Spoštovani kolegice in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 88. izredne seje Državnega zbora. Prosim, da mir v dvorani! Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Aljaž Kovačič od 10. do 13. ure, mag. Dušan Verbič, Franc Jurša, Mateja Udovč, Nik Prebil od začetka do 13. ure in mag. Marko Pogačnik. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prosim, za pozornost! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OSEBNI IZKAZNICI V OKVIRU NUJNEGA POSPOTKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, dr. Božu Predaliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za notranje zadeve. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci. Zakon o novi biometrični osebni izkaznici je ta cenjeni Državni zbor sprejel spomladi letošnjega leta. Stekli so vsi potrebni postopki, da bi normalno začele stvari teči in v predvidenem roku lahko začeli izdajati nove osebne izkaznice. Ker pa ta nova biometrična osebna izkaznica vsebuje čip, na katerem so shranjeni podatki tako slike kot prstni odtisi in ostali potrebni podatki. Čip pa bo hkrati omogočal, da to osebno izkaznico uporabljamo za podpis potrdilo o elektronskem podpisu, kar bi zelo dobrodošlo za državljane. Prišlo je do manjšega zapleta, zaradi znanega stanja na tržišču čipov dobavitelj ne more zagotavljati, da bo pravočasno lahko izdobavil osebne izkaznice. Kolikor mi je znano čipi že prihajajo oziroma so že pri proizvajalcu pa vendar, da smo na varni strani zakon predvideva, predlaga, da se za slabe 3 mesece odloži pričetek izdajanje novih osebnih izkaznic. Se pravi, namesto 3. januarja kot je bilo predvideno bi bil za pričetek izdajanja novih osebnih biometričnih osebni izkaznic 28. marec. V tem umestnem obdobju lahko državljani, ki to želijo ravno tako vložijo vlogo za staro klasično osebno izkaznico tako kot jo sedaj uporabljamo in bo ravno tako veljala ves čas dokler je predvideno. Tisti, ki pa želi počakati novo biometrično osebno izkaznico – jaz osebno jo bom že – bomo pa pač počakali. Meni februarja poteče moja osebna izkaznica, ampak ta zakon predvideva, da v tem vmesnem obdobju vsem državljanom, ki jim bo ta čas poteklo lahko staro pretečeno osebno izkaznico uporabljajo za vse stvari, kar se uporablja na področju Republike Slovenije, za tujino to ne more biti, ampak kakorkoli državljani imajo večinoma tudi druge identifikacijske dokumente, za tujino. Kot rečeno pa ni nobeno ovira, da dvigne klasično, če potrebno in to tudi uporablja tako, da se za državljane ne bo se nič spremenilo. Lahko bi pa prišlo do težave, v kolikor te novele ne bi sprejeli, kajti, potem po 3. januarju stare pretečene ne bi mogle veljati novih pa ne bi mogli več izdajati in bi imeli 3 mesece luknje, zato vas prosim, da v dobrobit državljanov podprete to novelo. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branku Grimsu. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je obravnaval 3. decembra na svoji 58. nujni seji kot matično delovno telo Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici. Predstavnik predlagatelja je v obrazložitvi poudaril, da se s tem odpravlja pravna praznina, ki bi lahko nastala zaradi zamud pri dobavah materialov in novih osebnih izkaznic zaradi teh zamud ne bo mogoče začeti izdajati s 3. januarjem, kot je bilo sicer predvideno. Glede na to, da bi to lahko ogrozilo celo pravico do svobode gibanja, predlagajo, da se pač ta rok ustrezno podaljša. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v obrazložitvi poudarila, da k predlogu zakona nimajo nobenih pripomb. Podprl pa ga je izrecno predstavnik Državnega sveta gospod Rajko Fajt. V razpravi so opozicijski poslanci predvsem opozarjali na problematično zbiranje občutljivih biometričnih podatkov in potem njihovo obdelavo ter jih je zanimalo, kaj se bo zgodilo, če bo ta rok še podaljšan. Koalicijski poslanci pa so predlagano rešitev enotno podprli. Na koncu je odbor v skladu s 28. členom poslovnika glasoval o vseh členih predloga skupaj in jih sprejel brez kakršnihkoli amandmajev. Glede na to predlagamo, da se zakon sprejme v predloženem besedilu.
Hvala lepa. Na vrsti je predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Jani Möderndorfer. Izvolite.
Spoštovani, dober dan. Glede na to, da seveda same spremembe v Zakonu o osebni izkaznici niso nič posebnega razen, da gre za podaljšanje roka, je pa izredno nenavadno, izredno nenavadno, da so meseca aprila, ko smo sprejemali ta zakon, seveda naredili kar več napak. Prvič. Ne spomnim se, kdaj bi kateri osebni dokument v tej državi peljali po postopku javnih naročil v skladu z zakonom [[nerazumljivo]]. Tega nismo počeli nikoli. To je želela narediti ta oblast. In seveda, ko so ugotovili, da nimajo pravne podlage, so šli po navadnem postopku. In seveda, glej ga zlomka, roki so zamujeni. In zato imamo danes nujni postopek, zato danes podaljšujemo rok. Zato, ker nekdo noče priznati svoje napake. Govorijo o tem, da je na svetovnem trgu problem s čipi. Tega aprila nismo vedeli? Pravijo, na odboru so rekli naslednji stavek, da so se zdaj pa dogovorili z dobavitelji in da bodo uspeli v roku treh mesecev dobaviti in da bodo uspeli pripraviti vse potrebno za biometrične osebne dokumente – a to se niso znali pogovarjati aprila? Aprila smo že vedeli, da eno leto na svetovnem trgu imamo problem s čipi. Takrat niso znali nobenega poklicati in se dogovoriti in videti, kakšni bodo roki? Ko smo sprejemali zakon, so vedeli, da se lahko dogovorijo in takrat seveda ustrezno postavijo tudi ustrezne roke. Gre za nesposobnost, ki je seveda nočejo in ne želijo priznati in se izgovarjajo na, bom rekel, probleme s čipi, z dobavo in ne vem čem še vse. Mi zakonu ne bomo nasprotovali, ker gre za osebni dokument. Dejstvo pa je, da si ga naj sprejmejo sami in naj sami odgovarjajo za svoje napake. In naj s ene izgovarjajo, da gre za hude probleme omejitev svobode gibanja, kajti obstajajo še drugi dokumenti, na podlagi katerih lahko državljani hodijo naokoli. Se pa strinjam, normalna vlada bi to predvidela in seveda tudi pravočasno ustrezno ukrepala. Smo pa pač v nenormalnosti in z nenormalno vlado, imamo nenormalne postopke. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Predrag Baković. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi. Pred nami je novela Zakona o osebni izkaznici, s katero se časovna dimenzija za pravno podlago za začetek izdaje biometričnih osebnih izkaznic, ki bodo nosilke sredstev elektronske identifikacije in kvalificiranega potrdila za elektronski podpis, podaljšuje, in sicer na 28. marec 2022. Ta novela je potrebna zaradi postopkov izvedbe javnega naročanja in pa razmer na trgu varnostnih tiskovin oziroma čipov – tako pravi Vlada. Naj spomnim, da je bila novela Zakona o osebni izkaznici 1.a v zakonodajni postopek vložena 4. 12. 2020, torej nekako pred enim letom, po skrajšanem postopku in sprejeta marca 2021. Vlada takrat ni zaznala opozoril industrije iz različnih panog in področij, na primer avtomobilske industrije, področje elektronike in drugih le zaradi epidemije na trgu občutno pomanjkanje integriranih vezij, torej čipov, polnilnikov, procesorjev in da bo tako tudi najverjetneje v letu 2022. Ta manko pa se nenazadnje odraža tudi na izdelavo tega biometričnega osebnega dokumenta, ki ni le identifikacijske narave, ampak ima dokument tudi funkcijo potovalnega dokumenta. Mnogi državljani so se zaradi napovedi uvedbe biometrične osebne izkaznice odločili, da počakajo na novo osebno izkaznico, če tudi sta identifikacijska dokumenta v Sloveniji še vozniško dovoljenje in potni list. Slednjega pa nimajo vsi državljani, saj se z osebno izkaznico lahko potuje po državah Evropske unije, vseh državah članic evropskega gospodarskega prostora, Švice, Srbije, Črne gore, Bosne in Hercegovine, severne Makedonije in Albanije in potnega lista niti ne potrebuješ. Seveda v kolikor potovanja željnega posameznika ostaja v tem evropskem okvirju. A ob dejstvu, da biometrična osebne izkaznice še nekaj časa ne bo mogoče dobiti, se marsikdo upravičeno sprašuje, kdo bo povrnil stroške oziroma kakšni bodo stroški, če si sedaj uredijo novi dokument, ki bo pravzaprav stara osebna izkaznica, kasneje pa bi želeli pridobiti dokument z vsebino, ki jo biometrični dokument seveda tudi omogoča. Pravzaprav je na mestu tudi vprašanje ali je navedeni datum zamaknitve realen in uresničljiv. Socialni demokrati k noveli zakona o osebni izkaznici nismo nasprotovali in smo jo podprli, opozarjamo pa na zavezo oziroma, če hočete, obljubo Vlade, prebivalk in prebivalcev Slovenije, da bo biometrična osebna izkaznica nosilka sredstev elektronske identifikacije in kvalificiranega potrdila za elektronski podpis na voljo 28. marca 2022. Predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nataša Sukič bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav! S 3. januarjem 2022 bi se morala začeti uporabljati zadnja novela Zakona o osebni izkaznici, ki je bila sprejeta marca 2021. S to novelo so bile uvedene biometrične osebne izkaznice, ki služijo tudi kot digitalno potrdilo in kartica zdravstvenega zavarovanja. Začetek izdajanja novih osebnih izkaznic bi se moral torej začeti čez slab mesec dni. A domnevno zaradi nezmožnosti pravočasne zagotovitve surovin in čipov, ga bomo torej danes zamaknili na konec marca 2022. Kot smo lahko izvedeli na samem odboru, pa bo tudi ta zamik verjetno prekratek in bomo morali zakon najverjetneje spreminjati še enkrat. V Levici z zamikom ne vidimo težav, predvsem zaradi tega, ker nasprotujemo sami uvedbi biometrične izkaznice, pa ne zaradi tega, ker nasprotujemo tehnološkemu napredku in digitalizaciji, nasprotujemo zato, ker se zbiranje biometričnih podatkov pri nas uvaja brez posebnega, kaj šele tehtnega premisleka. Dejstvo je, da se vedno bolj krepijo želje po zbiranju biometričnih podatkov. Zadnja ideja o nedopustnem zbiranju biometričnih podatkov je javnost razburila septembra, ko je svoje apetite po zbiranju in obdelovanje teh občutljivih podatkov razkrila policija. Pri policiji je to področje še posebej zaskrbljujoče, še posebej, če predvidene rešitve beremo skupaj s širokimi pooblastili za zbiranje biometričnih podatkov, z neomejenim nadzorom nad javnimi površinami, s splošnim pooblastilom, da lahko policija dostopa do evidenc, itn. Vsekakor upamo, da te spremembe policijske zakonodaje niti ne bodo prišle do naših miz. V Levici tudi uvedbe biometričnih osebnih izkaznic nismo podprli, saj je ob obravnavi zakonu v mesecu marcu ostalo kar nekaj odprtih vprašanj, pomislekov, ki jih je k sami uvedbi podala civilna in strokovna javnost in nato še Zakonodajno-pravna služba, pa koalicijski poslanci takrat niso v celoti odpravili. Ideja, da bomo imeli en osebni dokument, ki bo služil tudi kot zdravstvena kartica in digitalno potrdilo, se vsekakor sliši lepo, ampak obseg in občutljivost podatkov, ki se bodo zaradi tega zbirali in obdelovali, pa vsekakor zahteva tehten premislek in varovalke pred morebitnimi zlorabami. Konec koncev gre za masovno zbiranje prstnih odtisov vseh starejših od 12 let in zato bi morali te spremembe še posebej pazljivo obravnavati. V Levici torej nikakor ne nasprotujemo rešitvam, ki jih prinaša tehnološki in informacijski razvoj, smo pa prepričani, da se morajo tovrstne rešitve uvajati domišljeno, premišljeno in z zagotovitvijo dovoljšnjih varovalk za zaščito posameznika. Vemo, da se multinacionalke in kapital, z vsemi sredstvi poskušajo dokopati do čim več podatkov o vsakem izmed nas in zato bi morali vse napore vložiti v to, da jim to učinkovito preprečijo. Na podlagi vsega navedenega, v Levici ne bomo nasprotovali predlogu, da se izdajanje biometričnih osebnih izkaznic zamakne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, cenjeni zbor! Digitalizacija spreminja vse. Temeljito spreminja podobo gospodarstva, politike in družbe. Digitalna revolucija prinaša nove izzive in odpira nove priložnosti. Digitalizacija vstopa v vse pore življenja, postavlja nove zahteve in odpira popolnoma nove možnosti in priložnosti. Naš cilj in cilj novoustanovljene službe Vlade za digitalno preobrazbo je, da je Slovenija na strani zmagovalcev digitalne revolucije in da izkoristi njene priložnosti za razvojni preboj. Danes tako potrebujemo le eno poslovno idejo, da mogočno [[?]] spremenimo celotno gospodarske panoge. Možnosti za nove tehnologije, nove izdelke in nove trge neizmerno rastejo, na drugi strani pa je nevidni sovražnik pokazal z slabosti in šibkosti logističnih poti in s tem pomanjkanje sestavnih delov za končni produkt. Na eni strani tako spremljamo razvoj umetne inteligence, na primer humanoidni roboto in razvoj tehnologije 6G, na drugi strani pa se soočamo z nezmožnostjo dobave enostavnih igralnih konzul, na primer PlayStation 5. Minister Mark Boris Andrijanič je začrtal pravo pot, po kateri bo Slovenija dohitela najnaprednejše države na področju digitalizacije, kar bo pripomoglo k večji konkurenčnosti