Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci; gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 24. seje zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanci: gospa Jelka Godec, dr. Franc Trček do 17. ure, gospod Andrej Čuš do 13. ure, gospod Franc Breznik, gospod Jernej Vrtovec od 17. ure dalje in dr. Mirjam Bon Klanjšček. Vse prisotne lepo pozdravljam! Nadaljujemo s 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DOPOLNJEN PREDLOG PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2018. Preden preidemo na razpravo o Dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2018, moramo zaključiti odločanje o postopkovnem predlogu, ki ga je včeraj v zvezi z informacijo Vlade glede rezultata pogajanj z reprezentativni sindikati podal vodja Poslanske skupine Slovenske Demokratske stranke gospod Jože Tanko. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: 4. točka dnevnega reda se na podlagi tretjega odstavka 73. člena Poslovnika Državnega zbora prekine do pridobitve mnenja Vlade in Zakonodajno-pravne službe. Prosimo, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 50. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na razpravo o dopolnjenem predlogu proračuna. Razpravljali bomo o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna in vloženih amandmajih. Posamezni deli so: prvič, Splošni del; drugič, Posebni del in, tretjič, Načrt razvojnih programov. Postopkovno, mag. Alenka Bratušek.
Najprej dobro jutro vsem skupaj! Predsednik, prosim, da nam obrazložite, kako bo tekla današnja seja naprej. V luči včerajšnjega nočnega odbora smo na predlog Vlade ugotovili, da zakon o ukrepih na področju plač ni primeren za nadaljnjo obravnavo. In glede na to, kaj piše v obrazložitvi tega zakona, in to bom zdaj prebrala, prosim, da mi poveste, kako nameravate izpeljati postopek sprejemanja proračuna naprej; še posebej, ker ste zavrnili, da bi pridobili mnenje Zakonodajno-pravne službe. Vi, spoštovani predsednik, ste včeraj sicer s svojega stola, ne izza govornice, povedali, če tega zakona ne bo, glasovanja o proračunu ne more biti. Lahko pogledamo magnetogram, lahko si zavrtimo posnetek nazaj, lahko odkimavate; ampak tako je. In da naj včeraj prenehamo s proceduralnimi, ker nam bo zvečer, ko bo odbor končal delo, vse jasno. Nič ni jasno. Takole pa ste zapisali v obrazložitvi: "Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po nujnem postopku, da se preprečijo težko popravljive posledice za delovanje države. Predlog zakona ureja nujne ukrepe s področja plač in drugih stroškov dela javnih uslužbencev v letu 2017, ki bodo pripomogli k stabilni gospodarski rasti in trajnemu strukturnemu uravnoteženju javnih financ." In še na koncu: "Ukrepi na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju, če ta zakon ne bi veljal, bi s tem bistveno povečali odhodke iz tega naslova v letu 2017, kar bi povzročilo težko popravljive posledice za delovanje države." Kdo bo nosil odgovornost za te težko popravljive posledice? Mogoče je prav, da nam jasno poveste, kakšne so te težko popravljive posledice. Predvsem me pa zanima, kako nameravate izpeljati današnji dan.
Kot ste ugotovili, je matično delovno telo predlagalo, da predlog zakona pod 5. točko dnevnega reda, ki je sestavni del proračunskega paketa, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Zbor bo na podlagi tega sklepa najverjetneje ta zakon, ki je bil vložen, zavrnil. Zdaj ugotavljam naslednja dejstva: Vlada je Državnemu zboru Dopolnjen predlog proračuna za leto 2018 predložila 3. 11. 2016, kar pomeni, da mora Državni zbor ves proračunski paket v skladu s prvim odstavkom 161. člena Poslovnika Državnega zbora sprejeti do vključno 18. 11. 2016. Pravne podlage, da predloga proračuna v tem primeru ni mogoče ali ni dopustno obravnavati, ni. Za postopek obravnave predloga proračuna veljajo pravila, določena v 3.a poglavju Poslovnika Državnega zbora, torej členi 155–165. Izpolnjeni so vsi pogoji, da Državni zbor proračun obravnava; lahko pa, če kdo meni, da je proračun neusklajen, po končani razpravi glasuje proti. Vprašanje morebitne neusklajenosti bo nastopilo, ko bo končano glasovanje o delih dopolnjenega predloga proračuna; ko predsedujoči ugotovi, ali je predlog proračuna usklajen glede prejemkov in izdatkov ter po delih. V dvomu predsedujoči o tem zahteva mnenje Vlade in matičnega delovnega telesa na podlagi 162. člena Poslovnika Državnega zbora. Torej je vprašanje, ali zavrnitev predloga zakona pod 5. točko dnevnega reda kakorkoli vpliva na proračun, vsebinsko, ekonomsko vprašanje, za katerega je pristojen predlagatelj proračuna. To ni pravno vprašanje, zato glede tega Zakonodajno-pravna služba ne more dajati mnenja. Glede na to ni smiselno z morebitnim sklepom na podlagi tretjega odstavka 73. člena poslovnika – to, kar smo ravno zavrnili – tega od nje zahtevati, saj vsebinskega mnenja v nobenem primeru ne more dati. Lahko pa Vlada v razpravi o dopolnjenem predlogu proračuna o tem razpravlja ter poda ustrezne odgovore. Ni pa smiselno, da jo Državni zbor z morebitnimi sklepi na podlagi tretjega odstavka 73. člena poslovnika zavezuje, da k svojim aktom podaja mnenje. Na podlagi drugega odstavka 116. člena poslovnika namreč Vlada lahko poda mnenje k aktom drugih predlagateljev, odločitve Državnega zbora k njenim aktom pa lahko komentira v razpravi o teh aktih, kar tudi pričakujem. Pri obravnavi 5. točke dnevnega reda lahko v uvodnem delu poda stališče do predloga matičnega delovnega telesa, tega sicer formalnopravno ni dolžna storiti, saj ne obstaja pravna podlaga, ki bi jo k temu zavezala; tu ne pride v poštev uporaba drugega odstavka 66. člena poslovnika, saj ne gre za dopolnilno obrazložitev predlagatelja; ampak se uporablja tretji odstavek 134. člena, ki pravi, da predstavnik predlagatelja lahko predstavi stališče predlagatelja do predloga matičnega delovnega telesa. Glede na vse navedeno zbor lahko nadaljuje z razpravo o preostalih točkah iz proračunskega paketa, saj so vsi poslovniški pogoji za to izpolnjeni. Razlogov za prekinitve točk ni. Kako pa bo po opravljeni razpravi zbor odločil, pa je drugo vprašanje in je odgovornost samega zbora. Z obravnavo pa mora končati, in to je bilo že povedano, do 18. 11. 2016 na podlagi prvega odstavka 161. člena poslovnika. Postopkovno, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani predstavniki Vlade! Danes gre za proračun 2018 in 2017. Spoštovani predsednik, ne glede na vse pravne formulacije; danes gre za državo. Predlagam, da ta zbor odloča vsebinsko in državotvorno, odloča na podlagi vseh podatkov, ki jih potrebuje zato, da bo lahko odločal o proračunu in o usodi, prihodnosti države Slovenije. Na podlagi tega, kar se vsebinsko dogaja oziroma se je zgodilo, kar pomeni, da nimamo vseh podatkov in da proračun finančno niti vsebinsko ni, kot se temu reče, zaprt, Državni zbor o tem z vsebinskega zornega kota ne more odločati, ne glede na vse pravne formulacije, ki ste jih povedali. Danes nimamo postavke v proračunu, to so plače javnega sektorja. To so dohodki, 160 tisoč ljudi, ne vemo, koliko bomo dali. Ta vlada se danes, včeraj in preko noči ter v vseh mesecih do danes ni uspela spogajati. Vlada te koalicije se ni uspela spogajati, ki jo vodi najmočnejša stranka, ki je rekla, da se bo dogovarjala, se dogovorila o vseh bistvenih zadevah. O plačah se ni. Zato niti iz metodološkega niti iz vsebinskega zornega kota ne moremo razpravljati o tem, ker morajo razprave temeljiti na podatkih, na relevantnih informacijah; ne pa kar na nekaterih informacijah, če bi bilo in kako bi bilo. In na podlagi te razprave, ki bi jo lahko opravili, če bi imeli vse informacije, se lahko odločamo. Ne moremo se pa vnaprej odločati, če nimamo vseh podatkov. Zato predlagam, da se ta točka prekine in da se nadaljuje takrat, ko bomo poslanci in poslanke imeli vse podatke, predvsem podatke o tem, kakšne plače bo vlada namenila javnemu sektorju. Dokler tega ni, ne moremo opravljati tovrstne razprave, kaj šele odločati; niti razpravljati ne moremo.
Vsak postopkovni predlog si zasluži ločeno obravnavo in potem bomo šli na naslednjega. Vaš postopkovni predlog je, da prekinemo sejo zaradi vsebinskih razlogov. Opozarjam na dve zadevi, prvič, smo na točki proračuna za leto 2018. Na točko 5 še nismo prišli. In drugič, opozarjam, da je podobna situacija oziroma še slabša – predlog še vložen ni bil leta 2012 zato, da bi sprejeli proračun za leto 2013. Ni edinstvena situacija, ni izjemna situacija. Očitno se je to v praksi tega parlamenta že dogajalo, kar ugotavljam za nazaj. Vsebinski razlogi, brez da vlada pojasni, vsekakor vsebinski razlogi za to, da bi prekinili sejo, po mojem ta trenutek ne obstajajo. V prejšnji obrazložitvi sem pojasnil, v čem je problem; in da moramo dopustiti razpravo o teh vprašanjih, ker so postopkovni razlogi za to izpolnjeni. Ni pa prvič. Ni prvič. Nekatere vlade so si drznile sploh ne priti s tem zakonom v Državni zbor in sprejeti proračun. Drznile. V tem primeru je bil vsaj poskus narejen in na podlagi tega, kar je bilo na matičnem delovnem telesu, vemo, kje smo s poskusom. Imamo že primer iz prakse, da je bil sprejet tudi takšen proračun. Okviri so določeni in mislim, da lahko razpravljamo naprej. Postopkovno, mag. Alenka Bratušek.
Spoštovani predsednik, sicer sem mislila predlagati nekaj drugega, ampak sedaj pa zahtevam, da poveste kdaj v zgodovini Republike Slovenije se je proračunski paket, katerega del v letošnjem letu je tudi zakon o ukrepih na področju plač, spreminjal med sprejemanjem. Zahtevam, ker ste to rekli. Ne zavajati nas in ne zavajati slovenske javnosti. Uvodoma ste pravilno ugotovili, da je ta zakon del proračunskega paketa. In ni se še zgodilo, ni se še zgodilo, da bi Državni zbor katerikoli del proračunskega paketa zavrnil, vse ostalo pa sprejel, kot da je neodvisno. Zahtevam, da mi pojasnite kdaj, v katerem letu se je to zgodilo. Upam, da ste dobro razumeli moje vprašanje, kdaj je bil zakon oziroma akt znotraj proračunskega paketa zavrnjen ter sta koalicija in vlada terali svoje do konca, kot danes delate vi. Uvajate parlamentarno prakso, ki je nedopustna. In to tisti, ki so vas bila polna usta o pravni državi, o spoštovanju pravil, o novih pravnih normah. Ko bom pa to izvedela, kdaj je to bilo, imam pa nov proceduralni predlog.
Ne bo treba z novim proceduralnim predlogom. Najprej mi boste povedali osnovo, na podlagi katere lahko od predsedujočega zahtevate v smislu, da odgovarja na katerokoli vprašanje. Ni tovrstne zahteve. Ni osnove v obstoječem, da brez tega odgovora ne moremo iti naprej. Pojasnil sem vsebino. Lahko se ne strinjate in izrazite svoje nestrinjanje s postopkovnim predlogom, in to štejem, da ste odgovorili na moje vprašanje, čeprav postopkovni predlogi niso temu namenjeni, ampak so namenjeni temu, kako naj se vodi seja. In mora imeti osnovo v obstoječem poslovniku. Ne v tem, kar se nekomu v tistem trenutku zazdi, da je treba na določen način reagirati. Je pa možno v razpravi razpravljati o vsem skupaj. Ostali del, ki se nanaša na kvalifikacije, pa mislim, da ne sodi v postopkovni predlog. So povsem odveč, ker ga ne utemeljujejo, ampak so v bistvu namenjene za to, da določene ljudi v tem parlamentu žalijo. Ne vidim nobene potrebe po tem, da bi šli na ta nivo. Postopkovno, tretjič, gospa Alenka Bratušek.
Veste kaj, spoštovani predsednik, v skladu s poslovnikom tudi ni, da predsednik Državnega zbora zavaja. Zato sem zahtevala, sedaj vas pa prosim, da nam poveste, v katerem letu se je to, kar se dogaja danes, zgodilo. To pa verjetno kot poslanka Državnega zbora lahko ugotovim, če predsednik govori neresnice, da ne uporabim kaj drugega, naj na to odgovori. Povejte mi, v katerem letu se je to, kar delate danes, zgodilo. Vi ste se začeli izgovarjati na parlamentarno prakso. In zato še enkrat vas proceduralno prosim, da obrazložite meni in celi slovenski javnosti, kdaj se je kaj takšnega zgodilo.
V tem primeru zdaj se bom zatekel k tistemu, kar sem že najavil, da bom. Odgovarjam na tale postopkovni predlog. Prosil bom Vlado, jim bom dal besedo, da vsebinsko obrazloži, kako so sprejemanja proračunov do sedaj potekala, na kakšen način in kako popolni so bili proračunski paketi, ki so se v tem državnem zboru obravnavali. A še eno postopkovno? Pred tem? Jaz pravim, da na to odgovarjam s tem, da bo Vlada dobila besedo, da to zadevo pojasni. Postopkovno, mag. Andrej Šircelj, drugič.
Spoštovani predsednik, prav je, da tudi štejemo te postopkovne, in upam, da bomo imeli dolgo štetje danes, če ste že začeli s štetjem. Prej ste vprašali, jaz nisem bili na mikrofonu, če še enkrat postopkovno, pred tem. Spoštovani predsednik, delajte po poslovniku. To je vse, kar lahko rečem. In če ima postopkovno prednost, potem mi dajte besedo; in ste mi jo dali. Če mislite, da ne, ali pa boste tako odločili, potem je druga zadeva. Naj preidem k postopkovnemu. Prosim, če vsebinsko obrazložite, kako je možno, da se o neki stvari razpravlja in na podlagi razprave odloča, če dejansko nimamo vseh elementov. Vi ste sicer rekli, da je s tem moj prvi postopkovni predlog obrazložen, s tem ko ste rekli, da se je že leta 2012, ali pa leta 2013, ali pa leta 2011 o tem tako odločilo. To ni vsebinska razlaga, to je postopkovna razlaga. Jaz želim vsebinsko razlago. In moj postopkovni predlog je vsebinski. In še enkrat ponavljam. Mi nimamo postavke, mi nimamo zneska odhodkov za vse plače javnega sektorja v letu 2018. Na to nas opozarja tudi Evropska komisija, ko v svojem zadnjem stališču ocenjuje slovenski proračun kot zelo kritičnega. In mi ne moremo, ne da nočemo, popolnoma nelogično je, popolnoma nestvarno je, popolnoma zmedeno bi bilo, če bi dejansko odločali o proračunu, s katerim se zagotavlja življenje, kot ste tudi sami včeraj rekli, v tej državi na podlagi nepopolnih podatkov. Na podlagi tega, da niti niso usklajeni podatki s socialnimi partnerji, kar je osnova za proračun. In ne glede na prakso. Morda je tudi bila praksa takšna v drugačnih okoliščinah. Treba je pogledati vse okoliščine. In ne morete, predsednik, tudi če je bila to praksa in če je bila slaba praksa, ne glede v kateri vladi, vleči to prakso naprej. To ni vsebinski odgovor, da boste rekli – bila je slaba praksa in dajmo še danes slabo delati ali pa še slabše. Jaz ne pristajam na to, kot odgovoren poslanec ne pristajam na to, da imam predsednika parlamenta, ki vleče slabe prakse zato, da bi nekaj spravil skozi. Vsebinsko se pogovorimo. Vsebinsko dajmo karte na mizo. Poglejmo, kje smo. Poglejmo, kje ste s plačami. In na podlagi tega se odločimo, ali sploh lahko govorimo o tem ali ne. Zato predlagam, da se prekine ta točka dnevnega reda.
Drugič predlagate prekinitev iz istega razloga, samo na to vas opozarjam. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Na kolegiju, ki ste ga sklicali, ko smo obravnavali ta proračunski paket, sem vas opozoril, da je Vlada vložila fiktiven proračun. Včeraj je soglasno Odbor za notranjo politiko izglasoval, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo; soglasno. In s tem se je potrdilo, da je bilo tisto opozorilo s tistega kolegija upravičeno. In danes, ko forsirate obravnavo tega proračuna, ni izpolnjen pogoj iz 163. člena poslovnika oziroma 155. člena poslovnika, kjer piše, da mora Vlada predložiti vse dokumente, ki so povezani s proračunom. Danes enega dokumenta v postopku, ki je povezan s proračunom, nimamo! Vlada je fiktivno to naredila, dala je naslov zakona zato, da so se stvari zaprle. In koalicijski poslanci ste soglasno potrdili, da tega zakona zdaj ni. Torej proračunski paket ta hip ni popoln. In ne zdaj zavajati javnosti, da nekaj je, česar ni. Opozoril sem včeraj približno ob peti uri, ko smo dobili v roke ta dokument o tem, da zadeva ni usklajena in zaključena, da je treba zadevo prekiniti za toliko časa, dokler ne bodo izpolnjeni pogoji za obravnavo. Gospod Nemec je to prezrl, ni hotel niti obravnavati. Potem smo nekako prišli do tega, da smo sploh glasovali o tem. Ampak taka nasilna obravnava, gospod predsednik, nečesa, česar ni, ni možna. Zabredli ste v močvirje, globoko v močvirje in zdaj nas silite, da gremo z vami še globlje v to močvirje, kjer je samo živo blato. Dajte se enkrat umirit pa streznit! Takrat, ko rabimo dokumente, jih zavrnete; ko rabimo pisni dokument in obrazložitev, zavrnete. Danes zjutraj ste izglasovali, da se tega ne potrebuje, zdaj pa silite Vlado k ustnemu komentarju. Pa kaj se greste?! Kaj se greste?! To je norčevanje iz nas, ki hočemo, da se neko stvar resno pelje. Včeraj smo želeli pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ali so izpolnjeni pogoji ali niso, zahtevali smo pisno mnenje Vlade, ali so pogoji izpolnjeni ali niso; pa ste to zavrnili, zdaj bo pa tukaj Vlada ustno razlagala, kaj si misli o tej stvari. Pa niti ne Vlada, ampak ministrica, ki niti glavni partner v pogajanjih ni. Ne se norčevati! Prekinite sejo, zagotovite pogoje za obravnavo, da bodo spodobni, in potem se pogovarjamo naprej.
Ti pogoji za obravnavo so. Smo na točki proračuna 2018. Zakon, ki je še vedno v postopku, in proračunski paket je poln, dokler o tem ne odloči Državni zbor, ker Državni zbor odloči na koncu, ob vsaki zavrnitvi ali neprimernosti zakona, se nanaša na obdobje od 1. 1. 2017 do 31. 12. 2017; obravnavamo pa proračun za leto 2018. Tisto, kar prosim Vlado, je, da pojasni zgodovino vlaganja proračunov, ki [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Predstavnika Vlade, ki ima vsebinski odgovor, prosim za to, ker mene vsebinskih vprašanj pa res ne morete spraševati. Jaz sem odgovoren za vodenje seje, da postopki tečejo tako, kot pač morajo teči, kot je določeno s poslovnikom; in tu se zadeva konča. Medtem ko govorim, načeloma drugi ne govorijo; oziroma eden govori v Državnem zboru in ve se, kdo dodeljuje besedo. Zato tudi prosim, da se tega držimo. Včeraj sem s klopi videl, kako ta zadeva še dodatno zgleda in je povsem neprimerna. Govori tisti, ki ima besedo v Državnem zboru na podlagi Poslovnika Državnega zbora. In kot sem že prej rekel, bom prosil Vlado, da to zadevo pojasni. Gospod Jože Tanko, drugo postopkovno.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zdaj pa predlagam naslednji postopkovni predlog. Prelagam, da najprej obravnavamo 5. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017. In potem gremo naprej. V skladu s 65. členom poslovnika predlagam spremembo vrstnega reda obravnave točk dnevnega reda, da to meglo enkrat razčistimo, ali je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo ali ni; ter ali proračun za 2017 – učinki so tudi za 2018 – izpolnjuje pogoje za obravnavo ali ne. Postopkovni predlog v skladu z 65. členom poslovnika, predlagam spremembo vrstnega reda obravnave točk danes, in sicer da najprej obravnavamo in odločamo o 5. točki dnevnega reda, to se pravi o zakonu, ki je bil včeraj soglasno zavrnjen na Odboru za notranjo politiko, potem pa se pogovarjamo naprej, kako bomo ravnali.
Torej vi želite med točko, v kateri smo zdaj, prekiniti obravnavanje točke, ker smo že začeli s točko. Mi smo že začeli s točko in vi hočete na sredi točke preskočiti točko. Kako to naredimo, mi ni jasno. Mi smo že v točki proračuna 2018. Absolutno smo v tej točki, nismo še odprli razprave. Ta točka je jasna že od včeraj zvečer. Začela se je obravnava te točke. Tega res ne razumem. Najprej moramo to točko obravnavati do konca, da sploh lahko pridemo do takšnega predloga, da zamenjate vrstni red. Ker ste zahtevali zamenjavo vrstnega reda, glasujemo o vašem postopkovnem predlogu. Torej predlagate, da namesto točke 4, ki je ta trenutek v obravnavi, ta trenutek začnemo obravnavati točko 5. Formuliral sem pozitivno vaš postopkovni predlog in pričakujem, da bo po odločanju celotnega zbora konec postopkovnih glede te zamenjave. Na glasovanje dajem ta postopkovni predlog, da se najprej obravnava točka 5 in prekine obravnava točke 4, dokler ne končamo obravnavo točke 5. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 49. (Za je glasovalo 18.)(Proti 49.) Ta postopkovni predlog je zavrnjen. Nadaljujemo z obravnavo točko 4, to je z Dopolnjenim predlogom proračuna za leto 2018. Postopkovno mag. Alenka Bratušek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, mislim, da vas imam skladno z 69. členom poslovnika pravico prositi, in zdaj ponavljam prošnjo, pa ne da vlada, ministrica, ki je ministrica nekaj mesecev, razlaga, kaj se je v Državnem zboru dogajalo v preteklosti; ampak da vi utemeljite svoje besede. Vi ste rekli, in to je dejstvo, ta zakon je del proračunskega paketa. In jaz želim jasno slišati, v katerem letu je bilo za katerikoli delček proračunskega paketa ugotovljeno, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo in se je postopek vseeno nadaljeval. Ne potrebujete tukaj ministrice. Vas sprašujem, ker ste rekli, da je to skladno s parlamentarno prakso. Ne vem, od kdaj vlada razlaga parlamentarno prakso. Sedaj pa mimogrede. Če boste v letu 2017 dvignili plače, kar jih boste, ima to posledico tudi na proračun 2018; da ne bo dvoma, zakaj je ta zakon, ki ga bomo zavrnili, pomemben za leto 2018. Tudi ta argument je bil na mizi, da naj bomo tiho, ker tam piše od 1. 1. do 31. 12., potem pa je to konec. Daleč od tega, spoštovani predsednik. Ko dvignete plače v letu 2017, se to potegne tudi v leto 2018 in naprej. Takšna so dejstva, pa ne samo v javnih financah, ampak še kje drugje. Ta proceduralni predlog bom še trikrat ponovila, prosim vas, da mi na podlagi vaših besed – vi ste to izrekli, da takšna parlamentarna praksa obstaja. Povem vam, da je ni, ampak to hočem slišati od vas. Ker je ni, ker uvajate nekaj, kar je nedopustno, lahko, spoštovani predsednik, lahko. Sicer nismo v predavalnici, da bi bili vi profesor, mi pa študentje; način dela pa je približno tak. Vi bi morali bili predsednik nas vseh, pa na žalost tega v tem mandatu nismo deležni. Uvajate parlamentarno prakso, ki dela škodo za naprej, ker vsi za vami bodo pa res lahko rekli, da je Stranka modernega centra naredila tako. Do danes tega ni. Prosim, da jasno poveste, kdaj, katerega leta je bil postopek takšen, da so se stvari iz proračunskega paketa umikale oziroma ugotavljale, da niso primerne za nadaljnjo obravnavo.
Drugič ste zahtevali povsem isto zadevo. Odgovora na to vprašanje vsebinsko ne poznam, zaradi tega ga ne morem dati. Odgovor na to vprašanje sploh ni bistven, da bi lahko nadaljevali z obravnavo predloga proračuna, ki je del proračunskega paketa za leto 2018. Pravkar smo izglasovali, da nadaljujemo s to točko. V bistvu se obračate kontra odločitvi celotnega zbora in zahtevate [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, ampak odgovora ne bom dal, ker ga ne poznam. Obveščen sem samo bil, da so se nepopolne zadeve obravnavale tudi kdaj drugič; ta trenutek pa proceduralno gledano ta paket ni nepopoln. Postal bo šele tisti trenutek, ko bomo o njem odločali v tem državnem zboru. Da pa bi lahko o njem odločali, pa moramo najprej opraviti razpravo. To pa je postopkovno tisto, kar sam moram videti pri celotni zadevi. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, vi ste ravnokar rekli, da bomo lahko ugotovili, ali so izpolnjeni vsi pogoji oziroma ali je postopkovno to korektno in tudi zakonito šele takrat, ko bomo opravili razpravo. Sprašujem vas, kako lahko opravimo razpravo, če imamo nepopolne podatke in nepopoln predlog. Trdim, da je proračun za leto 2018 nepopoln. In ne glede na formalizme tudi ni v skladu z Zakonom o javnih financah, ki določa v 13. členu, kateri dokumenti morajo biti predloženi Državnemu zboru. Vlada jih mora predložiti Državnemu zboru, da se lahko obravnavajo. In ni tudi v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu, ki v drugem odstavku 7. člena določa, da fiskalni svet pripravlja oceno upoštevanja fiskalnih pravil na podlagi predloga državnega proračuna, predloga sprememb državnega proračuna oziroma rebalansa državnega proračuna, ki je predložen v sprejem Državnemu zboru. In nadalje, da po predložitvi predloga državnega proračuna in tako naprej fiskalni svet to oceni. Verjetno vam je ministrica povedala, da ta zakon ne prepoveduje obravnave proračuna ne glede na to zakonsko določilo. Res je. Državnemu zboru noben zakon ne prepoveduje tega, da govorimo o čemerkoli; vendar ta zakona nalaga oceno fiskalnega sveta. Če bi bilo vse v redu, če bi imeli vse podatke, bi morda lahko zamižali na eno oko in rekli, saj ni težav. Ampak mi nimamo ocene fiskalnega sveta, ta ocena je zakonsko določena in delamo z nepopolnimi podatki. Prosim, ker ste vi rekli, da je formalno vse možno, še enkrat trdim, da ni možno in da niso izpolnjeni zakonski pogoji. Omenil sem Zakon o javnih financah, omenil sem Zakon o fiskalnem pravilu; in niso izpolnjeni. Mi pa lahko razpravljamo o čemerkoli, tudi o lepem dnevu; ampak to se ne nanaša na to, kar vam sedaj pravim, niso izpolnjeni zakonski pogoji za obravnavo proračuna za leto 2018. Če menite drugače, mi prosim to obrazložite na podlagi zakonskih določil.
Sedaj je to že tretji postopkovni predlog, ki posluša vsebinsko argumentirati, torej se uporablja za razpravo. Namesto razprave uporabljamo postopkovne predloge. To ni v skladu s poslovnikom. Zloraba postopkovnega predloga za vsebinsko razpravo ni v skladu s poslovnikom. Tretjič povsem isto. Prvi opomin, mag. Andrej Šircelj. Tretjič povsem isto. Zloraba našega časa, da sploh ne pridemo do razprave. Postopkovno, dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! Sedaj ste izpostavili tisto, na kar sem želela tudi sama opozoriti. Mi se sedaj skoraj eno celo šolsko ali pa študijsko uro pogovarjamo o postopkovnih predlog, ki so vsebinske narave; in o njih bi že lahko razpravljali, če bi dovolili, da se seja končno začne. Ker iz vsega tega predlaganja do sedaj izhaja, vsaj implicitno, ena težnja proceduralnih predlagateljev po tem, da ponovno glasujemo o tem, ali so vsi proceduralni pogoji izpolnjeni, zato da lahko nadaljujemo sejo, pa predlagam v premislek, da daste to še enkrat na glasovanje; čeprav nam je bilo zelo jasno na začetku z vaše strani ponovno povedano, da vse poslovniške pogoje ti dokumenti za nadaljevanje proračunske razprave izpolnjujejo in da ni nikakršnih proceduralnih ovir, da končno ne bi začeli z vsebinsko razpravo. Hvala lepa.
Na glasovanje dajem predlog, da nadaljujemo z razpravo. Ja, vsebinsko nadaljujemo z razpravo. Bil je dan postopkovni predlog, da nadaljujemo z vsebinsko razpravo, kar pomeni, če bo ta predlog ta državni zbor sprejel v tem trenutku, vsaj za začetek razprave [[…]]Ta je že podan in na njega moram odgovoriti. Na njega odgovarjam tako, da bomo o tem glasovali v tem trenutku. Ni dodatnih postopkovnih predlogov, dokler tega ne opravimo. [[oglašanje iz dvorane]] Ne zato, ker se je tako predsednik odločil, ampak zaradi tega, ker je vrstni red, ki smo ga tudi včeraj spoštovali, ko je podpredsednik vodil. Bomo glasovali po tistem, ko dobite še besedo vi. Upam, da je nekaj res nujnega glede na to, da bi sedaj glasovali o tem, ali lahko začnemo vsebinsko razpravo ali ne. Mag. Alenka Bratušek, postopkovno, petič.
Pa šestič in sedmič tudi, spoštovani predsednik, če mislite sejo voditi na tak način. Če sem jaz dobro slišala vašo strankarsko kolegico, je le-ta rekla, da naj ugotovimo, da so izpolnjeni vsi proceduralni pogoji. In jaz prosim, da nam zagotovite pravnika, Zakonodajno-pravna služba, Komisija za poslovnik, ki nam bo povedal, ali so izpolnjene vse postopkovne zahteve, da lahko nadaljujemo z razpravo. Ampak ne, vi ste ta paket, kjer se je kolegica malo zaplezala, zdaj lepo rešili na ta način, oblikovali predlog, da nadaljujemo razpravo. Pa kje smo mi?! Ali je to Državni zbor ali je to cirkus?! Tudi jaz bi se raje pogovarjala o vsebini, ampak na žalost ste vi ta postopek pripeljali do te faze. Farsa, farsa je to! Pa je državni proračun najpomembnejši dokument v državi, pa z njim delate takole. Zdaj nam pa zagotovite vse! Zagotovite nam, da lahko glasujemo o proceduralnem predlogu gospe dr. Simone Kustec Lipicer. In ne tako, da vi kar obrnete malo, pa napišete oziroma daste na glasovanje sklep: Saj je vse tako, kot je treba, nadaljujmo razpravo. In to vsebinsko razpravo, da si kdo od nas ne drzne dati še kakšnega proceduralnega predloga. Predsednik, poslušajte se, prosim! Poslušajte se in začnite delati to, za kar so vas v državnem zboru kolegice in kolegi postavili. Vsi smo poslanke in poslanci, z enakim statusom, vi ste samo eden izmed nas. In prosim, da se tako, zase zdaj govorim, vsaj do mene se tako obnašajte. Res je nedopustno to, kar se danes v tem državnem zboru dogaja. Nedopustno! Nisem dolgo, nekaj let pa sem in kaj takega se v državnem zboru še ni dogajalo. Moj proceduralni predlog pred glasovanjem o tem, da nadaljujemo razpravo, želim imeti zagotovilo – vi kot predsednik pa povejte, kdo ga bo dal –, da je vse skladno z akti, poslovnikom, zakoni, kot je predlagala vaša strankarska kolegica.
Najprej, ne bi bili na tej točki, če ne bi bilo vse v skladu s poslovnikom. Vse službe so opravile tisto, kar pač morajo v zvezi s tem. Državni zbor je tisti, ki odloča o tem, kako in na kakšen način bo delal. Zdaj smo pred odločitvijo, ali bomo res odprli vsebinsko razpravo ali ne, ali bomo nadaljevali s postopkovnimi. Bil je dan predlog, da je konec postopkovnih na tej točki, ne pravim, da so potem prepovedana v nadaljevanju, ampak na tej točki; in da vsaj odpremo vsebinsko razpravo. Bil je dan ta predlog, tako sem ga sam prepoznal. [[oglašanje iz dvorane]] Ne mi ugovarjati! Prosim! Pogoji za nadaljevanje dela so najverjetneje moteni zaradi [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Bil je dan ta predlog, o njem bomo glasovali, o takem, kot sem povedal. [[oglašanje iz dvorane]] Tako sem ga razumel. Sprašujem predlagateljico, ali je moj predlog ustrezno povzel njeno intenco. Postopkovno ji bom dal besedo takoj po tistem, ko boste vi dobili postopkovno. Postopkovno, dr. Anže Logar.
Hvala, gospod predsednik. Tokrat greste predaleč. Česa takega, po moje, v parlamentarni demokraciji v Sloveniji še ni bilo; kajti če bi bilo, Slovenija ne bi bila samostojna in svobodna država. Kaj želite vi danes s tem proračunom narediti? Vi želite narediti omleto brez jajc. Vi imate sestavine, pri čemer vam najpomembnejša ali pa ena od pomembnejših manjka. In nam govorite, da boste to sestavino dobili že enkrat kasneje, dajmo speči omleto. Ampak kaj se zgodi z omleto brez jajc – razpade. In to, kar ste si danes dovolili na izrecno postavljeno vprašanje, da ni ustreznih dokumentov, in ste odvrnili, da se je to delalo že v preteklosti. Potem ste pa na izrecno vprašaje rekli, citiram: "Odgovora ne poznam, zato ga ne morem dati, ampak obveščen sem bil, da se je to že dogajalo." Tega si predsednik Državnega zbora ne sme dovoliti, da govori na pamet in poskuša z izmišljenimi zgodbami, češ da se je že dogajalo, upravičiti nespodobno, nezakonito parlamentarno prakso in vzpostaviti parlamentarno prakso. Zato je moj postopkovni predlog naslednji. Prvič, za te besede se opravičite slovenskim davkoplačevalcem, ker zavajate, ker ste jih zavajali z mesta prvega med enakimi v parlamentarni demokraciji. Trdili ste, da nekaj imate, potem ste se pa potegnili nazaj. Kako pa mi vemo, da ne ravnate enako tudi v drugih postopkih ali pa v primeru vojnih razmer?! Kaj pa če bo na podlagi vaše izmišljene zgodbe potegnjenega neka konsekvenca, ki bo imela hujše posledice?! In drugič, da se pridobi magnetogram vodje Poslanske skupine SMC, in potem točno takšno svoje vprašanje postavite pred glasovanje, kot ga je dala poslanka; ne pa tako, kot ste ga vi razumeli. Kajti z današnjo razpravo smo že ugotovili, da prilagajate sklepe in svoje razprave glede na to, kar želite spraviti skozi. Ampak proračun brez dokumentov, ki so nujni za proračun – manjkajo tri dokumenti fiskalnega sveta in manjka zakon o plačnih ureditvah –, želite spraviti skozi to proceduralno. In da se to ne bi zgodilo, celo zavrnete predlog, da se najprej odloča o tisti točki, ki je naslednja na dnevnem redu. Predlagam dva proceduralna sklepa: pridobi se magnetogram vodje poslanske skupine in opravičite se davkoplačevalcem za vaše predhodne izjave. Hvala.
Torej vse to samo zaradi tega, da ne bi glasovali o tem, ali nadaljujemo z vsebinsko razpravo ali ne. Rekel sem, da bom najprej dal besedo dr. Simoni Kustec Lipicer; postopkovno.
Najlepša hvala, predsednik. Naj pojasnim, kaj sem rekla in česa nisem rekla. Ampak še pred tem, tudi to lahko naredim, tudi magnetogram, če prav razumem, se dela, bila sem zelo jasna, ampak zdaj to poslušam. Mislim, da smo presegli vse meje zdravega razuma s tem, kar se tu dogaja. In samo zato, da umirimo žogico in da odgovorno začnemo s postopkom državnega proračuna in pokažemo svojo delovno odgovornost ter zavezo do ljudi, ki so nas volili in za katere sprejemamo ta proračun, predlagam, predsednik, da si vzamemo 45 minut odmora, da zbistrimo svoje glave in da nas, vodje poslanskih skupin, po potrebi povabite k vam, da pogledamo magnetogram, pogledamo, kaj sem rekla, in da se dogovorimo, ali in na kakšen način bomo nadaljevali današnji dan. Hvala.
Odrejam 45-minutno pavzo. Vodje poslanskih skupin, čez 15 minut pri meni v moji pisarni.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Najprej naj povzamem vsebinski del, za katerega sem tudi na sestanku vodij poslanskih skupin rekel, da ga bom povedal. Prvi del tega je, da letos smo, kar se tiče sprejemanja proračuna, v specifični situaciji, ki ni povsem primerljiva z drugimi situacijami, predvsem na tej točki umika zakona v samem postopku. Dejstvo je, da za proračun leta 2012 ni bilo pogajanj s sindikati, torej sploh ni bilo dokumenta, ki bi to zadevo urejal, kljub temu pa je proračun bil sprejet. Prav tako so obstajale prihodkovne postavke, ki niso bile zakonsko izpeljane do konca, kljub temu se je proračun sprejemal. Parlament je ugotovil ter izglasoval, da je zakon skladen z Zakonom o javnih financah, in je bil izglasovan. V letu 2013 pa je naknadna rešitev ene od zadev, ko je bila tretja četrtina sodno določena, da jo je treba uzakoniti, je ta uzakonitev prišla po tistem, ko je bila zadeva že s proračunom sprejeta; seveda v okviru sprejetega proračuna, to moram priznati. To sem pač rekel, da bom ti dve zadevi povedal. To je bilo tisto, kar sem mislil takrat. Če je kdo razumel to kot žalitev, napad nase ali karkoli takega, se lahko tudi opravičim. Naj tako tudi razume celotno zadevo, ker ta zadeva ni bila mišljena kakorkoli drugače. Prehajamo na obravnavo Splošnega dela Dopolnjenega predloga proračuna za leto 2018. Ali želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Nada Brinovšek.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi, rekla bi, kar se je včeraj dogajalo tule v hramu demokracije in danes, je zelo žalostno, ampak resnično. Pogovarjamo se o proračunu, pa sploh ne vemo, o kakšnih zneskih, še manj pa o vsebini, kar smo tudi včeraj očitali ministrstvu. Pogovarjamo se torej, kaj bo, če bo; saj veste tisto, če čebula ne bi imela "če", bi bila bula. Dejstvo je, to bom še enkrat ponovila, da ta vlada oziroma ministrstva ne spoštujejo zakonodaje. Sprašujem še enkrat, čeprav, predsedniki, vi ste prej rekli, pa tudi s strani vaših poslanskih kolegov dobivamo obrazložitev, da so izpolnjeni vsi pogoji za sprejetje proračuna za leto 2017 in za leto 2018. Jaz bi potem rekla, zakaj potem sploh imamo Zakon o fiskalnem pravilu. Zakaj imamo v 7. členu določeno, da je treba imenovati fiskalni svet? Sprašujem vas, ali imamo pred seboj oceno fiskalnega sveta za leto 2017, 2018? Ali imamo pred seboj v teh dokumentih, ki jih danes obravnavamo in smo jih obravnavali včeraj, mnenje Vlade na to oceno fiskalnega sveta? Jaz bi rekla po drugi strani, da se je mogoče ministrstvo celo zavestno odločilo in ni imenovalo fiskalnega sveta zaradi tega, ker se je balo, kakšno oceno bo dal ta fiskalni svet; kajti fiskalni svet mora dati oceno, ali je ta proračun uravnotežen. Ko obravnavamo tako pomemben dokument, kot je proračun, pa nimamo raznoraznih prilog, ki so obvezna sestavina, to je ravno tako, kot da bi šla jaz na upravno enoto, dala vlogo za izdajo osebne izkaznice, pa bi mi rekel referent na šalterju, da je potrebna še fotografija. Zakaj bi fotografijo; pač ne bom spoštovala zakonodaje, ti naredi to, kakor želiš in veš. Po drugi strani pa spet razumem vaše ravnanje, ker zdaj ni več treba, da upoštevamo zakonodajo, ampak neko parlamentarno prakso, ki je nov model te koalicije. Če se še spet vrnem na fiskalni svet. Upam, da bo vsaj v letošnjem letu imenovan oziroma v naslednjem letu, saj imamo v tem proračunu zagotovljenih 500 tisoč evrov za delovanje fiskalnega sveta v letu 2017 in v letu 2018. Ta proračun kaže, da je bil pripravljen brez nekih resnih zavez, po predšolsko in z nekim občutkom, saj tudi v teh postopkih zdaj, ko se srečujemo z njim, kot da bi ta vlada oziroma koalicija samo še čakala, da čim prej mine ta mandat, pa četudi predčasno. Še enkrat. Kaj je srž tega problema, na kar opozarjamo? Ne spoštuje se zakonodaja oziroma ni ocene fiskalnega sveta in nimamo znanih vseh proračunskih postavk. Delno je za to krivo Ministrstvo za finance, delno pa tudi minister za javno upravo, ki se je usklajeval s sindikati kar 9 mesecev; ampak žal se ni izšlo tako, kot si je v scenariju zamislil. To, da je minister Koprivnikar na predstavitvi dve leti in pol nazaj obljubljal neko vitko javno upravo, moram reči, da iz te vitke javne uprave smo v teh dveh letih dobili 3 tisoč 051 novih javnih uslužbencev, za kar se bo porabilo oziroma se je v teh letih okoli 300 milijonov. Pa če se zdaj ustavim pri samem proračunu. Rekla bi, da je ta proračun 2017, 2018 skoraj tako nesmiselno sprejemati kot pa odlok o stvarnem premoženju države. In zakaj? Če pogledamo odlok o stvarnem premoženju države, vidimo, da notri je kup želja, potreb, pa bom rekla bolj želja; ko pa vidimo potem poročilo o realizaciji teh odlokov, pa vidimo, da je realizacija predvsem na področju razpolaganja s tem premoženjem 1,15 %, 3 %. Če dam za primerjavo, v letu 2017 ministrstvo v proračunu predvideva, da bo šlo za odprodajo državnega premoženja 74 milijonov. Če potem računamo, da bo realizacija okoli 1,5 % ali pa največ 3 %, kot je v praksi, vemo, koliko bomo dobili s tega naslova. Enako se bo zgodilo tudi v letu 2018. Enaka primerjava, kot sem že rekla, se mi pa zdi tudi s proračunom 2017 in 2018. Jaz bom rekla, da je proračun 2017, 2018 in načrt ravnanja s stvarnim premoženjem nekako tako "v oblakih" kot Koprivnikarjev informacijski sistem. Da ne pozabim še pri načrtu s stvarnim premoženjem. Da ne bom rekla samo, da je nizka realizacija pri prodaji premoženja države, zelo uspešni smo pri nakupu premičnega premoženja, predvsem na postavki avtomobilov. To je tako, kot da bi se država ukvarjala s taksi službo, ne pa s kakšnim zagotavljanjem blaginje državljanov. Ko sem še pri stvarnem premoženju, me zanima tudi glede na proračun 2017 in 2018, kako je z evidencami nepremičnin države. Vemo, da je stanje na tem področju porazno. Zanima me, ali ima ministrstvo evidenco, koliko nepremičnin sploh ima v svoji lasti? V proračunu 2017 in tudi posredno 2018 se bom ustavila na postavki zdravstvo. Prednostna naloga te vlade za leto 2017 naj bi bilo področje zdravstva. Že včeraj sem rekla, da je ministrstvo v ta namen povečalo proračunsko postavko zdravstvo za 15 milijonov. Prav ste slišali, 15 milijonov. Država si misli, da bo s tem rešila vse tegobe na področju zdravstva. Včeraj sem že opozorila, kaj vse spada sem. Za leto 2018, kar je pa še slabše, pa bore 5 milijonov. Če se vrnem na leto 2017, Ministrstvu za javno upravo pa se je povečala postavka za 15 milijonov za leto 2017; pa ni nikjer v nobeni prednostni obravnavi te vlade. Da se bo kaj spremenilo na področju zdravstva, vidimo, stavka zdravnikov. Jaz tej vladi, sploh pa ministrici ne verjamem več. Če se ustavim še malo na področju lokalnih skupnosti. Ta vlada je strašno zadovoljna, ker so se pač dogovorili z občinami, bom rekla v narekovanju dogovorili, glede povprečnine za leto 2017 in 2018; to je 530 evrov za 2017 in 536 evrov za 2018. Ali veste, koliko bi morala biti ta povprečnina po uredbi, ki je še vedno zakonsko veljavna? Krepko čez 600; 682 evrov. Za občine je znano, da dobivajo oziroma jim država nalaga naloge, pa verjemite temu ali ne. Obljube ministra Koprivnikarja, da bo nekako zmanjšal stroške občinam, pa bom še enkrat rekla v prispodobi, pa so v oblakih. Primerjala bom še delo na občinah in tule v državnem zboru, ki bi naj bili nek zgled. Delala sem na občini. In ko smo sprejemali proračun, če bi občinska uprava na tak način predložila svetnikom v obravnavo proračun, kot ga vi, kot nam ga ta vlada predlaga, mislim, da bi na občini vsi po vrsti – pa ne zato, ker bi nas nagnali občani –, ker bi se sami zavedali, da ni prav, sami odšli. Kolegi, marsikdo je delal na občini, ni treba na glas povedati, ampak verjamem, da se strinjate z mano. Danes in včeraj, kar se dogaja tule, bom ponovila besede kolegice Alenke, ko je rekla, da je kot v cirkusu. Ampak bom rekla, da še slabše, saj v cirkusu se nek program izvaja po točno določeni časovnici in zelo resno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Jaz sem na splošno šokiran, da danes sploh imamo to razpravo oziroma da nadaljujemo z obravnavo Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2018, kajti prepričan sem, da je ugotovljeno dejstvo tega dokumenta, da je zmotno in nepopolno. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi, v petek sem na Odboru za finance in monetarno politiko na to opozoril, na dva ključna dejavnika – ni mnenja fiskalnega sveta in zakona o ukrepih v javnem sektorju na področju plač in splošnih stroškov. In kaj, spoštovana ministrica, spoštovani zbor, poslanke in poslanci, lahko počnemo s temi številkami in s temi papirji? To je zmotno in nepopolno ugotovljeno stanje. Spoštovana ministrica, v petek na Odboru za finance in monetarno politiko ste se še lahko izvlekli, kajti na veliko ste govorili – zakon ni umaknjen iz procedure. Odbor, ki je obravnaval ta zakon, je sejo prekinil, zakona pa ni umaknil iz procedure. Včeraj pa je odbor soglasno sprejel sklep, da zakon o ukrepih v javnem sektorju na področju plač in drugih stroškov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Spoštovana ministrica, jaz vas pozivam, da se nemudoma odzovete in Državnemu zboru ter širši javnosti obrazložite stanje, v katerem smo sedaj, glede na to da je odbor ta zakon zavrnil kot neprimernega za nadaljnjo obravnavo. Spoštovana ministrica, tule imam magnetogram petkove seje, kaj ste vi povedali. Kot sem že prej omenil, vi ste se na veliko vlekli ven s tem, da zakon ni umaknjen iz procedure, ampak da je odložen. In zdaj me zanima vaš komentar. Spoštovani predsedujoči, predlagam, da ministrica odgovori nemudoma, da bomo vedeli, na kakšen način bomo naprej razpravljali. Kajti razpravljamo o proračunu, najpomembnejšem dokumentu, ki ga pripravi Vlada; številke znotraj tega pa ne držijo. Že v petek sem povedal, da je ta proračun, ki ga je pripravila vlada Mira Cerarja, Stranka modernega centra, Socialni demokrati in Desus, fiktiven in virtualen. In v danem trenutku, Stranka modernega centra, mogoče ste si pravo besedo izbrali, res ste moderni, kajti takšnega proračuna Državni zbor v zgodovini Slovenije še ni sprejemal. Jaz sem prepričan, da tukaj stopamo na področje, ki je nevarno. Kajti vi boste dali signal, da je sploh brez veze, ali katere številke znotraj proračuna držijo ali ne. Tukaj boste nekaj predstavili; ali pa je ta številka dejanska ali ne, je pa drugo vprašanje. Vi ste odgovorni za vodenje države, vi ste odgovorni za standard državljank in državljanov Republike Slovenije. Spoštovana ministrica, kaj lahko mi danes razpravljamo, če te številke ne držijo. Kajti zakon je pa sedaj res umaknjen s procedure. Bom prebral, kaj ste vi tudi rekli v petek na odboru, in me zanima sedaj vaš komentar oziroma dopolnitev k temu. »V kolikor do dogovora s sindikati ne bi prišlo in ne bi bili sprejeti drugi ukrepi za omejitev obsega mase plač v javnem sektorju in bi bilo treba za celotni javni sektor zagotoviti 215 milijonov dodatnih sredstev oziroma za državni proračun 129 milijonov", to je danes dejstvo, "to je javnofinančno nevzdržna številka, kar pomeni, da bo v primeru neodgovora treba poseči po drugih ukrepih." Spoštovana ministrica, povejte, katere ukrepe boste sprejeli. Katere ukrepe boste sprejeli? V petek se niste hoteli do ukrepov opredeliti, ker ste rekli, da je zadeva še v zraku. Zadeva še ni končana, pogajanja se nadaljujejo. Sedaj pa je ta zakon umaknjen. Katere ukrepe boste sprejeli, spoštovana ministrica, da boste nadomestili teh 129 milijonov oziroma 215 milijonov številk, ki ste jih odboru predstavili. To je zame ključno vprašanje, da bomo vedeli, v katero smer sploh razpravljamo. Omenjeno je bilo, da boste linearno znižali plače javnih uslužbencev za 1,44 %. Lepo. Predsednik Vlade in ministri se hvalite, kako se v Sloveniji cedita med in mleko, kako uspešni so ukrepi in reforme, ki jih je sprejela vlada Mira Cerarja, Stranka modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa. Kakšna nadpovprečna gospodarska rast je v Sloveniji v primerjavi z drugimi državami evropske skupnosti? Manjkala je samo beseda, da je Slovenija v danem trenutku gazela med članicami Evropske unije. Danes pa boste predlagali, da znižate plače v javnem sektorju; da znižate pri gospodarski rasti in pri uspešnih ukrepih. Ali boste pokojnine tudi znižali? Kje boste nadomestili teh 129 milijonov oziroma 215 milijonov evrov, spoštovana ministrica? To so vaše besede, ki ste jih izrekli na odboru; in pričakujem, da boste povedali ukrepe. Zame je brezpredmetno, da se pogovarjamo tukaj o nekem virtualnem fiktivnem proračunu. Spoštovana koalicija, če ni proračuna, ni vlade. In če vi niste sposobni sprejeti nekega proračuna, potem predlagam, da predsednik vlade odstopi in da odstopite. Kajti takšnega stanja v Sloveniji še ni bilo, kot je stanje, ko je na vladi Miro Cerar, Stranka modernega centra, Socialni demokrati in Desus. In odgovorni ste za to zadevo vsi, niste prišli vi pred dvema mesecema na vlado. Vaš mandat je že več kot dve leti. Eno leto se niste mogli dogovoriti s sindikati, s socialnimi partnerji, delodajalci so vam ušli ven. Še vedno niste odgovorili, kaj bo. Ali socialni sporazum sploh še obstaja? Pogovarjamo se s socialnimi partnerji, na drugi strani pa so šli delodajalci ven. Prepričan sem, da je stanje tukaj nevzdržno. In posledica – mi lahko poslušamo predstavnike sindikatov, ki pravijo, da za leto 2017 striže 32 milijonov, vendar, spoštovana ministrica, vi pa ste povedali, da je to 129 milijonov oziroma 215 milijonov. To je pa posledica česa? To je posledica tega, kar ste se vi v lanskem letu dogovorili s sindikati. Vaš dogovor je tukaj. Tukaj se pa ne morete izgovarjati, da je posledica tega stanja dogovor vlade Alenke Bratušek ali pa dogovor vlade Janeza Janše. Vi ste odgovorni za celotno situacijo, ki je danes v državi. To je res nevzdržno, kaj takega se v Sloveniji še ni dogodilo. In vi razlagate o gospodarski rasti, o uspešnih ukrepih; potem pa pridete in rečete: Glejte, linearno bomo šli zmanjševat plače." Če boste šli linearno zmanjševat plače, kateri ukrepi bodo še ostali?! Ali boste šli zdaj linearno zmanjševat plače v obsegu 215 oziroma 129 milijonov? Ne vem. Ali boste prišli do 31. 12. v Državni zbor in boste predlagali, da se dvigne davek na dodano vrednost? Na kakšen način boste vi dobili te milijone? Mi se ne pogovarjamo danes o 10, 20 milijonih, ki jih boste lahko premetavali; pogovarjamo se o 129 oziroma 215 milijonih. Kaj bo Bruselj rekel na takšen fiktiven proračun? Jaz sem že večkrat omenjal v tem in v prejšnjem mandatu, da mi proračuna ne sprejemamo zaradi Bruslja, ampak ga sprejemamo zaradi nas samih. Vendar tukaj bo moral biti, saj verjetno informacije gredo tudi v Bruselj, da te številke ne držijo, ne pijejo vode, spoštovana ministrica in spoštovana koalicija. Spoštovana koalicija, spoštovani poslanci, jaz res ne razumem, zakaj ste tako trdi, zakaj vztrajate, kdo vam zvija roke. Spoštovana ministrica in spoštovana vlada, mislim, da je skrajno neodgovorno, tudi vaše izjave v javnosti. Potem pa rečete: Zdaj bodo morali pa poslanci to narediti. Vlada in ministrski zbor je naredil svoje, zdaj bo pa odgovornost na poslankah in poslancih. Spoštovani koalicijski poslanci, zamislite se, koga imate vi nad sabo. Vlada je nesposobna v enem letu se dogovoriti s sindikati, potem pa pridejo pred televizijo in rečejo: Zdaj pa je to na plečih poslank in poslancev, mi smo svoje naredili. Mislim, da je bilo to skrajno neresno, če so vas prepričali – podprite ta proračun, mi se bomo pa do konca leta že nekaj zmenili. To so nevarne prakse. Jaz mislim, da ste se že v določenih segmentih zapisali v slovensko zgodovino, ko ste na neustavni način odvzeli mandat našega predsednika. Mislim, da zdaj delate korake, tlakujete pot, da bo vaših zgodovinskih odločitev, ki jih bo sprejela ta vlada, v koaliciji Stranke modernega centra, Socialnih demokratih in Desusa, še vrsto. Vsi ti ukrepi in vse vaše odločitve gredo pa predvsem v škodo državljank in državljanov Republike Slovenije. Jaz bom še enkrat rekel – ni proračuna, ni vlade, kajti ne more država delati brez dokumenta; in danes se pogovarjamo o letu 2017 in letu 2018. Čez 45 dni bomo vstopili v leto 2017. Spoštovana ministrica, jaz vam ne verjamem, jaz vam nisem verjel že takrat, ko ste bili državna sekretarka; še manj pa zdaj. In niti enkrat, vedno; spomnimo se samo Zakona o davku na nepremičnine, do pol sedmih zjutraj ste tukaj notri zagovarjali in jaz verjamem, da boste danes šli spet po isti poti, da boste zagovarjali, kako so te številke relevantne in da se s tem ne dela neka škoda. Škoda se dela, spoštovana ministrica, marsikomu. Tam beremo, da je 7 tisoč otrok brez kosil, toplega obroka; ne, vi boste to sprejeli. In vi potem še rečete: Zdaj je pa tukaj odločitev poslank in poslancev, da sprejmejo odgovornost, vlada in ministrski zbor smo naredili svoje. Prvič v zgodovini Slovenije. Neke številke ste vrgli notri, ki pa ne držijo. Spoštovana ministrica, pozivam vas, da poveste poslankam in poslancem ter širši javnosti, kakšni bodo ti ukrepi, da boste to zadevo zaprli, kajti 129 milijonov oziroma 215 milijonov ne morete zapeti čez noč in z enim premetavanjem. Spoštovani predsedujoči, pozivam, da ministrica vstane in pove te ukrepe.
Hvala lepa. Gospa ministrica mag. Mateja Vraničar Erman bo ocenila, kdaj bo primeren trenutek, da odgovori vam in še komu drugemu od razpravljavcev. Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, za besedo. Upam, da bo ministrica odgovorila še na nekatera vprašanja. Jaz bom pri teh odgovorih dejansko vztrajal. Izhajajo iz njenih besed. Včeraj je pri predstavitvi proračuna za leto 2017 in 2018 govorila o tem, da je Slovenija postala ekonomsko suverena. Predsednik Vlade je govoril o tem, da sta ta dva proračuna fiskalno vzdržna, da gremo na boljše, skratka, da bosta tekla med in mleko. Zanima me, spoštovana ministrica, ali drži informacija, da bo imela danes Evropska komisija oziroma že ima tiskovno konferenco, kjer bo ocenjevala proračune držav članic? Da se je ta tiskovna konferenca v Bruslju baje začela ob 11. uri? Da bo znano, da Slovenija spada med države, kjer obstaja tveganje, da je proračun, ta proračun, neskladen z EU proračunskimi pravili – at risk of non-compliance with EU budget rules? Zanima me, če to poznate to informacijo, in da ta uvrstitev v to skupino držav, kjer je še sedem držav, pomeni najslabšo oceno? Da so druge države v skupini, kjer je lahko pretežno skladen itd. To je ocena proračuna, ki ga imamo danes pred seboj in ne vključuje morebitnih dodatnih odhodkov; ali morebitnih dodatnih ukrepov za 129, 150, 250 itd., niti ne vemo, koliko, ker ne moremo govoriti, koliko, spoštovani podpredsednik, o čem se sploh pogovarjamo. Ne moremo govoriti o tem, koliko bomo imeli primanjkljaja. Ne moremo danes govoriti o tem, koliko se bomo zadolžili. Ne moremo danes govoriti o tem, koliko obresti bodo doplačevali prihodnji rodovi, ker nimamo vseh podatkov. Oprostite, lahko mi daste še eden opomin, če sprašujem, da je to vsebinsko nevzdržno, da je strokovno nevzdržno, da je nespoštljivo do Državnega zbora, da vlada Mira Cerarja pošlje v Državni zbor tak proračun, da je nespoštljivo do Državnega zbora. Nespoštljivo do poslank in poslancev. Sprašujem vas, če poznate to informacijo. Kako komentirate vaše včerajšnje besede, kjer ste povedali o ekonomski suverenosti države in kako je vse skladno? Kako bo Bruselj gledal na dodatne odhodke in na dodatna tveganja? Včeraj smo govorili in vladni predstavniki so govorili, kako je krasno, da nas Bruselj hvali; spadamo pa med tiste države, ki so dejansko kritične in za katere velja – verjetno je še kakšna slabša skupina, ja, seveda, imeli smo primer Cipra, Grčije, trojke in tako naprej, tja ne spadamo. Ali smo lahko zdaj zadovoljni?! Da ne bo slučajno odgovor, da saj to ni najslabše, saj obstaja še trojka. Povejte, spoštovana ministrica, in opredelite se tudi do svojih včerajšnjih besed o tem, kako smo dobri in kako smo v skladu z Brusljem. V zvezi s proračunom 2018 me zanima, če lahko opredelite, koliko denarja bo država dobila od prodaje premoženja. Rekli ste, da v proračunu to ni navedeno, češ da ne želite prejudicirati nobenih stvari; ampak to ne pomeni, da vi nimate tega načrta in teh prodaj. Če to ni za javnost, predlagam, podpredsednik, da se zapre sejo za javnost ob tem podatku. Javnosti se govori, da bo prodana NLB. Povejte, koliko načrtujete od te prodaje. Zaprite za javnost sejo, ni problema. Ali pa povejte Evropski komisiji, da je ne boste prodali. Jaz upam, da lahko postavljam ta vprašanja, spoštovani podpredsednik; ali bom dobil še kakšen opomin. Povejte, koliko dividend bo dobila država od SDH in DUTB. Povejte, kaj boste naredili z DUTB in SDH ter kakšni kriteriji vodijo vlado pri kadrovanju nadzornega sveta SDH in neizvršnih direktorjev DUTB. Naštejte kriterije, na podlagi katerih so izbrane osebe, ki upravljajo s slovenskim premoženjem. V državnem proračunu je tudi postavka za financiranje zunanjega ministrstva. Močno vlogo pri financiranju zunanjega ministrstva ima gospodarska diplomacija. Povejte, prosim, spoštovana ministrica ali katerikoli minister iz te vlade ali predsednik Vlade, kolikšni so predvideni prihodki od učinkov delovanja gospodarske diplomacije. In koliko načrtujete neposrednih gospodarskih, ekonomskih naložb v Sloveniji od delovanja gospodarske diplomacije? Povečana so sredstva za zdravje. Vlado sprašujem, za koliko dni se bodo zmanjšale čakalne vrste na podlagi tega povečanja sredstev pri posameznih specialistih. Treba je vedeti, da vsak osmi državljan oziroma državljanka čaka na specialista v tej državi pod vlado Mira Cerarja in ministrico za zdravje iz kvote Mira Cerarja. Koliko se bodo zmanjšale čakalne vrste? In posledično glede na situacijo v zdravstvu in na področju zdravja mi, prosim, povejte, ali se na podlagi povečanja sredstev za zdravje zmanjšuje tveganje za povečano smrtnost zaradi tega, ker ljudje čakajo v čakalnih vrstah. In koliko ocenjujete, da je že bilo smrtnih žrtev zaradi tega, ker so ljudje predolgo čakali v čakalnih vrstah. To naj mi odgovori vlada. Jaz pričakujem te odgovore, spoštovani podpredsednik, ti odgovori so pomembni za delovanje te države, za državljane in državljanke; postavljam jih pa zato, ker ta vlada nima z denarjem, ki ga bo dala v posamezne sektorje, nikakršnih ukrepov, po moji oceni. In želim, da me vlada prepriča o nasprotnem. Želim, da mi pove, in želim, da mi pove resnico in da to dejansko drži, da vlada ima ukrepe in da bodo ti ukrepi dali takšne in takšne učinke. Ker bomo zdravstvu dali toliko in toliko milijonov več, bo tveganje za smrtnost manjše, bo večja možnost za življenje. Jaz upam, da ne sprašujem česa takega, kar ne bi smel. Spoštovani podpredsednik, zdaj vidim, da je nekoliko bolj liberalno glede tega; ker če vprašam, ali je ta proračun v skladu z zakonom, potem zgleda, da je to že skoraj prepovedano v Državnem zboru. Jaz se bom potem še javil z dodatnimi vprašanji in želim odgovore.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Hvala. Podpredsednik, mogoče bi bilo bolje, da bi ministrica najprej odgovorila na vprašanje kolega predvsem v tistem delu, ki se nanaša na oceno Evropske komisije. Tisti, ki smo bili v soboto na Odboru za finance, smo pa vedeli, kaj bo Evropska komisija povedala, ker je v številkah to že pokazala. To pomeni strukturni primanjkljaj, strukturni položaj naše države se slabša. To so številke – 1,9; 2,1 in 2,3 je strukturni primanjkljaj v letih 2015, 2016 in 2017. Vi upoštevate ene številke, Evropska komisija druge, v redu, vaša legitimna pravica; ampak tisti, ki nas ocenjujejo, nas bodo ocenjevali na podlagi tega, kar danes beremo – mnenje Evropske komisije. Sedem držav je v tem najslabšem paketu, tudi Ciper, skupaj s Slovenijo; in res bi bilo dobro slišati, kaj vlada, kaj ministrica pravi na to. Saj v bistvu lahko samo obrazloži, ker Evropska komisija je svojo pozicijo povedala, in ta ni dobra, to Slovenijo postavlja nazaj med najbolj rizične države, to je dejstvo. Komaj smo se uspeli izkopati iz problemov in prišli skoraj na zeleno vejo, pa smo spet padli dve stopnički nazaj. To je rezultat dela vlade Mira Cerarja, na žalost. Verjemite mi, da bi bila sama veliko bolj vesela, če bi stvari lahko pohvalila; ampak vse kaže, da to, na kar opozarjam, drži. Gospodarska aktivnost se znižuje oziroma gospodarska rast je četrtino nižja, kot je bila leta 2014. To je dejstvo, ja, trende ste obrnili, ampak navzdol, na žalost, kar bi nas moralo vse skupaj skrbeti. Moram še enkrat protestirati glede začetka današnje seje. Jaz sem vesela, da je predsednik celotni Sloveniji povedal, da se na takšen način proračuna v tej državi še ni sprejemalo. Prvič v zgodovini postavljate novo parlamentarno prakso, in to na najslabši možen način. In to koalicija z največjo stranko na čelu, ki so jo bila polna usta pravnih norm, načel – vse bo drugače, delali bomo za ljudi, spoštovali bomo vse zakone, poslovnike, vse, kar obstaja –, zdaj povozite vse, slabo parlamentarno prakso naredite še slabšo. Zavedajte se, da ste vrednost dokumenta, ki mu rečemo proračun, spravili na nič. Naslednja vlada, katerakoli, bo lahko prinesla v Državni zbor dokument in celo povedala, tam manjka 100, tam manjka 100, tam manjka 300 milijonov, ampak saj ni važno, bomo to že enkrat uredili. Imamo 46 glasov, gremo kot valjar in sprejmimo. Tako dela ta vlada in ta koalicija s Stranko modernega na čelu. Z novo politiko. Vse bo drugače, vse bo bolje, vse stare slabe prakse bomo ukinili. Ampak naredili ste še slabše. Zbrali ste tako pot. Razumem, da jo morate danes pripeljati do konca. Res pa ob tem prav težko gledam, kaj delate s proračunom. Vedno je bil to najpomembnejši akt vlade, vedno. In temu primerno se je obnašala vlada in temu primerno se je obnašala koalicija. Danes vlada kaže, da ne rečem koalicija, da je to popolnoma brezvredni dokument. Koalicija pa sedaj tera do onemoglosti. Še enkrat. Vesela sem, da smo iz predsednikovih ust slišali, da se takšnega postopka v Državnem zboru ob sprejemanju proračuna še niste šli. 200 ali 300 milijonov – točno sploh ne vemo, o čem se vlada pogovarja – naj bi bilo spornih, če upoštevamo zdravnike in cel javni sektor, če gremo najprej na plače. Včeraj ob 22.10 smo na Odboru za notranje zadeve slišali ministra Koprivnikarja, da je spornih samo še 23 milijonov. Sedaj pa mi vi povejte, kdo v tej državi se ne želi usklajevati in pogajati: sindikati, ki so na eni strani odstopili od 170-milijonskih zahtev, ali vlada na drugi strani, ki je popustila za 10 milijonov. To je to. Mi smo tukaj, mi imamo prav, nas je dovolj in vedno bomo naredili tako, kot mi mislimo. Enako je s fiskalnim pravilom, enako je z občinami in tako je s plačami. Kdo ne popušča? Kdo se ne pogovarja? Kdo? Očitno vladni pogajalci. Če je temu tako in za 23 milijonov razlike pri 9,5 milijardnem proračunu delati tako dramo v državi – to je neodgovorno, res neodgovorno. Letos boste samo za vplačila v evropski proračun našli 50 milijonov dodatnega denarja, ker ga je treba, ker je to treba plačati, s prerazporeditvami. Sedaj pa delate za 23 milijonov razkoraka dramo, kot da bo konec Slovenije. Kdo lahko to razume?! To minister pri zdravi pameti ne more dovoliti, ampak res ne more dovoliti. Da ne govorim o predsedniku Vlade, ki bi moral udariti po mizi in to končati pred enim mesecem, če je res takšna razlika. Ali pa nas zavajate vse skupaj in sploh ne vemo, o čem se pogovarjamo. Kar se tiče pokojnin. Moram reči, da sem bila včeraj frapirana, ko so poslanke Stranke modernega centra govorile, kako vlada zagotavlja več denarja za pokojnine. S tem, kar se zbere s prispevki, spoštovane kolegice, vlada nima prav veliko. To je denar ljudi. Poglejte državni proračun, lahko vam pomagam poiskati te proračunske postavke, ker je proračun zajeten dokument, in če ne najdete, se lahko potrudim. Ta vlada da za pokojnine 300 milijonov evrov manj, to je dejstvo. To, kar se zbere v ZPIZ, to ni vladni denar. To je denar upokojencev in vi si dovolite reči, vlada Mira Cerarja za upokojence zagotovi več denarja. To je nedopustno, da vam v usta ne položim kakšne druge besede, kot jo uporabljate vi. To je zavajanje ljudi. Ja, več gre za pokojnine. Ja, gre več, ampak iz proračuna daste manj, 300 milijonov manj. Zato vam skušam dopovedati, da na račun pokojnin in investicij znižujete proračunski primanjkljaj. To sta dve dejstvi in tega se ne da zanikati. In ne si lastiti denarja ljudi. Blagajna ZPIZ ni vaša, ni vaša. Tam se zbira denar od vseh, ki hodijo¸v službo, deli se pa tistim, ki so oddelali dolgih 40 let, pa nekdo tudi malo manj, in vplačevali zato, da to dobijo. Vi pravite, da je vlada Mira Cerarja zagotovila več denarja. Debela laž, debela laž. V državnem proračunu, kjer je treba zagotoviti sredstva, da so vse pokojnine izplačane, zagotavljate manj, in sicer 300 milijonov evrov manj. O usklajevanju pokojnin je bilo povedanega veliko. Naj še enkrat ponavljam, mogoče bo bolj primerna priložnost v zakonu o izvrševanju proračuna, ki je ena od naslednjih točk; in tam pričakujem podporo Desusa, da se pokojnine že v letu 2017 polno uskladijo. Ne cenkati s 30, 40, 50 centi; ne evri, centi; 50 centov za upokojence. Sedaj je razlika do polne uskladitve po besedah državne sekretarka 38 centov in tega upokojenci niso vredni, ampak o tem bomo govorili pri eni od naslednjih točk. Še investicije. Dejstvo je, da jih zmanjšujete, to je dejstvo. To so številke, ki izhajajo iz proračuna. Lahko se vi izgovarjate na evropska sredstva. Ja, veliko napora je bilo vloženega v letu 2013 in 2014, da smo uspeli podpisati vse pogodbe in tudi v letu 2015 počrpati vsa evropska sredstva. Veliko. Ampak tudi nove finančne perspektive bo že več polovico drugo leto mimo. Črpanje nove finančne perspektive je pa nič. Smo res ekstra uspešna država pri črpanju, niti pogojev za črpanje še nimamo vzpostavljenih. V dveh letih niste niti tistega finančnega mehanizma uspeli doreči do konca. Denar je; samo treba je ustvariti pogoje, da se denar lahko črpa. Jaz sem že včeraj povedala, da iz tega proračuna izhaja en sam cilj, to je držanje koalicije do konca mandata, kar je tudi lahko vaš legitimni cilj. Največja stranka nosi največji del odgovornosti, obe malo manjši pa sorazmerno temu ravno tako. Niste nekrivi, da se takšne stvari, kot se danes, v Državnem zboru sprejemajo. Če bi jaz sedela na vladni strani, bi me danes mnenje Evropske komisije zelo zaskrbelo. Spoštovani podpredsednik, predlagam, če obstaja pisni dokument, prosite Vlado, da ga razdeli vsem poslankam in poslancem, še posebej zato, ker se mnogokrat, ko govorimo o financah in o državnem premoženju, ta vlada izgovarja na mnenje Evropske komisije in OECD. Pomembno, relevantno mnenje, sami ga večkrat citirajo. In res predlagam, jaz ga nimam, jaz imam samo pet vrstic, kjer smo našteti med najslabšimi državami. Če obstaja vsaj kakšna kratka verzija, bi bila zelo vesela, če nam jo vlada lahko zagotovi. Sedaj bom pa ta prvi krog končala z besedami, ki jih je tukaj včeraj izrekel poslanec, pa ne v mikrofon, ampak v tej dvorani; ne bom ga imenovala. Takole približno je rekel: Če bomo – to pomeni, da je bil koalicijski poslanec –, če bomo trajali še dve leti in delali na takšen način, bomo uničili državo. Jaz mislim, da to pove vse.
