežemo in vsaj na tem načelnem nivoju odstranimo vse te bariere, ki trenutno v prostoru obstajajo. Ni pa nobenega razloga, da bi jih ukinili. In če to lahko naredimo samo z dvema besedicama, mislim, da je to edino smiselno, kar lahko naredimo. To je edino smiselno in nima smisla ohranjati nečesa in stvari prekrivati, ki so zakoreninjene zelo globoko in ovirajo v bistvu razvoj kompletnega območja.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Avšiča. Izvolite.
Hvala za besedo. Mnenja sem, da smo v poslanski skupini LDS morda nekoliko premalo premislili amandma, ki je bil vložen k 13. točki drugega poglavja strategije. Namreč, morali bi pričakovati, da se bo razprava razširila v to smer, v katero se je, in da bodo želeli tako Mariborčani, morda še kdo drug, pristaviti še kaj, kar bi bilo lahko. Ko sem šel še enkrat prebrat izdelek, ki smo ga oblikovali na odboru za infrastrukturo, potem moram še enkrat poudarjeno podčrtati, da smo v odboru naredili zares veliko delo, skupaj z ministrstvom in strokovnimi službami ter pripravili tekst, ki bi bil po mojem mnenju najbolj primeren zasprejem. Vse drugo povzroča razprave in tudi morda kakšne nekonsistentnosti. Razumem seveda Maribor in poslance, ki so v Mariboru ali iz mariborske okolice; povsem razumem njihovo reakcijo v primeru, če bi bil tekst vloženega amandmaja, ki se nanaša na Ljubljano, sprejet tako, kot je z amandmajem predlagan. Seveda pa bi se moral oglasiti tudi morda še kdo iz Kopra, pa morda iz Celja, pa iz Kranja, pa iz Murske Sobote in tako dalje, torej iz vseh tistih mest, ki so zajeta v 13. točki drugega poglavja in privseh bi bilo treba nekaj dopolniti. In bi morda pri Kranju bilo treba zapisati še, katera naselja so tista, ki pomenijo kranjsko območje, pa pri Celju ravno tako, pa eventualno pri Murski Soboti, pa še kje. Potem se pa hitro lahko poraja tudi vprašanje, ali je to prava smer, ki smo si jo v tej prostorski strategiji izbrali za krepitev moči nekaterih centrov, ali bi naj bilo bolj enostavno, da rečemo, da se k mestu Ljubljana priključijo naselja, kot so Litija, Kamnik, Domžale, Grosuplje in tako dalje in na ta način bo postalo mesto Ljubljana zelo veliko in močno mesto. Vendar je vprašanje, kako bo gospod Rokavec v tem primeru reagiral in kako, recimo, moja kolegica Cveta, če Domžal več ne bi bilo, ampak bi bil to del mesta Ljubljana. Mislim, da s takšnim amandmajem, če bi ga sprejeli brez popravkov celotne 13. točke, ne bo šlo ali pa ne bomo naredili dobrega koraka v smer dobrega teksta, ki ga imamo pred sabo. Tudi svoj lonček bom pristavil in bomo vsem povedal, da kot prebivalec občine in mesta Brežic živim malo, malo, malo zapostavljen vis-ŕ-vis Maribora in Kopra, ki razvijata odnose s sosednjo Republiko Hrvaško, mi smo pa locirani kot zadnje mesto v Sloveniji, 30 kilometrov od centra Zagreba in njihovega sabora, pa imamo kot neko somestje neko opcijo, takšno kot tudi Zasavje, da se lahko povezujemo z mednarodnim okoljem, v katerem živimo. Tako da, če gremo ta amandma popravljat, prosim, da me povabite zraven, ko se bo pisala širitev tega amandmaja in da napišemo, da se bodo Brežice razvijale kot mesto, ki bogojilo odnose in širilo svoj vpliv in se ga tudi gradilo in nadgrajevalo zaradi tega, ker je v ozkem vplivnem območju sosednje države. Tudi to bi bilo razumljivo, vendar potegnem vse nazaj, menim, da bi bilo najbolj prav, da tekst, ki smo ga na odboru za infrastrukturo oblikovali, danes sprejmemo brez kakršnegakoli amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Tri poslanske skupine in predstavnik vlade, gospod minister, na en način prelagajo, da prekinem sejo in zato uporabljam tretji odstavek 73. člena - za petnajst minut. Poslanska skupina SDS želi spremeniti svoj amandma, ki je v tem poglavju, zato ne morem zaključiti razprave. Tudi pogovor pri ostalih je potreben, zato bom za 15 minut prekinila sejo, potem pa [[...]]V tem je problem,ne zaključujem razprave, ker se bomo potem, če bo prišlo do sprememb amandmajev, morebitnih umikov, seveda osredotočili na razpravo v okviru [[...]]Po prekinitvi, gospod Rokavec, kar nekaj bi jih še želelo govoriti, ne zaključujem razprave, samo 15 minut odmora. Izvolite, gospod Brenčič.