in gospodarskemu razvoju. Ker biometrične osebne izkaznice zahtevajo čipe, ki pa so v trenutni krizi s polprevodniki težko dobavljivi, posledično pa se tudi podaljšuje obdobje, v katerem se izdajajo osebne izkaznice, še po obstoječih obrazcih in hkrati podaljšuje možnost uporabe preteklih osebnih izkaznic brez spremenjenih osebnih podatkov. Kdor pa zaradi nujnosti razlogov; potovanje v tujino, sprememba naslova, bivališča in tako naprej, potrebuje novo osebno izkaznico, to seveda lahko pridobi [[?]] nemoteno še po obstoječem sistemu. V Novi Sloveniji bomo podprli predlog zakona, ki predlaga kasnejši začetek uporabe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici. Krščanski demokrati se strinjamo s kasnejšim začetkom uveljavitve P0redloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici na datum 28. marec 2022, saj bi v nasprotnem primeru prišlo do težko popravljivih posledic za delovanje države. Zavedamo se, da bi bila ogrožena tudi ustavna pravica do svobodnega gibanja državljanov, saj ima osebna izkaznica poleg svoje identifikacijske, tudi potovalno funkcijo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Zakon o osebni izkaznici, ki izpostavlja pravno podlago za začetek izdajanja biometričnih osebnih izkaznic po vzoru ureditve za potne liste, je bil v Državnem zboru sprejet marca letos in bi se moral pričeti uporabljati čez slab mesec, torej 3. januarja 2022. Že ob obravnavi zakona ob začetku letošnjega leta smo v SAB opozarjali, da je spodnja meja starosti za podelitev elektronske identitete po našem mnenju nekoliko prenizka. Biometrične izkaznice se bodo izdajale otrokom do dopolnjenega 12. leta dalje, čeprav bi bilo mogoče bolj smiselno starost vezati na pridobitev poslovne sposobnosti, kar pomeni 15 let. V skladu s predlagano spremembo bo začetek izdajanja biometričnih izkaznic zamaknjen, in sicer na 28. marca prihodnje leto. Sicer se bodo osebne izkaznice, katere veljavnost bo v vmesnem času pretekla, še vedno lahko uporabljale za namene identifikacije na ozemlju Republike Slovenije. Problem pa bo morda nastal pri prehajanju državne meje. Nekateri državljani potnih listov nimajo in ga niti ne potrebujejo. Poleg tega pa izdelava potnega lista predstavlja večji strošek kot izdelava osebne izkaznice. Eden izmed razlogov za zamik je podaljšanje rokov za dobavo zaščitnih elementov za izdelavo obrazcev, kar je posledica pandemije. Kot drugi razlog predlagatelji navajajo pomanjkanje čipov. Gre za problem, s katerim se svetovna industrija srečuje že več kot leto dni, torej so te okoliščine obstajale že ob sprejemu predmetnega zakona. Vlada je ob sprejetju zakona ugotovila, da naročila za izdelavo biometričnih izkaznic ni mogoče izpeljati na podlagi Zakona o javnem naročanju na področju obrambe in varnosti kot je prvotno načrtovala. Tak postopek bi omogočal hitrejšo izvedbo, zato so bili primorani izvesti javno naročilo po konkurenčnem postopku s pogajanji, kar pa seveda rezultira v daljšem postopku. Ob tem se v SAB čudimo dejstvu, da so vladni predstavniki to ugotovili šele tik pred prvotno predvidenim pričetkom izdaje biometričnih osebnih izkaznic. V SAB bi si želeli bolj organiziranega in sistematičnega delovanja Vlade pri pripravi na začetek izdajanja biometričnih osebnih izkaznic, kljub temu pa predlagani spremembi ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Z osebnimi dokumenti posamezniki izkazujemo svojo identiteto in državljanstvo. Veljavni osebni dokumenti s katerimi se v Republiki Sloveniji dokazuje istovetnost oziroma identiteta posameznika so javne listine opremljene s fotografijo, ki jih izdaja državni organ. Osebna izkaznica je najbolj razširjen osebni dokument. 3. marca letos smo v Državnem zboru sprejeli Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o osebni izkaznici, ki je med drugim določil pravno podlago za začetek izdaje biometričnih osebnih izkaznic, ki bodo vsebovale čim na katerem bosta zapisana biometrična podatka podobe obraza in po dopolnjenem 12. letu starosti tudi dveh prstnih odtisov. Nova ureditev velja že od aprila, uporabljati pa naj bi se začela po 9-ih mesecih, torej 3. januarja prihodnje leto po predhodno izvedenem javnem naročilu. Postopek izvedbe javnega naročila po Zakonu o javnem naročanju na področju obrambe in varnosti se je izkazal za neustreznega. Javno naročilo za izdelavo, oblikovanje in personalizacijo osebnih izkaznic po odprtem postopku pa ni bilo oddano za voljo previsoke ponudbene cene. Šele tretja različna forma javnega naročanja je prinesla rezultat javno naročilo po konkurenčnem postopku je bilo oddano. Kot omejitveni dejavnik za pravočasno izvedbo posla pa so se izpostavile še razmere na trgu varnostnih tiskovin, ki vplivajo na podaljšanje dobavnih rokov potrebnih materialov. Novih osebnih izkaznic ne bo mogoče začeti izdajati s predvidenim datumom, hkrati pa od 3. januarja naprej ne bi bilo več mogoče izdajati osebnih izkaznic na obstoječih obrazcih. S predlaganim zakonom se zato pomika začetek uporabe nove ureditve na 28. marec prihodnjega leta. V poslanski skupini Desus bomo predlog zakona podprli v upanju, da bo podaljšanje za 84 dni zadostovalo, da se v trenutnih okoliščina uredi vse potrebno za pričetek izdaje novih osebnih izkaznic. V obdobju od 29. marca lani pa do konca oktobra letos je potekla veljavnost več kot 105 tisoč osebnim izkaznicam, ki še niso bile nadomeščene z novimi. V prvih treh mesecih prihodnjega leta pa bo prenehalo veljati še nekaj več kot 82 tisoč osebnih izkaznic. Ne glede na te podatke pa je odveč bojazen, da bi imeli državljani v umestnem času težave bodisi pri izkazovanju istovetnosti v Republiki Sloveniji bodisi pri prehajanju državne meje. Predlagano podaljšanje namreč ne vpliva na pravico državljanov pridobiti novo osebno izkaznico, saj se podaljšuje v obdobju, v katerem se izdajajo osebne izkaznice na obstoječih obrazcih hkrati pa se podaljšuje tudi možnost uporabe pretečenih osebnih izkaznic brez spremenjenih osebnih podatkov na območju Republike Slovenije. Poleg navedenega pa je potrebno poudariti, da osebna izkaznica ni edini dokument ne za izkazovanje istovetnosti znotraj države ne za prehod meja tako, da državljanke in državljani s tem ne bodo imeli težav. Predlagani zakon torej zgolj pomika začetek uporabe že sprejete ureditve izdajanja novih biometričnih izkaznic, zatorej ga bomo v Poslanski skupini Desus podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim. Z osebno izkaznico