Hvala lepa. Za besedo se je prijavila mag. Mateja Vraničar Erman. Ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Bom nekoliko skakala v svojih odgovorih med vprašanji posameznih poslancev in začela s širšo ekonomsko sliko oziroma s splošno oceno. Osnutek proračunskega načrta smo Evropski komisiji poslali za leto 2017. Evropska komisija je, kot ste sami ugotovili, za današnji dan napovedala objavo svojih ocen. Dejstvo je, da je ocena, ki jo lahko pričakujemo, ta, ki ste jo omenili, torej ocena, da obstaja tveganje, da proračun za 2017 ne bo skladen z evropskimi pravili zaradi dveh okoliščin. Prva okoliščina je, da Evropska komisija pri svoji oceni ne upošteva predloga proračuna, kakršen je poslan v sprejetje Državnemu zboru, ampak upošteva odhodke proračuna na podlagi že uveljavljenih oziroma pripravljenih ukrepov. Glede na zamudo pri pogajanjih s sindikati so zato v svoji oceni upoštevali, da se sprostijo vsi omejevalni ukrepi, ki so bili sprejeti doslej oziroma veljajo še letos na področju plač v javnem sektorju. In še nekaj, njihova ocena proračunskega načrta se ne nanaša na državni proračun kot tak, ampak na proračun Sektor država, katerega sestavni del je tudi državni proračun. Zaradi tega govorim o tej višji, 300-milijonski številki, ko govorimo o odhodkih državnega proračuna za pokrivanje stroškov dela. Ta ocena je okoliščina, na katero moramo biti pozorni in zaradi katere še vedno stojim za trditvijo, ki sem jo izrekla v petek na seji Odbora za finance in monetarno politiko; če dogovora s sindikati glede politike plač v letu 2017 ne bo, da bo treba sprejeti adekvatne, druge enostranske ukrepe, če želite. Kateri bodo ti ukrepi, tudi danes ne želim špekulirati, ker se je kljub zastoju v pogajanjih v ponedeljek našla včeraj zvečer dodatna volja na obeh straneh, da se ti pogovori nadaljujejo. In verjemite mi, da sem med tistimi, ki si močno želimo, da do tega dogovora pride. Ko sem govorila včeraj o ekonomski suverenosti, sem jo tudi definirala. Dobili smo jo nazaj s tem, da smo izšli iz postopka presežnega primanjkljaja. In poudarila sem ravno tako, da je naša skupna odgovornost, da utrdimo svojo ekonomsko suverenost tudi s preudarno javnofinančno politiko. Odhodki na področju plač je eno tistih področij, kjer je ta preudarnost še posebej potrebna. In ravno zaradi tega je vlada pripravila državni proračun na teh segmentih z upoštevanjem javnofinančnih možnosti in tudi z željo, da se postopno odpravijo omejitve, ki še vedno na tem področju veljajo. Podobno, kot se postopno odpravljajo omejitve na področju odhodkov pokojninske blagajne in kot se postopno odpravljajo omejevalni ukrepi na področju tako imenovanih socialnih transferjev. Naj se vrnem k oceni Evropske komisije. Rekla sem, da sta dve okoliščini, ki ju je treba v zvezi s tem natančno pojasniti. Eno je to, kaj so šteli med odhodke. In če bi upoštevali dogovor, kakor ga upoštevamo v predlogu državnega proračuna, se pravi potencialni dogovor s sindikati, potem bi bil ta izkazan dodatni napor oziroma dodatno znižanje deficita manjše za pol odstotka BDP, kar bi nas uvrstilo med države, ki so v splošnem skladne z evropskimi pravili. Druga okoliščina, ki jo je v zvezi s tem nujno povedati, pa je, da je Evropska komisija to oceno pripravila na podlagi lastne ocene o predvideni rasti BDP v naslednjem letu in na podlagi svoje ocene, kolikšna je proizvodna vrzel. In že na odboru sem pojasnjevala, da po izračunih Evropske komisije le-ta predvideva, da se slovensko gospodarstvo že pregreva, tako imajo ocenjeno to proizvodnjo vrzel. Pa verjamem, da vsi v tej dvorani vemo, da temu ni tako. Tudi Evropska komisija se tega zaveda, zaradi tega je ob vseh metodoloških elementih pri ocenjevanju in pri nadaljnjih ukrepih, ki jih bo predlagala v zvezi z osnutki proračunskih načrtov, upoštevala tudi tako imenovani test verjetnosti. Ta je tisti, ki nam daje osnovo, da še vedno zagovarjamo lastni izračun proizvodne vrzeli in na tem temelječ tudi strukturni napor. In ob upoštevanju teh okoliščin še vedno odgovorno trdim, da predlagani proračun za leto 2017 prinaša tudi ustrezen in z evropskimi pravili skladen strukturni napor. Pisna ocena osnutka proračunskega načrta nam v tem trenutku še ni znana, vemo, da bo Evropska komisija danes te ocene javno predstavila in vemo tudi, kakšna naj bi bila ocena za Slovenijo. Z dokumentom pa ne razpolagamo, zaradi tega ne moremo ugoditi prošnji gospe poslanke, da bi predložili tovrstni dokument, vsaj ne v tem trenutku. Druga splošna tema, ki jo je izpostavilo več poslancev, je vprašanje mnenja fiskalnega sveta na osnutke proračunov za leto 2017 in 2018. Že na odboru sem predstavila stališče, v skladu s katerim je člen, ki je bil citiran tudi danes, Zakon o fiskalnem pravilu določa pristojnost fiskalnega sveta, da poda mnenje. Vendar noben zakon, nobena določba Zakona o fiskalnem pravilu niti Zakona o javnih financah ne onemogoča, da Državni zbor obravnava predlog proračuna, če mnenja fiskalnega sveta ni. Lahko obžalujem dejstvo, da po tolikšnem času od sprejetja Zakona o fiskalnem pravilu nimamo še imenovanega fiskalnega sveta. Lahko vam zagotovim, da si kot ministrica prizadevam poiskati ustrezne rešitve, in upam, da bom lahko v kratkem predlagala ustrezne kandidate. Zagotovo pa dosedanji postopki, ki so bili peljani v zvezi s tem, ne pripomorejo k temu, da bi lahko hitro pridobili za to funkcijo strokovno usposobljene ustrezne kandidate. V zvezi s posameznimi prihodki. V predlogu proračuna, to so vprašanja, ki so vezana neposredno na predlog proračuna 2018. Prihodki od prodaje premoženja niso predvideni oziroma zabeleženi v predlogu proračuna, niti vam jih v tem trenutku ne morem posredovati, saj so posamezni postopki še v teku. v tem trenutku ne vemo, ali se bodo zaključili že v letu 2017 ali šele v letu 2018; niti ne vemo oziroma težko ocenimo, kakšen je pričakovani izplen iz tega naslova. Zaradi tega načelo previdnosti pri načrtovanju proračunskih prihodkov zahteva, da se tovrstni prihodki v predlog proračuna ne vključujejo. Bi pa rada poudarila, da gre za prihodke bilance B, ki se smejo porabiti le za zniževanje javnega dolga oziroma dolga proračuna. 10 % kupnin se odvede na poseben proračunski sklad na račun bodočega demografskega sklada. V zvezi s tem naj povem še, da postopek prodaje NLB ter tudi vse ostale postopke prodaje državnega premoženja, državnih naložb v gospodarskih družbah vodi samostojno SDH in vodi se tudi ta postopek v skladu z zavezami, ki so bile dane ob prejeti državni pomoči. Glede vprašanja o prihodkih iz naslova dividend v letu 2018. Celoten obseg načrtovanih dividend v letu 2018 je 112 milijonov evrov, od tega odpade 91 milijonov evrov na družbe, s katerimi upravlja SDH, medtem ko je politika pri DUTB drugačna. Pri DUTB pridobivamo redne letne prihodke od nadomestila za izdana poroštva, medtem ko bomo ostale prihodke v državni proračun prejeli ob prenehanju delovanja DUTB. Glede kadrovanja v obeh družbah naj povem, da so kriteriji za neizvršne, izvršne direktorje, člane nadzornega sveta, upravo določeni v Zakonu o SDH oziroma v Zakonu o ukrepih za krepitev stabilnosti bank. Glede učinkov javnofinančnih odhodkov na posameznih resorjih moram reči, da je nemogoče zasledovati učinke, kakršne pričakuje gospod poslanec, da bi se lahko od posameznega ukrepa, ki ga izvaja ministrstvo, bodisi Ministrstvo za zunanje zadeve bodisi Ministrstvo za zdravje, izračunali konkretni učinki na število naložb v Republiki Sloveniji, ali pa na skrajšanje čakalnih vrst, ali pa čakalne dobe v urah. Na to vpliva celota različnih ukrepov, ki se izvajajo ne samo pri posameznih ministrstvih, ampak pri vseh proračunskih uporabnikih, pa ne samo pri njih; tudi drugi ukrepi lahko doprinesejo k tem rešitvam oziroma tem rezultatom. Na področju nalog Ministrstva za zdravje je še posebej pomembno opozoriti, da v državnem proračunu izkazujemo zgolj odhodke za investicije oziroma splošne zadeve v zdravstvu, ki ne predstavljajo zdravstvenih storitev; medtem ko so zdravstvene storitve financirane iz zdravstvene blagajne, iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje. V državnem proračunu ti odhodki v višini, tako zaokroženo, 2,2 milijardi niso predstavljeni. Vsa povečanja odhodkov, ki so zagotovljena na Ministrstvu za zdravje, so zagotovljena prvenstveno za dokončanje investicij v zdravstvu, kar pripomore tudi k večji dostopnosti ali, če hočete, tudi večji kakovosti zagotovljenih storitev na tem področju. Primerjava posameznih ministrstev samo s številkami ni korektna, ker je treba upoštevati, da se med ministrstvi prenašajo sredstva zaradi organizacijskih sprememb. Tako je Ministrstvo za javno upravo v letošnjem letu prevzelo od Ministrstva za šolstvo Direktorat za informacijsko družbo, prav tako postopno prevzema v centralizirano upravljanje IT-sisteme v državni upravi. Temu ustrezno se po dogovorih spreminjajo oziroma preoblikujejo tudi odhodkovne strani posameznih proračunskih uporabnikov. Kar se tiče strukturnega primanjkljaja, naj še enkrat ponovim, da ocena, ki jo je predstavila Evropska komisija, izhaja samo iz že uveljavljenih ukrepov in izhaja iz izračuna proizvodne vrzeli, ki je za Slovenijo izrazito neugodna, zaradi tega so tovrstne primerjave tudi lahko problematične. Kar se tiče pokojnin. Ja, odhodki iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno v delu, ki se nanaša na tisti izredni transfer, s katerim je treba pokrivati primanjkljaj pokojninske blagajne, se zmanjšuje. Zmanjšuje se zaradi ugodnejših trendov na trgu dela, torej zaradi rasti zaposlenosti, pa tudi zaradi poviševanja povprečne plače v Sloveniji; vendar to zniževanje odhodkov ne pomeni, da ne zagotavljamo pokojninski blagajni vseh sredstev, ki jih potrebuje za normalno izplačevanje pokojnin. V zvezi z investicijami bi rada ponovno poudarila, da ne moremo let 2016, 2017 in 2018 primerjati z letoma 2014 in 2015, ko se je zaključevala stara finančna perspektiva. Naj še enkrat ponovim, kar sem poudarila že včeraj. V letu 2017 načrtujemo na domačih virih, se pravi financirano iz domačih prihodkov, za 128 milijonov več investicijskih izdatkov, tako odhodkov kot transferjev, kot je bilo realiziranih v letu 2014. In v letu 2018 še dodatnih 37 milijonov, kar pomeni skupaj 155 milijonov v letu 2018 več kot v letu 2014. Kar pa se tiče evropskih investicijskih odhodkov, pa moramo upoštevati spremembo strukture nove finančne perspektive v primerjavi s staro finančno perspektivo. V novi finančni perspektivi se več sredstev namenja za tako imenovane mehke investicije v znanost, raziskovanje, zaposlovanje, ljudi, usposobljenost zaposlenih za izvajanje njihovih nalog; in manj v investicije, kakršne so se izvajale v pretekli finančni perspektivi. Ne glede na to pa rastejo tudi planirane investicije iz evropskih sredstev v letu 2017 in tudi v letu 2018; seveda pa ne dosegajo vrednosti iz let 2014 in 2015, ki sta bili izjemni leti zaradi pretežnega črpanja stare finančne perspektive. Glede zamud pri črpanju nove finančne perspektive naj še enkrat ponovim, da je bilo do zdaj že odobrenih projektov za 750 milijonov evrov, kar je približno četrtina sredstev, ki jih imamo na razpolago. Od tega je bilo že za 500 milijonov evrov podpisanih pogodb. Res pa je, da se je izvedba teh projektov se začela in stroški, ki bi bili že lahko predloženi državnemu proračunu v poplačilo iz evropskih sredstev, še niso bili realizirani v večjem obsegu, zaenkrat v višini 70 milijonov. Do konca leta pričakujemo, da bi teh povračil lahko bilo za 140 milijonov. Vendar pa ta začetek in podpis pogodb v višini 500 milijonov evrov, v tem trenutku podpis pogodb v takem obsegu daje garancijo ali utemeljeno pričakovanje, da se bodo odhodki iz naslova črpanja evropskih sredstev pa tudi prihodki iz tega naslova v letu 2017 in tudi v letu 2018 okrepili ter realizirali v skladu z napovedmi, ki so vključene v predlog proračuna. Naj se za konec še enkrat vrnem na plače v javnem sektorju. V državni proračun so vključene projekcije odhodkov za plače in druge stroške dela v tistem delu javnega sektorja, ki se plačuje preko državnega proračuna, to je približno slabih 60 % celotnega javnega sektorja. Odhodke smo načrtovali odgovorno ob pričakovanju, da se bomo s sindikati uspeli dogovoriti. Žal so se pogajanja zavlekla, ampak še vedno tečejo; in pričakujem, da se bodo tudi zaključila. Zaključijo se lahko prav zaradi ocene Evropske komisije, ki smo jo danes dobili, samo v okviru javnofinančnih možnosti, kot jih ponuja predlagani predlog proračuna. Govorim predvsem o letu 2017, nekoliko mešamo razpravo, ampak upam, da mi bo to dovoljeno. Pogajanja lahko zaključimo v okviru javnofinančnih možnosti, ki jih daje ta proračun. In zakon, ki je bil predložen, je bil pripravljen na enaki podlagi ob pričakovanju dogovora s sindikati. Ta dogovor je še vedno možen. Če pa ga ne bo, potem potrebujemo nadomestne ukrepe, ki jih lahko sprejme vlada zato, da bodo odhodki v zvezi z delom ostali na načrtovani ravni za državni proračun ter tudi za vse ostale blagajne. V vsakem primeru ocenjujem, da je proračun zastavljen realno v skladu z javnofinančnimi možnostmi; zavedam pa se odgovornosti vlade, če ne bo prišlo do dogovora s sindikati do konca letošnjega leta, da zagotovi ustrezne ukrepe za izvršitev proračuna v skladu z okvirji, ki jih boste, upam, danes tudi potrdili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa za repliko. Mislim, da me je ministrica napačno, zmotno razumela glede vprašanja, kakšni so kriteriji vlade pri določanju kandidatov za nadzorne svete. Vem, da obstajajo pogoji v zakonih, da se nekdo prijavi na razpis. Ampak mene ne zanimajo pogoji, ki so v zakonih o SDH in o DUTB; ampak na podlagi tega, ko dobi prijave, na podlagi katerih kriterijev potem vlada izbere nadzornike SDH in neizvršene direktorje; izvršnih ne določa vlada, to verjetno veste, gospa ministrica. Ampak v okviru treh minut, zdaj pa res ne vemo, pri čemu smo. Vi pravite, na koncu ste rekli glede plač v javnem sektorju: pogajanja še obstajajo in jaz upam, da ravno zaradi Evropske komisije in poročila in tako naprej bodo plače v okviru proračuna in tako naprej. Citiram vas, "zaradi poročila Evropske komisije". Na drugi strani pravite, da ima Evropska komisija lastno oceno BDP, da ne upošteva proizvodne vrzeli, da gre dejansko za razliko v strukturnem primanjkljaju in tako naprej; kar smo že obravnavali pri ministru Mramorju. Ampak še zdaj se niste tukaj uskladili. In zdaj me zanima, katere dokumente pa je Slovenija poslala in jih pošilja Evropski komisiji, da pripravi takšno oceno. Ali si kar sami predstavniki Evropske komisije v Sloveniji iščejo dokumente tukaj?! Na podlagi katerih dokumentov, kakšni so bili razgovori, če so bili; in ali so bili razgovori kogarkoli s strani Ministrstva za finance, vlade ali drugih ministrstev glede dajanja tovrstnih ocen? Ker minister Mramor, vaš predhodnik, je že rekel, da glede strukturnega primanjkljaja in različnih metod ugotavlja, da je to že vse jasno. In zdaj imamo dvojnost, vi ne priznate poročila Evropske komisije, kot razumem, zaradi teh dveh zadev; po drugi strani pa boste to uporabili pri pogajanjih s sindikati, češ, poglejte, Evropska komisija pravi, da tako in tako morate narediti. Zdaj pa ne vem več, kje smo in ali imate poročilo Evropske komisije za relevantno. Res je, spoštovana ministrica, res ste odgovarjali na to, da proračun ni v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu na odboru. Ampak že tam sem vas opozoril, da to ni izgovor, da vi rečete: "tudi Zakon o javnih financah in Zakon o fiskalnem pravilu ne onemogoča, da Državni zbor obravnava proračun". Res je. Kateri zakon pa prepoveduje karkoli Državnemu zboru, da obravnava? Se opravičujem za nekaj sekund čez trajanje replike, ampak ta vaš izgovor, če ga toliko ponavljate, je pa že malo ciničen. Državni zbor je samostojen in suveren.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Ministrica, mene, ko sem govorila o pokojninah, očitno niste dobro razumeli. Jaz nisem nikoli rekla, da so se pokojnine znižale; je pa dejstvo, da država, da državni proračun, da vlada Mira Cerarja za pokojnine zagotavlja 300 milijonov evrov manj; in da zato lahko zniža primanjkljaj. In to ste mi potrdila. Razumela sem, da je to bil odgovor poslankama iz Stranke modernega centra, ki sta včeraj trdili obratno, da vlada Mira Cerarja za pokojnine da več. To seveda ne drži. V proračunu je za pokojnine 300 milijonov evrov manj in zato ste zelo preprosto za ta znesek znižali proračunski primanjkljaj. Zdravstvo. Če sem prav razumela, ministrica, naj bi se v zdravstvu zagotavljala večja kvaliteta storitev. 30 % so daljše čakalne vrste, mi pa govorimo o višji kvaliteti zdravstvenih storitev. Pa komu v posmeh?! Res komu v posmeh?! Če sem prav razumela, če sem narobe razumela, se opravičujem, ampak skušam pazljivo poslušat. Zdaj pa še kar se tiče mnenja Evropske komisije. Mogoče bi bilo pa prav, da na tej točki prekinemo sejo pa počakamo mnenje Evropske komisije, velikokrat je zelo pomembno mnenje Evropske komisije, to nam poslanci koalicije povejo. Danes, ko je neugodno za vlado in koalicijo, je pa nek brezvredni papir. Lahko boste našli argumente, se zavedam, ampak vi vsi skupaj se zavedajte, da nas bonitetne hiše, tisti, ki vam bodo posojali denar, ne bodo ocenjevali na podlagi mnenja vlade Mira Cerarja, ampak na podlagi mednarodnih dokumentov. In mnenje Evropske komisije je eno od teh. Sedaj reči, da se pač razhajamo in kaj naj zdaj [[…]]In mimogrede, ne razhajate se samo za pol odstotka primanjkljaja. Med vašim in njihovim strukturnim primanjkljajem je 1,5 % razlike; 500 milijonov evrov je to. In zato vam skušamo dopovedati, da je dokument, o katerem danes govorite, brez vrednosti. Saj ga boste sprejeli, saj ni problem, ga boste sprejeli, pa ga boste januarja prvič popravljali, potem junija drugič popravljali, ali pa boste februarja preprosto nehali izvrševati proračun, kot ste ga letos avgusta. Saj so poti, saj se strinjam, samo je to daleč od dobrih, novih političnih praks, ki ste jih obljubljali ljudem. To je pa dejstvo. Predsednik, mogoče še vprašanje ministrici, če lahko, kdaj bo to mnenje Evropske komisije na voljo. In res razmislek, ker že nimamo mnenja fiskalnega sveta, bomo imeli vsaj mnenje Evropske komisije; pa se takrat naprej pogovarjajmo o tem.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Repliko imam v tem kontekstu, ker ministrica ni dala odgovorov. Jaz bom še enkrat ponovil in mislim, da sedaj res obstajajo več kot tehtni razlogi, da to sejo v tem trenutku prekinemo. Izjava ministra Koprivnikarja, na katero sem opozoril že v petek na odboru: Vlada bo poslankam in poslancem pri sprejemanju proračuna dala dodatna pojasnila, kako načrtujete stabilnost proračuna. Niste niti z eno besedo povedali. Vi ste rekli, da ukrepov danes ne morete povedati. Ukrepe povejte. Sedaj je dejstvo, zakon je neprimeren za nadaljnjo obravnavo in vi ste večna optimistka, spoštovana ministrica. Optimizem pa ni dovolj. Spoštovana ministrica, se opravičujem izrazu, ampak vi živite v nekem svojem svetu. Ne morete vi reči, da ste načrtovali prihodke in odhodke tega proračuna odgovorno. Na drugi strani pa zavestno veste, da se niste dogovorili z eno izmed glavnih postavk oziroma glavno postavko odhodka proračuna, s sindikati glede plač. In vi pred petimi minutami rečete, da ste odhodke načrtovali odgovorno. Kako načrtujete odhodke odgovorno, če niste zadeve uskladili oziroma se niste izpogajali? Da se niste izpogajali, je pa vaša odgovornost, odgovornost vlade in odgovornost te koalicije – Stranke modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa. Minister Koprivnikar, podpredsednik Vlade, je rekel, da boste predstavili poslankam in poslancem ukrepe za stabilnost tega proračuna. Poglejte, šest ur imamo. Vlada ima še 35 minut. Povejte, kateri ukrepi bodo sedaj sledili. Ne, ste ponovno rekli, ne bom se opredeljevala do ukrepov. In vi ste že v petek bili večna optimistka na Odboru za finance in monetarno politiko – saj se bomo dogovorili do torka. Niste se. Sedaj ste pa ponovno rekli – sem optimistka, se bomo dogovorili. Kaj se boste dogovorili? Povejte, kaj se boste dogovorili? In kje je plan A, plan B, plan C? Ali boste potem predlagali interventni zakon ali ne boste? Ali boste šli v linearno zmanjševanje plač ali kaj drugega? Ali boste dvignili davek na dodano vrednost? Manevrov je ogromno, da to vrzel, ki obstaja zaradi nedogovora s sindikati, zapolnite. Povejte, ali bomo šli državljanke in državljani Republike Slovenije s 1. 1. 2017 – zaradi nesposobnosti te vlade dogovora s sindikati – v povečanje davkov ali bomo šli v znižanje plač? Samo dve možnosti imate. Povejte, katere davke boste povečali in katere plače boste za koliko znižali ter ali boste znižali tudi pokojnine?! Povejte, pričakujemo odgovor ali pa prekinemo to sejo. Kajti zavesten dogovor je, da boste predstavili ukrepe za stabilnost tega proračuna. Vi ste pa sami na odboru rekli, da je ta nevzdržen v primeru, da ne bo prišlo do dogovora. In do dogovora ni prišlo, zakon je umaknjen. Ni proračuna, ni vlade. Prepričan sem, da ta dokument, ki ga imamo danes na mizi, je labodji spev vlade Mira Cerarja in koalicije – Stranke modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa. Labodji spev.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja za razpravo. Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za dano besedo. Spoštovana ministrica, vsi ostali, lep pozdrav! Bom najprej začel z govorom ministrice. Zaključila je s tem, da je proračun zastavljen realno. Pa imamo včerajšnji dogodek. Niste se uskladili in včeraj smo cel dan poslušali, že naši amandmaji niso realni, čeprav so usklajeni. Kolikor nekje vzameš, toliko nekam daš. Ta zakon pa ni usklajen. Ampak ministrica reče, da je proračun zastavljen realno. In potem na vprašanje, kakšna je današnja odločitev s strani Evropske komisije, reče – Evropa nas ne razume, mi se trudimo, ampak oni niso upoštevali pravih podatkov in tako naprej, bla bla bla. Na koncu bi bilo rečeno, ta grda Evropa nas ne razume in ne ve, kaj mi počnemo v dobri veri, da se naši ukrepi, za katere nimamo pojma, kakšni bodo, uredijo. Glede fiskalnega sveta je ministrica rekla, da obžaluje in si prizadeva. Več kot dve leti že poslušamo predsednika Vlade in večino ministrov. Ko se kaj slabega naredi, oni obžalujejo in si prizadevajo. Le v besedah, v dejanjih pa popolna nula; da ne govorim o tistih negativnih ukrepih, ki jih prinašata oziroma ste jih prinašali pred poslanci Državnega zbora. In še enkrat, sedaj se je ministrica spet odločila, da sta SDH in slaba banka grdi rački ter da vlada nima nič. Ko pa kaj potrebujete, pa se sklicujete na ti dve isti instituciji. Skratka, kakor vam pač paše. In potem reče ministrica, da ne moremo primerjati. Vi nič ne morete primerjati; ko vam pa paše, pa mečete vse v en koš – jabolka, hruške, levo, desno, karkoli. Ampak če vas pa mi kaj konkretnega vprašamo, je pa odgovor, da ne moremo primerjati. In potem ministrica za finance, ne nek politični oziroma fiskalni analitik, reče – mi pričakujemo. Povejte konkretno, kakšne ukrepe; ne kaj vi pričakujete. In to reče ministrica za finance, to je blef, to je fikcija,kaj pričakujemo. Jaz pričakujem, da bodo imeli naslednje leto vsi penzionisti vsaj tisoč evrov plače, vsi v javnem sektorju 2 tisoč evrov plače, vsi v gospodarstvu 3 tisoč evrov. Ampak to je blef, to je fikcija. Ampak tukaj imamo besede ministrice za finance, ki pravi, kako pričakujemo in upamo, da se bodo prihodki okrepili. Fino, čestitamo, spoštovana ministrica, ampak vi ste ministrica za finance, ne pa finančna svetovalka predsedniku Vlade ali pa tej vladi. Ministrica za finance, namesto konkretnih odgovorov so njeni odgovori – upamo in pričakujemo. V pravljicah ni toliko pravljic, kot jih vi danes tukaj posredujete nam s tisto mislijo – naj lapajo ti poslanci opozicije, mi bomo svoje sprejeli. In kljub temu da boste sprejeli prvi proračun, ki bo neusklajen na prihodkovni/odhodkovni strani, da bo neusklajen skoraj z vsemi socialnimi partnerji, da ne boste sprejeli niti enega amandmaja opozicije, vi govorite, citiram, "proračun je zastavljen realno". Fikcija, spoštovani. Pa bom začel s tistim, kar sem si prejle malo pripravil. Dejstvo je, da se med tem, ko mi govorimo o proračunu, predsednik Vlade že vrača v svoje predavateljske vode. Zjutraj je bil na pravni fakulteti, sedaj predava mladim, kako so danes mladi prioriteta; ker včeraj je bilo nekaj drugega prioriteta, popoldne bo verjetno na kakšnem UKC, spet zdravstvo prioriteta, zvečer pa bo verjetno kaj drugega prioriteta. Vmes pa še napiše na Twitter: Vlada izboljšuje poslovno okolje. S čim? Z davčnimi blagajnami, z višjimi davki, z več birokracije? Poslovno okolje je tako, da mladi bežijo ne glede na visoko ali nižjo izobrazbo v tujino. Vlada izboljšuje poslovno okolje, je napisal predsednik Vlade. Namesto da bi tu sedel in odgovarjal na vprašanja, se gre piar in se počasi vrača v svoje predavateljske vode; ampak on z lahkoto zapiše piarovski blef – Vlada izboljšuje poslovno okolje. In če bi ga vprašali, kako izboljšuje, bi bilo pa spet jamranje v smislu – ne moremo primerjati, upamo, pričakujemo. Malo si vsaj preberite koalicijsko pogodbo, kaj vse ste obljubljali. In vi izboljšujete poslovno okolje, v isti fazi pa imate fronte odprte vsepovsod. Iz Ekonomsko-socialnega sveta so izstopili obrtniki, gospodarstveniki. Javni sektor, ki vas je, predvsem največjo vladajočo stranko, pomagal izvoliti, vam je včeraj izstavil račun za to zmago; pa ga ne znate izpolniti, tudi tu vam matematika pade. Ampak še vedno "pričakujemo in upamo". Skratka, z vsako minuto je manj zdrave atmosfere v Državnem zboru, očitno se pa nekateri hodijo drugam polniti s to zdravo atmosfero. Že včeraj sem rekel, da je katastrofa, da sploh govorimo o rebalansu proračuna za leto 2017, in še večja fikcija in blef je proračun za leto 2018. Zakaj? Bom še enkrat ponovil dve ključni dejstvi, na podlagi katerih mislim, da sploh ne bi smeli razpravljati o tem proračunu; poleg tistega, kar se je včeraj zgodilo na Odboru za notranje zadeve. Prvo je Računsko sodišče. Računsko sodišče je prvič v zgodovini Republike Slovenije reklo, da imamo tako neurejene državne finance, da niti mnenja ne morejo dati. Si predstavljate debato o družinskem proračunu moža, žene in otrok, ko otroci sanjajo o novih igricah, o izletih, o tem, kaj vse bodo imeli, žena ima spet svoje sanje, mož ima svoje sanje; ampak nimajo niti pojma, niti sanja se jim ne, koliko ima žena prihodkov, koliko ima mož prihodkov in kakšni naj bi bili vsaj eventualni odhodki. Takšno zmedo ste pustili v letu 2015. In jaz samo upam, da bo enkrat danes izrečeno, da je pa vlada Janeza Janše iz preteklosti kriva, da imate vi popolno zmedo v letu 2015; takšno zmedo, da Računsko sodišče ne more narediti ničesar. In drugi efekt, v Ustavi imamo fiskalno pravilo, imamo izvedbeni akt. Če vtipkate v Zakon o fiskalnem pravilu besedico "fiskalno", najde 63 rezultatov, kaj vse naj se uredi, pri vsakem členu. Pustimo to, sestava fiskalnega sveta. "Fiskalni svet ocene iz prejšnjega odstavka pripravi in posreduje Vladi ter Državnemu zboru – po predložitvi predloga državnega proračuna." Kje je to? Ni ocene, ker niste sposobni ustanoviti fiskalnega sveta. In vi vehementno danes govorite, da je proračun za leto 2018 zastavljen realno. Računsko sodišče nima pojma, kaj je sploh v proračunu za leto 2015, fiskalnega sveta in njegovih dokumentov nimamo. In tretja fikcija, česar je mene najbolj strah, za leto 2018 sta dva momenta. De facto bodo leta 2018 lokalne volitve, de facto. Zdaj na srečo največja koalicijska stranka nima nobenega župana, da bi njihovi apetiti enormno narasli v volilnem letu; bodo pa verjetno tu pa tam kakšni njihovi svetniki predlagali stadione, kulturne dvorane in ne vem kakšne investicije, bodo trkali na vrata lastnih ministrov – minister, lepo te prosim, imeli bomo kandidata za župana, daj, ne moremo priti s prazno denarnico in ljudem obljubljati blefe, ki se jih gremo že dve oziroma tri leta. Nekaj bodo morali obljubiti in se sklicevati na ministra, ki pa jim je nekaj obljubil, kako bo po letu 2018 minister nekaj dal; ampak teh ministrov po letu 2018 ne bo nikjer več. Sem prepričan za 80 % teh ministrov, pa ni osebna žalitev, ampak takšno bo politično dejstvo. In imeli bomo, vsaj po vašem prepričanju, državnozborske volitve. Samo poglejte sami sebe, poslanci koalicije, ko pridejo ministri v Državni zbor kot jata ptic – minister, lepo te prosim, minister, lepo te prosim. In to bo v letu 2018 eskaliralo, ko boste imeli ogromno želja. Ampak ministri ne vedo, kaj bi vam obljubili, vi boste nekaj drugega obljubili, ampak ob vsem tem še vedno trdite, da je proračun zastavljen realno. Ob tem pa še enkrat naštejem poražence, kot sem jih naštel včeraj, v letu 2017 in še bolj v letu 2018, torej v volilnem letu, bodo očitno te vaše apetite plačali obrt in gospodarstvo. Ker očitno je fama te koalicije, da bo denar za upokojence rastel na nekem čudežnem drevesu, da bo denar za javni sektor in brezposelne prav tako rastel na nekem čudežnem drevesu, obrtniki in gospodarstveniki pa se držijo za glavo in samo upajo, da ne boste sprejeli kakšne neumnosti, kot so višji davki na področju gospodarstva, splošni višji davki ali pa višje kazni in globe. Pa pustimo ob strani tisto mantro, da se očitno ne poslušamo in ne razumemo v tem državnem zboru, medtem ko eni govorimo, da bo manj davčnih zavezancev v Sloveniji, ker bodo v Avstriji, Nemčiji, Avstraliji, kjerkoli želite, manj bo teh prihodkov, ki so realni v državnem proračunu, manj boste imeli za deliti predvolilnih bombončkov. Že včeraj je Umar rekel, da so ključen problem naložbe in investicije. In če pogledamo, v letu 2018 se ponavlja podobna zgodba kot v letu 2017. Jaz sem prepričan, da s 1. 1. 2018 ali pa čez leto ali malo manj, ko boste sprejemali verjetno tretji, četrti rebalans proračuna za leto 2018, ne bomo dejansko – pustimo ob strani analize, ki jih delajo strokovnjaki za to, da upravičijo svoje službe –nič bližje tretji razvojni osi, ne bomo nič bližje drugemu tiru. Tu pa tam bo padla iz kakšne svetovalne družbe kakšna analiza, kaj vse je treba še preštudirati, da naj bi se zadeve vsaj poplačale tistim, ki so za to, da v tej vladi oziroma njihovih službah razmišljajo. Na drugi strani pa je, še enkrat ponavljam, največja investicija v tem trenutku v Sloveniji dokončanje izgradnje hidroelektrarn na spodnji Savi. Za hidroelektrarno Mokrice, ki bi morala biti zgrajena do konca leta 2017, nimate pojma in niti evra, kar je najbolj žalostno, za to hidroelektrarno. Niti evra. In tukaj poslušamo odgovore ministrice za okolje, da ni okoljevarstvenega soglasja, kar de facto pomeni, da ministrica, ki je odgovorna za ta projekt, nagaja Posavju in se sklicuje, da ni okoljevarstvenega soglasja, za katerega je sama odgovorna, samo zaradi tega, da ne bo treba v državnem proračunu zagotoviti finančnih sredstev, ki jih je vlada zavezala s sklepom. Sama ministrica je rekla, da imamo še neizvršljiv sklep; ko pa sem jo vprašal, kdaj bo ta sklep realiziran, pa je bil molk organa na drugi strani. Skratka, to je ta vaša investicija, piar, investicija na papirju; ko pa so projekti, kjer se čaka lopata, pa jih bremzate, to je vaša investicija. In zakaj mislim, da se ne bo nič zgodilo na tej strani investicij naložb? Zato, kot rečeno, ker bodo jutri verjetno neke nove prioritete v tej vladi. Ko je neka izredna zadeva v Sloveniji – nova prioriteta in nov piarovski dan predsednika Vlade. Mene je strah, da bo po tem mojem izvajanju že nova prioriteta predsednika Vlade, prej so bili mladi, potem bo nekdo drug. Nekaj stvari še glede nekaterih zadev, ki sem si jih bolj podrobno pogledal, eno je glede zdravstva. Mene je sploh strah govoriti o zdravstvu, ker mi imunski sistem pada, ko poslušam oziroma ko berem finance in proračun za leto 2018. Druga stvar je kmetijstvo, kjer napovedani ukrepi ne bodo nič dopolnili proračun na tem področju, bodo pa zadali hude udarce slovenskemu kmetijstvu, ker se bo samo nadaljevala ta politika, ki jo podpredsednik Vlade in minister za kmetijstvo že izvaja. Davčne blagajne, visoke kazni, birokracija in nacionalizacija. V vseh zakonih, ki smo jih sprejeli s kmetijskega področja, je bil korak več k nacionalizaciji. Zakon o podjetju Slovenski državni gozdovi, strankarska firma Socialnih demokratov. Sklad kmetijskih zemljišč, nacionalizacija. Zakon o gozdovih, nacionalizacija. Tu grem naprej, kar sem že prej malo začel, prodaja državnega premoženja. Tudi tukaj gresta v isti smeri. Namesto razprodaje oziroma odprodaje, torej da napolnite državni proračun, izkazi iz osnutka proračuna kažejo, da greste na nacionalizacijo, kajti država naj bi zagotovila 200 ali 300 milijonov za dokapitalizacijo, ampak niti ne vemo, katerih podjetij. Kaj se bo dogajalo z NLB, s Telekomom, s kakšno zavarovalnico, nič ne vemo. Vlada bo verjetno govorila o tem, kako skuša prodati; ampak imamo te grde tujce, ki vse slabo naredijo s slovenskim premoženjem, seveda v besedah predstavnikov Vlade, v predlogu proračuna pa imamo 200 milijonov za dodatno nacionalizacijo te državne ne srebrnine, ampak rjaste pločevine. In glede na včerajšnjo razpravo na Odboru za notranje zadeve me zanima, spoštovana ministrica za finance, ni je tukaj, če od današnjega dne v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagamo zakone, ki, prvič, nimajo točno urejenih finančnih razmerij ali pa rečemo, da na konto državnega proračuna damo določenim sferam, kjer smo odločali za vložitev zakona, 1 milijon, 5 milijonov, 10 milijonov, boste imeli pogum reči, da ta zakon ni usklajen z državnim proračunom. Ker sami imate največjo luknjo v državnem proračunu in ne samo zaradi včerajšnjega dogajanja, ko vam po vaših podatkih fali 23 milijonov, pa še jaz trdim, da je to malo na približno, na oko milijonček gor, milijonček dol. Kajti težko bi dejansko vedeli, kakšno je stanje v državnem proračunu, še enkrat ponavljam, če Računsko sodišče, ki želi pregledati ta proračun, ne ve, kakšno zmedo imate. Ampak danes se je očitno koalicija odločila, da bo verjetno govoril eden predstavnik SD, eden Desusa, morda dva iz SMC, ponovili nekaj floskul v tem smislu, da vlada izboljšuje poslovno okolje in mi upamo, mi pričakujemo, mi smo vrhunski, mi smo na na na; vsi ostali so pa grdi in vi nas ne razumete in vi ne smete nič predlagati in v tem smislu. In boste, pa ne od kar sem jaz v parlamentu, ampak od leta 1991 najbolj povozili ne samo opozicije, za to vam itak dol visi, to smo vedeli že prvi dan po volitvah, ampak boste povozili vse tako imenovane socialne partnerje, čisto vse. Za zaključek. Spoštovani, preden boste odločali o današnjem proračunu, si preberite, kaj ste zapisali kot floskule v vašo koalicijsko pogodbo. S sprejetjem tega proračuna smo, prvič, korak bližje predčasnim volitvam, kar je sicer bolj vaš problem kot pa naš; drugič, pokopali boste dogovarjanje z vsemi, ki naj bi bili kot interesna združenja, tisti, s katerimi se mora vlada pogovarjati. In tretjič, koalicijsko pogodbo vrzite v peč, kajti koalicijska pogodba je le še eden blef, napisan na papirju. Zaključil bom z nogometnim žargonom. Dejstvo je, da se izpolnjujejo besede nekega športnega komentatorja, ki je ob porazu rekel: Saj ne morejo zmagati, ker ni znanja in ni tehnike. Očitno zaradi tega, ker imate vsak dan druge prioritete, ne veste, kaj bi še; manj pa veste, kako in s kakšnimi finančnimi učinki boste to, čemur se reče skrpucalo iz proračuna za leto 2018, tudi dejansko naredili. Medtem pa bomo šli še nižje po tej lestvici, kamor smo danes padli, ko smo na zadnjem mestu skupaj z Italijo in Ciprom, ko smo dobili ne rdeč karton, ampak verjetno še kakšnega modrega s strani Evropske komisije, ki pa niti še pol stvari ne ve, kaj in kako se dogaja v državnem proračunu. Ampak spoštovani, vam srečno! Državljankam in državljanom pa rečem: Nesrečno vlado ste si izvolili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Mislim, da je uvodoma prav, da povem, da tako, kot je luknjasta koalicija, in tako, kot je luknjasta Vlada Republike Slovenije v tem mandatu, tako je luknjast tudi državni proračun za 2017 in 2018. Bilo bi prav, da si vsak doma v spalnici na listek, kot sem ga sedaj povedal, ta stavek napiše, tisti, ki ste v koaliciji, pa ga prilepi nad posteljo. In ko se bo zjutraj zbudil, bo to pogledal in začel razmišljati. Mislim, da je prišel trenutek, ko je v tem državnem zboru prav, da ljudje, ki sedijo tukaj notri, tudi razmišljajo in delajo v interesu svojega naroda. Ta vlada, ta koalicija ne samo da ni sposobna, očitno niti ne želi, ker ji je prioriteta vse drugo, samo ne to, kar je treba zagotoviti slovenskemu ljudstvu in narodu. Ta vlada in ta koalicija imata v tem trenutku v ospredju pomagati tistim, ki so kriminalci, ki imajo tudi kriminalno preteklost, in držati štango. Samo spomnil bi vas rad na mafijsko združbo v bankah, ki je ustvarila v tej družbi tako in tako finančno luknjo; da ne govorimo potem še o drugih zadevah, da ne govorimo o tistih, ki kradejo na kubike v zdravstvenem sistemu. Če ste včeraj ali predvčerajšnjem poslušali gospoda Kuštrina, ko je povedal, koliko stane ena zadeva in potem koliko je provizija. In če se ta koalicija in ta vlada sploh na te zadeve ne odzove, in kot jaz spremljam to zadevo v tem političnem slovenskem prostoru, je temu točno tako. Zaradi tega pravim, da sta ta koalicija in ta vlada resnično tisto, kar si slovenski narod ne bi smel privoščiti. Velikansko škodo ste naredili v teh dveh letih in pol, resnično velikansko škodo. Škoda, ki je nepopravljiva. Ne vem, koliko generacij bo potrebno, da bo pozdravilo to, kar se je do tega trenutka zgodilo v teh dveh letih in pol. Spoštovani, naj se vrnem na proračun 2018. Danes sem si sprintal s Siol.net, sreda, 16. 11. 2016, piše: Slovenija bo iz Bruslja prejela zaušnico. Slovenski osnutek proračuna za prihodnji dve leti, ki ga je pripravila vlada Mira Cerarja, ni v skladu z evropskimi proračunskimi pravili, bodo danes sporočili iz Bruslja. Tako napoveduje spletna stran, ki sem jo že prej omenil, politiko Evropske unije. In na drugi strani, Slovenija je že marca med najslabšimi. Komisija bo pri ocenjevanju proračunov članice predvidoma tudi letos razvrstila v tri skupine: skladne z evropskimi pravili, pretežno skladne s pravili in tiste s tveganji neskladnosti s pravili. V prejšnjem ocenjevalnem ciklu je bila Slovenija marca nepričakovano iz srednje skupine uvrščena v skupno držav, ker obstaja tveganje neskladnosti z evropskimi pravili. Spoštovani kolegice in kolegi, če je kdo v koaliciji to prebral, kar sem jaz zdaj, bi moral v tem trenutku predlagati, da se seja tega zbora prekine. To so alarmantni podatki. In če to za vas niso alarmantni podatki, potem se jaz sprašujem, ali živimo v vzporednem svetu. Si znate razložiti, kaj je tukaj zapisano, si znate razložiti?! In če si znate, pričakujem najkasneje v naslednje pol ure, da boste predlagali prekinitev te seje. In naprej ugotovili razloge za takšno stanje, pripravili rešitve za takšno stanje in šele potem nadaljevali to razpravo v Državnem zboru. To bi bilo normalno za vsak normalni parlament, za vsako normalno poslansko skupino; ampak očitno je v našem parlamentu vse mogoče, predvsem zato, ker v njem sedijo tisti, ki so prišli v ta parlament brez vsakršnega programa, ki v resnici ne vedo, absolutno ne vedo, kako je treba streči in kako je treba vladati, da bi bilo ljudstvo zadovoljno. In očitno je tudi proračun 2017 in 2018 dokaz tega, da delate kampanjsko, da nimate nobenih jasnih ciljev, vaša koalicijska pogodba so napisane fraze. In mislim, da od te koalicijske pogodbe praktično ni bilo uresničenih več kot 10 ali 15 %, smo v drugi polovici ali pa v drugi tretjini vašega mandata in stanje je takšno, kakršno je. In tudi proračun je takšen, kakršen je. Po moji osebni oceni je proračun absolutno neusklajen. Absolutno neusklajen in to je dejstvo. Nimamo mnenja fiskalnega sveta, včeraj je bil umaknjen zakon o sistemu plač v javnem sektorju; sploh ne vemo, kaj se bo zgodilo kot posledica, ko govorimo o stavki zdravnikov. In na koncu se nam lahko zgodi, da bo zazevala luknja v proračunu, ki bo nekaj sto milijonov. Kako si predstavljate v takšnem stanju potem nadaljevati vaše delo kot vlada in koalicija, kako? Že sedaj potrebujemo skoraj 3 % pozitivnega bruto družbenega proizvoda, da pokrivamo samo obresti za to, kar smo dolžni. In kje je razvojno naravnan proračun potem? Niti toliko nimamo gospodarske rasti, da bi lahko obresti pokrivali. Na podlagi česa lahko potem vlagamo v razvoj in v tisto, kar je ključno in potrebno? Mi brez razvoja, brez vlaganja v gospodarstvo nimamo nobene možnosti, nobene možnosti, vsi veste, od tam prihaja denar v proračun. In v teh dveh proračunih nimam občutka, da bi bila razvojno naravnana in nista razvojno naravnana. Ne gredo prioritete v pravo smer. Nimate pravih prioritet, še vedno delate po istem principu, kot so delale vse levičarske vlade v samostojni Republiki Sloveniji, in to je, da se bistveno več porabi kot pridela. In tisti, ki pridelajo, tisti, ki delajo in ustvarjajo, jih je treba tolči po hrbtu in jim nalagati nove in nove obveznosti in tako dalje. In da se ne pogovarjamo o brezposelnosti. Če ne bi toliko ljudi delalo v tujini, veste, kakšna bi bila brezposelnost danes tukaj? 130, 140 tisoč. In potem zavajamo ljudi, slovenskega človeka, tiste ljudi, ki se iz meseca v mesec z veliko težavo prebijajo in z veliko težavo preživijo. Včeraj zvečer sem bil na obisku pri gospe, ki ima 288 evrov pokojnine; in včeraj je bil 14. ali 15. v mesecu, nima niti centa več. Rekla je, gospod Marijan Pojbič, jaz ne vem, kaj naj naredim. In jaz imam toliko sočustvovanja do ljudi, da sem ji pač pomagal, ampak to ni rešitev, to ni dolgoročna sistemska rešitev. Revščina in vse tisto, čemur se vse skozi izogibamo in govorimo, da se revščina zmanjšuje in tako naprej; ker ne gremo med ljudi, ker mislimo, da je Slovenija Ljubljana, in ker si predstavljamo, da celotna Slovenija živi na istem nivoju, kot živi Ljubljana. Lepo vas prosim. Tudi kolegi iz Štajerske, iz Maribora, vas je cel kup poslank in poslancev. Ali samo jaz hodim od ljudi do ljudi?! Kako je to mogoče? In kako je mogoče, da potem pridete s takim proračunom in ne upoštevate v tem proračunu prioritete, ki so ključne zato, da bi Slovenci kolikor toliko normalno lahko živeli; vsi, ne samo posamezniki in ozka skupina. In privilegiranci kot mali bogovi. In določeni ljudje v javnem in državnem sektorju kot veliki bogovi. Jaz nikoli nisem trdil, da ga ne potrebujemo, javni in državni sektor, nikoli; ampak ne na takšen način, ne tako glomaznega, ne tako neučinkovitega. Veliko ljudi, tudi na upravnih enotah, poznam osebo, ki sem jo tukaj posebej pohvalil pred letom ali dvema v Državnem zboru, ki je odlično opravila svoje delo. Ampak kakšno veliko število je pa takih, ki se skrivajo za temi pridnimi ljudmi. In ta vlada do tega trenutka in ta koalicija do tega trenutka na tem področju ni naredila nič, čisto nulo. Pa ne samo to, še povečuje odhodke za te strukture ljudi iz državnega proračuna; v dani situaciji, ko gospodarska rast ne zadošča niti za plačevanje obresti dolga, ki so ga naredile v glavnem levičarske vlade v naši družbi. Da ne govorim o podhranjenosti Slovenske vojske, govorim o podsistemih, da ne govorim o podhranjenosti zdravstvenega sistema, ki je še kako pomemben za vsakega posameznika v slovenski družbi, vsakega človeka v slovenski družbi. In to so prioritete, to bi morale biti prioritete te vlade. In kaj je bilo do tega trenutka v dveh in pol letih vladanja te koalicije in te vlade narejeno na tem področju? Kaj? Praktično skoraj nič. Iz teh dveh proračunov so neke malenkosti, ampak od tega ni možno reševati čakalnih vrst in tako dalje, da ne govorim o velikanskem problemu v naši družbi. Ni možno reševati tistih, ki jih je daleč največ, ki imajo 200, 300, 400, 500 evrov pokojnine. In ne more reševati in ne rešuje tistih, ki so dolgotrajno na zavodu za zaposlovanje, na tak način, kot jaz pričakujem, da bi bilo potrebno. Ogromno denarja gre v socialni podsistem. Gre; ampak problematično je, kako je ta denar porabljen, kako funkcionirajo centri za socialno delo, koliko zlorab se dogaja. Vsak dan znova in znova gledamo, pridejo na površje nove in nove svinjarije, ki so na kubik svinjarije. To pa samo zato, ker določena stranka lahko obvladuje celotni podsistem. In tokrat so tukaj prav Socialni demokrati tisti, ki so najbolj odgovorni za to, kar se dogaja v podsistemu, ko govorimo o sociali. Zadnjič sem prebral en podatek, v enem od centrov za socialno delo je od 130 zaposlenih 123 članov Socialnih demokratov. Pa če to niso alarmantni podatki, potem pa naj me vzame vrag. Ali se vam to zdi normalno, tisti, ki sedite na strani vlade, in tisti, ki sedite v koalicijskih strankah, ter člani Desusa, ki ste v tej vladi, ki imate neko pravico udariti po mizi. Pa nič. Nič se ne zgodi samo zaradi tega, da obdržite položaje, da imate polne denarnice, da mandat lepo mine, da teče čim dlje. To je vaša zgodba in vse ostalo, kar je pa ključno, je drugorazredno vprašanje. In drugorazredno vprašanje so tisti, ki ne morejo živeti, tisti, ki so na robu preživetja, kot sem rekel, večina v tej skupini je tudi upokojencev. Kaj mislite, kaj mi govorijo upokojenci in kaj so mi povedali včeraj, ko sem bil zvečer pri eni gospe, o kateri sem prej govoril, kaj mi je rekla. To boste slišali, ampak ne danes; ko bo za to prava priložnost, vam bom povedal, ker bo napisala in podpisala določen dokument. In prav je, da se enkrat v tem državnem zboru soočimo z realnostjo, resnico in da začnemo enkrat pravično razmišljati. Nobeni strukturi, ki je pokradla to državo, uničila to državo, se do tega trenutka ni zgodilo nič, nula. Nula. Sedaj se tam nekaj pogovarjajo, neke majhne preiskave, ko gredo za Romano Pajenk in Probranko. Kje je Ljubljanska banka, kje je Abanka, kje je Factor banka? Kje so te ne lumparije, to niso lumparije, to so škandalozni mafijski posegi v samem jedru funkcioniranja naše države in naše državnosti, ker spodkopavajo temelje te državnosti, te države, ker kradejo denar, ki ga ubogi narod tukaj pridela, pa ga selijo okrog po celem svetu. In potem s tistim denarjem preko kvaziskladov nazaj kupujejo slovenska podjetja; pa vsi veste, da je to res, pa nič od nič. V Slovenski demokratski stranki na to opozarjamo, vse skozi vas poskušamo spomniti, da se zavedate, kaj je vaša primarna naloga v tej družbi, ker ste vlada in koalicija; pa nič. Vse stoji, vse se zamegli, vsi ti veliki lopovi lahko ne vem kaj vse naredijo, ve se točno, koliko denarja so posamezniki pokradli; imate vsak dan na Facebooku ali če pogledate na socialnih omrežjih, cele ekipe posameznikov s slikami ter napisanimi imeni in priimki; pa se nič ne zgodi. Vse se vrže – ne vem, v katerem segmentu – v predale. Ali je tožilstvo ali je to policija, ne vem, nekje se te stvari ustavijo. Tisti, ki ima škarje in platno v rokah. Kdo pa je to? To je vlada in koalicija. In ni šanse, da bi mene kot poslanca, Marijana Pojbiča, ki je štiri mandate v tem parlamentu, prepričali, da nimate možnosti, da nimate vzvodov. Vseskozi poslušam, tole moramo narediti zaradi tega, ker je zakon tak. Tega ne moremo narediti zaradi tega, ker je zakon tak. Ampak ta koalicija ima dvotretjinsko večino, lahko spremeni vsak zakon v tem trenutku, v štiriindvajsetih urah. Imamo pet ali deset zakonov, ki jih je treba sprejeti, če gre za to, da te lumpe, to mafijo, ki je pokradla državne finance, pripeljemo do sodnika in potem v zapor ter jim vzamemo vse premoženje, ki so ga pokradli. To bi bila prava pot. Predlagam vam, draga koalicija in vlada, ne ukvarjajmo se s podrobnostmi. S tem, o čemer jaz sedajle govorim, se ukvarjajmo, pa bomo imeli tri, štiri, pet milijard takoj v proračunu. Takoj, v tem trenutku. In bomo lahko delili marsikomu, tistim, ki si ta denar zaslužijo, so za njega krvavo delali ali pa so delali 40 let ali ne vem koliko časa ter so danes v pokoju. So si ga zaslužili in ga ne dobijo. Naredimo to, da vidimo, koliko vas je. V Slovenski demokratski stranki ne bo nobenega problema. Mi, če bo treba, bomo 24 ali pa 48 ur sedeli v parlamentu, od jutra do večera, pa boste videli, če bo kdo od naših poslancev takrat manjkal. Nikoli, vam garantiram nihče. Prinesite ustrezne dokumente, jih sprejmemo in bomo rešili ta problem, nihče ne bo mogel več ugovarjati, ne banka z neko bančno tajnostjo, drugi s drugo tajnostjo, tretji s tisto, potem nam skriva določene dokumente celo policija. Pa v kakšni državi mi živimo, lepo vas prosim. Saj to je neverjetno. Evropska unija pravi, da je treba v Sloveniji speljati lustracijo. Ja, berite malo, gospod, tisti, ki vas to verjetno najbolj boli, malo si preberite, kaj piše, saj imate socialna omrežja vsak dan, jaz jih berem; ne vem, če vi gledate. V Sloveniji je nujno treba speljati lustracijo, ker so premočne povezave in zaokrožen krog, ker se vrtijo isti ljudje, njihovi nečaki, da ne bom rekel otroci. Poglejte si imena in priimke, pa boste videli, kdo se vrti po posameznih pozicijah. Jaz sem tudi predsednika Vlade osebno opozoril na eno osebo, sem mu napisal, da naj bo pozoren na začetku tega mandata, čisto na začetku. Kljub temu da nisem verjel njegovim besedam v volilni kampanji, ki jih je izrekel o morali in ne vem čemu še vse. Nič se ni zgodilo, tisti človek še vedno tam sedi in kreira skoraj vse, ima skoraj vse pod kontrolo, ko govorimo o državnem gospodarstvu. To je tisto, kar je problematično; in nihče se ga ne upa dotakniti, nihče ne najde sistema, da bi te ljudi umaknil. Žalostno, resnično žalostno. In potem se vrtimo v začaranem krogu in če ne bo tukaj politika stopila skupaj, mi ne bomo nikoli izboljšali stanja v tej državi. Davek se nam povečuje, na pamet govorimo, da bomo zmanjšali tisti denar, ki ga več porabimo, kot ga pridelamo. Primanjkljaj. Se opravičujem, nisem se mogel spomniti. Na pamet govorimo. Ker po vsem tem, kar vidiš v tem proračunu, bo na koncu ne 700 milijonov, ampak bo ponovno milijardo 200 ali milijardo 100 primanjkljaja. Ponovno bomo toliko in toliko odstotkov več porabili, kot smo pridelali. In ne nas farbati, vsi pa tudi nismo že čisto, kot nas poskušate imeti; da je Slovenska demokratska stranka tista, ki samo nerga. Slovenska demokratska stranka je tista, ki je največ predlogov zakonov prinesla v ta parlament, in to dobrih. Ampak zaradi slabe koalicije, zaradi slabe vlade so zavrnjeni. In to na račun tistih najbolj obubožanih. To je tisto, kar je nekorektno. Prav iz teh dveh proračunov se ta zgodba vidi, za tiste, ki se na določene stvari spoznamo. In tu govoriti floskule, neumnosti, da je proračun sestavljen realno; kdo lahko v tem parlamentu v dani situaciji izrazi takšno bedarijo. In tak je lahko tudi minister. V vladi, ki je luknjasta, v koaliciji, ki je popolnoma luknjasta, proračun, ki popolnoma luknjast, logično sedijo tudi luknjasti ministri, ki prinesejo in izjavljajo takšne oslarije. To so popolne oslarije, ki ne vzdržijo. Vsi vemo, kot sem že prej povedal, da je proračun neusklajen; in to je dejstvo. Spoštovani kolegi, poglejte si podsistem zdravstva, poglejte stanje v tem trenutku, kaj se tam dogaja. Morala bi takoj biti izredna seja Državnega zbora v takšni situaciji, ne pa da se pogovarjamo tako, kot da se nas zadeva ne dotika. Jutri bodo začeli ljudje umirati; kdo bo za to odgovarjal, kdo, vas sprašujem. Mi v Slovenski demokratski stranki ne, ker vseskozi vas opozarjamo, dragi prijatelji ali kakorkoli naj se izrazim, naredimo že nekaj za to, da preprečimo tisto, kar se ne sme zgoditi v tej družbi. In postavimo prioritete. Zdravstveni sistem, čakalne vrste in vse te zgodbe so prioriteta. Morale bi biti razvidne iz tega proračuna, pa niso. Ne iz tega ne iz prejšnjega, torej iz 2017, niso. Čakalne vrste, katastrofa, katastrofalno stanje. Tisti, ki delate v zdravstvu, ker vidim, da med nami sedi tudi zdravnik, ki se na to zelo dobro spozna, ve, da je to dejstvo, ve tudi, da je podhranjen zdravstveni proračun, tudi to ve. Ve tudi to, kakšna situacija se nam lahko zgodi zdaj, ko je zdravniška stavka, ko ta politika ni bila sposobna do tega trenutka prisluhniti temu, kar so zdravniki vseskozi opozarjali, da bo ta trenutek prišel, če se ta vlada, ta koalicija in ta politika ne bo zganila. In se ni zganila, nič se ni zgodilo, nula. Zato imamo danes to, kar imamo. In kdo bo odgovarjal za ljudi? Ste včeraj pogledali, ko so kazali, kaj se je dogajalo na urgenci Kliničnega centra Mariboru. Dvajset ur ljudje čakajo tam, da pridejo na pregled. Kaj smo normalni, mi pa se tu notri pogovarjamo, kot da je v tej državi vse oh in ah ter vse super. Pa kaj smo normalni?! No, kdo lahko reče, da smo normalni? Jaz se čutim pri takšni zgodbi, da nisem normalen, da to gledam zraven. In če bi imel v tem trenutku možnost, da bi bil v vladi, bi ukrepal takoj, v trenutku. Tudi ob polnoči, ob enih ponoči bi sklical sejo koalicije. Bi sklical sejo koalicije takoj, vlado, ni tu diskusije, da bomo čakali od danes do jutri, da se naspimo. Ne, ker smo mi krivi za stanje, ki se v tej družbi na tak način dogodilo, in smo pripeljali to družbo v to situacijo. Takoj bi sklical. Kaj pa vi počenjate? Ukvarjate se z vsem drugim, samo ne s tistim, kar je ključno in problematično. Prosim vas, rotim vas, resnično, enkrat, prosim, poslušajte moje besede in ne glejte me skozi neko politično opcijo. Poslušajte moje besede! Moje besedo želijo biti povezovalne; in tudi so. Želim si, da rešujemo probleme najbolj obubožanega dela našega ljudstva in rešujemo probleme tistih, ki so v zdravstvenem podsistemu, rešujemo probleme tistih, ki so v podsistemu obrambe, vojske in tako dalje. Tu me poslušajte! Za mano – to pa moram povedati, ker sem na to ponosen – pa stoji Slovenska demokratska stranka. In mi smo dostojanstveni in vemo, kaj hočemo. Tudi pozivam celotno slovensko ljudstvo, da ne bo več nasedalo novim obrazom in nekim kombinacijam iz ozadja, ki se spet pripravljajo na tak ali drugačen način. Da ne bo nasedlo, ker v naslednjem mandatu, če ta levičarska vlada, kakršnakoli že bo oblikovana, dobi mandat, se pa lahko zgodi, da ti upokojenci, javni uslužbenci, vsi tisti, o katerih se danes pogovarjamo, ne bodo dobili več pokojnin in ne bodo dobili več plač, kot jih zdaj dobivamo. Resnično vas opozarjam, ta situacija se lahko zgodi. Da ne govorimo o zdravstvu, da ne govorimo. Danes je v zdravstvu problem; če nimaš denarja, si praktično jutri že tam, saj veste, nerad govorim o tem, kje. In to je nedopustno, skrajno neodgovorno. In govorimo o javnem zdravstvu. Floskula – javno zdravstvo! Kakšno javno zdravstvo, če si mora že 30 % ljudi plačevati pregled, če hočejo normalno, ob pravem času priti na pregled, da prej ne umrejo. To je za vas javno zdravstvo?! To je floskula, ki ne vzdrži več nikjer! Lepo vas prosim, pa pri svetem bogu, začnimo enkrat že ukrepati. Pa ne iščimo samo, kdo je kje, ampak stopimo skupaj pri ključnih problemih in jih poskušajmo reševati. In vseskozi, na vsaki seji Državnega zbora vas pozivam, naredimo sejo, dolgo 48 ur, v parlamentu, naj nam pripeljejo sendviče in vodo, pa 48 ur vsi poslanci, vse poslanske skupine, ne glede na politično pripadnost, sedimo tu in sprejmemo ključne rešitve, ki so potrebne za to, da bo slovenski narod bolje živel. Ne mi; narod, večina ljudstva. Da bodo lahko tudi tisti, ki zdaj hodijo v Avstrijo, ki hodijo po ostalih državah okrog in si iščejo kruh, delali v lastni domovini. In se mi ne bomo hvalili, da je taka brezposelnost, v resnici pa je popolnoma nekaj drugega. Če tega ne bi bilo, bi imeli minimalno 130, 140 tisoč brezposelnih. Da ne govorim o agencijskih delavcih, ki imajo tu sedež podjetja, delajo pa v Avstriji, Nemčiji in tako dalje. Če bi to sešteli, bi videli, kakšna številka je to – 50, 60 tisoč ljudi. In potem se ne bi vlada in ta koalicija tu hvalili in hvalisali, kaj sta naredili, da se brezposelnost niža. Pridite pogledat malo na Štajersko, pridite! Pridite na Koroško, pridite v Prlekijo, pridite v Pomurje, Prekmurje in tako dalje. Pridite, cela vlada, pa gremo dol. Pa skličemo ljudi in boste videli, kaj vam bodo ljudje povedali. Takrat boste imeli realno sliko realnih problemov v slovenski družbi. In šele takrat, boste nekateri profesorji, doktorji in ne vem kaj še vse ste, ki sedite v parlamentu, ki ste koncentrirani v Ljubljani, razumeli bistvo problema. In če boste razumeli bistvo problema, ga boste lahko začeli tudi reševati. Če ga pa ne boste; na žalost, tisti, ki ne pozna problema, praktično zelo težko ali pa ne more reševati. Zato je pomembno, da enkrat nastopi trenutek, da bomo začutili, ampak ne samo poslušali, tudi slišali, kaj nam govori slovensko ljudstvo, kaj nam govorijo tisti, ki čakajo 19 ur na urgenci. Kaj nam govorijo tisti, ki čakajo dve ali tri leta, da pridejo na prvi pregled. In kaj nam govorijo tisti, ki imajo 250 ali 280 evrov pokojnine, in tisti s 400 ali 600 evri. Kaj nam ti ljudje govorijo?! In ko bomo to sposobni, meni verjemite, bo vsem skupaj bistveno lažje in se ne bomo delili. In ne bomo poslušali tiste medijske strukture, ki poskušajo na vsak način ves parlament postaviti v luči – saj ste vsi enaki, saj ste vsi iste barabe. Ni res! Jaz še enkrat povem, niti jaz niti Slovenska demokratska stranka ne sodi v to ekipo. In prav je, slovenski narod je treba prepričati, da temu ni tako, to kar režimski mediji pokazati, da bi ustvarili apatijo volilne udeležbe. In to se nam dogaja, v Ljubljani 75 % tistih, ki se udeležijo volitev; na periferiji, če gremo gor, Štajerska, Koroška, Prlekija, Pomurje in tako dalje, pa 49 %. Ravno tisti, ki jim gre najslabše v tej družbi, ne gredo na volitve zaradi te medijske združbe, ki počenja to, kar počenja; da nas vedno znova in znova deli. V nekem delu pa povezuje, da bi tisti, ki gredo, in to je državna in javna uprava, ki gre vedno na volitve, ostali. Tisti, ki pa nimajo časa, ker se borijo iz meseca v mesec, da bi preživeli, pa na volitve na gredo. In na naslednjih volitvah boga prosim in upam, da se bo slovenski narod enkrat zbudil in bo slišal moje besede tukaj v parlamentu in bo slišal besede Slovenske demokratske stranke, ki nam gre za ljudi, ki nam gre za slovensko prihodnost. In nam ne gre za privilegirance in tisto mafijo, ki jo ščiti sedanja koalicija in sedanja vlada. Proračun, kot sem rekel prej, je po moji oceni neusklajen, to je dejstvo. Takega proračuna v slovenskem parlamentu ni možno podpreti, niti mi v Slovenski demokratski stranki, pa mislim, da še marsikdo drug tega ne bi smel storiti. In morali bi takoj, kot sem prej povedal, jaz sem zdaj skoraj 10 ali 15 minut govoril, dati proceduralno in reči: prosim, spoštovani podpredsednik, prekinimo sejo Državnega zbora, dokler ne bomo imeli vseh temeljev, da lahko v državnem zboru razpravljamo o proračunu in ga tudi sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Pojbič. Gospod mag. Marko Pogačnik, imate postopkovno. Za vami pa mag. Šircelj.
Spoštovani predsedujoči, prepričan sem, da sta dva momenta, ko je treba postopkovno odreagirati. Ne moremo tukaj poslušati poslank in poslancev, Siol.net piše to, Finance pišejo to, kakšen drug portal piše o poročilu in stališču do osnutka proračuna Republike Slovenije s strani Evropske komisije. Jaz sem prepričan, da ta državni zbor potrebuje s strani vlade večjo resnost. In najmanj kar je, da se ministrica za finance oziroma ministrski zbor, Vlada ali predsednik Vlade opredelita do stališča, ki ga je podala Evropska komisija k osnutku proračuna Republike Slovenije; in da se to naredi nemudoma, preden se nadaljuje s to razpravo. In v drugem koraku, spoštovana ministrica – prej je bil tudi glavni pogajalec tukaj, to pomeni, da se ne pogajate, ker je bil še 10 minut nazaj tukaj, tam je sedel eno uro –, povejte ukrepe, na osnovi katerih boste zagotovili stabilnost tega proračuna, to, kar je že podpredsednik Vlade povedal. Spoštovani predsedujoči, predlagam, da lahko ukrepate v skladu s poslovnikom in s svojimi možnostmi, ki jih imate. In preden se nadaljuje ta razprava, da poslanke in poslanci dobimo to poročilo Evropske komisije in da se Vlada v drugem koraku opredeli do tega.
Hvala lepa. Imamo še dva razpravljavca in potem se je najavila gospa ministrica. Mag. Pogačnik, če se strinjate, bi počakali na njen odziv, preden nadaljujemo z razpravo. Mag. Šircelj, ste želeli besedo? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, jaz ne bi rad, da mi bo predsedujoči še enkrat dal opomin glede tega, ampak imam podoben predlog. Ampak ne, da to naredi vlada, ker zgleda, da vlada ne more priti do tega poročila. Zato apeliram na vas in na Državni zbor, da Državni zbor pridobi poročilo Evropske komisije in ga razdeli poslancem. Ne vem, če bo vlada to naredila, ne vem tudi, ali je usposobljena za to, ali ima te informacije ali ne. Glede na proračun, kakršnega smo dobili, dvomim, da ima. In ker vlada ni prišla s tem, čeprav je bilo kasneje ugotovljeno, da je že včeraj vedela, da bo danes poročilo in tako naprej, s to informacijo ni prišla; prišli smo s poslanci, da je danes Evropska komisija izdala poročilo in sprejela. Predlagam, da Državni zbor zagotovi to poročilo. Lahko pa Državni zbor ali pa vi kot predsedujoči posameznemu poslancu ali komurkoli naročite, da on pridobi to poročilo, če mislite, da ne bo šlo. Malo čudno bo zgledalo, da bomo poslanci prišli s poročilom in da bomo tukaj delili. Zato predlagam, da Državni zbor to naredi uradno in formalno, mislim, da je vsebinsko nemogoče razpravljati naprej. Prvič, nimamo odhodkov, nimamo vseh relevantnih dokumentov, nimamo poročila Evropske komisije, za katerega ministrica pravi, da ne bi upoštevali, razen pri pogajanjih s sindikati bi ga upoštevali; drugače ga pa ne bi upoštevali. Stvar postaja res konfuzna, zmedena. Zagotovite vse dokumente, da bomo lahko odločali.
Hvala lepa, mag. Šircelj. Bom prenesel vaš predlog vodstvu Državnega zbora oziroma predsedniku, vas bomo obvestili. Predlagam, da nadaljujemo. Gospod Tomaž Gantar, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Jaz bom nekaj misli navedel ponovno o zdravstvu; in to zato, ker je bilo rečeno in tudi sam predsednik Vlade je pri svoji predstavitvi proračuna v uvodnih besedah omenil zdravstvo kot prioriteto na prvem mestu. Pri omejitvah, s katerimi se srečujemo, je treba postavljati prioritete. Mislim, da je vsem nam popolnoma jasno, da vseh želja in tudi zahtev po finančni konsolidaciji in vseh pričakovanj ni možno upoštevati. Po drugi strani pa me vseeno skrbi, ko postavljaš prioritete, jaz mislim, da jih moraš, prvič, zelo dobro poznati in tudi zelo dobro oceniti, kaj te prioritete pomenijo. Ko govorimo o zdravstvu, vedno govorimo o tistem, kar je vedno nekako na prvem mestu praktično pri vsakem; to je že dolgo znano dejstvo. Drugo znano dejstvo pa je, da je ta razkorak med potrebami prebivalcev Slovenije in financiranjem tega sistema prisoten že vrsto let. Res ni ne od danes ne od včeraj, s tem se ubadamo že vsaj petnajst let. Je pa tudi res, da so razmere na tem področju tako zahtevne, kot niso bile, ali pa je bilo podobno in smo nekako uspeli rešiti v času najhujše krize, ki je pa danes ni več. Tudi danes je prihodek Zavoda za zdravstveno zavarovanje na račun vseh prispevkov, če primerjamo leto 2013 in letošnje leto, 250 milijonov višji; pa se kljub vsemu soočamo z bistveno večjimi težavami v zdravstvu. Na drugi strani imamo podatke, na katere nas opozarjajo od zunaj in notri, da je Slovenja med državami Evropske skupnosti najbolj ogrožena, kar se tiče demografskih podatkov, kar se nanaša potem na pokojninski sistem in zdravstveni sistem. Zavedati se je treba, ko bo šlo preko določene meje, mi tega vprašanja ne bomo mogli reševati preko noči, ampak potrebujemo ukrepe, ki segajo od danes pa naslednjih 10, 20, 30 let. Ko gledam ta proračun in poslušam, da je to prioriteta te vlade, žal teh ukrepov v naslednjih dveh letih iz tega proračuna ni videti. Jaz sicer spoštujem to, kar je bilo rečeno in kar je tudi ministrica jasno povedala, kaj je stvar proračuna v zdravstvu. Se strinjam in se financira, tukaj tudi proračun nekaj več daje za zaključevanje nekaterih projektov na področju investicij, tukaj govorimo predvsem o univerzitetnem kliničnem centru in še nekaterih drugih. Ampak mi imamo velik problem na področju delovanja zdravstvenega sistema na drugih področjih. Tukaj pa žal iz tega proračuna prav kaj veliko ni videti. Strinjam se v tem delu, da v sedanji zakonodaji to ni naloga državnega proračuna. Na drugi strani smo na ministrstvu naročili študijo, analizo WHO, ki je jasno pokazala, da je naš zdravstveni sistem tudi zaradi financiranja ogrožen, kar se je izkazalo v času krize, ker je glavni vir financiranja na osnovi prispevkov, ki so bili med krizo toliko nižji, da je bilo bistveno težje funkcionirati. In svetovano je bilo in pri tem je takrat sodeloval tudi tedanji minister za finance dr. Mramor, da je treba zagotavljati tudi več sredstev iz proračuna za zdravstvo. In pač dejstvo je, Slovenija je med državami v Evropi tista, ki da iz svojega proračuna najmanj sredstev, okrog 3 % jih nameni zdravstvu. Potem so tam Češka, Slovaška, ki dajejo okrog 7 %; vse ostale države dajo bistveno večji delež. Jaz lahko razumem, da mi ne moremo tega odstotka spremeniti preko noči in v času, ki je nenaklonjen zaradi posledic, ki jih blažimo na številnih področjih, pa naj bo to infrastruktura ali karkoli. Rekli smo, da je zdravstvo prioriteta. Moram reči, da me v resnici skrbi, pa ne želim delati nobene panike ali se iti kakršnihkoli nagajanj ali drugačnih pomislekov; ampak če gledam, da temeljita naslednji dve leti samo na osnovi povišanja prispevkov v zdravstveno blagajno, v ZZZS; se pravi, da govorimo v letu 2018, če se ne motim, nekaj manj kot 24 milijonov, v letu 2017 okrog 18 milijonov, višji prispevki so ocenjeni. To je to. Na drugi stani pa imamo bolnišnice, ki imajo 100-milijonsko izgubo, imamo čakalne dobe, ki so težke preko 100 milijonov in pred vrati imamo tudi vprašanje, pustimo plače, ne bom govoril o stavki pa o zahtevah, ampak že samo uskladitve, ki so bile narejene, bodo stale zdravstveno blagajno po tedanjem mnenju ministrice na odboru okrog 33 dodatnih milijonov, ki jih bo mogel ZZZS na račun storitev pokriti, plus nove zaposlitve v prihodnjem letu. Mi imamo preko tisoč specializantov, ki bodo specializirali, in jih bo treba zaposliti in jih potrebujemo, ker imamo pač število zdravnikov, ki je na repu. Tudi zaradi tega težko na hitro odpravljamo čakalne dobe. V vsakem primeru bomo rabili za delovanje, pa če tukaj ne vključim zaenkrat nobene storitve v to, strašne probleme s financiranjem zdravstvenega sistema. In upam si mirno trditi, da jih to povečanje prihodka na ZZZS, ki je predvideno, niti približno ne more reševati. Ob tem, da vemo, da že letos ZZZS zaradi naraščajočih stroškov uporablja rezerve, ker pač ne sme imeti izgube, ki se je sicer prenašala avtomatično na bolnišnice. Enostavno si ne morem predstavljati, da nekdo, ki da prioriteto na to področje, teh nekaj enostavnih stvari ne zmore sešteti, da tako pač enostavno ne bo šlo. Pa pustimo sedaj alternative, katere so, kaj je možno kratkoročno narediti, kaj pa na dolgi rok; ampak naslednji dve leti na ta način ne bo šlo. In če ob tem upoštevamo še, da smo socialna država, ki daje že itak nesorazmerno velik delež iz žepov bolnikov, dopolnilna zavarovanja, 450 milijonov gre na nesolidaren način iz čepov, plus ocena 400 milijonov, ki gre itak direktno iz žepov. Tukaj govorimo že o preko 30 % financiranja zdravstvenih storitev na nesolidaren način, s tem da vemo, da tudi to danes ni dovolj. Na ta način, kot je tukaj predvideno in kakor piše, mi čakalnih dob ne bomo rešili; pa je eden glavnih razlogov, ki jih je ZZZS omenil za njihove finančne težave. Bolniški stalež, jaz sem prepričan, da je kup bolniških tudi na račun tega, ker ne pridejo pravočasno do zdravljenja, ne pridejo pravočasno do diagnostike in čakajo doma na bolniški, kar je tudi ekonomska škoda, da ne govorim o zdravstveni. Jaz vem, da je to sila težko rešljiv problem, zato je tudi skupščina ZZZS predlagala, da naj se dodatnih, vsaj 30 milijonov zagotovi, ker ni potrebno in tudi ni mogoče vseh čakalnih dob skrajšati v enem letu, ne bi bilo realno. Ampak upam pa reči, da iz tega, kar je tu predvideno za to, enostavno se to ne bo izšlo. In ne vem, na kakšen način bomo gasili požar. Kaj je možno v tej fazi in v tem trenutku narediti, težko rečem. Verjetno imamo zadeve bolj ali manj zaustavljene. Predlogov je bilo veliko že v preteklih letih, pa tudi sedaj, tudi ministrica išče določene rešitve. Ne vem, do kakšne stopnje in do kakšne mere so usklajene. Dejstvo je, da iz tega gradiva, ki ga imamo na razpolago, ni razvidno, da bi proračun prevzemal stroške specializacij, sekundarijev, vse to, kar ministrica omenja. Če to je, potem bo vsaj ta čas mogoče lažje premostiti. Sicer pa ne vidim, kako bomo naprej vodili to, kar je za nas vse pomembno – javni zdravstveni sistem; ne glede na to, kakšne bodo rešitve. Upam pa si reči, tudi če jih ministrica ali vlada najde danes in sprejmemo zakonodajo na tem področju, bodo učinki šele čez leto, dve, tri; jih ne bo danes. Ta razkorak, ki ga imamo že danes in ki ga bolnišnice ne bodo zdržale več dolgo. Namreč do sedaj so šle vedno dodatne obremenitve, ker ZZZS pač ne sme imeti minusa, ne sme imeti primanjkljaja, ne sme se zadolževati, vse izgube so se pač prenašale na bolnišnice. In če se bo to nadaljevalo, če ne bo druge rešitve, bo v naslednjem letu za pričakovati, da bodo dobavitelji začeli zaustavljati dobavo zdravil in medicinske opreme. Pa nam tu zelo malo koristi, če razmišljamo, koliko je korupcije in koliko gre denarja mimo, ker je pač to problem, ki se ga očitno tudi še nismo dovolj resno lotili; predvsem pa ga tudi ni možno rešiti preko noči. In jaz osebno ne verjamem, da lahko javni razpisi to zgodbo rešijo. Niti slučajno ne, ampak to bo jasno čez eno leto, ker sedaj si še vedno mnogi delajo utvare, da bo temu tako. Upam, da marsikaj, kar ste se pogovarjali na vladi in tudi med vami, med ministrstvi, in kar je lahko med vrsticami, ne poznam, da v resnici ni tako hudo, kot zgleda iz tega, kar je predvideno. Ker sicer se bojim, da nas čakajo v naslednjih dveh letih tudi na področju zdravstva hudi problemi. Hvala.
Hvala lepa, gospod Gantar. Besedo ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica, predstavniki ministrstev, kolegice in kolegi! Pri tej točki se pogovarjamo o proračunu za leto 2018. Danes želite vsekakor umetno ustvarjati pogoje, da proračun ne bi in ne bi bil sprejet, ne 2017 ne 2018. Močno si prizadevate. In zato na to umetno ustvarjeno bojazen, da proračun ne bo sprejet, v Stranki modernega centra tudi ne moremo pristajati. Minister Koprivnikar, čeprav je sedajle med nami, kljub temu nadaljuje s pogajanji v imenu Vlade in bo nadaljeval, najbrž bo tudi kaj v vmesnem času sporočil in počakajmo, kaj bo njegovo sporočilo. Kljub temu pa bi na tem mestu rada sporočila to, da dokler pogajanja trajajo, ni prav, da zavajamo ljudi, da je napačno, da sprejemamo proračun, da morajo biti zaskrbljeni. Ni strahu, ni skrbi. Mislim, da si Vlada v tem trenutku še vedno prizadeva, da bo proračun uskladila. Čeprav se res ne cedita med in mleko, nikoli nismo trdili, da se cedita med in mleko, pa vendar je treba reči, da je gospodarska rast. In če je gospodarska rast in če imajo ljudje zaposlitve, je optimizem. In ni razloga, da bi bili ljudje, tudi tisti z najnižjimi prejemki, zaskrbljeni. Mi se danes, v tem času, v tem trenutku pogovarjamo in do tega trenutka ni slabih kazalcev. Tudi Slovenija je v evroobmočju še vedno v rasti, na 7. mestu. In še vedno je v tem trenutku ekonomsko suverena; pogovarjamo se zdaj in v tem trenutku, o tem govorim. Seveda pa se človek ne more znebiti občutka, da si želite, da Sloveniji ne bi šlo dobro. Nikakor se ne da temu izogniti v tem trenutku, da si nekateri res to močno želite. Mislim, da v tem trenutku ustvarjati pogoje in napovedovati za naslednje leto, da je vse slabo in da bo vse slabo, da so to problemi, ki jih na vsak način ustvarjate na zalogo. Tudi glede investicij, ki ste jih interpretirali, da je padec investicij. Vedno znova je treba povedati, da so bile investicije največje leta 2014, ker je bilo 45 % koriščenja evropskih sredstev. Vsekakor na začetku evropske perspektive, v kateri se trenutno nahajamo, ne morejo biti poleg investicij, ki so namenjene iz integralnega proračuna, v tem trenutku investicije maksimalne; če so še vedno nekateri dokumenti – med drugim akreditacija, ki jo mora Slovenija dobiti in ki jo pridobijo tudi ostale članice – v postopku in bodo do konca leta. Kljub temu pa je sprejet izvedbeni načrt, predvideva se, da bomo v letu 2016–2018 v izvajanje spravili za skoraj milijardo in pol vrednih projektov. V prvi polovici 2016 je bilo izdanih več kot 50 odločitev o podpori, ali povedano drugače, potrjeno je bilo več kot 50 projektov, programov, javnih razpisov v skupni vrednosti več kot 600 milijonov, odobrenih 9 javnih razpisov v skupni vrednosti 73 milijonov evrov, odobrenih 11 programov, iz katerih bodo ravno tako sledili javni razpisi. Naj omenim še enkrat projekt avtocestni odsek Gruškovje–Draženci, 9 okoljskih projektov. Poleg naštetega je SVRK v letu 2016 že sprejel v pregled še več vlog, ki jih usklajuje s pristojnimi resorji. Samo do poletja je za več kot 600 milijonov sredstev, kar pa predstavlja 20 % operativnega programa. V naslednjih letih se pričakuje dinamika odobravanja odločitev o podpori; in bo še hitrejša. Zato se tudi v proračunu načrtuje, da bo raven investicij 2014 dosežena šele v letu 2018. Tudi glede skladnosti proračuna 2017 s pravili je ključno, da je Republika Slovenija zavezana spoštovati v prvi vrsti lastno fiskalno pravilo, ki ga glede na lastne izračune ob upoštevanju predvidenih ukrepov v predlogih proračunov spoštujemo; hkrati pa spoštujemo tudi mednarodne obveznosti, to je pakt za stabilnost in rast. Vsekakor pa si Ministrstvo za finance mora in si bo prizadevalo izpolniti dane zaveze ob jasnih omejitvah, da ukrepi ne bi negativno vplivali na gospodarsko rast na eni strani; in jasno zavezo po uravnoteženju javnih financ na drugi strani. Zato je treba biti še vedno naravnan in imeti pogled v prihodnost. In še vedno trdim, da je proračun za 2018 razvojno naravnan. Toliko za enkrat.