Hvala lepa. Poglejte, gospa podpredsednica, jaz bi rad diskutiral na vsebino tega amandmaja, ki je zdaj tu, ne tega, ki bo spremenjen. Zato [[...]]
Mislim, da je smisel, da mogoče, mogoče bo celo [[...]]
Je bolj pošteno, da poveste, kdo je zdaj prijavljen k razpravi na temelju tega gradiva in se razprava zaključi, potem se pa lahko dograjuje.
Ni bil smisel te prekinitve ta, ampak da razpravljamo o tem, kar je dejansko uradno vloženo, gospod Jerovšek spreminja svoj amandma. Te poslanske skupine bi želele, zato sem se odločila, da kot predsedujoča prekinem za 15 minut sejo, ki se bo nadaljevala ob 12.30, ampak takrat res prosim, da smo poslanske in poslanci v dvorani. Hvala lepa.
Nadaljujemo s prekinjeno sejo, in sicer z obravnavo 20. točke dnevnega reda. Gospod Terčon, izvolite.
Spoštovana predsedujoča! Poslanska skupina LDS umika amandma pod točko 2 k drugemu poglavju.
Hvala lepa. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije umika amandma pod točko 2 k drugemu poglavju, to je na 2. in 3. strani pregleda, kar pomeni, da je amandma vlade, ker je umaknjen amandma poslanskega kluba, pod 1 na strani 2 k drugemu poglavju postal brezpredmeten. V razpravi ostajajo torej še amandmaji pod 3 in 4. Na klop boste dobili - gospod Peče, dala vam bom besedo -, na klop boste dobili spremenjen amandma poslanske skupine SDS pod točko 3 k drugemu poglavju. Če dovolite, ga samo preberem, da bomo lahko nadaljevali z razpravo. Do sedaj se je amandma glasil, da se v 15. odstavku beseda "Kočevje" zamenja z besedno zvezo "Kočevje-Ribnica", sedaj spreminjajo predlagatelji besedilo tako, da se v 15. odstavku beseda "Kočevje" zamenja z besedno zvezo "Kočevje-Ribnica" in se doda "somestje Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice, Zreče". V 16. odstavku je prej bilo, da se za besedo "Kočevskem" doda besedilo "in Ribniškem" ostaja enako in tudi v 17. odstavku ostaja enako. Se pravi, nadaljujemo razpravo o tako spremenjenem amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke pod točko 3. In še pod 4 amandmaju poslanskega kluba LDS. Tako prosim, da se v nadaljevanju razprave osredotočite na ta dva amandmaja, ker amandmajev pod 1 in 2 k drugemu poglavju zaradi umikov več ni. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani poslanci! Mislim, da je iskreno nefer, kar počnete. Napovedujeta amandma, poveste, da je amandma vložen, s tem seveda druge poslanske skupine zavajate, ki bi imele enako vsebino, in potem amandma, ker pač drug ne more več vkložiti, seveda, umaknete.
Gospod Peče ni [[...]]
Približno enako ste naredili včeraj ob sodniški funkciji in s tem povzročate samo to, da [[...]]
Gospod Peče.
[[...]]druge poslanske skupine vlagati iste amandmaje kot vi, zaradi tega, da ne boste mogli procedure, seveda, ustaviti. Nefer ne samo do Maribora
Gospod Peče jaz [[...]]
[[...]]ne samo do cele Štajerske regije, [[...]]
[[....]]opominjam, da nimate [[...]]