fizične osebe izkazujejo svojo identiteto in državljanstvo lahko pa z njo tudi potujejo v nekatere tuje države. Sedaj vam toplo priporočam, da ste čim več doma v krogu svoje družine, bližnjih ter da čim manj potujete iz zdravstvenih razlogov. Spomladi za naše državljane in državljanke končno prihaja v veljavo elektronska osebna izkaznica, ki prinaša digitalizacijo identifikacije posameznika. Predlog zakona naj bi se sicer začel uporabljati v začetku naslednjega leta. To na žalost ne bo možno, zaradi kaotičnih razmer na svetovnem trgu, ki ga je povzročila pandemija Covid-19 in ki tudi nam Slovencem kroji vsakodnevno usodo. Pri tem ne gre obupati saj je bil naš slovenski narod potrpežljiv in [[nerazumljivo]]skozi celotno zgodovino. Posledično so se podaljšali roki dobave materialov, ki so nujni za izdelavo novih biometričnih osebnih izkaznic. Na obrazcih osebnih izkaznic bodo ključni tudi čipi, ker smo vezani na tujino tako kot pri marsikateri stvari, ki jo sedaj čakamo tudi po več mesecev. Neobhodno dejstvo je, da do predlagane spremembe predloga zakona oziroma do podaljšanja začetka izdaje novih osebnih izkaznic ne bi prišlo, če ne bi bili tako globoko zasidrani v zdravstvenih, gospodarski in socialni krizi. Vse se prepleta in gre z roko v roki, zato je potrebno razumevanje na vseh straneh, da se že enkrat izkopljemo ven iz teh perečih kriz. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bodo Slovenci odprtih rok vzeli nov tip osebno izkaznice, ki bo vsebovala več novih varnostnih elementov med drugimi biometrična podatka dveh prstnih odtisov pri starejših od 12. let, podobo obraza, Q-kodo ter dodatne elemente za sodobno elektronsko poslovanje. Naj vas v Slovenski nacionalni stranki spomnimo, da Q-kodo že sedaj večina državljanov s prida uporablja pri plačilu položnic, branju menija v gostilni in še marsikje. Marsikateri državljan bo vesel, kajti možno bo tudi povezovanje s kartico zdravstvenega zavarovanja. Naklonjeni smo tudi temu, da bo izbrano podjetje Cetis izdelovalo osebne izkaznice, s katerimi je Vlada Republike Slovenije že podpisala pogodbo. Cena osebne izkaznice se bo gibala okoli 30 evrov, kar je manj kot znaša potni list, ki je 46 evrov. Ozrli smo se malce nazaj in ugotovili, da je bilo podaljšanje osebne izkaznice v razmerah epidemije COVID-19 za marsikaterega Slovenca močno oteženo, sploh kar se tiče dostopa do upravnih enot. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi zelo pomembno, da zakon nima škodljivih posledic s tem, ko se podaljša začetek njegove uporabe. Najpomembnejše se nam pa zdi, da državljani in državljanke Republike Slovenije ne bodo s tem nič prikrajšani, le pridobili bodo z novo osebno izkaznico, ki jo nekateri že nestrpno pričakujejo. Gre namreč za nadgradnjo sedanje osebne izkaznice, vse v luči naše boljše in varnejše prihodnosti za vse.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav v imenu Slovenske demokratske stranke. Zakon, ki je danes pred nami, ne prinaša nič dodatnega razen tega, da podaljšuje rok za uvedbo novih biometričnih osebnih izkaznic. Zamik znaša približno 3 mesece in je seveda povzročen zaradi težav z dobaviteljskimi verigami. Zlasti pri čipih je to nekaj, kar hromi na primer tudi celotno avtomobilsko industrijo po celem svetu, še posebej v Evropi, in ne zadeva samo Slovenije. Govoriti, da je to kakršnakoli krivda Vlade Republike Slovenije, tako kot je prej prepotentno razlagal eden od poslancev, je seveda očiten nesmisel in nekorektnost. Gre za težavo, ki je bila povzročena s posledicami krize, ki jo je povzročila pandemija ali pa je pandemija v tem delu delovala v bistvu kot katalizator. Delno gre morda tudi za izsiljevanje katere od držav, kjer se zdaj te tovarne nahajajo, ampak tak okvir te razprave bi že presegal to, kar danes obravnavamo. V vsakem primeru pa je treba poudariti: tukaj ne gre za nobeno krivdo Vlade Republike Slovenije. Vlada je ravnala odlično in je sledila modernim trendom, ko je predlagala novo izkaznico. Ta izkaznica bo združljiva tudi z nekaterimi drugimi, na primer z zdravstveno izkaznico tako, da se bo dalo stvari poenostaviti, poenotiti, poceniti in seveda približati za uporabo navadnemu državljanu. To pa bi moral biti cilj katerekoli vlade, ki si za to v tem trenutku zasluži vso pohvalo in priznanje. In SDS bomo predlagani zakon enotno podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOLGOTRAJNI OSKRBI v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici vlade Alenki Forte, državni sekretarki na Ministrstvu za zdravje. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci. Danes boste odločali o Zakonu o dolgotrajni oskrbi. To je zakon, ki ga v Sloveniji nujno potrebujemo. Potrebujejo ga državljani, ki zaradi posledic bolezni, starostne oslabelosti, poškodb, invalidnosti, pomanjkanja ali izgube intelektualnih sposobnosti pri zadovoljevanju osnovnih in opornih dnevnih opravil ne zmorejo več samostojno poskrbeti zase. Potrebujejo ga tudi številni družinski člani, izvajalci neformalne oskrbe, zaposleni, ki opravljajo delo na področju dolgotrajne oskrbe. Potrebujejo ga vse generacije naših državljanov, saj odsotnost ustreznih sistemskih rešite na področju dolgotrajne oskrbe pogosto predstavlja tako izvedbena kot finančna obremenitev širše družine. Obstoječe rešitve na področju skrbi za starejše so usmerjene pretežno v zagotavljanje institucionalne oskrbe, zato ne odgovarjajo več v zadostni meri na potrebe uporabnikov in nimajo ustreznih rešitev za populacijo odraslih do 65 let, zlasti tistih, ki potrebujejo večji obseg pomoči in neprekinjeno zdravstveno varstvo in nego. Pred vami je Predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi, ki prinaša rešitve oblikovane v desetletjih dela in iskanja sistemskih rešitev, ki bi omogočile, da bo dolgotrajna oskrba dostopna vsem, ki jo potrebujejo pod enakimi pogoji in v vseh okoljih ter v procesu v katerem bo uporabnik aktiven partner. Da bo kakovost usmerjena v krepitev in ohranjanje samostojnosti posameznika in spodbujanja njegove čim bolj aktivne vloge v zasebnem in družbenem življenju. Sprejem Predloga Zakona o dolgotrajni oskrbi bo mogoče vzpostavitev pogojev, da bo dolgotrajna oskrba v Republiki Sloveniji enotno sistemsko urejena, da bodo državljani s primerljivimi potrebami dostopali do primerljivih pravic. Možnosti izbire upravičence, ki bodo lahko pravico do dolgotrajne oskrbe koristili v oblike formalne oskrbe na domu ali formalne oskrbe v instituciji