Hvala lepa. Za repliko je prosil mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Dejstvo je, iz zadnje razprave s strani poslanke Stranke modernega centra, podpredsednice Odbora za finance in monetarno politiko, je razvidno, da se ne ve, kaj dela leva roka, kaj dela desna roka in je ta koalicija totalno razštelana. Hkrati pravi, da opozicija ovira sprejetje tega proračuna. Ne, vi imate glasove, vi lahko sprejmete v Državnem zboru, kar želite. Pravimo, da delamo paniko brez veze, hkrati pa spoštovana poslanka reče, da bo vlada proračun še uskladila. Čez nekaj ur bo glasovanje. Kdaj ga boste uskladili? Kdaj boste uskladili proračun? Čez nekaj ur je glasovanje. Dejstvo je, ta proračun je neusklajen. Med nami je ponovno minister Koprivnikar. Spoštovani minister, vi ste rekli, vlada bo poslankam in poslancem pri sprejemanju proračuna dala dodatna pojasnila, kako načrtujete stabilnost proračuna. Spoštovani minister Koprivnikar, predlagam, da poveste, na kakšen način bo vlada načrtovala stabilnost tega proračuna. In še enkrat, ministrica za finance je dejala na odboru v petek, v primeru da ne bo prišlo do uskladitve s sindikati, včeraj ste zakon soglasno zavrnili, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, to pomeni, da se niti ena zadeva ni premaknila. Ministrica je rekla, to je javnofinančno nevzdržna številka, treba bo poseči po drugih ukrepih. Kateri so ti ukrepi? Zdaj sta oba predstavnika tukaj, podpredsednik Vlade, minister Koprivnikar, ministrica za finance, povejte, na kakšen način boste zagovorili stabilnost proračuna in kateri ukrepi bodo to. Spoštovani predsedujoči, še enkrat pozivam, da se Vlada opredeli do mnenja Evropske komisije. Tukaj imam jaz mnenje, vi ste rekli, da boste službe Državnega zbora pozvali, da ta dokument nekje najdejo. Mi smo ga našli, ta dokument je objavljen, objavljen je na šestih straneh v 15 točkah. In spoštovana ministrica oziroma spoštovani ministrski zbor, pričakujem opredelitev do tega mnenja na vse točke, ki jih je zapisala Evropska komisija.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da začnem s tem, da spomnim, da je danes mednarodni dan strpnosti. In bom v tem duhu tudi nadaljevala. Poročilo Evropske komisije smo v vmesnem času, ko je trajala razprava, prejeli tudi na ministrstvo. Točno ob 13.19 je prišlo na moj elektronski naslov in toliko, kolikor se v tem kratkem času lahko do poročila opredelim, se seveda tudi bom. Za rezultat nisem vedela včeraj, sem ga pa lahko pričakovala, ker vem, na kakšni podlagi in po kakšni metodologiji ga je Evropska komisija pripravila. V pripravi je Evropska komisija opravila razgovore na Ministrstvu za finance, na drugih relevantnih ministrstvih, do 15. oktobra smo Evropski komisiji, kot vse ostale države članice, poslali podatke v zvezi z osnutkom državnega proračuna in finančnimi načrti oziroma predlogi finančnih načrtov vseh ostalih blagajn javnega financiranja ter projekcijami drugih enot Sektorja država. In na podlagi teh podatkov je Evropska komisija naredila lastno oceno. Tudi ocena glede pričakovane gospodarske rasti, kjer Evropska komisija uporablja nižja pričakovanja, kot so naša lastna, je Evropska komisija uporabila svoje, ne naših podatkov. Rezultat ugotovitev Evropske komisije je, kot je bilo že prej omenjeno, možnost, da bi, če ne bomo uresničili napovedanih strukturnih reform in dogovora s sindikati glede obsega odhodkov za plače, prišli v resno neskladje oziroma v neskladje s cilji, ki jih moramo doseči v skladu s pravili Evropskega semestra. Zaradi tega lahko dokument Evropske komisije ocenim kot zelo resno opozorilo, da moramo nadaljevati z začrtanimi strukturnimi reformami; hkrati pa razumem to sporočilo Evropske komisije tudi kot potrditev naše ocene, da glede na ekonomsko situacijo v Sloveniji, glede na fazo javnofinančnega okrevanja, v kateri smo, ne moremo zagotoviti javnofinančnih odhodkov, s katerimi bi takoj in v celoti odpravili vse še obstoječe omejevalne ukrepe. Ravno zaradi tega sem si ves čas in si bom tudi vnaprej prizadevala za postopno in javnofinančno vzdržno ukrepanje na tem področju. Kar se tiče ukrepov, lahko zagotovim, da ukrepov ne načrtujemo oziroma ne predvidevamo, ne razmišljamo o ukrepih na prihodkovni strani, s katerimi bi pokrili morebitno višjo oceno odhodkov, če ne bi bilo dogovora s sindikati. To pomeni, da bo alternativne ukrepe, če do dogovora ne pride, treba iskati na odhodkovni strani. Vendar, kot sem omenila že prej, pogajanja tečejo. Predlagam, da jih ne ubijemo s tem, da razmišljamo na glas o morebitnih nadaljnjih ukrepih. V zvezi s pričakovanim deficitom – omenjeno je bilo, da ga ne bomo spoštovali – naj opozorim še enkrat, da je deficit, kot ga določi Državni zbor skozi predlog proračuna, zavezujoč ter smo dolžni in vodimo javnofinančno politiko v skladu s tem, da ta deficit dosežemo oziroma ga ne presežemo. Tako je vsako leto in ne vidim razloga, zakaj ne bi bilo tako tudi v zvezi z proračunom 2017 in 2018. Še enkrat opozarjam. Proračun je usklajen, usklajen je z javnofinančnimi možnostmi, ki jih imamo. In ukrepi, ki lahko zagotovijo to izvršitev proračuna v okviru teh javnofinančnih možnosti, so v enem delu še stvar pogajanja. O tem bo povedal več v nadaljevanju verjetno minister. Samo še na kratko v zvezi z zdravstvenimi prioritetami. Tako, kot na vseh področjih, razen v zvezi s plačami, kjer so pogajanja v teku, smo v vseh ostalih elementih pri proračunu upoštevali veljavni zakonodajni okvir. Če bodo oziroma ko bodo na področju zdravstvene dejavnosti dogovorjene nove rešitve, jih bomo podprli tudi z ustreznimi ukrepi na področju zagotavljanja sredstev za izvedbo tovrstnih ukrepov; tudi, če bo treba, s spremembo proračuna. Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Replika, gospod mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica, vi ste uvodoma omenili, da je danes dan strpnosti. To besedo ste izrekli po moji razpravi. In jaz sem se notri prepoznal, da me hočete pozvati, da sem nestrpen, zato vam bom jaz sedaj prebral en del Deklaracije o načelih strpnosti: "Strpnost je spoštovanje, sprejemanje in priznavanja bogate raznolikosti naših svetovnih kultur. Strpnost ni popustljivost, prijaznost ali prizanesljivost. Strpnost je predvsem aktiven odnos, ki ga spodbuja priznavanje univerzalnih človekovih pravic in temeljnih svoboščin drugih. Na državnem nivoju je za strpnost potrebna pravična in nepristranska zakonodaja, izvajanje zakonov ter sodnih in upravnih postopkov." Spoštovana ministrica, predlagam, da si to deklaracijo preberete; in boste videli, da vaša koalicija ter vi osebno v marsikaterem členu te deklaracije ne izpolnjujete.
Replika, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Ker je ministrica komentirala mnenje Evropske komisije, vseeno nekaj nedoslednosti, tudi predlog v okviru tega. Prvič, ministrica je na začetku rekla, da je bilo to mnenje narejeno na podlagi upoštevanja odhodkov in omejevalnih ukrepov, ki jih je sama Evropska komisija določila in presodila; in da ne upošteva proračuna, poslanega v Državni zbor. To so citati, ki ste jih rekli na začetku, lahko pogledamo magnetogram, jaz jih tukaj berem. Sedaj ste povedali, da so imeli razgovore in da ste pošiljali dokumente v Bruselj. To mnenje Evropske komisije pa piše tukaj, da je narejeno v luči zadnjih ekonomskih, gospodarskih in proračunskih podatkov. Na začetku te seje ali pa pred nekaj urami ste zavajali, da so to neki drugi podatki. Tukaj sem pogledal, lahko pogledamo magnetogram. Sedaj je najprej treba ugotoviti, da je to mnenje relevantno. In drugo, to mnenje kaže drugačno makroekonomsko sliko, kot je prikazana v proračunu. To mnenje kaže drugačne, tudi veliko bolj zaskrbljujoče odhodke in tudi dvomi v prihodke, ki so napovedani v proračunu. Zaradi tega napoveduje tudi večji proračunskih deficit, po slovensko primanjkljaj. Zato je vprašanje, ali bo ta koalicija in ta vlada upoštevala to mnenje. Kajti če ga bo – in jaz upam, da ga bo –, bomo lahko odločali o realnem proračunu. O tistem proračunu, ki ga določa realnost, ne Evropska komisija; ampak tisto, kar je stvarno in realno. Ne o proračunu, ki je narejen na podlagi želja ali nerealnih podatkov. In če je temu tako, predlagam, da prekinete to sejo in da pridete z novimi proračuni. Enostavno pridite z realnimi proračuni in ljudem povejte, kaj jih dejansko čaka. Kajti če so makroekonomske napovedi drugačne, če so prihodki drugačni, če je zaskrbljenost zaradi obresti, če je zaskrbljenost zaradi vsega tega, kar tu notri piše; potem danes dejansko govorimo o nekem virtualnem, pravljičnem proračunu, ki si ga morda tukaj kdo želi, ki ga je pač knjigovodsko-računovodsko napisal; več pa ne. In res predlagam, da gremo v realno sfero. Tam so tudi državljani in državljanke.
Hvala lepa. Besedo ima minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar. Izvolite, gospod minister.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Dovolite, da se odzovem na kratko na to temo, ki je danes tudi ob sprejemanju proračuna eno od glavnih vprašanj v tej debati in se tiče obvladovanja stroška dela v naslednjih letih, za katere se proračuni tudi sprejemajo. Naj na kratko ponovim. Vlada je s sindikati v letu 2015 podpisala dogovor o postopnem sproščanju ukrepov, ki se realizirajo v letu 2016 in bodo imeli posledice tudi v letu 2017; s katerimi je obrnila trend zaostrovanja plač v javnem sektorju in začela ukrepe tudi odpravljati, seveda v skladu z javnofinančnimi zmožnostmi. Ko smo ta sporazum podpisovali, smo tudi predvideli, kje so skrajne možnosti vračanja sredstev javnim uslužbencem, ki so bili v času krize prikrajšani za polna izplačila v dogovoru s sindikati; in takrat tudi sprejeli dogovor, da se bo v letošnjem letu, prvi rok je bil postavljen in sta ga že v aprilu podpisali obe pogajalski strani, dogovorila za postopno sproščanje ukrepov do leta 2019. Mi smo v tem letu imeli 23 pogajalskih skupin in vrsto delovnih sestankov, gradiv in izmenjave predlogov, imeli smo mandat, ki je bil terminsko ter tudi finančno omejen, in v dogovoru s sindikati smo ob vložitvi gradiv za proračunsko sejo vložili tudi zakon o ukrepih na področju plač, ki bi zagotavljal vzdržno, postopno sproščanje stroškov dela tudi v naslednjih letih; seveda predvideno v skladu z dogovorom s sindikati. Ta zakon, ki je bil vložen, je bil tudi vložen na način, da je povzel takratno stanje dogovorov in predvidel tudi poseganje v kolektivne pogodbe, ki so dejansko možne samo ob soglasju obeh straneh, ker v to nikakor ni možno enostransko poseči. V tem pogajalskem procesu tudi nikar nismo niti pričakovali niti računali, da bi bil potreben enostranski poseg. Kljub temu smo ta zakon morali vložiti zaradi tega, da je bil kot del proračunske materije, in skladno z dogovorom smo tudi na odboru 10. novembra povedali, da ni podlage za nadaljnjo obravnavo tega zakona, ker dogovor ni bil dosežen. Podobno smo s strani Vlade zatrdili tudi na zadnjem odboru, ko so poslanci predlagali, da se na plenarni seji zakon tudi umakne, o tem se bo odločalo kasneje. Naj pa ob tem povem, da smo na vladni strani tudi zavezani, da se v okviru predlaganega proračuna zagotovi tudi njegovo izvajanje v naslednjem letu. Pa vendar, če danes vztrajamo na enostranskem sprejetju zakona, bi s tem prekinili, kot je rekla ministrica za finance, pogajalski proces in s tem tej državi naredili nepopravljivo škodo, pa ne v finančnem smislu, škodo v smislu podrtega dialoga, na podlagi katerega smo do sedaj po težkih pogajanjih še vedno prišli tudi do dogovora. In moram izraziti svoje trdno pričakovanje, da ga bomo tudi tokrat. To pričakovanje temelji tudi na tem, da smo s predstavniki sindikalnih pogajalskih skupin stalno na vezi in da je tudi z njihove strani pripravljenost za nadaljevanje tega pogajalskega procesa. Zato predlagamo, da Državni zbor tudi to vzame v račun, ko odloča o proračunski materiji, da bo do začetka izvajanja tega proračuna vseeno dogovor dosežen in ukrepi tudi dejansko predstavljeni, da je to pomembno, ker rečeno je, tudi to je bilo povedano na seji odbora, da smo finančno zelo blizu skupaj. Ob tako zbližanih stališčih predlagamo, da ta pogajalski proces pripeljemo do konca, predstavimo usklajen predlog in na tak način ohranimo socialni dialog. Glede finančnih razlik, o katerih govorimo, pa moramo ugotoviti, da so te razlike tako majhne, da niti slučajno ne morajo ogrožati proračuna, če se ta sredstva opredelijo dogovorno. To je tudi cilj te vlade in zato predlagamo Državnemu zboru, da ima razumevanje za ta socialni dialog, da dovoli, da speljemo pogajanja do konca, sklenemo dogovor in tudi predstavimo konkretno materijo, ki bo dopolnila celoten proračun oziroma bo nedvoumno tudi pokazala, da za izvrševanje proračuna v naslednjem letu ni resnejših ovir. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Ker vidim, da je še interes za razpravo, dajem možnost za prijavo. Gospod Jožef Horvat, beseda je vaša, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani gospe ministrici ter gospoda ministra! Pričakoval sem, da bo ta razprava dejansko pripomogla tudi k temu, da koalicija vsaj delno prisluhe priporočilom opozicije. Ker so to najbrž zadnji proračunski dokumenti, ki jih ta koalicija sprejema – no, naslednje leto bo gotovo še rebalans proračuna za 2018 –, ampak bi želel, in najbrž je zdaj že toliko izkušenj pri novih obrazih v poslanskih klopeh ter tudi na vladi, da bi skupaj poskušali sprejeti proračunske dokumente. To ni utopija. Veste, da nam je to enkrat že uspelo, ko smo bili v vladi leta 2012, sicer zelo kratko mandatno obdobje, ampak ne pozabiti, da je bil takrat proračun sprejet tudi s podporo opozicije; ker smo se poslušali, ker smo si šli naproti in smo razumeli ter sprejeli amandmaje opozicije. Še več, jaz sem vesel, da danes ta vlada, predvsem gospod predsednik dr. Miro Cerar, gre po terenu in reže trakove, ko se odpirajo razni pomembni infrastrukturni objekti, ki pa so se začeli že v mandatu 2004–2008. Ali bolj točno, ki so se takrat začeli zato, ker smo se vodje poslanskih skupin koalicije takrat dogovorili, da bomo nekaj amandmajev opozicije podprli. Spomnim se, da je bil takšen tudi amandma, ki ga je takrat, leta 2008 vložila LDS ali bolj točno dr. Mitja Slavinec, da zagotovimo 200 tisoč evrov za projektno dokumentacijo za podvoz pod železniško progo v Murski Soboti. 16-milijonski projekt, hvala bogu, letos ga je dr. Miro Cerar odprl, ko je prerezal trak. Ker ta Slovenija ni samo koalicijska, ta Slovenija je tudi opozicijska. In bilo bi med nami malo manj napetosti oziroma je sploh ne bi bilo. To pač obžalujem, tu enostavno poti nazaj ni, vi ste se odločili, da enostavno ne boste poslušali opozicijskih predlogov in da opozicijskih amandmajev ne boste sprejeli. V redu, toliko večja odgovornost in absolutna odgovornost je samo na vaši, torej koalicijski strani. Včeraj sem že nekajkrat slišal, kar velja tudi za proračun 2018, ki ga zdaj obravnavamo, da se pač ne smemo zadolževati, da ne smemo tega in onega, kot da se ne smemo razvijati, ker imamo Zakon o fiskalnem pravilu. To bi pa zdaj lahko že razumeli, mi nimamo zaradi tega zakona; Zakon o fiskalnem pravilu imamo zato, ker mora veljati neka proračunska disciplina ali pa zato, ker smo že danes zadolženi v višini približno 83 % bruto družbenega produkta, kar je 364 % prihodkov proračuna za leto 2017; ali z absolutnimi številkami nekaj čez 32 milijard evrov. Zato imamo fiskalno pravilo. Ne pa zato, da ne bi smeli delati drugega tira, tretje razvojne osi in tako dalje. Tu moramo biti do naših državljanov zelo korektni. Včeraj je kolega Zvonko Lah med zelo redkimi razpravljavci odprl vprašanje prihodkovne strani. Mi smo vsi lahko zelo dobri, ko je treba denar deliti. Vsi vemo, vsi imamo veliko želja, tisoč in eno, za tisto regionalno cesto, za tisto os, za tisto kliniko in tako dalje. Gospe in gospodje, mi se moramo začeti danes pogovarjati o nekem novem konceptu. Jaz sem včeraj v stališču govoril o potrebi po novem ekonomskem modelu, torej o novem konceptu, kako pridobiti v državi ali pridelati, če hočete, več denarja. Torej moramo govoriti o prihodkovni strani, kako povečati prihodkovno stran. In najbrž imamo vsi odgovor na vprašanje, kje se denar dela. Denar se dela v gospodarskem sektorju. Ne sprejmem očitkov, ker ne govorim slabo o javnem sektorju, seveda javni sektor tudi potrebujemo. In bom zdaj tukaj rekel, da smo mi v Novi Sloveniji za to, da imajo medicinske sestre, vzgojiteljice, učiteljice in tako naprej dostojne plače. Ampak to zdaj ni tema. Zdaj je tema prihodkovna stran. Mi potrebujemo novi ekonomski model, nov koncept za 21. stoletje. Verjamem in vem, da se ga ne da narediti čez noč. Vlada je tista, ki je za to najbolj odgovorna in Vlada je tista, ki mora postreči z odgovori, kako dobiti več finančnih sredstev, dolgoročno, srednjeročno, recimo, naprej, da zagotovimo več denarja. Pa grem najprej na zdravstvo. Morda bo kdo rekel, da ga je dovolj v zdravstvenem sistemu, da pa ni pravilno ali pošteno porabljen, nenazadnje KPK zdaj jasno govori o tem, da je v zdravstvenem sistemu prisotna sistemska korupcije. Nekateri govorijo, da na letni ravni v zdravstvenem sistemu ponikne, izgine okrog 500 milijonov, pol milijarde evrov zaradi koruptivnih dejanj. Ne bom se zdaj v to spuščal, ker se v te zadeve ne razumem, zato imamo pristojne organe. Dejstvo pa je, da se zahvaljujoč medicini, tudi boljšemu načinu življenja, višjemu standardu, življenjska doba tudi v Sloveniji in hvala bogu daljša. Pričakovana življenjska doba se daljša in je nekje v povprečju krepko čez 80 let. Kaj mislim s tem, ko o tem govorim? S tem mislim na nujnost uvedbe dolgotrajne oskrbe. Ta zakon je menda že nekaj let v predalih, seveda pa je problem spet prihodkovna stran proračuna. Nedolgo nazaj sem se pogovarjal s strokovnjakom, ki to zadevo pozna tudi s finančne plati. Pravi, da bi angažirali prostovoljce, veliko jih imamo v Sloveniji, kljub vsemu bi nas ta sistem stal okrog 400 milijonov evrov na letni ravni. Mi smo tukaj zaradi ljudi in vedno več jih bomo imeli tistih, ki bodo potrebni takšne ali drugačne oskrbe. Kako naprej, kako zagotoviti dovolj denarja za šolstvo? Na dolgo bi lahko na to temo govorili, ampak odgovorov nam Vlada ne postreže. Varnost je bila še pred tremi, štirimi leti morda za vse nas sama po sebi umevna. Danes ni več. Zato je treba v varnost vlagati. Spet bom spomnil na Deklaracijo o zunanji politiki Republike Slovenije, lani julija tukaj sprejeti, kjer smo med drugim zapisali, da predstavlja članstvo Republike Slovenije v zvezi Nato naš osnovni varnosti okvir. Varnostni okvir in to je dobro. Tega si nismo izmislili mi tukaj v Državnem zboru, ampak so tako odločili naši ljudje 23. marca 2003 na referendumu, ko je prišlo na volišča okrog milijon ljudi in so ali pa smo dvotretjinsko odločili, da naj Slovenija postane članica zveze Nato. In tam so pravila, zdaj to že vrabci čivkajo, napisana ali nenapisana, približno 2 % bruto družbenega produkta je treba vlagati, investirati v varnost. Mi smo nekje na polovici tega deleža. Verjamem, da ne moremo kar v proračunu 2017 takšnega skoka narediti in res je tudi to, moramo se tukaj tisti, ki smo morda že dalj časa v Državnem zboru, tudi sami posipati s pepelom. Ker takrat, kot smo razumeli, da je varnost sama po sebi umevna, smo pisali amandmaje in tako naprej in vedno vedno jemali vojski, kot se reče, torej obrambnemu proračunu. Torej na tem področju ostaja odprto, kje najti finančna sredstva, da bi prišli na 2 % BDP finančnih sredstev za zagotavljanje varnosti. Lokalna samouprava. Zakaj mora biti Vlada in koalicija na nek način skregana z lokalno samoupravo? Zakaj ne more Vlada zagotoviti glede na Zakon o financiranju občin, glede na metodologijo, ki obstaja za izračun povprečnine, zakaj Vlada ne more zagotoviti dovolj denarja? Potem so napetosti in slaba volja. Zato ker je prenizka naša proračunska prihodkovna stran. Tu je odgovor. In ko sem se pogovarjal letos v Pomurju z direktorjem nove Direkcije Republike Slovenije za vode, zdaj pač imamo državno direkcijo, ki bo skrbela za vodotoke, posledično tudi za pitno vodo, ta direkcija ima okoli 120 ljudi zaposlenih, letošnji proračun te direkcije je dobrih 26 milijonov, ko odbijete znesek za plače, pa najbrž morajo imeti tudi kakšne računalnike in prostore in tako naprej, potem vidite, jaz sem eno povprečje izračunal, da na vsako slovensko občino, v povprečju poudarjam, odpade iz tega proračuna 80 tisoč evrov. Jaz ne vem, če ta Direkcija Republike Slovenije za vode vidi res vsak potok tam na skrajnem vzhodu, skrajnem zahodu te države ali ga ne vidi. Tukaj mi je zelo žal, da je do tega prišlo, da enostavno Vlada in koalicija ni spoštovala Evropske listine lokalne samouprave ali bolje načela subsidiarnosti. Vedno je boljše, da lokalna skupnost skrbi za svoje vodotoke, seveda ji pa mora država zato v skladu z zakonom zagotavljati dovoljšnja finančna sredstva. Grem na področje pokojnine. O tem je včeraj bilo že veliko govora. Res je, tisti, ki so danes v penziji in teh bo vedno več, kar je čisto normalno, saj sem uvodoma govoril o tem, da se pričakovana življenjska doba v Sloveniji v Evropi, hvala bogu, podaljšuje. In tukaj preprosto lahko samo rečem, da enostavno iz bele knjige upokojenci ne bodo mogli živeti. Mi vsi vemo, kakšen je princip formiranja sredstev ali pa polnjenja pokojninske blagajne. Spet imamo problem s prihodkovno stranjo. Preprosto se ne morem sprijazniti, ko gledam statistike, recimo za leto 2015, in ugotavljam, da je 39,5 % vseh upokojencev imelo penzijo manjšo od 500 evrov. 39,5 %. Če pa pogledam vse upokojence, ki jih je lani bilo 612 tisoč in naredim ekstrapolacijo, potem ugotovim, da je takšnih bilo 45 %, ki so imeli penzije manj od 500 evrov. Nihče med nami s tem ne more biti zadovoljen. In to so seveda ljudje, ki so, kot večkrat pravimo, gradili to državo. Celo svoje aktivno življenje vlagali svoje znanje, svoje napore, svoje sposobnosti zato, da so preživljali lastno družino in seveda tudi, da so polnilni državni proračun. Tudi na tem področju imamo preprosto rečeno premalo denarja. Plače v javnem sektorju. Če bi bili zadovoljni ljudje, ne bi danes štrajkali, jutri štrajkali in tako dalje. Ginijev koeficient, ki ga večkrat tukaj prezentiram, sicer govori, da je slovenska družba zelo egalitarna družba, da smo v nekem ozkem pasu, kar se tiče našega življenjskega standarda. Kakšen pa je ta življenjski standard, če ga primerjamo z državami, s katerimi se radi primerjamo, skandinavskimi, z Avstrijo, Nemčijo in tako dalje? In naš odgovor, odgovor Nove Slovenije poznate. Ves ta mandat, pa tudi kakšnega prejšnjega, predlagamo koaliciji, Državnemu zboru zakonske rešitve, ki bi dale več možnosti za razcvet slovenskega gospodarstva, ker od tam in najprej, od tam prihaja polnjenje prihodkovne strani državnega proračuna. Od vseh reform, ki smo jih našteli in jih naštevamo, danes ugotavljam, da potrebujemo najprej reformo razmišljanja, reformo mentalitete. Mi še vedno danes, vsaj nekateri, ne vsi, vidimo ali vidite podjetnike, gospodarstvenike, obrtnike, zasebnike kot neke kapitaliste, bogataše. Mi pa hodimo po terenu, 40-krat smo že bili na terenu in nam delodajalci in lastniki podjetij in direktorji pravijo, recimo tako: »Mi smo malo družinsko podjetje, četrta generacija vodi to podjetje ali pa tretja, imamo 60 zaposlenih, imamo srečo, ker imamo tako dober tim. Mi smo dober tim in ljudje so naš največji kapital.« To poslušamo po terenu. Zdaj boste rekli, ja, seveda, so kakšne izjeme, tudi kakšni baraboni, ki bi zdaj morali imeti mesto nekje drugje, ne na prostosti, ki svojim delavcem niso plačevali prispevkov za zdravstveno, pokojninsko zavarovanje in tako naprej. Za to imamo inšpekcije. Kako torej povečati prihodkovno stran državnega proračuna? Edino in edino, po naši oceni, z izboljšanjem poslovnega okolja, z nižjimi davki, z debirokratizacijo in internacionalizacijo našega gospodarstva oziroma z odprtim gospodarstvom, kar pomeni, da vendarle moramo narediti našo državo takšno, da bo atraktivna za domače in tuje vlagatelje. Prav takšna politika je po naši oceni, po oceni Nove Slovenije, tudi najboljša socialna politika. Ker takšna politika je tista, ki ustvarja nova delovna mesta. Vsi si seveda želimo samo takšnih, ki bodo dobro plačana, nas ne zanimajo delovna mesta z minimalno plačo, ker pač očetova minimalna plača na žalost ne zagotavlja družine vredno življenje. Kar spomnite se, ko smo predlagali novelo Zakona o dohodnini in predlagali zelo preprosto rešitev, splošna olajšava 7 tisoč evrov. Potrošnja bi se povečala, neto bi bil večji, seveda neto tudi v javnem sektorju bi bil večji in morda teh pogajanj danes ne bi bilo treba. Zakaj 7 tisoč? Zato, ker na spletni strani ministrstva, pristojnega za delo, družino, socialo in tako naprej, vidite podatek, da je prag revščine za eno osebo v letu 2015 znašal na letni ravni 7 tisoč 399 evrov. Zato splošna olajšava 7 tisoč. Visoki davki praviloma ne pomenijo tudi več davčnih prihodkov. Mi smo zelo razočarani, ko gledamo davčne ukrepe te vlade. Še svežo, recimo, tako imenovano mini davčno reformo. Kaj je ta mini davčna reforma naredila? To ni neka reforma, to ni prestrukturiranje davkov, to je, kot sem že večkrat povedal, prekladanje davkov oziroma nakladanje davkov novih, višjih in višjih, izključno slovenskemu gospodarstvu. In to zdaj želim dokazati. To se seveda nanaša tudi na področje 2018, čeprav bom številke povedal za 2017. Če pogledate prilive iz naslova davkov od dohodka pravnih oseb, v načrtovanem proračunu 2017 vidite številko 578 milijonov. V rebalansu 2017, torej ko se vklopi novela Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ste jo sprejeli, vidimo, da bo teh prilivov v rebalansu za 108 milijonov več. Torej, gospodarstvo bo plačalo 108 milijonov več davkov od dohodka pravnih oseb. Gremo na dohodnino. Proračun 2017 998 milijonov iz naslova dohodnine, v rebalansu proračuna za leto 2017 pa je ta razlika za 49 milijonov manj. To je v redu, to smo pozdravili, saj je sama gospa ministrica za finance povedala, da mi imamo v Sloveniji najbolj strmo dohodninsko lestvico, torej progresivno lestvico na svetu. V enem delu se je zdaj ta krivulja malo ublažila, malo manj strma je postala. Iz naslova torej dohodnine minus 49 milijonov, iz naslova davkov od dohodka pravnih oseb 108 milijonov več, kar pomeni, da je država povečala svoj pohlep za 59 milijonov. To je učinek, bo učinek mini davčne reforme za naslednje leto. Zato nimamo veliko upanja, da bi v kratkem, do konca tega mandata, upam da bo trajal do 2018, dobili novi ekonomski model, novi koncept. Ključno vprašanje, gospe in gospodje, je, kako povečati prihodkovno stran. Ko bomo imeli odgovore na to vprašanje, potem ne bomo trepetali pred mnenjem komisije, kot danes trepetamo in vidimo, da enostavno ta proračun za leto 2017 ni ustrezen, ni v skladu s paktom stabilnosti. In mi smo člani Evropske unije in se moramo nekih evropskih pravil, ki smo jih skupaj sprejeli, se tudi držati. Kako povečati prihodkovno stran? Po naši oceni s tem, da poskušamo sprostiti potenciale, ki jih imajo posamezniki v tej državi. Sprostiti potenciale zasebnikov, nekateri pa želijo imeti ne javne, ampak državne šole, ker to kar sem poslušal zadnjič, to ni definicija javnega šolstva, državnega šolstva. Moramo ločiti. Pa hočemo imeti državno zdravstvo, brez da bi zasebniki participirati, vlagali svoj potencial, znanje in tudi denar. In zaključujem s konkretnim primerom, v občini Tišina, šolski primer javno-zasebnega partnerstva. Občina Tišina da 180 tisoč, zasebni zdravnik da 66 tisoč lastnega – čigavega pa?– lastnega denarja. Spremenita, rekonstruirata nek dvorec, beri podrtijo, tam je zdaj nastala neka mala mikro mikro klinika, ministrica za zdravje pa temu ne dovoli delati. Narobe svet. Lastni denar je dal zasebnik, lastni denar in ministrica je rekla ne. In takšnih primerov je, vam garantiram, lahko nekaj deset morda nekaj sto. In dokler ne bomo izvedli reforme razmišljanja, dokler ne bomo sprostili potencialov zasebnikov, ki seveda, ja, tudi morajo plačevati davke in spoštovati zakone, da je jasno. Če sem pri spoštovanju zakonov, prva, ki pa mora spoštovati zakone, pa je seveda Vlada. Včeraj sem govoril o tem, da Vlada pač ne spoštuje Zakona o razvojni podpori v Pomurju. To bo treba ponoviti še vsak dan, da se bo prijelo. To ni laž, to je resnica, kar govorim. Takšna je pač situacija v tej državi. In čisto za konec. Včeraj mi je poslal državljan mail ob 13.44 in piše, jaz ga ne poznam, piše: »Zanima me, kdo si upa vprašati Vlado, kako je s privilegiranimi, beri, nezasluženimi pokojninami. Kaj ni že čas, da se izvede revizija teh pokojnin?« Konec vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin, izvolite.
Dragi poslanke in poslanci, dober dan! Že vse dobro je kazalo, da bodo pa v času moje razprave pa vendarle trije kar pomembni ministri, kar se tiče tega proračuna, en je minister, ki sicer pokriva zunanje zadeve, ampak saj pravi, da se sam precej ukvarja s pokojninami, je sicer še tukaj, ministrica za šolstvo in minister za javno upravo pa sta šla. Ampak nič ne de. Danes zjutraj se je precej zapletalo v zvezi s tem, ali imamo fiktiven proračun ali imamo prazen proračun, kakršnegakoli imamo, dejstvo je, da sama procedura, kot jo pelje ta vladna koalicija, ni dobra, je napačna in bo postavila nevaren presedan za vse ostale sestave tega parlamenta, ker bo potem v prihodnje, ko se bo kdo skliceval na parlamentarno prakso, lahko rekel, mi lahko sprejmemo kakršenkoli proračun želimo, tudi če ni uravnotežen, tudi če ni usklajen, ga bomo pa že kasneje popravljali. To za neko normalno pravno državo zagotovo ni dobro. Glede na to, da ne sprejemamo konkretno novega proračuna za 2017, ampak rebalans proračuna za 2017, bi bila neka normalna pot za tisto varianto iz 2017, če se, kot je minister za javno upravo dejal, da se še želite pogajati s sindikati, bi bila normalna pot, da če ste zakon včeraj zavrnili kot neprimernega, da bi tudi ta proračun za leto 2017 zavrnili kot neprimeren, ker je neusklajen in ni uravnotežen. In zgodilo se ne bi nič pretresljivega, ker proračun za leto 2017 velja in zgodbe bi šle naprej. Ampak to je bila včerajšnja debata, danes pa debatiramo v proračunu za leto 2018, splošna debata in rekel bi, da se bom v svoji razpravi lotil predvsem dveh zadev, eno, kar se nanaša na same prihodke, in drugo, kar nanaša na odhodke. Vmes pa, da bo imel minister, ki upam in si želim, da bo na koncu nekoč končno tudi minsiter za delo, družino in socialne zadeve in da bo resnično pokrival upokojence, imel dovolj časa, da bo razmislil in morda odgovoril na to vprašanje, kako komentira zadeve, da pravi, da je pokojninska reforma nepotrebna, Statistični urad Republike Slovenije pa pravi, da bomo dobili v prihodnjih desetih letih 100 tisoč novih upokojencev, to je pomemben podatek, da bomo še naprej več kot milijardo evrov izplačevali za pokojnine iz proračuna in da so dosedanje pokojnine, kljub Desusu v vladah, izjemno nizke? Mislim, da bo imel ob koncu moje razprave dovolj časa, da bo na to vprašanje, kako komentira te zadeve, lahko ustrezno odgovoril. Ta vlada je dolgo časa trdila, da je politična stabilnost ključna stvar in da to je tisto temeljno, kar Slovenija potrebuje, in da potem, ko Vlada zagotovi politično stabilnost, pa pride čas, ko se bodo dogodile resne spremembe, prilagoditve naših družbenih sistemov ali, če želite uporabiti nekoliko nepopularno besedo, tudi reforme. Dve leti tega mandata je konec, sta se iztekli prvi dve leti, v prvem letu ste postavljali ekipo. Mislim, da ste postavili rekord po številu zamenjanih ministrov v enem letu, ampak se razume, vsaka nova stranka, ki pride, ki ni utrjena, ima težave s kadri. Potem je prišlo drugo leto, ko se je predvsem kadrovalo po državnih in drugih javnih podjetjih, torej v teh prvih dveh letih smo dobili politično stabilnost, zdaj pa sledi preostanek mandata oziroma drugi polčas vašega mandata, ko pa naj bi bili deležni teh ključnih reform na področju zdravstva, javne uprave in vseh drugih sistemov. In te reforme naj bi se kazale v temeljnem dokumentu vsake vlade, to je v proračunu. Včeraj smo razpravljali, da se teh reform v proračunu za leto 2017 ne da razbrati. Isto lahko ugotovimo tudi za proračun za leto 2018. Tudi iz tega ni razbrati nobenih resnih sprememb našega sistema. Danes berem STA sporočilo, da je ministrica Vraničar Erman ocenila, da ocena iz Bruslja, da je opozorilo za nadaljevanje reforme. Lepo povedano in vse, ampak to, kar je ministrica rekla, se ne odraža v proračunu za leto 2018. Pri pregledu našega slovenskega za 2017 je Evropska komisija ugotovila marsikatero neprijetno stvar in nismo v najbolj spodbudni skupini držav članic, kar se tiče proračuna. Jaz bi si želel, da bi se te stvari medsebojno malo uskladilo, kar vladni predstavniki govorijo in kaj potem se tudi skozi proračunske dokumente kaže. Ne morem mimo tega primera, primera Irske, vsaj po številu prebivalcev bi se dalo ti dve državi, Slovenijo in Irsko dokaj dobro primerjati, ampak razlike v razvoju so pa očitne. Medtem ko se oni stvari resno lotilijo, smo mi predvsem kupovali socialni mir. Danes bo kdo rekel v odgovor na to mojo razpravo, ja, saj, gospodarska rast Irske in Slovenije je približno podobna. Že res, ampak pripravljenost na prihodnjo krizo in pa na vse izzive, ki jih prinašajo demografija, naš visoki javni dolg in še kaj, sta pa ti dve državi bistveno drugače prilagojeni. Bistveno drugače. Če smo mi rekli, da trojke ne potrebujemo in smo po denar za reševanje naših sistemov odšli na trg in si tam drago izposodili denar, so oni šli po poceni denar k trojki, izvedli reforme in danes jim gre prav dobro. Morda zgolj za razmislek tistim, ki so trdili, kako reforme ne delujejo in kako prinašajo vse slabo in vse katastrofično. Ampak pred nami so žal hudi in težki izzivi. Demografija – jaz koalicije razen tega, da občasno govori o demografskem skladu, jaz drugega s strani koalicije, da bi se resno ukvarjala z demografskimi vprašanji nisem slišal, pa je to za našo prihodnost, za vizijo Slovenije izjemno pomembno. Naša družba se stara, otrok ni, če hočete zelo trdo povedano, davkoplačevalcev novih ni. Na dolgi rok taka družba težko preživi. Da se pa zdaj lotim najprej prihodkov, ker se mi zdi, da bi bili lahko pomembno dopolnilo proračuna za leto 2018. Evropski denar – tukaj smo izjemno neučinkoviti oziroma izjemno slabi pri črpanju. Če ste kolegi prebrali poročilo Vlade o črpanju evropskih sredstev, ki smo ga dobili v teh dneh na naše klopi, lahko ugotovitve, da iz Evrope nismo dobili nič evrov. Nič. Bo kdo rekel, ja, to pa ni stvar proračuna. O, še kako je. Zaradi tega, ker evropski denar lahko izjemno pomaga pri gospodarskem zagonu, pri neki gospodarski rasti in tako pomembno prispeva k polnjenju proračuna, k ustvarjanju prihodkov. Spomnimo se, tiste zadnje finančne perspektive 2007–2013, ko se je v zadnjih izdihljajih te finančne perspektive izrazito gradilo, izrazito so se pripravljali projekti, bili so na poslance številni pritiski v tem smislu, ker je bilo projektov več, kot je bilo na razpolago denarja in tako naprej. Ampak kakorkoli stvari obračate in gledate nazaj, je tista finančna perspektiva in tista intenzivna gradnja vodovodov, kanalizacij širom Slovenije pomagala k temu, da se je gospodarska rast dvignila. Stroji so delali, delavci so imeli delo, gradbeništvo se je ponovno spet malo na noge postavilo, skratka gospodarsko kolesje se je zavrtelo. In to je bila za nas, jaz sem si želel, da bi se iz tega kaj naučili, da bi bila to za nas pomembna šola, v smislu, da smo se v tisti finančni perspektivi stvari zelo na koncu lotili, ko nam je že voda v grlo tekla, da pa bo zdaj v tej novi finančni perspektivi pa bistveno drugače. In zdaj imamo leto 2014 – nič, 2015 – nič, tretje leto teče pa še nič počrpanega denarja. Spet si jaz teh stvari ne izmišljujem, ampak to je ugotovitev, mislim da, vidnega člana SD, ki je nedavno napisal neko kolumno, ki mislim, da je korektna in da pove na kratko vse bistvene zadeve, kje je problem, da ne črpamo tega denarja. In član SD pojasnjuje in piše, da je problem birokratski in administrativen, da ta vlada, vladna koalicija ni sprejela vseh potrebnih dokumentov za to, da bi ta denar sploh lahko začeli črpati. Včasih je težko razumeti, da niti tisto, kar nam je na razpolago, da niti tiste 3 milijarde, ki jih imamo na razpolago, ne vzamemo. S tem da, ko pa poslanska skupina hodi po terenu, nas pa številni župani spodbujajo, da so prioritete oziroma operativni programi te finančne perspektive popolnoma zgrešeni in da bi se bilo boljše osredotočati na kakšne druge stvari. In še ena pomembna ugotovitev, kjer so me vladni predstavniki grdo vlekli za nos. Ko smo se spraševali, zakaj še vedno večino tega evropskega denarja ne gre za infrastrukturo, torej po domače povedano za kanalizacijo in vodovod, zakaj se je zdaj v tej novi finančni perspektivi zgodil nek preobrat, da gre več denarja bolj v družbene dejavnosti, so me nekateri vladni predstavniki sveta prepričevali, glejte, to je rekla Evropska komisija in mi tukaj nimamo kaj. V redu, in jaz ves našpičen pridem v Bruselj, so imeli znotraj EPP eno izmenjavo in so nam organizirali sestanke z različnimi uradniki iz Evropske komisije, in jaz tam takoj začnem to izpostavljati, kako je to mogoče, da na primer nam Evropska komisija postavi takšne prioritete, ne pa tisto, kar bi si mi želeli. In sem izpadel največji bedak, ker so mi povedali, da je to stvar države članice, ne pa stvar Evropske komisije. Država članica predlaga program, ki ga Evropska komisija samo potrdi. Jaz vem, da so te stvari težke, da velike večine to niti ne briga ali zanima, ampak od tega so odvisne milijarde denarja, torej milijarde evropskega denarja in se mi zdi, da bi se tem stvarem bolj posvetili. Naslednja prihodkovna zadeva, ker se mi zdi prav tako pomembna, je izterjava obstoječih dolžnikov. Se spomnim, kakšen pomp je bil in nezadovoljstvo, ko je naša vlada takrat objavila seznam davčnih dolžnikov, ki je nekoliko pomagal, vsaj pri tistih malih ribah, da so svoje dolgove poravnali. Ampak je neverjetno, da večji, kot je davčni dolžnik, bolj se ga pusti pri miru. Tudi to je težko razumeti. Pri prihodkih – Kaj bi še lahko pomembno prispevalo, če bi ljudem pustili delati? Se mi pa zdi, da se v tej državi vse tako obrača, da se ljudem ne pusti delati oziroma celo več, da se ne splača delati, ker najbrž je v koristi te države, da je čim več ljudi zaposlenih, da plačujejo davke, da plačujejo prispevke, to je v interesu vseh nas. Ampak ostali birokratski sistemi in vse stvari pa skoraj silijo v to, da se ljudem ne splača delati. Pa bom samo nekaj stvari izpostavil. Spomnite se tistega dvojnega statusa, za katerega si je prizadevala Obrtna zbornica, da nek obrtnik, ki je izpolnil 40 let delovne dobe, bi lahko dobil pokojnino in še naprej svojo dejavnost opravljal, pod pogojem, da plačuje polne prispevke. Tukaj sem jaz pričakoval, da bo vsaj Desus temu pritrdil, da bo Desus upokojencem pomagal, ampak ne. Torej logika bi bila, da bi po teh ljudeh, ki so pripravljeni še kaj delati, ki so pripravljeni še kaj v blagajno plačati, da bi jim to dovolili, ampak smo rekli ne. In zgodilo se je to, da seveda vsakdo si želi imeti polno pokojnino, so se vsi ti obrtniki odločili, da bodo formalno svoje dejavnosti prenesli na svoje otroke, žene, može in tako naprej, dobili polno pokojnino, sami pa še naprej delali, kot so doslej. In država je, vsaj v tem delu, od njih izgubila prispevke. Spet razumi, kdor more! Birokracija. Če bi bili v tem parlamentu še vedno župani, potem bi vam vedeli povedati, da je sprejemanje občinskih prostorskih načrtov katastrofa, da sprejmeš nek občinski prostorski načrt traja 8 let in več, je pa od tega temeljito odvisno, kako se bo razvijala neka občina in kako boš sploh omogočil razvoj v tej občini, kako boš neko gospodarsko pobudo pustil. Kdor koli bo naredil tukaj kakšen napredek naprej, da se bodo občinski prostorski načrti sprejemali hitreje, bo tukaj narejen velik korak. V zvezi s šolstvom. Če bi bil tukaj še sindikalist Štrukelj, bi bilo tudi od njega zanimivo slišati komentar, kako on ocenjuje, da se je generacija otrok, ki obiskujejo šolo, ves čas zmanjševala, medtem ko se je pa število učiteljev povečevalo. Tudi število predmetov se je povečevalo, ko pa gledaš mednarodne raziskave in ocene OECD pa ugotoviš, da je v Sloveniji nenormalno veliko funkcionalno nepismenih mladih. Težko je razumeti, da imamo šolski sistem, ki od mladih zahteva vedno več nekega pomnjenja, vedno več nekih predmetov, je pa vedno več funkcionalno nepismenih mladih. Včasih imam občutek, da je ta šolski sistem namenjen temu, da se tekmuje v tem, kdo ima boljši spomin, ker tisti, ki si boljše zapomni, tisti boljše uspeva. Ampak za to družbo pa ni to pomembno, ampak je pomembno, da imaš nekoga, ki bo na nekem, enem specifičnem področju lahko dosegel nek napredek, nek premik naprej. In še ena zadeva, ki je problematična. Ko mladi zapuščajo šolski sistem, praktično so na delo nepripravljeni in pravijo zaposlovalci, da rabijo pol leta in več, da jih sploh za to usposobijo. Ne vem, zakaj se ne bi tudi v Sloveniji poslužili dualnega sistema, tako kot v kakšnih drugih, severnih državah, kjer stvari funkcionirajo. Na takšen način bi lahko mlade prej spravili v službe in od tega bi tudi država nekaj imela, torej v smislu plačevanja prispevkov in davkov. To je nekaj mojih razmišljanj glede prihodkov. Zdaj pa še glede odhodkov. Če se osredotočim samo na tiste ključne ali pa največje odhodke, ki so za ta proračun veliki, je tukaj zagotovo treba postaviti transfer v pokojninsko blagajno. V proračunu za leto 2018 bo 1,25 milijarde oziroma tisoč 250 milijonov evrov transfera iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno. In jaz še enkrat prosim ministra, za katerega resnično upam, da bo nekoč minister za delo, družino in socialne zadeve, da se bo končno lahko začel boriti za upokojence, da pojasni, kako je po njegovem pokojninski sistem vzdržen in kako on planira, da bo pokojninski sistem vzdržen v prihodnjih 10 letih, ko bomo imeli še 100 tisoč več upokojencev, ko že zdaj te pokojnine niso visoke in velike. Naslednja zadeva, ker se mi zdi tudi velik odhodek, so obresti. Za obresti bomo v proračunu za leto 2018 namenili 985 milijonov evrov. Velika številka, ki govori o tem, kaj vse bi lahko s tem denarjem postorili, če nam ne bi bilo treba dati toliko za te obresti. V parlamentu smo se že velikokrat retorično preizkušali in spopadali, kdo je bolj kriv za naš zunanji dolg, ampak številke so neizprosne, od leta 2008 do danes je ta dolg z 22,5 % BDP narasel na čez 80 % oziroma z 8 milijard na 30 milijard. In to ni zastonj, to stane in to stane vsako leto več v zadnjih letih. Tu ne gre za bagatelna številke, ampak lahko vidite, da gre za desetino proračuna. Ljudem je treba povedati, da desetino našega proračuna damo zgolj za obresti. S tem denarjem bi v enem letu za šalo naredili drugi tir, pa še kakšen most in še kakšno cesto v Sloveniji. Tretji velik izdatek iz proračuna so tudi subvencije. Ne vem, ali so vse subvencije smiselna, razen na področju kmetijstva, ki je specifično področje, tudi zaradi drugih trgov na drugih koncih sveta. Ampak, ali je smiselno, da država najprej od vseh nas denar zbere, potem ga pa nekaterim deli. Če bi uporabil izraz protikorupcijske komisije, bi rekel, da tu lahko prihaja do ogromnih tveganj za korupcijo. Ali ne bi bilo bolj smiselno, namesto da denar zbiramo in ga potem delimo, da bi bile tu davčne olajšave, da tistim podjetjem, tistim segmentom našega gospodarstva, ki jim želimo pomagati, rečemo, da ne potrebujejo plačati določenega dela davkov, da jim damo neko olajšavo, ker želimo izključno spodbujati nek segment, kot pa da najprej ta denar zberemo, potem zahtevamo razpise, da se ljudje na te razpise prijavljajo, in potem ta denar delimo. Če bi šli na olajšave, bi se vsaj tisti del prijavljanja na razpise in potencialna korupcijska tveganja odpadla. Glede prihodnjih reform. Še en pomemben izdatek so socialni transferji. Jaz hodim po Sloveniji in pravijo ljudje, da je socialni sistem tak, da se ljudem ne splača delati. Pred kratkim smo bili s poslansko skupino na obisku v Šentjurju, kjer je uspešen podjetnik rekel, da ob 100 tisoč ljudeh, ki so na borzi delali, kot se temu zdaj formalno reče, na zavodu za zaposlovanje, 100 tisoč ljudi, ki so uradno brez dela, pri 100 tisoč ljudeh za neto plačo okoli tisoč evrov ne dobi delavcev. Meni se zdi to neverjetno in nemogoče razumeti. Ampak očitno takšni primeri obstajajo. In potem najbrž tudi drži to, kar nekateri pravijo, da je logično, če sešteješ skupaj vse podpore, brezplačen vrtec, šolsko prehrano, občasno podporo, pa nekaj ur fuša na teden, to znese več, kot pa če bi delal nekje za minimalno plačo. In v parlamentu je seveda gospod Orban izjemno osovražen politik, ampak vsaj v tem delu mu je pa treba priznati neke premike naprej, ko so na Madžarskem socialno podporo vezali tudi na neko konkretno delo v tem smislu, da če dobi socialno podporo, potem je za skupnost nekaj treba postoriti. Izvzeti so seveda invalidi in bolni, tisti, ki ne morejo delati. Kdor je pa sposoben za delo, pa če želi dobiti neko podporo, je pa prav, da za to skupnost tudi nekaj naredi. Za konec samo še dve besedici glede obrambnega proračuna. Načelnik generalštaba, jasno, je rekel, da vojska potrebuje dodatnih 46 milijonov, da zgolj usposobi tiste stvari, ki jih vojska danes že ima. Tega denarja mu ta vladna koalicija ne daje, kar pomeni, da se bo na nek način še nadaljeval ta propad Slovenske vojske. In tu jaz vidim izjemno odgovornost Socialnih demokratov, ki jih štejem za enega izmed močnejših stebrov te koalicije in tudi politično zelo premetenega partnerja, da ve, kaj dela in kaj počne, da bi vendarle nekoliko pomagali ministrici za obrambo, da bi se tu lahko nekoliko več sredstev dalo. Če je uspelo Židanu zagotoviti nekaj več sredstev, bi moralo to tudi Katičevi.
Hvala lepa, mag. Tonin. Gospod Uroš Prikl, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani gostje, kolegice in kolegi! Verjemite, da bom tokrat za spoznanje krajši kot sicer, ker se pogovarjamo o proračunu za leto 2018, pa skozi diskusijo se na nek način že ponavljamo. Namreč, včeraj je bila razprava o proračunu za leto 2017. Jaz moram seveda uvodoma povedati, da sem malo sicer razočaran, malo v negotovi situaciji, ko vidim, da vendarle še nismo zaprli teh pogajanj med sindikalisti in Vlado. Sicer en pregovor pravi, da upanje umre vedno zadnje, jaz se tega pregovora vedno in znova rad držim in tudi verjamem, da bo to pogovarjanje in to dogovarjanje na koncu prineslo dogovor in da bomo v interesu vseh tukaj vpetih lahko tudi ustrezno zadevo zaprli in zaključili. Skozi to razpravo – sem se trudil biti večino časa v dvorani – se nekako ne morem otresti občutka, da skušate v opoziciji izjemno negativistično prikazati ta račun, izjemno črnogledo prikazati ta račun. Seveda pa ne ta ne noben drug proračun v preteklosti ne v prihodnosti ne bo črno-bel. Bodo tu neke nianse, noben ne bo idealen. To sem tudi včeraj že povedal. Jaz mislim, da ljudje ne rabijo izlivov maksimalnega pesimizma tukaj. Država se bo vrtela naprej. Jaz verjamem, da bodo pozitivni trendi. Da se bo gospodarska rast, ki jo mnogi priznani ekonomisti napovedujejo, še zvišala, da se bo število brezposelnih znižalo in da bo vendarle ta država stopila na pot nekega progresa, nekega napredka. Jaz bi iz vaših razprav mnogokaj podpisal, od vsakega izmed vas, ki ste razpravljali. Predvsem na tisti strani komu, koliko in kaj je seveda treba dati. Drugi del proračuna, drugi del vsake bilance pa je seveda to, kako bomo vse to pobrali, kako bomo zbrali za neomejene želje, neomejene potrebe po biti všečen in pomagati ljudem in tudi iskreno pomagati, verjamem, da v vaših razpravah predvsem veje iskrenost. Če se dotaknem prioritet te vlade, prioritet Desusa, mojih prioriteh, če hočete. Seveda so pokojnine večkrat in od mnogih vas omenjene ene izmed ključnih prioritet. Gre za izplačevanje denarnih sredstev tistim, ki so 35, 40, 45 in še več let delali, garali, se odrekali in ves ta čas plačevali vse prispevke, vse dajatve, vse davke. Danes pa se pod vprašaj postavlja nemoteno izplačevanje teh pokojnin. Mi smo v letošnjem letu nekaj malega pa le dosegli. Dosegli smo to, da smo po dolgih letih začeli usklajevati pokojnine. To pomeni, da je tisto dno, po mojem trdnem prepričanju, tisto dno preseženo in da gredo realno gledano zadeve samo navzgor. Ampak seveda, kot sem tudi včeraj povedal, tukaj se mi ne bomo ustavili, za nas je to premalo. Mi želimo redno uskladitev pokojnin doseči z naslednjo točko dnevnega reda, torej z ZIPro jo bomo tudi dosegli v letu 2017, v januarju. Gre za več, kot je Vlada predlagala, in to je zasluga Desusa, to so naša prizadevanja, to so naši napori, to je naše trmoglavljenje, če hočete. Mi bomo tudi pustili prostor, verjamem, da gospodarska situacija bo takšna, prostor tudi za izredne uskladitve pokojnin tekom naslednjega leta. Izplačeval se bo regres. In kar je pomembno, mi se bomo resno lotili tudi razprave o tako imenovani beli knjigi o pokojninah, kjer so nekatere zadeve sicer pozitivno zastavljene, nekatere pa seveda skrb vzbujajoče, ampak to je komaj osnova, da spremenimo zakonodajo na takšen način, da bodo pokojnine v prihodnosti take, da bodo omogočali vsakomur izmed nas, ki bo vstopal v sistem izplačevanja le-teh, dostojno življenje. Od tega ne bomo odstopali. Seveda je za nas tudi pomembna sociala, še kako pomembna sociala. Zame osebno je zelo pomembna. In proračun tako za 2017 kot 2018 kaže na to, da se sredstva na tem področju povečujejo. Namenja se več sredstev za programe aktivne politike zaposlovanja, namenja se več sredstev za denarne socialne pomoči, namenja se več sredstev za šolsko prehrano, za štipendije, nenazadnje tudi reorganizacija centrov za socialno delo. Namenja pa se, in to je tudi pozitivno, manj sredstev za nadomestila za brezposelne, kar pa je posledica realnih pričakovanj, da se bo njihovo število v prihodnjih letih še zmanjševalo. Tako da na sociali, če je očitano Vladi to, da nima proioritet, tukaj sigurno je prioritetna skrb tudi za socialno ogrožene te vlade. Mi si želimo v decembru, kot smo ministrico opozorili oziroma kot je sama povedala, da pride s programom oziroma z neko agendo, kako misli zadeve na področju zdravstva seveda urediti. Mi bomo z veseljem temu prisluhnili in po naših najboljših močeh pomagali, tako da tudi zdravstvo z dodatnimi sredstvi v 2017 in 2018 ni na listi neprioritet. Nenazadnje je tukaj tudi izobraževanje, ki ministrstvo dobiva prav tako, kot prej našteta ministrstva, za svoje pomembno področje izobraževanja od marca pa do univerze več sredstev, kar je garancija, da ob taki politiki, ki jo vodi ministrica, bo zagotovljen javni šolski sistem, vsem dostopen brezplačen sistem, vsem, ne glede na to, od kod prihaja in kakšen je njegov gmotni položaj. Seveda je tukaj še Ministrstvo za gospodarstvo oziroma področje gospodarstva, ki je prav tako prioritetnega pomena. Želim, da se namenja še več sredstev, kot se sicer, tako na področju razvoja kot na področju investicij. Nenazadnje, prej so bile omenjene davčne olajšave. Mi imamo tukaj kar nekaj davčnih olajšav, spodbud za investicije in tako dalje, tako da tisti očitek, da smo v letošnjem letu dvignili za 2 % davek na dohodek pravnih oseb, ni po mojem trdnem prepričanju utemeljen, zato ker ne glede na to, da smo ga za 2 % zvišali, ostajamo še globoko pod povprečjem držav Evropske unije. Hkrati je treba povedati, da realno ga nismo zvišali za 2 %, ker so tukaj še različne olajšave, jih ne bom zdaj našteval, ki efektivno zvišanje za 2 % točki znižujejo. Kot sem uvodoma povedal, me neko pretirano navdušenje ne preveva ob tem, da še nismo zaključili, pa verjamem, da ga bomo, socialnega dialoga in dogovora sindikatov z Vlado. Tudi nisem navdušen nad poročilom Evropske komisije, ki smo danes imeli priložnost, ne se še z njim seznaniti, ampak z informacijo, da je pripravljeno in da kar zadeva proračunska tveganja, Slovenijo uvršča v tisto tretjo skupino, v kateri obstajajo ta tveganja in ne prinaša nekaj pozitivnega. Nad tem nisem navdušen, ampak to še ne pomeni, da pa moramo zdaj ustaviti sprejemanje proračunov, da moramo državo zaustaviti, da je treba biti plat zvona. Ne, to pomeni vse kaj drugega. Pomeni, ne se tega ustrašiti, a hkrati vzeti na znanje in hkrati nadaljevati z odpravo neravnovesij, z odpravo primanjkljajev in vztrajati na tej naši poti. Pri tem pa bi želel, in s tem bom tudi zaključil, da se ne bom preveč ponavlja. Jaz absolutno zagovarjam postopno sproščanje različnih ukrepov, postopno sproščanje omejevanja, v katerega smo bili tako ali drugače prisiljeni v preteklosti, nikakor pa ne, in tu opozarjam na vse tiste, ki v izvršni veji oblasti v operativnem smislu peljete politiko te države, nikakor ne neumno vztrajati oziroma ne vztrajati pri neumnem fiskalnem stiskanju, ker bodite prepričani, bodimo prepričani, da monetarna politika sama zase nikakor ne more zagotoviti rasti, takšne, kot si jo želimo, ne tiste pol odstotne ali kaj podobnega. Fiskalna politika pa se ne sme obnašati tako, kot se je obnašala nemalokrat zdaj – pa ne rečem, da zgolj in samo v Sloveniji, tudi širše – s trmastim zategovanjem pasu. Mi moramo z pripravo proračunov in z udejanjam teh proračunov, izvajanjem, moramo zagotoviti eno pričakovano optimalno gospodarsko rast. Pri tem pa, in to še enkrat opozarjam, nikakor ne pozabiti, da v Ustavi Republike Slovenije piše, da smo socialna država. Ne pozabiti na to socialno vlogo države. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Prikl. Kolegice, kolege sprašujem, ali želi še kdo razpravljati o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. Se opravičujem. Je želel še kdo razpravljati? Mag. Julijana Bizjak Mlakar, izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Kot je napovedal že moj poslanski kolega ob začetku razprave o proračunih, bomo v stranki Desus proračuna za leti 2017 in 2018 ter zakon o njunem izvrševanju sicer podprli, ker bi z nesprejetjem proračunov in zakona povzročili škodo številnim družbenim skupinam, še posebej pa ranljivim in tudi upokojenim. Desus se trudi za boljše življenje vseh skupin, mladih družin, upokojenih in najbolj ranljivih družbenih skupin, med katere sodijo tudi starejši. V času gospodarske krize so vlade omejile tudi usklajevanje pokojnin. Res je, da stranka Desus s svojimi le nekaj poslanci med 90 poslanci v letih 2012, 2013 in 2014 ni mogla bistveno vplivati na ukrepe prejšnjih dveh vlad, ki sta imeli večino odločevalcev o ukrepih. In tedaj usklajevanja pokojnin praktično ni bilo. Tako v letu 2012 usklajevanja pokojnin ni bilo. V vladi Alenke Bratušek je bila le zanemarljiva uskladitev pokojnin za 0,1 % oziroma za 4,6 milijona evrov. Upokojenci dobro vedo, da od tistih 38 evrov po posameznem upokojenem, o katerih smo slišali te dni kar veliko, upokojenci niso videli pri svojih pokojninah v obliki povišanja pokojnin niti evra. To ni očitek preteklima dvema vladama, bila je namreč kriza, nima pa smisla zavajati javnosti in upokojene, da so bili tedaj deležni usklajevanja pokojnin, saj upokojenci skrbno spremljajo poviševanje svojih pokojnin. Dobro vedo, da povišanja pokojnin v letih 2012, 2013 in 2014 praktično ni bilo. Lahko pa obžalujemo, da so v tem obdobju nekatere politične stranke klicale trojko, Evropsko centralno banko, Mednarodni denarni sklad in Evropsko komisijo in da se je razglašal stečaj države, kar je krizo v Sloveniji le še poglobilo. Upam, da se klicanje trojke ali Evropske komisije ne bo več ponovilo, ker to ne more biti v korist države. Tudi sama bi bila vesela, če bi bile politične stranke sposobne združiti svoje znanje v dobro vseh prebivalcev Slovenije, posebej pa še manj premožnih in ranljivih. Prav je, da opozicija opozarja na morebitne slabosti koalicije, to je njena vloga. Žal pa vse dobre namere strank, ko so v opoziciji, običajno uplahnejo, ko pridejo na oblast. Nekatere pa se socialnim kapicam za bogate ne odrečejo niti tedaj, ko so v opoziciji. Koalicija pa mora poiskati odgovore na izzive. Upokojeni in stranka Desus so v času krize bistveno prispevali k njenemu reševanju, saj je bila tedaj tudi zaradi sprte politike ogrožena finančna stabilnost celotne države in s tem tudi dolgoročna socialna varnost prebivalcev. Stranka Desus je v letu 2015 poskrbela za dodatnih 19 milijonov evrov za letni dodatek, v letu 2016 za izredno 0,7 odstotno uskladitev pokojnin v januarju in za izredno uskladitev pokojnin v oktobru za 0,4 odstotkov. Tudi v tem proračunu smo po trdih pogajanjih s koalicijskima partnericama dosegli povišanje pokojnin za leto 2017 v povprečju za okoli 7 evrov mesečno. S tem seveda v stranki Desus še nismo zadovoljni, saj bi po našem mnenju morali biti upokojeni deležni višjega dela rasti bruto domačega proizvoda. Ta naj bi se namreč v letu 2016 povečal za 2,3 %, v letu 2017 za 2,9 % in v letu 2018 za 2,6 %. V stranki Desus se sicer zavedamo zavez iz odloka, ki temelji na Zakonu o fiskalnem pravilu, kar pomeni, da sledimo našim ustavnim in zakonskim ter evropskim obvezam glede postopnega strukturnega izboljšanja javnih financ ter glede gibanja javnofinančnih odhodkov in dolga. Vendar pa se ne strinjamo, da se to dogaja na račun najbolj ranljivih skupin in manj premožnih. Menimo, da te zaveze, če se jih ne da razvezati, naj te zaveze nosijo premožni delodajalci in najbolj premožne skupine v družbin, ne pa ostalo manj premožno in revno prebivalstvo, vključno z upokojenimi. Vlada je pri plačah v javnem sektorju že na podlagi dogovora iz leta 2015 v letošnjem in prihodnjih letih odpravila največje varčevalne ukrepe, sprostila je plačno lestvico javnih uslužbencev, kar bo skupaj v letu 2016 predstavljalo preko 200 milijonov povečanega stroška dela. V letu 2017 pa že dogovorjene sprostitve javnim uslužbencem prinesejo, kot smo že slišali včeraj, dodatnih 110 milijonov sredstev za plače. Prav tako je sindikatom ponudila postopno sprostitev prav vseh varčevalnih ukrepov do vključno leta 2019 v skladu s skrajnimi zmožnostmi javnih financ. Pri napredovanjih je Vlada omogočila vsem javnim uslužbencem uveljavitev napredovanj za vsa pretekla leta, ko so bila napredovanja zadržana. Glede na navedeno, obžalujem, da v trenutni finančni situaciji stavka javni sektor v tistem delu, ko gre za pritiske na povišanje visokih in najvišjih plač. Učitelj naj bi imel v povprečju bruto plačo okrog tisoč 800 evrov. Visokošolski učitelj okrog 3 tisoč 300 evrov, čistilka le 633 evrov, asistent v visokem šolstvu okoli 2 tisoč evrov, zdravnik brez specializacije pa naj bi imel po pripravništvu povprečno bruto plačo okoli tisoč 600 evrov. Seveda pa so upravičena pogajanja za povišanje minimalnih plač, nikakor pa ne najvišjih, s čimer bi se resno ogrozilo javnofinančno stabilnost države. Posebej pa še obžalujem za zdravje ljudi škodljivo in zato po mojem mnenju neetično stavko zdravnikov, posebno v delu njihovih prizadevanj za povečanje svojih najvišjih zdravniških plač. Zdravnik specialist naj bi imel povprečno bruto mesečno plačo okoli 5 tisoč 300 evrov, in to brez nadur v javnem sektorju in brez zaslužkarstva izven javnega sektorja. Škoda, ki jo delajo zdravniki, ki sedijo na dveh stolih, je neizmerna, trpijo pa bolniki. Nadaljnje popuščanje zdravniškim zahtevam, ki bi pomenilo poglabljanje erozije finančnih sredstev, ki so namenjena bolnikom iz skupne vreče za plače in za bolnike, ni ne etično in tudi ne sprejemljivo. Zdravniški zbornici, ki si odkrito prizadeva rušiti javno zdravstvo in privatizirati javne zdravstvene institucije, ob tem da svojega dela nadzora sploh ne opravlja ustrezno, bi odgovorna Vlada nemudoma odvzela pooblastila za vsa dela, ki jih ne opravlja dobro. Vladi predlagam, da za pogajalca z zdravniki postavijo osebo, ki ne bo na račun poslabšanja zdravstvene varnosti bolnikov sklepala škodljivih kompromisov s Fidesom. Rešitve pa je treba poiskati za tiste z najnižjimi dohodki, kar naj se zagotovi s prispevki najbolj premožnih v družbi. Čeprav z vsem proračunom v stranki Desus nismo zadovoljni, pa je treba povedati, da gre proračun v smeri poviševanja sredstev Ministrstvu za delo, Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport ter Ministrstvu za zdravje, kar je dobro. Desus se je trdo pogajal za dosežek, da bo januarska uskladitev pokojnin 1,15 % in ne le 1 %, kot je bilo najprej načrtovano. Ne glede na izpogajane dosežke Desusa pa smo ugotovili, da le usklajevanje pokojnin ni več dovolj. V stranki Desus smo že tudi napovedali, da si bomo še naprej prizadevali za boljši položaj upokojenih. To smo jasno povedali tudi v našem ponedeljkovem ustnem poslanskem vprašanju predsedniku Vlade. Čeprav ustreznega odgovora še nismo dobili, vztrajamo na ustreznih ukrepih, ki bodo odpravili revščino med starejšimi. V stranki Desus smo prepričani, da je treba zagotoviti ponovno rast razmerja med povprečno neto pokojnino in povprečno neto plačo, ki je znašala v letu 2015 le še 55,4 %. Čeprav naj bi po priporočilih OECD to razmerje znašalo okoli 70 %. Zvišati je treba pokojnine na raven, ki bi jo pokojnine dosegle, če preteklih zamrznitev ne bi bilo. Uzakoniti je treba dostojne minimalne plače, s katerimi se da preživeti družino, da zaposleni po upokojitvi ne bi zdrsnili v revščino. Uzakoniti je treba dostojne minimalne pokojnine, saj je trenutna krepko pod pragom revščine. Postopno je treba povečati prispevke delodajalcev na raven, kot jo za pokojnine plačujemo delojemalci. Uvesti je treba brezplačno obvezno zavarovanje za dolgotrajno nego in ukiniti doplačila za zdravstvene storitve manj premožnih, saj je za socialno državo nesprejemljivo, da lahko bolezen pahne posameznika v revščino, kar smo danes slišali tudi s strani poslancev SDS. Potrebne so spodbude starejšim za delovno aktivnost po upokojitvi in treba je voditi učinkovitejšo politiko zaposlovanja mladih. Glede na današnje razprave me veseli, da tudi vse politične opcije bolj kot ne podpirate odpravo revščine tudi med upokojenimi in reševanje še drugih za ljudi pomembnih težav ter da podpirate izboljšanje gmotnega položaja upokojenih. Pričakujem torej predloge Vlade v to smer in verjamem, da jih bomo poslanci skupaj z veseljem podprli. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik. Bom zelo kratek. Z zanimanjem sem poslušal predhodnico, predvsem na področju, kako je treba odpraviti revščino, pa tudi želje in pričakovanja oziroma zahteve Poslanske skupine Desus v tej smeri. Pa me, spoštovana ministrica, zanima, kaj boste storili, da bo vaš koalicijski partner Desus v tej zadevi, tako imenovani odpravljanje revščine, tudi uslišan. Danes smo velikokrat slišali, kako imamo opozicijski poslanci probleme s tem proračunom, zdaj pa mislim, da smo dobili ogromno želja, zahtev in prošenj Poslanske skupine Desus. Pa me zanima v tej zadevi, ker če ne želite poslušati opozicije, je verjetno prav, da se znotraj koalicije poslušate, in me zanima, spoštovana ministrica, kje v proračunu za leto 2018 so nastavki, ki sledijo željam Poslanske skupine Desus v tem njihovem razumevanju, da bodo lažje podprli proračun za leto 2018, o katerem govorimo, da so v tem proračunu tudi nastavljeni segmenti, ki zasledujejo njihove prošnje, torej odprava revščine, kar si verjetno vsi želimo, ampak verjetno bo treba manj govoriti, več pa storiti. In razprava pri proračunu za leto 2018 je idealna priložnost, da vidimo, kakšni so nastavki te koalicije, v kateri sicer je tudi Desus, in predsednika Vlade in ministrice za finance, kje so nastavki znotraj posameznih resorjev, da enkrat dokončno resno spregovorimo v Državnem zboru o problematiki odpravljanja revščine. Me pa tui zanima, ali bodo ostali koalicijski partnerji, ko bomo imeli glasovanje o odgovorih predsednika Vlade na poslansko vprašanje, podprli prizadevanje poslanke Desusa, da o tej temi spregovorimo tudi izven finančnih okvirov. Hvala.
Besedo ima gospa Urška Ban.
Najlepša hvala za dano besedo. Lepo pozdravljeni, ministrica in vsi ostali predstavniki Vlade! Ne bom dolga, sem že včeraj svoje stališče praktično o obeh proračunih povedala, pa vendarle je bilo danes veliko slišati o tem, kako smo razpravljali v neki evforiji, kako se cedita med in mleko. Jaz sama svoje razprave včeraj nisem ocenila tako. Celo sem opozorila na nekatere stvari, ki tem trditvam, ki jih tukaj navaja opozicija, ne sledijo. Predvsem v tem smislu, da realno gledano, če se primerjamo z obdobjem pred krizo, z letom 2008, realno gledano še vedno nismo tam, kjer smo že bili. In če še enkrat povem, prihodki v letu 2008 so skupaj znašali 8 milijard 500 milijonov evrov in jih bomo šele predvidoma v letu 2017 presegli, ko bodo znašali, takšni so napovedani, 8 milijard 800 milijonov pa še nekaj in potem v letu 2018 9 milijard in 200 milijonov. In ti prihodki se ne bodo povečali v primerjavi z letom 2008 na račun davčnih prihodkov, ko so v letu 2008 znašali 7 milijard 600 milijonov in potem v proračunu za leto 2017 7 milijard 300 in še nekaj in za leto 2018 7 milijard 500, ampak na račun sredstev Evropske unije, ki jih je bilo v letu 2008 363 milijonov, zdaj pa vemo, se pogovarjamo o nekaj manj kot milijardi evrov. Poleg teh podatkov lahko pogledamo, da smo takrat v letu 2008 imeli nekaj čez 20 % zadolženosti glede na BDP, danes 83 % glede na BDP in da so takrat obresti znašale cirka 400 milijonov, danes čez milijardo evrov. Še vedno se soočamo tudi z deficitom, ki ga sicer znižujemo, v letu 2017 na 600 in še nekaj milijonov, 681 milijonov evrov in v letu 2018 305 milijonov evrov. In ta situacija nam vsekakor ne omogoča, da se vse želje, vse sprosti naenkrat in takoj. Omogoča pa, da z nižjo rastjo odhodkov v primerjavi z odhodkom pokrijemo do leta 2020 še ta primanjkljaj, ki ga imamo, cirka 240 milijonov na leto in postopno v skladu s tem tudi sproščamo določene ukrepe, ki so bili v času krize sprejeti. Pa to velja za vse, tako za javne uslužbence, tako za občine in socialne transfere in tako naprej. Tako da jaz tukaj o neki evforiji vsekakor nisem govorila. Zdaj bi se pa morda še odzvala na nekaj stvari, ki so bile tekom razprave danes že povedane. Ena je ta zbirna bilanca stanja, ko je bilo s strani poslanca rečeno, da je prvič v zgodovini Računsko sodišče zavrnilo izdajo mnenja. Ta trditev po mojem vedenju ne drži. Sama sem bila prisotna na tej komisiji, ko smo to poročilo obravnavali. Predstavnik Računskega sodišča je lepo pojasnil, da je bila ta zavrnitev mnenja že tudi v preteklih letih. Poudaril je, da je bila nekaj let ta bilanca tudi sestavni del zaključnega računa, da se je sploh ta bilanca začela pripravljati, ker leta prej bilance sploh nismo imeli. In je bil zadovoljen, da smo trenutno v tej situaciji in da bomo to sproti dograjevali in jo izpopolnjevali, ker gre za res obsežno bilanco, sestavljeno iz vseh proračunskih porabnikov. Podatki niso nepravilni, so pa pomanjkljivi. In v letu 2014, ko je Računsko sodišče to enako mnenje izdalo, se ni odločilo za popravljalni ukrep, da bi moralo ministrstvo oziroma Vlada v 30, 60 oziroma 90 dneh, kakršni so ti možni roki, ki jih lahko izda Računsko sodišče, odločilo, da bi to zahtevalo od Vlade ali ministrstva, ampak se je odločilo, da zahteva načrt aktivnosti, ki bo pač pokazal, na kakšen način bo Vlada oziroma ministrstva, vsa ministrstva začela odpravljati te pomanjkljivosti, zaradi katerih ne more revidirati tega mnenja. In vse te roke in aktivnosti, ki jih je ministrstvo navedlo v tem načrtu, je Računsko sodišče ocenilo kot zadovoljiv popravljalni ukrep. In povedal je predstavnik Računskega sodišča na tej seji Komisije za nadzor javnih financ, da imamo pač opravka s pomanjkljivostmi, nepopolnostmi, ki so prisotne več desetletij in da so, to sem ga citirala, in da so zdaj ti roki, ki jih predlaga ministrstvo glede na upoštevanje celotne zahtevnosti tega dela, zadovoljivi. In vsako leto sproti Računsko sodišče potem ta napredek ocenjuje in popravljalni ukrepi, ki so bili izvedeni od izdaje 2014 do zdaj, se izvajajo v skladu s tem izvedbenim načrtom, ki ga je predložilo ministrstvo. To je ena zadeva. Potem naslednja, črpanje evropskih sredstev. Izraženo je bilo, kako je vse slabo, kako nismo naredili praktično v teh dveh letih nič. Jaz kljub vsemu bi tukaj povedala, da smo bili država, ki smo v prejšnji finančni perspektivi med osmerico držav, ki je sredstva počrpala pred koncem perspektive, počrpali smo vsa sredstva, bili smo uspešni. Hkrati pa smo pripravili tudi vso normativno podlago za črpanje iz nove finančne perspektive. In kot sem že včeraj povedala, je bilo na Vladi obravnavano to poročilo in je bilo do zdaj odobrenih za 715 milijonov evrov projektov in programov, kar je 24 % vseh razpoložljivih sredstev. Od tega je bilo za nekaj več kot 591 milijonov oziroma 20 % že podpisanih pogodb in iz državnega proračuna tudi že izplačanih 37 milijonov evrov. Iz kje se ta izplačila izvajajo? Zahtevke pokriva za zdaj slovenski proračun iz tistih 90 milijonov evrov avansa, ki ga je Slovenija dobila, tako kot vse druge države. Ko pa bo ta akreditacija s strani Evropske komisije zaključena, pa bomo dobili tudi potem prve prilive iz blagajne EU. Kar se tiče še samih investicij, kako je v proračunu namenjenih manj sredstev za investicije, in v primerjavi s sredstvi iz nove finančne perspektive, to so sredstva Evropske unije. Če pogledam, ja, res je, v globalu, če primerjamo realizacijo leta 2014 s pričakovanji leta 2017 in 2018, je v skupni številki manj sredstev za investicije, ko gledamo integralna sredstva in tudi sredstva s strani EU. Zakaj je temu tako? Prvi razlog po mojem mnenju je že ta, da je v letošnji finančni perspektivi namenjena cirka 1 milijarda manj sredstev kot v prejšnji finančni perspektivi. Ampak še vedno, kljub vsemu 3,2 milijardi evrov imamo. In kako so zdaj ta sredstva planirana v proračunu? Realizacija, kaj je proračun v letu 2014, namenja investicijam iz integralnih sredstev, se pravi iz naših domačih sredstev, 346 milijonov. V letu 2017 bomo svojih, naših sredstev za investicije namenili 475 milijonov in v letu 2018 511 milijonov. Se pravi, da ta integralna sredstva, naša domača sredstva, tudi ta, ki jih zberemo z višjimi prihodki, namenjamo vsako leto več za investicije. Je pa dejstvo, da evropska sredstva se pa znižujejo in morda je tudi malo neralna primerjava z letom 2014, če vemo, da smo takrat praktično počrpali 45 % celotne finančne perspektive in da je bil takrat največji priliv iz tega naslova. Ampak tudi v letih 2017 in 2018 imamo planiranih 367 milijonov in potem v letu 2018 387 milijonov iz tega naslova in skupaj za investicije 843 milijonov v letu 2017. Prej sem povedala primerjavo z letom 2014, ko je bila 1 milijarda 100 in povedala, zakaj po mojem mnenju ni čisto prava ta primerjava, in potem v letu 2018 še več, slaba milijarda evrov za investicije. Tako da zdaj oceno vsakega pač je, ali je ta trend pravi ali nepravi. Jaz pač menim, da se integralna sredstva v proračunu za investicije povišujejo, evropska sredstva pa v skladu z nižjim odobrenim skupnim sredstvom gredo to pot, ki sem jo tudi povedala. Ne bi se zdaj preveč dotikala glede na to, da je minister podal odgovore v zvezi z dogovori s sindikati. Dejstvo je, da bo tukaj do uveljavitve proračuna, vemo, da se predlog sprememb proračuna za leto 2017 uveljavlja s 1. 1. 2017, ta proračun, o katerem danes razpravljamo, pa s 1. 1. 2018. Do takrat je treba na tem področju skleniti dogovor. Jaz si tega želim, upam, da bo do tega dogovora prišlo, glede na to tudi, da sem včeraj, ko sem spremljala Odbor za notranje zadeve, slišala, da ta razkorak ni tako velik, da se ne bi uspelo dogovoriti, tako da to prepuščam ministru in Vladi, ki kot pogajalci najbolje vedo, kako in kaj. Potem še o samem tem dopolnjenem predlogu proračuna, kar je danes tudi tema. Vlada je nekoliko spremenila tisti prvotni proračun, ki nam je bil predložen in smo ga tudi na Odboru za finance najprej obravnavali. V tem dopolnjenem predlogu proračuna, kar je meni za poudariti, je, da so bili iz tiste predhodne oziroma prve obravnave proračuna nekako upoštevani, povzeti v tem dopolnjenem predlogu proračuna amandmaji, ki so se nanašali na povečanje sredstev na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport, in to, kar se je nanašalo na športno infrastrukturo. V tem dopolnjenem predlogu proračuna so sredstva povečana za 2 milijona evrov in bodo namenjena razpisom za projekte prenove športnih objektov. S tem se bodo tudi znižala bremena, ki jih nosijo lokalne skupnosti za te investicije. Tudi več amandmajev opozicije je šlo v to smer, in to spremembo podpiram. Potem pa še, da se Upravi Republike Slovenije za zaščito in reševanje v dopolnjenem predlogu proračuna dodatno zagotovijo sredstva v višini dveh milijonov evrov. Toliko o tem. Zdaj pa je ravno kolegica Bratušek prišla notri – jaz sem bila ena izmed tistih dveh poslank, ki sva se včeraj odzvali na njeno trditev, ki sem jo včeraj citirala, da je bilo v času njene vlade dano upokojencem 300 milijonov evrov več, pa ne bom polemizirala o tem, zgolj bom povedala, da sem se odzvala na to njeno trditev, ko je pač ona povedala, kaj je naredila njena vlada, jaz sem potem povedala, kaj je naredila ta vlada in se opravičujem za to izjavo, ker nobena vlada ni upokojencem dala nič, upokojenci so si vse, pa verjetno še več, zaslužili sami. Končujem s tem. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Jaz sem želela vprašati, ali nam je mnenje Evropske komisije že na voljo. Tukaj smo slišali, da naj bi ob eni uri in nekaj minut prišel na Ministrstvo za finance. Verjetno z Ministrstva za finance do sem ni potrebno dve uri časa, da bi se nam ga lahko dostavilo, ker konec koncev jaz mislim, da gre za pomemben dokument. Kakorkoli slučajno sovpadata dneva odločitve Evropske komisije in sprejemanje proračuna, ampak zdaj, če slučajno sovpada, jaz mislim, da je prav, da se nam ga dostavi. Predsednik vas prosim, če lahko pomagate to mnenje pridobiti. Zdaj ni prav veliko časa več za razpravo. Jaz mislim, da bi bilo prav, da pred koncem te razprave to mnenje, ki ni spodbudno – mislim, da smo si glede tega vsi enotni, da je to mnenje, ki ga je podala Evropska komisija, slabo za državo in da Slovenijo vrača nazaj na pot nekredibilnosti. To je prvo. Drugo. Kolegica Urška Ban je govorila o nekih integralnih sredstvih za investicije in evropskih sredstvih za investicije in me zanima, lepo jo prosim ali pa vas predsednik, da mi pove, kje iz državnega proračuna je to razvidno. Ali spet koalicijski poslanci razpolagajo z nekimi dodatnimi dokumenti, do katerih jaz na žalost nimam dostopa. V proračunu je samo ena postavka, in to so investicije. Če pa koalicijski poslanci razpolagajo z nekimi dodatki, pa jaz prosim, da jih dobimo tudi vsi mi. In ne glede na to, veste, gospodarska aktivnost ne loči med integralnimi in evropskimi sredstvi. Investicije so investicije, in samo to poganja gospodarsko rast tukaj doma, poleg v največji meri izvoza, ki ni toliko odvisen od države kot od zunanjih dejavnikov. Predsednik, prosim, vem, da ne marate preveč proceduralnih, zato bom zdaj v razpravi še enkrat, prosim za mnenje Evropske komisije in prosim za podatke, s katerimi razpolaga kolegica Urška Ban, da nas tudi ostale, bom rekla, razsvetlite in da vidimo, ali to sploh drži ali ne drži. Eno so obrazložitve, eno je govorjenje, drugo pa so številke. In to, s čimer jaz razpolagam, so samo skupna sredstva za investicije. Tako da prosim, da mi pomagate.