[[...]]nefer do zakonodajnega postopka [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Dva razloga sta, gospod Peče, da sem vam vzela besedo. Zmanjkalo vam je časa za razpravo, ki ste ga prijavili. To je bil prvi razlog, ampak osnovni razlog je bil ta, da sem odprla razpravo o amandmaju pod 3 in 4. Suverena pravica vsake poslanske skupine je, da ali umakne vložen amandma ali ga v času, ko procedura dopušča, seveda, vloži. In vaš gnev, ki ga zlivate na tiste, ki so vlagali amandmaje, pa jih sedaj umikajo, vi pa niste svoje pravice uporabili, je pač neprimeren. Ne bom vam dala besede. Ne, nimate nobenega, niti časa več. Ali želi še kdo besedo o amandmaju pod 3 in 4. Gospod Jerovšek, izvolite. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Lepo prosim za mir v dvorani! Imamo še razpravo o amandmajih pod 3 in 4.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi. V tem dokumentu, v tem predlogu posavskega odloka je pravzaprav prišlo do napake - po mojem mnenju -, da med središča regionalnega pomena nista uvrščeni, tako Slovenska Bistrica kot Slovenske Konjice. Poglejte, Slovenska Bistrica izpolnjuje vse pogoje, ki so tu definirani, za središče nacionalnega pomena, saj ima s svojimi 15 tisoč prebivalci, in občina s 30 tisoč prebivalci pravzaprav izreden regionalni pomen. Tukaj smo oblikovali amandma za to pomembno območje, Slovensko Bistrico, Konjice, Zreče, kot izredno razvijajoč se industrijski bazen z izrednimi turističnimi potenciali v zaledju, kajti v to območje spadajo praktično celotno južno pobočje Pohorja, Rogla, pomembne zdraviliške kapacitete in vse to. Bilo bi naravnost neprimerno, da bi to območje, ki ima ne nazadnje tudi izredne infrastrukturne možnosti razvoja, kajti na tem območju so trije izstopi z avtoceste, da bi to območje bilo tako prikrajšano v tem programskem dokumentu. Mislim, da se vse strinjajo. Jaz bi želel tudi mnenje gospoda ministra. Upam, da bo pritrdil našemu mnenju, da to območje, Slovenska Bistrica, Konjice, Zreče, vsekakor po svojih resursih, pomembnosti in velikosti območja spada v kategorijo središča regionalnega pomena. Poglejte, če se primerjamo s temi mesti, ki so tu navedena, in gre to v tem slučaju, samo že zgolj v slučaju Slovenske Bistrice za največje mesto. Mislim, da samo Domžale so mogoče primerljiva kategorija, drugače pa gre za to, za tako pomemben del, da mislim, da kolegi poslanci bodo imeli razumevanje, da je v tem slučaju prišlo do pomote, da je bilo to območje napačno kategorizirano in da bomo popravili ta dokument v tem smislu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan ima najprej besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani! Torej, sam vas naprošam, da podprete ta naš amandma, ki ga bom skušal upravičiti iz treh razlogov: iz demografskega, razvitosti gospodarske infrastrukture in pa razvitosti šolske infrastrukture. Torej, to področje, somestje Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice in Zreče, je področje, na katerem živi približno 60 tisoč prebivalcev na jugovzhodnem obronku Pohorja. Tu je izredno močno razvita turistična infrastruktura. Verjetno ni potrebe posebej poudarjati, da je tu kot najmočnejši zimsko-športni turistični center Rogla, prav tako Terme Zreče in vedo bolj razvijajoča se turistična točka, to je območje Žičke kartuzije, ki je seveda uvrščeno tudi v občinskih aktih in ki je postala tudi pomembna točka turistov iz Evrope. Tako da posebej poudarjati,kako je razvita ta turistična infrastruktura, verjetno ni potrebno dodajati. Naslednja točka, katero bi tu želel opredeliti in poudariti, zakaj je takšno somestje potrebno, je razvitost gospodarstva. Vsi vemo, da je na tem območju nekaj izredno velikih slovenskih firm, ki so seveda uveljavljene v mednarodnem merilu. To je Unior Zreče, Comet Zreče, GKN Zreče. Če dodam še Slovensko Bistrico - bi bilo nepotrebno, da bi našteval vse to. Se pravi, izredno močno gospodarska razvita infrastruktura. V zadnjem časupa lahko povemo, da je tudi srednješolska infrastruktura postala močna, kajti v Slovenski Bistrici je že nekaj let srednješolski center, v Slovenskih Konjicah je sedaj drugo leto gimnazija kot nova šolska institucija in pa v Zrečah je že kar nekaj časa, mislim, da okrog dvajset let, srednješolski kovinarski center, v zadnjem času pa je tudi ustanovljena gostinska šola. To pomeni, da tudi to območje v razvitosti šolske infrastrukture predstavlja neko kritično maso, v katero, kot center prihajajo tudi učencidijaki iz teh bližnjih območij in je neka kritična masa. Tako da menim, da je popolna upravičenost, da se to območje Slovenske Bistrice, Slovenskih Konjic in Zreč uvrsti v to drugo poglavje II, poglavje kot somestje Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice in Zreče. In prepričani smo, da če katero področje v Sloveniji, potem si prav gotovo to tudi zasluži ta status in vas, seveda, naprošam za podporo k temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po vrstnem redu, najprej državni sekretar, gospod Novak, potem gospod Lenko in gospod Butolen. Gospod Novak, izvolite.