ali denarnega prejemka ali oskrbovalca družinskega člana. Za dostop do celostne obravnave tako v instituciji kakor na domu, za dostop do novih storitev, tudi storitev za krepitev in ohranjanje samostojnosti in storitev e-oskrbe in za zagotavljanje višjega deleža javnih virov za dolgotrajno oskrbo, ki se za prvi dve leti zagotovijo iz proračunskih sredstev, v letu 2025, ko se bo dolgotrajna oskrba že izvajala v vseh oblikah in v vseh okoljih, pa se uveljavi poseben zakon o obveznem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo. Za nami je dober mesec zakonodajnega postopka, ki je opozoril na pestrost stališč, mnenj in pogledov na način urejanja področja dolgotrajne oskrbe. Dejstvo je, da je kljub morebitnim različnim pogledom na področju dolgotrajne oskrbe vsem skupen cilj skrbi za posameznika, ki zaradi različnih vzrokov ne zmore več samostojno poskrbeti zase. Zakonodajni postopek je omogočil, da se predlagane rešitve dopolnijo in oblikujejo na način, da bodo lažje izvedljive, sistem pa predstavljal čim manjše administrativne obremenitve za vse deležnike. Za sprejetimi, do sedaj sprejetimi amandmaji se je zagotovilo višjo jasnost posameznih določb, odpravile tehnične nedoslednosti, bolje podroben zapis storitev v dolgotrajni oskrbi, omogočilo se je daljše prehodno obdobje v izvajanje pravic in s tem daljše časovno okno za nujno prilagoditev Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije za opravljanje nalog na področju dolgotrajne oskrbe. Dobro vem, da s sprejemom zakona pravo delo šele začenja, a tega nas ni strah, saj vemo, da s tem gradimo boljši jutri za nas vse. Zahvaljujem se vam za konstruktivno razpravo in vas naprošam za vašo podporo Zakonu o dolgotrajni oskrbi. Za boljši jutri vseh tistih, ki dolgotrajno oskrbo že danes potrebujejo in za boljši jutri vseh nas, ki jo bomo slej kot prej potrebovali. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! V razpravah o predlogu zakona smo večkrat slišali od različnih razpravljavcev kako dolgo že čakamo na ureditev sistema dolgotrajne oskrbe. Na zakon, ki bi ga morali sprejeti že včeraj, čakamo namreč že skoraj 20 let. Tudi po sprejetju tega predloga zakona, ki ga vladajoča koalicija tako rada predstavlja kot celovito in najboljšo uredite sistema dolgotrajne oskrbe doslej, bomo še naprej čakali. Predvsem bomo morali počakati na odgovor, na ključno vprašanje, zaradi katerega so se vsi dosedanji poizkusi ureditve dolgotrajne oskrbe tudi ustavili, kako bomo financirali pravice in storitve iz dolgotrajne oskrbe. Vlada je predstavila samo začasen model financiranja za katerega ni nobenega pravega razloga. Klub vztrajanju demokratične opozicije Vlada ni bila sposobna pojasniti zakaj bodo uvedli sistem vir financiranja v obliki obveznega socialnega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo šele leta 2025. Še več, na naše vztrajanje, naj vsaj malo nakažejo, kako naj bi po njihovih idejah izgledalo to obvezno socialno zavarovanje, smo naleteli na popoln mrk pri predstavnikih vlade. Socialni demokrati menimo, da bi morali že danes in ne leta 2025 urediti sistemski vir financiranja, ki bo solidaren in pravičen za vse zavarovance, kjer bo vsak prispeval po svojih zmožnostih in imel pravico do enakih storitev ne glede na višino svojega prihodka ali premoženja. Skrbi nas, da bo na koncu večina stroškov storitev iz dolgotrajne oskrbe preprosto prevaljena na ramena uporabnikov in njihovih svojcev. Še naprej bomo morali čakati tudi na to, da bomo dokončno izvedeli, kakšne storitve in v kakšnem obsegu pripadajo posameznemu uporabniku iz sistema dolgotrajne oskrbe. Kljub temu, da je vlada z amandmajem k 14. členu vsaj malo bolj podrobno opredelila storitve iz dolgotrajne oskrbe, ki bodo na voljo uporabnikom, a kljub temu ne dovolj jasno, zato še vedno lahko zgolj ugibamo, kako bodo storitve dokončno opredeljene v pravilniku, ki ga bo pripravil minister. V členu zakona, ki bi moral biti jasen in razumljiv vsakemu posamezniku, se pri določitvi storitev uporablja beseda »zlasti«, kar nakazuje na to, da se pravice iz dolgotrajne oskrbe vendarle ne bodo v celoti opredeljene z zakonom, ampak s pravilnikom. To je za nas Socialne demokrate nedopustno in neustavno, saj bi morale biti pridobljene pravice na podlagi vplačanega prispevka iz obveznega socialnega zavarovanja jasno in dokončno določene z zakonom. Na to je med drugim opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Še vedno menimo, da niti dopolnjeni predlog zakona ne predstavlja celovito in integrirano dolgotrajno oskrbo, ki bi poskrbela tako za zdravstvene kot tudi socialne in psihološke potrebe starejših. Socialni demokrati tako nedodelanega in pomanjkljivega zakona, ki zgolj obljublja, da bo rešil probleme v prihodnosti ali pa v pravilnikih, ne moremo podpreti. Sprejemu tega zakona nasprotujejo tudi vsi ključni deležniki, med njimi tudi reprezentativna združenja občin, civilne organizacije, ki zastopajo interese starejših, in Skupnost socialnih zavodov Slovenije. Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije pa močno skrbi, kako bodo sploh lahko uspešno implementirali tako vsebinsko in finančno pomanjkljiv zakon o dolgotrajni oskrbi. Ob tem opozori tudi, da bodo nosilci obveznega zdravstvenega zavarovanja morali od januarja 2022 plačevati prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje za družinskega člana, zakonca in starša, ki je zavarovan preko njih, medtem ko so ti ljudje trenutno zavarovani preko prispevka nosilca in ne predstavlja dodatnega stroška. Vladajoča koalicija je pri sprejemu tega zakona Državni zbor ponovno spremenila v propagandni in glasovalni stroj, kjer sploh niso več pomembne in potrebne po dolgotrajni oskrbi ene izmed najbolj ranljivih skupin. Pomembno je zgolj samo zato, da se zakon sprejme, da se bo zadovoljilo kratkoročnim političnim interesom aktualne vlade. [[znak za konec razprave]] Ta vlada morda res dela, vendar pri tem predlogu zakona dela eno samo veliko napako, saj dobesedno izsiljujejo sprejem neučinkovitega, pomanjkljivega in v praksi težko izvedljivega zakona o dolgotrajni oskrbi. Negativne posledice tega tako slabo pripravljenega zakona pa bodo na žalost nosili uporabniki in njihovi svojci. Hvala.