Najprej replika, gospa Urška Ban, da pojasni.
Jaz pa sem razpolagala s podatki, ki jih je tekom proračunske obravnave na odborih, na Komisiji za nadzor javnih financ in tudi tukaj v Državnem zboru včeraj povedala spoštovana ministrica gospa Mateja Vraničar Erman, in to so ti podatki. Hvala lepa.
Potem sta potrebni še dve pojasnili, vsaj kar se mene tiče, čeprav ni bilo tokrat postopkovno, bom vseeno povedal. Prvič, ministrica se je do poročila opredelila, torej pojasnila je stališče ministrstva do poročila. Poročilo kot takšno pa je na voljo v angleškem jeziku in se ga dobi z interneta, vsaj jaz imam takšno poročilo pred sabo ta trenutek. Zdaj, če zahtevate to drugo, bom pač poskušal tekom današnje seje poskrbeti, da bo do vsakega od vas prišlo, ampak domnevam, če se ga da na internetu dobiti, da se ga da, da je to splošno dostopno poročilo in nanj se je ministrica odzvala, to pa je bilo do zdaj že narejeno, tako kot je obljubila, da se bo odzvala, mislim, da je bilo to ob 14. uri in 30 minut, nekaj takšnega, ker je potem tudi imela izjavo za javnost v tem času. To je tisto, kar jaz vem, kaj več pa si sam ne drznem razlagati glede samega proračuna. Sprašujem na tej točki, želi še kdo razpravo. Še razprava ali [[…]]Prav. Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Hvala. Ja, predsednik, če je pač praksa v Državnem zboru, da brskam po internetu, bom. Si bom vzela čas in bom šla na računalnik, ker na tem malem telefonu težko prebereš tako pomemben dokument. Tako da bom to naredila. Kar pa se tiče podatkov, ki jih navajate, zdaj je pa to nova praksa, da kar verjamemo nekaj, kar povedo in potem je to resnica. Mogoče ne bi bilo slabo, da nam zagotovitev podatke. Očitno obstajajo, očitno obstajajo. Jaz vam lahko povem, da obstajajo, samo na Ministrstvu za finance razpolagajo z njimi. Ko mi povemo, da je toliko manj za investicije, se vi branite, ja, ja, ampak [[…]]Ampak, mi tistih podatkov nimamo. Tako da v bodoče, pa mogoče še danes bi bilo prav, da nam te številke, s katerimi razpolagate vi, zagotovite in ne da kar, bom rekla, verjamemo vsemu, kar se v Državnem zboru pove. Dejstvo pa je, da je za investicije konkretno manj denarja, kot ga je bilo v letu 2014. Zato je tudi rezultat slabši. To je dejstvo. Saj v bistvu govorimo enako, vi pač malo bolj branite, zakaj to je tako. Z dejstvom, da je denarja za investicije manj in z dejstvom, da je rezultat tega, da je denarja za investicije manj, nižja gospodarska rast, se pa pravzaprav vsi strinjamo. In ja, sredstev za pokojnine ne zagotavlja nobena vlada. Se strinjam, tako da sem vesela, da je tudi kolegica Urška Ban povedala to. Še enkrat, je pa dejstvo, da lahko, in to tudi dela ta vlada, za pokojnine da 300 milijonov evrov manj. To je dejstvo in zato lahko preprosto znižate proračunski primanjkljaj in zato vam Evropska komisija pove, da niste pravzaprav naredili nič strukturnega napora, celo poslabšujete situacijo v proračunu. Saj to je rezultat, to smo vam mesec dni dopovedovali, danes je pa pika na i z mnenjem Evropske komisije. Pa daleč od tega, da sem sama tega mnenja vesela, veliko bolj bi bila vesela, da bi Slovenija ostala na pravi poti, da bi bila smer še vedno obrnjena navzgor, ampak poglejte si mnenja nekaj let nazaj, tako se je začela situacija slabšati. Naslednji korak bo presežena makroekonomska neravnovesja. To je naslednji korak temu, kar ste danes dobili na mizo. Saj nas lahko prepričujete, slovensko javnost lahko prepričujete, ampak tistih, ki bi jih morali, pa s takšnimi dokumenti ne boste prepričali in današnja razprava tega ne bo prav zelo spremenila, se tudi s tem strinjam. Še enkrat, pot, ki ste si jo izbrali, pot, ki ste si jo začrtali, je daleč od prave. Najbolj žalostno ob vsem skupaj pa je, da ste v roke dobili odlično gospodarsko situacijo, sanirane razmere v državi, pa ste v dveh letih uspeli narediti popoln kaos. Zdravniki vam stavkajo in ne veste, kako naprej. Javni uslužbenci, okej, se bodo naprej pogovarjali z vami, pod včerajšnjo prisilo koalicije, da vlado nažene nazaj za pogajalsko mizo. Z občinami imate odprto fronto, z nami v Državnem zboru ne znate poiskati skupnega jezika glede fiskalnega sveta. Ne vem, kako lahko nekdo reče temu, da znate in zmorete.
Bom vseeno komentiral tisti čisti začetek – poskrbel bom, da bo to poročilo prišlo do vsakega poslanca, ker seveda ni obligatorno, bo v angleščini, ker takšno je in ne bomo pa zdaj prevajali tudi tega. Za tiste, ki razumete te zadeve, itak ni problem. Sprašujem na tej točki, ali želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik, kolegi iz Vlade, kolegice poslanke in poslanci. Žal, namesto tega, da bi se danes predvsem vsebinsko pogovarjali o tem, kakšen proračun je, kakšen ni, kje bi se dalo še kaj popraviti, kljub temu da vemo, da popraviti se sedaj ne da, predlog je, kakršen je. Amandmaji opozicije tako ali tako niso in tudi ne bodo podprti. Jaz večkrat rečem, če bi res želeli neko tvorno sodelovanje vseh poslancev, tako koalicije kot opozicije, oziroma če bi želeli tvorno sodelovanje in da poslanci imamo res neko vlogo in nismo samo podaljšana roka vlade, potem bi vsaka vlada ob vsakem proračunu poslala takšen proračun, ki bi imel 90 milijonov evrov rezerve in vsak poslanec bi imel svoj milijon, ki bi ga lahko z amandmajem prestavil, kamor bi želel. Nekatere države to imajo, to je konstruktivno. Tudi prva vlada Janeza Janše je delovala na takšen način, da se je prisluhnilo tudi opozicijskim poslancem. In zaradi tega so tudi v tisti vladi bili sprejeti proračuni brez glasu proti. Tudi v prejšnji vladi, ki jo je vodila Alenka Bratušek, sem se pogovarjal z nekaterimi poslanci in eden od poslancev mi je dejal, za dobro voljo smo spustili tudi kakšen opozicijski amandma. Skratka, da se vsaj navzven na nek način formalno vidi, da smo pripravljeni na sodelovanje med koalicijo in opozicijo. Žal se vlada Mira Cerarja obnaša arogantno in vehementno, kar se tiče sprejemanja zakonov in drugih aktov v Državnem zboru. Opozicijski predlogi so večinoma zavrnjeni. V primeru Slovenske demokratske stranke ste, ne vem, če ste v tem mandatu potrdili pet naših amandmajev, pri zakonih pa samo enega. Ampak pač, takšno je sodelovanje in zaradi tega je tudi takšen rezultat, ker ne pustite zraven opozicije. Ne samo pri zakonih, ampak tudi pri proračunih je stanje v državi takšno, kot je. Ker tam, kjer eden misli, da ve vse, se to kaj kmalu odrazi in se vidi, da temu ni tako. To, kar je sporočila Evropska komisija, je jasen signal. Zdaj čakamo, na kakšen konkreten odziv, in zopet se vračam na začetek. Namesto, da bi razpravljali, kje je proračun ustrezen in kje ni ustrezen, zdaj vidimo, da pač proračuni, ki jih je pripravila Vlada, niso ustrezni, še več, ne moremo se kredibilno pogovarjati, ker ne vemo, kakšen bo sploh na koncu proračun. Tudi mi ni jasno, kako ste lahko na Kolegiju določili takšen dnevni red, da se najprej obravnava proračune, šele potem pa je na vrsti točka dnevnega reda, kjer se obravnav zakon, ki ima pomemben vpliv na proračune. Že takrat se je vedelo, da bo vse skupaj zbrka, že takrat se je vedelo, da ne bo dogovora s sindikati in zaradi tega je danes stanje takšno, kot je. Težko je dodati karkoli drugega, kot smo govorili že včeraj, gre za praktično identična proračuna. Ampak pri proračunu za leto 2018 je še toliko bolj izrazito, da ne drži to, kar koalicija ponavlja v tem državnem zboru ob tem proračunu. Če se ustavim samo na področju Ministrstva za infrastrukturo. Večkrat sem že imel poslansko vprašanje ministru in večkrat sem slišal njegov odgovor, da je nekako dela in posege, ki se izvajajo na cesti, razdelil na tri sklope. Prvi sklop je to, kar je trenutno odprto, recimo temu, da se naredi vsaj tista nujna vzdrževalna dela, da imamo ceste v stanju, ki ne ogrožajo življenja in zdravja ljudi. Za to bi potreboval 150 milijonov evrov. Niti v proračunu za 2017 niti v proračunu za 2018 jih ne bo dobil. Za drugi sklop je rekel, da bi potreboval približno 250 milijonov evrov, da bi zaključili vse projekte, ki so trenutno v teku. In pa za tretji sklop je rekel, da bi potreboval 350 milijonov evrov, da bi lahko začeli z nekimi konkretnimi, tudi novimi zgodbami, z novimi projekti, ki jih naša država in prebivalci, ki tukaj živijo, potrebujejo. Namesto tistih vsaj osnovnih 150 milijonov evrov, da poflikamo tiste luknje, jih bo dobil dobrih 138. Skratka, niti tej meji se ne sledi, kaj šele, da bi lahko zaključili vsa ta gradbišča, ki so trenutno odprta. Eden od mojih očitkov je tudi, da stalno govorimo o teh deficitarnih poklicih, govorimo, kje so priložnosti, pa vendarle se kljub temu, da se denar na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve povečuje, pa zmanjšujete odhodke za državne in kadrovske štipendije. Skratka, zopet gre za to, da se nekaj govori, dela se drugo, in to je tista izključevalna politika, ki ne bo prinesla rezultatov. Že včeraj sem govoril o delovno aktivnem prebivalstvu. Kazalci še kar stojijo, namesto da bi se bližali številki 880 tisoč delovno aktivnih prebivalcev, kot smo jih imeli leta 2007–2008, se vrtimo med 790 in 800 tisoč. In namesto da bi se šlo v neka konkretna dejanja, zopet dajemo denar za neke spodbude za zaposlovanje, toliko, da se pogasi tiste najbolj kritične primere, da dobijo mladi prvo zaposlitev v okviru kakšnih programov, da so zaposleni eno leto, da so zaposleni dve leti, da delajo tisto, za kar se niso šolali, potem pa bo spet problem. To je umetno zniževanje brezposelnosti in takšni ukrepi ne obrodijo sadov na dolgi rok. Ampak ta vlada itak ne dela na dolgi rok, ne gleda na dolgi rok niti za dve leti naprej. Kljub temu, da pa so primeri v proračunu, kot sem že včeraj rekel, lep primer je Slovenska vojska, kjer je v proračunu zapisano s konkretnimi številkami, da pri opremljenosti in glavnih posodobitvah v letu 2017 in letu 2018 načrtujete točno 0 evrov, potem pa v naslednjih treh letih 50 milijonov eno leto, drugo leto 100 milijonov in tretje leto 150 milijonov evrov. V čem je razlika, da se, recimo, v letu 2017 in 2018 ne da dobiti niti evra, v letu 2019 ali 2020, bo pa kar iz neba kapnilo 100 milijonov evrov? Skratka, zopet neke nerealne zadeve in predvsem očitek, to je gospa včeraj rekla, NRP so tisti, kjer se bi morala videti neka vsebina, ampak te vsebine pod to vlado ne vidimo, pa si lahko pogledate karkoli. Poglejte si pomembne lokalne infrastrukturne in druge projekte, predvsem z Ministrstva za okolje in pa iz Ministrstva za infrastrukturo. Vsi projekti se odmikajo od leta 2019 in 2020 naprej, pa še tisti projekti, ki so ocenjeni na vrednost 500 tisoč evrov, in ki bi marsikaj pripomogli k zadovoljstvu državljanov, k vlaganju v njihovo varnost, kar zagotovo infrastruktura na lokalni ravni je, še te se odlaga v leto 2019 ali še kasneje. Skratka samo zato, da ne bi bilo treba nam, to se pravi vam vladajoči koaliciji nič izpolniti, nič narediti. Tak proračun je sprejeti, mi smo si umili roke, Vlada je tak proračun pripravila. Ampak ko Vlada ne pripravi stvari tako, kot bi morala, pa se izgovarja pač na poslance, kar smo videli včeraj, mi nismo sklenili dogovora, na poslancih je, da prevzamejo odgovornost in se odločijo. Niti toliko ni bilo včeraj, da bi se prevzelo neko odgovornost in se išče še naprej in zanima me, kaj bo danes zvečer oziroma kako bo pri glasovanju, ko bo treba potrditi nekaj, za kar sploh ne veš, kaj potrjuješ. Imamo tukaj kolege, ki so v parlamentu dva, tri, štiri, pet mandatov, in so rekli, da takšne situacije še ni bilo. Takšne situacije še ni bilo, da bi proračun bil odvisen od zakona, ki se ga, prvič, obravnava po proračunu, če gledam dnevni red, drugič pa, da tega zakona sploh imeli ne bi, ker je bilo včeraj izglasovano, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Poglejte, nobena občina ne dela na tak način. Ne najmanjša, ki mislim, da je Hodoš, ne največja Mestna občina Ljubljana. Nobena občina ne dela na tak način. Veste zakaj? Ker tam župan direktno odgovarja občankam in občanom. Ker mora vedno na štiri leta na volitve po nov mandat in tam se iztehta. Tukaj pa je pač zadeva zamegljena. Srečo imate, da imate na svoji strani medije. Jaz ne vem, če bi se to v neki Nemčiji zgodilo, v Italiji, Franciji, bi bile vse novice, vsi časopisi, vsa večerna poročila polna tega. Niti sklepčen ni bil včeraj zvečer parlament, ko se obravnava proračun. Niti besede o tem ni bilo v medijih. Niti besede o tem ni bilo v medijih. Totalna zmešnjava. Štirikrat smo bili napoteni v veliko dvorano na Tomšičevi, ker niti komunikacije med predsednikom Državnega zbora in podpredsedniki ne funkcionira, ker se ne ve, kaj pomeni 15 minut po koncu zaključene točke. Tudi to ne funkcionira več v tem parlamentu. In če že parlament funkcionira tako, je logično, da tudi Vlada funkcionira tako. Ker je za parlament potrdil to Vlado, ki jo zdaj imamo. Takšni proračuni in pa takšno stanje, pa tega ne govorimo mi, to vam je danes povedala Evropska unija, Evropska komisija, so pa potem posledice takšnih odločitev. Jaz tega proračuna – saj sploh ne vem, kako bi glasoval, če sploh bi, ker se nima o čem glasovati, zadeva ni zaprta. Slišali smo zdaj še glas Evropske unije in jaz menim, da bomo v res hudih zagatah, predvsem vi, vladajoča koalicija, ko bo prišlo zvečer oziroma verjetno jutri zjutraj do glasovanja.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Luka Mesec.
Hvala. Pred zaključkom splošnega dela razprave se očitno bližamo posebnemu delu razprave, bi rad podal tudi oceno Združene levice, vsebinsko oceno Združene levice o tem, kaj si mislimo o tem proračunu. Če za izhodišče vzamem mnenje Evropske komisije. Lahko se strinjamo z, recimo temu, nekim okvirom sporočila Evropske komisije, ki pravi, da je proračun slabo pripravljen. Nikakor se pa ne moremo strinjati s pozivom, ki je impliciran v tem sporočilu, saj ta zahteva še več varčevanja. Bom to na kratko razložil. Proračun je slabo pripravljen, ker ni programski, kakor je obljubljala koalicija oziroma kakor ste se zavezali v koalicijski pogodbi, da naj bi bili proračuni od zdaj naprej programski, da naj bi bile v njih zapisane neke jasne vizije, neki jasni nastavki prihodnjega razvoja, neki jasni poudarki, kaj naj bi izboljšalo blaginjo prebivalcev te države. Tega v tem proračunu ni. Ta proračun je kvečjem računovodski, se pravi nek copy-paste preteklih proračunov. In s tem, ko je računovodski, enostavno s copy-paste prenaša v naslednji dve leti napake prejšnjih vlad. Največji napaki teh vlad sta, da so proračuni bili oblikovani po neoliberalnem okvirju. To pomeni: nizki prihodki predvsem s strani kapitala, premoženja in visoki dohodki na prihodkovni ravni, v zameno pa rezi na odhodkovni strani predvsem pri sociali, blaginji, razvoju. To v tem proračunu ostaja oziroma še huje, se celo poglablja. V Združeni levici že tri mesece opozarjamo na največjo politično napako, ki jo je naredila ta vlada pri oblikovanju tega proračuna, in to je, da je desetim odstotkom najbolje plačanih v tej državi, tudi vsem, ki smo v tej sobi trenutno, podaila 80-milijonsko dohodninsko darilo. Na drugi strani pa zdaj imamo ta zaplet s sindikati, kjer se v resnici pregovarjate o tem, ali bo šlo za plače javnih uslužbencev 30 milijonov več ali ne bo. To je malo več kot tretjina tega zneska, ki ste ga s tako vehementnostjo in s tako neznosno lahkotnostjo na prihodkovni strani odrekli državni blagajni in ga podarili 10 odstotkom najbolje plačanih v tej državi. Skratka, če tega proračunskega darila ne bi bilo, zdaj tudi ne bi bilo nobenega zapleta s sindikati, ne bi bilo težav s sprejemanjem Zakon o plačah javnih uslužbencev in ne bi imeli vsega, kar smo v zadnjih dveh dneh izkusili, videli in slišali v tej hiši. Tako da izvirni greh tega proračuna je to, da svojo neoliberalno logiko na prihodkovni strani še poglablja. Poglablja jo tam, kjer podarja najbolje plačanim v tej državi še dodatnih 80 milijonov evrov. Na drugi strani pa imamo zaradi tega, kljub dveletni gospodarski rasti in kljub relativno ugodnim napovedim za prihodnje, še vedo zamrznitev usklajevanja pokojnin, zamrznitev usklajevanja socialnih transferov, kot so nadomestila za brezposelnost, starševsko nadomestilo, otroške doklade, državne štipendije in vse ostale. Tukaj ostajamo na res mizernih ravneh. Ko govorimo o starševskem nadomestilu, ki ga recimo dobita dva prekarna starša, kar v moji generaciji niti ni tako nepogosto, govorimo o borih 252 evrih, ki jih prejmeta za to, da vzgajata otroke. S takšnim denarjem se v Sloveniji ne da preživeti in zato niti ni čudno, da se ljudje iz moje generacije čedalje težje odločajo za to, ali bi sploh imeli otroke in družino. Potem imamo tukaj nadomestila za brezposelnost, spet najnižje nadomestilo ostaja na mizernih 350 evrih bruto, kar je 270 evrov neto. Tudi s tem se ne da preživeti. Nezaslišano je, da Vlada ne vidi in ne sliši teh ljudi, se pravi od mladih staršev, do brezposelnih, do revnih upokojencev – garantirana pokojnina v državi po 40 letih dela za polni delavnik je borih 444 evrov – in vseh teh ljudi Vlada enostavno ne sliši ob sestavljanju tega proračuna. Na drugi strani pa ni problem ne samo nadaljevati neoliberalno politiko nizkih davkov na kapital in premoženje, še več, celo podarjati tistim z najvišjimi dohodki proračunskih daril v, kot sem že omenil, 80-milijonskem znesku. Pod črto je to naša sodba tega proračuna v Združeni levici. Problem je, da ni bilo izkoriščeno na prihodkovni strani dejstvo, da imamo skoraj najnižje davke na kapital v Evropi, efektivna obdavčitev kapitala je 11,6 %, s čimer se uvrščamo ob Hrvaški in Estoniji čisto na rep Evrope. Potem imamo težavo z obdavčenjem premoženja, od kar je padel sicer socialno nepravičen predlog nepremičninskega davka, ta država v integralni proračun ne zbere nič evrov. Iz naslova davka na nepremičnine pa imamo barone – pred časom so bili razkriti–, ki imajo po 500 in več nepremičnin v tej državi, in oni ne plačajo nepremičninskega davka na to. Država nima nobenega mehanizma, da bi od teh ljudi, ki si lastijo enormne količine nepremičnin, zemljiških posesti in drugega premoženja, zbrala davke v proračun za to, da bi lahko pomagala tistim, ki pomoč rabijo, se pravi, upokojencem, brezposelnim, mladim staršem, ljudem v stanovanjski stiski. Za vse te pač denarja ni zaradi tega, ker pač vodite še naprej permisivno politiko na strani prihodkov. Zato bi, ker sem rekel, da bom začel z mnenjem Evropske komisije, na to mnenje enostavno odgovoril. Mi ne rabimo tega, kar zahteva Evropska komisija, to je še več rezov na odhodkovni strani. Ne. Mi moramo proračun krpati na prihodkovni strani, tam so dejanske rezerve. Ne morete še bolj zategniti pasu tistim, ki imajo pod 300 evrov in manj na mesec, lahko pa vzamete tistim, ki imajo 500 nepremičnin in več v lasti, pa niso obdavčeni. In to bi morala biti prioriteta te vlade, ampak kjer smo, smo. Čisto na kratko, takšna je naša sodba. Mi bi se absolutno prioritetno posvetili prihodkovni ravni, zato da bi s tem dobili denar za reševanje socialnih problemov, za vzpostavljanje blaginje in vodenje razvojnih projektov, ampak tega ta vlada ni storila, zato podpore Združene levice temu proračunu ne morete pričakovati. Toliko za začetek, ostalo pa pri amandmajih.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa za besedo. Ker sem kar veliko večino tega, kar sem želel povedati o proračunu, povedal že včeraj, bi se pa vseeno mogoče rad malo dotaknil zadnje razprave. Dejstvo je, da proračuna za leto 2017 in 2018 kažeta na nadaljevanje neke politike neprijazne slovenskemu gospodarstvu, na to, da se bo povečevalo obdavčitev dela, da se bo dodatno, recimo, stisnilo tiste, ki ustvarjajo več, tiste, ki ustvarjajo dodano vrednost. Birokratske ovire iz dneva v dan rastejo. Bi pa se vseeno rad dotaknil še posebej enega zelo pomembnega področja, o katerem pa v zadnjih dveh dneh ni bilo dobesedno nobene razprave, kljub temu da se pogovarjamo o proračunih in o področju financ. Gre za problematiko državljank in državljanov Republike Slovenije, ki delajo v Avstriji. Kot vsi verjetno veste, pred nekaj tedni smo dobili tudi nekaj izračunov, ki kažejo, kako je naša zakonodaja diskriminatorna do vseh Slovenk in Slovencev, ki so si nekako perspektivo in pa seveda tudi službo poiskali v sosednji Avstriji. Ne strinjam se s tem, da takšna zakonodaja tudi obstaja. Dejstvo je, da bi se tem državljanom in državljankam morali zahvaliti, da raje gredo delati v Avstrijo, kot pa da bi doma sedeli na fotelju in živeli od socialnih podpor in raznih subvencij, in denar prinesejo v Slovenijo, torej raste posredno seveda tudi slovenski proračun, saj plačujejo davke v Sloveniji. In to, kar je bilo povedano že nekajkrat v Državnem zboru, nakazuje na to, da bodo delavci migranti, torej Sindikat delavcev migrantov, ki je bil ustanovljen pred nekaj meseci, še naprej molzna krava za mogoče neke falirane projekte, za projekte, ki imajo aneks na aneks in še bi lahko našteval, mogoče tudi za povečanje zaposlovanja v državni upravi, ampak ne bi o tem. Vse to kaže, da imamo v Sloveniji seveda tudi izrazito neugodno gospodarsko in poslovno okolje. Vse več tudi perspektivnih, visoko izobraženih mladih gre s trebuhom za kruhom v tujino. In mogoče je malo tragikomično, ampak kako bomo preprečili to, da bodo mladi nehali odhajati v tujino s trebuhom za kruhom? Boste morda zgradili zid? Hvala lepa.
Sprašujem, ali je še kakšen interes za razpravo? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Glasovanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo Posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ja? Želite razpravljati? [[oglašanje iz dvorane]] Amandmaji bodo posebej. Nihče ne želi razpravljati o Posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna, zato razpravo zaključujem. Prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 11. 2016. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611 Ministrstvo za finance ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Finančna izravnava občinam ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811 Ministrstvo za zunanje zadeve ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Razvojno sodelovanje in mednarodna pomoč ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo še enkrat. Kot sem povedal v splošni razpravi, smo v Združeni levici z nekaj amandmaji poskušali vsaj del napak, ki so v tem proračunu, popraviti. Prva med njimi je ta, da Slovenija bistveno premalo namenja za razvojno sodelovanje in mednarodno pomoč, bistveno preveč pa za vojaške operacije v tujini. Mi bi zato prerazporedili milijon evrov na postavko razvojno sodelovanje in mednarodno pomoč. Slovenija se je namreč že pred leti obvezala, da bo v ta namen, se pravi v pomoč državam v razvoju oziroma državam, ki so v razvoju zastale, namenjala 0,33 %, kar naj bi počele vse razvite države v Evropi, namenja pa dejansko samo 0,15 % BDP. Na to smo opozorili Vlado, ki je odgovorila, da ocenjuje, da je letni prispevek Republike Slovenije v predlogu proračuna za leto 2018 za ta namen ustrezno načrtovan in ne potrebuje nobenega dodatnega razporejanja sredstev. S tem se nikakor ne moremo strinjati. Konec koncev to ni samo naša mednarodna zaveza. To je naša moralna obligacija, če hočete, ker živimo v času, ko svet okoli nas postaja vse bolj nestabilen. Nikakor si ne predstavljam, kako vi mislite, da bomo v tem svetu preživeli z intenziviranjem vojaških intervencij, namesto, da bi prispevali k miru in stabilnosti v regijah, ki so blizu nas, predvsem na miroljuben način, to je z investiranjem denarja za razvoj teh regij. Čisto v tem smislu pozivam, da podprete naš amandma, da prerazporedimo sicer za naš proračun skromno vsoto, ampak na simbolni ravni pomembno, en milijon evrov v ta namen. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1914 Generalštab Slovenske vojske ter na razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Upravljanje, izobraževanje in oskrba kadrov Slovenske vojske ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem podprogram Operativno delovanje in pripravljenost Slovenske vojske ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem še podprogram Infrastruktura in opremljenost Slovenske vojske ter amandma Poslanske skupine Nova Slovenija. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130 Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo ter razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Lokalno razvojna infrastruktura ter amandma Poslanske skupine SDS. Besedo ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci, vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Amandma Slovenske demokratske stranke pri proračunskem uporabniku Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo se nanaša na eno izmed problemskih obmejnih območij, to je območje Haloze. Vse parlamentarne stranke smo se zavzele za to, da se temu območju da nek poseben poudarek, da je to območje z velikim potencialom in je dejansko deprivilegirano. Ustanovljena je bila delovna skupina s strani Vlade. Narejen je bil nek nabor ukrepov, ki pa žal do danes še ni zaživel. In enostavno ne vidimo druge možnosti, kot pa da za ta del namenimo neka posebna finančna sredstva. Ravno zaradi tega v Slovenski demokratski stranki tudi predlagamo, da za razvoj območja Haloz namenimo v proračunu za leto 2018 5 milijonov evrov. Jaz glede na to, da ste se vse parlamentarne stranke zavzele, da je to resnično območje, ki si zasluži nek razvoj, ki ima velik potencial, verjamem, da se zavedate, da pač ti ukrepi, nenazadnje tudi pripravljanj, jaz verjamem, da številni potrebujejo neko posebno finančno podporo in resnično pozivam vas, uresničite to zavezo, ki ste jo dali na parlamentarnem odboru za kmetijstvo in gospodarstvo leta 2015, in dajmo temu območju eno posebno finančno podporo in dejansko omogočimo tudi razvoj. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem podprogram Učinkovito trženje in promocija Slovenije ter amandma Poslanske skupine Nova Slovenija. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem še podprogram Vojna grobišča ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330 Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Strokovne naloge in svetovanje v kmetijstvu ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem še podprogram Upravljanje kmetijskih zemljišč ter dva amandmaje Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za besedo. Dovolite za začetek, konec avgusta letošnjega leta smo imeli člani Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v sklopu sejma v Gornji Radgoni nujno sejo. Debata in strinjanje vseh članov v predhodnih razpravah, kaj so ključne zadeve tudi v tistem poletnem času, je bila problematika namakanja, zemljiškoknjižne operacije, poleg namakanja vemo, da govorim tudi o komasacijah in melioracijah. Na tisti seji je bilo preko šestdeset uglednih gostov, poleg poslancev in ljudi iz ministrstva, ki smo normalni del neke seje. Bilo je ogromno razprave. Pa dovolite, da najprej preberem sklep, ki smo ga soglasno potrdili vsi člani Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Citiram: »Odbor predlaga Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da za področje urejanja namakanja kmetijskih zemljišč v prihodnjih proračunskih dokumentih zagotovi več finančnih sredstev.« Ker proračun za leto 2017 tega ne izvršuje, smo dali amandma za leto 2017. Koalicija je tiho. Dali smo prav tako amandma za proračun za leto 2018 in očitno bo tudi tukaj koalicija proti tistemu, kar smo soglasno sprejeli na seji Odbora za kmetijstvo. Vem, da gre za glas vpijočega v puščavi in da se je ta koalicija obvezala, da verjetno prvič v zgodovini Državnega zbora pri razpravi in obravnavi in sprejemanju proračunskih dokumentov ne bo sprejela nobenega opozicijskega amandmaja. Imeli smo dobre prakse. Sam sem tukaj sedel kot strokovni sodelavec tamle v ozadju, ali pa tukaj v teh klopeh in ne glede na to, katera vlada je bila, prva Janševa, druga Janševa, Pahorjeva, Bratuškina vlada, vedno se je sprejel vsaj en amandma s strani opozicije. Za leto 2017 in 2018 bo najbolj trmasta vlada v zgodovini, pustimo to, da niti ne znate pripraviti proračuna, ki je neusklajen s socialnimi partnerji, neusklajen tudi znotraj koalicije, neusklajen z zakoni, ki jih pripravljate, da nimate niti toliko volje, da bi sprejeli oziroma podprli takšen amandma, ki je vsesplošen. Na tisti seji odbora v Gornji Radgoni, so ljudje iz regijskih razvojnih agencij, iz različnih kmetijskih in okoljskih institucij poudarjali, kakšna škoda se dela, ker nimamo urejenih kmetijskozemljiških operacij. Predvsem namakanje so izpostvaili kot ključni moment. Eni so šli še dalje, problem oroševanja, ki bi ga bilo treba vzpostaviti v Sloveniji. In tukaj bi lahko bila koalicija ali pa Vlada, če želite, toliko pametna, zrela in bi rekla, okej, enega ali pa dva takšna amandmaja bomo sprejeli, potem pa bomo glede na potrebe širom po Sloveniji že poskrbeli, da bodo ta sredstva prišla do pravih, tako imenovanih naših ljudi, do naših županov, do naših regijskih razvojnih agencij. Ampak ne, vi boste proti. In opozarjam vas, s tem se dela škoda na področju kmetijstva, na področju okolja, na področju, če želite, tudi energetike. Tukaj se dotikam Spodnjega Posavja, kajti ob izgradnje hidroelektrarne na Spodnji Savi, je verjetno zadnja možnost, da se uredi problem namakanja v Posavju, ki je po mnogih raziskavah vrhunska priložnost, namakanje je ena izmed tistih kmetijskih niš, ampak s takšnim oholim delovanjem Vlade, ministra Židana in nenazadnje tudi poslancev koalicije tega Državnega zbora tudi takšni amandmaji ne zaslužijo vaše pozornosti, kaj šele odobravanja. Skratka, koalicija, ki toliko govori o sodelovanju, pri tem proračunu kaže, da ne zmore sodelovanja z nikomur, ne z interesnimi združenji, še najmanj z opozicijo, in kar je še najbolj absurdno, ne z tako imenovano levo pozicijo niti z desno pozicijo. Vi živite v svojem samozadostnem svetu, ki pa se bo slej kot prej končal, ampak tisti, ki bomo ostali še v naslednjem mandatu v parlamentu, bomo imeli še težjo nalogo sanirati slabe odločitve te vlade. Ta amandma je priložnost, da naredite nek ne lokalni problem in naredite neko dobro gesto do opozicije, ampak da daste neko spodbudo vsem tistim ljudem s področja okolja in kmetijstva, ki jih na drugi strani z zakonskimi materijami ubijate. Skratka priložnost, da slovenskemu kmetijstvu damo neko pozitivno noto. Zato prosim za vašo podporo. Hvala.
Besedo ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Drugi amandma pri tem istem proračunskem uporabniku, in sicer Upravljanje kmetijskih zemljišč, se pa nanaša na območje ob reki Rogatnici v občini Podlehnik. Naj spomnim, Ministrstvo za kmetijstvo je ravno na račun odprodaje kmetijskih zemljišč za potrebe izgradnje dokončanja avtoceste Draženci–Gruškovje, prejelo 1,6 milijonov evrov. Ker pa je na tem območju potok Rogatnica, ki se zajeda v številna kmetijska zemljišča, in bi zato ta zemljišča nujno potrebovala ureditev tega potoka, da bi dobila ustrezno zaščito, predlagamo, da se del teh sredstev nameni za ureditev teh kmetijskih zemljišč. Ne govorimo tukaj o celotnem znesku 1,6 milijona evrov, ampak o polovici tega zneska. En del, 500 tisoč, smo predlagali za leto 2017, drugi del v višini 300 tisoč pa predlagamo za leto 2018. Koalicijski poslanci, resnično apeliram na vas, da ta amandma podprete. Nenazadnje bi bilo prav, da bi bila ta sredstva porabljena za zaščito kmetijskih zemljišč in da ostanejo na tistem območju. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo ter razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest ter šest amandmajev Poslanske skupine SDS in amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, predsedujoči. Po eni strani se mi res postavlja vprašanje, bi rekel, trud, ki smo ga poslanci s svojo strokovnostjo in s tehtnim premislekom, kaj je tisto, kar je v Sloveniji na magistralnem in regionalnem cestnem obrežju res najbolj potrebno, kajti vemo, da proračun ni zaprt, odprto je cirka 120 milijonov. Postavlja se mi vprašanje, kjer bo Vlada vzela. Po mojem mnenju bo vzela tam, kjer najmanj boli, torej na investicijah ali pa na družbi 2TDK, kjer je deponiranih že 200 milijonov za izgradnjo drugega tira. Mi pa se tukaj ukvarjamo s prerazporeditvijo in s skrbnostjo, proračunom in oceno vrednosti do tisoč evrov natančno, kateri odsek je bolj pomemben in kateri odsek je bolj nujen, da reši neko regionalno težavo. Pa naj grem konkretno k našim predlogom, ki smo jih s strokovnim izborom pripravili kot najbolj prepotrebne, da se uvrstijo kot dodatno z amandmaji za povečanje, za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest, amandma za 14 milijonov in 50 tisoč evrov. Gre za 26 ukrepov, ki so bili skrbno izbrani, tako rekoč iz področja cele Slovenije, pa naj naštejem samo tiste najbolj pomembne, ki so v tem delu. Naj pa tudi povem, da je glavnina ali vsa večina projektov je že v načrtu priprave same direkcije, gre tudi za nadaljevanje že začetih projektov, ki so zdaj že v teku, ali takšnih, ki se bodo začeli v letu 2017. Seveda, zdaj govorimo o letu 2018. Projekt Dole–Ponikva–Dolga Gora v višini 600 tisoč evrov, potem nadaljevanje tega projekta nadalje do Loč v višini 500 tisoč evrov, sanacija plazu v Solčavi v višini 500 tisoč evrov, obvoznica Luče v višini 200 tisoč evrov, ureditev kolesarskih poti v Savinjski regiji 300 tisoč evrov, oba mostova čez Hudinjo v Celju v višini 350 tisoč evrov, potem prepotrebna obnova regionalne ceste Polzela–Velenje v višini milijon in pol. Vemo, da smo predlagali tudi za 2017 milijon in pol, kajti ob izgradnji 3 razvojne osi bo to tako imenovana obvozna cesta, ki bo izjemno obremenjena, in seveda je treba ta odsek pripraviti na to povečano obremenjenost, tako da je tu ureditev več kot nujna. Potem je ureditev križišč v žalski obvoznici, tu gre za sredstva v drugem delu, nadaljevanje iz leta 2016 in 2017, potem rekonstrukcija odseka Mozirje–Žekovec, potem regionalna cesta Vosek–Jurovski Dol–Lenart v višini 4 milijone 100, kajti gre za odsek 7,5 kilometra, potem nov prepotreben objekt Hotemaže–Britof v višini 3 milijone in pa za projekt Dvor, cestni odsek Dvor v občini Žužemberk v višini 500 tisoč evrov. Skratka, to je glavnina teh projektov od 26 prioritetno izbranih projektov. Nadalje gre še pa tudi za dodaten amandma v višini 2 milijona 690 tisoč, in sicer milijon za obvoznico v Kidričevem, potem 540 tisoč za ureditev avtobusnih postaj in kolesarske steze od odseka Borl do mejnega prehoda meje v občini Cirkulane, potem 550 tisoč za most čez Dravo pri Borlu in pa 600 tisoč evrov za gradnjo pločnika in razširitev mostu čez potok Zajza in ureditev razsvetljave v občini Zavrč. Ti projekti so strokovno izbrani, predlagamo, da se dodano uvrstijo v plan za leto 2018.
Želi še kdo razpravljati? Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Najlepša hvala za besedo. Moj poslanski kolega je že izpostavil nekatere izjemno pomembne projekte na področju infrastrukture, bi pa želela morda dati ene dodatne obrazložitve na okraju in okolišu, iz katerega prihajam tudi sama, zato resnično poznam problematiko, s katero se soočajo. Kot prva je obvoznica Kidričevo. Obvoznica Kidričevo je projekt, ki je seveda umeščen, in pričakujemo, da bo v čim krajšem času seveda do realizacije tega projekta tudi prišlo, ampak želeli bi si, da bi se gradnja te obvoznice resnično pospešila, zato želimo, da se milijon sredstev, ki so namenjena za prihodnja leta, nameni že v letu 2018. Zakaj? Ta obvoznica ni pomembna zgolj za občino, ampak je pomembna tudi širše. To je ena izmed redkih občin, ki ima številna, za to sicer, bom rekla, precej ogroženo območje pomembna delovna mesta. Tukaj sta dve večji podjetji in tovornjaki dnevno vozijo po teh cestah. Z obvoznico bi seveda naredili ogromno tako za občino kot nenazadnje tudi vse, ki v ta podjetja vozijo za vse dobavitelje teh podjetij, in je resnično nujno potrebno. Ureditev avtobusnih postaj in kolesarske steze ob državni cesti Borl–meja v občini Cirkulane je prav tako pomembno. Zakaj? Poglejte, ta projekt je bil na Direkcijo za infrastrukturo poslan že v letu 2011. Recenzija projekta je bila narejena v letu 2012. Ampak od takrat do danes, minila so 4 leta, se ni zgodilo popolnoma nič. Tako da resnično, tukaj projekt je pripravljen, je na direkciji. Vse, kar je potrebno, je začeti ga dejansko tudi izvesti. Gre pa za višino 540 tisoč evrov. Naslednji projekt je most čez reko Dravo pri Borlu. Ta projekt je bil v letu 2009 že v fazi izvajanja. Žal je takratni izvajalec takrat šel v stečaj in projekt je enostavno zastal. Ta cesta in ta most pa nista pomembna zgolj za občane bližnjih občin, ampak bi nenazadnje morala biti pomembna in strateška za celotno Slovenijo, vodi namreč proti mejnemu prehodu Zavrč, ki velja za mednarodni mejni prehod. Govorimo o višini 550 tisoč evrih v letu 2018. 600 tisoč evrov za Občino Zavrč, in sicer izgradnjo pločnika, razširitve mostu čez potok Zajza in ureditev razsvetljave. Celotna dokumentacija je bila predana na direkcijo v letu 2013. Od tega so minila 3 leta, projekt še zmeraj ni bil umeščen v program, zato vas pozivam, da to naredimo sedaj in dejansko v letu 2018 temu projektu namenimo 600 tisoč evrov. Hvala.
Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Pri tej postavki Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest gre summa summarum pri vseh željah, predvsem pa pri nujnih potrebah za znesek 20 milijonov evrov. Vi imate odprt račun pri sindikatih javnega sektorja 23 milijonov, pa ste vuhmepiševski, tukaj pa zavračate 20 milijonov evrov za 35 nujno potrebnih ukrepov, ki samo še čakajo blagoslov, če želite, te Vlade in te koalicije. Ne gre za neke kaprice posameznih županov ali pa poslancev, gre za nujno potrebne projekte, ki imajo večina že kar dolgo brado. Vsaj 3, 4 leta imajo posamezni projekti dolgo brado, ko se jih želi iz teh dokumentacijskih arhivov dati tudi na praktično raven. Zanimivo je, ko včasih prebiram predvsem te lokalne medije, vidim, kako poslanci koalicije obljubljajo županom, predvsem pa prebivalcem in prebivalkam: »Mi se bomo zavzeli, da bo ta in ta cesta zgrajena.« Spoštovani poslanci koalicije, poglejte si, katere ceste se želijo zgraditi oziroma obnoviti. Po večini teh cest se vozite vi in vi v svojih lokalnih skupnostih obljubljate, kako se bo nekaj uredilo. Danes pa, ko imate edinstveno priložnost, ste pa tiho in boste glasovali proti. In čez en dan ali pa čez en mesec ali pa čez eno leto, najkasneje tedaj, ko bodo volitve, boste spet obljubljali, kaj vse boste storili. Ob zavedanju, da so ljudje najbolj dovzetni za dve zadevi, voda in pa ceste. In pri tem amandmaju bi pa resnično lahko pokazali za celotno Slovenijo to, da želite prebivalcem omogočiti varno prometno infrastrukturo. Zadnje opozorilo s strani evropskih inštitucij s področja varnosti v prometu je katastrofalno. Skoraj predzadnji smo glede varnosti na področju cestnoprometnih ureditev. In tukaj gre za tiste projekte, ki so nujno potrebni obnove. Me mika, da bi posamezno našteval vse tiste projekte ne, ki so del novogradenj in ob katerih se določeni poslanci, vsaj očitno tukaj vidim, zabavajo, ker prihajajo iz Ljubljane, nekateri pa vedo, o čem govorimo, nekateri projekti so smrtno nevarni. Jaz sem že večkrat vprašal pristojnega ministra za infrastrukturo, koliko dodatnih smrtnih žrtev bo potrebno na posameznih odsekih, da se bomo streznili. Samo poglejte si primere iz teh 35 projektov, kje se vozite in kako včasih skoraj verjetno na kakšno oko zamižite, ko upate, da ne bo prišlo nasproti kakšno večje tovorno vozilo. Pa ker je pravkar prišel kolega Matjaž Han v dvorano, jaz kolega, Matjaž, glede na to, da gre za enega izmed teh odsekov tudi za odsek, kjer se sam voziš domov, upam na podporo temu projektu, kajti veš, kako pomembna je cestna povezava med Sevnico in Radečami, in veš, kako nujno potrebna je obnove. Tako da, če si boste vsi vzeli pol minute časa, pogledali kateri projekti so, boste lahko tukaj pokazali ne samo to, kako želite biti všečni opoziciji in sprejeti en njihov amandma, ampak predvsem tisto, kar obljubljate svojim občanom ali pa državljanom, lahko naredite tu. Samo 20 milijonov in 35 nujno potrebnih projektov, ki čakajo vašo zeleno luč. Tišina pa kaže, da bodo dobili rdečo luč. V naslednjih mesecih pa verjetno nove in nove obljube, kako boste reševali varnost, kako boste gradili, kako ste investicijsko naklonjeni določenim pobudam, ampak za vsemi temi lepimi besedami in piarovskimi vložki se skrivajo vaši pritiski tipk proti. Slovenska javnost ve, kje se vozite, kje obljubljate in kje ste proti. Hvala.
Še razprava? Je kakšen več? [[Ne.]] Gospod Jože Tanko ima besedo.
Hvala lepa za besedo. Z amandmaji, ki jih predlagamo poslanci naše poslanske skupine, jemljejo iz neinvesticijskih postavk in premikajo sredstva na investicijske postavke. V tem konkretnem primeru gre za posamezne prometne oziroma cestne odseke. Meni je zelo težko, ko poslušam že ne vem katerič, da se v tem proračunu ne da nič spremeniti, da je to samo tako in nič drugače. Naše mnenje oziroma stališče tega proračuna je enako, kot je stališče Evropske komisije, to se pravi, proračun je slab. In če hočete, da se karkoli v tem proračunu premakne in da se nekaj konkretnega naredi, potem je verjetno potrebno te amandmaje, ki smo jih dali k temu za direkcijo, podpreti. Ena skupina amandmajev je tu vloženih. Nanašajo se na odsek ceste oziroma na cesto med Škofljico in mejnim prehodom Petrina. Gre za cesto proti južni meji, gre za najkrajšo povezavo med Ljubljano in morjem, na tej cesti se tako sedaj kot tudi poleti odvija ogromno prometa. Najbrž je zdaj struktura nekoliko večja v korist tovornega prometa, poleti pa je tudi strahotno veliko tranzitnega prometa. Omenjena cesta je na več odsekih problematična. Najprej so problematične obvoznice treh večjih naselij. To se pravi, gre za Ribnico, gre za Kočevje, gre za Velike Lašče. Če se pač te obvoznice ne bodo začele graditi, pomeni to permanenten problem z vidika pretočnosti, z vidika varnosti, z vidika prehajanja otrok preko glavna križišča. Ker čez ta križišča prehaja izjemno veliko šoloobveznih otrok. Drugo kar je, so na tej cesti ostali nedokončani nekateri odseki. V Ribnici je del glavne ceste med Inlesom in enim križiščem v dolžini približno 600 metrov že nekaj let nedokonča. Obnovilo se je vse za tem odsekom in vse pred tem odsekom, razen nekaj sto metrov v tem osrednjem delu. In najbolj normalno je, da se cesta dokonča. Po petih, šestih letih odkar se je gradbena operativa s tega odseka umaknila, je najbrž treba to urediti. Odprt je ostal tudi del med Ribnico in naseljem Grič, kjer ni ustreznih varnostnih elementov ceste, ni pločnika, ker se je pač tam zadeva končala, ni avtobusnih postaj na tem odseku. Uporabniki teh avtobusnih postaj so predvsem otroci, šoloobvezni otroci, te stvari bi bilo treba dokončati. To, da ni denarja, lahko že ugotovimo, da ga je na prometnem delu dovolj. Če ste bili sposobni zagotoviti za družbo 2TDK 200 milijonov evrov in tam sta dva ali trije zaposleni in upravljata s takim premoženjem in ne ve se, kaj bo iz tega nastalo in kdaj, lahko tu na te projekte date konkretno denar in tudi odseke začnete delati. Projekti so pripravljeni. Ker za vse te amandmaje, ki smo jih predlagali, je Vlada v odgovoru napisala, da so ti amandmaji tehnično izvedljivi, kar pomeni, da obstaja konkretna dokumentacija, da so urejene premoženjske zadeve, to se pravi, da niso neurejeni odkupi in tako naprej. Obrazložitev v teh postavkah je enaka lanskim obrazložitvam. Tudi lani je bilo to vse izvedljivo. Ampak očitno je Ministrstvo za finance tisto, ki vztraja oziroma Vlada vztraja, da so vse postavke nedotakljive, ki jih je predlagalo ministrstvo v ta postopek obravnave proračuna. Jaz mislim, da temu ni tako. Še noben proračun ni bil tako popoln, da se ne bi dalo nobene stvari izboljšati, še noben proračun nobene vlade v katerikoli državi na svetu. Samo pri tej vladi Mira Cerarja doživimo pač to, da je nedotakljivo vse, da je to idealno narejeno. Istočasno pa vidimo, da nobena stvar, ki jo predlagate, ne funkcionira in ne gre po neki normalni proceduri, ampak samo z nasiljem tistih, ki sejo vodijo. Predlagali smo še dva amandmaja dodatno k tem, ki so tehnično izvedljivi, in sicer amandma, s katerim bi dokončno uredili manjkajoči del asfalta do morišča Kren oziroma morišča v Kočevskem Rogu. Tam je ostalo še približno 3 ali 4 kilometre ceste za asfaltirati. Tam je treba urediti parkirišče. In nobenih tehtnih razlogov ni, da se pot do tega morišča ne uredi. Je pot spomina, je tam križev pot, romanja taka in drugačna in tista, ki so masovna in posamična in tako naprej. In nobenih razlogov ni, če ste na drugi strani uredili cesto do Baze 20, izpod turna do Baze 20, lahko tudi to ta država brez problema tudi do tega morišča. Postavke, iz katerih se jemlje tudi niso take, da se to ne bi dalo narediti. Drugi odsek, ki smo ga predlagali, je pa tudi ureditev ceste do morišča Huda jame. Tudi to je postalo za mnoge naše državljane in tudi druge nek kraj spomina za ljudi, ki so bili tam pomorjeni. In popolnoma nobenega razloga ni, da ljudem dostopa do tega morišča ne uredimo. Če bi dali kaj na to spoštovanje, spoštovanja do teh umorjenih in tudi njihovih sorodnikov, bi to že zdavnaj naredili. Ampak zdaj, ko so se te stvari začele odpirati, ni nobenih razlogov, da se dostopi ne uredijo, ustrezno označijo in tako naprej in tako naprej. Tudi ta dva predloga sta taka, je zapisala Vlada, da sta izvedljiva. Piše samo,kot tudi pri ostalih, da naj bi se jemalo iz napačnih postavk, se pravi iz nekaterih proračunskih uporabnikov. Tudi to je možno, ker ostali proračunski uporabniki niso idealno planirani. Če bi bilo pri tej vladi planiranje idealno, potem bi danes sprejemali zaključni račun za leto 2017. Prav ste slišali, zaključni račun za leto 2017. Vlada se natančno tako obnaša, kot da sprejemamo zaključni račun za leto 2017 in za leto 2018. Na koncu si bo pa izglasovala pooblastilo pri Zakonu o izvrševanju proračuna, da lahko ves proračun s sklepi Vlade prerazporedi. Prav ste slišali, prerazporedi. Zdaj nam pa zatrjuje, da nič ni možno sprejeti, zato, ker naj nekaj ne bi bilo po njeni volji. Drugo kar je, pa moram reči, da sem pravzaprav zelo razočaran, da si je vlada vzela za razpravo s poslanci, kar zadeve usmeritve proračuna za 2018 in razpravo o amandmajih, tako malo časa. Tretjino časa ene poslanske skupine. In še od te tretjine časa poslanske skupine, ga je polovico neuporabljenega pa se razprava zaključuje. Torej, gospod predsednik, najbrž nima smisla, da se samo protokolarno vabi Vlado na sejo Državnega zbora, da se tukaj državni uradniki in funkcionarji menjavajo, odgovarja nihče nič ne, ne pri cestah, ne pri vodah, ne pri kmetijskih zadevah, vsi samo gledajo v neke papirje, brskajo po računalnikih in tako naprej. To je neodgovorno in to je škandalozno. Če ni argumentov na predloge, ki jih predlagamo, na amandmaje, ki jih predlagamo, si niti noben državni uradnik ne drzne, da bi karkoli odgovoril v bran stališča Vlade ali kako drugače komentiral, je škandal. Samo poglejte, kako poteka ta današnja seja. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550 – Ministrstvo za okolje in prostor ter razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Upravljanje z vodami ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! V tem sklopu smo podali dva amandmaja, ki oba povečujeta postavke za upravljanje z vodami. Eden na področju rednega vzdrževanja, drugi pa na področju odpravljanja posledic naravnih nesreč. Gre za področje, ki je v Sloveniji že kar dlje časa nekako podhranjeno. To priznava tudi ministrstvo s svojimi službami, ne samo ministrstvo, ampak tudi vse ostale službe, ki se ukvarjajo z vodotoki. Nenazadnje je bilo posredovano Vladi in predsedniku Vlade tudi odprto pismo, kjer so številni opozarjali na podhranjenost tega področja. Opozorili so na to, da se poplavna ogroženost v Republiki Sloveniji zaradi nerednega vzdrževanja vodotokov povečuje, s tem pa se ogroža tako ljudi kot tudi njihovo premoženje, kar je bilo v preteklih poplavah že večkrat dokazano. Mi smo imeli v preteklosti kar nekaj sej matičnega delovnega telesa, se pravi Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor, na temo poplavne varnosti. Bile so tudi izredne oziroma nujne seje. In na teh odborih se je večina kolegov poslancev strinjala z dejanskim stanjem na tem področju in tudi za dejstvo, da je tako za redno vzdrževanje kot za odpravljanje škod po poplavah premalo sredstev. Ministrica je v nekaterih odgovorih govorila o tem, da se v tem proračunu z nekim dinamičnim poslovanjem in prerazporejanjem postavk lahko to uredi. Nekako smo to kupili za proračunsko obdobje 2016 oziroma že takrat 2015, vendar pa smo zdaj pred odločitvijo, kaj v prihodnje. Na vseh teh odborih je bilo zatrjevanje tako ministrice kot vseh pristojnih organov in nenazadnje tudi vseh poslancev koalicije, da je to treba urediti. Ko pogledamo proračune, ki jih imamo na mizi, ugotovimo, da se stanje ne samo ne izboljšuje, ampak se dejansko tudi poslabšuje. Na vseh postavkah tako za redno vzdrževanje vodotokov kot tudi za odpravljanje posledic po že bivših poplavah se sredstva v obeh proračunih zmanjšujejo, in to kar v veliki meri. S tem se strinjajo tako vsa vodnogospodarska podjetja, ki so pripravila odprto pismo, ki so ga podpisali tudi številni župani. Na to opozarjajo številni prebivalci na ogroženih območjih. Na to opozarja uprava za Zaščito in reševanje, vsa vodarska stroka in s tem se strinja nenazadnje tudi Direkcija Republike Slovenije za vode, ki je v okviru tega ministrstva, ki pripravlja proračun. Če gremo še malo naprej, Vlada je v preteklosti sprejela kar nekaj zavezujočih dokumentov, tudi akcijski načrt interventnih aktivnosti zaradi poplav, ki je bil potrjen in tudi predstavljen, v katerem je kar nekaj ukrepov, ki naj bi zagotovili boljše upravljanje s tem področjem in zmanjšanje te poplavne ogroženosti. Tu notri so bili opredeljeni tako kratkoročni kot dolgoročni ukrepi, pa recimo, da so kratkoročni že nekako mimo, ker govorimo o poplavah in dokumentu iz leta 2014 te vlade, vendar je tu sklop dolgoročnih ukrepov, kjer je v prvi prioriteti kot obveza a) Povečanje sredstev rednega vzdrževanja vodotokov vodne infrastrukture ter vodnih in priobalnih zemljišč iz cirka, v tistem trenutku 2014 je bilo to med 6 in 8 milijonov evrov letno, na vsaj 25 milijonov evrov letno. In to je bila prioriteta a. Zdaj pa vsa stroka, vključno s samim ministrstvom, opozarja na dejstvo, da je v teh novih proračunih za leto 2017 in 2018 predvidenih 3,2 milijona evrov za vzdrževanje vodotokov za celotno Slovenijo. To ne pomeni samo ohranjanje obstoječega stanja, ampak bistveno znižanje od standardov, ki so veljali do sedaj. Se pravi, niti dokumentov, ki so sprejeti na Vladi, se ne upošteva. V tem dokumentu je med dolgoročnimi ukrepi tudi aktivno izvajanje gradbenih protipoplavnih ukrepov, kar na osnovi sprejetega proračuna ni izvedljivo. Večja aktivacija sredstev Sklada za vode za izvedbo preventivnih protipoplavnih ukrepov ni izvedljiva, ker ne bo sredstev. Večja aktivacija sredstev Evropskega kohezijskega in regionalnega sklada v letu 2014–2020 po mojih vedenjih in spraševanjih, nikjer ti projekti v teh kohezijskih in regionalnih skladih niso razvidni. Večja aktivacija sredstev Sklada za podnebne spremembe za izvedbo preventivnih protipoplavnih ukrepov, ne vemo, kje je. In še in še teh ukrepov, ki v praksi dejansko niso izvedeni. Tudi ministrica, ko je na hearingu zagotavljala, da je pač zatečeno stanje v nekih proračunih 2015, 2016 neko dejstvo in da se tam ne da veliko narediti, je takrat izjavila, da, citiram: »To pomeni, da v naslednjih letih težav, kot smo jih imeli letos …«, mišljeno je bilo 2015 in je bilo tudi nekaj razprav na tem odboru, »… ne sme biti«. Zdaj se jaz sprašujem, kako bo to v naslednjem proračunskem obdobju, ko bo verjetno v jeseni nastopila kakšna poplava ali pa spomladi in bo celotna odgovornost prevaljena na Vlado, kajti Vlada je nenazadnje odgovorni organ nad ministrstvom. Če ugotavljamo, da ministrstvo samo ugotavlja, da je teh sredstev bistveno bistveno premalo in da se v nadaljevanju lahko te škode še povečujejo iz razloga nevzdrževanja vodotokov, neodpravljanja posledic, pač ostane dejstvo, da se Vlada navkljub sprejetemu programu, ki ga je potrdila, enostavno spreneveda in se v bistvu ne zaveda, da bo dejanska škoda, ki bo nastala in bo bistveno večja zaradi neposeganja in nevzdrževanja, v bistvu bo za to škodo neposredno odgovorna. V predlogu naših amandmajev je vsaj nekaj sredstev namenjenih temu področju. Gre za amandma, ki 5 milijonov namenja programu posebne proračunske rezerve na postavki odprava posledic naravnih nesreč. Gre za to, da se vsaj del teh škod, ki so bile po poplavah na nek način odpravi. In drugi amandma, ki govori o sredstvih, ki se namenijo za nov projekt ureditve na Savinji. Gre za nujno zaščito urbanih naselij v občinah Braslovče in Polzela, gre za ureditev brežin in tudi tu je postavka sorazmerno skromna – 2 milijona in pol. Gre pa vsaj za nek poskus, da se na tem področju zagotovijo dodatna sredstva in se s tem poveča poplavna varnost, o kateri, ko imamo razprave, vsi razpravljate v pozitivni smeri, ko pa je treba zagotoviti sredstva, da se to uresničeni, pa ni posluha. Mislim, da je temu pač treba enkrat narediti konec, kajti počasi bodo prihajale tudi tožbe in zahteve po odškodninah, na kar opozarjajo tudi vsa ta združenja pa tudi župani in pa tudi Arso, kot nosilec teh projektov v odprtem pismu, ki ga naslavlja na Vlado Republike Slovenije in na predsednika Vlade.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem podprogram Stanovanjska dejavnost ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo še enkrat. S tem amandmajem za stanovanjsko dejavnost namenjamo 3 milijone evrov več. Zakaj? Sredstva, ki so v tem proračunu za 2017 in 2018 namenjena za stanovanjsko dejavnost, so rekordno nizka glede na zadnja leta. To je za nas nesprejemljivo, ker se nikakor ne moremo strinjati z argumentom Vlade, da dodatna sredstva na tem programu niso pomembna, ravno obratno. Celotna moja generacija, generacija mladih ima resne težave z dostopanjem do stanovanj. Stanovanj je premalo, stanovanja so predraga in banke jim zaračunavajo bistveno prevelike obresti za najemanje kreditov za stanovanja. Če bi se, recimo, človek mojih let želel vseliti se v neko stanovanje, ga kupiti, bi bil po vsej verjetnosti ob zdajšnjih cenah in ob zdajšnjem stanju na trgu obsojen na 20, 25, morda celo 30 letni kredit. Se pravi, kreditno suženjstvo. To pomeni, da cele generacije, cele mlajše generacije naravnost potiskate v to, da najemajo kredit za skoraj svoje celotno aktivno življenjsko obdobje, s tem pa postanejo dolžniški sužnji za več desetletij. In to je točka, kjer bi morala intervenirati Vlada. Intervenira pa lahko na več načinov. Eno je seveda regulacija cen najemnin, drugo je ustvarjanje javno stanovanjskega fonda, tretje je regulacija obresti za tovrstne kredite in kreditov samih, namreč prekarni delavci si ne morejo najeti teh kreditov. Kar lahko storimo danes pri proračunu, je vsaj zagotovitev dodatnih sredstev za stanovanja. Kot sem rekel, stanovanj je premalo, stanovanja so preslabo dostopna. Mlajše generacije so žrteve tega – neobstoječe stanovanjske politike, neobstoječega javnostanovanjskega fonda. In nesprejemljivo je, da Vlada to problematiko tako podcenjuje, da imamo proračuna, kjer je sredstev za stanovanja rekordno malo. V letu 2017 in 2018 po dveh letih gospodarske rasti, ob dobrih obetih očitno niste niti malo pomislili na to, da bi mlajšim generacijam vsaj poskusili zagotoviti neko lepo prihodnost. Mi proti temu protestiramo. Na poslanske skupine se obračamo s pozivom, da podprete naš amandma, da se zagotovi več denarja za stanovanja. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem še podprogram Odprave posledic naravnih nesreč ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611 – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter razpravo o vloženih amandmajih pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Programi socialnega varstva ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Zadnje tedne oziroma zadnja dva meseca smo se veliko ukvarjali s problemom občina Osilnica, s problemom zapiranja njihove podružnične šole. In, hvala bogu, kaže, da se bo s 1. januarjem ta problem nekako rešil. Zdaj ko smo obravnavali to temo na Odboru za šolstvo, smo takrat priporočili Vladi, da poišče tudi druge programe, druge socialne programe, s katerimi bi občini Osilnica pomagali zadržati mladino, ki je pač tudi tam, da se ne bi selila v druge kraje. Namreč tam ni nobenega gospodarskega obrata. Šola se je preselila, vrtca ni in tako naprej. Ljudi je približno 400. Od takrat, ko smo to obravnavali, ta sklep ima datum 27. September, do sedaj Vlada ni pripravila nič, čeprav je bil rok za pripravo programov za stabilizacijo prebivalstva v tisti občini 30 dni. To se pravi, do 30. oktobra bi morala Vlada predlagati. Mislim, da je taka ignoranca Vlade do problemov obmejnih področij, sploh pa na južni meji problem, zato smo tudi v naši poslanski skupini predlagali amandma, ki se nanaša na usposobitev oziroma zaključek enega večjega gradbenega objekta v Osilnici, ki je bil namensko grajen za dom starejših občanov. In tukaj predvidevamo s tem našim amandmajem 800 tisoč evrov, da bi se ta objekt dokončal. Jaz vem, da so možni tudi drugi načini, da se ta objekt zapre. Eden od drugih načinov je propadel v zadnjih letih, zato je tudi objekt ostal nedokončan. Vendar kakorkoli, spoštovana koalicija, Vlada, menim, da je treba tej občini zagotoviti preživetje. Preživetja ne moremo zagotoviti tako, da bodo tja prišle svetovne firme ali pa, da se bodo odpirale firme slovenskih blagovnih znamk, ampak je treba pač začeti pri tistem, kar lahko stori Vlada. Vlada pa lahko investira in usposobi objekt za odvijanje enega izmed socialnih programov, ki jih tako ali tako mora financirati. In glede na to, da gre za namenski objekt, ki je nedokončan, predlagamo najcenejšo rešitev – dokončanje objekta in potem podelitev ostalih pravic, ki so povezane z upravljanjem, vselitvijo in obratovanjem tega objekta. Jaz mislim, da v tej dvorani ne bi smelo biti nikogar, ki bi zavrnil tak predlog in onemogočil izvedbo tega, kar predlagamo. Južna meja je, kakorkoli jo pogledate, sploh na tem odseku med Ilirsko Bistrico in na drugi strani do Bele krajine, problematična. Ni delovnih mest, ljudje se izseljujejo. Če ni delovnih mest in ni ljudi, je meja popolnoma odprta in jaz mislim, da mora biti v nacionalnem interesu, da se tak program podpre, da se zagotovijo delovna mesta in da tak objekt tudi na nek način obratuje oziroma funkcionira. To najbrž ni noben problem. Zato apeliram na Vlado in koalicijske poslance, da ta predlog, še posebej zato, ker ta Vlada po tem sklepu ni storila popolnoma nič, da ta predlog podprete in da se pač tej mejni občini omogoči ohranitev spodobnega preživetja, tudi tistim mladim, ki so zdaj prisiljeni, da zdaj migrirajo, ne vem, v pol ure ali uro oddaljeno Kočevje ali še dlje oddaljeno Ljubljano. Ni drugih načinov, spoštovani, učinkovitih načinov, kot da država poseže z državno investicijo in pravicami, recimo koncesijo ali čemerkoli, da se ta objekt usposobi in začne delovati. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem še podprogram Programi v pomoč družini ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613 – Inšpektorat za delo ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Urejanje in nadzor na področju dela ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo še zadnjič. S tem amandmajem v Združeni levici enostavno predlagamo, da se zagotovi dodatnega pol milijona za delo Delovne inšpekcije. V naši državi smo namreč pred slabim desetletjem imeli 88 delovnih inšpektorjev, zdaj jih imamo samo še 77. V istem času se je število poslovnih subjektov povečalo za skoraj 40 tisoč, trenutno je v Sloveniji več kot 200 tisoč poslovnih subjektov, se pravi podjetij, deoojev, espejev in tako naprej. Skladno s tem se povečuje iz leta v leto število kršitev delovnopravne zakonodaje. Se pravi, da delavci ne dobijo plače, da so kršene njihove pravice in 77 inšpektorjev, se pravi ta podhranjena inšpekcija, zelo težko opravlja svoje delo. Zelo težko nadzoruje tako količino poslovnih subjektov, zelo težko sankcionira kršitve delovnopravne zakonodaje in zato predlagamo, da če želimo ostati socialna in pravna država, ki bo nekaj dala na pošteno plačilo za pošteno delo, potem rabimo vzpostaviti boljši nadzor nad temi kršitvami. In zato bi alucirali dodatnega pol milijona evrov v delo delovne inšpekcije. To za ta proračun ni veliko denarja, za Delovno inšpekcijo, ki je samo lani odkrila več kot 30 tisoč kršitev delovnopravne zakonodaje, pa bi bile te dodatne finance ogromno. Predvsem pa bi bil to korak k temu, da se zagotovi boljše varstvo pravic zaposlenih, ki so, kot sem povedal, vse pogosteje na žalost kršene. Seveda vas pozivam, da naš amandma podprete. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 Ministrstvo za izobraževanje znanost in šport ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Športna infrastruktura ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Bojan Podkrajšek.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Šport je v Sloveniji pomemben segment. Žalosti seveda podatek, ko gledamo proračun 2017, 2018, je izjemno malo predvideno za športne objekte v Republiki Sloveniji. Zgolj za eno leto 800 tisoč evrov. Ogromno je občin po Sloveniji, ki potrebujejo športne dvorane, športna igrišča, predvsem pa želim omeniti na področju infrastrukture v športu. Jaz mislim, da podatek, ki govori o 800 tisoč evrih, je seveda premalo za eno večjo športno dvorano, v kateri izmed občin v Sloveniji. Zato se nam zdi v Slovenski demokratski stranki pomembno, da se tudi na tem področju odzovemo, ko sprejemamo tako pomemben dokument, kot je proračun za 2017 in 2018. In seveda tukaj predvidevamo, da bi za šport, za pogoje mladih, ki se odločajo za šport, dali več. Zato pozivam vse poslanke in poslance, da se tega zavedamo, da se tukaj odzovete, da podprete ta amandma in da ne spremljamo športa samo takrat, ko naši najboljši dobivajo medalje. Takrat si vzamemo čas, iščemo te športnike, da bi se mogoče tudi slikali z njimi, ko gre pa za razvoj infrastrukture in pogojev za slovenske športnice in športnike, pa nimamo posluha. Še enkrat poziv k temu amandmaju, da ga podprete v dobrobit slovenskega športa. Hvala.
Hvala lepa. Tomaž Lisec, izvolite.
Hvala, podpredsednik, za dano besedo. Po osnutku proračuna za leto 2017 in tudi za leto 2018 je za področje športne infrastrukture namenjeno 800 tisoč evrov vsako leto. Ampak pozor! Ne govorimo o proračunu kakšne srednje velike slovenske občine, ampak govorimo o državnem proračunu. In v Poslanski skupini SDS smo že v preteklih izvajanjih pri razpravi o proračunih predlagali podobne amandmaje. Za leto 2016 5 milijonov – neuslišanih. Za leto 2017 5 milijonov – neuslišani. In ker vemo, da če bi dali 20 milijonov, bi rekli, da smo populisti, pa želimo dati 2 milijona več za proračunsko leto 2018. Na drugi strani pa spremljamo probleme fundacije za šport, kjer jim je država v letu 2013 odvzela velik del zaradi Zakona o davku od srečk. In letos, ko imamo razpis fundacije za šport za leto 2017, 2018 in 2019, lahko ugotovimo, da je celotni zbor finančnih sredstev 2017 in 2018 tako s strani države kot tudi s strani Fundacije za šport za področje športne infrastrukture 3,5 milijonov. Na srečo smo v Poslanski skupini SDS vložili interpelacijo proti ministrici za izobraževanje in očitno je tista interpelacija in nujna seja odbora za izobraževanje prejšnji teden glede problematike športne infrastrukture vsaj malo obrodila sadove. V strahu oziroma v želji po pomiritvi opozicijskih poslancev je ministrica dala 2 milijona več za področje športne infrastrukture. Ampak spoštovani, še enkrat, za celotno področje športne infrastrukture iz proračuna, iz Fundacije za šport v dve letih 5,5 milijonov. Tisti, ki ste vsaj malo aktivni v lokalni politiki, veste, koliko stane ena športna dvorana, pustimo ob strani, koliko stane kakšna resna športna dvorana. Mi ne govorimo o proračunu kakšne občine, mi govorimo o proračunu države. 2 milijona evrov je dodatek, da si bo lahko marsikatera občina na podlagi tega izborila kakšno možnost, da poleg lastnih virov, ki mu občine namenijo preko 60 % v zadnjih desetih letih, kar je bilo rečeno zadnjič na odboru za izobraževanje, da država prav tako da pozitiven signal, da športna infrastruktura v Sloveniji, ki je v povprečju stara 38 let, dobi še 2 milijona več. In verjamem, da ta 2 milijona več ob tako ignorantskem obnašanju Vlade ne bo šlo za novogradnje, ampak za rekonstrukcijo tistih športnih objektov, ki se vam bodo od danes naprej pa do leta 2018 podrli. Če se samo podre strop v eni športni dvorani, v eni telovadnici, če želite, ob kakšni osnovni šoli, boste dali veliko več kot 2 milijona. Zakaj ni boljša preventiva kot kurativa? 2 milijona evrov, ki jih občine nestrpno pričakujejo in potrebujejo, da se tu in tam kakšen nogometni stadion, nogometno igrišče ali kaj drugega, kar je v prid tako vrhunskim slovenskim športnikom kot tudi rekreativcem, zgodi. 2 milijona je majhna cena, če samo pogledamo že s področja, kaj pomeni to za zdravje naših državljanov in državljank, da ne govorimo o tem, kako ponosni smo, ko na takšnih in drugačnih prireditvah svetovnega merila zadoni slovenska himna. 2 milijona za športno infrastrukturo je kapljica v tem, kar občine pričakujejo. Občine pričakujejo 900 milijonov evrov na tem področju, država pa jim daje 5 milijonov. Torej vemo, kako velike so potrebe in s tem amandmajem želimo vsaj malo to lestvico dvigniti, da bo več realiziranega in da bo čedalje manj obljub potrebno dati na terenu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Kakšno strategijo bomo na področju športa ob tem trendu zmanjšanja sredstev na vseh področjih, tako s področja državnega proračuna tako s področja gospodarstva, ki vemo danes, da absolutno ni več sposobno financirati kakršnokoli obliko športa, in kakšne usmeritve na področju športa bomo v Sloveniji zavzeli v prihodnje? Po mojem mnenju je naloga države, da z neko osnovno infrastrukturo za, jaz bi rekel, šport širšega regijskega ali državnega pomena, da je država tista, ki poskrbi vsaj za osnovno infrastrukturo. Do zdaj so bili tisti promotorji športa tudi financerji športa v večji meri pri izgradnji športne infrastrukture občine pa tudi s pomočjo države, seveda. Občine tega niso več sposobne. Občine bodo sposobne financirati svojo osnovne dejavnosti, kjer ne bo mesta za gradnjo nove infrastrukture za šport. In tukaj se postavlja resno vprašanje, kaj in v katero smer na področju športa v Sloveniji bomo šli v prihodnje. Ko pa pogledamo predloge, naš predlog, govorimo o višini 2 milijonov, govorimo o izjemno majhnih zneskih, ampak za Vlado, za vladajočo koalicijo je tudi 2 milijona za področje športa velik problem. Ni pa problem za neko dodatno administracijo v javnem sektorju zaposliti, ne vem, tisoč 500 novih nepotrebnih zaposlitev. To pa ni problem. Bohotiti javno upravo, to pa ni problem, pa ne glede, koliko stane. To v Sloveniji ni problem. Ja, na ta način se kupujejo volilni glasovi. Ali je to pošteno do državljanov in do tistih, ki se vsak dan borijo za preživetje in svoj kruh? Menim, da to ni pošteno. Menim, da je naš predlog za športno infrastrukturo v višini 2 milijonov zelo majhen del, s katerim lahko pomagamo k športnim uspehom slovenskih športnikov.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Jože Tanko.