Najprej sem dolžan pojasniti na vprašanje gospoda Bevka v zvezi s spremenjenim tekstom za Goriško. Naj tukaj pojasnim, da je vsebina pod to točko za Goriško popolnoma identična, kot je bila na odboru sprejeta, bile so samo slovnične poprave - dva stavka. Tako je vsebina ista, opozorila nas je pa strokovna služba na ta del. Zdaj pa o tem novem predlogu SDS-a. Imel sem priložnost biti na Avstrijski Štajerski, ko je Avstrija vstopala v Evropsko unijo in ko so imeli zgodbo regionalizacije kot temo, kako čim več sredstev iz Bruslja dobiti. In oni so poskušali tako narediti, da so tradicionalna središča dali na en kup, potem pa nekaj hribovitih območij na svojkup in potem tvorili neka nova območja ali male regije, ki bi iz tega lahko nastale. Seveda ta špekulativni predlog Avstrijcev ni uspel ne v Bruslju ne kje drugje. Zdaj iz tega imamo zdaj - zakaj sem povedal to izkušnjo - kot korist, ki se jo morda mislili zadaj, da bi več dobili za ta južni del Pohorja, ki je seveda pomemben v slovenskem prostoru. Problem, ki ga vidim s tem predlogom, je naslednji, da ta središča danes spadajo v druga vplivna območja: bodisi delno v mariborsko, morda zreško - tudi nekoliko bolj v ta drugi del. Skratka, da so v različnih regionalnih območjih. Bolj so območja Celja ali Maribora. To je en razlog. Druga stvar je pa seveda to, da vedno, ko imamo regionalizacijo ali pa neko hierarhijo naselij, se neka številka ustavi po kriteriju velikosti, dostopnosti in tako naprej. Zdaj seveda, ko smo se ustavili pri nacionalni središčih pred Kočevjem je seveda nekdo ostal zadaj in jasno, da smo bili blizu točno teh naselij, ki ste jih dali, bom rekel v ta del. Vendar ta mesta danes nimajo med seboj povezanih ali pa tudi vprašanje, če bi jih lahko imeli, povezanih takih funkcij, da bi tvorile skupaj ta rang, bom rekel regij, kot sta Celjsko ali Mariborsko v širšem pomenu. Skratka, po tej plati zaradi te delitve v več naselij ne bi podprl takega predloga. Seveda s tem pa ne negiram pomena tega območja. Še eno pojasnilo imam. V samem tekstu piše na več mestih "povezave in funkcije urbanih središč različnega ranga". Jaz sem prepričan, da noben tekst ne onemogoča, da če je volja razvijati, bom rekel, posamezne stvari, da se tudi ne bi mogli razvijati na način, kot bi lokalno vodstvo želelo.
Hvala lepa. gospod Lenko, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz sicer predlog gospoda Jerovška občudujem in ga nekako razumem, da je ambiciozen in bi iz Slovenske Bistrice rad ne vem kaj naredil, ampak mislim, da je predlog do kraja neresen, ker je začel enostavno priključevati gor takšna mesta kot so Konjice, Zreče in tako naprej, za katerega vemo, da sploh ne spadajo zraven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Butolen, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bi izkoristil to priliko, da bi opozoril, da smo v neki čudni fazi sprejemanja. Ta strategija se je sprejemala strašansko dolgo, kot je bilo povedano, je bilo poslano na občine. Občine Slovenska Bistrica, Konjice, Zreče so imele možnost dati te pripombe, prav tako je bilo povedano, da je državni sekretar obiskal vse ali pa pozval vse poslanske skupine še posebej, ne samo tako, kot je običajno. Prav tako imajo vse poslanske skupine svoje predstavnike v odborih - res je, da vaših običajno tam ni bilo - in bi lahko bili to pravočasno vložili, zdaj na mizo to dobivamo in zavlačujemo zadevo. Sicer pa sama zadeva formalno, mislim, vsebinsko ni sporna, je pa formalno. Kje ste bili, zakaj niste hoteli delati, preprosto povedano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Prvič, malo mi je žal, gospod Butolen, da dokler zakonski postopek, zakonodajni, ni končan, ga je možno vedno dograjevati. Strinjam se, da so župani teh mest zaspali, vendar to ni vzrok, da ne bi smela biti slika Slovenije, teh regionalnih središč takšna, kot se spodobi, kot si zasluži. In moram tudi gospodu državnemu sekretarju - mislim, da se bo strinjal - da ta argument, ki ga je poudaril, da je problem, da spadajo druga vplivna območja, tudi Domžale, Kamnik, spada v vplivno območje Ljubljane, pa je ravno tako navedeno. Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice imajo popolnoma enako vlogo nasproti Mariboru, kotjih imajo Domžale. Tukaj so razvijajo obrtna podjetja in tako naprej. To je - jaz trdim, da je izredno perspektivna cona v slovenskem merilu. In ne biti tako površni, da tega ne bi priznali. Sam obžalujem, da je tu do napake prišlo, da je bilo napačno uvrščeno to območje. Gre samo za to, da se popravi, da se mu da tisto mesto, kamor spada. In to, o čemur sva s kolegom Petanom že razpravljala - to območje ima vse funkcije, ki k temu gredo, se izredno hitro razvija zaradi izredne infratrukturne lege. Slovenska Bistrica ima zaradi te pomembne geografske lege dva izvoza z avtoceste, Konjice imajo svoj izvoz, srednješolstvo se razvija, zato ker tukaj tudi prebivalstvo narašča. In dodam še to. Bila bi zgodovinska krivica, če Slovenske Bistrice ne bi bilo tu uvrščene. Moram povedati, da je v času, ko je Slomšek razmišljal, kam prenesti škofijo, da so bili v njegovi glavi tri enakovredni centri - Celje, Slovenska Bistrica, Maribor. Odločil se je za Maribor, takrat je pospešil ta razvoj za Maribor s tem. Ne jemljite nam pravice, da enakopravno tekmujemo z drugimi mesti, ki so bistveno manjša in so manj pomembna, dobesedno, ampak jaz jim ne zavedam in jim ne jemljem pravice, da so navedena v tem spisku in da imajo te pristojnosti. Vendar, iz pristopa neke racionalnosti in normalnega pokritja Slovenije s temi centri morate priznati, da je vnesti to somestje kot regionalni center nujno potrebno, to je stvarnost danes in je ne morete zanemariti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi samo to povedal na kratko, da je na tem področju Slovenske Bistrice, Konjic in Zreč več povezav, kot si pa jih mogoče mislimo. Samo primer. Zreče ima manj kot 2 tisoč prebivalcev, pa je 3 tisoč ljudi dnevno zaposlenih v Zrečah. To se pravi, mora biti dnevna migracija iz celotne te regije; in tudi je. Naslednje, kar bi želel povedati. Ravno to področje jugovzhodnega Pohorja, Zreče tudi Vitanje, Konjice in del Slovenske Bistrice praktično ne spada nikamor. Maribor se ga otepa, Celje se ga bo tudi otepalo. In praktično, če nas že rabijo zaradi kakšne statistike, nas vzamejo zraven, drugače pa ne, in zaradi tega mislim, da je definicija "somestje" ravno prava. Mislim, da je to ravno pravo, ne zahtevamo nobene druge regije niti ne predlagamo regije, saj vemo, da nimamo nobenih pogojev, ampak omenjeno somestje, to pa mislim, da je ravno tista prava in je tudi praktična in življenjska dikcija. Hvala lepe.
Hvala lepa. Še gospod Tanko. Izvolite.
Samo besedo na komentar. Tukaj imamo v enem amandmaju napisano tudi glede na bližino meje in tam so napisani tudi trije kraji - Trbovlje, Hrastnik in Zagorje. Moram povedati, da je predlagatelj v določenih delih zelo nedosleden, ker to nima nobene veze z mejo, kot recimo v drugih območjih, kjer pa obstaja tudi interes, da se ti sedaj povežejo, pa nasprotuje. Mislim, da je to nedopustno. Smiselno je, da se te stvari na nek način vklopijo v to besedilo, ki je predlagano.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Nekaj besed bi rad povedal o amandmaju SDS in rad bi opozoril na naslednje. Da je trenutno na območju Kočevske v besedilu, ki je zapisano v Poročevalcu, menim, da kar ustrezno rešeno. Namreč, kot medobčinsko središče je predvidena Ribnica, kot regionalno središče Kočevje in seveda se tudi potem kot regionalno območje, kot širše območje imenuje vse skupaj Kočevska. Vse skupaj je skladno tudi s trenutnimi razmerami. Sam sem se zavzemal za to, da bi seveda to območje dobilo višji status, da bi se pogovarjali mogoče o središčih nacionalnega pomena. V strategiji je zapisano, da se s tem omogočajo pogoji za nastanek središča nacionalnega pomena. Dočim, če bi šli danes deliti regionalna središča na dve mesti, bi zopet prišlo do težav, s katerimi smo se pravzaprav ves ta čas srečevali v tem območju, ko nikakor ni prišlo do dogovora, kako naprej. Zato se mi zdi nesmiselno, da vračamo vse stvari nekako nazaj na začetek in da je ta hierarhija kot Ribnice medobčinskega središča in Kočevja kot regionalnega ustreznejša in učinkovitejša rešitev za območje tega dela Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Oglasil se bom samo v tem smislu, da vidim dobro rešitev v predlogu amandmaja pod točko 2 k drugemu poglavju v tem smislu, ker dejansko posnema ali išče rešitve na osnovi dejanskega stanja. To je dokument, ki je dokument države.