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besed. Dober dan. Dolgotrajna oskrba je nekaj, kar si kot družba lahko in moramo privoščiti. Ne zgolj zaradi očitnih demografskih sprememb, temveč zato, ker kot družba nosimo odgovornost do vseh njenih članov. Zato je pomembno, da se dolgotrajna oskrba financira solidarno, torej preko prispevkov, ki proporcionalno bremenijo dohodke, in kjer kapital, torej delodajalci, tudi prispevajo svoj delež. Pomembno je, da v primeru, ko se dolgotrajna oskrba ne more v celoti kriti iz prispevkov, oskrbo sofinancira državni proračun, kot to na primer počne za pokojninsko blagajno. Pomembno je, da je izvajanje dolgotrajne oskrbe del javne službe, kjer obstajajo standardi, kjer obstajajo jasni normativi, kjer ni outsourcinga storitev in kjer ni zbijanja cene delovne sile, kjer ni prekarizacije in kjer ni bogatenja na račun poceni delovne sile in nižanja standardov oskrbe, kjer ni nadstandardnih storitev za privilegirane, za premožnejše. In pomembno je, da je na ravni uporabnikov, dolgotrajna oskrba univerzalno dostopna, da so storitve na enaki ravni in da je zagotovljena popolna enakopravnost med uporabniki. Torej, enaka razpoložljivost, enaka dostopnost, enaka dosegljivost in enaka kakovost storitev za vse. Predlagani Zakon o dolgotrajni oskrbi predstavlja diametralno nasprotje tega, torej diametralno nasprotje tistega, kar na področju dolgotrajne oskrbe danes pri nas potrebujemo. Sistemsko in trajno ne ureja financiranja dolgotrajne oskrbe, ampak to prelaga na nek drug, zdaj neobstoječi zakon. Izvajanje je prepuščeno tržnim akterjem, kar pomeni zaostrovanje konkurence, vstop tujih multinacionalk, nižanje standardov in kakovosti oskrbe. Zakon predvideva prekarizacije delovne sile na področju oskrbe ter dodatno »espeizacijo«. Tak zakon lahko položaj starejših, ostalih potrebnih dolgotrajne oskrbe in delavcev v dolgotrajni oskrbi, na dolgi rok, zgolj in samo poslabša. S sindikati in stroko v tradicionalni maniri vlade Janeza Janše, seveda ni bil usklajen, zakon pa tudi nima urejenega financiranja. Zakon o dolgotrajni oskrbi je račun brez krčmarja. Področje skrbstva tišči v tržni kot, preživetje zaposlenih oskrbovalcev in oskrbovalk pa postavlja pred vprašaj. Dodatno, z, kot temu sami pravijo, v navednicah, alternativnim izvajanjem dolgotrajne oskrbe, pa Vlada zdaj osvaja nov vrh antisocialne države. Svojo nesposobnost zagotavljanja kakovostnih in vsem dostopnih storitev dolgotrajne oskrbe, skrivajo za krilatico, da si ljudje tako ali tako želijo dlje ostati v domačem okolju. Trditev sicer drži, a kaj, ko jo Vlada onstran PR-ja, ne upošteva. Zakon bo v mesu živel takole: tudi če si starostnik želi v dom, pa tam zanj ni prostora, naj ga to ne skrbi. Vlada mu bo z zakonom svojo nesposobnost kompenzirala z drobižem in prostovoljcem. Najverjetneje tudi revnim upokojencem. Hvala za takšno alternativo. Zakon o dolgotrajni oskrbi v svoji zmedenosti in nedorečenosti vsak dan servisa novo medvrstično odkritje. V drobnem tisku je, na primer, Zavod za zdravstveno zavarovanje, izvajalec tega zakona, pred dnevi odkril novo nedopustnost. Nova odkrita nesramnost Vlade določa, da bodo nosilci obveznega zdravstvenega zavarovanja morali plačati prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje za družinskega člana, zakonca ali starša, ki je zavarovan preko njih. Več kot 65 tisoč ljudi, ki trenutno s svojim zavarovanjem krijejo zavarovanje tudi svojim bližnjim, bodo odslej plačevali slabih 28 evrov zavarovanja. Kaj dodaten obvezen strošek pomeni za materialno in finančno šibko gospodinjstva, si razložite sami. V Levici smo v popravek te vladne nepravičnosti pripravili amandma, ki ta škodljiv ukrep črta. [[znak za konec razprave]] Dokler zakonski predlogi s področja dolgotrajne oskrbe ne bodo odražali družbene solidarnosti, ne bodo odražali kolektivne odgovornosti do vseh in vsakogar, ne glede na njen ali njegov položaj, jim bomo v Levici nasprotovali. Dokler zakon ne bo dejansko pomagal uporabnikom, zagotovil vsaj eno dodatno varno zaposlitev, ponudil vsaj eno posteljo v domu ali kjerkoli, mu bomo nasprotovali. Torej, tudi tokrat.
Hvala lepa. Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Potrebe po storitvah dolgotrajne oskrbe so v vse večjem porastu in se spreminjajo glede na potrebe časa, v katerem živimo. Če so bile nekoč velike družine, ki so poskrbele za starejše, bolne ali invalide, se danes soočamo, da se je zaradi sprememb in načina življenja, so se družine začele spreminjati, tudi posledično zaradi služb, dejavnosti, življenja v mestih. Slovenija je na področju dolgotrajne oskrbe močno zaostajala in zaostaja za ostalimi evropskimi državami, ker še do danes nima enovitega zakona, ki bi sistemsko urejal to področje. Danes ga imamo pred seboj. Dolgotrajna oskrba je področje, ki so jo najpogosteje deležni starostniki, redkeje otroci in ljudje v srednjem življenjskem obdobju. Storitve dolgotrajne oskrbe ljudje potrebujejo, ker zaradi starosti, telesne ali duševne bolezni in invalidnosti niso zmožni v daljšem časovnem odboju opravljati osnovnih in podpornih dnevnih aktivnostih. Pri starejših ljudeh je zaznati veliko željo po oskrbi na domu. Slovenci smo znani po tem, da smo navezani na svoje nepremičnine oziroma dom in se težje sprijaznimo z menjavo okolja posebno v starejšem odboju življenja. Dom je v določenih primerih boljše okolje za oskrbo starejših, saj je to kraj čustvenih in fizičnih asociacij, spominov in udobja, odhod v institucionalno varstvo pa lahko povzroči depresivno počutje in stiske tako starejših pa tudi ostale družine. Oskrba na domu omogoča, da je družina skupaj tudi v času bolezni. Po statističnih podatkih Republike Slovenije za leto 2020 lahko ugotovimo, da v Sloveniji je bilo leta 2019 delež ljudi starejših od 65 let ali več 19,7 %. V januarju 2020 je ta delež znašal že 20,2 %. projekcijo za leto 2050, ki so bile narejene pa so napovedale, da naj bi se delež dvignil na 30%, prav tako se bo zvišal dežel starejših od 80 let, in sicer s 5 odstotnimi točkami v letu 2016 na 11,4 % v letu 2050, se pravi Slovenija je zelo hitro starajoča družba. Leta 2017 je storitve in denarne dodatke za dolgotrajno oskrbo koristilo 64.433 oseb, od tega jih je približno 35,5 %, to je okoli 22.900 koristilo denarne dodatke za storitve v institucijah. Delež ljudi, ki so koristili storitve dolgotrajne oskrbe na domu, pa je znašal 34,9 % oziroma nekje 22.500 ljudi. Prav tako so zabeležili, da naj bi približno 18.500 oseb koristilo denarne dodatke za različne storitve dolgotrajne oskrbe, se pravi del dolgotrajne oskrbe se že izvaja. Nekateri podatki tudi kažejo na to, da pomoč pri oskrbi zaradi funkcionalnih omejitev