Hvala za besedo. Na eni strani se ukvarjamo z amandmaji, ki pomenijo neko izboljšavo na posameznih področjih, pa naj gre to za poplavno varnost, naj gre za cestne odseke, naj gre za karkoli. In pri vseh teh naših predlogih, ki smo jih predlagali, vedno naletimo na blokado Vlade – ni mogoče, Vlada ne podpira. Na drugi strani imamo, ko gledamo ta državni proračun, postavke, za katere zagotovo vemo, da ne bo od njih popolnoma nič, da denarja, ki je tam rezerviran, ne bodo porabili. Recimo, tak projekt je 2TDK, trije ali štirje zaposleni in 200 milijonov evrov. Od tega v letošnjem in prihodnjem in naslednjem letu 2018 ne bo nič, samo 200 milijonov bo izginilo in za to ta vlada ima denar in ga z lahkoto rezervira, z lahkoto rezervira denar za krepitev, ne vem, državne lastnine in podjetij, pa naj gre to za Slovenski gozd 20 milijonov plus 20 poroštev, noben problem. Gre za stotine milijonov za dokapitalizacije oziroma povečanje kapitalskih deležev države v nekih družbah, ki prinašajo čisto zgubo in tako naprej in tako naprej. Tu nobenega problema. Tu bo našla ministrica za finance vedno dovolj razlogov, da je to potrebno. Vedno dovolj razlogov. Ko pa na drugi strani predlagamo nekaj, ker bi izboljšalo varnost, prometno varnost ali pa konkretno pri uporabi športnih objektov varnost za uporabnike, pa pri teh objektih, bom povedal, ne gre samo za športnike, gre predvsem za šport mladih, ki niso poklicni športniki, in tega z blokado takih odločitev ta vlada ne omogoča. Prej je kolega rekel, kaj če pade strop? Kaj če pade strop na šolski razred v športnem objektu? Vlada in vladna koalicija nista sposobni podpreti nobenega predloga, s katerim bi izboljšali življenjske pogoje, bivalne pogoje, rekreativne ali šolske pogoje, ker predlagamo to v Slovenski demokratski stranki. Na drugi strani pridejo nekateri iz raznih sivih in temnih con in zlahka dobijo 10 milijonov, stotine milijonov, pa nič. Mi se tu pogovarjamo o zneskih in velika večina teh naših predlogov je nižjih od tistega, kar zasluži Drago Kos v Novi Ljubljanski banki za delo, za katerega nič ne vemo, da se kaj dogaja in od katerega ni nobenih učinkov. Tam dobi približno 700 tisoč evrov na leto. Sedaj pa poglejte amandmaje, 200 tisoč, 230 tisoč, 500 tisoč, redki so večji. In Vlade kot upravljavca državnega premoženja take napake ali deviacije popolnoma nič ne zmoti. Ne ukrepa ne pri tistem, ki jim je dala mandat, da upravljajo in nadzirajo te družbe, sama ne ukrepa, da bi karkoli naredila, denar se odliva, eno so stroški za tak nadzor, drugo pa so stroški, ki jih še ne vidimo, in se bodo pokazali pri naslednji bančni luknji. Vlada nič ne izterja in se ne bori za to, da bi se karkoli izterjalo v teh postopkih, ni zaplemb premoženja, ni nič in tako naprej. Ampak 200 tisoč evrov, ali pa 800 tisoč evrov za Osilnico je, bom rekel, en letni budžet Draga Kosa z NLB, je pa problem za Osilnico, ker bi zagotovili tam, ne vem, 50 delovnih mest, omogočili prebivalcem, da tam ostanejo, da gradijo svoje življenje, si ustanovijo družino in tako naprej. To pa ne, to pa je z vidika Vlade nesprejemljivo. Glejte, ne more biti to Vlada, ki zagovarja samo porabo in ki tolerira svinjarije. To ne more biti, takšna vlada. Treba je narediti nekaj konkretnega, nekaj realnega, nekaj takšnega, kar ljudje potrebujejo in v čemer bodo našli tudi svoj smisel. Ko boste šli po proračunih, je na vsakem ministrstvu za stotine tisoče evrov pogodb, piarovski agencij, svetovalnih pravnih družb in tako naprej. Za to ni problem. Kljub temu, da imate 30 tisoč zaposlenih in med njimi tisoče pravnikov najbrž in piarovcev in ne vem česa, imate poleg tega še piar agencijo. To ni problem, da skrbijo za lepoto ministrov. Za to, da bi pa omogočili, da bi se kakšen objekt konkretno zgradil, kaj posodobilo, kakšna cesta, je pa vedno tisoč razlogov za to, da je to nemogoče. Zato ker se jemlje nekemu proračunskemu uporabniku. Vi ste vzeli vsem tistim, ki kaj pričakujejo od proračuna, za nepotrebne stroške, za tisto, kar bi morali sami obvladati, ne pa da kupujete znanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340 – Ministrstvo za kulturo in podprogram Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižničarska dejavnost ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Ne, hvala lepa. Zaključujem razpravo. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo v celoti. Glasovanje o amandmajih in o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo Načrta razvojnih programov. Želi kdo razpravljati? Ne, hvala lepa. Torej, zaključujem razpravo. Glasovanje o Načrtu razvojnih programov bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 4. točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O UKREPIH NA PODROČJU PLAČ IN DRUGIH STROŠKOV DELA ZA LETO 2017 IN DRUGIH UKREPIH V JAVNEM SEKTORJU PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predloga zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predsedniku odbora mag. Dušanu Verbiču.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki izvršilne veje oblasti, poslanke in poslanci! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na svoji 45. nujni seji, večerni in ne nočni, kot je bilo danes nekajkrat že rečeno, dne 15. 11. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednik Državnega zbora je na 72. redni seji dne 30. 9. 2016 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V poslovniškem roku amandmaji k predlogu zakona niso bili vloženi. Predstavnik predlagatelja minister za javno upravo je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da je bil obravnavani predlog zakona prvič obravnavan na 44. nujni seji odbora dne 10. 11. 2016, kjer je bila z njihove strani podana izjava, da z obema pogajalskima skupinama sindikatov javnega sektorja ni bil dosežen dogovor o ukrepih na področju stroškov dela in drugih ukrepih v javnem sektorju, zato je bil sprejet sklep o preložitvi obravnave na eno od naslednjih sej odbora. V vmesnem času je bil v ponedeljek s sindikalno stranjo opravljen še en krog pogajanj z več protipredlogi, katerih zadnji se je nanašal na opredelitev Vlade do zadnjega protipredloga sindikatov. To je Vlada danes tudi storila in o tem obvestila Državni zbor. Hkrati pa je njihovi pogajalski skupini podaljšala mandat za nadaljevanje pogajanj s sindikati. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na kratko povzela bistvene ugotovitve njihovega pisnega mnenja. Pri tem je uvodoma poudarila, da so predlagane zakonske določbe zasnovane na način, ki je tako po vsebini kot tudi po načinu oblikovanja postal že ustaljen v času interventnega urejanja problematike plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju. Ugotovili so tudi, da v času, ko je bil predlog zakona vložen, predlagane rešitve niso bile posledica dogovorov med partnerji kolektivnega dogovarjanja v javnem sektorju. Vodja pogajalske skupine Sindikatov javnega sektorja je poudaril, da je predlog zakona drugačen od sorodnih zakonodajnih predlogov v preteklosti, saj so njegove rešitve popolnoma neusklajene s sindikalno stranjo. Upa, da bodo poslanke in poslanci sledili stališču predlagatelja, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Dejstvo je, da se lani sklenjeni dogovor o ukrepih na področju stroškov dela in drugih ukrepov k javnem sektorju z naslednjim letom izteče in da so zdaj v Sloveniji bistveno drugačne makroekonomske razmere, kot so obstajale v preteklih letih. Vodja pogajalske skupine Konfederacije sindikatov javnega sektorja je temu dodal, da se je Vlada v lanskoletnem dogovoru prostovoljno zavezala, da ne bo enostransko posegala v plačni sistem v javnem sektorju. Ta zaveza velja do konca tega leta. Z morebitnim sprejetjem rešitev predloga zakona v predloženem besedilu, bi se nedopustno poseglo v socialni dialog in bi bil ta posledično razvrednoten. Manevrskega prostora je sicer malo, a sklenitev dogovora z Vlado vseeno ni popolnoma nemogoča. V nadaljevanju je predsednik odbora glede na zgoraj navedeno predlagal, da odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika Državnega zbora razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Po razpravi je odbor s 13 glasovi »za« in nič »proti« sprejel naslednji sklep: »Predlog Zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju ni primeren za nadaljnjo obravnavo.« Hvala lepa.
Hvala lepa. Za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku Vlade, predlagateljici predloga zakona, gospodu Borisu Koprivnikarju, ministru za javno upravo. Izvolite.
Hvala predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Predsednik odbora je lepo povzel vsa dogajanja v zvezi s tem zakonom. Naj na kratko še kot odgovorni na vladni strani za izvedbo tega postopka povem, da je bil ta zakon vložen v dogovoru s sindikalnimi pogajalskimi skupinami v obliki, da bi z dokončnimi amandmaji, ki bi temeljili na podpisanem dogovoru s sindikati v javnem sektorju, tudi dejansko predstavljal usklajeno materijo. Žal do trenutka, ki je bil vladni pogajalski skupini dan mandat, in do trenutka, ko je bilo to treba vložiti, tega dogovora nismo sklenili, zato smo skladno z zavezo, ki smo jo dali sindikatom javnega sektorja, tudi odboru predlagali sklep, za katerega smo veseli, da so poslanci sledili, da se z nadaljnjo obravnavo tega zakona ne nadaljuje. Naj pa ob tem povem, da pogajalski proces še teče, da imam prav z današnjega dne pozitivne informacije, da s pogajanjem nadaljujemo, zato sem prepričan, da bomo v minimalni razliki, ki še obstaja med sindikalnimi in vladnimi pogajalskimi izhodišči, do pričetka izvajanja tega proračuna dejansko lahko predložili tudi usklajen predlog in tako zagotovili tudi kompletne podlage za izvajanje proračuna v prihodnjem letu v skladu s socialnim dialogom. Morebitno enostransko sprejetje tega zakona pa bi bilo v nasprotju z zavezo in bi dejansko pomenilo prekinitev pogajalskega procesa, ki pa še teče. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani ministrici, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Kaj dodati ob tem, kar smo danes slišali s strani Vlade in odbora? Socialni demokrati se na tem mestu do Predloga zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju ne bomo predeljevali, kajti za nas je bil ta predlog zakona že vsega začetka nesprejemljiv, še posebej zaradi tega, ker ni bil dosežen dogovor s sindikati. Ta naša predvidevanja je včeraj potrdil tudi Odbor za notranje zadeve, s katerim smo soglasno potrdili sklep, da predložen zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem v Poslanski skupini Socialnih demokratov upamo, da bo dosežen dogovor med Vlado in sindikati na področju plač v javnem sektorju in da nam bo predložen v obravnavo zakon, ki bo temeljil na socialnem dialogu s sindikati. Kljub včerajšnjim zapletom, ki smo jim bili priča na odboru, pa nas veseli, danes smo slišali, da še obstaja upanje, da do dogovora tudi pride, saj je bilo zaznati, da na obeh straneh obstaja ta volja. Socialni demokrati upamo in pričakujemo, da bo do tega dialoga prišlo čim prej. Da nam Vlada v parlamentarno proceduro posreduje zakon, ki bo sprejemljiv za obe strani, in bo le-ta podlaga, da bomo lahko sprejeli in zaprli ta ključni dokument, ki ga tudi obravnavamo, to je proračun. Še enkrat, kot sem že omenila, čas je, da pride do dogovora, saj obstaja volja in verjamem, da kjer obstaja volja, je tudi pot. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem! V Združeni levici bomo seveda sklep, da zakon, ki bi enostransko, brez dogovora s sindikati, posegel v plače uslužbencev, da ta sklep ni primeren za nadaljnjo obravnavo, seveda podprli. Razloga za to sta dva. Prvi je aroganca Vlade in koalicije. Če samo pogledamo, kako je to dogovarjanje potekalo, postane jasno, da se Vlada ni nikoli imela zares namena pogovarjati s sindikati. Predlog tega zakona je bil vložen že 27. septembra, se pravni, davno preden bi lahko kakršenkoli dogovor s sindikati sploh bil sklenjen. Dalje, skozi celotno proceduro ste vsiljevali ultimate in časovnico. Sklepno dejanje je pač to, da naj bi ta zakon obravnavali danes, čeprav je bilo prejšnji teden jasno, da ste še daleč od sporazuma s sindikati. Računali ste, da se bodo sindikati tega ultimatuma prestrašili, popustili in pet pred dvanajsto pristali na kakšen gnil kompromis, ampak to se ni zgodilo. Ob steno ste potiskali sindikate, zdaj ste ob steno potisnjeni vi. In tako je tudi prav. Namreč, nadaljevanje varčevanja po več kot dveh letih gospodarske rasti in ob dejstvu, treh letih gospodarske rasti, se zahvaljujem za popravek, in ob dejstvu, da imamo enega od največjih izvozov v Evropi, ob dejstvu, da so prognoze za nadaljnja leta pozitivne, v takih okoliščinah je kakršnokoli nadaljevanje varčevanja ali pa celo njegovo poglabljanje, kar v delih nameravate, nesprejemljivo. Še toliko bolj je nesprejemljivo ob dejstvu, da denar ni bil problem, ko je bilo treba dati davčno darilo 10 % najbolje plačanih, takrat ni bil problem 80 milijonov evrov manj v proračun, je pa zdaj problem 23 milijonov za čistilke, učiteljice, medicinske sestre in vse druge, ki so bili skozi krizo deležni rezov. Ob dejstvu, da ta Vlada ni storila nič, da bi popravila proračun na prihodkovni strani tam, kjer je najbolj pomanjkljiv, se pravi, pri davkih na kapital in premoženje smo na repu Evrope. Najbogatejšim po dohodkih ste podarili še davčno darilo. Na drugi strani pa bi na odhodkovni ravni poglabljali reze. Če bi se odločali drugače, če ne bi bil ta proračun samo kopija prejšnjih proračunov, uredb z vsemi nepravičnostmi, ki so bile v njih opisane, ampak bi se potrudili odpraviti nepravičnosti na prihodkovni strani, potem ta denar, ki ga zahtevajo sindikati za konec varčevanja v javnem sektorju, ne bi bil problem. Zato, kot rečeno, v Združeni levici bomo ta sklep, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, podprli. Hkrati pa pozivam ne samo koalicijo, ampak vse stranke v tem Državnem zboru, da se začnemo končno pogovarjati o drugačni davčni in proračunski politiki, taki, ki bo znala zapolniti vrzeli na prihodkovni strani, pri premoženju kapitala in najbolje plačanih, in ta denar preusmeriti tja, kjer bi bil družbeno najbolj koristen. Bojim se, da bodo te moje besede v tej sobi naletela na gluha ušesa. A kakorkoli, v Združeni levici bomo še naprej stali na strani zaposlenih, na strani revnih, na strani delavstva, predvsem pa na strani najšibkejših. Ob tem za konec pozivam tudi sindikalne centrale, da pri pogajanjih na prvo mesto postavijo tiste zaposlene v javnem sektorju, ki delajo za minimalce, tiste zaposlene v javnem sektorju, ki so v plačnem razredu J, na vse tiste, ki so bili najbolj spregledani in ponižani s strani prejšnjih proračunov in prejšnjih vlad. Upam, da bo to, da je ta zakon danes padel, odprlo novo poglavje in pa predvsem priložnost, da se te krivice, ki so se nabrale skozi prejšnja leta, popravijo.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije Krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane ministrice, ministri, predstavniki Vlade, dragi kolegice in kolegi! Zaveza Slovenije, da bo do leta 2020 zmanjšala proračunski primanjkljaj in uravnotežila proračun, je seveda zahtevna naloga. Od vseh proračunskih porabnikov terja veliko skrbnost in odgovorno ravnanje, zlasti v luči ekonomskih kazalnikov, ki so še vedno na zelo nizki ravni in ne dopuščajo dodatnega trošenja v javni upravi. Vlada ima pri tem na izbiro dve poti, z boljšo organizacijo in racionalizacijo dela lahko ustvari dodatna sredstva za notranje prerazporeditve med posameznimi porabniki ali pa enostavno le podaljša veljavne varčevalne ukrepe. Naša vlada je leta 2012 ubrala težjo pot. Sprejela je Zakon o uravnoteženju javnih financ. Za razliko od današnje vlade, ki ne pripravi in ne predloži nobenih resnih reformnih predlogov, zlasti pa podaljšuje varčevalne ukrepe našega zakona. Dejstvo je, da se na področju plač tudi za leto 2017 še vedno pogovarjamo le o varčevanju in o ZUJF, ki je edini doslej prinesel konkretne učinke za državni proračun. Res je pomenil zategovanje pasu. To je bil težek čas in tudi naša težka odločitev. Zategovanje pasu je pomenilo javnim uslužbencem, pa vendar je prinesel prihranke, če seveda sploh lahko govorimo o prihrankih glede na to, da so ukrepi pomenili zgolj zmanjšanje primanjkljaja v državni blagajni. Res pa je tudi, da so bili varčevalni ukrepi časovno omejeni in da se danes ne bi smeli več pogovarjati o njihovem podaljševanju, medtem pa ne znamo pospešiti gospodarske rasti in postaviti trdnih in stabilnih temeljev slovenskega gospodarstva. Da Vlada le deli in se zadolžuje na račun socialnega miru, ne ustvari pa nič oziroma to zna le z dodatnim obremenjevanjem gospodarstva in z višjimi davki, vsi vemo. Vemo tudi, da se je letošnje leto usklajevanje Vlade s sindikati o podaljšanju veljavnosti varčevalnih ukrepov še za eno leto tudi sinoči končalo neuspešno in odprto ostaja vprašanje, kaj bo sledilo 31. decembru 2016. Če namreč dogovora s sindikati ne bo, imamo na voljo dve možnost – predlaganega zakona za 2017 danes ne sprejmemo, kar pomeni, da stroški dela v javni upravi državni proračun obremenijo za dodatnih 200 milijonov. Druga možnost, sprejem zakona brez soglasja sindikatov, pa bo pomenila enostranski poseg v pravice javnih uslužbencev. Glede na to, da imamo zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju danes na mizi in bomo poslanci o njem odločali, so posledice sprejetega zakona jasne. Po eni strani razumljivo, saj si Vlada v prihodnjem letu ne more in ne sme privoščiti dodatnega obremenjevanja proračuna, po drugi strani pa povsem nesprejemljivo, saj s takšnimi ukrepi kaže svojo nemoč pri reformnih predlogih, ki bi edini prinesli dodatno dodano vrednost in s tem prenehanje podaljševanje naših varčevalnih ukrepov iz leta 2012. Zagotovitev vzdržnih javnih financ, makroekonomske stabilnosti ter učinkovitega upravljanja z javnimi financami je brez dvoma prioriteta in prioritetna naloga vsake vlade. S tem se strinjamo vsi. Vprašanje pa je, kako to doseči. Krščanski demokrati smo prepričani, da so na področju javnega sektorja možni prihranki, vendar jih mora Vlada poiskati in jih nato urejati po posamičnih področjih. Vsekakor pa je prihranke nujno iskati na področju optimizacije delovnih procesov in racionalizacije organizacije javne uprave. Problem, na katerega je treba opozoriti, ko gre za javni sektor, je tudi notranja zaprtost teh sistemov. Novega zaposlovanja v zadnjih desetih letih skoraj da ni, prehodi javnih uslužbencev znotraj sistema so minimalni. Javna uprava tako postaja vedno bolj starajoč se in okostenel birokratski aparat. V Novi Sloveniji smo prepričani, da zgolj podaljševanje ZUJF in nekaterih drugih začasnih ukrepov v javnem sektorju, ne bo uravnotežilo proračuna niti do leta 2020. Ker je to naloga Vlade, ki bo za dosego tega cilja morala še veliko postoriti, predlogu sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik! Mislim, da je prav, da najprej jasno povemo, o čem bomo danes sploh glasovali. Minister, ne bomo glasovali o tem, da postopek ne teče dalje, ampak bomo glasovali o tem, da vladni zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Res pa je, da se s tem tudi postopek konča. V naši poslanski skupini vsekakor ta predlog podpiramo, ker zakon res ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Seveda se ponovno odpira vprašanje, kaj s proračunskim paketom. Ponovno vas bom spomnila, da v zgodovini Republike Slovenije na takšen način državnega proračuna še nismo sprejemali. Nikoli. Uvajate novo parlamentarno prakso, da pravzaprav ni pomembno, kaj v proračunu piše, samo, da je. Kot drugo želim povedati, da si iskreno želim dogovora med Vlado in sindikati. Zato, minister, čim bolj srečno roko do konca. Z malo manj arogance, bi mogoče dogovor lahko bil na mizi pravočasno. Včeraj smo na odboru poslušali, kako samo vladna stran popušča, sindikalna pa ne želi. Ko pogledamo številke, ugotovimo, da pravzaprav je sindikalna stran tista, ki je popustila za 170 milijonov evrov, vladna pa za 10. Kdo se potem noče pogovarjati? Kdo se noče dogovoriti? Kakorkoli, še enkrat, želim vam iskreno, da sklenete dogovor s sindikati, ker konec socialnega dialoga, mislim da, ni prava pot za našo državo. Na koncu pa mislim, da je vseeno na mestu vprašanje, do kdaj. Do kdaj mislite ukrepe iz globoke krize, iz časov globoke krize, ko je gospodarstvo padalo na četrtletje tudi po pet in več odstotkov, do kdaj mislite te ukrepe vleči v prihodnost? Leta 2017 bo četrto leto gospodarske rasti, vi pa še vedno vlečete ukrepe, ki so bili uvedeni zardi krize in za čas krize. Tako da tudi ta razmislek bi ob tem zakonu bil na mestu. Sem pa vesela, da smo včeraj in verjamem tudi danes, tako rekoč soglasno ugotovili, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa. Včeraj smo na predlog pristojnega ministra sprejeli sklep, da Predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Matično delovno telo drugačne odločite o tem predlogu zakona niti ne bi moglo sprejeti, saj bi v nasprotnem primeru s tem zavrnili nadaljevanje socialnega dialoga. Zdaj smo dosegli to, da se ta dialog nadaljuje. To odgovornost s strani Vlade poslanci pričakujemo in to je bilo tudi doseženo. Veseli nas, da so se tudi reprezentativni sindikati odločili za nadaljevanje. Pogajalski proces se torej nadaljuje in verjamemo v sklenitev dogovora znotraj realnih javnofinančnih okvirjev oziroma v pogajanja, ki se bodo osredotočila na finančne ukrepe in zaveze Vlade za leto 2017. Ob tem pa pričakujmo maksimalno pripravljenost za sklenitev dogovora od obeh pogajalskih strani. Pričakujemo torej odgovorno ravnanje. Predvsem pa bi si v Poslanski skupini Stranke modernega centra ne želeli, da bi moral Državni zbor do konca proračunskega leta, pred pričetkom 2017 sprejemati ukrepe, ki ne bi bili plod posvetovanja in dogovora s sindikalnimi organizacijami. Ta zakon namreč kot del proračunskega paketa, določba obseg sredstev za plače javnih uslužbencev in druge stroške dela v javnem sektorju za leto 2017, zato ima Državni zbor dolžnost in pravico, da sprejema ukrepe, ki bodo nadomestili ukrepe iz tega predloga zakona oziroma ukrepe, o katerih se pogajalski strani ne bosta uspeli dogovoriti. Izjemno pomembno je, da vsi skupaj, tako vladna in sindikalna stran ter na koncu tudi Državni zbor, sodelujemo za dobro države in da oblikujemo in sprejemamo ukrepe, s katerimi bomo dosegli blaginjo za vse prebivalke in prebivalce Slovenije. Zavezanost k socialnemu dialogu in pričakovanja o uspešnem razpletu pogajanj so torej razlog, da bomo sklep matičnega delovnega telesa, sprejetega na včerajšnji nujni seji, v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz ne bom bral, ampak bom povedal v teh petih minutah, kar imam za povedati. Ali ste že slišali tisto, ko pravi, saj Državni zbor ni Državni zbor, to je cirkus. To veste, ali ne, da ljudje tako pravijo? Ampak veste, da imajo prav. To je cirkus. Poglejte, mi imamo na dnevnem redu proračun, ki je tako velik. Znotraj tega je za plače nek denar, pa ne vemo, kakšen. Ampak da bi ta denar določili, smo, ste predlagali Predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017. Torej s tem zakonom ste hoteli reči, da je proračun takole dolg, da je znotraj tega pa toliko za plače. In to bi bilo tudi logično in prav. To bi bilo logično in in tako dela vsaka normalna vlada. Vendar kaj se je zgodilo? V ponedeljek, ko smo začeli ta zakon obravnavati, ste vi prosili, Vlada, za to da se prestavi na eno od naslednji sej. In to je bilo včeraj. Zdaj pa poglejte, uradna napoved je bila, pisno, 23.15 seja odbora. No, potem je bila uradna napoved 21.30 seja odbora. No, potem je predsednik Državnega zbora ustno povedal za to govornico: »20.15 bo seja bo seja odbora.« No, potem mu je gospod Han nekaj govoril, nekaj klatil proti njemu, in je predsednik Državnega zbora rekel: »Ne, seja bo 21.30.« Takoj zatem jaz dobim telefonsko obvestilo strokovnih služb, da je seja 20.30. In na sejo jaz pridem 2 minuti prej. In kaj ugotovim? Da je seja končana. Ker se je seja začela ob 20.15. In sejo ste končali brez opozicije, ni bilo tam ne Bratuškove ne naših poslancev, nobenega, ker ste sejo začeli 15 minut prej, kot ste napovedali. No in potem ob 21.30 se seja spet začne in ob 21.30 minister pravi: »Umikam zakon.« Minister torej zakon, ki govori o tem, da je toliko denarja v proračunu za plače, umika. Ja, kako imate pa potem proračun? Saj ne morete imeti proračun, če nimate tega zakona. Če ne veste, da je toliko za plače, ne morete vedeti, kako velik je proračun. Minister zakon umika. Potem mu povemo, da zakona ne more umakniti, ker tako piše v Poslovniku Državnega zbora. No, seveda potem poseže predsedujoči, predsednik odbora, ki pove, da bomo zakon zavrnili. Torej vi, ki ste predlagali, minister, ta zakon, ste potem včeraj zvečer zakon zavrnili. Imamo torej zdaj nek proračun, ki bi naj bil tako velik. Koliko bo pa za plače, tega pa ne vemo. Tako križem gre za 200 milijonov. Ali je to podobno cirkusu? To je podobno cirkusu. Ampak tega cirkusa ne zganja opozicija, ampak ga zganjate vi na vladni strani. Gospa Bratuškova je povedala zelo jasno, da nikoli, nikoli ni bil pripravljen proračun tako. Glede na politične preference nje in nas, bi človek pričakoval, da bo ja našla kaj tam leta 2012 ali pa 2004–2008, ki je bila pri vseh proračunih zraven, približno 25 jih je že delala. Veš, da bi kaj rekla proti Janši in njegovi vladi. A ne da bi? Pa ni. Jasno je povedala, nikoli proračun ni bil sestavljen tako. Kolega Logar je zjutraj govoril o omleti. Da bodo ljudje vedeli, kaj delate, kakšen cirkus delate. Poglejte, vi ste rekli, sestavili bomo goveji zrezek z omako. Na mizo ste dali pa eno čebulo, moko, grah, cvetačo in olje. Nimate pa zrezka. No, in zdaj to pražite, pečete in kuhate in trdite, da bomo dobili ven goveji zrezek z omako. Zrezka pa še nimate. Ja, kako? Kako? Sprašujem še enkrat, kako, koalicija? Cirkusanti ste. Ta zakon pa kar sami zavrnite, saj je itak vaš zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peter Vilfan bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Spoštovani kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Na poslanskih klopeh imamo predlog zakona, glede katerega je vsebina ostala žal neusklajena. Predlog namreč ureja sproščanje ukrepov in povišanje plač javnih uslužbencev do leta 2019, rezultat pa bi moral biti plod pogajanj med sindikati in Vlado Republike Slovenije. Tako je bilo tekom pogajanj s strani sindikatov slišati zahteve, da se veljavni varčevalni ukrepi, to je zamrznitev delovne uspešnosti, nižji regres in znižano pokojninsko zavarovanje v letih 2017, 2018 ter 2019, postopno odpravijo. Če poenostavim, sindikati so postavili zahtevo po odpravi varčevalnih ukrepov do konca leta 2019. Vlada je ocenila, da takšne zahteve ni mogoče uresničiti, saj bi se brez zakonskega posega v javne finance odhodki v letu 2017 povišali za 215 milijonov. Kljub mnogim, več kot dvajsetim usklajevanjem pogajalske skupine Vlade in sindikatov pa žal, kot že rečeno, do soglasja do danes ni prišlo. V Poslanski skupini Desus smo vseskozi verjeli, da bosta Vlada in sindikati le našli skupni jezik, da bo mogoče skleniti dogovor, zato smo danes ob obravnavi predloga zakona zelo razočarani. Vsekakor se strinjamo s sindikati, da je njihova naloga v prvi vrsti preprečiti oziroma ustaviti padanje plač javnih uslužbencev, na drugi strani pa je naloga Vlada, da zagotovi vzdržne javne finance. Iskreno povedano se je glede na zahteve težko postaviti na eno ali drugo stran, a zdaj smo, kjer smo, torej na začetku. Na seji matičnega delovnega telesa, ki je potekala včeraj zvečer in ki, mimogrede, ni potekala brez opozicije, saj je bil prisoten tudi predstavnik Združene levice, je bil sprejet sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Vlada se je namreč že dne 6. 10. 2016 zavezala s sklepom, da bo v primeru nedoseženega dogovora s sindikati o ukrepih, ki so predmet predloga obravnavanega zakona, obvestila poslance, da pogoji za nadaljevanje zakonodajnega postopka niso izpolnjeni. Temu sklepu poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus sledimo. Menimo tudi, da bi bilo neodgovorno, da bi Vlada in pristojni minister to težo prenesla na poslanke in poslance Državnega zbora. Na podlagi navedenega v Poslanski skupini Desus pričakujemo, da se bodo pogajanja nadaljevala in da bodo sindikati in Vlada le našli skupni jezik. Danes pa bomo glasovali za sklep, da tak predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, na poslanskih klopeh pa v kratkem pričakujemo nov, usklajen predlog zakona. V Poslanski skupini Desus namreč ne pristajamo na sprejemanje enostranskih ukrepov, kajti takšni ukrepi bi vsekakor lahko vodili v konflikt, ki si ga nihče od nas verjetno ne želi. Spomniti pa želimo, da v Sloveniji v zadnjih treh letih beležimo gospodarsko rast, zato je temu še kako dobrodošlemu dejstvu treba slediti tudi na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in ukrepih v javnem sektorju. V ta namen je treba oblikovati proračunsko politiko, ki ne bo posegala v pravice ljudi, ki že tako ali tako težko živijo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 5. točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH ODLOKA O OKVIRU ZA PRIPRAVO PRORAČUNA SEKTORJA DRŽAVA ZA OBDOBJE OD 2017 DO 2019. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavnici Vlade mag. Mateji Vraničar Erman, ministrici za finance. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Okvir za oblikovanje proračunov sektorjev država je letos prvič akt, ki ga je sprejel Državni zbor aprila letos, skladno z Zakonom o fiskalnem pravilu. Nanaša se na pripravo proračunov sektorja država za leta 2017, 2018 in 2019. Okvir določa ciljni saldo in najvišji mogoči obseg izdatkov sektorja država za posamezno proračunsko leto in ciljne salde oziroma najvišji mogoči obseg izdatkov posamezne blagajne javnega financiranja. Čeprav je okvir zavezujoč, ima skladno z zakonom Vlada možnost, da lahko Državnemu zboru predlaga spremembo odloka, če ugotovi, da so se spremenile okoliščine, na podlagi katerih je bil okvir sprejet. V skladu s tem pooblastilom smo na podlagi objav Statističnega urada Republike Slovenije ugotovili, da je bila rast BDP v prvem četrtletju letošnjega leta po prvi oceni 2,3-odstotna v drugem četrtletju 2,7-odstotna. Hkrati smo ugotovili, da so se v letu 2016 izboljšale razmere na trgu dela, na kar kaže povečanje števila delovno aktivnih in zmanjšanje števila registriranih brezposelnih, povezano z visokim odlivom v zaposlitev. Julija 2016 je bilo zaposlenih za 2,5 % več kot leto pred tem. Te spremenjene okoliščine glede na oceno Umarja iz spomladanske napovedi makroekonomskih kazalcev pomembno vplivajo na finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki tudi zaradi gibanj na trgu dela in višje gospodarske aktivnosti od predvidene v letu 2016 beleži nenačrtovano povečanje izdatkov, vezanih na zdravila in nadomestila plač med začasno zadržanostjo z dela. Zato ocenjujemo, da je v tem delu potrebna in utemeljena sprememba okvira za pripravo proračuna sektorja država za obdobje od leta 2017 do vključno leta 2019. Ob tem velja poudariti, da se zaradi povečanja števila delovno aktivnih povečujejo tudi prihodki zavoda od vplačanih prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje. Celotni prihodki bodo v letošnjem letu večji za do 30 milijonov evrov ali 1,2 % glede na načrtovane. Če se najvišji obseg izdatkov zdravstvene blagajne ne bi spremenil, bi Zavod za zdravstveno zavarovanje v obdobju od leta 2017 do 2019 moral načrtovati presežek prihodkov nad odhodki, hkrati pa ne bi mogel v celoti financirati vseh obveznosti. To bi tudi pomenilo, da bi poslabšali finančne pogoje poslovanja pri izvajalcih zdravstvenih storitev, saj bi jim zniževali prihodke, kar pri njih vodi v poslovanje s primanjkljajem, posledično pa se poveča tudi primanjkljaj sektorja država. Znižanje cen zdravstvenih storitev bi v takem primeru vplivalo tudi na kakovost izvedbe zdravstvenih storitev, zmanjševanje obsega le-teh pa bi pomenilo zmanjšanje dostopnosti zavarovanih oseb do zdravstvenih storitev, kar vodi v dodatno podaljševanje čakalnih dob in števila čakajočih. To pa je že danes eden ključnih problemov v zdravstvu. V skladu s tem in da se preprečijo negativne posledice, ki sem jih ravnokar opisala, predlagamo, da se najvišji dovoljen obseg odhodkov zavoda s spremembo odloka za leto 2017 poveča za 35 milijonov evrov in za leto 2018 za 49 milijonov evrov. Predlagana sprememba ne bo neposredno vplivala na najvišji obseg izdatkov sektorja država, kot je določen v odloku iz aprila 2016, in s tem ne bo vplivala na zastavljene javnofinančne cilje v okviru sprejetih zavez Republike Slovenije. Upoštevaje vse navedeno Vlada ocenjuje, da je povečanje zgornje meje odhodkov zdravstvene blagajne smiselno in predlagamo Državnemu zboru, da novelo odloka podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 66. nujni seji dne 19. 10. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog odloka o spremembi Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bil poleg predloga odloka o spremembah odloka predloženo tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki nanj ni imelo pripomb. K predlogu odloka o spremembah odloka ni bilo vloženih amandmajev. Na seji so bili prisotni predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je ministrica za finance podrobneje pojasnila cilje in rešitve predloga odloka o spremembah odloka ter povedala, da je sprememba potrebna zaradi spremenjenih okoliščin, ki se nanašajo na finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje. V razpravi je bilo izpostavljeno vprašanje vzroka za tako visoko povišanje izdatkov za nadomestila plač med začasno zadržanostjo z dela in v povezavi s tem pomisleki, zakaj se sredstva iz zdravstvene blagajne ne namenjajo prioritetno za zmanjševanje čakalnih vrst. Četudi je po mnenju nekaterih članov in članic odbora v zdravstveni blagajni več denarja kot pred leti, se čakalne vrste še vedno podaljšujejo. Prav tako je po mnenju nekaterih nujno ustaviti trend glede večje obolelosti in s tem povezane odsotnosti z dela. Izražena je bila tudi zaskrbljenost nad višino nepokritih javnih zdravstvenih zavodov ter potreba po spremembi predpisov v zvezi s sprejemanjem in spreminjanjem okvira, predvsem Poslovnika Državnega zbora. Nasprotno so drugi podprli predlagano spremembo in izrazili zadovoljstvo nad pričakovanimi višjimi prihodki zdravstvene blagajne, zaradi katerih je sprememba potrebna, sicer zdravstvena blagajna presežkov ne bi mogla uporabiti. V okviru razprave je ministrica za finance odgovorila na zastavljeno vprašanje in podala dodatna pojasnila. ¸ Odbor je v skladu s Poslovnikom Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga odloka o spremembah odloka in jih sprejel. K predlogu odloka o spremembah odloka na matičnem delovnem telesu niso bili vloženi amandmaji, odbor Državnemu zboru predlaga, da Predlog odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračuna sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 sprejme v predloženem besedilu.Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, spoštovana gospa ministrica! S Predlogom odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 Vlada predlaga, da se za institucionalno enoto zdravstvena blagajna za leto 2017 znesek 2 tisoč 573 milijonov evrov nadomesti z zneskom 2 tisoč 608 milijonov evrov, za leto 2018 pa se znesek 2 tisoč 638 milijonov evrov nadomesti z zneskom 2 tisoč 678 milijonov evrov. Spremembe odloka se nanašajo na finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. V letu 2017 se znesek poveča torej za 35 milijonov evrov, v letu 2018 pa za 49 milijonov evrov. Te možnosti pa seveda ne bi bilo, če ne bi naše gospodarstvo zagotavljalo rasti bruto družbenega produkta. Ta je bila v prvem četrtletju leta 2016 2,3-odstotna in v drugem četrtletju 2,7-odstotna. Prav zato je še težje razumeti odločitev vladne koalicije, da z višanjem davkov še bolj obremenjuje naše podjetnike, naše slovensko gospodarstvo, ki ustvarja novo dodano vrednost. Vendar pa ne pozabimo, da zgolj minimalna višanja sredstev za Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije ne bodo prinesla pomembnejših učinkov. Nujna je reorganizacija financiranja zdravstvenega sistema. Čakalne vrste se daljšajo, v zdravstvenih ustanovah vlada nezadovoljstvo. Zaradi nepreglednega financiranja se, kot že desetletja, napajajo lobiji, hkrati pa zmanjkuje denarja za tiste, ki zdravstvene storitve zares potrebujejo. Namesto da bi se s sistemskimi ukrepi reševali stisko zavarovancev, so mnogi izmed njih prepuščeni dobri volji sodržavljanov. Vemo, da ima Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije monopol, medtem ko v Novi Sloveniji predlagamo več konkurenčnosti na področju ponudbe storitev in zdravstvenih zavarovanj. S tem ko se bo povečala konkurenčnost, se bo povečala tudi kvaliteta in ponudba storitev, kar bo pripomoglo k temu, da bo imel pacient boljše pogoje, da bo lahko sam izbiral zavarovalnico in tudi zdravnika, kjer se bo želel zdraviti. Državljani bi morali imeti možnost in pravico, da za svoj denar samostojno izberejo zavarovalnico, pri kateri želijo imeti sklenjeno obvezno ali dodatno zavarovanje, s čimer bi posledično izbrali tudi izvajalce, pri katerih se bodo zdravili oziroma bili oskrbovani. S predlaganim modelom bi imeli zavarovanci možnost izbire med domačimi, tujimi, javnimi in zasebnimi izvajalci pod enakimi pogoji. Zavarovanec bi izbiral izvajalce zdravstvenih storitev glede na svoje potrebe, bodisi glede na kakovost storitev, ali čakalno dobo, ali oddaljenost od svojega bivališča, ali izvajalčeve reference. V Novi Sloveniji predlaganemu odloku, ki povečuje sredstva za zdravstveno blagajno, ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanke skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat. Dva dni govorimo o državnih proračunih, dveh: za leto 2017 in 2018. Res je, kot je rekla ministrica, letos prvič na nek drugačen način. Na žalost prvič sprejemamo tako luknjast proračun, in drugič, res smo kar nekaj časa prej sprejemali odloke o t. i. štirih blagajnah javnega financiranja. Danes spreminjamo višino, dvigujemo višino ene od teh štirih blagajn, to je zdravstvene blagajne, kar je dobro, ampak na drugi strani, da ne bo kdo mislil, da bomo s to minimalno spremembo rešili velik del problemov na področju zdravstva. Tukaj želim opozoriti še na eno dejstvo, to je, da pravzaprav nimamo dorečenega postopka – moralo bi se to urediti v Zakonu o javnih financah –, na kakšen način se ti odloki sploh lahko spreminjajo. Zakon o javnih financah, krovni, temeljni dokument, ki ureja področje javnih financ, bi seveda moral urediti tudi to, ampak ga na žalost še čakamo, rok je bil lanski januar, tako da upam, da bo kmalu prišel na naše parlamentarne klopi. Želim pa tukaj opozoriti še na eno dejstvo. Pri naslednji točki, zakonu o izvrševanju proračuna, se bomo pogovarjali o usklajevanju pokojnin in upam, upam – ta sprememba odloka je dokaz, da se višino da spreminjati –, da ne bo ob tistem amandmaju argument, da je neizvedljiv, ker odlok določa višino porabe blagajne ZPIZ. To ne drži in upam, da takšnega argumenta v Državnem zboru ne bomo slišali. Kot pa sem že povedala, v naši poslanski skupini ne bomo nasprotovali spremembi odloka, ki zvišuje – sicer minimalno, ampak kakorkoli – sredstva za zdravstvo, želim pa si, da res čim prej, tudi v Zakonu o javnih financah, uredimo postopek sprejemanja in spreminjanja teh odlokov bolj natančno.
Hvala lepa. Gospa Urška Ban bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala za besedo. S predlogom Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od leta 2017 do leta 2019 smo se v Državnem zboru srečali prvič letos aprila. Na podlagi prvega odstavka 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu smo takrat v naši poslanski skupini odlok ocenili kot primerno podlago za pripravo sprememb proračuna za leto 2017 in predloga proračuna za leto 2018. Predlog proračunskega okvira, ki določa zgornjo mejo izdatkov, v poslanski skupini ocenjujemo kot enega izmed ukrepov, ki izboljšujejo planiranje odhodkov vseh štirih blagajn javnega financiranja – državnega proračuna, proračunov občin ter pokojninske in zdravstvene blagajne – v smeri večje predvidljivosti. Zakon o fiskalnem pravilu pa dopušča tudi možnost, da če Vlada do 15. septembra tekočega leta ugotovi, da so se spremenile okoliščine, na podlagi katerih je bil sprejet okvir, ob posredovanju predloga državnega proračuna ali njegovih sprememb Državnemu zboru v sprejem predlaga tudi spremembo okvira, torej tega odloka, ki ga obravnavamo danes. Državni zbor namreč spremembo okvira lahko sprejme ob sprejemanju državnega proračuna ali ob njegovih spremembah. Danes obravnavamo spremembo tega odloka, ker je Vlada ocenila, da so nastopile spremenjene okoliščine, in sicer v delu, ki se nanašajo na finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Na podlagi statističnih objav je bila po prvi oceni ugotovljena rast BDP v prvem četrtletju 2,3 %, v drugem pa 2,7 %, kar je več od predpostavk oziroma makroekonomskih okoliščin, ki so bile upoštevane pri pripravi odloka. Hkrati pa se je tekom leta 2016 povečalo tudi število zaposlenih oziroma delovno aktivnih. Na drugi strani pa se povišujejo izdatki za zdravstveno blagajno, na kar vplivata predvsem višji odhodki za zdravila in odhodki za nadomestila plač med začasno zadržanostjo z dela nad 30 dni, ki se plačujejo v breme zdravstvene blagajne. Iz povedanega sledi, da bodo prihodki višji, kot so bili načrtovani, in če ne bi sprejeli danes te spremembe odloka oziroma najvišjega obsega izdatkov zdravstvene blagajne, bi v obdobju 2017 do 2019 morali načrtovati presežek prihodkov nad odhodki zdravstvene blagajne, ki jih Zavod za zdravstveno zavarovanje ne bi mogel uporabiti oziroma ne bi mogel financirati vseh obveznosti. Zato v naši poslanski skupini menimo, da je v tem delu potrebna sprememba okvirja za pripravo proračuna sektorja država 2017 do 2019. Treba pa je še poudariti, da predlagana sprememba ne bo vplivala na najvišji obseg izdatkov sektorja država, kot je določeno v že sprejetem odloku, in s tem ne bo vplivala na zastavljene javnofinančne cilje v okviru sprejetih zavez Republike Slovenije. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Stranka modernega centra predlagano spremembo odloka o okviru za obdobje 2017 do 2019 potrdila. Hvala.
Hvala lepa. Magister Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica za finance, spoštovane kolegice in kolegi! Spremembe odloka, ki ga predlaga vlada Mira Cerarja, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli; ne bomo je podprli iz več razlogov. Ključno pa je, da je v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glede na sprejemanje proračuna za leto 2017 in leto 2018 tako Vlada kot koalicija Stranke modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa izgubila celotno kredibilnost. Dejstvo je, da v Državnem zboru sprejemamo proračun na napačnih podatkih, na napačno ugotovljenem dejanskem stanju, in prepričano smo, da tudi pri tej spremembi ne gre verjeti tej vlada in tej koaliciji. V primeru, da bo to izglasovano, gre to za odločitev in odgovornost same koalicije. Na drugi strani pa lahko ugotovimo, da v primeru, če se Vlada odloči za določeno spremembo, se te spremembe dajo zgoditi, ko pa opozicija predlaga določene amandmaje, se pa ta koalicija in ta vlada sklicujeta, da se določene spremembe v okviru samega proračuna ne morejo narediti niti za en cent. Prepričani smo, da gre za veliko razočaranja in, spoštovane in spoštovani, za odločitev, ki jo sprejemate, ste odgovorni vi. Ne nazadnje pa bodo tudi volivke in volivci odločali o tem, komu dati glas na naslednjih volitvah. Gleda, da je ta odlok vezan predvsem na zdravstveno blagajno, si lahko predstavljamo, kakšen rezultat lahko pričakujemo. Ne nazadnje, spoštovana ministrica, na parketu imate tudi stavko zdravnikov.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani poslanci in poslanke! Aprila letos je Državni zbor sprejel nov dokument, s katerimi je omogočeno načrtovanje ciljnega salda države in najvišjega mogočega obsega izdatkov posameznih institucionalnih enot. Odlok ima svoje temelje v sprejetem Zakonu o fiskalnem pravilu, zato imamo na razpolago bolj malo manevrskega prostora. Vseeno pa so še vedno na voljo spremembe, če pride do spremenjenih okoliščin. Spremenjene okoliščine se tokrat nanašajo na finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Tako se bodo bistveno povečali odhodki zavoda zaradi zdravil ter nadomestil plač med začasno zadržanostjo od dela. V Poslanski skupini Desus se s predlogom sprememb seveda strinjamo. Pozorni smo na neokrnjenost zdravstvene in pokojninske blagajne. Na to dejstvo smo opozarjali že ob sprejemanju tega odloka. Napovedali smo, da v Poslanski skupini Desus ne bomo dovolili, da bi pod vprašaj postavili usklajevanje pokojnin. Povedali smo, da poslanci in poslanki Desusa ne vidimo nobenega prostora za izgovore pri zagotavljanju dostojnih in pošteno zasluženih pravic upokojencev. Po tej poti smo tudi nadaljevali. Ravno zato nas izjemno veseli, da smo na našo zahtevo dosegli višjo raven uskladitve pokojnin, kot je bilo prvotno načrtovano, slednja bo opravljena v januarju 2017. Čeprav se večini zdi, da gre pri tej zadevi po polžje, pa v Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da gre za pomemben dosežek. Zavedati se moramo, da smo vložili ogromno pogajalskega napora ter uspeli ostati znotraj maksimalno dovoljenega zneska izdatkov pokojninske blagajne, kot jih določa današnji odlok. To pa ni lahka naloga, še zlasti, ker imamo zaradi slednjih fiskalnih zavez bolj ali manj zavezane roke pri oblikovanju proračunske politike. Po drugi strani pa smo nekoliko bolj kritični do zdravstvene blagajne, še zlasti glede vpliva finančnih sredstev na pravice zavarovancev. Ne glede na kateri način se zdravstvena blagajna polni, največjo končo ceno plačajo bolniki. V Poslanski skupini Desus smo že večkrat opozorili, da bi morali v zdravstveno blagajno nameniti bistveno več, pa četudi bi to terjalo pomoč v obliki državnega transferja. Ne moremo si dovoliti, da bi se čakalne vrste še naprej daljšale. Stanje je že tako ali tako alarmantno, razmere se pa zaradi trenutne stavke zdravnikov še bolj zaostrujejo. Skratka, v Poslanski skupini Desus pozdravljamo vse rešitve, ki bodo na katerikoli način zagotovile socialne pravice državljanov. V prvi vrsti so to neodvisnost in vzdržnost zdravstvene in pokojninske blagajne, zato bomo današnji predlog sprememb podprli.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, kjer bomo Predlog odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračuna sektorja države za obdobje od leta 2017 do leta 2019 podprli. Gre namreč za dokument, ki določa zgornjo mejo porabe vseh državnih blagajn, torej določa, do kod sme seči poraba proračuna države, občin, zdravstvene in pokojninske blagajne. Odlok, ki je bil sprejet v okviru proračuna za leto 2016 in seveda obsega tudi leti 2017 in 2018, določa zgornjo mejo porabe zdravstvene blagajne na nižji meji, kot se dejansko kaže realna potreba. Zato je zaradi spremenjenih okoliščin treba spremeniti dovoljeno porabo za zdravstveno blagajno in v tem okviru se upošteva tudi opozorila Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki svoj predlog za povečanje dopustne porabe utemeljuje z dejstvom, da raste poraba zdravil za določene bolezni ter da zaradi višje zaposlenosti rastejo tudi stroški nadomestil za odsotnost z dela. Zato se predlaga povišanje porabe. Seveda pa je pri tem treba opozoriti, da je rast stroškov za bolniška nadomestila v breme zdravstvenega zavarovanja odraz tega, da so čakalne vrste v Sloveniji nesprejemljivo dolge. Torej, povečuje se tako dolgotrajna odsotnost, ki je breme zdravstvene blagajne, ter tudi kratkotrajna odsotnost, ki je sicer breme delodajalcev, vendar oboje je pravzaprav povezano s tem, da imamo zelo dolge čakalne vrste ter da mnogi ne pridejo dovolj hitro do ustreznih terapij oziroma posegov, ki so potrebni, da se jim lahko zdravstveno stanje čim prej izboljša. Ta ukrep vidimo tudi v tem smislu in pomenu, da bo prispeval k zmanjševanju čakalnih vrst in poleg zagotavljanja zdravil, čemur je namenjena tudi ta sprememba, pričakujemo, da bo večji ostali delež šel predvsem za zmanjšanje čakalnih vrsti in s tem hitrejšo obravnavo bolnikov in s tem tudi razbremenitev proračuna zdravstvene blagajne kot tudi proračunov podjetij in ustanov, ki zaposlujejo svoje ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Glasovanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 6. točko dnevnega reda. Prehajamo na 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14. IN 15. TOČKO DNEVNEGA REDA. Državni zbor bo v okviru navedenih točk dnevnega reda opravil skupne uvodne predstavitve o : Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2017 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2018 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državno volilno komisijo za leto 2017; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2017 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2018; predlogu Odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2018 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2018 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni svet Republike Slovenije za leto 2018 Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2018 Predloge o odlokih je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev k predlogom odlokov dajem besedo predstavniku Vlade. Magistrica Tanja Bogataj, državna sekretarka na Ministrstvu za javno upravo, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Načrt ravnanja z nepremičnim in premičnim premoženjem se predloži v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna na podlagi Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti. Načrte pripravljajo upravljavci stvarnega premoženja države, to so organi državne uprave, pravosodni organi, osebe javnega prava, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija. In upoštevaje načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem in načrt ravnanja s premičnim premoženjem v letu 2017 je načrtovano 74 milijonov 665 tisoč 668 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja in nakupi premoženja v višini 138 milijonov 921 tisoč 398 evrov. V letu 2018 pa je načrtovano 17 milijonov 582 tisoč 549 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja in nakupi premoženja v višini 102 milijona 162 tisoč 578 evrov. Za Vlado Republike Slovenije je predloge odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe za leti 2017 in 2018 zbralo Ministrstvo za javno upravo. Prejeli smo načrte ravnanj s premoženjem za Državno volilno komisijo za leto 2017, Ustavno sodišče Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2018, za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2018, Državni svet Republike Slovenije za leto 2018 in za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2018. Finančne posledice za državni proračun iz predloženih načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem za leto 2017, drugi državni organi načrtujejo za nakupe premičnega premoženja porabo sredstev državnega proračuna v višini 100 tisoč evrov in v 2018 v višini 290 tisoč evrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predloge odlokov je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo podpredsednici gospe Janji Sluga. Izvolite.
Hvala lepa. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 29. seji dne 3. novembra 2016 obravnaval predloga odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leti 2017 in 2018, ki ju je v obravnavo na podlagi tretjega odstavka 13. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predložila Vlada. Na isti seji je odbor obravnaval še predloge odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državno volilno komisijo za leto 2017, za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2018, za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2018, za Državni svet Republike Slovenije za leto 2018 ter za Komisijo za preprečevanje korupcije prav tako za leto 2018, ki jih je vse kot predlagatelj predložila Vlada na podlagi tretjega in šestega odstavka 13. člena že omenjenega zakona. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo je v dopolnilni obrazložitvi k predlogoma splošnih odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leti 2017 in 2018 podal dodatne obrazložitev. Predsednica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba podala pisna mnenja v skladu s svojimi pristojnostmi in k predlogoma odlokov nima bistvenih vsebinskih pripomb. Članice in člani odbor so v razpravi k predlogu odloka enako kot že lansko leto najprej izrazili splošen pomislek glede smiselnosti obravnave tovrstnih predlogov odlokov, saj ti predstavljajo zgolj napoved pridobivanja in razpolaganja s premičnim in nepremičnim premoženjem države, ne pa pregleda nad dejansko izvedeno prodajo oziroma nakupom. Opozorili so na skromno uresničevanje zavez iz že sprejetih odlokov, saj iz podatkov poročila o realizaciji razpolaganja s stvarnim premoženjem države izhaja, da je bila ta v letu 2014 pri načrtu pridobivanja nepremičnega premoženja uspešna zgolj v 5,24 % začrtanih ciljev, pri načrtu razpolaganja s tovrstnim premoženjem pa le 3 %. Najboljša realizacija je bila dosežena na področju nakupa motornih vozil, in sicer 63,4 %, pri nakupu informacijske opreme je bila na primer 33 %, pri drugem premičnem premoženju pa 35,5 %. Poslanci so izrazili nekatere pomisleke v zvezi s konkretnimi ravnanji in usodami posamičnih objektov v lasti države. O ostalih predlogih odlokov članice in člani odbora niso razpravljali. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo je v odgovoru na izpostavljeno problematiko v razpravi pojasnil, da so spremembe in dopolnitve Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti že pripravljene, saj je bil osnutek že usklajen s predstavniki občin. Pojasnil je tudi ravnanja v zvezi z izpostavljenimi konkretno navedenimi nepremičninami. Odbor je skladno s 128. členom Poslovnika vsakič glasoval o vseh členih predlogov odlokov in jih tudi sprejel. Ker k predlogom odlokov na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo Državnemu zboru predlaga, da vse predložene in obravnavane odloke o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem sprejme v predloženih besedilih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane predstavnice in predstavniki Vlade, drage kolegice in kolegi! Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti ter Uredba o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predstavljata pravno podlago za izdajo vsakoletnega odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem. Upravljavci premoženja v lasti Republike Slovenije tako vsako leto pripravijo načrt premičnega in nepremičnega premoženja, ki je namenjen odtujitvi, in sočasno tudi načrt nabav premoženja. Predloge načrtov ravnanja zberejo ministrstva za svoje potrebe in potrebe organov v njihovi sestavi, kot tudi za javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade s svojega delovnega področja, generalni sekretariat Vlade za svoje potrebe in potrebe vladnih služb, Ministrstvo za javno upravo za upravne enote in Ministrstvo za pravosodje in pravosodne organe. Predlog današnjega odloka in načrti ravnanja s stvarnim premoženjem zajemajo tisto premoženje, ki ga država za svoje delovanje ne potrebuje in ji predstavlja odvečno premoženje, zato ga je pripravljena prodati ali pa ga oddati v najem gospodarstvu ali posameznikom, če je mnenja, da bodo le-ti bolje upravljali z njim kot država sama. Tako naj bi bilo, vendar pa v Novi Sloveniji iz leta v leto ugotavljamo, da gre pri načrtih ravnanja dejansko le za zbiranje predlogov oziroma želja posameznih predlagateljev, ne pomeni pa tudi realizacije predvidenih prodaj oziroma nabav premoženja. Zato pozivamo Vlado Republike Slovenije, da prenovi strategijo na področju ravnanja s stvarnim premoženjem tako, da bo le-ta bolj ekonomična oziroma gospodarna, predvsem pa bolj pregledna. Strategija mora državi omogočiti transparentno upravljanje s svojim stvarnim premoženjem na način, da bo vse tiste nepremičnine, ki jih ne potrebuje za svoje delovanje, ponudila v odkup ali najem gospodarstvu in tudi posameznikom s podjetniško miselnostjo ali pa prenesla na občine, kjer jih bodo uporabili za uresničevanje javnega interesa. Prednost je treba nameniti tudi aktivaciji obstoječega stanovanjskega fonda, in sicer v korist mladih družin, ki danes nimajo možnosti priti do stanovanja. V letu 2015 je bilo od skupaj 434 službenih stanovanj različnih ministrstev in stanovanjskega fonda Vlade kar 219 namenjenih najemu. Zakaj jih ne bi prednostno dobili mladi, seveda pod določenimi pogoji? Čeprav gre za službena stanovanja, ki so sicer namenjena reševanju stanovanjskih potreb javnih uslužbencev in funkcionarjev v državni upravi, to še ne pomeni, da so lahko dalj časa prazna, torej nezasedena. Če jih država nujno potrebuje, naj jih, kot dober gospodar tudi odda v skladu s svojo kadrovsko politiko. Če pa te potrebe dejansko ni, naj jih prenese na stanovanjski sklad kot nosilca izvajanja nacionalne stanovanjske politike. Vemo, da je veliko teh stanovanj v slabem stanju, ker so nezasedena in nevzdrževana. Vsekakor bi morala biti država bolj odgovoren lastnik in bi morala razpolaganje s premoženjem ne le načrtovati ampak ga tudi realizirati. Prav neverjeten je podatek, da je bila na primer v letu 2014 realizacija pridobivanja nepremičnega premoženja uspešna le v 5,24 % začrtanih ciljev, pri načrtu razpolaganja s tem premoženjem pa zgolj 3-odstotna, medtem pa je bilo neodplačno odsvojenega nepremičnega premoženja kar 30 %. Po besedah Ministrstva za javno upravo naj bi se v naslednjih dneh začela javna razprava o predlogu sprememb in dopolnitev področne zakonodaje, kar nas sicer zelo veseli. Upamo, da bodo spremembe zajemale tudi ukrepe, ki bodo v bodoče preprečevale razloge za odločitve Računskega sodišča, da zaradi pomanjkanja revizijskih dokazov zavrne izrek mnenja o bilanci stanja državnega proračuna ob koncu leta. To je zaskrbljujoče. Spomnimo. V začetku letošnjega oktobra smo iz medijev izvedeli, da stanja niso mogli potrditi zaradi pomanjkanja verodostojne dokumentacije za prenesena osnovna sredstva, neobstoja dokumentacije o nabavni vrednosti, napak pri obračunavanju popravkov vrednosti ter zaradi neurejenih vpisov v zemljiško knjigo. Človek ne more verjeti. Ob takšnem dejanskem stanju, spoštovane kolegice in kolegi, se človek vpraša, kakšen gospodar je država in kako lahko prodaja svoje premoženje, če nima urejenih evidenc. Glede na navedeno v Novi Sloveniji predlogu odloka ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Lepo bi prosil prijazno druščino, če lahko malo [[…]]Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa. Skupaj s predlogom državnega proračuna oziroma sprememb državnega proračuna je Vlada predložila tudi ostale dokumente, ki so povezani s predlogom proračuna in jih zahteva zakonodaja. Na tej seji bo Državni zbor, tako kot na vsaki seji, na kateri se sprejema proračun vse od leta 2007 dalje, odločal tudi o dokumentih, ki določajo načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države za prihodnji dve leti, in sicer o odlokih o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leti 2017 in 2018 in odloke o načrtu ravnanja s premoženjem za druge državne organe, ki niso zajeti v omenjena odloka, in sicer za Ustavno sodišče, Računsko sodišče, Državni zbor, Državni svet in Komisijo za preprečevanje korupcije. Poslanska skupina Stranke modernega centra bo navedene odloke podprla. Želimo pa opozoriti na vprašanje smiselnosti obravnave odlokov v predlagani obliki, saj menimo, da bi morali biti načrti del obravnavanih predlogov proračunov oziroma sprememb proračunov in ne samostojni pravni akti. Ti akti namreč predstavljajo zgolj napoved pridobivanja in razpolaganje s premičnim in nepremičnim premoženjem države in v ničemer ne vplivajo na dejansko realizacijo, kar pomeni, da posebna pravna obličnost po našem mnenju sploh ni potrebna. O večini predlaganih odlokov člani in članice matičnega delovnega telesa niti niso razpravljali, zatorej bi veljalo v tem delu razmisliti, ali omenjene akte ponovno uvrstiti med spremljajoče proračunske dokumente, kar je sicer veljalo pred leto 2007. V zvezi s predlaganimi akti pa želim opozoriti tudi na vprašanje učinkovitosti upravljanja predvsem z nepremičnim premoženjem države. Na matičnem delovnem telesu so bili izpostavljeni posamični primeri, iz katerih je razvidno, da država še vedno nima popolnega pregleda nad nepremičninami, s katerimi razpolaga, kar lahko povzroča nepotrebne stroške, saj državni organi in institucije zaradi tega lahko gostujejo tudi v najemniških prostorih in ne v tistih, ki so v lasti države in so trenutno nezasedeni oziroma prosti. Kar zadeva upravljanja z nepremičnim premoženja države želimo opozoriti, da se je v preteklosti že razmišljalo o tem, kako ga izboljšati. Po nekih nepopolnih podatkih je tega premoženja za približno 7,8 milijarde evrov. Opozoriti velja na javni nepremičninski sklad Republike Slovenije, ki je predvidel združevanje državnih nepremičnin na skladu, a nikoli ni zaživel. Ne Janševa, ne vlada Alenke Bratušek v svojih mandatih nista ustanovili niti nista, kot kaže, nameravali prekiniti z dosedanjim razpršenim upravljanjem. Tako je po letu 2010 oziroma po šestih letih šele ta vlada storila prvi korak k racionalnejšemu ravnanju z nepremičnim premoženjem države, in sicer v decembru leta 2014 s sprejemom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi, ki določa, da se do 1. 1. 2017 izvede prehod na centralizirano ravnanje z nepremičnim premoženjem države v okviru Ministrstva za javno upravo, in v Poslanski skupini Stranke modernega centra verjamemo, da bo to rešilo marsikatero dozdajšnjo težavo. Pričakujemo, da bo slednje najprej vodilo k pospešitvi ureditve neurejenih nepremičnin ter bodisi njihovo prodajo ali oddajo v najem. Poleg tega bo združevanje nepremičnin v okviru enega upravljavca poenotilo evidence in državnim organom in institucijam omogočilo bolj gospodarno reševanje prostorske problematike oziroma premestitev državnih organov iz najetih prostorov v prostore, ki so v državni lasti. Sicer pa omenjeno predstavlja zgolj eno od prednosti, ki jih je centralizacija prinesla. Lahko omenim še lažje izvedbo investicij in še bi lahko naštevali. Poslanska skupina Stranke modernega centra bo zato, kot že omenjeno, navedene odloke podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Nada Brinovšek bo prestavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Lep dober večer vsem v dvorani. Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti določa, da se načrt ravnanja z nepremičnim in premičnim premoženjem predloži v sprejem Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna. Načrt ravnanja s premičnimi in nepremičnim premoženjem za leti 2017 in pa 2018 je sestavljen iz načrta pridobivanja oziroma nakupa nepremičnega in premičnega premoženja in načrta razpolaganja oziroma prodaje nepremičnega in premičnega premoženja države. Iz načrta ravnanja z nepremičnim premoženjem za vse uporabnike premoženja je razvidno, da je načrtovano pridobivanje oziroma nakup zemljišč, stavb in zemljišč s stavbami v vrednosti 36,8 milijona za leto 2017 in 16,3 milijona za leto 2018. V načrtu ravnanja z nepremičnim premoženjem je planirano tudi razpolaganje oziroma prodaja zemljišč, stavb in zemljišč s stavbami v vrednosti 65 milijonov za leto 2017 in 6,5 milijona za 2018. Prav tako je iz načrtov ravnanja za vse organe razvidno tudi načrtovano pridobivanje oziroma nakup premičnega premoženja, in sicer za motorna vodila v vrednosti 20,9 milijona za leto 2017 in 20,2 milijona za leto 2018. Dalje za informacijsko opremo v vrednosti 18,2 milijona za leto 2017 in 12,5 milijona za leto 2018. In pa še za drugo premično premoženje se je za leto 2017 planiralo 62,9 milijona in za leto 2018 53 milijonov. Ostane nam še prodaja premičnega premoženja za vse organe. Načrtuje se prodaja motornih vodil v vrednosti 9,2 milijona v letu 2017 in 11 milijonov za leto 2018. Ostane še drugo premično premoženje v vrednosti 0,4 milijone za leto 2017. Poudariti želim, da naša stranka podpira predloge, ki gredo v smeri pridobivanja in razpolaganja premoženja v smislu dobrega gospodarja. V tej luči bi morali ravnati tudi vsi upravljavci državnega premoženja. V Slovenski demokratski stranki nas je zmotilo dejstvo, da na samem matičnem odboru ni bilo mogoče ugotoviti vzrokov tako za prodajo kot tudi za nakup posameznega premoženja. Državni sekretar je na naše vprašanje odgovoril, da Ministrstvo za javno upravo le zbira predloge. Ob tem se nam seveda zastavlja vprašanje, kdo te želje ali zahteve selekcionira, preden se uvrstijo v ta načrt ravnanja. Ne glede, da je verjetno le smiselno načrtovati prodajo in nakup nepremičnega in premičnega premoženja hkrati s proračunom, pa ravno nerealizacija oziroma nizek odstotek realiziranih pravnih poslov po drugi strani kažejo na pomanjkljivost veljavne ureditve. Iz zadnjega poročila o realizaciji načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem, ki smo ga prejeli na mizo septembra letos, lahko vidimo, da je bila realizacija po kriteriju načrtovanih vrednosti dosežena v zelo nizkem odstotku, in sicer pri nakupu nepremičnega premoženja je bila realizacija 5,2 %, pri prodaji nepremičnega premoženja v višini 3 %, pri nakupu premičnega premoženja je bila realizacija v višini 35,5 % in prodaji premčnega premoženja komaj v višini 0,07 %. Nerealizacija načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države namreč pomeni tudi enako nizko realizacijo veljavnega proračuna, seveda v tistem delu, ki se nanaša na stvarno premoženje. Pri vsem tem se nam seveda zastavlja tudi vprašanje o vzrokih za tako nizko realizacijo, kar smo na samem matičnem odboru tudi opozorili. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da gre pri vseh primerih tako za objektivno kot tudi za subjektivno odgovornost in dokler za nakup ali pa prodajo državnega premoženja ne bo nihče odgovarjal, se tudi stanje na tem področju ne bo spremenilo. S strani Ministrstva za javno upravo smo že v lanskem letu prejeli informacijo, da ministrstvo aktivno razmišlja o spremembi Zakona o ravnanju s stvarnim premoženjem države, a seveda dlje kot od tega aktivnega razmišljanja na Ministrstvu za javno upravo še niso prišli in spremembe zakona še tudi ni. Vse dokler bo realizacija načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države tako nizka in zanje ne bo odgovarjal nihče in vse dokler ne bo te napovedane spremembe zakonodaje, se pod vprašaj postavlja smiselnost obveznosti pripravljanja omenjenih načrtov ravnanja tako na strani pridobivanja kot tudi na strani razpolaganja s stvarnim premoženjem države. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus, izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane še tri ministrice, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Pred seboj imamo kar nekaj predlogov odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leti 2017 in 2018, ki jih bomo v Poslanski skupini DeSUS podprli. Načrte ravnanja predloži Vlada v sprejetje Državnemu zboru Republike Slovenije skupaj s predlogi proračunov. Načeloma se s seznamom pridobivanja premičnega premoženja strinjamo in nimamo težav, saj se nam velika večina predvidenih nakupov države zdi smiselna, vendar je ob tem treba opozoriti predvsem na skrb vzbujajočo realizacijo. Kot je bilo predstavljeno na seji matičnega odbora, iz podatkov poročila o realizaciji razpolaganja s stvarnim premoženjem države izhaja, da je bila ta v letu 2014 pri načrtu pridobivanja nepremičnega premoženja uspešna zgolj v 5 % začrtanih ciljev, pri načrtu razpolaganja s tovrstnim premoženjem pa le v 3 %. Najboljša realizacija je bila sicer dosežena na področju nakupa motornih vozil in pri nakupu informacijske opreme. Kar se tiče seznamov, nekateri zneski na njih sicer precej izstopajo, verjamemo, da bo nakup teh stvari upravičen in da se pri trošenju davkoplačevalskega denarja zasleduje načelo previdnosti in racionalnosti. V Poslanski skupini Desus pa seveda znova pogrešamo kaj več odhodkov na področju sociale, sicer bo izvedenih nekaj nakupov sušilnih in pralnih strojev za kakšen dom starostnikov, kar pa tudi ni zanemarljivo. V Poslanski skupini Desus sicer pozdravljamo dejstvo, da se dodatna sredstva namenjajo za policijo in obrambo, a hkrati opozarjamo, da v 2. členu Ustave piše, da je Republika Slovenija socialna država, zato upamo, da bo za to področje v prihodnjih letih namenjenih nekaj več sredstev. Vse naštete predloge odlokov pa bomo v poslanski skupini, kot že rečeno, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani ministrici, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Predlagani odloki za leti 2017 in 2018 o načrtu ravnanja stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade kot tudi za posamezne proračunske uporabnike, kot so na primer ta hiša, v kateri domujeta Državni zbor in Državni svet, ter Ustavno in Računsko sodišče, Državna volilna komisija in Komisija za preprečevanje korupcije, so sestavni del predlaganih proračunov za omenjeni leti in jih je Državni zbor dolžan obravnavati in se do njih tudi opredeliti. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo predlagane odloke podprli, vendar želim ob tem vseeno izpostaviti vprašanje o smiselnosti in načinu obravnavanja teh odlokov oziroma o takšni obliki. V načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem za organe državne uprave in pravosodne organe ter javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode iz leta v leto pregledujemo tabele s parcelnimi številkami, naslovi, kvadraturami in orientacijskimi vrednostmi. Tu in tam je zapisan še kakšen dodaten podatek. Gre sicer za obsežen dokument, katerega končen izplen je minimalen oziroma zelo odstopa od pričakovanega, kar je razvidno ob obravnavi poročila o realizaciji načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in tudi javne sklade. V preteklosti se je na podlagi podatkov iz tega dokumenta izpostavili kakšno območje, morda kakšna graščina, na podlagi katere se je razvila kritična razprava. Prav tako se je kritična razprava razvila tudi ob načrtih obravnavanja obnavljanja voznega parka države oziroma na posameznih proračunskih porabnikih. Ne glede na vse te razprave vseskozi ugotavljamo, da prihaja do velikih razkorakov med načrtovanimi in realiziranimi pravnimi posli. Skratka, Socialni demokrati v trenutku predstavitve stališča poslanske skupine ne moremo in ne želimo izpostavljati posameznih številk, navedenih v omenjenih odlokih. Želimo pa si, in to smo že kdaj prej tudi povedali, da naj upravljanje z državnim stvarnim premoženjem, navedenih v teh odlokih, poteka po načelu dobrega gospodarja. Prav tako pa je potrebno zagotoviti gospodarno ravnanje tudi v fazi vzdrževanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana izvršilna oblast, spoštovani zbor! Kot so povedali že vsi pred meno, obravnavamo skupno devet odlokov o razpolaganju s premičninami, nepremičninami državnih organov. Ne bom jih sedaj našteval. Pri tovrstni temi v Združeni levici ves čas opozarjamo, da v bistvu ni pretirano jasno, kakšen je pravzaprav smisel teh obravnav. Zakaj? Opozarjamo, da si s temi odloki ne moremo nič bistveno pomagati. Dokumenti, vseh devet dokumentov, vsebuje navedbe nekih premičnin, nepremičnin, ki jih bodo organi kupili ali prodali, in iz teh seznamov v bistvu ne moremo ugotoviti, za kaj gre. Če se dotaknem le nepremičnin, bi v bistvu morali gledati od nepremičnine do nepremičnine po parcelni številki, po zemljiški knjigi, če hočete, bi morali googlati in potem bi imeli malo občutka, o kakšnih nepremičninah govorimo. Glede na realizacijo, kot ste povedali že drugi v predstavitvah, gre bolj za spiske želja. Res se približujemo veselemu decembru, ampak zdi se mi, da bi se te zadeve morali lotiti dosti bolj resno, saj so realizacije mizerne. Podatki, ki jih imamo za 2014, kažejo, da so bili predvideni pri nepremičninah nakupi v skupni vrednosti dobrih 58 milijonov, realizacija nekaj čez 5 %, od 152 postavk je bilo realiziranih 13. Navedena je bilo odprodaja za 26 milijonov nepremičnin, realizacija 3 %. Pri nakupih – seznam želja 52,5 milijonov evrov, realizacija 30-odstotna. Prodaja zanemarljiva, na promilih. Tako nizke realizacije so v bistvu zelo nerazumljive, zlasti če smo poslušali, recimo, stališče SMC. Zakaj? Ob dejstvu, da si je minister v tem mandatu zadal ravnanje s stvarnim premoženjem države kot eno od prioritetnih nalog, ampak vidimo, da temu v praksi očitno ni tako. Zato ministrstvu predlagamo razmislek o spremembah. Če je smisel tovrstne obravnave v Državnem zboru nadzor nad razpolaganjem s stvarnim premoženjem, potem v izhodišču potrebujemo neke stvarne dokumente, na osnovi katerih bomo lahko izvedli ta nadzor in povedali določene predloge in pomisleke. Če pa teh podatkov nimamo, je ta obravnava preveč splošna in v veliki meri izguba časa. Zato v Združeni levici seveda tovrstnih odlokov ne moremo podpreti. Ker imam pa še nekaj časa, bi se navezal zgolj na neko področje, ki je zelo pereče, na področju stanovanjske politike. Na sejah smo spraševali resorno ministrico, sprejeli smo nacionalni stanovanjski program. Nikoli ne bom pozabil odgovora ministrice iz kvote Desus, kot bi vi rekli, da koga bi pa zanimalo stanovanje v Ilirski Bistrici in v Tolminu, kar nekako kaže tudi na neresni pristop izvršilne oblasti in koalicije do tovrstne tematike. Upam, da ob naslednjem branju, ob naslednji obravnavi tovrstnih odlokov bomo imeli neke stvarne podatke in tudi stvarno razpravo, glede na dogajanje v tem sklicu sem pa optimistični pesimist, da se bo to zgodilo. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Končali smo skupno uvodno predstavitev ter predstavitev stališč poslanskih skupin k predlogom odlokov. Ker k predlogom odlokov matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Glasovanje o predlogih odlokov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14. In 15. točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2017 IN 2018. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade magistrici Mateji Vraničar Erman. Izvolite, ministrica za finance.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane gospe in gospodje poslanci! Zakon o izvrševanju proračunov je glede na pravno naravo državnega proračuna nujni in neposredni pogoj za uveljavitev le-tega in s tem za njegovo izvrševanje. Predlagani zakon vsebuje vsebine in druge elemente, ki jih določa ali predvideva Zakon o javnih financah, ter tudi druge vsebine, ki jih je bilo treba določiti za nemoteno izvrševanje proračuna države. Naj se v nadaljevanju osredotočim predvsem na tiste določbe zakona, glede katerih so rešitve nove v primerjavi z do sedaj veljavnim zakonom. Pri tem bi želela najprej opozoriti na spremenjeni 12. člen, ki določa, da se obveznosti, ki so v njem taksativno naštete, to so obveznosti na politikah plačila v Evropsko unijo, pokojninsko varstvo, servisiranje javnega dolga in podobno, še vedno lahko plačujejo v večjem obsegu od načrtovanih pravic porabe, novost pa je predvsem v tem, da je treba pravice porabe v proračunu zagotoviti s prerazporeditvami. V preteklih letih je bilo to mogoče tudi z dodatnim zadolževanjem. Možnost zagotavljanja sredstev z dodatnim zadolževanjem je po predlagani določbi zelo omejena in je dopustna samo ob upoštevanju 12. in 13. člena Zakona o fiskalnem pravilu, kar z drugimi besedami povedano pomeni, da bo treba najprej ugotoviti izjemne okoliščine, nato spremeniti okvir in šele na teh podlagah bo dodatno zadolževanje države tudi dopustno. Edina poenostavitev torej v tem primeru je, da za to povečanje zadolževanja ni treba spremeniti oziroma pripraviti rebalansa proračuna. Nadalje se določa možnost, da neposredni proračunski uporabnik posrednemu iz njegove pristojnosti zniža transfer iz proračuna, če pri izdaji soglasja k finančnemu načrtu posrednega uporabnika ugotovi, da le-ta izkazuje presežek prihodkov nad odhodki iz naslova javne službe. Predlog zakona določa, da se transfer v tovrstnih primerih zniža za višino izkazanega presežka. Predlagani zakon nadalje določa, da se sme na podlagi soglasja Vlade število zaposlenih v kadrovskem načrtu povečati za največ do 10 novih zaposlitev, če gre za zaposlitve pri neposrednem proračunskem uporabniku na področju izvajanja strukturnih reform. V povezavi s financiranjem občin pojasnjujem, da se občinam v primerjavi z letom 2016 v letu 2017 povprečnina povečuje za 8 evrov oziroma s 522 na 530 evrov in v letu 2018 v primerjavi z letom 2016 za 14 evrov oziroma s 522 na 536. S predlagano povprečnino in tudi povečanim obsegom sredstev za investicije v letu 2018 se je poskušalo maksimalno približati občinskim pričakovanjem, vendar moramo hkrati upoštevati tudi vse ostale potrebe, za katere mora državni proračun zagotoviti sredstva. Ni zanemarljivo dejstvo, da fiksne obveznosti, to so tiste, ki izhajajo iz zakonov, iz že prevzetih obveznosti, predstavljajo kar 90 % proračuna države. Za občine so bile določene še dodatne spremembe v smislu, da se jim omogoča porabo sredstev za investicije iz 21. člena Zakona o financiranju občin tudi za upravljanje z dolgom občine in tudi, da se tistim občinam, ki presegajo največji možni obseg zadolževanja, omogoča upravljanje z dolgom občinskega proračuna pod pogojem, da se njihova zadolžitev zniža. Predlagani zakon nadalje določa odstotek dopustnega usklajevanja pokojnin in drugih prejemkov po Zakonu o invalidskem in pokojninskem zavarovanju ter višino letnega dodatka na način, da ne bo prekoračen najvišji obseg izdatkov pokojninske blagajne, kot je določen v odloku v okviru za pripravo proračunov sektorja država. V skladu z vsem povedanim predlagamo, da Državni zbor predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Urški Ban.