Gospod Brenčič, mogoče niste bili v dvorani. Ne razpravljamo več o amandmaju pod 1 in 2, ampak samo še pod 3 in 4. Amandma pod 2 je bil umaknjen, pod 1 pa [[...]]
Ne, gospa podpredsednica. Ugovarjam proceduralno. Zato sem se poprej prijavil k razpravi, da svojo razpravo utemeljujem na dokument, ki je bil uradno vložen meni kot poslancev in še ni bil umaknjen.
Ob pol enih, gospod Brenčič [[...]]
Jaz podpiram ta amandma.
Ni ga več, gospod Brenčič.
Ja seveda, jaz nisem mogel svoje vsebine kot poslanec, pozitivno do tega amandmaja dati, ker ste prekinili, predno sem dobil besedo. Sedaj je pa nimam več, ker ste [[...]]
Gospod Brenčič! Jaz bi to gorečnost razumela, če bi bil amandma vaše poslanske skupine.
V redu. Rekel bom samo to; imamo samo eno glavno mesto in Ljubljana ne more biti Celje, pa ne more biti Gorica, pa ne more biti Maribor. To so funkcije, ki pogojujejo tudi v prostorskem dokumentu izhodišče za neke vrste tvorno dograjevanje okoljskih središč. Treba bo iz tega naslova, da bo lahko Celjan stopil v Ljubljano prej ko slej Vrhniko povezati s tramvajsko progo, enako z Domžalami. In zato ima - zaradi funkcij, zaradi funkcij - ima Ljubljana čisto drugo izhodišče in ste nekateri lokalno spolitizirati dober predlog, državno pomemben predlog.
Hvala lepa. Verjetno vam bo tudi gospod minister sedaj pojasnil, da če to ni bilo v taki obliki sprejeto, kje drugje zagotovo je na ta način, kot si vi domišljate, tudi napisano. K besedi vabim ministra, mag. Kopača. Izvolite.
Hvala za besedo. Na to zadnje. Povsem se strinjam z gospodom Brenčičem in tekst, kakršen je bil, bi prav prišel prav za oblikovanje skupne komunalne infrastrukture, kar je na primer tudi železnica, ki jo je on omenil. To se mi zdi najboljši tip skupne infrastrukture teh mest, ki so bila v tem amandmaju omenjene. Vendar je žal ta amandma povzročil preveč polemik. Jaz mislim, da hude škode, ker je bil umaknjen, ni, zato ker so vse te funkcije na drugih mestih v strategiji vseeno poudarjene. Tukaj so bile res lepo povzete, moram reči, lepo povzete, tudi za Koper in malo manj lepo za Maribor - tu je bilo nekaj pomanjkljivosti v tekstu, ampak ker je bil umaknjen, temeljne škode ni, ker so te funkcije zapisane drugje v strategiji, bolj razpršeno sicer, za posamične stvari. Kar se pa tiče amandmaja poslanske skupine SDS, bi pa rad rekel samo to. Razumem to prizadevanje poslanca Jerovška za to vlogo Slovenske Bistrice, vendar bi rad rekel, da je treba pri tem biti previden. Beseda "somestje" je v strategiji opredeljena v pojmovniku, pomeni zbir različnih naselij, ki medsebojno dopolnjujejo funkcije. Recimo, lep primer somestja so Koper, Izola, Piran, pri čemer je treba povedati, morda ne veste, da je Koper pravzaprav v primerjavi z drugimi kraji zelo majhen kraj, da pa mu seveda prisotnost luke in pa somestje z Izolo in Piranom dajeta osrednji položaj, ki ga dviguje na mesto nacionalnega središča mednarodnega pomena v tej strategiji. No, kakorkoli že. Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice in Zreče pa niso trije kraji, ki bi medsebojno dopolnjevali funkcije, ampak so trije kraji, ki medsebojno podvajajo funkcije. Jaz razumem, da želite najti neko formulo, kako za te tri kraje napisati nek poseben položaj, ampak ta formula besedo "somestje" žal ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi. No, ja lahko rečem, da sem sigurno eden izmed tistih poslancev v tem državnem zboru, ki ta območja zelo dobro pozna, vsekakor pa lahko trdim, da bistveno boljše kot marsikateri iz vrha slovenske vlade, ki se opredeljujejo, kaj je na tem področju oziroma ali je to lahko somestje ali ni. Če kje, potem pri teh krajih Slovenska Bistrica, Konjice in Zreče je izraz "somestje" sigurno pravi. Res pa je, da se je v preteklosti že nekajkrat izkazalo, žal, da seveda Liberalna demokracija tem območjem ni naklonjena in ne bi rad, da bi tudi takšna nenaklonjenost, osebna nenaklonjenost, delu slovenskega prostora ob strategiji prostorskega razvoja imelo pomembno težo in seveda odločilno vlogo pri odločanju pri tem amandmaju. Zato seveda je edino logično in smiselno, da to samo dopolnimo, ker s tem bo pač strategija dobila svoj pomen. Če ne, pa bo za en del slovenskega prostora, torej za te, bo pa brezpredmetna.