potrebujeta več kot 2 od petih oseb starejših od 65 let. Način financiranja dolgotrajne oskrbe se v posameznih državah Evropske unije razlikujejo, kar pomeni, da je lahko dolgotrajna oskrba del zdravstvenih in socialnih sistemov. V Sloveniji in še nekaterih evropskih državah se dolgotrajna oskrba financira preko javnih virov. Neobveznega oziroma prostovoljnega zavarovanja, obveznega socialnega zavarovanja ter zasebnih virov v drugih evropskih državah pa za financiranje dolgotrajne oskrbe ponujajo denarna nadomestila ali kupe, s katerimi plačajo formalno ali neformalno oskrbo. V času epidemije smo lahko začutili, da so starostniki, ko omejimo stike in druženje, še dodatno izpostavljeni osamljenosti. S pomočjo informacijske tehnologije bi bila osamljenost mogoče manj prisotna, saj bi se starejši namesto na obisku slišali svojci preko telefona. Spremembe in oblike dolgotrajne oskrbe se bodo uvajale postopno, nihče ne bo izpadel, za vse se bo poskrbelo. Poslanci Nove Slovenije-Krščanski demokrati bomo Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi podprli, ker prinaša najnujnejšo oskrbo vsem potrebnim pomoči.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke Modernega centra bo predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim. Torej tretja obravnava Predloga Zakona o dolgotrajni oskrbi je pred nami. Za začetek naj ponovno izpostavimo izjavo ministra za zdravje, ki je dejal, da odsotnost Zakona o dolgotrajni oskrbi pomeni izgubo za tiste, ki potrebujejo storitve dolgotrajne oskrbe in so praviloma najbolj ranljivi. K obravnavi zakona smo, zato pristopili konstruktivno in z dopolnili poskusili izboljšali vsebino, ki je pred nami. Dolgotrajno oskrbo potrebujemo. Slabosti trenutne institucionalne oskrbe starejših so se na zadnje pokazale v času razglašene epidemije Covid-19 vemo pa tudi, da v Sloveniji ni zadovoljivo poskrbljeno za tiste, ki zaradi starosti duševne ali telesne prizadetosti potrebujejo pomoč drugih saj ni zagotovljena enaka ali primerljiva obravnava posameznikov glede dostopnosti do storitev. Dolgotrajna oskrba je po predlogu zakona zamišljena kot niz ukrepov storitev in aktivnosti namenjenih osebam, ki so, zaradi posledic bolezni, starostne oslabelosti, poškodb, invalidnosti, pomanjkanja ali izgube intelektualnih sposobnosti v daljšem časovnem obdobju, ki ni krajše od treh mesecev ali trajno odvisne od pomoči drugih oseb pri opravljanju osnovnih in podpornih dnevnih opravil. Zakon o dolgotrajni oskrbi prinaša številne dobre rešitve. Vrste storitev dolgotrajne oskrbe so razvrščene v več kategorij: pomoč pri osnovnih in podpornih dnevnih opravilih, zdravstvena nega vezana na osnovna dnevna opravila, storitve za krepite in ohranjanje samostojnosti in storitve e-oskrbe. Kot smo že povedali je smisel takega nabora storitev v omogočanju posameznikom, da čim dlje ostanejo v svojem domačem okoljem in jim ni treba iti v institucionalno oskrbo. Če pa se institucionalna oskrba izkaže kot edina primerna in nujna lahko posameznik izbira med drugimi načini izvajanja dolgotrajne oskrbe to je med bivalnimi enotami, oskrbnimi ali negovalnimi domovi, odvisno od tega kolikšen delež uporabnikov in oskrbovancev potrebuje pomoč za samostojno življenje in koliko jih potrebuje zdravstveno oskrbo. Način zagotavljanja dolgotrajne oskrbe si bo pa lahko vsak izbral sam. Zakon ne določa omejitev pri vključevanju v dolgotrajno oskrbo v institucijah temveč sprošča sedanjo ureditev institucionalnega varstva starejših. V nižjih skupinah upravičenosti do dolgotrajne oskrbe se pa spodbuja prejemanje integriranih storitev na domu torej v krogu svoje socialne mreže. Pozdravljamo napor predlagatelja pri odpravi ene od trenutnih pomanjkljivosti tako, da se strmi k poenotenju meril za ugotavljanje potreb oziroma sposobnosti samooskrbe ker k poenotenju postopkov za ugotavljanje upravičenosti do posameznih pravic s področja dolgotrajne oskrbe. Koalicijska poslanske skupine smo k predlogu zakona vložile dopolnila. Eno pomembnejših je dopolnilo, ki omogoča, da od 1. 12. 2021 izvajalcem socialne varstvene storitve institucionalnega varstva odrastlih zagotovimo sredstva za sofinanciranje dodatnih stroškov dela, ki so posledica dviga plač zaposlenih v socialnem varstvu nedavno podpisanega aneksa h kolektivni pogodbi za dejavnost, zdravstvo in socialnega varstva. S tem želimo preprečiti prenos tega finančnega bremena na oskrbovance in njihove svojce. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo tudi tokrat Predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupin Stranke Alenke Bratušek bo predstavila mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je zakon, ki smo ga čakali vrsto let. V stranki SAB smo želeli pri sprejemanju tega zakona sodelovati zelo aktivno. In na začetku tudi smo. Ne glede na to, da je zakon slab, smo se sestali z ministrom in sodelavci in povedali tiste ključne pripombe, ki bi jih bilo treba upoštevati zato, da bi zakon, ne bom rekla bi dober, ampak sploh lahko zaživel. Ta zakon je kot okvir brez slike. Po 20-ih letih imamo pred sabo zakon, ki postavlja več vprašanj kot rešitev oziroma odgovorov. Zakon o dolgotrajni oskrbi bi moral biti zakon, ki bi bil sprejet s čim širšo podporo tukaj v Državnem zboru in tudi civilne javnosti. Ta zakon je ravno nasprotno - nasprotujejo mu praktično vsi. Nasprotujejo mu tisti uporabniki, v glavnem so to ali pa v veliki večini so to upokojenci, nasprotujejo mu tisti, ki bodo morali na podlagi tega zakona dolgotrajno oskrbo izvajati. Pa razumi, kdor more. Največji problem pa je, po naše, seveda financiranje, ki ni dorečeno oziroma je dorečeno na način, da že danes vpeljujete nov javnofinančni prispevek, in to naj bo jasno. Vi ste tisti, ki boste gospodarstvo ali ljudi obremenili. Povedali niste samo za koliko. Izgovorov, ko bo treba podpreti zakon, ki bo dejansko povedal ali je to 1 %, 2, 1,2, ne bo. SDS, Nova Slovenija, SMC, DESUS, SNS in ostali, ki boste danes to podprli, podpirate in uvajate nov javnofinančni prispevek. To je dejstvo. In verjetno je potreben, ampak morali bi danes povedati, koliko bo to koga stalo, koliko bo to koga obremenilo. Zakon v 132. členu jasno piše, da bo posebni zakon glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, mora biti uveljavljen do 30. junija leta 2025. In, spoštovane kolegice in kolegi, zakonov se ne piše na takšen način, da vse obveznosti preneseš na prihodnost. Skratka zakon je slab, zakon je rešuje praktično ničesar, nasprotujejo mu vsi deležniki zato, da vi na svojem seznamu naredite kljukico, da je zakon pripravljen. Slovenija in upokojenci si pač po naši oceni zaslužijo več in bolje. Bo naslednja vlada morala vse te stvari popravljati, ker se zakon preprosto ne bo dal izvajati. En mesec in pol približno v tem Državnem zboru traja razprava, se trudimo dopovedati, kaj so tiste stvari, ki bi jih bilo potrebno spremeniti, da bi zakon bil izvedljiv. Če ste nas že poslušali, nas slišali vsekakor niste. In to pri zakonu, ki je izjemno pomemben in pri katerem bi res se morali potruditi, da bi našli čim širši dogovor znotraj Državnega zbora in tudi z družbo. [[znak za konec razprave]] V stranki SAB bomo seveda zakonu, ki je danes pred nami nasprotovali.