Najlepša hvala za besedo. Pozdravljeni vsi skupaj še enkrat! Odbor za finance in monetarno politiko je na 68. nujni seji 12. 11. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odboru so bile predložena naslednja gradiva: mnenje Zakonodajno-pravne službe ter popravek mnenja Zakonodajno-pravne službe, mnenje Državnega sveta, mnenje Komisije za nadzor javnih financ, stališče Vlade do mnenja Državnega sveta, predlogi amandmajev Skupnosti občine Slovenije k Predlogu zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, pripombe Mestne občine Ljubljana, pripombe Občine Ormož, Mestne občine Koper, mestnih občin Maribor, Velenje, Nova Gorica in pripombe Znanstveno-raziskovalnega središča Bistra Ptuj. V skladu s Poslovnikom Državnega zbora so amandmaje k posameznim členom predloga zakona vložili Poslanska skupina NSi, poslanka Alenka Bratušek, Poslanska skupina Združena levica, Poslanska skupina SDS in poslanske skupine koalicije. Članicam in članom odbor ja bil priložen tudi predlog za amandma odbora k 68.členu. Seje odbora so se udeležili predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta ter Združenja občin Slovenije. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je ministrica za finance predstavila predlog zakona, pri čemer se je osredotočila na razlike med veljavno ureditvijo in predlaganim zakonom. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na kratko predstavila pisno mnenje službe ter povedala, da je večino pripomb, ki jih je služba podala v pisnem mnenju, ustrezno upoštevana z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Na seji je sodeloval tudi predstavnik Državnega sveta, ki je podrobno predstavil pisno mnenje državnega sveta, ki predloga zakona ne podpira. Na seji odbora je sodelovala tudi predstavnica Združenja občin Slovenije, ki je prestavila njihovo mnenje o višini povprečnine, ki je prenizka, in je za leti 2017, 2018 nižja, kot je bila v letu 2013, zato se občine srečujejo s pomanjkanjem sredstev in težko zapirajo proračune. Podpirajo pa spremembo formule za izračun povprečnine. Dotaknila se je tudi 21. člena Zakona o financiranju občin, sredstev za sofinanciranje investicij, na podlagi katerih naj bi se del teh sredstev občinam za vsako proračunsko leto zagotovilo v višini 6 % skupne primerne porabe občin. V razpravi so članice in člani odbora največ pozornosti namenili vprašanjem v zvezi s sredstvi za lokalne skupnosti. Izpostavilo so vprašanje višine povprečnin. Opozicijski člani odbora so izrazili zaskrbljenost glede predlagane višine in menili, da je za znesek prenizek. Menili so, da se lokalnim skupnostmi daje vedno večje naloge in na drugi strani pa dejansko financiranje se zmanjšuje. Menili so tudi, da se težave ne bi smele reševati z uvajanjem davka na nepremičnine; nasprotno so nekateri menili, da bi morale postati občine finančne neodvisne od države, in sicer s financiranjem izvornih davkov, zato podpirajo idejo o novem davku na nepremičnine. Izpostavljeno je bilo tudi konkretno vprašanje glede sredstev za Mestno občino Ljubljana in problematika usklajevanja pokojnin, kjer so imele članice in člani odbora različna mnenja o višini in načinu samega usklajevanja. Na koncu razprave je ministrica za finance izčrpno odgovorila na vprašanja, izpostavljena v razpravi, ter podala dodatna pojasnila. Po opravljeni razpravi je odbor v skladu s poslovnikom Državnega zbora sprejel amandma odbora k 68. členu in amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ostalih amandmajev pa ni sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo magistrica Alenka Bratušek.
Hvala in še enkrat lep pozdrav tistim, ki smo sploh tukaj. Zakon o izvrševanju proračuna naj bi bil tehnični zakon, ki služi za to, da se proračun lahko izvršuje. Že kar nekaj časa, daleč od tega, da je to samo zakon, ki je namenjen tehničnemu izvrševanju proračuna, a je kar nekaj členov, kar nekaj stvari, ki so zelo vsebinske. Še enkrat bom protestirala proti načinu sprejemanja državnega proračuna oziroma vseh aktov, ki jih obravnavamo včeraj in danes. Tudi Zakon o izvrševanju proračuna je del proračunskega paketa in kar z nekaj določbami v tem zakonu si bo Vlada zagotovila, da lahko sama prerazporeja velik del tistega, o čemer boste danes koalicijski poslanci glasovali. Mogoče razmislek, ali je to sploh prav ali ne. V Zavezništvu smo pripravili tri amandmaje, sama sem jih tudi vložila, na Odboru za finance predstavila in na žalost so bili vsi trije zavrnjeni. Tudi to je razlog, da v naši poslanski skupini zakona ne bomo podprli. Ampak dovolite mi, da vseeno te tri amandmaje oziroma spremembe obrazložim. Prvič, želimo preprečiti, da Vlada sredi leta sama, samovoljo oziroma še huje, Ministrstvo za finance, neha izvrševati proračun in vse, kar boste vi danes tukaj potrdili, postane brezpredmetno. Ob koncu leta je to normalno, nikakor pa to ni normalno sredi leta. Zato smo želeli Vlado pri tem omejiti, da če to naredi do 30. septembra, bi morala narediti rebalans. Ampak, je koalicija pač bila proti. Drug amandma se je nanašal na mestne občine, največja, seveda znotraj tega je Mestna občina Ljubljana. Ji pač jemljete, boste vi razložili Ljubljančankam in Ljubljančanom, zakaj. Ampak dejstvo je, da nobena druga vlada v Republiki Sloveniji, razen vlade Janeza Janše in vlade Mira Cerarja Ljubljano, ocenjuje kot tisto, ki jo je treba udariti. Nekaj več kot 20 milijonov. Še tri druge mestne občine, ampak 95 % sredstev gre na račun Ljubljane. Zadnja, verjetno najpomembnejša sprememba, je usklajevanje pokojnin. Dejstvo je, da je Vlada želela z zakonom o izvrševanju proračuna preprečiti tudi t. i. izredno usklajevanje pokojnin. Na odboru so se nekateri zbudili in ugotovili to, na Vladi očitno nihče tega ni ugotovil, tudi ministri Desusa ne, je koalicija sprejela amandma, da se tega ne omejuje, ampak kakorkoli, kakorkoli, v letu 2017 preprečujete, da bi se pokojnine uskladile, tako kot veleva Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Razlika je borih 38 centov; 38 centov vam je škoda dati upokojencem. Zato smo v naši poslanski skupini vložili amandma, ki upokojencem ne daje nič več, ampak samo to, kar jim pripada po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Nihče od nas si nima pravice lastiti, da je upokojencem karkoli zagotovil. Je pa dejstvo, da če zakon ostane tak, kot je danes pred vami, bo koalicija tista, ki upokojencem jemlje, ker se pokojnine ne bodo uskladile s krovnim ZPIZ zakonom. Zato apel, da še enkrat premislite, ali je 38 centov na upokojenca na mesec res toliko, in še enkrat opozorilo, ministrica je rekla, da nas zavezuje odlok, ampak odlok, smo videli in bomo še videli, se da spreminjati. Tako ni ovir za to, in res prosim za razmislek, da končno začnemo upoštevati, glede na stanje, v katerem smo, dobra gospodarska situacija, da tudi upokojenci so del Slovenije in imajo pravico do tistega, kar jim po ZPIZ zakonu pripada.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Urška Ban.
Hvala za besedo. Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, kot je bilo že povedano, je zakon, ki vsako leto spremlja proračun in je v osnovi namenjen izvrševanju proračuna, tokrat za leti 2017 in 2018. Vsebine tega zakona so praktično vsako leto podobne, določa pa jih Zakon o javnih financah. Tokratni predlog zakona poleg teh vsebin, ki jih določa Zakon o javnih financah, določa še nekaj drugih novosti, in sicer da se obveznosti iz 12. člena predlaganega zakona, ko gre za obveznosti na politikah plačila v Evropsko unijo, pokojninsko varstvo, servisiranje javnega dolga, lahko plačujejo v večjem obsegu od načrtovanih pravic porabe le tako, da se v proračunu zagotovi pravica porabe s prerazporeditvami, razen v primerih, ki imajo podlago v Zakonu o fiskalnem pravilu. Po dosedanji ureditvi so se sredstva zagotavljala ali z večjimi prihodki od načrtovanih ali pa z dodatno zadolžitvijo države. Potem naslednja sprememba je, da se s predlogom zakona določa tudi možnost, da neposredni proračunski uporabniki posrednim uporabnikom med letom lahko znižajo transfer iz proračuna, če ugotovijo, da bi posredni uporabnik proračuna ob koncu leta izkazoval presežek prihodkov nad odhodki iz naslova opravljanje javnih služb. Nadalje zakon določa tudi višino povprečnine za občine za naslednji dve leti. Mehanizem financiranja lokalnih skupnosti je določen z Zakonom o financiranju občin. Glede na javnofinančno situacijo v preteklih letih so bili tudi na področju financiranja občin sprejeti različni ukrepi, ki so zmanjševali izdatke iz državnega proračuna in tudi iz proračunov občin. Sprejete omejitve na strani vseh javnofinančnih izdatkov se lahko sproščajo, kot smo danes že nekajkrat povedali, zgolj postopno, saj v nasprotnem primeru ne bi več sledili cilju javnofinančne konsolidacije. Upoštevajoč omejitve, ki so določene za leti 2017 in 2018, smo mnenja, da se s predlagano višino povprečnine v veliki meri približalo občinskim pričakovanjem, ne v celoti, in ob hkratnem upoštevanju vseh ostalih potreb, za katere mora državni proračun zagotoviti sredstva. Za leto 2017 je zagotovljena povprečnina v višini 530 evrov na prebivalca, v letu 2018 pa 536 evrov. V letošnjem letu znaša povprečnina 522 evrov. Hkrati pa se največjim oziroma ekonomsko najmočnejšim občinam v letu 2018 vrača tudi 50 % tako imenovane solidarnostne izravnave v višini 9 milijonov evrov. K temu je treba dodati investicijske transfere po 21. členu Zakona o financiranju občin, ki pa se tudi postopno povečujejo. Glede razlike s preteklimi zakoni o izvrševanju proračuna je treba omeniti še, da tokratni omogoča usklajevanje pokojnin v višini 1,15 % v letu 2017 ter uskladite minimalnih dohodkov do konca leta 2018. Torej pokojnine se bodo usklajevale tudi v letu 2017. Pri izplačilu oktobrskih pokojnin letošnjega leta so namreč upokojenci prejeli drugo uskladitev pokojninskih prejemkov. Torej po januarskem zvišanju pokojninskih prejemkov za 0,7 % so se oktobrske pokojnine tokrat izredno uskladile za 0,4 %. Kot sem že v uvodu povedala, gre za zakon, ki vsako leto spremlja proračun in je v osnovi namenjen njegovemu izvrševanju. V predlogu zakona so poleg rešitev, ki jih določa Zakon o javnih financah, ki so potrebne za tehnično izvedbo proračuna, urejajo tudi vsebine, povprečnina višja kot letošnje leto, usklajevanje pokojnin, za katere ocenjujemo, da jih je treba urediti, in bo tudi to omogočalo nadaljnje izvrševanje in nemoteno izvrševanje proračuna za leti 2017 in 2018, zato bomo v naši poslanski skupini predlagani zakon podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenska demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica za finance, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, ki je pomemben dokument v povezavi s proračunom za leto 2017 in letom 2018, kajti prav ta zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije zagotavlja tekoče in nemoteno izvrševanje teh dveh proračunov. Veliko je bilo že danes povedano s strani Slovenske demokratske stranke glede mnenja v zvezi s sprejemanjem proračunov za leti 2017 in 2018. Prepričani smo, da ste ta dva proračuna sprejemata na napačnih predpostavkah in na neugotovljenem dejanskem stanju. Dejstvo je, da se Vlada ni uspela izpogajati s sindikati in sprejeti tudi zakon, ki govori o masi javnih plač in stroških v zvezi z javnim sektorjem. Prepričani smo, da tega dogovora tudi ne bo do takrat, ko se bo o samem proračunu glasovalo, in prepričani smo, da prav ti razlogi so, da ne podpremo tudi zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Treba je poudariti, da smo na matičnem Odboru za finance in monetarno politiko, ki je obravnaval ta del zakona, v Slovenski demokratski stranki vložili dva amandmaja, ki pa s strani koalicije, Stranke modernega centra, Desusa in Socialnih demokratov niso bili podprti. En amandma je bil vezan na omejitev v zvezi z zadolževanjem države, drugi pa, da bi se pač glavarina občin povečala. Na žalost sta bila oba amandmaja z naše strani zavrnjena. Ne nazadnje dodatni razlog za nepodporo zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije pa je vsekakor tudi mnenje Evropske komisije, ki smo ga na mizo dobili danes. Vlada se je do njega opredelila ohlapno, predvsem pa gre tu za dejstvo, da je Evropska komisija opozorila na vrsto stvari, na katere smo opozarjali tudi v Slovenski demokratski stranki. Žal je Slovenija v zadnji, tretji skupini, za katero pač obstajajo tveganja, da se ne bodo izpolnjevala pravila, ki veljajo v okviru EU. Ne glede na vse, proračun je z vsemi temi zakoni, odloki povezan in v Slovenski demokratski stranki tako slabo pripravljenega proračuna, ki je dejansko tudi pripravljen na nepravilnih številkah, pač ne moremo podpreti – niti enega dokumenta, ki je v povezavi z obema proračunoma, tako za leto 2017 kot za leto 2018.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat lep pozdrav vsem! Spoštovani, pred seboj imamo predlog zakona, ki ga bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli. Osnovni cilj zakona je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočale tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna. Gibanje v javnih financah se postopoma izboljšuje, a še vedno samo v fazi postopnega zmanjševanja strukturnega primanjkljaja, ki se mora skladno z Zakonom o fiskalnem pravilu zniževati proti srednjeročnemu cilju. Skladno s programom stabilnosti je načrtovan primanjkljaj sektorja države v letu 2017 pri 1,6 % BDP in v letu 2018 pri 1 % BDP. Z zakonom se določa možnost, da neposredni proračunski uporabniki posrednim proračunskim uporabnikom med letom znižajo transfer iz proračuna, če ugotovijo,da bi posredni uporabnik proračuna ob koncu leta izkazoval presežek prihodkov nad odhodki. Povečuje se povprečnina, ki se zagotavlja občinam, in sicer v letu 2017 naj bi ta povprečnina znašala 530 evrov, v letu 2018 pa 536 evrov. Vlada formalnega soglasja z občinami sicer ni dosegla, saj se te z rešitvijo niso zadovoljile. Pestijo jih številne finančne zagate, med drugim tudi zaradi nedavno sprejetega Zakona o pogrebni in pokopališki dejavnosti, s katerim se tudi v Desusu nismo strinjali. Sicer se strinjamo, da žal povprečnine zaradi finančnega okvira proračuna ne morejo biti višje, smo pa lahko v prihodnje previdnejši pri sprejemanju zakonodaje, ki bi še dodatno siromašila občinska sredstva. Zakon ohranja rezerve za pokritje stroškov zaradi množičnih migracij, ki so nižje kot doslej, in določa načine in vire za zagotavljanje sredstev za pripravo za predsedovanje EU. Skupen obseg zadolževanja za leto 2017 je predviden v višini 3,55 milijard evrov. Kar se tiče pokojnin, se bodo te ponovno usklajevale, tokrat največ do sedaj v višini 1,15 %, kar pomeni, da bo upokojenec s povprečno pokojnino mesečno dobil sedem evrov več. Sicer zaradi fiskalnega pravila in odloka o okviru priprave proračuna sektorja države, žal ni mogoče usklajevati po osnovnem zakonu. A vendar smo znotraj finančnega okvira dosegli največ do sedaj, izpogajali smo se do decimalke natančno. Spomnimo še na to, da gre za tretje zaporedno usklajevanje v letu dni, verjamemo, da brez Desusa do tega ne bi prišlo. Tudi dejstvo, da bodo socialno ranljivi, tisti s pokojninami do 750 evrov, deležni letnega dodatka, vendar kaže na to, da kljub bremenu finančne krize, ki še vedno pesti javne finance. Predlog zakona seveda ni idealen, je pa najboljši v danih možnostih, zato ga bomo soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in še enkrat lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, kjer ugotavljamo, da Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2017 in 2018 sledi omejitvam, ki jih nalaga fiskalno pravilo. Urediti je namreč s tem zakonom potrebno vsebino in način financiranja politik iz proračuna, za katere je dopustno tudi izplačilo nad pravicami porabe, ki so zagotovljene v proračunu. Če naredimo primerjavo, lahko ugotovimo, da je do sedaj veljalo, da so se za pomembna področja tako pokojninskega varstva, jamstva za bančne vloge ljudi, ukrepov v primeru naravnih nesreč lahko zagotavljala sredstva nad predvideno uporabo, torej z dodatnimi prihodki ali pa z zadolževanjem. Po novi ureditvi to ne bo mogoče, temveč bo ta nujna sredstva treba zagotoviti s prerazporeditvami, kar se posledično lahko odraža pri zmanjšanju sredstev za šolstvo, zdravstvo, socialno varstvo, pokojnine in tako naprej. Torej lahko ugotovimo, da se posledice prekomerne bančne luknje še vedno v največji meri preko fiskalnega pravila prenašajo na ljudi in s tem jim nalagamo odgovornost, ki je zagotovo niso povzročili z nastankom bančne luknje. Namreč, samo fiskalno pravilo govori o tem, da je treba prihranke namenjati za poplačilo javnega dolga, dokler se ta ne bo znižal na 60 odstotkov bruto domačega proizvoda. Zato se pri mnogih ljudeh ne poznajo posledice ustrezne višje gospodarske rasti in tudi dobrim obetom v prihodnosti je nemogoče pripisati, da bodo vplivali tudi na boljši standard ljudi. In če je to pravilo do sedaj vplivalo predvsem na nezmožnost začetka izgradnje prenekaterih infrastrukturnih investicij, je to sedaj seveda začelo vplivati tudi na sredstva za pokojnine, za plače javnega sektorja, ki so aktualne še znotraj obravnave te točke dnevnega reda, in seveda tudi za področje zdravstva, varnosti države in tako naprej. Mislim, da bi vendarle zaradi teh podatkov, s katerimi razpolagamo, in težavami, s katerimi se soočamo pri pogajanji s socialnimi partnerji, vendarle treba ponovno razmisliti o vseh sprejetih ukrepih in vrniti mladim prihodnost. Namreč, samo skozi vlaganje v znanost, investicije in večanje bruto domačega proizvoda se bo dejansko dolg zmanjševal in hkrati bo to tudi vložek v prihodnost in varnost bodočih generacij. Ob tem je vendarle treba izpostaviti, da je kot alternativa za blaženje posledic, ki se odražajo v tem zakonu, ki se nanaša na dvoletno obdobje, treba iskati tudi v boljšem gospodarjenju z lastnino, z našo lastnino, ki ji sicer radi pravimo, da je državna, dejansko pa je to naša, zasebna lastnina vsakega posameznika in ne državna. Kajti, ko govorimo o državni, marsikdo smatra, da je to pravzaprav nikogaršnja. Če se tega zavedamo, je ustanovitev demografskega sklada tista prioriteta, ki v prihodnosti mora dati odgovor na to, da bomo lahko zagotavljali pokojnine tudi mladim generacijam, sicer bomo imeli v naslednjih letih bistveno več težav, kako sprejemati takšne zakone, kot je zakon o izvrševanju proračuna, če teh dodatnih virov ne bo na razpolago. Zagotovo je tudi pri izvrševanju proračunov za leto 2017 in 2018 še veliko rezerv tudi znotraj sistema javnega naročanja. Vsaj nekatere izboljšave v tem zakonu so bile sprejete, ampak vendarle tisti ključni izziv in cilj, ki je bil zadan tudi znotraj koalicijske pogodbe, da se ustanovi agencija za javna naročila, ki bi z enega mesta urejala naročanja tako za vse potrebe na državni ravni kot tudi na lokalni ravni, bi prineslo tudi zelo velike prihranke tudi v proračunu za leto 2017 in 2018. To je nekaj, kar bi zagotovo moral biti dodaten izziv, in zagotovo bi tudi amandma za uskladitev pokojnin bil še obsežnejših, kot je trenutno k temu zakonu, katerega bomo tudi Socialni demokrati podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. V Združeni levici tega zakona ne bomo podprli. Razlogi so naslednji. Predlog zmanjšuje pravice upokojencev, ker omejuje usklajevanje pokojnin. Predlog posega v pravice družin, otrok, invalidov, ker v celoti prepoveduje uskladitev starševskega, otroškega in invalidskega dodatka. Vlada se seveda izgovarja, da ni prostora, da ni denarja za odpravo varčevalnih ukrepov, kar je absoluten nesmisel. Poglejte, samo zaradi dveh sprememb dohodninske lestvice v korist 10 % najbolje plačanih se je Vlada prostovoljno odrekla 80 milijonom evrov prihodkov v državni proračun. Če tega ne bi storila, bi zdaj imeli vsa sredstva in možnosti, da odpravljamo varčevalne ukrepe, zlasti pri socialno najšibkejših. A preden se opredelim do teh najbolj protisocialnih ukrepov, bom opozoril še na dve stvari. Prvo je administrativna omejitev števila javnih uslužbence, ki je hkrati nesmiselna in škodljiva. Nesmiselno je omejevati, recimo, število pripadnikov Slovenske vojske, ker se ta številka tako ali tako zmanjšuje sama od sebe. Škodljivo pa je omejevanje števila zaposlenih tam, kjer jih je premalo, na primer v domovih za upokojence. Drug tak ukrep je določba, da občine lahko prenesejo presežke javnih zavodov v svoje proračune. S tem Vlada skuša občinam, ki jim je zategnila pasove in jih ne razpira, omogočiti, da posegajo v sredstva javnih zavodov, s čimer pa ogroža razvoj javnih zavodov. A kakorkoli, najbolj v oči bodeta blokada usklajevanja pokojnin in socialnih prejemkov. Čeprav bomo letos ustvarili več kot 2,7 milijarde evrov zunanjetrgovinskega presežka, Vlada ni sposobna zagotoviti niti redne uskladitve pokojnin. Po predlogu koalicije se bodo te uskladile za 1,15 % in tukaj je treba opozoriti, usklajevanje pomeni usklajevanje pokojnin z inflacijo in ne višanje. Vsaka desetinka promila bi zdaj po mnenju Vlade kršila fiskalno pravilo. Mislim, da ta primerjava pove vse. Koaliciji ni bil problem povečati plače najbolje plačanih uslužbencev za več kot 5 % že s tem septembrom, Vlada pa hkrati ni sposobna zagotoviti, da bi se pokojnine v naslednjem letu povečale za pol promila. Seveda se lahko upokojenci tolažijo z izjavo resorne ministrice, ki je na odboru dejala: "Ne drži, da se javnofinančna konsolidacija dela samo na plečih upokojencev." Temu na žalost moram pritrditi. Res je, pri drugih ranljivih skupinah se še bolj, pokojnine se bodo vsaj deloma usklajevale, medtem ko se invalidski, starševski in otroški dodatek ter nadomestilo za brezposelnost še dve leti ne bodo povečali niti za cent. Naj vas spomnim, da dodatek, ki ga prejmejo brezposelni starši, njihovo osnovni dohodek znaša pičlih 252 evrov na mesec. To je, recimo, približno 3 tisoč evrov na leto. Če pogledamo na drugo stran, vidimo, da bo zaradi dohodninskega darila član uprave NLB v letu 2017 zaradi spremembe dohodninske lestvice od Vlade prejel 2 tisoč 600 evrov neto letnega dodatka na 60 tisoč evrov neto podlage. To dvoje je seveda povezano. Tisto, kar je Vlada dala članu uprave NLB, je vzela brezposelnim staršem, ki prejemajo 252 evrov na mesec. Vlada, resorna ministrica pa tukaj odgovarjajo, da se prejemniki socialnih transferjev lahko tolažijo s tem, da lani Vlada ni zmanjšala socialnih prejemkov, čeprav je bila rast stroškov negativna. Torej nekdo, ki prejme 252 evrov starševskega dodatka, bi moral biti po tej logiki hvaležen, da mu ga niso znižali na 250. Hvala za tako vlado, hvala za tak proračun! Mi tega seveda ne moremo podpreti, koalicijo pa še enkrat pozivamo, da razmisli o svojih politikah redistribucije bogastva v tej državi.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanje gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovani ministrici, dragi kolegice in kolegi! Vedno, ko v Državnem zboru sprejemamo zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije, se moramo ustaviti pri vprašanju financiranja občin. Občine prejemajo vedno več zadolžitev in nalog, Vlada pa z nizkimi povprečninami njihovo delovanje otežuje. Včasih smo imeli nekega ministra, ki je hotel občine ukiniti de iure, zdaj imamo vladno politiko financiranja občin, ki hoče občine s tem, da zapira finančne pipice, ukiniti de facto. Subsidiarnost je eno od osnovnih načel krščanske demokracije, zato v Novi Sloveniji zagovarjamo možnost, da se na nižjih in osnovnejših nivojih družbe ureja vse tisto, kar se lahko tam najbolje uredi. Lokalne skupnosti najbolje poznajo težave in potrebe njihovih ljudi, zato jim tudi moramo dopustiti in omogočiti, da same urejajo svoje zadeve. Žal koalicija z načinom financiranja lokalnih skupnosti, ki se določa tudi v tem zakonu, nasprotuje krščanskemu demokratskemu načelu subsidiarnosti in seveda tudi Evropski listini lokalne samouprave. Pa če Vlada krši zakone in ustavo, potem je najbrž dovoljeno, da krši tudi Evropsko listino lokalne samouprave. Naše podeželje se stara in prazni, ampak v Vladi to nikomur ne seže do srca. V Novi Sloveniji ne pristajamo na težnje po pretirani centralizaciji in uničevanju slovenskega podeželja. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo v fazi obravnave predloga na matičnem delovnem telesu vložili amandma, s katerim smo predlagali, da se višina povprečnina s 530 evrov na letu za leto 2017 in z višine 536 evrov za leto 2018 za obe leti poviša na 543 evrov. Kot poudarja Skupnost občin Slovenije, bi v skladu z metodologijo, določeno v Zakonu o financiranju občin, in Uredbo o metodologije za izračun povprečnine za financiranje občinskih nalog povprečnina po izračunih Ministrstva za finance, opozarjam in ponavljam po izračunih Ministrstva za finance, v letu 2016 morala znašati 652,6 evrov. S predlaganim amandmajem smo želeli vsaj v določeni meri izboljšati položaj slovenskih občin, pri tem pa smo sledili predlogu Skupnosti občin Slovenije. Če bi torej želeli striktno upoštevati Zakon o financiranju občin in metodologijo oziroma Uredbo o metodologiji za izračun povprečnine za financiranje občinskih nalog, bi dejansko državni proračun moral zagotoviti približno 245 milijonov evrov več za lokalne skupnosti. Torej, mi se pogovarjamo o vsoti 245 milijonov evrov. Seveda nam je jasno v Novi Sloveniji, da tega zneska, te vsote v tej situaciji, ko imamo slabe proračunske prihodke, ne moremo zagotoviti, ampak vsaj, da bi Vlada sledila vsaj našemu predlogu amandmaja, s tem bi gotovo bile občine vsaj delno zadovoljne. Žal je vladna koalicija za naša opozorila o pomenu zadostnih sredstev za delovanje lokalne skupnosti ostala gluha in je naš amandma zavrnila. V Novi Sloveniji bomo glasovali proti Predlogu zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 56. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani ministrici, predstavniki Vlade! Mi smo dali amandma k 56. členu, ki se nanaša na investicije in na investiranje predvsem občin. Da kar začnem z občinami v okviru tega zakona glede na to, da je to prvi člen, o katerem govorimo danes, čeprav je 56., bi kot uvod povedal, da je to zakon, ki ureja vse tisto, kar drugi zakoni ne urejajo na področju financ. To še zdaleč ni samo Zakon o izvrševanju proračuna, kot je naslov tega zakona, ampak tisto, kar ni mogoče dati v proračun zaradi takšnih ali drugačnih razlogov, ne vsebinskih, po navadi tudi tistih, ki so odprta vprašanja, ki morajo biti posebej urejena, in tisto kar ni mogoče, da se uresničuje po nekih osnovnih zakonih, tisto se da v Zakon o izvrševanju proračuna. Tako imamo pokojnine, ki se ne izplačujejo po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ampak se bodo sedaj izplačevale po Zakonu o izvrševanju proračuna. Tako imamo Zakon o občinah, kjer imamo povprečnino določeno, vendar ker se tej vladi zdi, da je ta previsoka, se izplačuje v višini po tem zakonu – sedaj po novem naj bi bilo to 530 evrov, v letu 2017, danes je pa 522, medtem ko bi po osnovnem zakonu, se pravi Zakonu o občinah, morali to znašati nekaj čez 630 evrov. Tako je to neko mašilo za neizpolnjevanje obvez, ki jih ima Vlada po osnovnih zakonih. Mislim, da slej kot prej in bolje čim prej, je treba ta zakon prečistiti. Enostavno prečistiti v smeri tega, da dejansko to postane zakon o izvrševanju proračuna. Če sem pri občinah, občine ne dobijo povprečnine že nekaj let po osnovnem zakonu. Občine dobivajo vedno večje obveznosti, tudi s tem ko se povečujejo plače v javnem sektorju, so občine dolžne zagotavljati povečanje teh plač tudi v vrtcih in tudi v nekaterih ostalih javnih službah, tistih, ki imajo plače po sistemu plač v javnem sektorju. Dobivajo nove obveznosti, na drugi strani pa ne dobivajo tudi povprečnine, ki je določena z osnovnim zakonom. Ta manko gre na račun kvalitete storitev, ki jih občine dajejo državljanom in državljankam. Nič drugega. Ljudje, državljani in državljanke, občani in občanke svoje interese uresničujejo v občinah. Večinoma, večina interesov. Svoje potrebe zadovoljujejo na občinski ravni. Največ. In tukaj jim država ne da toliko, kot bi jim morala po osnovnem zakonu. Ta zgodba se vleče že zelo dolgo. Že pri prejšnjem proračunu ali pa v tistem obdobju, ko smo sprejemali pred enim letom proračunske dokumente, je bila zgodba popolnoma enaka. Mislim, da tukaj na tribuni so bili številni župani, ki so protestirali proti tako nizki povprečnini, pa vendar kaj dosti se ni spremenilo. Tudi danes sem dobil oziroma v teh dneh sem dobil najmanj deset zahtev s strani občin, da se ta povprečnina uredi, tako da bodo občine imele toliko denarja, da bodo lahko izvrševale tisto vlogo, ki jo imajo po samem Zakonu o občinah, ki jo morajo, in da bodo zaradi tega imeli tudi državljani in državljanke tiste pravice, ki jim navsezadnje pripadajo. Vendar ta vlada tega ni naredila in tudi ni upoštevala občin. Druga zadeva, ki jo ta zakon tudi ureja, je določitev, koliko se država v enem letu zadolži. Letos oziroma v letu 2017 se bo ta država zadolžila za 3 milijarde 557 milijonov. Naš dolg znaša 83 %, Evropska komisija nas opozarja na to, da je ta dolg prevelik, več kot 60 % bruto družbenega proizvoda, je tisti dolg, ki po maastrichtskih kriterijih ne bi smel biti uresničen v posameznih državah, vendar 83 % BDP znaša slovenski dolg. Kot je že eden izmed mojih kolegov dejansko že povedal – na to plačujemo obresti, milijardo obresti vsako leto, in mislim, da so kreditodajalci zadovoljni s to milijardo. Dali bodo še več, ker potem bodo dobili več obresti, mi, država je pa ravno tako zadovoljna s tem – kot kaže. Kajti dolg se dejansko povečuje in nominalno in v odstotku BDP, se pravi v odstotku tistega, kar v tej družbi v tej državi dejansko zaslužimo v enem letu. Seveda to ni dobro, in to ni perspektivno; ni perspektivno niti za upokojence in perspektivno niti za mlade. Za upokojence zaradi tega ne, ker namesto da bi bile pokojnine izplačane v skladu z osnovnim zakonom – in mislim, da ta odstotek bi moral biti tam okoli 8 % z osnovnim zakonom,če se povečajo –, bo sedaj sprejet morda nek amandma za en odstotek in za 7 evrov na povprečno pokojnino. Ampak ta odstotek bi, mislim da, moral biti sedemkrat večji. Ta znesek bi moral biti 50 evrov. To je obveznost, ki jo ima država do upokojencev, kajti pokojnina v svoji osnovi ni socialni transfer. Pokojnina je pravica, ki jo imajo ljudje, ki so upokojenci, ki izpolnjujejo pogoje in so za to plačevali prispevke. Ne bom šel zdaj v samo strukturo, kdo je plačal več pa kdo je plačal manj, ampak sigurno so plačevali prispevke za pokojnino. In pokojnina ni socialni transfer in pokojnina ni socialna kategorija. To je pravica, zapisana v vseh dokumentih in tudi v zakonih, ki dejansko to določajo. Desus je zadovoljen s sedmimi evri, ne glede na to, da bi morali dobiti upokojenci tam okoli 50 evrov. V redu, jaz ne bi bil, jaz dejansko ne bi bil. Ampak to je seveda stvar Desusa, v to ne grem, samo govorim, kaj upokojencem pripada. Kaj upokojencem pripada. Namesto da bi se manj zadolževali, manj plačevali za obresti na primer, in več dali za pokojnine in plače in ne nazadnje več dali tudi mladim v obliki ugodnejših stanovanjskih razmer, v obliki ugodnejših kreditov, pridobivanja boljših šol in tako naprej, bomo plačevali raje obresti – in jih dejansko plačujemo – in pač dolg se pa še povečuje. Moram reči, da kreditodajalci, predvsem tisti, ki so preko Atlantika, J. P. Morgan, Goldman Sachs, so zadovoljni. Najbrž so zadovoljni. Če ne bomo zadovoljni in če ne bomo plačali, bodo znižali bonitetne ocene in lahko spravijo državo v bankrot. To se je v svetu že zgodilo; enkrat z Argentino ali dvakrat in s podobnimi državami. Kakorkoli že, če je pri deficitu, ko smo govorili o deficitu, finančna ministrica govorila o ekonomski suverenosti, potem jaz trdim, da ni ekonomske suverenosti ali imajo pa to ekonomsko suverenost nad Slovenjo ob takem dolgu J. P. Morgan, Goldman Sacks in ostale finančne institucije. Saj pravim, večina jih je preko Atlantika, nekaj tudi v Združenem kraljestvu. Ampak to je ekonomija te vlade in še danes nimamo projekta razdolževanja. To so temeljne zadeve in tudi naš amandma gre v smislu večjega investiranja na področju občin. Niti ne verjamem, da bo to dejansko sprejeto. Bi pa opozoril še na eno zadevo, na katero smo tudi dali amandma, pa žal ni bil sprejet na Odboru za finance. In sicer to, da to, kar danes sprejemamo in bomo danes sprejeli proračun za leti 2017 in 2018 – najbrž ga boste sprejeli vi, mi ga ne bomo, ker bomo proti temu proračunu in smo proti temu proračunu, razlogi so bili že povedani danes in včeraj – bi rad povedal, da bo od tistega, kar boste danes sprejeli, verjetno uresničeno najmanj 30 % ali pa 50 % bo popolnoma drugače. Zaradi tega, ker ima država možnost, da s prerazporeditvami denar prenaša od enega ministrstva na drugo ministrstvo in od ene proračunske postavke v okviru enega ministrstva na drugo proračunsko postavko v okviru enega ministrstva. Z drugimi besedami, danes več ali manj govorimo o neki fikciji, o nekih željah in tako naprej ,in približno 30 do 50 % vsega tega denarja se prerazporedi. Na to opozarja tudi Računsko sodišče, ko pravi, da se denar, ki je namenjen v osnovnem proračunu za investicije, potem prelije v tekočo porabo. To se je dovolilo tudi v letu 2015, 2016, se ravno tako dogaja in verjamem, da se bo tudi zdaj. Ta možnost je dana tudi tukaj, v tem zakonu in seveda to je nekako očem skrito. S tega zornega kota ne morem in ne bom podprl zakona o izvrševanju proračunov. Prvič zaradi tega, ker bi s tem dejansko podprl neko fikcijo, in drugič zaradi tega, ker ta zakon ne ureja pravilno stvari, ki bi jih moral, niti na področju pokojnin, niti na področju zadolževanja, niti na področju financiranja občin. Teh zadev je kar veliko in to so temeljne zadeve za življenje ljudi v tej državi, zato zakona ne bom podprl.
Besedo ima ministrica za finance, mag. Mateja Erman Vraničar.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Zadnja razprava me je spodbudila, da opozorim na nekatere netočnosti, ki so bile v razpravi izjavljene. Najprej, kar se tiče uskladitve pokojnin. Če bi se upoštevala formula po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, se bi morale glede na letošnje leto pokojnine uskladiti za 1,2 %, ne za 7 %. 7 % je v eni od razprav bila številka, ki je bila danes omenjena, koliko se pokojnine niso zvišale, ker so pretekle vlade s takimi in drugačnimi ukrepi zadrževale oziroma preprečevale redne uskladitve. Ampak, kot sem že omenila uvodoma in v soboto na seji Odbora za finance in monetarno politiko, ni mogoče podpreti takšne uskladitve pokojnin, ker bi današnji odlok, ki ga ni več mogoče spremeniti danes takega, kakršen je, bi ga v bistvu s tako rešitvijo presegli in bi bila odlok in Zakon o izvrševanju proračuna med seboj neusklajena. To seveda ne pomeni, da nekoč v nadaljevanju odloka ni mogoče spreminjati, ampak zdaj, v tem trenutku, bi to pomenilo medsebojno neusklajenost. Tudi v zvezi s prerazporeditvami vas moram opozoriti na točnejše podatke. Zakon natančno omejuje, koliko prerazporeditev je mogoče tekom leta izvršiti, in v skladu z zakonom je mogoče prerazporediti preko tekoče proračunske rezerve sredstva v maksimalni višini 2 % celotnih letnih prihodkov proračuna. V zvezi z dolgom sektorja država bi rada opozorila na to, da se bo že v letošnjem letu dolg sektorja država že znižal s 83,2 odstotka BDP na 80,2 odstotka BDP in enako dvoodstotno znižanje dolga je predvideno tudi v prihodnjem letu. Ampak seveda govorim o dolgu sektorja država, ne o dolgu proračuna. Le-ta se v bistvu z dodatno zadolžitvijo, ki je predvidena v letošnjem letu, resda povečuje zaradi tega, ker je treba pač financirati primanjkljaj A in B bilance. Dokler imamo odhodke višje od prihodkov, toliko časa je treba to razliko financirati s čim drugim kot pa z dodatno zadolžitvijo. Seveda pa je to maksimalna zadolžitev, saj tako kot sem v dopoldanski razpravi poudarila, pri načrtovanju prihodkov nismo upoštevali prihodkov od morebitne prodaje, s katerimi se obseg zadolžitve lahko znižuje. Pa še na eno okoliščino bi rada opozorila, ki znižuje dolg novonastali dolg državnega proračuna. Predvidevamo namreč v letu 2017, da bomo sredstva na računih zmanjšali za 700 milijonov evrov. Naj to izjavo v bistvu zaključim še z vprašanjem občin in predlaganim amandmajem. Predlagani amandma v letu 2017 predlaga povečanje nepovratnega obsega investicijskega transfera občinam za dve odstotni točki, za dva odstotka skupne primerne porabe, kar pomeni zaokroženo za 22 milijonov in v letu 2018 za 11 milijonov evrov. Tega brez ustrezne spremembe proračuna oziroma brez zmanjševanja odhodkov na drugih namenih ni mogoče doseči. Kot sem omenila že uvodoma, nam javnofinančni okvir daje možnost, da zagotovimo dodatne odhodke oziroma pravice porabe za najrazličnejša področja. Mislim, da smo s predlaganimi rešitvami poiskali pravo ravnotežje med različnimi potrebami. Sprejem tega amandmaja pa bi to sorazmerno krhko ravnovesje porušil. Zaradi tega Vlada tega predlaganega amandmaja ne more podpreti. Hvala lepa.
Replika magister Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Kot kaže, sem bil vsaj v eni stvari napačno razumljen. Rekel sem, da bi upokojenci po osnovnem zakonu dobiti sedem odstotkov več. Po osnovnem zakonu, se pravi Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Nisem omenil nobenih let. Upokojenci so v času krize dejansko nosili zelo veliko breme, tudi zaradi ZUJF, tudi zaradi ostalih zakonov, tako da tukaj ni nobene dileme. Tudi ve se, v kateri vladi je bil sprejet ZUJF in zakaj je bil sprejet, ampak zdaj gre krasno. Tudi javni sektor je nosil veliko breme krize, ampak javni sektor zdaj zahteva, da se povrne na tisto stanje, kjer je dejansko bilo. Ravno tako imajo upokojenci svoj zakon, Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ga imamo seveda vsi, ker tudi po njem plačujemo in imamo pravice, in v tem obdobju, če želite, zadnjih 6 let, 7 let so se te pokojnine zmanjšale za 7 %. To je bilo povedano. In to znese 50 evrov na mesec pri povprečni pokojnini. O tem govorim. Ali bo to naredila ta vlada v celoti ali ne, to je seveda drugo vprašanje. Tudi mislim, da ne more v celoti, ampak tudi tukaj ni niti nakazano, da bi upokojenci kadarkoli to dejansko lahko dobili nazaj, ali pa da bi na nek način dobili povrnjeno ali pa delno povrnjeno. Zdaj se dela to samo za tekoče zadeve, kot da zadnjih 7 let se pa nič ni zgodilo in da zadnjih 7 let nimamo posebnega odloka, nimamo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in tako naprej in posebnega odloka, s katerim se dejansko odpravljajo tiste pravice, ki jih imajo po osnovnem zakonu. Samo o tem sem govoril. Mislim, da to ni pravično, Celo več; mislim, da je krivično do upokojencev in da bi tudi upokojencem morali povedati kaj, kdaj in kako in koliko bodo dobili v skladu s tem, da so gospodarski rezultati odlični, da je vse krasno, da tečeta med in mleko in da se lahko tudi to dejansko povrne. Tukaj sem bil napačno razumljen.
Saj gre isto v čas razprave, tako da je vseeno. Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Pravzaprav se sploh nisem imela namena oglašati pri tem amandmaju, ampak spoštovana ministrica, tale v zvezi s fiskalnim okvirom je bila pa res lovska. Cel dan vas prepričujemo, da sprejemamo proračun, ki ni usklajen z ničemer. Z ničemer. Dokumenti med seboj niso usklajeni, manjka Zakon o ukrepih na področju plač, ni tega denarja; skratka, luknja pri luknji in vi nam zdaj razlagate, da se pokojnine ne morejo normalno uskladiti za 0,38 centa manjka, 7 milijonov evrov približno, zato ker ni usklajeno s fiskalnim okvirjem. Pa ne, no! Res, 300-milijonski problem, vi pa pravite, da 7 milijonov ni usklajenih. Pa to je pa tako, malo delanja norca iz ljudi, ki nas poslušajo, in tudi nas, ki se cel dan tukaj ukvarjamo vam dopovedati, da so dokumenti, o katerih govorimo, neusklajeni. Nedopustno! Več o usklajevanju pa potem, ko – lahko tudi zamahujete z roko, ministrica, ni problem, noben problem; ampak cel postopek sprejemanja proračuna je fiasko. Cel postopek sprejemanja proračuna! Obe dobro veva, da imam prav, in obe dobro veva, da se to dogaja prvič v zgodovini Slovenije. Škoda in žalostno!
Ker je še interes za razpravo, prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani ministrici, drage kolegice in kolegi! Naj na začetku povem, da bomo mi amandma k 56. členu podprli. Lahko morda koalicija in Vlada rečeta, amandma ni primeren, in lahko si še marsikaj izmišljuje, razne argumente ali neargumente oziroma kaže politične mišice, kako bo in s katerimi bo ta amandma zavrnila, ampak kolegice in kolegi iz SDS so ta amandma dejansko spisali glede na zahteve oziroma sledijo predlogu Skupnosti občin Slovenije. Za kaj gre? Gre za finančne vire za investicije v občinah. Investicije so razvoj, razvoj so delovna mesta. Sedaj bo morda kdo rekel, da občinska investicija je, recimo, neka cesta, vaška, morda nek vodovod ali pa, ne vem, recimo, širokopasovno internetno omrežje. Ja, tudi to so delovna mesta. Lahko navedem kar nekaj občin, ki se nahajajo pretežno v območju Nature 2000. Leta in leta niso dobile investitorjev, danes imajo investitorje, ki postavijo najprej vprašanje, kakšna je cestna infrastruktura. Gre za občinsko cesto. Treba je tudi povedati, da se občine pritožujejo, in to mi vsi vemo, da je v tem večletnem finančnem okviru zelo slabo črpanje evropskih kohezijskih sredstev oziroma ga praktično ni, tako da občine nimajo finančnih virov za investicije. In to je problem in smo že kar pozabili odgovoriti na vprašanje, kdo je najbolj zaslužen, da smo mi negativno gospodarsko rast oziroma recesijo spremenili v pozitivno gospodarsko rast. Kdo je za to zaslužen? Gotovo najbolj prav občine, ki so izvajale kohezijske projekte, ko smo bili v ciljni ravnini leta 2013, 2014, 2015, in hvala bogu smo iz prejšnje večletne finančne perspektive zelo dobro koristili kohezijska sredstva, tudi zahvaljujoč sklepu, ki ga vsi dobro poznate, Odbora za zadeve EU v času vlade kolegice Alenke Bratušek. Sedaj slučajno berem tudi novičko, da se je danes predsednik Vlade sestal z mladimi in jim je povedal, ko pač govorimo o poslovnem okolju, investicijah v razvoju in tako naprej, o delovnih mestih, in jim je povedal, dr. Miro Cerar mladim, da Vlada izboljšuje poslovno okolje tudi za mlade. Predsednik Vlade dr. Miro Cerar je sodeloval v strukturiranem dialogu z mladimi v okviru Nacionalne konference strukturiranega dialoga: Za družbene spremembe. Z mladimi se je pogovarjal o zaposlovanju mladih, o podjetništvu, o vključujoči družbi in mladinskem sektorju. Kot je med drugim poudaril, da mladi ne smejo izgubiti poguma, pač pa iskati ideje in rešitve. To smo že kdaj slišali?! Ob tem je poudaril, da je prioritetna naloga Vlade povečevanje uspešnosti gospodarstva, saj se prav s tem povečuje zaposlenost, ena temeljnih nalog Vlade pa je ustvarjanje spodbudnega poslovnega okolja tudi za mlade. Lepo se sliši. Res se lepo sliši! Lahko rečem, da sem najbrž nadpovprečno prisoten na sejah delovnih teles Državnega zbora in tudi na plenarnem zasedanju in se sprašujem, če je kakšen zakon morda šel mimo mene, ki bi izboljšal poslovno okolje. Mislim, da ni šel. Tudi v proračunu za leti 2017 in 2018 se vidi, da bo pravzaprav poslovno okolje ostalo takšno kot doslej oziroma še slabše, saj se s 1. 1. 2017 aktivirajo višji davki. Počasi imam dovolj te demagogije in zastrupljanja javnosti in trosenja neresnic. Mladi pa seveda vedo, na žalost vedo, kje si poiščejo boljše eksistenčno okolje. Resnično me to močno skrbi, kam vse to vodi. Verjemite, da prav po načelu subsidiarnosti je prav in tudi v skladu z Evropsko listino o lokalni samoupravi bi bilo prav, da bi država več denarja namenila občinam. Res je, boste rekli, tam pa ponekod tudi zelo nekontrolirano zaposlujejo. Objavite te občine, kdo tako dela, kdo dela po domače. Gotovo, da takšne občine so. V Pomurju takšne ne poznam, vam pošteno povem. Da so občinske uprave organizirane zelo racionalno in da vsak investicijski evrov dvakrat obrnejo, preden ga potrošijo. Sami vemo, da se približno 70 % morda 80 % vseh javnih investicij izvaja – kje? V občinah! Katere so državne investicije, ki danes tečejo ali pa bodo startale jutri? Tretja os gre? Koliko vem, ne. Drugi tir – kaj je z njim? In tako dalje in tako dalje; to, kar so državne investicije. Če sem že pri investicijah in črpanju evropskih sredstev, kar vam gre zelo slabo, moram tukaj opozoriti tudi na Naložbeni načrt za Evropo. Evropski sklad za strateške naložbe je spodbudil že za 138 milijard evrov naložb. Ko gledam, kam so šle te milijarde, iščem Slovenijo in je ne najdem na seznamu. Kaj se dogaja? Ja, če nimamo dovolj sposobnih ljudi, da bi napisali projekte, ki bi koristili te evre iz EFSI sklada, iz Junckerjevega sklada, ki je zaenkrat 315 milijard in ker je prijel, je Evropska komisija že objavila EFSI 2.0. Torej podaljšanje tega sklada, ki pravi, da naj bi spodbudil za 500 milijard investicij. 500 milijard! Če nimamo doma dovolj dobrih ljudi, srčnih ali pa nimajo znanja, za božjo voljo, kar se mene tiče, pripeljimo jih iz tujine, dajmo jim minimalno plačo in 10 % od tega, koliko bodo potegnili iz tega EFSI sklada. Jaz nimam s tem težav. Zakaj lahko, ne vem, nekatere države financirajo gradnjo nove papirnice? Recimo na Finskem – ker ne gre samo za infrastrukturen projekte in objekte, da se razume. Gre tudi za podjetja, za nova delovna mesta, to je cilj, ne nazadnje bi moral biti naše vlade in je cilj Evropske komisije. Zato ta Junckerjev sklad. Da gre za gradnjo novih vetrnih elektrarn na Škotskem, izgradnjo obvoznice okoli Bratislave, gradnjo novega izobraževalne univerzitetnem bolnišnice v Združenem kraljestvu in 14 novih zdravstvenih domov na Irskem, podpora raziskavam za razvoj zdravila proti alzheimerjevi bolezni, podpora raziskavam na področju 3D tiskanja, posodobitev vlakovnih kompozicij v osrednje in severni Italiji in tako dalje in tako dalje. Res je, naložbeni načrt prinaša tudi 180 milijonov evrov za slovenska mala in srednja velika podjetja kot poroštvo za kredite. Ampak, mi smo zadovoljni s tem. In toliko je infrastrukturnih projektov, ki čakajo na denar in denar je tukaj. Očitno ga ne znamo ali pa nimamo volje, kako bi ta denar pripeljali tudi v Evropo. Nekje sem prebral, da Sloveniji grozi, da bo že konec leta izgubila status neto prejemnice iz evropskega proračuna. Upam, da je to novinarska raca, ampak vemo, kako koristimo kohezijska sredstva in kako koristimo denar iz ostalih fondov – slabo! Še malo, pa smo nekje na polovici tega večletnega finančnega okvira 2014–2020. Zato bi bilo potrebno vsaj za nianso odpreti vrata, finančna vrata, če hočete, lokalnim skupnostim, občinam, da bi lahko zagnale oziroma dokončale svoje investicije. Teh nihče ne bo odpeljal iz države. Te bodo ostale tukaj za naše ljudi. Predvsem bi prosil in apeliram na Vlado, če ima kaj volje in tudi kaj srca, če smem tako reči, da vendarle malo pogleda, kaj se dogaja na slovenskem obrobju. Danes so bili pri nas in tudi pri vas občani iz Osilnice, ampak to ni edina zgodba. Takšnih zgodb je več. Veste, Slovenija ni samo Ljubljanska kotlina, je tudi kaj več, in država je toliko močna, kolikor je močna na svojem obrobju. To so stari modreci že zapisali in veljalo bi, bilo bi pametno, da bi se tega držala tudi ta vlada. Torej, kar se tiče naše podpore temu amandmaju k 56. členu, je zagotovljena. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Lep pozdrav še enkrat! Moja prva ugotovitev, malo vas je, malo, poslank in poslancev, v sejni sobi Državnega zbora, ko se pogovarjamo o zakonu o izvrševanju proračuna za naslednji dve leti. Strinjam se z vsemi tistimi, ki govorijo, da je ta zakon tehnične narave, da je tehnični zakon, pa vendar zelo potreben. Brez njega bo težko v prakse spraviti sprejete proračunov za leti 2017 in 2018. Verjamem, da bomo tudi ZIPRO sprejeli. Tako kot proračuna nista idealna, ne more biti tudi idealen ta tehnični zakon, ki omogoča udejanjanje proračuna. Seveda nimam težav s tem, da se bo tistim proračunskim uporabnikom, ki izkazujejo večje prihodke od odhodkov tekom leta in je pričakovati, da do konca leta ne bodo v izgubah, se jim bo zmanjšal delež iz proračuna. Saj je prav tako! Tudi nimam težav, da bo sredstev za pokrivanje stroškov množičnih migracij pa še česa manj, posebno bi si želel še kakšen evro ali pa kakšen milijonov evrov več rezervacij. Malo me pa žalosti zadeva, da vendarle ni bilo doseženega soglasja z lokalnimi skupnostmi, da se jim sicer nekaj malega več namenja v naslednjih dveh proračunih, kot je bila to praksa v letošnjem proračunu, pa vendar sem prepričan, da bi bilo treba več sredstev nameniti občinam. Ampak glede na to, da sem pač optimist po naravi in da sem tudi zjutraj izrazil željo po tem, da predstavniki sindikatov in Vlade dosežejo dogovor, verjamem, da se bodo tudi predstavniki države in predstavniki vseh treh občinskih organizacij še naprej pogovarjali in v dobrobit vseh - ker tu ne sme biti zmagovalcev pa poražencev ali pa drugače povedano, vsi moramo tukaj biti zmagovalci –, da se bodo vendarle dogovorili, da nekaterih zadev pa občina le ne rabi delati, da si bodo na nek način obveznosti zmanjšali in posledično ne bo treba toliko sredstev, pa tudi kakšna birokratska ovira, mislim, da je prav, da se končno umakne. Prepričan sem tudi v to, da takoj na začetku leta ali pa sredi leta ne bo prišlo do zaustavitve prevzemanja obveznosti, če bo to prišlo proti koncu leta, ne bo nič narobe, ampak šlo bo samo za to, da se ne bodo več prevzemale nove obveznosti. Tisti, ki pa smo se ali pa ste se ukvarjali kadarkoli s proračuni tako na občinskih kot na državni ravni, pa veste, da te obveznosti mnoge se prevzamejo takoj na začetku leta, se pripravijo potrebni dokumenti in potem sledi samo izvajanje teh obveznosti. Ni pa prav, če se ugotovi, da sredstva proti koncu leta ostanejo, da se porabijo za vsako ceno, pa boš dobil potem v naslednjem proračunu več sredstev. Vse zakonske obveznosti, vse odločbe na področju sociale, družinske politike, zaposlovanja in tako dalje se bodo nemoteno udejanjale, izvrševale, zato ker so posledica odločb, posledica zakonskih določil. To sem še pozabil pri lokalni skupnosti. Malo sem občutljiv, ker se zavedam tega, da prihajam iz lokalne skupnosti, tako kot vsi vi, tudi tisti, ki ste iz Ljubljane. Mislim, da se tukaj ne sme delati fama, da se Ljubljani jemlje, vsem ostalim pa, ne vem, se ne jemlje, se dodaja ali kakorkoli. Veste, s tem ko ni bil dosežen dogovor z občinami, se praktično vsem jemlje. Če kdo ve, kako to zgleda, ko se jemlje, zagotovo vemo to Mariborčani; kako to zgleda, ko se nekomu jemlje, tako ali drugače. Mislim, da je s tem treba končati. Seveda sem prebral, tako bolj po diagonali, bolj na hitro, to poročilo Evropske komisije, ki nas pač uvršča v tisto tretjo skupino držav. Se pravi, zdaj sem še bolj prepričan, da to ni to tako hudo tragično. Še enkrat več, zdaj lahko kategorično rečem, da pri tem ni treba biti plat zvona, da smo edini, so mnoge države, je kar nekaj držav tukaj, seveda pa ni to nekaj, s čimer bi se mi lahko pohvalili in bi bili zadovoljni, da smo v družbi Italije in še katere države. Tu je ugotovljena možnost tveganj za neuravnotežen proračun, ampak mislim, da vendarle gremo v pravo smer, proračun skušamo nekako uskladiti, predvsem pa se odločiti oziroma ne odločiti, enkrat priti do konca s tem strukturnim primanjkljajem. Ampak tukaj vas opozarjam in moje trdno prepričanje je, da je treba iti s postopnim, bolj progresivnim kot linearnim sproščanjem teh ukrepov, omejevalnih ukrepov, če hočete, nikakor pa ne vztrajati in po neumnem vztrajati pri tem fiskalnem stiskanju, ker sama monetarna politika ne bo dosegla progresa, ne bo dosegla neke zadovoljive finančne rasti, ampak bo treba tudi na fiskalnem področju nekaj narediti, ne pa zgolj zategovati pasu in iskati nove luknje, da bo pas še bolj zategnjen – pa ne bom zdaj tukaj omenjal čebulnega koncepta. Prepričan sem, da zdaj, ko se kažejo pozitivni finančni učinki, vendarle ljudje tudi moramo oziroma morajo nekaj od tega imeti, sicer ne vem, komu služim. Verjamem, da bomo šli v to smer. Zaključiti moram pa seveda s pokojninami. Meni je zelo žal, da ni namesto 1,15-odstotne uskladitve v januarju 2017 predvidena, ne vem, decimalko postavimo, namesto za prvo enko za drugo enko, pa je 11,5-odstotna uskladitev. Ampak to je seveda nemogoče; nemogoče je v relativno kratkem času, govorim relativno kratkem času dveh let, narediti več, kot smo s prvim, drugim in s tem tretjim usklajevanjem, ko pa prej, dragi moji, ni bilo v kar nekaj letih narejenega nič na tem področju. Nič na tem področju! Enostavno, začeli smo – tudi jaz, še enkrat poudarjam, bi si želel večjih uskladitev, boljših pokojnin, ampak enostavno to tako hitro ne gre. Ampak veste, uskladitev pokojnin je samo en segment tukaj. V razpravi na svetlem imamo Belo knjigo o pokojninah. Izjemno bom vesel in nekateri verjamem, da ste prebrali izhodišča tam, nekatera izhodišča se mi zdijo kar korektna, nekatere dileme so odprte, nekatera izhodišča, če bi bil veren, bi se prekrižal tukaj, nekajkrat, pa so resnično takšna, da za nas v Desusu, zame osebno, če hočete, so absolutno nesprejemljiva. Ampak kaj? Bela knjiga je neka platforma, da se začnemo o tem sploh pogovarjati. Morda nam da diametralno nasprotno rešitev, predvsem pa, da začnemo o tem razmišljati; predvsem pa, da se spomnimo tudi teh razprav danes tukaj, ko vas je ogromno teh, ki bi čez noč začeli skrbeti za upokojence, ko pa smo muko mučili, da smo teh nekaj desetink ali pa nekaj odstotkov uspeli doseči, pa smo bili večinoma kar sami ali pa s podporo koalicijskih poslanskih skupin. Tako prosim, ne kar v nič jemati oziroma v nič dajati teh naših zaključkov ali pa rezultatov. Ne bomo se tukaj ustavili, šli bomo dalje. Predvsem pa bi si želel, da se pogovarjamo, da je manj demagogije in da skušamo resnično, če želimo upokojencem pomagati, tem, ki so danes v sistemu upokojevanja, pa tudi ali pa predvsem, kakorkoli hočete, tistim, ki bodo prišli v sistem upokojevanja čez nekaj let ali pa nekaj deset let, če bo šlo v tej smeri, bo za njih še mnogo slabše. Takrat bomo vsi skupaj in vsak posebej imeli odlično priložnost, da presekamo zadevo in da naredimo ta pokojninski sistem in sam način izplačevanja boljši, vzdržen, predvsem pa, da omogočimo vsem take prihodke [[…]]Strinjam se, kolega Šircelj, s teboj, da penzija ni – to smo mi vedno v Desusu poudarjali – nikakor ni socialna kategorija; nikakor ni socialna kategorija. Bazira na enem solidarnostnem sistemu, ki ga zdaj ne bom ob tej priložnosti razlagal in mora seveda omogočati vsakomur, da živi dostojno življenje. In to bomo dosegli. Hvala lepa.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Marinka Levičar.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Lep pozdrav še enkrat v mojem imenu! Rada bi se opredelila predvsem do teh dveh amandmajev na 68. člen ZIPRS. Enega je vložila Združena levica, drugega pa nepovezani poslanci. Kakšna je pravzaprav razlika? Združena levica predlaga tisto, kar smo tudi mi v naši poslanski skupini predlagali, in sicer črtanje prvega odstavka 68. člena zakona, po katerem bi se pokojnine usklajevale v skladu z veljavnim zakonom, to je ZPIZ-2, po določbah ZPIZ-2. Če bi se uskladile po teh določbah, bi se lahko uskladile za 1,2 %. Mi smo ta predlog posredovali tudi ostalim koalicijskim partnerjem in tako smo se dogovorili, da se bodo pokojnine uskladile za 1,15%, kar pomeni, da je še v okvirih tega finančnega okvira, ker smo ga malo prej sprejemali in da ne kršimo fiskalnega pravila. Če bi sprejeli ta predlog, ki ga predlaga Združena levica, bi se pač pokojnine uskladile za 0,05 % več, vendar potem kršimo tisto, kar smo že rekli večkrat danes, da ne moremo. Potem pa je tukaj še predlog gospe Bratušek. To sem pa tudi že razpravljala pri prvi točki, ko smo razpravljali o finančnem načrtu za leto 2017, sem poudarila, da mi je žal, da se ne bo dodatek za pomoč in postrežbo v naslednjem letu uskladil pa regres. No, v zvezi z regresom sem takrat imela predlog, da bi lahko z istimi finančnimi sredstvi dosegli večji uspeh, če bi vložili amandma k 74. členu tega ZIPRS, ki določa, kako se naj regres deli po teh skupinah. To sedaj tukaj ni predlagano, samo da bi šlo za verjetno višji znesek, jaz tega ne vem. Mi ni čisto jasno iz tega amandmaja, kaj bi želeli glede tega letnega dodatka za upokojence. Vsekakor pa predmet današnjih razprav ne more biti to, kar je gospod Šircelj govoril, glede tega, da bi se upokojencem popravile krivice, ker niso bile pokojnine toliko let nič usklajevane. To gre zdaj čisto za neko drugo zadevo. Seveda bi vsi to radi videli ampak ne vem, če [[…]]To se ne da izvesti zdaj v skladu s tem ZIPERS. Tudi ni predmet teh amandmajev, ki so se vlagali. To je čisto neka nova zadeva. Mislim, moramo naliti čistega vina, kaj zmoremo, pa česa ne. Hvala lepa.
Domnevam, da je replika. Ja. Replika mag. Alenka Bratušek.
Kolegica je obdelala kar vse amandmaje naenkrat, čeprav smo pri prvem. Ampak veste kaj, kjer je volja, je tudi pot. 1,2 je usklajevanje skladno z zakonom ZPIZ in na predlog Desusa bo usklajevanje nižje. Nižje, kot bi bilo brez predloga Desusa. To je dejstvo, pa se lahko tu postavljate tako ali drugače. Če niste uspeli prepričati Vlade, mogoče bom jaz uspela prepričati vse ostale skupaj z Desusom, pa naredimo to tako, kot je treba. Ni dovolj, da želite, pa hočete, pa bi radi. Danes boste s pritiskom na gumb, tako kot leta 2012, ko ste znižali pokojnine. Desusovi poslanci so edinkrat v Sloveniji znižali pokojnine. Tako boste danes s pritiskom na gumb proti temu amandmaju glasovali za neuskladitev. Za neuskladitev pokojnin z zakonom ZPIZ. Še enkrat, ne gre za veliko denarja, ampak tukaj gre pa res za simboliko, da upokojencem damo toliko, kot jim pripada. Enako je z regresom. Enako je z regresom za upokojence. Še enkrat, tudi vam, spoštovana kolegica, tako kot ministrici. Ta, da nekaj ni skladno s fiskalnim pravilom, ta je pa najbolj lovska od celega dneva! Pa s fiskalnim okvirjem. Saj mi vam cel dan razlagamo, da cel proračun ni skladen z ničemer, pa vas nič ne moti! Zdaj vas pa moti 7 milijonov, ki bi jih bilo treba zagotoviti za polno usklajevanje pokojnin. Pa kdo lahko to razume?! Povejte mi, kdo lahko to razume. Mi tukaj ne, tudi upokojenci tega ne morejo razumeti, vam povem, glede na številne maile, ki sem jih dobila. Ne morejo. Ne morejo razumeti, da je težko uskladiti nekaj, kar je že tako neusklajeno. Tako da bo pač še ena stvar malo neusklajena. Saj je že tako ali tako vse neusklajeno. Ne se samo izgovarjati na to. To so pa res lovske.
Nekako sem si zapisal glede na vse skupaj, kar bi hoteli, replike na repliko ni. Je pa seveda se mogoče prijaviti in se boste prijavili v naslednjem krogu. Kako? [[oglašanje iz dvorane]] Vi imate še repliko? O. K. [[oglašanje iz dvorane]] Samo niste še razpravljali, zato ni replike, ampak sem vas pribeležil, da boste govorili kot zadnji, po Šerganovi. Najprej pa mag. Andrej Šircelj.
Hvala. Saj bom zelo kratek. ¸ Sem napačno razumljen. Bom kar povedal, gospa Levičar. Vi ste dejansko rekli, saj nič narobe, da predmet današnje razprave ne more biti razprava gospoda Širclja. Po drugi strani je gospod Prikl govoril o tem, da se moramo začeti pogovarjati o pokojninah in Beli knjigi in tako naprej. Glejte, če bi želel, da se uskladi v celotnem znesku, katerega sem omenjal, to je 7 % ali pa 6, je treba natančno izračunati, da bi to zneslo 50 evrov na povprečno pokojnino, potem bi dal amandma. Samo v razpravi sem govoril o tem, da je treba upokojencem zagotoviti pravičnost in da so v času krize nosili zelo veliko breme. Omenil sem tudi ZUJF in tako naprej in tako naprej. In treba se je začeti pogovarjati. Zaradi tega se z vami ne morem strinjati, da predmet današnje razprave ne more biti to, če govorimo o pokojninah. Samo to je. Predmet današnje razprave so pokojnine in me lahko tudi to [[…]]Tudi vaš kolega gospod Prikl je rekel, da se moramo pogovarjati o Beli knjigi pa o pokojninah in tako naprej. Tako ne bi zdaj še enkrat ponovil teh 50 evrov za upokojence in tako naprej.
Besedo ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovani ministrici, spoštovani minister, predstavniki ministrstev, kolegice in kolegi! Pogovarjamo se o ZIPRS – Zakonu o izvrševanju proračuna, ki daje Vladi pooblastila, da upravlja s proračunom, vanj so bili v času krize res zapisani tudi nekateri varčevalni ukrepi, vendar ne smemo pozabiti, da jih danes vendarle postopno odpravljamo. Toliko za uvod. Kar se pa tiče pokojnin, pa se mi zdi, da bomo dosegli pravične in prave pokojnine takrat, ko bodo ljudje, ki so delali 40 let in tudi starostno dosegli pravo starost – v tem trenutku je, recimo, 60, 40 lahko že polna starostna in polna pokojnina – in da bodo imeli primerno pokojnino za to. Ampak tega v tem proračunu ne bomo rešili, pa če se še en teden ali pa en mesec pogovarjamo, v tem proračunu ne. Bo pa treba v prihodnosti zagotavljati pokojnine za dostojno življenje vsem v Sloveniji, to pa ja, s tem se pa vsi strinjamo. Zdaj bi se pa rada odzvala še vendarle na gospoda Horvata in dosežke oziroma črpanje evropskih sredstev. Ker tukaj enostavno zadevo vseskozi spremljam in zelo težko poslušam, kadar so napačni podatki. Namreč, pozabljamo, da so bili vendarle dosežki Slovenije glede črpanja evropskih sredstev – tudi v novi perspektivi že. Ne nazadnje, omenili ste, da ne vidite, da bi bili projekti iz drugih, bom rekla, iz drugih instrumentov evropskih, to so CEF in EFSI, uspešni, kar se tiče Slovenije. Pa vam bom tukaj citirala, da je v drugem CEF klicu bilo za Slovenijo odobrenih 11 projektov od 16 prijavljenih, so bili uspešni, v višini 132,6 milijona. To je bilo objavljeno 17. 6. tudi na tvitu komisarke Bulčeve. Tako ni res. Mi se premalo zavedamo, da smo v Sloveniji in imamo ljudi, ki so uspešni tudi na teh projektih, in da je pravzaprav uspeh v prijavi projekta predvsem to, da so ljudje tukaj uspešni, da so dobri, da znajo poiskati ideje in jih znajo potem tudi predstaviti. Vam povem, da projekti smo ljudje, in to sporočilo rabijo naši ljudje, tudi to. Rada bi poudarila, da so dosežki Slovenije glede črpanja sredstev, kajti do konca septembra 2016 je bilo izdanih 117 odločitev o podpori v znesku 718 milijonov evrov sredstev, kar pomeni, da je na razpolago za razvojne projekte, ki so ali bodo sofinancirani s sredstvi evropske kohezijske politike, in da predstavlja to 24 % vseh razpoložljivih sredstev v OP. V dobrem letu, to je bila prva odločitev o podpori, ki je bila izdana avgusta 2015, je bila torej odobrena več kot petina oziroma četrtina razpoložljivih sredstev. Poglejte, da se je pa v letu 2015 pravzaprav začelo z urejanjem dokumentov za perspektivo 2014–2020, zato so pretirana pričakovanja že v letu 2016 in tud v letu 2017. Da tega ne razumemo, da je slabo črpanje, ampak da je v tem trenutku Slovenija tudi v novi perspektivi dobra. To bi res želela, da v teh dneh to sporočilo gre ljudem, ker to ne drži, da nismo dobri. Res ne drži. Poglejte, v letih 2015 in 2016 so se pripravljala navodila za izvajanje evropske kohezijske politike, navodila so se začela pripravljati. V letu 2015 je bil postavljen normativni okvir za izvajanje evropske kohezijske politike. Uredba o izvajanju evropske kohezijske politike, Uredba o izvajanju lokalnega razvoja, ki ga vodi Skupnost. Poglejte, CLLD, to so ti projekti, ki jih vodi Skupnost. V tem trenutku so te skupine začele prejemati potrjene strategije, s katerimi bodo lahko izvajale te projekte. Zdaj bodo šli ven razpisi in na terenu se bodo ljudje prijavljali za to. Zato ne govoriti, da v tem nismo dobri in da nismo uspešni. Si pa želimo seveda, da spodbudimo ljudi in skupine na podeželju in naše sokrajane, da še bolj vključijo v te projekte in da je vse skupaj še bolj uspešno, kar se tiče malih, mikro projektov. Seveda pa pogoje za ostale projekte bo pa še vedno pripravljala država, s tem se pa strinjam. Ampak ti nivoji so različni. Potem imamo seveda še tukaj instrumente CEF in IFSI. Omenila sem tudi, da smo na projektih CEF uspešni. To se pravi, da je treba še zagristi še v EFSI. Seveda se dela tudi na tem in sem prepričana, da bo Slovenija uspešna tudi tukaj, kajti med drugim poteka v petek na Brdu tudi konferenca, na kateri se bo seznanjalo s tem, kako bodo ti projekti potekali. Zato, prav je, da ste kritični, samo ne tam, kjer ni potrebe. Hvala.
Replika gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gotovo me spoštovana kolegica Vojka Šergan ni razumela in zato v obliki replike želim pojasniti, o čem sem pravzaprav govoril. Razumem, da je črpanje kohezijskih sredstev in tudi sredstev iz ostalih evropskih fondov, še posebej sem se osredotočil sklad EFSI, da smo uspešni takrat, ko projekt realiziramo, ko denar steče. Če vi razumete, da je že prijava na nek projekt uspeh, in če vi pravite, da smo projekti ljudje, potem to kar ponavljajte, da nam bo šlo boljše. Bo nam najbrž šlo boljše. Ampak tudi vi, vsi smo dobili včeraj po elektronski pošti sporočilo Evropske komisije, vsak teden dobimo sporočilo, in tudi poročilo o izvajanju črpanja sredstev fonda EFSI. Tukaj piše na včerajšnji dan, da za zdaj med odobrenimi projekti še ni infrastrukturnega projekte iz Slovenije. Govoril sem o infrastrukturnih projektih. Seveda so dobrodošli tudi drugi, ki odpirajo nova delovna mesta. Sem pa vesel in ponavljam – morda vam to ne bo všeč –, sem vesel, da smo v prejšnjem mandatu prav na mojo pobudo, ko sem predsedoval Odboru za zadeve Evropske unije sprejeli sklep, da Odbor za zadeve Evropske unije kvartarno spremlja črpanje kohezijskih sredstev. Takratna vlada nam je bila hvaležna, sedanja vlada nam je hvaležna. Vprašajte ministrico Alenko Smrkolj. Nam je hvaležna, ko pride z vladnim poročilom vsak kvartal na odbor in se tam pogovarjamo o problemih in težavah. Opozarjam, mi smo skoraj na polovici, skoraj na polčasu aktualne večletne finančne perspektive, večletnega finančnega okvira in mi s črpanjem, osebno in Nova Slovenija, mi nismo zadovoljni – vi ste lahko, imate vso pravico – in celo razmišljamo o tem, kar nam predlagajo lokalne skupnosti, da bi Vladi dali pobudo za spremembo operativnega programa. Res je, da bo eno leto mrtvega teka, potem bomo pa projekte aktivirali, tiste, ki so na lagerju kot se reče, na zalogi. Boste videli, bodo težave s tem operativnim programom, bodo težave.