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, žal je vaši poslanski skupini zmanjkalo časa. K besedi vabim gospoda Soka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne vidim sedaj razloga v tem, če se občine niso odzvale, da danes tukaj poslanci to problematiziramo. Konec koncev smo poslanci tukaj, moramo pogledati in to zadevo nekako uskladiti, da bo pač sprejeta tako, da bo pošteno za vse slovenske kraje. In tudi jaz težko razumem, kako to, recimo, da Slovenska Bistrica ni središče regionalnega pomena, mesto, iz katerega pa sam prihajam, pa je. Tudi to mi ni jasno. In jaz seveda prosim in bi predlagal, da če poslanci lahko pripomorejo, da z amandmajem ta odlok, za katerega sem že uvodoma rekel, da je bistveno boljši, kot je bil osnutek. Lahko bi celo trdil, da je zelo dober in da ga je možno s takimi amandmaji še izboljšati; da v bistvu to podpremo, ne pa, da sedaj vztrajamo na nekem izhodišču, češ, niso se pravi čas vključili. Jaz ne vem, zakaj se občinska uprava v Slovenski Bistrici ali pa v Slovenskih Konjicah ni odzvala, druge pa so se. Torej, tukaj je sedaj pred nami amandma in jaz ne vem, v čem bi sedaj bila tako velika napaka oziroma zakaj tako nasprotovanje, ali pa, če mi predstavniki vlade veste povedati to razliko, zakaj eni ja, eni pa ne. Mislim, da si Slovenska Bistrica in pa Slovenske Konjice vsekakor to zaslužijo, da jih vključimo v središča regionalnega pomena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Tisovic, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Oglasila bi se zato, ker bi rada povedala, da so Slovenska Bistrica, Slovenske Konjice in Zreče že zgodovinsko nekako skupaj, sovpadajo. Nekoč, nekdaj, ko še mogoče marsikaterega izmed vas sploh ni bilo, smo mi bili pod občino Slovenska Bistrica. Potem smo bili v Bistrici in Konjicah, in sedaj smo pa deljeni. Veliko smo napravili že v preteklem obdobju skupnega in lahko bi tudi v nadaljnju veliko skupnega naredili, če bi se potem lahko kot skupna enota, tudi kot somestje, tudi lahko na razne programe in to se prijavljali. Mislim, da so ljudje, ki prehajajo iz ene sedanje občine v drugo na delovna mesta, zelo povezani med sabo. Samo pozitivno bi lahko vplivali, če se bo sprejel ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o drugem poglavju. In odpiram razpravo k poglavju 3, in sicer imamo amandmaje. Predlagatelj prvega je poslanska skupina Nove Slovenije, pod 2 poslanske skupine SDS in pod 3 poslanskega kluba LDS. Kdo želi besedo? Nihče. Zaključujem razpravo. In odpiram razpravo o 4. poglavju, in sicer imamo en amandma. To je amandma poslanskega kluba LDS. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. In še en amandma k poglavju 5 poslanskega kluba LDS. Gre za objavo in veljavo tega odloka. V redu! Če nihče ne želi razpravljati, razpravo zaključuje. Lepo prosim poslanke in poslance, da pridejo v dvorano, ker bomo prešli na odločanje, tako kot je bilo danes sklenjeno, torej, da najprej opravimo razpravo o vseh amandmajih, sedaj odločamo o njih in na koncu še o predlogu odloka v celoti. Lahko poskusimo. Kot veste, je poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke napovedala obstrukcijo. Najprej bomo glasovali o dveh preostalih amandmajih k poglavju 2, in sicer najprej o spremenjenem - amandma k uvodu, se opravičujem. Najprej o amandmaju k uvodu. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k uvodu sprejet. Sedaj pa gremo na glasovanje o spremenjenem amandmaju poslanske skupine SDS k drugemu poglavju pod 3. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Seveda bom ta amandma podprl zato, ker prinaša vsebino, ki je nujno potrebna. Če se to ne bi zgodilo v slučaju teh krajev, somestja Slovenska Bistrica, Konjice, Zreče, bi naredili zgodovinsko napako in zgodovinsko krivico. Namreč, omenjeno je že bilo, da so ti kraji bili dolga leta po drugi svetovni vojni v skupnem okraju, ki so ga nam nalašč locirali v Poljčane, da je simboliziralo, da so ti kraji zelo povezani, da je to enotno območje, ki imajo dosti vezi iz zgodovine in danes. Med temi kraji se prevaža več kot 1000 delavcev iz teh krajev iz enega konca v Comet Zreče, potem iz Konjic v Inpol in tako naprej; da so na turističnem področju skupni načrti za zimsko središče Trije kralji in Rogla, da sem spada tudi cerkev na Arehu - samo toliko, da vam bo pojasnjeno. V to območje spada tudi Boč in da ima to pomembnost, to