Replike na repliko ni. Lahko si jemljemo kot zadnjo v vrsti, glede na to, da sta zdaj še dve prijavi. Najprej ima besedo doktor Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Dober večer vsem skupaj! Moram reči, da to proračunsko razpravo tega dokaj, kot je rekla že Alenka, luknjastega ponesrečenega proračuna sem v glavnem spremljal s službene poti, tudi za obvoznico v Bratislavi, tiste, ki še ni bila izgrajena, še s kakim kolegom iz koalicije in opozicije. Za začetek bom nekako začel tako, kot kdaj začne poslanec na številki 90, bom nekaj prebral – malo me žalosti, da moram tukaj enega Mariborčana potunkati, ampak to je replika potem na mail –:"Spoštovani! Floskul Prikla itd. ne prebavljamo. Ukrepati je treba danes za prihodnost na osnovi dokumentov. Pravljic smo siti, kmalu bomo tretji svet, kaj filozofira. Ljudje želimo, da se nam pove enkrat za vselej. Lep pozdrav, državljani." Lahko bi bral zdaj še 10 minut maile. Najprej se dotaknimo pokojnin. Imam to srečo, da imamo najboljše strokovce v parlamentu, tako da sem tudi dobro nabrifiran. Gremo k izvoru. Že leta 1996, da ne bom narobe govoril; ja, 1996 znižanje prispevkov delodajalcev. Se je kar nekaj milijard nabralo do 2014, do 2016. Prva Janševa vlada, v kateri je bil tudi Desus, ukine davek na izplačane plače in tukaj se izvrta luknja v pokojninski blagajni, ki jo pač krpamo, kot jo krpamo, iz proračuna. To je dejstvo, to je ozadje, to vemo. Mi se zdaj tukaj pogovarjamo – o čem? O nekih amandmajih, ki se ukvarjajo s polovico promila. Mi se pogovarjamo tukaj o treh predlogih – in mene je sram, da moram to govoriti, ker bodo neki ljudje, ki težko živijo, dobili 81 evrov ali bodo dobili 88 evrov. Bom najprej razložil naš amandma. Ne ukrademo jim januarja in za naslednje leto jim dva bureka več damo. Žal. Tudi zaradi tega vašega fiskalca, ki so ga, recimo, sosedje Avstrijci vpisali v navaden zakon, ker so malo bolj premeteni in pametni in tako naprej, da ga potem lažje, da ne rečem kaj. Ne bi rad napadal samo Desus, ampak neka stranka, ki je od leta 2000 v vseh vladah in v vseh koalicijah [[…]]Definicija koalicije v Sloveniji v tem stoletju bi bila "to je nekaj, kjer je zraven Desus", definicija Vlade pa "to je nekaj, kjer Karl Erjavec zakuha afero": enkrat so kante, drugič patrie, tretjič nekaj tretjega. Tukaj me zelo grdo gledajo poslanci iz Desusa, ampak po desetletju in pol reči: "Nam je žal." Ne vem. Lahko bi zdaj govoril OECD priporoča, predlaga – ministrica nas za nekaj časa zapušča –, naj bi pokojnine bile na 70 % plač, mi lezemo proti 50 % in to je neka zadeva, s katero se bi morali ukvarjati. Z njo bi se morali ukvarjati na prihodkovni strani proračuna, z njo se bi morali ukvarjati skozi upravljanje državnega premoženja, z njo bi se morali ukvarjati, spet imamo anketo o korupciji, ki nam veliko pove, in potem se ne bi pogovarjali o teh nesramnih promilih. Veste, mene ljudje na terenu vprašajo, bom kar citiral, bom nespodoben: "A se vi zajebavate iz nas?". V bistvu s takimi debatami se več kot norčujemo iz ljudi. Naš amandma sem vam obrazložil, zdaj se bom pa lotil, ker je ta razprava dokaj splošna še nekaterih drugih področij. Dotikali smo se občin ali, če hočete, lokalne samouprave. Imamo dvajsetletnico, kar smo ratificirali listino. V Bratislavi sem jih tudi spraševal, če se lokalne skupnosti odločijo, da so proti TTIP, kako jih boste povozili. Lep izziv, gospod predsedujoči, se bomo tudi o tem morali pogovarjati, ampak to ni zdaj tema. Lokalne samouprave seveda brez penez ni. Kolikokrat sem resornega ministra spraševal, kdaj bomo dali na mizo obvezne naloge v občini, od kod jih financiramo, ali jih bomo rangirali, kaj bomo naredili. Ko me je imel poln kufer, mi je kazal, naj si grem nekam tja na spletno stran Vlade to pogledat. Ministrica za finance – težko smo jo našli, že to je nek razlog, to je nek problem –, zelo lahkotno nekako se gre fiskalno politiko države. Najvišji desetini bomo zvišali neto plače, seveda to ne bo prispevalo h konkurenčnosti mladih inženirjev, ki bodo na dva jurja in pol bruto plače dobili iz tega naslova dve večerji brez vina, da se tako izrazim. In bomo imeli izpad 80 milijonov. Svoje študente sprašujem, ali vi veste, od kje se napaja proračun občine, ker jih moram educirati – večina jih ne ve. Gremo naprej. Upokojenci bodo dobili vsaj nek drobiž, v bistvu nič – se delamo norca iz njih. Še večje norce se delamo iz cele kohorte podobno revnih ljudi, ker dejansko večino socialnih transferjev bomo imeli še vedno zamrznjenih, z blokiranim usklajevanjem: nadomestila za brezposelne, otroški dodatek, kadrovske štipendije, invalidski dodatki. Veste, sodobne razvojno naravnane družbe, če hočejo biti take, so inkluzivne družbe. Družbe, ki vam omogočajo vertikalno mobilnost, kot rečemo temu mi, sociologi. Ne bom govoril tako, kot govorijo finančniki, ampak če prfoksarsko rečem, da je proračun družbena pogodba, izražena v univerzalnem ekvivalentu. Če to preveden v ljudski jezik, koliko penezev imamo in kako bomo s temi penezi pluli v tej družbi. In ta švicarski sir, proračun, kaže, da ne velja tista, vsi smo na isti ladji, še na istem konvoju nismo. Sedaj mi, ki tu sedimo kot poslanci, pa bomo dobili žig, trenutno nam gre dobro, mogoče pa v naslednjem mandatu bomo tam nekaj nazaj v enem starem, nagnilem čolnu; ruzinavem brodu bi rekla moja mama v njenem maternem jeziku. Številni so pa že tam, če metaforično govorim. In potem se spomnim, kaj se je vse dogajalo v sklicu tega mandata. Štipendije za deficitarne poklice. Kaj? Neki otroci s podeželja, ki nimajo javnega potniškega prometa, bodo laufali in bodo preslabi atleti in bodo zamudili. To, s čim se hvalijo iz koalicije, poglejte, to je nekaj samoumevnega, ampak že na tem razvoju lokalnih skupnosti, infrastruktura, že na samem hearingu ministrice brez listnice za kohezijo sem rekel, kdaj boste zagnali sistem terenskih pisarn, kdaj boste šli na teren, kdaj boste lokalnim skupnostim pomagali. Pa nisem se jaz to spomnil na svojem zelniku, to delajo neke družbe, ki se gredo te projekte nekoliko bolj resno, kot si jih gremo mi. Potem po mojem pretirano dolgem teženju so mi enkrat povedali, da so pa vzpostavili telefonsko linijo. Dobro. Potem imamo vedno neko težavo, kot da ne vemo, da ko se ena kohezija konča, da se druga kohezija začne, in potem imamo to neko famozno luknjo, o kateri govorim. Skratka, ta proračun, tako ponesrečen, kot ga sprejemamo, pozablja tudi na nekaj, kar vedno bolj ugotavljam zadnje čase, da mi dejansko nimamo na eni strani oziroma nočete vi, iz koalicije, sprejeti naših predlogov, ki se ukvarjajo s problematiko naraščajoče revščine, na drugi strani pa ta družba in država, upam si trditi, že celo to stoletje nima politik za mlajše od 40 let. Nima nobenih resnih ustreznih politik, pa lahko se mi sedaj napenjate tu iz koalicije in berete neke pildke, pa vam bom dokazal, da nimate prav. Enkrat z Jazbinškom se je za vedno rešila stanovanjska problematika. Štipendiranje. Če je neka moja generacija, generacija, ki na pol živi ali životari, če je generacija starejših, ki od minulega dela ne more živeti, mlajši od 40 let, kot da ne obstajajo, vmes če parafraziram vodjo Poslanske skupine SD, "saj smo že vse uničili", in iz teh proračunov nekako ne vidim nekega razvoja. Se mi zdi, da naloga poslancev pa ni, da rečemo, nam je žal, razen če na ta način nekako nočemo namigniti, da smo v bistvu na sedmini. Upam, da nismo. Če se nekako dotaknemo Mariborčanov, če še jaz malo pristavim lokalno zadevo. V tem sklicu sem edini v opoziciji od mariborskih poslank in poslancev z bližnjo okolico. Vsi ste v koaliciji. Pa kaj ste naredili za ta Maribor? Sestanemo se, rečemo, izčrpavate Dravske elektrarne, je nek sklep, da se HSE seli v Maribor, se zapeljete čez Trojane, pozabite na vse to. Tako se mi zdijo tovrstni populizmi, ki jih poslušam tukaj, dejansko, blago rečeno, bom uporabil besednjak Mira Cerarja, nespodobno. Teh naših amandmajev verjetno ne boste sprejeli; seveda, imate nek glasovalni stroj. Upokojenci, ki so v času 2010–2014 izgubili eno lepo pokojnino brez obrestno obrestnega inflacijskega izračunavanja oziroma ki so izgubili dva penziona od časa krize do sedaj, verjetno pa si nekako mislijo svoje in z dohodki, ki jih imajo, in kaj drugega kot gledanje televizije in držanje za glavo jim niti ne ostane, kar je v bistvu žalostno. Iz cele te špure, poglejte, 20 let se vrta luknja v pokojninsko blagajno. Že pred 20 leti smo vedeli, da smo starajoča se družba. 20 let številni, ki ste sedeli pa vedrili v tej politiki, eni manj drugi več, niste opravili domače naloge. Ne bom rekel, da ima Združena levica odgovor na vsa vprašanja, ker tako stranko niti ne bi hotel nikoli voliti ali koalicijo, imamo pa ušesa in oči in žal se moramo preveč z gasilskimi ukrepi ukvarjati – sem potomec začetnikov gasilstva na Slovenskem, da se še jaz malo populistično hvalim –, ampak bi rad končno se začel tudi o nekih razvojnih zadevah pogovarjati. Ampak to ni mogoče tudi zaradi tega – pa ne bi rad bil sedaj osebno žaljiv do gospe, ki je pristala na to, da je v funkciji finančne ministrice, ker ni resnih razvojnikov, če hočete. Makroekonomistov niti nimamo v tej državi ali pa tistih nekaj, ki jih imamo, ne bodo hoteli iti v politiko. To je tudi problem. Bom zaključil, ker bom verjetno tudi kakšno repliko fasal. Ko je ta vlada bila požegnana – kaj sem rekel? Sem rekel, gremo delat, in Miru Cerarju, naj neha biti moralni teolog in so me imeli za nespodobneža, gor in dol. To sem rekel, ker sem to moral reči, ker se je v dobrih dveh letih izkazalo, da človek ni iz testa za odločevalca. Rekel sem tudi, da so določeni ljudje stopili v prevelike čevlje v ministrski ekipi in ko se to ugotovi, da ne delamo dodatne destabilizacije politične, se zgodijo zamenjave. Zamenjave so se zgodile zaradi nekih drugih zadev, ne zaradi tega. To bo spet sedaj razumljeno kot neka žalitev, pa ni. Potem se bere: mi delamo, delamo. Verjamem, da ljudje garajo na ministrstvih, ampak mi dejansko potrebujemo na določenih izvršilnih funkcijah odločevalce, ki bodo boljši, in to je tudi naš problem ob vsej tej razpravi, ki se jo tukaj gremo. Ker drugače, ja, drugače bom lahko rekel čez nekaj časa, da mi je žal in zapustil poslanske vrste, kar pa v osnovi rad, ker odgovorno tako jaz kot tovarišice in tovariši iz Združene levice opravljamo svoje delo. Hvala za besedo.
Hvala lepa, dr. Trček. Gospa Marinka Levičar, beseda je vaša. Izvolite.
Hvala. Še enkrat se moram javiti k razpravi v zvezi s pokojninami. Ker je kolega Trček povedal, kako imajo dobro strokovno službo, jaz pa bom povedala pač, da sem pokojninsko zavarovanje in sploh ta pokojninski sistem spremljala v vsej svoji delovni dobi in zato mislim, da lahko tudi nekaj povem, kar je bilo danes rečenega, pa ne drži. Pokojnine se v tej državi niso nikoli znižale. Gospa Bratušek je rekla, da smo leta 2012 znižali pokojnine. Vsak upokojenec dobi odločbo o odmeri pokojnine in takšno pokojnino, ta pokojnina mu ni bila nikoli znižana. Znižani so bili samo dodatki leta 2008, zaradi ZUJF, ki pa so potem padli na Ustavnem sodišču in so jih ljudje nazaj dobili. Tako tudi deficit v pokojninski blagajni ne moremo enačiti s pokojninami. Ta država je vedno izpolnjevala zakonske obveznosti do upokojencev. Če je bil v pokojninski blagajni deficit, ta je pač nastal zaradi tega, ker že vsi to ponavljamo, zaradi znižanja prispevne stopnje delodajalcev, se je država zavezala, da bo zato dala več prispevkov oziroma iz proračuna, da bo to razliko financirala. Zato me žalosti, ko govorimo, da so se pokojnine znižale in da se norčujemo iz upokojencev. Morda je gospa Bratušek mislila na to, da je bil leta 2012 sprejet ZPIZ-2, res ga je takrat sprejela vlada Janeza Janše, v kateri je bil tudi Desus, vendar pokojnine se niso zniževale. Podaljšalo se je samo obdobje za odmero pokojnin z 18 let se pač zdaj povečuje in zato je odmera pokojnine manj ugodna. To pa je bilo narejeno zaradi tega, da bi bila pokojninska blagajna bolj vzdržna, da bi država manj prispevkov v pokojninsko blagajno dala. Vendar še enkrat, tudi mi v Desusu se zavzemamo, da bi bile pokojnine dostojne, da bi se znižale oziroma da bi se bolj poviševale tiste najnižje pokojnine, vendar sedanji zakon nam tega ne omogoča. Zato moramo biti realni in stanje prikazati takšno, kot je. Je pa, kot je kolega Uroš rekel, Bela knjiga, bomo imeli priložnost, da bomo to izboljšali. Mislim, da res se noben ne norčuje iz upokojencev, tako kot je omenil prej kolega, da nam je res vsem za to, da bi vsi ljudje v tej državi živeli dostojno. Hvala.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Najprej mag. Alenka Bratušek, za njo pa dr. Franc Trček. Izvolite, gospa Bratušek.
Hvala. Spoštovana kolegica. 11. maja 2012 je s 6 glasovi Desusa Zakon o uravnoteženju javnih financ 26 tisoč upokojencem znižal pokojnine. Seveda so bile izdane nove odločbe. Leta 2013, ko sem prevzela vlado, smo to odpravili. Tako, da ne zavajajmo. 6 poslancev Desusa vam lahko naštejem: Hršak, Jurša, Jenko, Kotnik Poropat, Plevčak in Simič. To je dejstvo, to je dejstvo! Ne zavajajmo ljudi. Vsakič znova to povem, pa kot da se delate norca iz nas. Zakon o uravnoteženju javnih financ leta 2012 je za 26 tisoč upokojencev znižal pokojnine. Mislim [[…]]Ne vem, kaj naj še drugega povem. Takšen je način, takšen je način dela stranke, ki govori, da dela za upokojence. To je način. In še brez dejstev, še brez dejstev.
Dr. Franc Trček, izvolite, beseda je vaša.
Hvala za besedo. Dajmo se pogovarjati s podatki. Seveda lahko obrne retoriko poslanka, kot jo je obrnila. Ampak, dejstva. Zaradi varčevalnih ukrepov in ker se pokojnine niso redno usklajevanje, so se v obdobju 2010–2015 zmanjšale za 8,7 odstotka. Seveda boste vi rekli, da ne, ker na vaši formalni ravni se niso, ampak niso se poviševale, kot bi se v skladu z zakonom o usklajevanju morale. Dandanes imamo stanje, ko nekdo za štirideset let, za polno delovno dobo, dobi zajamčeno 440, 444 evrov penziona, ki je 160 evrov nižji od statistično izračunanega praga revščine in ki je tudi nižji – za koliko? Za nekaj manj kot 25 evrov od cenzusa za varstveni dodatek. To je neko dejstvo. In zakone sprejemamo tukaj! In to je dejstvo. Glejte, SD poslancev sploh ni notri, razen predsedujočega, vi ste oblikovali – SDS in tako naprej –, to državo, to stanje v njej zadnjih dvajset let. Pa ne bi zdaj samo na Desus nekako tukaj uletaval. Ampak vi ste bili v vseh vladah v tem stoletju, nisem bil jaz. V Sobotni prilogi pred zadnjimi volitvami, je gospod Karl Erjavec rekel: "Ah, saj brez nas ni mogoče sestaviti vlade." Upam, da bo naslednjo vlado mogoče sestaviti brez vas, ker drugače se bo to oddaljevanje od praga revščine, se bojim, še nadalje dogajalo. Nisem rekel, kolega Prikl, da bom vse rešil, ampak ne bom se na tako cenene finte izgovarjal, kot se vi. V tem je neka bistvena razlika med vami in mano. Hvala za besedo.
Replika gospod Uroš Prikl, izvolite.
Najprej moram seveda ugotoviti, da me zelo čudi, zelo me čudi, da pri razpravi o ZIPRO, o Zakonu o izvrševanju proračuna, ki vemo, kaj je, da debata teče – pa bi še razumel, da o skrbi, pa bi si želel, pa ne verjamem v to, o iskreni skrbi nekaterih poslancev za pokojnine. Ampak zelo težko pa verjamem oziroma zelo težko si predstavljam, da debata pri ZIPRO teče o poslanski skupini in o stranki Desus. Meni je iskreno žal, da v preteklosti ni bilo dovolj narejenega. Večkrat sem povedal, da so upokojenci na žalost, in to je dejstvo, največjo ceno te tranzicije, ali pa te krize, ali pa finančne, gospodarske, kakorkoli to imenujemo, plačali. Ja. In v preteklosti je bilo marsikaj izpuščenega, v zadnjih dveh letih pa mislim, da so učinki že tukaj naših prizadevanj. Saj ne govorim, da smo edini. Enajst poslancev Desusa pač ne uspe premakniti in ne bo uspelo premakniti samim tega voza iz blata. Zato si iskreno želim, da nam tukaj tako koalicija kot tudi opozicija pri tistih stvareh, ki so za ljudi pomembne, za upokojence pomembne, pomaga. V tem famoznem odloku, o katerem govorimo, je 5 milijard pa nekaj okvir oziroma zgornja meja izdatkov. Spomnite se, koliko smo dali za bančno luknjo, za luknjo brez dna, za brezno brez dna. Koliko smo dali teh sredstev. Če bi samo to luknjo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Predsedujoči, dajte, prosim, kolega Trčka [[…]]Sicer je fino, da je tukaj pa govori, sicer je veliko tveganje, da bi granitne kocke metal. Zelo fino bi bilo, če bi to bančno luknjo ne imeli in bi lahko to namenili za pokojnine, za usklajevanje transferjev, za plače, za kakorkoli. Pa bom zelo vesel, če se bo enkrat ugotovilo, ali so te ugotovitve oziroma hipoteze, ki se pojavljajo v javnosti, 1,3 milijarde preplačila v to brezno brez dna, v to bančno luknjo, če je to resnično. Če je to res, da smo 1,3 milijarde preveč vplačali. In če se bo to ugotovilo, poglejte, 1,3 milijarde. Ali veste, kaj to pomeni? Nekateri bodo znali izračunati, koliko je to šolskih kosil. Jaz bom znal izračunati, da ne bo več težav pri izplačevanju pokojnin in vseh valorizacijah v naslednjih dvajsetih letih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, sprašujem, če želi še kdo razpravljati o 56. členu ter amandmaju Poslanske skupine SDS. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da ja. Dr. Anže Logar, izvolite, beseda je vaša.
Hvala. Pridružil se bom tej splošni razpravi, ker mislim, da se je pa treba oglasiti za ti dve minuti, kar je nam še preostalo. Kolega Prikl je rekel, da delajo dobro in da ne morejo v dveh letih potegniti voza iz blata. Torej je voz v blatu ali kako? Mi danes cel dan poslušamo, kako je ta vlada odlično programirala finance, kako je pred nami nek razvojni proračun in kako bodo celo pokojnine plačane. To je bilo včeraj povedano, danes nam pa kolega Prikl pove, da je v bistvu voz v blatu in da mora še nekaj vlad biti, kjer bo Desus notri sedel, da bodo potegnili ta voz iz blata, kljub temu da je v vseh dosedanjih vladah na tem vozu sedel tudi Desus. Ampak, ko danes poslušam to razpravo o pokojninah pa potem še nekaj o bančni luknji in tako naprej. Meni se že ustvarja vtis, da se je začela predvolilna kampanja, no. Da se zdaj na veliko Desus hoče prikazati, kot da je glavni bralnik za pokojnine, medtem ko se jasno kaže, po celi linearni liniji, da so pokojnine v vsem tem obdobju, ko je Desus v koaliciji, realno padale. In ob tem, ko nekaj minornih dodatkov dajete upokojencem, ne delati iz tega potem neke politične propagande. Ker bistvo danes, kar je z vsem tem proračunom, da bomo imeli prvič v zgodovini neusklajen proračun očitno sprejet. Glejte, brez da bi se z javnimi uslužbenci uskladili, trmoglavite s sprejemanjem proračuna in na koncu se bo zgodilo samo to, da boste primorani na koncu popolnoma popustiti javnemu sektorju, če ne boste hoteli imeti protestnikov na ulici. Kratko bodo pa potegnili, tako kot vedno, pač tisti, ki s svojim delom ustvarjajo in je od njihovih rok odvisno, kako bodo živeli v prihodnosti. Brez demagogije prosim, gre za proračun, ki je najslabše do sedaj pripravljen v vsej zgodovini te parlamentarne demokracije. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Gospa Kovačič, izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa za besedo. Res sem se morala oglasiti, ker me nekako srce boli, moram reči, pri tej vsej razpravi. Že nek francoski filozof iz 17. stoletja, ki ni tako filozofiral, kot vi sedaj, je dejal, da je dialog ti in jaz tisti, ki pripelje do prave resnice oziroma do prave rešitve. Zato se strinjam, da se moramo pogovarjati, da bi prišli do tiste stopnje, kjer bi lahko rekli, da so pokojnine usklajene. Ampak zaradi predhodne velike zadolženosti države smo se zavezali za finančno ravnovesje med prihodkom in odhodkom. Na to nas zavezuje Zakon o fiskalnem pravilu in preko tega ne gre. V Desusu se močno trudimo, da bi bile plače dostojne, plačila vredne in pokojnine ne miloščina. Zavedati se moramo, da smo vložili kar veliko napora, da smo uspeli doseči kompromis in dogovor za uskladitev pokojnin v višini 1,15, do kamor smo lahko segli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček želi postopkovno. Izvolite, dr. Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Zgolj navajal sem podatke in novejšo politično parlamentarno zgodovino Republike Slovenije. Nisem nič filozofiral. Imam nekaj znank in znancev tudi filozofov in nekako pričakujem, da se mi v bistvu kolegica opraviči. Tudi pričakujem, da se mi kolega Prikl opraviči, ker nikoli nisem metal nekih kamnin z mariborskega konca, niso pa tiste kamnine ne tonalitne, ne granitne, ampak se imenujejo nekako drugače, ker sem že v tem parlamentu povedal, pa ne bom ponavljal – poguglajte si. Hvala za besedo.
Hvala lepa, dr. Trček. Predlagam in verjamem, da se bosta z gospodom Priklom lahko pogovorila, ni se treba opravičevati tukaj pred vsemi ostalimi. Želi še kdo razpravljati o tej točki? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 68. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica, ki je bil spremenjen, in amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Želi kdo razpravljati? Mag. Alenka Bratušek, beseda je vaša, izvolite.
To je amandma, ki bo zagotovil, da se pokojnine v letu 2017 usklajujejo tako, kot veleva Zakon o invalidskem in pokojninskem zavarovanju. Gospe in gospodje, samo en stisk tipke vas loči od tega, da upokojencem daste to, kar jim gre. Ne besede "bomo, bomo, bomo, bi, bi, bi …", ampak pritisk in 7 milijonov evrov. 7 milijonov evrov vse skupaj stane državo ta amandma. Mislim, če vas ni sram reči, da bo zaradi 7 milijonov proračun kaj bolj neusklajen in kaj bolj luknjast, kot je že – ne vem. To bo dejanje ne besede, kaj ste naredili za upokojence vse, kako ste si znotraj vlade izborili. Izborili ste si to, da bo usklajevanje nižje, kot bi bilo z zakonom ZPIZ. To ste si izborili! In še dejstvo, ja, 16 let je Desus v vladah. Ko gre gor, ko gre dol, ko so problemi, ko je lepo, vedno je Desus zraven. Ampak je tudi odgovornost. Ne! Vi ste krivi ali pa odgovorni, zaslužni samo za tisti del, ko gre navzgor, takrat, ko pa gre navzdol, takrat so pa vsi, ki so z vami, odgovorni za to. In tudi leta 2004 do 2008, ko je nastajala bančna luknja, 5, 3, 8, 10, 12 [[…]]ne vem, bo Desus ugotovil, kakšna je prava. Tudi takrat ste bili zraven! Pa ste ukrepali? Ste kaj naredili? Ne! Zdaj, 10 let potem, ste pametni za vse za nazaj. Veste, kako je z upokojenci? Tako: če se Karl Erjavec v svoji službi počuti dobro, potem so upokojenci na stranskem tiru. Če pa se Karl Erjavec na svojem delovnem mestu počuti malo manj udobno, potem pa pride na vrsto skrb za upokojence. Točno tako to izgleda. Predlagam, kolegice in kolegi, ne samo v Desusu tudi ostali, da zberete pogum in da skupaj zagotovimo teh majhnih, za proračun majhnih, 7 milijonov – in tudi za upokojence to ne bo veliko, to je dejstvo, ne bo veliko – ampak pokojnine se bodo usklajevale tako, kot določa Zakon o invalidskem in pokojninskem zavarovanju. Ne kar naprej z nekimi interventnimi ZUJF in ZIPRO ukinjati tega, kar ljudem pripada. Cel dan, ne en dan, dva dni, poslušamo, kako smo na super pravi poti, ampak, ni pa za to, da speljemo stvari, tako kot bi bilo treba. Tudi to je dokaz, da očitno nismo na super pravi poti. Prej je bilo rečeno, da je nekdo – tako, zelo na počez – prebral mnenje Evropske komisije in da ni tako slabo. Tisti, ki je to rekel, ga je res zelo na počez prebral, ker so Slovenijo uvrstili v skupino najslabših držav. Posebej so zapisali, za vse ostale piše, da obstaja možnost, verjetnost; pri Sloveniji pa piše, da obstaja velika verjetnost, da tega ne bomo dosegli, kar smo si zadali. Če ste s tem zadovoljni, super! Jaz nimam problema, samo mislim, da to ni prava pot. Veste, zakaj – zdaj vam bom v svojim imenom povedala – se toliko ukvarjamo z Desusom in Desusovimi poslanci? Zato ker ste vi se začeli hvali, kaj vse ste za upokojence naredili; vi ste tisti, ki ste začeli to govoriti. Naredili ste pa to, da bodo pokojnine se usklajevale manj, kot bi se sicer. To je edina stvar, za katero ste skupaj z ostalima dvema strankama v vladi zaslužni. In to je dejstvo! Tako, kolegice in kolegi, z amandmajem, ki je pred vami, ne naredimo nič drugega kot to, da se bodo pokojnine v naslednjem letu usklajevale tako kot se skladno z ZPIZ zakonom morajo. V imenu vseh slovenskih upokojencev vas prosim za podporo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Nekaj časa sem to razpravo o tej točki dnevnega reda poslušal v pisarni, pa sem že takrat začutil dobro vzdušje v tej parlamentarni dvorani predvsem zaradi tega, ker sem naenkrat videl, koliko simpatizerjev, zagovornikov upokojencev je v tej dvorani. Ko pa jih je bilo treba in so nosili glavno breme in glavno odgovornost in so bili v vladi, pa tega niso nikoli pokazali. Spoštovani kolegi na tej strani in spoštovana kolegica na tej strani, veste, vodili ste vlado. Res je, da smo v tej vladi sodelovali tudi mi, in res je, da smo bili toliko močni, koliko veliko število poslancev oziroma poslank smo imeli. Veste, če bi vi na tej strani uveljavili vašo voljo, moč fiskalnega pravila, ki ste ga vi predlagali, potem upokojenci še nekaj let ne bi nič dobili. Kolegica Alenka, bila si predsednica vlade, takrat si imela vso možnost in priložnost, da bi to napako in zmanjšanje 8,7 % tudi poravnala. Vedela si, da to ne gre, zato je treba temu primerno razpravljati oziroma diskutirati. Danes sem te že zjutraj gledal, ti je nenehno mišica na licu trepetala. Priporočam ti, da umiri zadeve in da se v tej dvorani pogovarjamo čisto normalno. Tudi sam se želim pogovarjati čisto normalno. Kdo dela propagando? Mi smo povedali samo tisto, kar smo dosegli. Sprašujem nekoga, ki je leta delala na področju financ, proračuna, ali je mogoče ena manj od 1,15. Preprosto po ZKP lahko povem, da je 1,15 večja od 1 in da je 1 manjša od 1,15. Odgovornost Desusa pri pokojninah je vedno bila in bo tudi za volivce, ki podpirajo eno ali drugo politično stranko. Predvsem zaradi tega, spoštovane kolegice in kolegi, pripadniki vseh političnih strank v parlamentu, predvsem zaradi tega, ker vi se na njih neradi spomnite, ker vam je vedno v breme. Mi pa vedno na to zadevo odgovorno.
Gospod Jurša, mikrofon. Čas se vam je potekel. Prosil bi vas samo zaradi tehnike, če lahko ponovno prižgete mikrofon. Samo trenutek. V redu.
Hvala za to možnost, da še lahko povem nekaj stavkov. Ne bom predolg, da bom dal možnost tistim, ki sedaj nestrpno čakajo, da bodo na te besede, ki sem jih izrekel, tudi odreagirali. Veste, to, kar sem povedal, za tem tudi odgovorno stojim. To se je najbolj začutilo takrat, ko smo dejansko mi zastopali interese te populacije in smo bili skupaj z vami in z vami tudi v vladi in nismo mogli doseči tega, ker nismo imeli te moči, da bi lahko zahtevali, da se upokojencem da več. Zavedamo se, da upokojenci živijo na pragu revščine, ogromno jih živi na pragu revščine, nekateri tudi pod pragom revščine. Mi si neizmerno želimo, da bomo enkrat v prihodnosti, tudi če še bomo sodelovali v katerikoli vladi ali pa prevzeli to odgovornost, da vodimo vlado, da bomo zagotovili minimalne prihodke in tudi minimalne pokojnine. To je ključnega pomena. Če nam bo uspelo to odgovornost prevzeti, vam garantiram, da bomo to razliko, ki je nastala, govoril sem pa o 7 in nekaj odstotkih, da bomo do upokojencev to tudi poravnali. Pa tega ne govorim zaradi tega, ker bodo jutri volitve. Ker jih ne bo. Ker jih ne bo. Marsikateri izmed vas tukaj si mogoče to želi, da bi bile, mi si tega ne želimo in želimo biti še koalicijski partner v tej smeri, da zagotavljamo tudi interese upokojencev znotraj tega in ne samo interese, še marsikatere druge. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno dr. Franc Trček. Se opravičujem, vam bom dal takoj besedo, gospa Anja Bah Žibert. Dr. Franc Trček – gentelmansko. Gospa Anja Bah Žibert. Gospa Anja Bah Žibert, beseda je vaša.
Hvala lepa, predsedujoči. Vem, da vi prihajate tudi iz stranke, kjer se veliko zavzemate za enakost in spoštovanje tudi pravic žensk. Se bom pač tokrat za kolegico Alenko Bratušek zavzela jaz, zato ker to, kar je pa počel kolega poslanec v tej dvorani, je pa overdose. Overdose. To, komu se premikajo obrazi in na kakšen način, je pa zadnje, kar bi lahko ob tej točki danes razpravljali vi. Vem, da je spoštovani poslanski kolega v nezavidljivi situaciji, dejstvo je, da je govoril tudi neresnice, v vladi Janeza Janše 2004–2008 so šle pokojnine realno gor za 25 %, ampak vi pa niste naredili nič. Vi pa niste naredili nič! Ostalo vam je danes samo to, da žalite poslanske kolegice. Žalili ste jo in žalili ste tudi mene. Verjamem, da je to vredno samo: "Uh," ampak upam, da so vas danes slišali tudi širše državljanke in državljani, ker to je, veste, več kot "uh". To je mnogo več. To je sporočilo, kaj vi dejansko mislite, govorite pa povsem nekaj drugega. In celo vodite neke odbore za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Žalostno.
Dr. Franc Trček, postopkovno je vaše. Izvolite.
Hvala za besedo. Res me nekaj dni ni bilo. Ampak, ali postopkovno je zdaj po novem splošna razprava? Očitno, ker so ga pred mano zlorabljali, nisem slišal nobenega predloga predsedujočemu, ki bi ga naslavljali. Gospod Jurša je celo začel s postopkovnim, pa je potem preskočil na razpravo. Mislim, zdaj če bi se hotel hecati, bi rekel predsedujočemu, če mogoče imate preveč dela z lobiranjem za novo funkcijo – pa recimo, da tega nisem rekel. Ga bom še jaz delno zlorabil, pa mi dajte opomin! Če sem pravilno razumel, Desus se je izboril pri nekom, ki ima penziona neto 500 evrov, da bo imel 1,5 promila, nekaj takega, 75 centov več. A sem prav računal? Ne, malo več ja. Ne, o promilih se pogovarjamo. To je tista razlika, ki si jo je izboril Desus. Meni se pri tem ne obračajo obrazne mišice, meni se pri tem obrača želodec. Nekomu, ki je pa lačen, se mu pa še bolj obrača želodec, in to je nagravžno, ne morem drugače reče, da se tovrstno debato nekako sploh gremo. Glede tega, bili smo v vladi, nismo bili v vladi, mislim, ko bo Združena levica, upam, da čim prej v neki vladi, se bo prej izpogajala, kaj so neke naše osnovne zaveze, zaradi katere gremo v koalicijo in vlado. Če se pa ne bi izpolnile, bomo pa seveda iz te in take vlade izstopili, ker pač ne gojimo dvoličnosti. Predsedujoči, moj proceduralni predlog je, da upoštevamo poslovnik. Hvala za besedo.
Hvala lepa, dr. Trček. Imamo nekaj replik. Začnemo z mag. Alenko Bratušek, gospod Jurša in potem gospod Prikl. Mag. Alenka Bratušek, beseda je vaša, izvolite.
Se dogajajo nedopustne stvari, ampak očitno je živčnost kolegov pred menoj res velika. Gospod Jurša, 46. glas ste v tej koaliciji Se pravi, brez Desusa tako rekoč te vlade ni. Tako da ne farbati upokojencev, pa jim povejte, da ste jim vzeli nekaj, kar jim pripada. To je prva stvar. Druga stvar, ja, gospodarstvo je padalo, primanjkljaj je bil, kakršen je bil. Danes imate milijardo več evrov, milijardo več evrov. 300 milijonov daste za dokapitalizacijo nečesa, kar ne veste, kaj je. Kaj boste sploh dokapitalizirali? Ja, težko je poslušati tudi meni ves dan o tem, kako se vi borite za upokojence. Tako se borite, da ste jim priborili manj, kot jim pripada. In to je dejstvo. In prosim vas, da z vloženim amandmajem to napako popravimo. Sedaj ne vem, vi ste zagotovili nekaj več kot 1 %. Ja, ali na Vladi ne sedijo Desusovi ministri, pa so tudi tisti 1% potrdili. Kakšne floskule so to? Za koga? Pa res so floskule za ne vem koga. Tudi otroci vem ne verjamejo. Upokojenci pa tako ali tako sploh ne več.
Hvala lepa. Replika gospod Jurša. Gospod Jurša, ali mi lahko poveste, repliko na koga imate. Ali razpravljate?
Lahko tudi razpravljam, če želite.
Razpravljate, dobro. Imate čas, izvolite, gospod Jurša.
Še enkrat hvala. Veste, jaz se nimam namena spopadati. Meni ni cilj se tu spopadati. Jaz tudi nisem živčen, vam odkrito moram povedati. Nimam biti za kaj živčen. Bolj ste živčni vi, ki bi nekaj radi, pa ne morete. Govoriti o centih, povišanjih, sramota, to mislim, da ni korektno. Vam bom sedaj postavil vprašanje nazaj, spoštovani kolega soimenjak Franc. Koliko ste pa vi prispevali k temu, da bi upokojenci imeli višjo pokojnino? Nič. To je v zvezi z vašimi centi. Na koncu bi rekel še eno zadevo glede kolegice Alenke Bratušek. Mi tu ne delujemo cel dan živčni, nekdo pa že cel dan, in tudi včeraj, deluje živčen. Jaz bom poskrbel, da poslanci moje poslanske skupine ne bodo živčno delovali. Verjemite, da bom to naredil.
Dr. Franc Trček je želel postopkovno.
Poglejte, sem mislil, da se ne bom moral oglasiti, ampak te žalitve gredo že prek vsake zdrave meje. Jaz nisem sedel v parlamentu, imel sem to srečo, da sem imel šiht, ker sem imel dolg gobec sem ga imel na eno leto, leto in pol, pogodbice. Sem si raziskave uštimal mednarodne in kakšne drugačne in sem plačeval v pokojninsko blagajno. In gospod Jurša sedaj laže. Tisto, kar sem jaz plačeval v pokojninsko blagajno, to ni v nekih štumfih, ki čaka name, kot žal v Sloveniji še vedno misli preveč ljudi, ampak je šlo v pokojnine nekaterim ljudem. Tako da bi pričakoval, da se mi gospod Jurša opraviči, me pa sočasno žalosti, če vodja poslanske skupine stranke upokojencev tega ne ve, pa verjetno ve. Pa zdi se mi, da zdaj malo res preveč napadamo Desus, ker navsezadnje neka nova politika je prišla v ta Državni zbor, na veliko dobila več kot preveč glasov. Jaz, ko vse to poslušam, bi dal v ustavni zakon, da v Sloveniji nihče ne sme naslednjih 25 let dobiti več kot 17 poslanskih mest. Privarčevali bomo en avtomobil, če boste dobili manj kot 20, pa v bistvu se bomo mogoče potem začeli pogovarjati in reševati neka vprašanja. Zdaj pa sem si res zaslužil opomin, predsedujoči, prosim, da mi ga izrečete. Pričakujem pa tudi, da se gospod Jurša opraviči. Hvala.
Brez skrbi, dr. Trček. Nadaljujemo z delom. Mag. Alenka Bratušek, želeli ste repliko, če se ne motim. Izvolite.
Ja, res je. Nekaj bi radi in ne moremo. In to je, radi bi uskladili pokojnine tako, kot zahteva zakon ZPIZ. In ne moremo. Res je. Gospod Jurša, res je. Škarje in platno imate vi in zato poglejte upokojencem v obraz in jim povejte. Ja, živčna in žalostna pravzaprav, ker na tak način, kot še nikoli do zdaj sprejemate državni proračun. In to, kar delate dva dni, je velika sramota. In ja, sem žalostna, sem živčna, rada bi drugače, pa ne razumete. Jaz ne vem, kako naj še povem. Neusklajen proračun, z milijardo več evrov ne najdete denarja, da uskladite pokojnine tako, kot zahteva zakon, in potem se še tolčete po prsih in razlagate, kaj ste naredili za upokojence. Jaz upam, da veliko ljudi to gleda. Kot vem, v glavnem upokojenci gledajo ta program, tako da jaz mislim, da jim je kristalno jasno, kdo je za njih v preteklosti kaj naredil, kdo je za njih v tej vladi kaj naredil oziroma kaj jim bo ta vlada z letom 2017 zagotovila. To je nižja uskladitev, kot bi bila, zdaj bom pa dodala, če Desusa v vladi ne bi bilo. Očitno, ker ste uspeli to zagotoviti.
Besedo ima gospod Uroš Prikl, za njim Franc Jurša. Izvolite, gospod Prikl, beseda je vaša.
Najlepša hvala. Mislim, to že postaja tragikomično. Če bi res komu bilo mar, bi v preteklosti kaj več naredili, ne pa, da v zadnjih petih, šestih letih so realno pokojnine dejansko padle, čeprav ne nominalno. Desus, jaz osebno in moji kolegi iz Poslanske skupine Desus si nič po prsih ne trkamo, kaj smo naredili, ampak vendarle en premik od začetka pa vendarle je. Konkretno pri tej uskladitvi, ja, mea culpa, prišli smo na 1,15 in ne na 1,20, kot to predlaga Zavezništvo oziroma Nepovezani poslanci, in to je morda res naša napaka, da nismo šli res do tiste zgornje meje, čeprav smo v okviru danega okvira prišli na 1,15 %. Naj še enkrat opozorim oziroma poudarim. Vlada je prišla s predlogom 1-odstotne uskladitve. Šli smo do tiste zgornje meje in povedal sem že nekajkrat, to ni zadnja stvar. Mi bomo nadaljevali in če hočemo dostojne pokojnine, ni samo vprašanje in problem rednih in izrednih uskladitev, ampak je tudi problem formule oziroma izračuna. Naš končni cilj je, da bodo dobili dostojne pokojnine vsi upokojenci in verjamem, da nas boste takrat tudi pri teh prizadevanjih podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Jurša, beseda je vaša, izvolite.
Spodobi se in prav je, če sem kakorkoli užalil dr. Franca Trčka, se mu globoko opravičujem.
Hvala lepa. Mag. Julijana Bizjak Mlakar, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa, gospod [[…]]
Kar nadaljujte. Gospod Jože Tanko, postopkovno dobite takoj po [[…]]
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Moram priznati, da sem danes na nek način prav vesela tudi razprave, v kateri ugotavljam, da se vsi poslanci, vse poslanske skupine na nek način zavzemajo tudi za upokojene. V preteklih letih je bilo namreč prav njihovo vprašanje prevečkrat zanemarjeno, vsi so pozabili na njih, kar lahko vidimo tudi iz usklajevanj pokojnin v preteklih letih. Danes smo končno na tem, da vidimo, da vsi prepoznavajo, da se jim je zgodila krivica. Če pogledamo po podatkih, v času Janeza Janše v letu 2012 ni bilo uskladitve pokojnin. V letu 2013 in potem še v 2014 v času vlade mag. Alenke Bratušek je bila uskladitev za 1 promil, torej 0,1 %. V letu 2015 se je dosegla višina prispevka Kad v ZPIZ 19 milijonov za letni dodatek, to je v času vlade Mira Cerarja, v letu 2016 je bila izredna uskladitev v januarju za 0,7 % in izredna uskladitev 0,4 % v oktobru 2016. V letu 2017 je predvidena redna uskladitev 1,15 %. Lahko rečem, da v Poslanski skupini Desus, bi si želeli več, da smo se za to tudi trudili, vendar pa je dejstvo, da prav v letu 2013, torej v vladi mag. Alenke Bratušek bi bila ta uskladitev, ker je imela vse žezlo v rokah, bistveno večja. Dobro, ampak recimo, da tedaj pač ni bilo občutka za upokojene. Ampak glede na današnjo razpravo pa vidim, da je ta pozitiven občutek pri vseh koalicijskih in opozicijskih strankah, zaradi tega verjamem, da bodo tudi naši predlogi, ki sem jih v imenu Poslanske skupine Desus predstavila že tudi v ponedeljek, padli na plodna tla, da bomo lahko čez kakšen mesec, dva, tri dobili ukrepe sedanje koalicije, sedanjih koalicijskih strank, ki se bodo naslovili prav na ta vprašanja, o katerih sem danes bila zelo vesela, da sem o njih poslušala tudi gospoda Širclja, torej o tej krivici, ki se je zgodila, o kateri sem tudi sama govorila v ponedeljek, ki se je zgodila upokojencem s to zamrznitvijo pokojnin, da bodo ta vprašanja in tudi problem neustreznega razmerja med povprečno neto pokojnino in povprečno neto plačo da se bo začel postopno reševati in da bomo lahko dobili neke ustrezne ukrepe, ki bodo v doglednem času vodili do tega, da se bo prekinila ta agonija upokojenih in da se bo resnično začel reševati problem tudi upokojene generacije. Ne glede na te, lahko rečem, majhne nesporazume, ki se vmes tudi pojavljajo, mislim, da je bila ta razprava pozitivna v tem smislu, da so ti problemi upokojenih, da se je začelo o njih govoriti, da se je začelo govoriti o krivicah, ki so jim nastale, da ustvarjamo plodna tla, da se te krivice tudi popravijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko, želeli ste postopkovno, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. To razpravo o zakonu o izvrševanju proračuna sprejemamo že nekaj ur. Stališča so različna, dva amandmaja sta vložena in sploh nimam občutka, da imamo tukaj vlado, da bi povedala svoje mnenje. Eno uro časa si je rezervirala za razpravo k točki dnevnega reda in k amandmajem, porabila pa je pet minut. Tri ministre imamo tukaj, za finance, za pravičnost in za obrambo in niti eden od teh ministrov ni sposoben niti komentirati, niti se soočiti, niti karkoli pojasniti. Gospod podpredsednik, jaz predlagam, da pozovete predsednika Vlade, da pride sem in da te stvari, ki se danes tukaj dogajajo, skomunicira s poslanci Državnega zbora. Očitno nihče ali ne zna, noče ali mu je odveč skomunicirati in pojasniti vse te stvari, ki se tukaj odpirajo. Če ministrica ne čuti potrebe, da zagovarja ali proračun oziroma tudi zakon o izvrševanju proračun, potem pošljite nekoga drugega, ki bo to potrebo čutil. Ko je bila državna sekretarka, se je tukaj borila za svoje šefe na vse pretege. Danes, ko je ona šef, je tiho. In vsak minister, ki pride k svoji točki dnevnega reda, je tiho. Ministrice za delo tu ni. Tako ne gre obravnavati takih zakonov in takih amandmajev, kot se dogaja v tem sklicu državnega zbora. Vlada je za to, da pripravi predlog in da ga brani, ne da sedi in gleda na uro, kdaj bo čas minil, da se bo zadeva zaključila. Predlagam, da pozovete vladne predstavnike, da se aktivno vključijo v razpravo in pojasnjujejo sproti zadeve, ki jih odpirajo poslanci. Ne pa da gledamo to prepiranje, ki ne prinese ničesar. Vlada pa lepo mirno v zasedi, v senci. Zdaj ne vem, kdo je bolj zaslužen za uskladitev za kavico ali Vlada kot celota ali Ministrstvo za finance ali ministrica, pristojna za pokojnine, ali pa Desus, ki je pristojen za zunanje zadeve, za Slovence po svetu in okolje. Glejte, treba je to pojasniti ljudem, da vedo, kdo je to zagotovil. Ali so to nepristojni ministri v okviru vlade predstavili in zagotovili ali je to kako drugače nastalo? Jaz tega ne vem. Pri arbitražnem sporazumu bo pa najbrž ne vem katero sorto zagovarjal. Glejte, naj se stvari uredijo, naj se postavijo na mesto, naj pristojni ljudje to odgovarjajo.
Hvala lepa, gospod Tanko. Ministrica za finance je prijavljena k besedi takoj za mag. Alenko Bratušek. Izvolite.
Glas za ta amandma bo pokazal, komu res gre za upokojence. Tako da škoda besed, bomo potem pokazali glasovanje, pa bo ljudem jasno. Leta 2012 ste edinkrat v Sloveniji znižali pokojnine 26 tisoč upokojencem, leta 2013 smo to vrnili. In leta 2013 so se pokojnine usklajevale skladno z ZPIZ-zakonom. Je pač zaradi ekonomske situacije uskladitev bila nižja. Ampak so se brez ukrepov, brez nižanja usklajevale z eno milijardo več prihodkov. Ne daste upokojencem 38 centov. 38 centov na upokojenca. Temu se reče skrb za upokojence? Res, ne farbat ljudi, ne farbat upokojencev. In nič si niste za njih izborili. Za njih ste si izborili valorizacijo nižjo, kot bi bila, če se ne bi nič borili. To je pa dejstvo.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za finance magistrica Mateja Vraničar Erman.
Hvala lepa za besedo. Na vprašanja gospoda Tanka bi rada odgovorila, da prisotnim poslancem, ki so bili prisotni ves čas v dvorani, sem v začetku razprave o zakonu o izvrševanju proračuna in vloženih amandmajih odgovorila na oba amandmaja, ker je bila taka tudi razprava.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, želeli ste postopkovno. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Jaz bi prosil, imam postopkovni predlog, da spoštovana gospa ministrica za finance, ker tega odgovora danes še ni dala, ker Desusu še vedno ni razjasnjeno, kdo v Republike Slovenije ustvarja pokojnine. Ali jih ustvarja Desus s svojimi lažmi ali jih ustvarja gospodarstvo? Jaz bi prosil, da ministrica za finance to Desusu končno pojasni. Desus je pred volitvami obljubil vsem upokojencem tisoč evrov pokojnine. Veste, kaj bom rekel, stranka Desus, če se izrazim na krajevno običajen način: Desus laže, kot pes leti. Na krajevno običajen način sem se izrazil, ker to oni vedno izrabljajo. Jaz bi prosil ministrico za finance, naj pojasni Desusu, kdo ustvarja pokojnine v Sloveniji – ali Desus s svojimi lažmi in zavajanji ali gospodarstvo? Prosim za jasen odgovor.Hvala.
Hvala lepa, gospod Ljubo Žnidar. Gospod Franc Trček ima besedo, še dobri dve minuti, da zaključimo to razpravo. Gospod Franc Trček, beseda je vaša.
Hvala za besedo. Ker imam ta čas, ne vem, zakaj se gospod Han smeje, ampak dobro [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Amandma sem že obrazložil, gospa Julijana je rekla, da jo veseli, da smo se vsi začeli zavzemati za upokojence in verjetno bi bil nek logični sklep, da boste podprli naš amandma, ker upokojencem natrese največ drobiža. Še vedno je to nek drobiž, upam, da smo se vsaj glede tega zmenili. Začelo se je govoriti o težavah upokojencev. Gospa Julijana je lepo umirila to razpravo, to so ji dali nalogo očitno v Desusu. Ampak resorna ministrica, ki se ukvarja s socialo, delom, enakimi možnostmi, je iz SD, pa te transfere ne bomo usklajevali, pa so tukaj zamrznjeni. Finančna ministrica, ki je gledala kot državna sekretarka ministra, ki je rad tolkel po mizi, je iz, kot to radi rečejo, kvote SMC. Tukaj je neka deljena krivda, kot je deljena krivda za te neke vlade predhodne in koalicije, ki se s tem niso ukvarjale. Že takrat 1996, ker imam dober spomin, je kdo opominjal, kaj pomenijo tista znižanja. Potem ko je neka druga vlada počela nekaj drugega, se je spet opominjalo, tistih nekaj resnih ljudi, ki se ukvarja s pokojninsko blagajno in reformami že 20 let govori o tem. Mi pa se tukaj pogovarjamo, če parafraziram gospoda Tanka, o, ne vem, eni skrajšani ali [[…]] [[znak za konec razprave]] In to je grozno, ne samo žaljivo. Hvala.
Imamo še eno prijavo. Gospod Jožef Horvat, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Nekoliko sem začuden in tudi zmeden pri obravnavi teh amandmajev. Običajno je bilo tako, da je predsedujoči odprl prvi amandma, opravili smo razpravo, je razpravo zaključil, potem smo šli na naslednji amandma. Zdaj pa govorimo tudi o pokojninah pri amandmaju kolegov iz SDS, ko smo govorili o investicijah v občinah. Ampak tudi prav. Okej. Jaz se bom fokusiral na vsebino, ki je pri tem amandmaju kolegic in kolegov iz Poslanske skupine nepovezanih poslancev, in bom rekel, da preprosto tega amandmaja ne moreš ne podpreti, ker če kdo, potem si slovenski upokojenci v globalu zaslužijo 7 milijonov več, kot je bilo predstavljeno, na letni ravni. Jaz verjamem, da so upokojenci zadovoljni ljudje, da so zadovoljni tudi s pol kepice sladoleda, nepreverjenega porekla, ki jo dobijo na mesec. Ampak vprašanje, ki se ga mi danes lotevamo, in problema, ki ga hočemo rešiti, se lotevamo povsem na napačni strani. O tem sta včeraj in delno tudi danes govorila kolega Zvone in kolega Ljubo. Kje ustvarjamo denar za pokojnine? In če se smem tudi sam sprehoditi po zgodovini, ja, spomnim se, ko je minister za finance dr. Bajuk, žal ga ni več med nami, v mandatu 2004–2008 izračunal, da je prejšnja vlada LDS upokojence na letni ravni okrog prinesla za dve pokojnini in pol. In smo potem res, kot je že kolegica prej povedala, pokojnine drastično povišali in uskladili. Ampak to je pač zgodovina. Zgodovina je tudi to, da so se t. i. državne pokojnine kakšen mandat, dva, tri nazaj ukinile. Veste, kaj pomeni kmečkemu življu, tistim na robu, tistih 170, 180 evrov? Veste, kaj jim pomeni? Ogromno. Danes jim ne pomeni nič, danes jim pomeni bedo, ker tega nimajo. Ja, penzije so prenizke, definitivno. Zakaj? Zato ker preprosto premalo ustvarimo, premalo ljudi dela, premalo ljudi plačuje prispevke v pokojninsko blagajno. Če pogledamo Umarjevo poročilo o razvoju 2015 in pogledamo kazalnike razvoja Slovenije, vidimo, da je v letu 2014 bilo iz blagajne ZPIZ za penzije izplačanih 4 tisoč 288 milijonov evrov. Od tega ena tretjina iz državnega proračuna. Natančno ena tretjina. To je tisoč 606 milijonov evrov. Ali je takšen sistem vzdržen? Mi pravimo, ja, imamo vzdržen sistem tam nekje do leta 2020. Jaz mislim, da ne. Idealno bi bilo stanje, ko bi trenutno zaposleni plačevali ravno toliko prispevkov, kolikor potrebujemo v tistem mesecu za izplačilo pokojnine, in to takšnih, človeka vrednih. Zgrozim se, ko gledam tabelo pokojnin, strukturo pokojnin, to so uradni podatki zavoda, torej ZPIZ, recimo za prejšnje leto, in ugotavljam, da je 39,5 % penzij bilo pod 500 evrov. Če pa v tej tabeli upoštevam, da dejansko pokojnin, odmerjenih v sorazmernem delu po določbah mednarodnih sporazumov, ni tukaj v tej tabeli, ker ta tabela prikazuje samo 527 tisoč upokojencev, vseh je pa bilo v lanskem letu 612 tisoč in nekaj, ko naredim ekstrapolacijo, potem ugotovim, da je pod 500 evrov dobilo penzijo 45 % upokojencev. In potem grem naprej na spletni portal ministrstva, ki je odgovorno za socialo, ne skrbi pa za financiranje socialne države po 2. členu, in tam preberem, da je prag revščine za enočlansko gospodinjstvo v letu 2015 bil na višini 7 tisoč 399 evrov, to je 616 evrov na mesec, potem ugotovim, da je več kot 50 % upokojencev dobivalo penzijo, ki je pod pragom revščine, pod 616 evrov. In tukaj je problem, gospe in gospodje! Zdaj pravimo pokojninska reforma. Ja, ampak trdim, res trdim, da mi moramo najprej narediti reformo mentalitete, reformo razmišljanja. Meni je dovolj teh državnih podjetij, državnih bank, državnega šolstva pa državnega zdravstva, ne dovolimo pa, da bi zasebna iniciativa prišla na površje in sprostila potenciale, ki bi bili dobri za celotno slovensko družbo. Ja, saj jih sproščajo zasebniki, na žalost zunaj, v Ameriki, v Avstriji, Nemčiji in tako naprej. Mi pa izšolamo in od tega nimamo nič. Ko bomo to reformo v glavah naših naredili, takrat bo boljše – nič prej.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam da ne in zato zaključujem to točko dnevnega reda. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam tudi sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 22.30 uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu, 5., 6., 7. ,8., 9., 10., 11., 12., 13., 14., 15., 3., 4. in 16. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju po nujnem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje 2017–2019. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 23. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7 . točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 9. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2018. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 9. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državno volilno komisijo za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 7. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 7. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2018. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 7. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2018. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 5. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženje države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2018. Ker k predlogu Odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 5. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni svet Republike Slovenije za leto 2018. Ker k predlogu Odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 6. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2018. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo.Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, 6 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2017. Prehajamo na odločanje o splošnem delu predloga sprememb proračuna. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 29. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga sprememb proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 14. 11. 2016. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611, Ministrstvo za finance. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Izplačevanje pravic. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Ta amandma bomo podprli in gre za 40 milijonov evrov, s katerimi bi lahko zagotovili plačilo polnega regresa za vse upokojence. Zdaj bo konec leporečenja in pa demagogije, zdaj bo pač glas za ali proti pokazal, koliko je komu do upokojencev. Tako da absolutno je naš glas za.
Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti pa 54. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811, Ministrstvo za zunanje zadeve. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združene levica k podprogramu Razvojno sodelovanje in mednarodna pomoč. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 8, proti pa 72. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti je glasovalo 72.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1912, Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Delovanje sistema za zaščito, reševanje in pomoč. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Čisto na kratko glede tega amandmaja. S tem amandmajem želimo nameniti več denarja za gasilce in civilno zaščito. Originalno smo ga vložili za oba proračuna, za leti 2017 in 2018. Za 2018 ga je vlada delno upoštevala in je namenila 2 milijona več, za 2017 pa ni. Tako da sredstva za leto 2017 ostajajo 5 milijonov pod nivojem porabe v letošnjem letu. Tukaj pozivam, da naredimo enako, kot smo naredili v letu 2018, da namenimo dodatna 2 milijona. Tako gre tudi naš amandma za gasilce in civilno zaščito v letu 2017, ker drugače jih bo v naslednjem letu doletel kar 5 milijonski rez sredstev. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti pa 68. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti je glasovalo 68.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod številko ena. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Nove Slovenije ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, drage kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo seveda ta amandma podprla. Zakaj? Zato ker spoštujemo slovensko ustavo. Ja, spoštujemo slovensko ustavo. V 2. členu slovenska ustava pravi, da je Slovenija pravna in socialna država. Pravna pomeni, da je treba zakone spoštovati. Vlada se je odločila, zavestno se je odločila, da ne bo spoštovala zakonov. Konkretno. Vlada se je odločila, da ne bo spoštovala Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji. Mi želimo to preprečiti in želimo Vlado prisiliti in spomniti, da je treba v tej državi ustavo in zakone spoštovati. Vlada namerno ne zagotavlja za leto 2017 dovolj sredstev, da bi se lahko Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji realiziral. Premalo je približno 3,4 milijona evrov. Že v samem načrtovanju Vlada ne zagotovi dovolj sredstev, ne za letošnje leto in ne za naslednje leto. V letu 2009 je bil, hvala bogu, sprejet Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji. V programu za spodbujanje konkurenčnosti je bilo predvidenih v tem zakonu 33 milijonov evrov. Do vključno leta 2015 se je realiziralo približno 22 milijonov evrov. Ostalo je 11 milijonov evrov in zato je tudi na pobudo Pomurskih poslancev Zakon o razvojni podpori pomurski regiji doživel podaljške, če smem tako reči, na leto 2016 in leto 2017. Vlada pa ne zagotovi denarja. In Pomurje je dvakrat tepeno. Prvič, ker ima zakon, ne dobi pa denarja. In drugič, ker ima zakon, ne dobi finančnih sredstev iz drugih virov za razvoj regije. Ali si vi to predstavljate? Pomurska regija je namesto denarja dobila šus v glavo, kot se po domače reče. In tega mi več ne bomo gledali, ne bomo dopuščali, ker ta vlada očitno misli, da je Slovenija samo okrog Ljubljane. Slovenija je tudi Pomurje, je tudi skrajni zahod, je tudi skrajni jug in skrajni vzhod. Tu bomo ropotali vsak dan in vlado spomnili vsak dan, da ne spoštuje ustave – saj to ni prvič – in da ne spoštuje zakonov. Vlada ne spoštuje Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji. Vlada potem v obrazložitvi, zakaj tega amandmaja ne podpre, napiše, da proračunsko leto še ni zaključeno in da zna biti, berem med vrsticami, letošnja realizacija večja. Jaz hočem Vlado spomniti, naj si pogleda, naj sešteje zneske po podpisanih pogodbah, ki jih je Vlada podpisala. Ponižujoče do vzhodne – Pomurske regije.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 34, proti pa jih je bilo 46. (Za je glasovalo 34.)(Proti 46.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 29, proti pa jih je bilo 48. (Za je glasovalo 29.)(Proti 48.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 52. (Za je glasovalo 24.)(Proti 52.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Vojna grobišča. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 22, proti pa jih je bilo 55. (Za je glasovalo 22.)(Proti 55.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje kmetijskih zemljišč pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 54. (Za je glasovalo 24.)(Proti 54.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje kmetijskih zemljišč pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 52. (Za je glasovalo 24.)(Proti 52.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431, Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti pa 52. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 52. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 52. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 4. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. V Slovenski demokratski stranki smo na osnovi strokovne preveritve potreb in nujnosti na magistralnem in regionalnem cestnem omrežju v Republiki Sloveniji izbrali najbolj nujne prioritete, ki so potrebne takojšnjega pričetka ali pa aktivnejšega nadaljevanja aktivnosti pri rešitvi določene slabe cestne infrastrukture. Tako predlagamo nekaj več kot 17 milijonov dodatnih sredstev za vzdrževanje in gradnjo državnih cest, to se pravi regionalnih in magistralnih cest na različnih območjih v Republiki Sloveniji. Naštel bom samo nekaj najbolj pomembnih odsekov, ki so v tem prioritetnem nujnem izboru. Odsek Sevnica–Planina, v višini 400 tisoč evrov. Dole–Ponikva–Dolga Gora v višini 600 tisoč evrov. Sanacija plazu v Solčavi v višini 500 tisoč evrov. Obvoznica Luče v višini 200 tisoč evrov. Kolesarske poti v Savinski regijiv višini 300 tisoč evrov. Dokončanje vseh križišč v žalski obvoznici v višini 200 tisoč evrov in potem pomemben projekt, rekonstrukcija regionalne ceste Polzela–Velenje v višini milijon in pol. Vemo, da ob izgradnji tretje razvojne osi bo to nadomestna prometna povezava Velenja z avtocesto A1 in bo ta cesta izjemno obremenjena v času gradnje. To cesto, ki je sedaj v zelo slabem stanju, je treba predhodno urediti, da bo sposobna prenesti v času gradnje ostali promet in tudi promet, ki bo potreben za sam čas gradnje. Na relaciji Škofljica–Kočevje, kjer gre za kar precej dolg odsek, vemo, da je na tem odseku precej naselij, kjer so omejitve 50 kilometrov na uro in seveda je treba v teh naseljih povečati hitrost z rekonstrukcijo, obnovo vsaj na 70 kilometrov na uro ali rešiti povečane hitrosti tudi z izgradnjo obvoznic, kot so obvoznica Velike Lašče, Ribnica in Kočevje. Potem je še projekt urejanja cestnega omrežja v Žužemberku in pa tudi v dolžini 7 kilometrov izgradnja Jurovski Dol–Lenart v višini 4 milijone, tako da predlagamo [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Anita Koleša.
Spoštovani kolegi in kolegice, upam, da lahko tudi v imenu mojih kolegic in kolegov iz SMC rečem, da je ta amandma popolnoma nepotreben, vsaj v tistem delu, ki ga sama dobro poznam, gre za cesto Planina–Sevnica. Za to cesto so zagotovljena sredstva. Začeli bi že z deli, če bi šlo vse v redu pri izvajalcih. Gre čisto za en populističen manever, kakršen pač je pri takšnih zadevah. Me pa tudi čudi, da gre za cesto, ki je tudi v planu Ministrstva za infrastrukturo, to je Dole–Ponikva. Dela so zelo daleč v tem smislu, da potrebujejo določene aktivnosti, še zdaleč pa ne takšne aktivnosti, da bi lahko samo s sredstvi ta cesta bila v neki fazi, ki bi ji rekli, da se zaključuje. Še zdaleč ne. Toliko da objasnim tisti del, ki se tiče mene, ker seveda bom v naslednjih dveh ali treh mesecih na vseh socialnih omrežjih kot tista, ki sem proti svoji cesti, se pa za te ceste zelo angažiram. In hvala lepa gospodu ministru, da se tudi on. Verjetno še za kakšno, to boste pač drugi povedali, toliko da vam povem, za kaj gre pri tem amandmaju. Hvala lepa.
Ali je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Odpiram prijavo. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Seveda se ne bom strinjal z izvajanjem koalicijske poslanke pred menoj, da vse to, kar je bilo navedeno, ni pomembno in ni potrebno. Načeloma v Združeni levici in tudi sam nisem oziroma nismo naklonjeni tovrstnemu nabiranju političnih točk po nekih rajonih, čeprav bi sam lahko navedel amandma, kjer bi vam tri ure bral o cestah, o kolesarskih stezah pa o železniški infrastrukturi. Jaz bi recimo rad, da ne bomo prišli v Guinnessovo knjigo rekordov pri dokončanju železniške povezave proti Kočevju in Ribnici, ki bi razbremenjevala promet na tisti cesti. Ne morem pa glasovati proti temu, bom pa vzdržan, ker je bilo tukaj navedeno predvsem to, kjer ima SDS močno lokalno bazo. Nimam nič proti temu, seveda legalno, legitimno v parlamentarnem postopku. Tudi če bi jaz ta nabor predlagal, moj bi bil zelo dolg, ker bi do nekih treh zaradi tega tukaj stali, bi ga koalicija preglasovala. Vsekakor pa, ali nam je to ljubo ali nam to ni ljubo, bomo potrebovali nekaj, kar se imenuje bencinski cent, če bomo hoteli imeti ceste urejene, poštimane, varne, ker vemo, da nam v bistvu pada varnost na cestah, statistike nam tako kažejo, da o železniških povezavah sploh ne govorim. In upam, koalicija, ki je tako vehementna do opozicije, da bo končno s temi programi, s temi zakonskimi akti v kratkem prišla ven. Bom vzdržan. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Če se gospa Koleša ne bi oglasila in zdaj ne smem njej govoriti, moram vam, bi jaz bil tiho. Tako pa, glejte, ona je utemeljila, jaz se po teh cestah vozim vsak dan ali pa zelo pogosto, ona je utemeljila, da Sevnica–Planina pa Dole–Ponikva–Dolga Gora, to je tam med njo in pa menoj, Šentjur pri Celju, da bi to že vse delali, če se ne bi nekaj zaštrikalo z izvajalci. Mi smo leta 2016? Mi pa govorimo o proračunu za leto 2017. Tisto so načrti, leta 2017 bi se pa moralo začeti delati. Ampak ker torej domnevno se je zaštrikalo pri nekih izvajalcih za te ceste, je gospa proti drugim cestam. Poglejmo jih: Dole-Dolga–Loče. Dvajset let, gospe in gospodje, dvajset let se ti ljudje trudijo za cesto. Vi ste pa proti. Plaz Solčava, vi ste proti. Obvoznica mostu čez Hudinjo v Celju, tam sem bil doma, ste proti. Most čez Bolsko, ste proti. Nadhod za pešce Žalec, ste proti. Most čez Pako v Rečici, ste proti. Most čez Savinjo v Letušu, ste proti. Mi bo časa zmanjkalo, še 39 sekund, imam pa še pol strani za našteti. Vse to namreč sodi v en amandma. Ker se je zaštrikalo pri izvajalcih na treh kilometrih neke ceste, je zdaj gospa in SMC proti vsemu temu. Se vidimo na naslednjih volitvah, brez mene. Mi bomo amandma podprli. Hvala lepa.
Ali je še kdo za obrazložitev glasu v lastnem imenu? Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zdaj smo prišli do teh prometnih amandmajev. V tem paketu tega nabora je tudi več amandmajev, povezanih z glavno cesto med Škofljico in mejnim prehodom Petrina. V tem sklopu so poleg treh obvoznic treh največjih in najbolj problematičnih naselij razen Škofljice tudi nekatere posodobitve na tej glavni cesti. Zdaj projekti stojijo. To je več kot očitno. Vlada je na vse te naše predloge amandmajev napisala, da je amandma tehnično izvedljiv. Tudi tisti, za katerega je gospa prej povedala, da pač se ne da narediti. Vlada je napisala v svojem mnenju, v odgovoru v obrazložitvi, da so amandmaji tehnično izvedljivi, kar pomeni, da so dane vse projektne, lastninske in ostale podlage za to, da se na teh odsekih, na teh delih začnejo postopki. Ne vidim nobenega utemeljenega razloga, da se takim amandmajem nasprotuje, ker so uravnoteženi in naredijo samo to ti amandmaji, da se iz neinvesticijskih prenesejo sredstva na investicijske odhodke. In nasprotovati, da se povečajo investicije, je nekaj, kar je po mojem mnenju največji problem. Je pa problem tudi v tem, da če neka stvar ni zapisana v proračunu, to se pravi, je ni notri, se ne izvaja. Imeli smo tudi na teh odsekih in tudi na železniški progi primere, ko se amandma ni podprl in se je reklo, da se bo to reševalo na drug način. V urejeni državi se tega na drug način ne da urediti. Mora biti proračunska postavka odprta. Jaz vam predlagam, da tudi vse te prometne amandmaje podprete, ker ni nobenih utemeljenih razlogov, da se iz enega dela Slovenije, ki je recimo petdeset kilometrov od Ljubljane, vozi uro in pol [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani gospod predsednik, neverjetno je. To sem ponovil že velikokrat v tem državnem zboru in predvsem ponavljam – zakaj? To, kar sem slišal od gospe, ki je razpravljala v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ali pa Mira Cerarja, kakorkoli se že imenuje, saj to sploh več noben človek ne ve, je nedopustno. Gospa, sem prepričan, da pozna morda samo en ozek krog Ljubljane in njene okolice, nikakor pa ne vse te odseke, ki so zapisani v tem amandmaju. Če bi poznala te odseke, to okolje, bi vedela, kako problematično je stanje na teh odsekih. In neverjetno je, da v tem državnem zboru lahko sedi ravno vsak. Vsakemu, ki pade na pamet, če je v pravi politični opciji, razen tistih, ki smo izvoljeni, ker ljudje v to verjamejo. Poglejte, kako je zanimiva zgodba, kako se ljudje smejijo v tem parlamentu. Tisti, ki so prišli v parlament brez programa, brez vsega, samo zato, ker je nekdo stal za njimi, da so danes sestavni del tega državnega zbora. In pokazali so s svojo odgovornostjo in z razpravo danes tukaj z obrazložitvijo svojega glasu, koga in kaj podpirajo v Republiki Sloveniji. Ta amandma, ki ga je vložila Slovenska demokratska stranka, ta amandma pove in opozarja na vse tiste ključne probleme, katere lahko zajame v enem amandmaju, ki jih je treba sanirati. In gospa brez vsakih obremenitev zelo jasno pove, da to pač ni potrebno. Stranka, ki si to dovoli, da nekdo v imenu stranke ima tako razpravo v Državnem zboru, nima kaj iskati v parlamentu.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti pa 51. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 5. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima mag. Matej Tonin.
Drage poslanke in poslanci! Resnično bi rad podprl ta amandma, gre pa za vse te ceste, o katerih smo se pogovarjali zdaj. Tako da lahko debato še enkrat ponovimo. Ni nobenega problema, ker prej so se poslanci pogovarjali o nekem drugem amandmaju, ki je bil velik 930 tisoč evrov in s temi 930 tisoč evri je tudi nemogoče tisto cesto zgraditi, o kateri je govorila poslanka SMC. Tako da je bila debata malo prehitro. Želim samo to povedati, da absolutno podpiram ta amandma naših kolegov iz SDS, ki predvideva vrsto teh odsekov cest in pa mostov, ker se mi zdi, da je cestna infrastruktura ena izmed pomembnih stvari v tej državi in da lahko pomembno prispeva h gospodarskemu razvoju. Tako da recimo temu, da je bilo prejšnje glasovanje o prejšnjem amandmaju suha vaja, zdaj pa gre zares in imate poslanci možnost, da to tudi potrdite.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Oglasiti se moram, ker me je tovariš Kordiš kritiziral, ker prej nisem vsega povedal. Tako delujemo v naši poslanski skupini, demokratično. Pri bencinskem centu ne mislimo s tem, da boste s tem financirali šestpasovnice, da boste z vašimi avti prej s takih nočnih sej prišli domov, ampak da se bo ta denar namenil za razvoj javnega potniškega prometa, zlasti omrežja tako imenovanega tirnega prometa, na katere se bo potem vpenjalo lokalno mrežo avtobusnih in kombi prevozov, tudi na klic. Prej smo se pogovarjali o pokojninah. Pojdite vi čez vikend, tu se s kolegom Pojbičem strinjam, ne se mu smejati, dosti pametnega pove, ne vem, s Koroške k nama na špricer, potem se pa peljite k otrokom v Ljubljano, če ste babica. Mogoče boste v torek prišli. Ali pa moja gospa mati, ko sedim na teh sejah, ko se mora iz Bele krajine pripeljati v Maribor. Ampak, kot sem že rekel, v Združeni levici pričakujemo, da se bodo te zadeve reševale, bom uporabil najbolj priljubljeno besedo SMC, "sistemsko". Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 51. (Za je glasovalo 24.)(Proti 51.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 6. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 51. (Za je glasovalo 24.)(Proti 51.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 7. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 51. (Za je glasovalo 24.)(Proti 51.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 8. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 51. (Za je glasovalo 24.)(Proti 51.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550, Ministrstvo za okolje in prostor. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Gre za amandma, ki je posledica dolgoletnega zanemarjanja tega področja. Amandma pa sledi dejansko vsem razpravam v tem Državnem zboru in tudi vsem razpravam na delovnih telesih tega Državnega zbora, kjer se vsi poslanci v tem državnem zboru v tem sklicu strinjajo, da je to področje v finančnem smislu podhranjeno. S tem se strinja tudi Uprava za zaščito in reševanje, strinja se Direkcija Republike Slovenije za vode, strinjajo se župani, strinjajo se vsa gospodarska podjetja v Republiki Sloveniji in zaradi tega so v prejšnjem tednu naslovili na Vlado in predsednika Vlade odprto pismo na tem področju. Vlada se je z akcijskim načrtom v letu 2014 zavezala za povečanje sredstev na področju vzdrževanja vodotokov in tudi odprave posledic po prejšnjih naravnih nesrečah. V teh dveh proračunih se je zgodilo to, da te postavke ne samo da ostajajo na isti vrednosti, ampak se v primerjavi s preteklimi leti celo znižujejo. Na področju vzdrževanja vodotokov se postavke znižujejo s prejšnjih 6–8 milijonov na vrednost 3 milijone 200. Na področju odprave posledic pa še bistveno več. Se pravi, da ta državni zbor nekaj govori, ko pa je treba to zagotoviti v proračunih, pa se sprenevedamo in sklepamo čisto drugačne, bi rekel, kupčije. Glede na to, da je veliko opozoril in veliko dokumentov, ki jih je sprejel Državni zbor, ki so jih sprejeli tudi tisti, ki se s tem področjem neposredno ukvarjajo, da ne nazadnje tudi ministrstvo opozarja, da je teh sredstev premalo, bo v končni fazi prevzel odgovornost za nadaljnjo škodo, ki se bo na tem področju pojavila, najverjetneje že letos ali pa drugo leto spomladi, ko bodo poplave, bo to odgovornost prevzel Državni zbor. Pa tudi Vlada. Vlada je sprejela akcijski načrt, Vlada se je zavezala, da bo povečala proračunske postavke na teh področjih. Vsi v tem državnem zboru smo razumeli, da to v proračunih za leti 2015 in 2016 verjetno ni bilo izvedljivo, vendar pa da v proračunih za leti 2017 in 2018 te postavke, ne da ostajajo enake, ampak se celo znižujejo, je po mojem mnenju nedopustno. Glede na to da ste vsi poslanci na vseh odborih zagotavljali, da se bo to spremenilo, da to v tistih proračunih, na katere imate vpliv, boste spremenili, apeliram na vas, da se ti amandmaji podprejo. Gre za skromen znesek 2 milijona 500, ki je namenjen dodatnim programom na upravljanju z vodami.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima Andrej Čuš.
Spoštovane poslance, spoštovani poslanci! Jaz bi predvsem rad spomnil poslanke in poslance Državnega zbora ob Dravi na katastrofalne posledice poplav reke Drave pet let nazaj, ko mislim, da smo tudi v Državnem zboru kar veliko razpravljali in imeli celo dve nujni seji Odbora za okolje in prostor na temo sanacije poplav reke Drave, vezano tudi na odškodninske tožbe proti Republiki Avstriji. Nekako smo se vsi skupaj zavedali, spomnim se predstavnikov koalicijskih strank Državnega zbora, da stanje upravljanja z vodami ni na dobrem nivoju. Po drugi strani pa niti nismo kot država uspeli pomagati tistim, ki so jih te poplave reke Drave prizadele. Pa lahko se pogovarjamo vse od Dravograda, Dupleka, Maribora, Ptuja, Markovc, Zavrča in še bi lahko našteval, Gorišnice in naprej do Hrvaške. Vse to je zdaj v bistvu postopek nekega mednarodnega procesa, neke pravde proti Republiki Avstriji. Tudi mene iz lokalnega okolja vsi nagovarjajo in povedo, če država ne bo poskrbela poskrbela za preventivo, bodo sredstva za kurativo toliko večja in tudi dražja. Zato je ta amandma še posebej na mestu in ga podpiram. Želim pa si predvsem od vseh vas, ki zastopate območje poplav ob reki Dravi, da se spomnite, od kot prihajate in podprete ta amandma, ker dejstvo je, da tudi za prihodnost nismo zadosti poskrbeli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi! Večje poplave, ki smo jih imeli v Sloveniji, so bile v letih 2007, 2010 in 2014. V vseh treh letih smo jih občutili v Poljanskih in Sevški dolini. Leta 2014 je Vlada Republike Slovenija tako v poslanskem vprašanju kot v izjavah za javnost obljubila, da bo namenila kar se da maksimalno sredstev, da se stanje sanira in da se izognemo morebitnim posledicam v prihodnje. Ampak žal se sredstva še znižujejo. Ta amandma, ki ga predlaga Slovenska demokratska stranka, prinaša dodatna sredstva, da se sanira stanje, kakršno je že bilo, in da se izognemo morebitnim enakim katastrofalnim posledicam, kakršnim smo bili priča v letih 2007, 2010 in 2014. Jaz verjamem, da imate poslanci toliko sočutja do ljudi, do sodržavljanov, da bi ta amandma podprli, tako da si vašo nepodporo razlagam samo na en način, da pač Poljanska dolina ni politično ustrezna, da bi dobila ta denar, da si marsikdo želi, da jo poplavi. Zakaj? Leta 2014 oziroma 2015, lansko leto, ko smo imeli referendum o ZZZDR, 50-odstotna volilna udeležba, 83 % ljudi je bilo proti. Slovenska demokratska stranka vodi Poljansko dolino že od leta 2006, na vsakih volitvah dobi okoli 80 % glasov. Samo na ta način si jaz lahko razlagam, da ne daste denarja, da bi se saniralo stanje v Poljanski dolini. Zato ker je za vas politično neustrezna. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Spet imam nek problem. To, kar je bilo povedano, res drži in te amandmaje bi rad podprl, če ne bi jemali s postavke Kultura in civilna družba. Z veseljem bi jih podprl, če bi jemali s postavk za zvezo Nato pa bi jih dali za civilni del MORS in za tovrstne zadeve. Ampak ker jemljejo že tisti drobiž, ki ga tako ali tako kultura dobi, žal tega ne morem podpreti. Upam, da pa v kakšnem bodočem amandmiranju se bo kje drugje jemalo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti pa 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Stanovanjska dejavnost. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine imaLuka Mesec
Hvala za besedo. S tem amandmajem bi za stanovanjsko dejavnost namenili 3 milijone evrov več v letu 2017. Zakaj? V proračunih za leti 2017 in 2018 je stanovanjska dejavnost najbolj podfinancirana v zadnjih letih. Vlada, ki smo jo pozvali naj sredstva poveča, se je odzvala, da podhranjenosti ne vidi in da ne razume, zakaj bi sredstva na tej postavki povečevala. Proti temu moram ostro protestirati, ker, poglejte, v Sloveniji imamo cele generacije, generacije mladih, ki do stanovanj praktično ne morejo dostopati. Javnega fonda stanovanj praktično nimamo, ker je bilo z Jazbinškovim zakonom vse privatizirano oziroma podeljeno starejšim generacijam, krediti za nakup stanovanj so po domače povedano oderuški. Če želi recimo nek mladi človek ali pa mlad par ali pa mlada družina kupiti neko stanovanje v Ljubljani ali pa v kakšnem drugem urbanem središču, se po navadi mora kreditno obvezati za 20, 25, 30 let. Kar pomeni, da za celotno svoje življenjsko obdobje praktično postaneš dolžniški suženj. Zato enostavno ne vidimo v Združeni levici druge rešitve, kot da se z izdatnim financiranjem s strani države začne krepiti javni stanovanjski fond, da se zagotovi mladim generacijam, ki lastniških stanovanj nimajo in do njih ne morejo dostopati zaradi dragih oderuških kreditov, dostop do stanovanj, da si bodo lahko uredili življenje, družine in neko osnovno stabilnost. Če imamo že službe prekarne, je treba poskrbeti vsaj za to, da so druge življenjske okoliščine kolikor toliko stabilne. Trenutno pa imamo cele generacije, ki so v prekarnih zaposlitvenih razmerjih, ki najemajo stanovanja in ki nimajo nikakršne možnosti, da si na kakršni koli stabilni bazi uredijo življenje in zato naj vas ne preseneča, da se vse več mladih enostavno odloča za to, da živijo doma pri starših, kar pa ni perspektivno ne za njih, kaj šele za družbo. Zato vam polagam na srce, da povečajmo sredstva na stanovanjski dejavnosti. 3 milijone v ta namen ni veliko, rabili bi mnogo več, ampak bo pa to vsaj nek znak, da smo začeli stvari premikati v pravo smer. V Združeni levici bomo ta amandma podprli.