funkcijo. In ko govorimo, kakšna je povezava: iz Term Zreče vozijo dnevno avtobusi na ogled zgodovinskih znamenitosti umetnostne zgodovine o Slovensko Bistrico, ki je izredno bogata. To se pravi, cerkev Svetega Jožefa s svojimi slikarijami, cerkev na Šmartno, to je enotno območje, kjer so našli najstarejše romanske slike,ki na novo opišejo kulturno zgodovino Evrope, kot se je izrazil doktor Šebel, umetnostni zgodovinar, in da so te povezave izredno močne, tako da so padli vsi argumenti, s katerimi so skušali kontraargumentirati. Tako vas prosim, kolegice in kolegi poslanci, bodimo pošteni in v ta nabor enakovrednih središč uvrstimo tudi to somestje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej, spoštovani, moram povedati, da sicer ne trdim, da mora minister vse vedeti, saj to je jasno, da ne - tega nihče ne pričakuje. Ampak, mislim, da če je kje ta povezava, res kot neko somestje, kot neko področje, ki živi skupaj, da se to dogaja, je to ravno na tem območju. Kolega Jerovšek je že tega nekaj omenil. Jaz bi rekel, da je mogoče ta povezava bolj zaživela v zadnjem času zaradi vseh teh aktivnosti, ki pa so tu, pa bo tega v perspektivi še več. Dejstvo je, da je izredno močna dnevna migracija. In dejansko je to kot neko zaprto območje, ker je pač konfiguracija tam takšna. Tako so ljudje navezani, v gospodarskem smislu, na tem območju kot ena celota. Drugo, v bistvu še bolj perspektivno, je pa turistično. Dejstvo je, da je tu tako močna turistična infrastruktura, da se morajo povezati tudi druge dejavnosti, da turizem sploh lahko zadosti vsem tem pogojem. Tu gre predvsem na področju hrane, kajti samo to ozko pohorsko območje ne moresamo oskrbeti toliko hrane in zato se opira na širše področje in praktično celotno to območje si nekako prizadeva in pomaga tem turističnim centrom na Rogli in v Zrečah, da lahko zadostijo tiste dnevne potrebe hrane, tiste, ki je običajno ne uvažamo. Lahko rečem tisto, kar rabiš vsak dan. Tako da, če kje, potem resnično te vezi obstajajo. Jaz ne bom trdil, kje to ne obstaja, pa je to zapisano v dokumentih. Ampak, pri nas to je in je popolnoma naravno, da pričakujem, da bi tudi to uvrstili kot neko somestje ker dejansko življenje to kaže. Hvala lepa. In zato prosim za podporo in sam bom tudi glasoval za.
Hvala lepa. Gospa Tisovic, obrazložitev glasu. Izvolite. Prosim za mir v dvorani!
Glasovala bom za ta predlog, pa ne samo zaradi tega, ker prihajam s tega območja, ampak zato, ker vem, da na tem območju že vse te občine in tudi oplotnišia in te občine že precej dobro sodelujejo v pozitivnem smislu. Zato mislim, da bi to še podprlo to njihovo sodelovanje in razvoj, ki je v Konjicah pred nekaj leti zelo zaostalo, ampak se je sedaj začelo turistično razvijati in bi s tem zelo pomagali, da se enakomerno razvijemo tudi na tem območju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Lahko preidemo na odločanje? Lahko. Glasujemo torej o spremenjenem amandmaju poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 20, proti 30. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju poslanskega kluba LDS pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o treh amandmajih k tretjemu poglavju. Pod 1 bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 17, proti 34. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Pod 2 glasujemo o amandmaju poslanske skupine SDS k tretjemu poglavje. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 46, proti 4. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o amandmaju pod 3 poslanskega kluba LDS k tretjemu poglavju. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju k 4. poglavju, katerega predlagatelj je poslanski klub LDS. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju k 5 poglavju istih predlagateljev. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sprašujem predstavnike vlade in zakonodajno-pravne službe ali je morebiti prišlo do neusklajenosti zaradi sprejetih amandmajev? Ne. Lahko torej preidemo na glasovanje o predlogu odloka o strategiji prostorskega razvoja Slovenije v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 46, proti 5. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom ministrstva se lepo zahvaljujem za sodelovanje, vam, spoštovane poslanke in poslanci, enako hvala lepa in lep vikend vam želim. Na svidenje.