Obrazložitevglasu v lastnem imenu ima gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa. Jaz bi mogoče povedal pri obrazložitvi glasu, da je Jazbinškov zakon, tako imenovan stanovanjski zakon, izrazit produkt socializma, katerega je na zadnji obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu takrat odločil amandma gospoda Potrča. Se strinjam, da je ta zakon povzročil v Sloveniji izrazito antisocialen ukrep s strani Državnega zbora in tudi poseg na trg stanovanj in nepremičnin. Nekako pa bi vseeno rad povedal, da se ne morem strinjati z namenom tega zakona, ker po eni strani nagovarjamo mlade na državni socializem, za katerega vidimo v Venezueli, da ne funkcionira najbolje, po drugi strani pa jaz pravim, da so v preteklosti v Državnem zboru že bili predlagani uspešni ali pa dobri nameni za spremembo stanja na področju osamosvajanja mladih. Sam pravim predvsem, da se dajo na trg stanovanja, ki so v lasti države in bank, ki so prazna. Mislim, da bi to bil pravi ukrep. Po drugi strani pa bi morala država zagotoviti mladih jamstveno shemo, da se plačevanje najemnine šteje v odkup stanovanja. To je tisti pravi ukrep, ki bo mladim omogočil neko odgovornost. Po drugi strani pa, da se leta 2016 pogovarjamo o nekih zadrugah, pa mislim, da gremo spet v nek čas nazaj, ne naprej, kljub temu, da verjamem, da ima Združena levica na področju mladih dobre namene in da želi zagotoviti neke druge programe. Je pa dejstvo, da leta 2016 ne moremo jemati sredstev vojski, ker s tem v bistvu si sami sebi režemo suverenost. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Verjetno je kolega Čuš spil malo dobrega venezuelskega ruma. Številni v tej državi ste govorili "Slovenija mala Švica". Dragi moji, nekaj mojih najboljših študentov pa tudi ljudje z ministrstva so bili, so pred kratkim priredili na Fakulteti za arhitekturo v Ljubljani razpravo o stanovanjskih zadrugah. V Švici je 20 % stanovanjskega fonda zadružniškega. Cene v stanovanjskih zadrugah ali najema, imate tudi take stanovanjske zadruge, ko nikoli ne boste lastnik svojega kvadratnega metra, če se bo vaša družina zmanjšala, recimo otroci se odselijo, hočejo iti na svoje, boste vi šli iz štirisobca, kjer morajo najmanj trije živeti, boste šli v neko drugo stanovanje. Seveda je to za neko to Slovenijo zelo čudna logika, ampak je zelo pogosta praksa. Stanovanjske zadruge, ki so uspešno delujoče, imajo v Italiji, imajo v Španiji. Pojdite na Dunaj, pa se podučite. Res so bili to časi rdečega Dunaja med vojnami, ko je bila socialna demokracija še socialna demokracija, ne to, kar je danes. Zdaj, dragi moji, če zagovarjate takšen kapitalizem, klinc, dajte se malo podučiti tudi o vseh zadevah tega kapitalizma. Sočasno smo sprejeli NSP z neko stanovanjsko politiko dokaj nezavezujočo. Sočasno imamo na Vladi nekega sekretarja v kabinetu gospoda Cerarja, ki naj bi se ukvarjal z zadružništvom. Sočasno je Vlada obljubila, da bo šla v te oblike reševanja vprašanja problematike stanovanj ne le mladih. Sočasno, če nek mladi kolega hoče delati stranko, v katero bo privabil mlade, naj se malo izobrazi. Seveda bom glasoval za.
Postopkovno, gospod Andrej Čuš.
Ja, seveda se moram odzvati na v bistvu te mehke obtožbe. Dejstvo je, da nekako Martinovo je za nami in da smo v službi, tako da si ne moremo ravno privoščiti, da pijemo in Martinovo je tako na Ptuju in v Mariboru. Bi pa rad povedal, da bi vseeno opozoril, da vzor Venezuele se na Slovenijo ne more preslikati kot uspešen. Ravno včeraj sem v Državnem zboru gostil delegacijo petih državljank in državljanov Slovenije, ki so uspeli zbežati iz Venezuele in so povedali, da je povprečna plača v Venezueli 30 evrov. Tako da jaz verjamem, da nek sistem zadrug in pa enakosti v revščini v Venezueli je lahko vzpostaviti, je pa dejstvo, da Slovenija ni država, ki bi si jo želeli narediti za Venezuelo Evrope. Tako da, spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, jaz apeliram, da opozorite spoštovanega kolega Trčka, ki ga sicer osebno zelo spoštujem, da nekako pozabi na Venezuelo in začne razmišljati predvsem o Sloveniji. Hvala lepa.
Najprej bom na to postopkovno odgovoril. Prvi, ki je v tem državnem zboru omenil Venezuelo, ste bili vi. Na tej točki. In zdaj je ta razprava že prešla vse okvire tega. Niti približno to niso več obrazložitve glasu, so nagovarjanja, vse tisto, kar ne bi smelo biti. Prosim, da ne bi zdaj s postopkovnimi nadaljevali pa, da nadaljujemo s tistim, kar nam je pravzaprav delo. Dajte obrazložiti glas. če je vaš glas, obrazložite svoj glas. Zanima vas samo svoj, pa od nikogar drugega. Temu je namenjena obrazložitev glasu. Postopkovno pa je namenjeno postopkovnim predlogom, ki naj bi prispevali k vodenju same seje. Če pa sami sprožite zadevo, pa potem hočete imeti zaščito s postopkovnim, to pa niti fer ni. Ne, ni. Eno in drugo je nesprejemljivo. Od tod naprej govorimo o svojem glasu ali pa o glasu svoje poslanske skupine. Samo temu so namenjene obrazložitve glasu. Postopkovno, doktor Franc Trček.
Hvala za besedo. Se popolnoma strinjam z vami, predsedujoči. Tudi včeraj ste vi zlorabljali postopkovno kot poslanec, ko niste predsedovali. To je bila neka prva informacija, ko sem prišel v Slovenijo, pa sem sprožil sejo. Ni smešno, ne. Moj postopkovni predlog je, da se držimo tega, kar ste ravno obrazložili. Hvala.
Glasujmo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti pa jih je bilo 73. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 73.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Odprava posledic naravnih nesreč. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Gre za amandma, ki posega na podobno področje kot naš prvi amandma. Na področje voda. S tem da v prejšnjem primeru lahko govorimo o suhi vaji, kot je bilo prej rečeno. V tem primeru gre pa za bolj resno stvar. Gre za povečanje programa odprava posledic naravnih nesreč in gre za območja, ki so že bila prizadeta s poplavami in drugimi nesrečami, in gre za odpravo teh nesreč. V primeru poplav, kot sem rekel, se v tem državnem zboru o tem večkrat opravi razprava in ste vsi nekako zavezani temu, da je to treba urediti, da je treba povečati sredstva na tem področju, ko pa pridemo do sprejemanja proračuna, pa ni nekega posluha. Ne gre tukaj za neko sočutje ali nek drug čut v teh primerih, ko obravnavamo ta območja, ampak gre za neko zdravo gospodarnost znotraj državnega proračuna. Ko razpravljamo, se vsi zavedate, da na teh območjih, ki so že prizadeta z neko naravno nesrečo, predvsem s poplavami, vsak nadaljnji večji dogodek v tej smeri pomeni bistveno, bistveno povečanje škode in s tem negospodarno ravnanje z vidika države, ministrstva ali kogarkoli. Ko razpravljamo v Državnem zboru, ko razpravljamo na nujnih in drugih sejah odborov, se s tem vsi strinjate. Ko pa pridemo do primera realizacije teh vaših zavez, pa ne veste, o čem ste govorili. Ponovno opozarjam, da je bil sprejet načrt, ki govori o ukrepih, ki jih je treba sprejeti na tem področju, da se izognemo temu, da se te škode stalno povečujejo in da je s tem tudi v bistvu vse večje zajedanje ne samo v strugah rek in potokov, ampak tudi zajedanje v državni proračun. Ko naravna nesreča oziroma poplava nastane, pa interventno nikoli ni problem milijone in milijone vlagati v te zadeve. Jaz pričakujem, da bo enkrat prevladala neka zdrava pamet v tem državnem zboru in da se bomo resno odločili, da je treba določene sanacije po poplavah urediti v izogib bistveno večjim stroškom ob neki naslednji visoki vodi. Ko se normalno pogovarjamo, še enkrat vam povem, na odborih, vsi to razumete, vsi to podpirate. Ko je treba to podpreti in dati možnost Arsu in drugim službam, ki se s tem ukvarjajo, pa sklonite glavo in razmišljate na čisto drug način. Mislim, da je to za državo in tudi za državni proračun negospodarno, da ne rečem še kaj hujšega. Tako da res prosim, vsaj enkrat, da razmišljate bom rekel po zdravi kmečki logiki in gospodarno v primeru, ko sprejemamo proračun.
Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 51. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2551, Agencija Republike Slovenije za okolje. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. S tem amandmajem želimo zagotoviti 500 tisoč evrov za sanacijo ujm in škod, ki se je zgodila v poplavah na Notranjskem, na Cerkniškem jezeru. Deloma je bila sanacija opravljena, deloma ne, predvsem tistih voda, rek in potokov, ki se zlivajo v Cerkniško jezero. Leta 2014 so bile tam večje poplave, prizadelo je ljudi, premoženje in ob vsaki nadaljnji ali pa, bog ne daj, še enkratni takšni poplavi ali takšnih ujmah bi se zgodilo podobno oziroma verjetno bi bila škoda še večja in zaradi tega prizadetost ljudi prav tako. Zaradi tega predlagamo, da se zagotovi ne veliko, 500 tisoč evrov. Mislim, da tudi ne bi bilo nobenih težav, če ta denar vzamemo v okviru politike splošne javne storitve in skupne administrativne službe. Toliko manka bi te službe vsekakor prenesle, ne bi bilo nobenih težav zaradi tega, država bi naprej delovala, ta denar bi pa omogočil predvsem večjo varnost ljudem in tudi večjo varnost njihovega premoženja na Notranjskem. Zaradi tega apeliram oziroma vas pozivam, da podprete ta amandma.
Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 52. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Spodbude za zaposlovanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 51. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS k podprogramu Programi socialnega varstva. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Da boste videli, da v Združeni levici vsebinsko beremo amandmaje. Gre za amandma, ki jemlje z neke postavke, s katero moram reči, da nimamo problemov v Združeni levici in namenja dokončanju doma starejših občanov v Osilnici. Razvoj demografsko in drugače ogroženih območij ni v tem, da boste tam odprli bankomat, ker v kakšnem desetletju bomo brezgotovinska družba, prosim kolega Mahnič, da se ne režite, ampak je namenjen nekim bolj resnim politikam in ta amandma cilja in gre v to smer, zato ga bomo v Združeni levici podprli. Hvala za besedo.
Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 29, proti pa jih je bilo 48. (Za je glasovalo 29.)(Proti 48.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613, Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo še enkrat. S tem amandmajem povečujemo za 500 tisoč evrov sredstva za delo inšpekcije za delo. V zadnjih osmih letih se je število delovnih inšpektorjev zmanjšalo z 88 na 77, število poslovnih subjektov na drugi strani se je povečalo za 40 tisoč in jih je zdaj preko 200 tisoč. Se pravi imamo, da 77 inšpektorjev, ki naj bi nadzorovalo več kot 200 tisoč poslovnih subjektov, ki poslujejo v tej državi. Število kršitev delovnopravne zakonodaje se vsako leto povečuje. Samo lani je teh 77 inšpektorjev zaznalo kar 30 tisoč kršitev delovnopravne zakonodaje. Se pravi šikaniranje delavcev, neizplačanih plač, kršenje delavskih pravic. Da bi izboljšali njihovo delo, ker poudarjam, 77 ljudi ne more učinkovito nadzorovati 200 tisoč poslovnih subjektov, predlagamo, da se sredstva na tej postavki povečajo za 500 tisoč evrov. Jemljemo pa iz postavke Finančna administracija, ki se letos povečuje za 3 milijone in pol in mislimo, da ni vsebinskih razlogov za takšno povečanje, torej ne bo nobene škode, če se del tega denarja premesti na delovno inšpekcijo, ki pa bi po našem trdnem prepričanju izboljšala varstvo delovnega prava pri nas in splošno raven pravic zaposlenih. V Združeni levici bomo amandma podprli.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Verjetno ste že številni pozabili, da smo imeli v tem sklicu Državnega zbora amandmiranje, ker smo naredili – kaj? Amandmiranje zakona, ker smo največjim barabam, ki počnejo to, o čemer je govoril Luka, uzakonili, da se jim tri leta prepove opravljanje dejavnosti na istem področju. Moj osnovni predlog je bil pet let, kot imajo urejeno v Avstriji, ampak smo mi iz Zakonodajno-pravne službe rekli, da to ni možno, da bi bilo neko celo pravnoformalno klobasanje. Takrat je koalicija predlagala eno leto in to je bil eno redkih amandmiranj, kjer sem nekako uspel prepričati koalicijo, da smo izglasovali triletno penalizacijo, če se tako izrazim. Naloga Državnega zbora je tudi v tem, in kolega Krajnc me zelo žalosti, da se režiš, ker si iz Maribora, kjer se dosti tovrstnih zgodb dogaja, naloga Državnega zbora je tudi v tem, da spremljamo in gledamo, kako se izvršuje zakonodaja. S številom inšpektorjev, ki jih imamo, se to ne izvršuje tako, kot je bil namen zakona, ki smo ga amandmirali. Tudi v tej luči bi vsak odgovoren ali odgovorna poslanka ali poslanec podprl ta amandma. Hvala za besedo.
Postopkovno, gospod Matjaž Han.
Jaz razumem nastope vsakega posameznika, predsednik, razumem, da želimo biti vsi atraktivni, vendar bi pa prosil, da opozorite gospoda Franca Trčka, da naj se skoncentrira na svoje razmišljanje, kaj bo povedal in da naj počasi pusti posamezne kolege v dvorani, tudi če se nasmejejo, ker s tem nas žali. S tem hoče pokazati javnosti, da se mi smejimo, on pa, ki je prišel danes slučajno v službo po nekaj dneh, pa se dela tukaj modrega. Franc, prosil bi prej Žana, prej Krajnca, prej mene, mi se ne režimo, mi se ne režimo, najmanj tebi, pa je včasih bil mogoče razlog, da se kdaj tudi nasmejimo, in prosim, da nas tudi ti, predsednik, v tem primeru zaščitiš, ker gre to pa že malo preko.
Marsikaj na tej seji gre preko. Še zlasti na tistih točkah, ko začnete obrazlagati glas, pravzaprav nihče ne skrbi sam zase. Bi pa res prosil, da s tovrstnimi žaljenji prenehamo, sploh na osebni ravni, ker res ne privedejo k, prvič, dobremu vzdušju v parlamentu, drugič, ugledu parlamenta. Pomeni, če v parlamentu lahko drug drugega žališ, najverjetneje lahko pomeni, mi smo nek zgled, pomeni, da je to povsem dopustna zadeva v celotni družbi. Tako da bi jaz apeliral na tej točki naprej, brez da samo njega izpostavim, ker so tudi številni drugi poskušali na ta način narediti. Mogoče je pa tukaj elokvenca in frekvenca glasu toliko večja, da je to bolj opazno. Ne bi nobenega izpostavljal, ampak bi vas res prosil, da od tod naprej se vsak skoncentrira na svoj glas. Če mora res razlagati, naj razloži svoj glas in ne utemeljuje s tem, kaj so drugi kdaj naredili. Predvsem svoj glas. Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Prvič, ko razlagam glas, se kolegi režijo kot opice in me to moti pri razlagi glasu. Pika. Drugič, nisem slučajno prišel na šiht, ampak sem bil tri dni s kolegom Pogačnikom iz SDS in s kolegom Kamalom na COSAC-u, kjer sem zastopal Slovenijo dosti drugače, kot jo zastopa predsednik države, ki izhaja iz SDS in nas pogosto sramoti. Nimam časa, da bi zdaj razlagal, katere teme smo tam obravnavali, lahko le na kratko povem, problematiko energetske unije, problematiko TTIP, ki se dotika resnih ustavnopravnih vprašanj, problematiko begunske krize, problematiko resnejše in večje vloge Državnega zbora v odločevalskih procesih znotraj Evropske unije in še kaj. Cel dan sem garal, spremljal sem, kaj vi počnete na seji, v petek sem bil z gospodom Grimsom na energetskem forumu srednjeevropske pobude, kjer sem tudi zastopal Slovenijo. Pet ur sem se vozil po dežju, po nevihtah s šoferji v Maribor, v soboto sem se prepakiral, v nedeljo sem šel naprej na šiht. Minimalno, kar pričakujem, je da se mi kolega Han opraviči, čeprav razumem, da je utrujen po tej proračunski seji, ki ste jo v glavnem zakuhali vi v koaliciji, z vašo dobesedno nesposobnostjo. Če se 9 mesecev pogajaš, klinc, po treh mesecih mora predsednik Vlade zamenjati pogajalca. Pogajalec pa še vmes malo bluzi, ne morem drugega reči, po Združenih državah Amerike. In to ni smešno in se nehajte režati. Hvala za besedo.
Zdaj pa tako. Ali lahko prosim, da na tej točki nehamo. Vsi ste povedali svoje, opomini vam ne pomagajo nikdar, tudi ne bodo pomagali, ampak dajmo se skoncentrirati na to, kar je tema današnje seje. Današnja seja je posvečena temu, da bomo sprejeli ta proračun oziroma, da o njem glasujemo, ker moramo odločiti o njem. Če se samo s postopkovnimi pogovarjamo, pač ne moremo odločati. Obrazložitev? Postopkovno? Zadržujem se, da ne bi prekinil. Mag. Matej Tonin ima postopkovno.
Predsednik, jaz bi dal postopkovni predlog in bi prosil, če ga daste na glasovanje, in sicer danes je koncentracija močno popustila, zato jaz predlagam, da z glasovanjem nadaljujemo jutri od 10. ure naprej. Nič ne bo izgubljenega, nič ne bo to pomenilo za proračun, mislim pa da danes praktično ob tej pozni uri pa ob tej popuščeni koncentraciji nima več smisla, tako da bi vas prosil, če daste na glasovanje postopkovni predlog, da nadaljujemo z glasovanjem jutri ob 10. uri.
Jaz mislim, da glede na to, da smo to točko dokončali, kar se tiče same razprave, in da je bilo načrtovano, da se v teh dveh dneh dokonča proračun in smo to vedno naredili in smo prišli tako daleč, mislim, da lahko pridemo do konca. Zato ne bi dal vašega postopkovnega, razen če je strašna želja, da glasujemo o tej zadevi. Recimo temu, da sem vam zavrnil ta postopkovni predlog. Tega postopkovnega predloga na tej točki ne bom dal na glasovanje. Postopkovno, gospod gospod Žan Mahnič.
Hvala, gospod predsednik. Zdaj mogoče ne bo ravno postopkovno, ampak doktor Trček je rekel, predsednik države, ki izhaja iz SDS, gunca afne po svetu. Jaz bi prosil, da vi ali nekdo drug mene spomni, kdaj je gospod Borut Pahor prestopil v Slovensko demokratsko stranko. Rekel je, da izhaja iz SDS, tako da naj me nekdo spomni.
No, če je rekel, se je zmotil. Ni več postopkovnih. Glasujemo o amandmaju. Saj normalno, saj sem rekel, da ni. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti pa 48. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti je glasovalo 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2711, Ministrstvo za zdravje. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti pa 51. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti je glasovalo 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330, Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Izvajanje osnovnošolskih programov. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz upam, da ne bo problem, za kateri kraj gre. Gre za občino Mirna Peč. Ampak mislim, da je zelo pomembno, za kaj gre. Gre za dokončanje osnovne šole. Zakaj je zadeva tako zelo pomembna? Zato ker ne gre za sredstva, ki bi jih ta šola potrebovala na novo, ampak gre za sredstva, ki so bila v proračunu, v prvotnem proračunu obljubljena. In s proračunom takrat zagotovljena. Občina je v kot sofinancer v sodelovanju z ministrstvom s projektom začela, kajti za svoj del je priskrbela tudi ustrezna sredstva. In poglejte, v kakšni poziciji sedaj puščamo lokalno skupnost. Ne samo da smo jim jemali povprečnine. Obljubljamo oziroma nekaj namenjamo v proračunu, potem pa se naslednje leto odločimo, da tega enostavno ne bomo dali. Kaj naj sedaj naredi ta lokalna skupnosti, ki je že začela s projekti, začela z nekimi podpisi pogodb? Kdo bo zdaj odgovarjal za penale, ki bodo pri tem nastali? Denar je bil obljubljen in zdaj je prestavljen na 2018. Kaj se dogaja s proračunom 2018, mislim da je v tej dvorani vsem jasno. Da ne bo kakšnega nesporazuma. Jemlje se iz povsem ustrezne postavke. Če je stanje v državi takšno, kot smo danes poslušali, je protokol tisti, ki rabi dejansko najmanj. Verjetno se je vsakdo v tej dvorani ali pa zunanji ukvarjal vsaj s kakšno obliko organizacije, kamor sodi tudi protokol. In tukaj je moč veliko privarčevati. Moč pa je tudi veliko zapraviti. Odvisno pa je od vsakega posameznika, na kakšen način se kakšnega projekta loti. V Slovenski demokratski stranki bomo teh borih 400 tisoč evrov podprli v obliki amandmaja. Jaz seveda ne smem pozivati, upam pa, da bo v tej dvorani danes prevladal vsaj delno razum in da ne bo šlo tisto, če si ponosen dobiš po nosu. Kajne, ministrica za finance?
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, 47 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340, Ministrstvo za kulturo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižničarska dejavnost. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, 67 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4215, Okrožno sodišče v Celju. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, 47 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4216, Okrožno sodišče v Kopru. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, 55 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da je amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4217, Okrožno sodišče v Kranju. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za so glasovali 3, 55 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4219, Okrožno sodišče v Mariboru. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, 54 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4220, Okrožno sodišče v Murski Soboti. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za so glasovali 4, 55 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4221, Okrožno sodišče v Novi Gorici. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, 56 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4222, Okrožno sodišče v Novem mestu. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za so glasovali 4, proti pa jih je bilo 55. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4223, Okrožno sodišče v Krškem. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za so glasovali 3, proti pa jih je bilo 56. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4224, Okrožno sodišče na Ptuju. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za so glasovali 4, proti 56. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4225, Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za sta glasovala 2, proti pa jih je bilo 57. [[Za je glasovalo 2.]] [[Proti 57.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4230, Okrajno sodišče v Ljubljani. Odločamo o amandmaju poslank dr. Mirjam Bon Klanjšček in mag. Alenke Bratušek k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za sta glasovala 2, proti pa jih je bilo 56. [[Za je glasovalo 2.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Dva dni spremljamo to agonijo obravnave proračunskih dokumentov za leti 2017 in 2018. Žal ugotavljamo, da pravzaprav vlada na vse te dileme in pomisleke, ki smo jih izražali v razpravah, ni niti odgovarjala. Kadar je, pa je neustrezno odgovarjala. Ko smo obravnavali amandmaje, ni bilo nobenega pristojnega ministra, da bi jih zagovarjal ali oporekal. Sedaj ko praktično imamo mi obrazložitve glasu pri proračunih, je pa praktično vlada skoraj v celoti zasedena, več ministrov in drugih visokih funkcionarjev. Zgrešeno popolnoma. Ko rabiš vladnega funkcionarja, ministra za to, da bo branil vladni predlog, ga ni, takrat, ko ne more nič storiti, in to je zdaj ta trenutek, ko se obravnavajo amandmaji, je skoraj popolna zasedba. Tudi to, kar se je zgodilo pri obravnavi proračunskega paketa, da Vlada ni predložila usklajenega predloga s sindikati in smo zdaj v situaciji, ko imamo fiktiven proračun, že ob vložitvi je bil proračun fiktiven, pa ste takrat to povozili z nekim glasovanjem v Državnem zboru oziroma na Kolegiju. Sedaj se to ponovno počne naprej. Nobeni razlogi, nobeni argumenti ne zadostujejo, nobeni pomisleki ne ustavijo koalicijo, niti je ne prisilijo k nobenemu razmisleku, zato, gospod predsednik, napovedujem obstrukcijo poslanske skupine pri vseh glasovanjih, ki so povezana še s to točko dnevnega reda, pri vseh glasovanjih, ki so povezani s 4. točko dnevnega reda, in pri vseh glasovanjih, ki so povezani s 16. točko dnevnega reda. Hvala lepa.
Odločamo o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Združeni levici proračuna ne moremo podpreti. Ne moremo ga podpreti, ker ostaja pri neoliberalnem okvirju prejšnjih proračunov. V bistvu ne gre za programski proračun, kot je zapisano v koalicijskem sporazumu, ampak gre za računovodski proračun. Nek copy-paste prejšnjih proračunov, s tem pa se v naslednji dve leti kopirajo glavne napake prejšnjih vlad. Na prihodkovni strani to pomeni prenizki davki za kapital, premoženje in najvišje plače, na odhodkovni strani pa to pomeni nadaljevanje rezov tam, kjer bi bili najmanj potrebni, se pravi pri sociali, v javnem sektorju, razvoju. Kaj bi morali storiti, da bi ga v Združeni levici podprli? V razpravi smo večkrat opozorili na največje pomanjkljivosti tega proračuna. Mi imamo premoženje in kapital, ki sta med najmanj obdavčenimi v Evropi. Pri obeh smo na repu evropskih držav. Pri kapitalu smo na predzadnjem mestu in nujno bi bilo davke na kapital, predvsem na davek na dobiček dvigniti vsaj na evropsko povprečje. Če bi samo na evropsko povprečje dvignili, bi s tem dobili dodatnih 100 milijonov evrov na prihodkovni strani v proračun. Pri davku na premoženje imamo davek na nepremičnine, ki še zdaj na postavki kaže nič. Se pravi, nič evrov zberemo iz davkov na nepremičnine, s tem da imamo v tej državi tudi ljudi, ki imajo po 500 nepremičnin in več. Zato bi nujno rabili socialno pravičen davek na nepremičnine, ki pa ga je ta vlada prestavila izven okvira tega mandata, se pravi nekje po letu 2019, če sploh kdaj. Pri najvišjih dohodkih ste šli celo v obratni smeri. Se pravi od socialno pravičnejšega obdavčenja, ki smo ga imeli, ste najbolje plačanim v tej državi, vključno z nami v tej sobi, podelili 80 milijonov težko davčno darilo. Na drugi strani pa zdaj to pomeni pri odhodkih, da ni prostora ne za plače v javnem sektorju, zaradi česar ste se zapletli s sindikati, da ni prostora za usklajevanje pokojnin, zaradi česar ostaja najnižja oziroma garantirana pokojnina za 40 let polnega delovnika 444 evrov, da ni prostora za usklajevanje otroških doklad, da ni prostora za državne štipendije, da ni prostora za starševska nadomestila, da ni prostora za nadomestila za brezposelnost, da ni prostora za minimalni dohodek, da ni prostora za drugi tir, da ni prostora za razvojne projekte in tako naprej. Povsod zmanjka denarja, ker vodite naprej permisivno politiko do obdavčenja kapitala in premoženja. In to je glavni razlog, da tega proračuna ne moremo podpreti, ker je nesocialen in nerazvojen, hkrati pa permisiven do bogatih in kapitala. Glasovali bomo proti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati ne more podpreti Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2017. Bolj točno, glasovali bomo proti. Bili smo zraven pri kar nekaj državnih proračunih. Ta je najslabše pripravljen, ta ima največ neznank in ta ima največ nekih fiktivnih postavk. Plače v javnem sektorju niso definirane, vprašanje je, veliko vprašanje je, če bomo počrpali toliko evropskih sredstev, kot se tukaj na prihodkovni strani v tem predlogu proračuna načrtuje, tukaj nam preprosto spet ne gre delo dobro od rok. Razočarani smo, da je vladna, tako imenovana mini davčna reforma pokazala, tu se zdaj jasno vidi v številkah, da je država povečala svojo požrešnost za 59 milijonov, in to predvsem tako, da je naložila višje davke slovenskemu gospodarstvu, ki omogoča nova delovna mesta, ki omogoča tudi polnjenje zdravstvene in pokojninske blagajne. In še nekaj in še enkrat, ampak ne zadnjič, ta proračun pravzaprav prispeva k nepravni državi, eklatantno krši zakone, torej ne spoštuje slovenske ustave, bolj točno 2. člena slovenske ustave, ki pravi, da je Slovenija pravna in socialna država. Vlada in koalicija pravi, da to ni res, da želi biti Slovenija nepravna država. Mi pri takšni zgodbi ne želimo sodelovati. Glasovali bomo proti.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Nekdo pred menoj je uporabil besedo neznanka. Jaz sem po osnovni izobrazbi naravoslovno-matematični tehnik, smer uporabna matematika. In proračun ni enačba, v kateri bi bilo toliko neznank, kot jih je v tem proračunu. Že zaradi tega bom glasoval proti. Ne bom zdaj omenjal, kdo se je med tem s strani izvršilne oblasti smejal, ko je Luka govoril o pomembnosti prihodkovne strani proračuna, ker nočem dati gospodu Hanu to veselje za še eno proceduralno, ampak očitno se v tem državnem zboru Združena levica, ki ji lepite vse živo, pa nikoli ne pozabite na Venezuelo, edina makroekonomsko resno ukvarja s prihodkovno stranjo državnega proračuna, ob kakšnih redkih osamelcih na desni, da sem odkrit, z razvojnim modelom te družbe in države, čeprav ni nujno, da se strinjamo glede vsega, kar govorijo kolegi v Državnem zboru na desni strani in ki so tukaj prisotni. Ta proračun, jaz verjamem, da je kolega Han slabe volje in živčen in tako naprej, ampak ta proračun ste si sami zakuhali, takšnega, kot je. Zato prosim, da razrešite neke znotrajdružinske zgodbe in težave, ne pa nas tunkati v to na nespodoben način. Seveda ne morem glasovati za tovrsten proračun, ki se ne ukvarja s prihodki, ki ne rešuje razvojnih problematik, ki ne rešuje perečih problematik, socialne izključenosti, revščine, ki ne vidi, da se v tej družbi nihče ne ukvarja z mlajšimi od 40 let, ne morem glasovati za ta proračun navsezadnje tudi zato, ker imam preveč tega v ožji in širši družini. In navsezadnje tudi zato, ker imam preveč otrok, da b i [[izklop mikrofona]]
Preden dam besedo naprej, res prosim, da pustimo imena poslancev ob strani, ker res niso pomembna za sprejemanje tega, kar imamo za sprejeti ali pa za odločanje o samem glasovanju. Obrazložitev glasu gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo in dobro jutro, glede na to da je pol enih zjutraj in da tudi nekako ta manjšina na tem, če prideš v Državni zbor levem krilu, mislim, da smo ostali na samem. težko da se borimo proti mlinu na veter, pa bi vseeno mogoče povedal eno, mogoče dve stvari. Strinjam se z razpravo predhodnika, ki je kar dobro zajel razpravo in predstavil problematiko štajerske regije. Tudi jaz kot Ptujčan se z njim strinjam. Mogoče z nekaterimi stvarmi na področju gospodarstva ne. Mislim pa, da je treba nasloviti na Vlado Republike Slovenije eno pobudo. Ko se jaz v nekih mednarodnih krogih Evropske unije pogovarjam s sovrstniki in pa tudi nekaterimi ljudmi, jaz mislim, da ko smo se Slovenci pridruževali Evropski uniji, mislim, da smo se vsi nekako v tisti brzini zaleteli in pozabili na nekaj zelo pomembnih stvari. Jaz sem podpornik evropskega projekta, definitivno. Ampak mislim pa, da je pravi čas, da naslovim na Vlado Republike Slovenija pobudo, da odpremo pridružitveni sporazum med Republiko Slovenijo in Evropsko unijo in da se tako mi, kot so se nekatere druge evropske države, začnemo boriti za lastne firme. Nemčija, Poljska, Češka in Italija so se lahko borile za neke lastne kvote na področju kmetijstva, gospodarstva, investicij in še bi lahko našteval, razen nas, ki smo postali neki hlapci Junkerja in Merklove. Tako dajem pobudo in razmislek za naprej, da je čas, da tudi v Evropski uniji začnemo zagovarjati načelo močnih suverenih držav znotraj Evropske unije, sicer mislim, da bo Evropska unija propadla. Hvala lepa.
Skoraj sem pozabil. Še eden. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Tega proračuna ne bom podprl. Osnovne, bom rekel najtrdnejše točke, kaj je z vsem tem sporazumom narobe, da je socialno nepravičen, da ni razvoj, je povzel vzel že kolega Mesec. Problematiko tega proračuna in njegove socialne usmerjenosti bom opredelil s tem, kar se mi je danes zgodilo na poti v Ljubljano. Hodim iz Svetega Duha proti naši železniški postaji. Ustavi me tam nek možak. Videl sem ga prvič v življenju. Rekel je: "41 let delovne dobe imam, vi mladi, koliko mislite, da imam penzije?" Sem pomislil, da tam okoli 500 evrov. "Ja, točno 500 evrov. Kaj boste naredili, da bo bolje?" Gledam, malo mi je bilo nerodno reči, "ja, glejte, saj v Združeni levici zagovarjamo, da se penzion izboljša, da ta sredstva dobimo z dodatnimi obdavčitvami, z dodatnimi obdavčitvami kapitala, da začne pravično prispevati v naše blagajne, ampak žal se je slovenska politika zarotila, da bo imel kapital v naši družbi imel privilegije. Upokojenci kot tudi ostali segmenti delavskih razredov bodo pa potegnili ta kratko." Potem me je naprej vprašal: "Vi mladi v Združeni levici, kaj boste naredili, imamo nekaj upanja še za vas?" Pa sem rekel, da se bomo še naprej borili. In ravno danes je ta priložnost, da se borimo za bolj pravično socialno državo. Tej borbi se reče proračun Republike Slovenije in socialna pravičnost je očitno ta boj za leto 2017 in za leto 2018 izgubila. Koalicija bo podprla ta proračun. Jaz ga ne bom podprl, ker je socialno nepravičen in nerazvojen in naši penzionerji bodo še zmeraj živeli v revščini. Žal. Bomo morali socialiste počakati, da bodo imeli vlado, da bo bolje. Očitno.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Jaz tega proračuna tudi ne bom podprl. Moja obrazložitev je, včeraj sem o tem razpravljal, da je ta proračun premalo pokazal na prihodkovni strani, kot sem že tudi slišal od nekaterih. Kot da je denarja dovolj, kot da pride samo od sebe, mi pa se tukaj samo cukamo, kdo ga bo več porabil in za koga bo več. Premalo pa ustvarjamo, premalo spodbujamo investitorje, tuje vlagatelje. Čeprav je moj predhodnik prej povedal, kakoje treba obdavčiti kapital, ne vem, kako bo prišel tuj kapital do Slovenije, če ga bomo obdavčili, da ga komaj čakamo, da ga raztrgamo. Po drugi strani pa smo poslušali tudi danes nekatere, ki so tukaj govorili o tem, kako moramo čim več novih delovnih mest ustvariti, da nova delovna mesta tudi s prispevki polnijo blagajne – tako pokojninsko, zdravstveno in ostale. Pa tega nekako ne vidimo. Pa ni treba tukaj ne vem kakšnega denarja. Treba je volje, spremeniti je treba kar en kup zakonov, predpisov. Treba je gledati malo naprej. Ampak v tem proračunu, ko že tako črtamo še tiste investicije, ki so bile do sedaj, ni nobenih spodbud. Ne za tuje vlagatelje, ne za domače. Domači podjetniki bežijo ven. Tuji ne prihajajo, gredo mimo nas. Delovnih mest je čedalje manj in od kod potem mislite, da bo prišel denar v vse te blagajne, da bomo lahko pokojnine delili brez proračunskega denarja, da bomo več denarja namenili za zdravstvo in tako naprej. Jaz tega proračuna ne morem podpreti, ker je čisto potrošniški, dokler bomo imeli še kaj.
Očitno je postopkovno. Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Gospod predsednik, jaz vas prosim, da pogledate, kakšno je stanje v dvorani in ocenite, ali Državni zbor sploh lahko nadaljuje s svojim delom, če kolegi sploh še vedo, pri kateri točki smo, kaj delamo. Jaz tukaj iskreno povem, sploh ne slišim razprave. Tudi sama težko sedim. Sem za razliko od marsikoga drugega ves dan tukaj in predlog, ki ga je dal že pred časom kolega Tonin, je popolnoma na mestu. Sem čakala nekaj minut, da boste vi naredili red v dvorani, pa nisem imela te sreče. Tako da mogoče res razmislek, da ugotovite, ali so kolegi sploh še sposobni do konca spremljati sejo. Tudi jaz težko sedim. Iskreno povem, težko sedim tako dolgo, kakor danes to peljete. Ampak če ste se odločili, da na silo to izpeljete, vsaj naj bo dostojno Državnemu zboru.
Se strinjam s predlogom. Prosim, da sedete, če hočemo nadaljevati naprej. Ne želimo nadaljevati? Prosim. Naj še enkrat ponovim, da vemo, o čem glasujemo. Odločamo o posebnem delu predloga proračuna v celoti. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima magister Matej Tonin.
Poslanke in poslanci! Ali veste, zakaj se mi zdi, da je ta koalicija brezčutna pa včasih trdosrčna? Vsaj v tistih koalicijah, v katerih sem jaz bil, smo bili vsaj toliko, da smo vsaj za pet tisoč evrov kakšen amandma sprejeli. Ampak ta koalicija ne sprejme niti amandmaja za pet tisoč evrov. Dajte mi povedati, kako je možno graditi nek pravi dialog, neko dobro klimo ali pa neko soglasje v tem parlamentu, če je koalicija tako trda, da se ne da dogovoriti niti za minimalne amandmaje, ki ne bodo absolutno nič ogrozili javnih financ, bi pa s strani vladne koalicije pokazali neko dobro voljo. Jaz se spomnim mojega prvega proračuna leta 2012, bil sem mlad, neizkušen, nadobudni vodja poslanske skupine in ko smo sprejemali proračun, danes tega ni bilo, nič, nobenih scen, ampak leta 2012 je bil okoli parlamenta, kako se je že reklo, živi zid ali pa živa veriga. Ljudje so okoli parlamenta hodili, se držali za roke in zahtevali 16 milijonov evrov za univerze. Jaz se spomnim, da sem jaz takrat kot koalicijski poslanec zahteval prekinitev tiste seje in da se pomenimo, ali teh 16 milijonov lahko zagotovimo. Kolega Tanko je bil besen na mene. Mislim, da mi še danes tega ni odpustil, da sem takrat to naredil, da smo tisto sejo prekinili in da je minister za finance rekel, da bomo nekako tistih 16 milijonov evrov pa že preboleli, če jih univerze potrebujejo. In na koncu se je zgodilo, da je celo opozicija z Jankom Vebrom na čelu takrat podprla ta proračun. Če hočete ustvarjati v tej državi nekoliko boljšo klimo, za božjo voljo, prosim vas, dajte pokazati malo srca.
Preden dam postopkovno, lahko ugotovim, da to ni bilo nič od [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] . To mi zdaj poveste, prej ste pa celo tirado naredili o drugih zadevah, niti ne, da ne boste glasovali, čeprav je jasno vnaprej, kaj hočete. Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, jaz sam sem, verjetno tudi moji kolegici in kolegi iz Združene levici v dokaj dobri psihofizični kondiciji, nimamo težav, da pripeljemo to sejo do konca, ampak nekako se mi zdi, da ste nekateri, ki ste cele dneve sedeli tukaj, preveč utrujeni. Na to je že opozarjal, bil sem takrat na Kolegiju, gospod Tanko z izkušnjami. Tudi drugi smo se mu nekako pridružili, ampak ste pač to sejo ubrali, kakor ste jo pač ubrali. To je pač del, bom parafraziral Tonina, neke vaše vehemence, ampak zdi se mi, da je proračun vseeno pretirano resna zadeva, da bi se jaz in kakšen kolega, ki ga zdaj ne bom imenoval, pingpongirali in da bi se vsi še naprej sramotili. Ta preostanek opozicije, ki je tukaj, bi tudi lahko izvedel to, kar je izvedla SDS, in si malo skrajšal delovni dan, ampak smo se pač odločili, da tega ne bomo naredili. Moj proceduralni predlog je, da prekinemo sejo, proceduralni predlog je, da daste to na glasovanje in da nadaljujemo juti ob deseti uri. Samega me čaka ob osmi uri zelo pomembna seja KNOVS, tudi gospoda Tonina. Koalicijski poslanci in poslanke so že najavili, da se te seje ne bodo udeležili zaradi preutrujenosti. Tudi v luči tega bi bilo dobro, da to sejo prekinemo in mogoče se bodo premislili tudi glede obiska jutranje seje KNOVS. Lepo vas prosim, da daste moj predlog na glasovanje. Hvala.
Kot sem že prej povedal, tudi tega predloga ne bom dal na glasovanje, ker je povsem jasno, da obstaja še želja, da to izglasujemo v današnjem dnevu. Postopkovno, gospod Andrej Čuš.
Glejte, kljub temu da sem tukaj samostojen poslanec, imam pravico po poslovniku do vsaj postopkovnega predloga. Vsaj nekaj, hvala bogu, bi rekel. Ampak poglejte, mislim, da kritika in pobuda predhodnika, gospoda Trčka, je vsekakor zelo na mestu. In če jutri zjutraj ob osmi uri [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] oziroma že danes, ja, res je, pol enih zjutraj je, malo čez. Če seja Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb ne bo sklepčna, predsednik Državnega zbora, je to vaša odgovornost. In vi nosite odgovornost, da seja ne bo sklepčna, ker vi razporejate delo Državnega zbora. Zato se tudi jaz pridružujem pobudi kolega Trčka z Združene levice, da prekinemo sejo in nadaljujemo jutri ob 10. uri. In prosim lepo, dajmo glasovati o tem, ker poglejte, kakšna je klima v Državnem zboru. Sicer pa po drugi strani razumem, da ni neke pretirane utrujenosti, ker ta vlada je že pol mandata ali pa prvi polčas v aktivnem mirovanju. Hvala lepa.
Na glasovanje bom dal sklep o tem, da prekinemo sejo, tako kot je bil predlagan. Glasujemo o tem, da prekinemo sejo. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 47. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 47.]] Torej sejo nadaljujemo. Glasujemo o posebnem delu predloga proračuna v celoti. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, glasoval bom proti predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2017, ker sem izjemno zaskrbljen nad mnenjem Evropskem komisije, ki nam ga je včeraj poslala v Državni zbor. Verjel sem, bil sem optimist, da smo že na pravi poti glede finančne stabilizacije, vendar nam je Evropska komisija, torej tudi naša, sporočila, da očitno vlagamo premalo naporov v smeri finančne stabilizacije. Glasoval bom proti tudi zato, ker sem res bil optimist in sem pričakoval, da bo ta koalicija za leto 2017, ki je še zadnje celo leto, dvanajst mesecev vladavine te koalicije, za katero pripravljam proračun in sem pričakoval, da bomo videli neke nove koncepte, novi ekonomski model za to državo, ki bi predvsem povečal prihodkovno stran. Lahko je razrezati kolač kruha, lahko ga je razdrobiti, malo težje ga je speči. In to, ko pravim peči kruh, pomeni skrbeti za prihodkovno stran. Mi v tej državi premalo ustvarimo in v prihodnje bo še slabše, ker so ukrepi te vlade takšni, ki jemljejo kisik slovenskemu gospodarstvu, potencialnim investitorjem sporočajo, da naj k nam ne hodijo. Zaradi tega ne bo novih delovnih mest, izobraženi mladi pa se izseljujejo. In še nekaj, gospod predsednik, vaš prijatelj in kolega Norbert Lammert je kdaj tudi kanclerko Angelo Merkel napodil v zadnjo klop, ko je klepetala s svojim poslanskim kolegom.
Zdaj pa res glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 53, proti pa jih je bilo 15. (Za je glasovalo 53.)(Proti 15.) Ugotavljam, da je posebni del predloga sprememb proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 54, proti pa jih je bilo 11. (Za je glasovalo 54.)(Proti 11.) Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo z odločanjem o posameznih delih predloga sprememb proračuna. Sprašujem predstavnico Vlade ali je predlog državnega proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen. Besedo ima mag. Mateja Vraničar Erman, ministrica za finance.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na to, da niso bili izglasovani nobeni amandmaji, je proračun notranji usklajen. Hvala lepa.
Ker je predlog sprememb proračuna usklajen, prehajamo na odločanje o Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2017 v celoti. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 54, proti pa jih je bilo 14. (Za je glasovalo 54.)(Proti 14.) Ugotavljam, da so spremembe proračuna Republike Slovenije za leto 2017 sprejete. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2018. Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega proračuna. Postopkovno, mag. Matej Tonin, izvolite.
Predsednik, zdaj smo vsebinsko smiselno zaključili oziroma ste sprejeli proračun za leto 2017. Zdaj pa resnično, iskreno se vprašajte, kajti boste koalicija izgubila, če glasovanje o proračunu za leto 2018 prestavimo danes, niti ne na jutri, danes na 10. Uro. To pomeni da prestavimo glasovanje za 7 ur in 20 minut. Predsednik, jaz mislim, da je vaša dolžnost tudi gledati na vse te poslance, da ste predsednik vseh in nekateri imamo jutri zjutraj ob 8. uri odbor. To je ena stvar. Imamo tudi majhne otroke in družine, se pravi, je treba pred tem otroke zvoziti v vrtec in jaz bi jih rad varno pripeljal. In te stvari, bi bilo prav in pošteno, da nam jih omogočite, da jih na en takšen normalen način počnemo. Ogrožena ni ne varnost države, ne finančna stabilnost. Ničesar. Gre samo za en koalicijski, in ta je, da je treba za vsako ceno to stvar danes speljati na žive in mrtve. Jaz vas vsaj to prosim, če ste bili tako trdi pri amandmajih, da jih niste, niti enega sprejeli, pojdite nam vsaj toliko na roko, pa prestavite glasovanje na jutri na 10. uro. Še en dodatek imam. Jaz bi imel resnično rad predlog, da damo na glasovanje ponovno, da se ta stvar prestavi jutri na 10. uro. Je nova okoliščina, proračun za leto 2017 je že sprejet. Ko smo glasovali o predlogu Trčka, še ni bil, zdaj je to nova okoliščina. To je prvi predlog, postopkovni, da glasujemo o tej stvari. Druga zadeva. Jaz vam predlagam, da ministrsko ekipo pošljete domov, ker nima smisla, da se z nami tukaj trudi in vztraja, ker ne razpravlja. Bil je čas, da bi danes v takšni posadki cel dan lahko sedeli in bi bila najbrž lahko zanimiva razprava in debata, ko smo razpravljali o proračunu, zdaj pa nima nobenega smisla, da tukaj dame in gospodje sedijo, gredo lahko domov, jih jaz kot opozicijski poslanec prosim, da gredo domov, ker nima smisla, da so tukaj. Resnično. Bodimo malo človeški pa malo razumni. In še tretja star, predsednik, za katero ste tudi vi zadolženi pa je, da nismo mi sami v tej hiši, da ta hiša obratuje, da mi glasujemo, morajo biti prisotni tudi strokovni sodelavci, tisti, ki skrbijo za glasovanja, za vse stvari, ki tukaj tečejo. Tudi do njih je treba biti razumljiv. Predsednik, ničesar ne bo izgubljenega, če jutri ob 10. uri glasujemo naprej. Če boste že zavrnili ta moj predlog, prosim, če mi lahko vsaj utemeljite, kaj je razlog, da glasovanje o proračunu za leto 2018 ne more biti opravljeno danes ob 10. uri, to je 7 ur in 19 minut kasneje.
Najprej bom na to postopkovno odgovoril, ker vsaka postopkovna si zasluži svoj odgovor, preden je naslednje postopkovno dano. Mislim, da malo več kot deset minut nazaj smo ravno o tem odločali, ali nadaljujemo sejo. Tako je bilo formulirano. Ni bilo formulirano samo do določene točke. In ta parlament je jasno izrazil svojo voljo glede tega vprašanja. To sem že dal, in res ne razumem, kaj se v petih minutah spremeni. Ja, pet minut je od takrat minilo. Volja je bila zelo jasno izražena. In to je moj ključni odgovor na to vprašanje. Vprašal sem, volja je bila izražena. Ne bomo kar naprej o postopkovnem glasovali. To je tudi zadrževanje zaradi tega, da delujemo čim dlje časa. Postopkovno najprej dr. Franc Trček.
Poglejte, gospod predsedujoči. Se bom omejil samo na eno zadevo, ki jo je že kolega Tonin omenil. Da ta hiša funkcionira, mora vse to, kar se mi gremo in kar nam ni v ponos, cela vrsta ljudi tukaj nam pokrivat zadnjice, po domače povedano. Ti ljudje z novo mini davčno reformo niso dobili višje plače. Številni ti ljudje imajo nesramno nizke plače. Mene, odkar sem v tem parlamentu, zelo daje, da bi amandmiral nek amandma, da bi tem ljudem dvignili plače pa da bi imeli informacijski sistem za 21. Stoletje. Samo verjetno bi me povozili vi, pa še mediji bi me povozili. Iz spoštovanja do vseh teh strokovk in strokovcev, tako strankarskih kot ostalih, ki delajo v tem parlamentu, pa med njimi je tudi gospa, ki mi je rekla, "kje naj meni Cerar vzame iz 526 evrov neto", vam predlagam, da upoštevate predlog kolega Tonina, da prekinemo to sejo v tem trenutku in da jo nadaljujemo jutri on neki normalni uri, danes, pardon. iz spoštovanja do teh ljudi in do spoštovanja do ljudi, ki imajo lahko vsaj približno družinsko življenje kot kolega Tonin, ki ga jaz in še nekateri ostali, ki živimo dlje kot eno uro vožnje, tudi kdo iz vladne ekipe, nimamo. In ga tudi ne bomo imeli do konca tega pa še kakšnega drugega mandata. Jaz nimam problema, jaz vam lahko tukaj vsak amandma zdaj še za 2018 obrazlagam. Lahko se postopkovno midva tukaj trikirava, Milan, dokler me ne boste z varnostniki nagnali ven. Ampak nočem tega početi. Dajmo biti končno ljudje. Navsezadnje, da si privoščimo nek normalen slovenski zajtrk. Lepo prosim, da prekinemo ta trenutek to sejo. Nekateri so jo že zapustili, ker se nočejo tega iti, tako kot vodite to sejo. Skrajni čas je, da se ta vehemenca v tem državnem zboru že neha. Ker mi nismo nadomestek šova Big brother, mi nismo komericialna televizija, ki bo več reklam vmes spustila. Dajmo biti končno resni. Hvala.
Postopkovno, mislim da je namenjeno zgolj temu, da bomo še dalj časa tukaj. Postopkovno ima gospod Andrej Čuš.
Jaz sem mislil, gospod predsednik, ko ste prej govorili, da boste vsako postopkovno vzeli posebej in na njega tudi odgovorili, ampak nič ne de. Ni problema. Vsi veste, da moji odnosi z bivšo stranko niso najboljši in marsikdo v tem državnem zboru govori, kako so tu vsi lojalni, zaljubljeni v svoje vodje. Ampak, glejte, nauk današnje zgodbe pa je, poglejte, vi v SMC ste bolj zaljubljeni v Mira Cerarja, kot so vsi v SDS v Janeza Janšo skupaj. To je nauk današnje zgodbe. In treba vam je postaviti ogledalo. Roko na srce. To je res.
Kakšno zvezo ima to s postopkovnim?
Dovolite, da imam še dve minuti in bom povedal, kar si mislim, ker imam to pravico. Zdaj smo se pogovarjali, mislim da o skorajda 40 amandmajih opozicije, tako Združene levice, Zavezništva socialnih in liberalnih demokratov, Nove Slovenije, Slovenske demokratske stranke. Kaj je bil nauk te zgodbe? Da je vse brez veze, da je vse farsa. Jaz ne vem, zakaj se tu sploh trudimo. Jaz predlagam, glede na to da je proračun daleč od ljudi, gospodarstva, mladih, neke socialne pravičnosti, da zaključimo to farso danes, rečemo tako, kot je rekel predsednik Vlade: Peace, ljubav, bok, in zaključimo to sejo Državnega zbora. Poglejte, amandmajev za leto 2018 je mislim da nekaj manj kot za leto 2017. Vsi vemo, kaj boste naredili z njimi. Brez veze, da jih imamo. Recimo Peace, ljubav, bok in zaključimo sejo Državnega zbora. Jaz pa se opravičujem, ampak napovedujem obstrukcijo seje Državnega zbora pri tej točki, ker nima smisla, ker je vse skupaj brez veze. Hvala lepa.
Postopkovno, magistrica Alenka Bratušek.
Spoštovani predsednik, jaz upam, da se zavedate, da vsaka poslanska skupina pred glasovanjem enkrat lahko vzame 45 minut odmora. Če to naredimo tri opozicijske poslanske skupine, boste sejo prekinili za dve uri. In kaj boste imeli od tega? Kaj boste imeli od tega? In če bi se mi obnašali tako, kot se obnašate vi oziroma koalicija, bi točno to naredili. Pa prosimo, opozarjamo, moledujemo, pa nič ne pomaga. Zato je v tem trenutku to samo moje opozorilo, ampak če se obnašamo tako, nas boste pripeljali točno do tega. In vsi bomo sedeli v Državnem zboru dve uri ali pa se boste mogoče takrat spomnili, da se točko da prekiniti in jo danes nadaljevati ob deseti uri.
Zdaj pa je bilo že toliko teh predlogov, da moramo očitno še enkrat glasovati o isti zadevi, o kateri smo glasovali pred desetimi minutami. Postopkovno, gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Če bomo glasovali, potem jaz predlagam, da se glasuje o predlogu, da nadaljujemo jutri v okviru glasovanj, ko so le-ta predvidena. Predvidena so ob sedmih danes, ja, se opravičujem.
Zadeva je taka, glasujemo, da nadaljujemo zdaj ali pa, če sklep ne bo izglasovan, potem nadaljujemo z glasovanji jutri po glasovanjih, ki so predvidena za jutrišnji dan. To pomeni, da ob sedmih glasujemo skupaj tudi še ta del za leto 2018 naprej. Torej oblikoval sem iz vsega tega, kar je bilo do sedaj: ali nadaljujemo zdaj in dokončamo ali pa nadaljujemo z glasovanji jutri v okviru glasovanj, ne pa zjutraj ob deseti uri z glasovanji o tem. Ja, če bo sklep sprejet, bomo nadaljevali, drugače bomo jutri glasovali v okviru glasovanj. [[oglašanje iz dvorane]] No, potem pa takole. Glasujemo najprej o tem, ker najprej moramo glasovati, preden so druga postopkovna, glasujemo o tem, ali nadaljujemo sejo in dokončamo ti dve točki ali ne. Zdaj pa govorimo za obe točki. Lahko poveš v okviru postopkovnega, normalno, saj vedno poveš.
Spoštovani predsednik, jaz mislim, da je poslanec Battelli dal zelo dober in konstruktiven predlog, ki ga velja upoštevati. Ker je nadgradil tisto, kar smo do sedaj predlagali, da se glasovanje jutri ob desetih nadaljuje. Jaz vas razumem, da iz čisto tehničnih razlogov je morda težko jutri koaliciji ob desetih zagotoviti zadostno število poslancev, da bo glasovanje normalno teklo, zaradi tega je zagotovo predlog poslanca Battellija na mestu, da se to jutri pri ostalih glasovanjih normalno opravi. Jaz predlagam, da ta postopkovni predlog, svojega popravljam in podpiram predlog gospoda Battellija, da o tem glasujemo. Bodite pa razumljivi, jaz nočem biti nesramen, ampak glejte, pri proračunu za leto 2018 imamo 26 amandmajev. Koalicija ni zainteresirana za nič, niti posluša ne. Ministri tudi nič ne obrazlagajo. Se pravi, da gre vse v prazno in na takšen način ni mogoče delati. Meni bi bilo, verjemite mi, najlažje reči, jaz obstruiram sejo, naša poslanska skupina gre domov in vi delajte sami, kar hočete. Ampak ker želimo v Poslanski skupini Nove Slovenije delati odgovorno, vas prosimo, da prestavite to glasovanje na en razumen način. In še oseben dodatek. Gospod predsednik, jaz nimam šoferja, ki bi me po seji peljal domov. Jaz se bom moral sam peljati štirideset kilometrov. To je razlika.
Rekli smo, da bomo glasovali o tem, ali nadaljujemo in dokončamo in da bomo na podlagi tega potem odločali naprej, da ne bo preveč kompliciran sklep, ker tega drugega naredim sam kadarkoli hočem. Mislim, da je povsem razumljiv in je povsem racionalen. Najprej glasujemo o tem, ali nadaljujemo. Torej pozitivni sklep je v tem primeru. Glasujemo o sklepu, da nadaljujemo s preostalima dvema točkama, ki ju imamo na glasovanju. Glasujemo.Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 19. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 19.]] Sklep je sprejet. Torej nadaljujemo. Poskušali smo v obe smeri, v negativno in pozitivno, obakrat je rezultat isti. Volja parlamenta je torej v tem primeru jasna in bi nadaljevali. Postopkovno, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik Državnega zbora. Seveda volja parlamenta je takšna in jo je treba spoštovati. Spoštovati je treba ustavo, spoštovati je treba zakone, tudi delovnopravno zakonodajo. Aja, ministrice Mrakove ni tukaj iz znanih razlogov. Ampak, gospod predsednik, vi ste podpisani pod sklic te seje in ste vabili na to sejo predstavnike Vlade, še posebej k tej točki, ki jo zdaj obravnavamo oziroma bomo glasovali. Predlagam, da predstavnikom Vlade dovolite, da gredo domov. Tu so matere, tu so žene, ki imajo danes zjutraj domače obveznosti, tuje obveznosti in je nesmiselno, da jih tukaj mučite oziroma mučimo. [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko umirite vaše nestrpne kolege? Jaz sem želel vsaj malo prispevati k temu, da bi ta institucija, Državni zbor Republike Slovenije bila družini prijazna institucija. Če ste me razumeli, najbrž niste, gospod predsednik, ker je tam galama v vaši poslanski skupini. Odločite se vi. Če vidite smisel, da tukaj mučite ministrice, državne sekretarke, državne sekretarje, da še tri ure vztrajajo, ker to bo še trajalo tri ure, vam kar povem, ali pa jim povejte naj za božjo voljo gredo domov, ker nima smisla, da so tukaj. To iskreno govorim. Hvala lepa, če ste prisluhnili mojim mislim.
Najprej, kar se tiče udeležbe. Vlada se seveda sama odloči, ena ministrica je pa tista, ki mi na določeni točki potrdi. In to je ministrica za finance. Za vse ostale vsekakor neke strašne nuje dejansko ni, in je tudi ni bilo prej. S tem se absolutno strinjam. Ne morem jim pa ne ukazati ali pa karkoli podobnega reči, glede tega in se morajo o tem sami odločiti. Ali je še kakšno postopkovno? Prvo postopkovno danes, dr. Matej T. Vatovec, izvolite.
Hvala predsednik. Vaša interpretacija tega, da je to volja državnega zbora, je malo za lase privlečena. To je volja mislim da koalicijskih poslancev, no, SMC poslancev, in tu gre za neko svojevrstno nasilje. In ponavljam to, kar sta ponovila že prej kolega Trček in kolega Tonin, tu, v tej hiši delajo ljudje, ki se bodo morali danes peljati še domov, pa jutri zjutraj priti nazaj. Nekateri se vozijo z javnimi sredstvi in tako naprej. Jaz ne govorim zdaj o poslancih in o ne vem kom drugem, ampak o ljudeh, ki so zaposleni v Državnem zboru in ki zaradi neke kaprice, da mora to biti sprejeto danes ob eni uri ali pa, ne vem, ob treh ponoči, vztrajate pri tem, da ne bi tega naredili danes, isti dan, isti datum ob, ne vem, ob desetih zjutraj ali pa zvečer, ko bo itak morala biti zagotovljena prisotnost koalicije zaradi ustavnih sprememb. Gre za popolnoma nerazumljivo vztrajanje pri tem stališču, da se mora to zgoditi zdaj, v tem trenutku. Imate tudi to pristojnost, da vi v tem trenutku prekinete to sejo in jo nadaljujemo jutri oziroma danes, kot je bilo že neštetokrat predlagano in kar je po mojem mnenju najbolj racionalna odločitev v tem trenutku. Ljudje dejansko niso več zbrani, poslušamo to klepetanje tu, to, da se ljudje režijo drugim poslancem, to, da komentirajo, in to ni več podobno ničemur. Vzemite si to pristojnost kot predsedujoči in prekinite to sejo in jo nadaljujte danes čez 10 ur.
Torej tisto, kar mi predlagate, je, da naj nasprotujem temu, kar je večina pravkar izglasovala. Običajno bi razumel, če bi o tem odločil sam, ampak dvakrat smo v pozitivno in v negativno smer šli glasovat. Obakrat je bil rezultat povsem isti Postopkovno, Matjaž Hanžek.
Tudi prvič danes. Meni je vseeno, kako so glasovali, jaz povem, da bom šel domov. Jaz sem ob petih zjutraj vstal in zdajle, če bomo to nadaljevali, bom 24 ur pokonci. Moram se peljati z avtom kar nekaj kilometrov, pa to ne po avtocesti, ampak tam, kjer mi srne in vse ostalo skače. Že zdaj je neodgovorno do sebe in do drugih, kmalu bom 70 let star, ne izgovarjam se na to, ampak rabim malo več mogoče časa in koncentracije in mene je že zdaj strah peljati domov. Ob treh, se pravi, da bom skoraj 24 ur, ministrica za zdravje bi me morala že domov poslati, ker bom na ta način, ko tukaj bingljam po nepotrebnem, zelo verjetno se lahko zgodi, da bom kakšne stroške zdravstvu prinesel, tam črtamo pa vse ostalo. Meni je vseeno, saj me lahko tudi kaznujete, jaz grem domov, ker ne morem, ne smem se tako neodgovorno obnašati, vsaj zaradi prometa, ker lahko še koga povozim. Hvala lepa. Adijo.
Samo pogledam tja k mag. Alenki Bratušek. A je postopkovno? Prav. Postopkovno, mag. Alenka Bratušek.
Predsednik, spomnite se, kako se je današnja seja začela. Takole. In tako jo mislite tudi končati. Super, res odlična proračunska seja. Vse, kar prosimo, je, da glasovanje o dveh aktih, od devetih do enih zjutraj smo tukaj, nekateri tako rekoč celi dan v dvorani in si ne zaslužimo tega, da lahko glasujemo o proračunu za leto 2018, ki je še daleč naprej, in o zakonu o izvrševanju proračuna na normalen način. Okej, je pač to vaš način dela. Ampak proračunov, lahko se jih sprejema tudi tako, vedno so proračunske seje dolge, nikoli pa na takšne luknjast način. Želela sem vas samo na to opozoriti, da smo začeli tako grdo in očitno boste s svojo silo tudi končali. Še enkrat vam pa povem, če se tri poslanske skupine zberemo skupaj, boste tukaj ravno do desetih. Res. To je način dela tega državnega zbora. Žalostno, res, žalostno. In tudi jaz vam predlagam, predsednik, da skladno s poslovnikom vi odločite, da delamo danes dovolj dolgo in da jutri v okviru glasovanj opravimo to glasovanje.
Naprej postopkovno. Ja, v bistvu je nemogoče delati, če so kar naprej postopkovna. Ne, ne, ugotavljam, da boste, ker imate pravico s postopkovnimi kar naprej motiti, da to zadevo naredimo, očitno ni možno drugače, kot da res prekinemo to sejo. [[oglašanje iz dvorane]] Ne, nisem rekel, da jo prekinjam. Ne še. Ampak očitno mislite nadaljevati kar naprej s postopkovnimi in potem se sklicujete na to, kako morajo ljudje čakati, ampak samo zaradi tega, ker hočete postopkovno zavlačevati. Pravkar smo imeli možnost, da se o tem odločimo, dvakrat smo se odločili, in res ne razumem, zakaj je treba kar naprej s postopkovnimi, potem se pa pritoževati nad tem, da so postopkovna. [[oglašanje iz dvorane]] Nisem videl vaše roke za postopkovno. Postopkovno, gospod Jani Möderndorfer, izvolite.
Jaz imam tega počasi dovolj, predsednik. Tamle poslušam s tiste strani, kakšen je odnos do mater otrok in kaj še vse. V času, ko ste bili na oblasti, ste ob štirih zjutraj amandmaje vlekli na Odbor za finance. In ne mi govoriti, takrat ni nihče mislil ne na otroke, ne na uslužbence, ne na matere. Kolegica, ki je bila predsednica vlade, ko smo glasovali o zaupnici in o proračunu, smo pa do pol sedmih zjutraj tukaj sedeli, pa nikoli ni pomislila na to, da je neznosno sprejemati proračun. In se mi zdi nekorektno in nefer. Dejstvo je, da če bomo prestavili glasovanje na jutri zvečer v času glasovanja, bomo prišli do točke, ko se bomo znašli zopet ob dvanajstih in ob enih zjutraj. Me zanima, ali se boste takrat spet spomnili na to, kdo je predlagal glasovanje na tisti čas. Danes je treba to končati.
Postopkovno uporabljate vsi, samo zato da čas teče in da preprosto niti ne moremo razpravljati oziroma glasovati o tistem, o čemer bi morali. Še kakšno postopkovno? Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Zadnje moje postopkovno, na včerajšnji seji, ki [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Tišina prosim!
Nadaljeval bom, predsedujoči, ko mi boste zagotovili mir v dvorani.
V redu, zdaj lahko nadaljujete. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim, umirite se. Še vedno ima postopkovno dr. Franc Trček.
Na srečo so mi pozabili vgraditi podprogram za zamerljivost. Ne, ni smešno, grozno je. Ne bom več nadaljeval s postopnimi stališči, oglasil bi se samo glede ene zadeve. Izglasovali smo in večina se je tako odločila. Vsaj vodja Poslanske skupine SMC, vi oziroma ti kolega Milan in jaz smo brali federalistične spise očetov ameriške demokracije. V njih, če se ne motim, Jefferson zelo jasno opozori na nevarnost tega, da večina povozi manjšino. Dajmo prekiniti sejo že zaradi tega, da Ameriki, mogoče pa Trumpu pokažemo pot, v katero smer naj gredo parlamentarne demokracije. Ne bom se več oglašal, ker nismo v mlinu, ne bom desetkrat eno zadevo ponavljal, ampak proračun se na takšen farsični način ne sprejema. Hvala.
Glasujemo o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Postopkovno, mag. Alenka Bratušek.
Spoštovani, predsednik, trikrat sem vas opozorila, zdaj pa zahtevam 45 minut odmora, da se lahko dogovorimo, kako naprej.
Na kateri člen se sklicujete, prosim?
Gospod predsednik, jaz verjamem, da mi boste vi kot predsednik Državnega zbora povedali, če ne, mi boste dali pa dve minuti, da grem po poslovnik, ker ga nimam cel dan tukaj, in vam bom pokazala. Ampak to, kar zdaj delate, je norčevanje iz poslank in poslancev. Dobro veste, da imamo kot poslanska skupina pravico do 45 minut odmora pred odločanjem. In vi ste rekli, odločamo o tem. Lahko nadaljujete s teatrom, seveda lahko nadaljujete [[…]]
Zdaj je jasno, za katerih 45 minut gre. Torej odrejam 45-minutni odmor, saj ne morem kaj drugega narediti. Dejstvo je, da se te zadeve lahko nadaljujejo na isti način, ampak čez 45 minut boste prišli povedat, kaj ste se odločili. Nadaljujemo ob 1.50.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, gospe in gospodje! Nadaljujem prekinjeno sejo zbora. Najprej sprašujem magistrico Alenko Bratušek, če želi obrazložiti stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim, mag. Alenka Bratušek.
Saj ste mi prej povedali, da moram, predsednik, tako da se bom potrudila. Glede na to, kako slabo je proračun za leto 2018 pripravljen, že v letu 2017 v proračunu zeva med 200 in 300 milijonov evrov luknje. Seveda se vse to prenaša naprej. Pika na i je mnenje Evropske komisije, ki ste ga danes dobili. Takega proračuna se ne da podpreti. Tako v naši poslanski skupini oziroma s kolegom ne bova podprla splošnega dela proračuna.
Glasujemo o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna [[..]] Postopkovno, magister Matej Tonin.
Prav je, da ostali kolegi poslanci tudi nekaj stvari vedo. V tej pavzi, ki je trajala 45 minut, se je celotna opozicija dobila. Poskušali smo v našo sredino povabiti tudi predsednika Državnega zbora, ampak žal se predsednik Državnega zobra ni pripravljen pogovarjati z opozicijo. Vi veste, kakšne proceduralne možnosti opozicija ima, če bi vam želela nagajati. Vsaka izmed poslanskih skupin pri vsaki točki lahko zahteva 45 minut posvetovanja pred glasovanjem. Na dnevnem redu sta še dve točki, 26 amandmajev, vsak amandma bi lahko obrazlagali. Vam garantiram, da brez večjih težav to sejo lahko vlečemo tudi do pol osmih, osmih zjutraj, tako da bova lahko s poslancem Trčkom šla direktno na Komisijo za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb. Predsednik, vi se zdaj izgovarjate tukaj na večino, ampak vi kot predsedujoči imate možnost, da vodite in tudi sami odločate, kako bo seja tekla. In bi morali biti tudi zaščitnik opozicije v tem smislu, da nam omogočate neko normalno delo, predvsem pa da vsem tem razpravam daste nek smisel. Jaz vas razumem, da ste se vi v poziciji odločili, da boste to stvar na žive ali mrtve speljali, da vas noben argument opozicije niti za 5 tisoč evrov ne zanima. In glejte, v Poslanski skupini Nove Slovenije res ne vidimo nobenega več smisla, da pri taki obravnavi proračuna sploh sodelujemo. Zato, gospod predsednik Državnega zbora, jaz napovedujem obstrukcijo pri tej in naslednji točki, da bo lahko ta parlament in ta vaša koalicija brez večjih težav, brez kakršnihkoli ovir lahko pripeljala do konca. Se bo super počutila. Samo – če je to demokracija?! Hvala lepa za tako demokracijo.
Najprej ima proceduralno magistrica Alenka Bratušek. Spoštovani predsednik, še enkrat, če, ne če, ker znate seštevati minute, lahko seštejete, do kdaj vam lahko grenimo življenje in delo v Državnem zboru. Ampak ker smo pametnejši [[…]]A lahko kolege prosim, jaz verjamem, da so živčni, ker je ura dve zjutraj, ampak [[…]]
Kolegi odhajajo.
Ne, ne, te vaše sem mislila. Skratka, naredite to, delajte tako. Celi Sloveniji ste pokazali, kot sem pa povedala, tisti, ki je pametnejši, pač preprosto odneha. Lahko noč!
Besedo ima za postopkovno gospod Luka Mesec.
Hvala za besedo. Kar se tiče Združene levice, mi smo povsem dobronamerno predlagali, da se to glasovanje prestavi. Ni čisto nobene potrebe, da bi se ta proračun sprejemal ob dveh zjutraj, kot se zdaj sprejema. Naše zahteve oziroma našega predloga niste uslišali, tako da tudi mi ne vidimo več smisla, zakaj bi sodelovali v tej razpravi. Glave ob tej uri pač enostavno niso več na mestu, da bi se odločale o tem, kako bomo razporedili 9,3 milijarde v letu 2018. Tega ne mislimo početi sredi noči, ampak ob kakšni normalni uri, kjer bi lahko približno imeli racionalno razpravo. Tako da če se vam zdi primerno, da se to zdaj na tak način, brez kakršnekoli potrebe sprejema, vi to izpeljite, ampak tudi naša poslanska skupina napoveduje obstrukcijo naslednjih dveh točk. Hvala.
Nadaljujemo z obravnavo 4. točke, glasujemo o splošnem delu dopolnjenega dela proračuna. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 52, nihče pa ni bil proti. (Za je glasovalo 52.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11.11.2016. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611, Ministrstvo za finance. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Finančna izravnava občinam. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za sta glasovala 2, proti pa jih je bilo 46. (Za sta bila 2.)(Proti 46.) Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811, Ministrstvo za zunanje zadeve. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Razvojno sodelovanje in mednarodna pomoč. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 48. (Za nihče.)(Proti 48.) Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1914, Generalštab Slovenske vojske. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Upravljanje, izobraževanje in oskrba kadrov Slovenske vojske. Glasujemo.Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Operativno delovanje in pripravljenost Slovenske vojske. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Infrastruktura in opremljenost Slovenske vojske. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 49. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Učinkovito trženje in promocija Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 49. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Vojna grobišča. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasoval 1 , proti pa jih je bilo 50. [[Za je glasovalo 1.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Odločamo o amandmaju Nove Slovenije k podprogramu Strokovne naloge in svetovanje v kmetijstvu. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje kmetijskih zemljišč pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu upravljanje kmetijskih zemljišč pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431, Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasoval eden, proti pa jih je bilo 49. [[Za je glasoval 1.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste, pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 4. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 5. Glasujmo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 49 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 6. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za ni sprejet.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državne ceste pod številko 7. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550, Ministrstvo za okolje in prostor. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Stanovanjska dejavnost. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Odprava posledic naravnih nesreč. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, 50 pa jih je bilo proti. [[Za nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Programi socialnega varstva. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 49. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Programi v pomoč družini. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613, Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 48. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330, Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Športna infrastruktura. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 50. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340, Ministrstvo za kulturo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižnična dejavnost. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti pa jih je bilo 48. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti pa 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna v celoti sprejet. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Postopkovno? Obrazložitev. Dobro. Končali smo z odločanjem o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem predstavnico Vlade, ali je dopolnjen predlog proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen. Besedo ima mag. Mateja Vraničar Erman, ministrica za finance.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Ja, proračun je usklajen. Hvala lepa.
Ker je dopolnjen predlog proračuna usklajen prehajamo na odločanje o Dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2018 v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala, predsednik. Kolegice in kolegi! Mislim, da sem malo prezgodnja, ampak kljub vsemu bi želela v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra dati obrazložitev glasu pri odločanju o dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2018 v celoti. Republika Slovenija, državljanke in državljani, naša država ima danes prvič po letu 2012 ponovno javnofinančno suverenost. Leta 2015, to je bilo lansko leto, smo izšli iz postopka presežnega primanjkljaja, sedaj pa s sprejetjem proračuna za leto 2017 in proračuna za leto 2018 ponovno stojimo trdno na svojih lastnih javnofinančnih nogah. To je velik dosežek, ki je rezultat intenzivnega sodelovanja, ki je potekalo ne samo na ravni Vlade in koalicije, ampak tudi na ravni sodelovanja z opozicijo in ostalimi v ta proces vključenimi zunanjimi skupinami. Govorim predvsem o skupinah, ki so morale sodelovati v okviru socialnega dialoga v lokalnih skupnostih. Preko odborov, ki so potekali v zvezi z obravnavo obeh proračunov za leti 2017 in 2018 v začetnih fazah, je Vlada skrbno zabeležila in tudi upoštevala številne predloge, ki jih je dala opozicija in jih, to je razvidno iz poročila, ki ga je Vlada pripravila, te predloge tudi, kolikor je bilo to v javnofinančnih zmožnostih in pa tudi racionalnosti, upoštevala. V tem končnem predlogu, ki je prišel in ki smo ga obravnavali najprej skupaj opozicija in koalicija na samih odborih in potem tudi intenzivno preko razprave na plenarni seji včeraj in pa danes. Tako da nas veseli, da smo končno, kot rečeno, sprejeli proračun za dvoletno obdobje, ki je predvsem odraz državotvorne odgovornosti, ki jo nosimo do javnofinančne stabilnosti in pa v tem smislu tudi programske, razvojne prihodnosti te države za prihajajoči dve leti. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo glasovali za omenjeni proračunski predlog. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 47, nihče pa ni bil proti. (Za je bilo 47.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2018 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018 po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. 11. 2016, ki ste ga prejeli na e-klop. Nehajte zdaj s postopkovnimi, ker jih je bilo danes oziroma včeraj absolutno preveč. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 56. členu. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasoval 1, proti pa jih je bilo 50. (Za je bil 1.)(Proti 50.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 68. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine Združena levica k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasoval eden, proti pa jih je bilo 44. [[Za je glasovalo 1.]] [[Proti je glasovalo 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Združene levice k 68. členu pod število 2. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za so glasovali trije , proti pa jih je bilo 42. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti je glasovalo 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti je glasovalo 0.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali danes ob deseti uri. Želim vam varno pot domov. Službam Državnega zbora pa se zahvaljujem za potrpežljivost, delo in čas.