Hvala lepa. Branko Simonovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Po več kot 20-ih leti poskusov ureditev področja dolgotrajne oskrbe smo danes v sklepni fazi sprejemanja tega izjemno pomembnega zakona. V zakonodajnem postopku smo prisluhnili predvsem pripombam Zvezi društev upokojencev Slovenije. Tako smo v Poslanski skupini Desus v okviru druge obravnave vložili dopolnilo s katerim v sistem dolgotrajne oskrbe vključujemo prostovoljce. Projekt starejši za starejše je tako pozitiven, da ga nikakor ne smemo prezreti. Program vključuje vse starejše na način, da prostovoljci v lokalnem okolju sami najdejo ljudi, ki so pomoči potrebni in jim pomagajo. Z dostavo humanitarnih paketov, toplih obrokov, nakupa živil, hišnih opravil, prevozov k zdravniku ali v lekarno, druženj in spremstev. V Desusu zagovarjamo, da mora biti njihovo delo cenjeno in njihov doprinos še dodatno prepoznan. Če vprašamo ljudi kako želijo preživeti starost, bo večina rekla, da želijo živeti doma, dokler bo to mogoče in program starejši za starejše jim pri tem pomaga. Pozitivni učinki so obojestranski, tudi prostovoljci ostajajo aktivni in se počutijo izpopolnjene in koristne. Zato smo izredno veseli, da so sedaj tudi vključeni v Zakon o dolgotrajni oskrbi. V Poslanski skupini Desus smo za tretjo obravnavo vložili tudi amandma s katerim bodo do e-oskrbe upravičeni vsi starejši od 80 let, ki sicer niso vključeni v dolgotrajno oskrbo, vendar živijo večji del dneva sami. Tudi tukaj smo prisluhnili predlogom zveze društev upokojencev Slovenije za e-oskrbo bodo starejši lahko dlje, varno in samostojno živeli v domačem okolju in to jim moramo v kar največji možni meri omogočiti. Trenutno so največje težave na področju dolgotrajne oskrbe zlasti v razdrobljenost pravic med različnimi predpisi, odsotnost enotno ocenjevalne lestvice, zapleteni administrativni postopki, odsotnost centraliziranega dostopa do informacij in nezadostna dostopnost do storitev v skupnosti. Na vse te izzive zakon odgovarja. Tudi financiranje je zagotovljeno do vzpostavitve obveznega zavarovanja sredstva zagotavlja proračun. Če pogledamo konkretno kar sem že nekajkrat izpostavil, oskrbovanec z demenco uvrščen v najvišjo kategorijo oskrbe, sedaj z oskrbo v instituciji plačuje okoli 900 evrov mesečno. Po sprejetju zakona bo plačeval samo tako imenovani hotelski del, ki bo znašal okoli 600 evrov mesečno, torej bo zakon ublažil finančno obremenitev marsikateri družini. Razumemo skrb in pomisleke ZZZS, saj jim zakon nalaga nove naloge, a verjamemo, da bodo zmogli, izjemno nas pa veseli, da smo uspeli, da se oskrbovalnine ne bodo dvignile na račun povišanja plač zaposlenih. Tudi ta del bo kril državni proračun. Epidemija je zelo nadzorno pokazala na neurejeno področje skrbi za starejše in druge pomoči potrebne ranljive skupine, in če kdaj, je danes skrajni čas, da to področje uredimo. Že v okviru prve obravnave zakona smo rekli, da zakon o dolgotrajni oskrbi ni ne koalicijski ne opozicijski, je pa izredno pomemben in ne dopušča prostora za kakršnekoli politični prestiž, zato je prav, da stopimo skupaj in dosežemo konsenz okoli tako pomembnega vprašanja. V poslanski skupini Desus bomo tudi v tretji obravnavi seveda zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Državna sekretarka z ekipo, kolegice in kolegi, vsem lep dober dan. Danes se končuje sprejemanje zakona o dolgotrajni oskrbi, za katerega se lahko strinjamo, da gre za enega najpomembnejših zakonov ne le v tem mandatu, temveč tudi skozi prizmo družbene odgovornosti in solidarnosti. Ravno iz tega razloga izražamo obžalovanje, da se zakon sprejema brez splošnega družbenega soglasja in usklajenosti s stroko ter civilno družbo. Popotnica za njegovo izvajanje v praksi je zato slaba. Še slabša pa je popolna nedorečenost sistemskega financiranja, ki je pravzaprav ključno vprašanje, o katerem bi morale že danes obstajati družbeno in tudi predvsem politično soglasje. Najbrž nismo preveč daleč od resnice, če postavimo tezo, da se je vladajoča koalicija namerno odločila, da finančni del dolgotrajne oskrbe preprosto preloži na eno od prihodnjih oblasti oziroma koalicij, katerakoli to že bo. Zakaj? Ker gre za najtrši oreh, ki ga v trenutni koaliciji ni uspelo pravočasno streti. Ali pa ga niso želeli streti. V zameno za to bodo državljanke in državljane prepričevali, da gre za narodov blagor in da nihče drugi razen njih samih v vseh teh letih ni uspel zakona pripeljati pod parlamentarno streho. A vprašajmo se za kakšno ceno. Za ceno tega, da ključne zadeve ostajajo nedorečene in da se ne ve, kdo bo ta zapitek plačal. Najpogostejša in glavna kritika, na katero opozarjajo tako rekoč vsi, ki so podali stališče o zakonu, je, da brez uvedbe zavarovanja in novega sistemskega vira financiranja je zakon prazna lupina, saj ni zagotovljene dolgoročne vzdržnosti. Stroka opozarja tudi na nedodelanost, nejasnosti, preveč je prepuščeno raznim pravilnikom, premalo pozornosti pa se že sedaj posveča perečemu kadrovskemu primanjkljaju. Ekonomsko-socialni svet oziroma socialni partnerji pa tako ali tako niso imeli besede pri snovanju zakona. Če bi na vladni strani obstajala želja, da bi za mizo povabili vse zainteresirane deležnike in se poskusili z njimi pogovoriti ter uskladiti, verjamemo, da bi bilo danes več odgovorov kot je vprašanj, tako je pa, ravno obratno, več vprašanj kot odgovorov. Zato je hitenje s postopkom sprejemanja po naši oceni doseglo nasprotni, negativni učinek. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev v prejšnjih fazah zakonodajnega postopka zakonu nismo strogo nasprotovali. Smo pa opozorili, da zakon v nadaljnjih fazah zakonodajnega postopka potrebuje izboljšave. Opozorili smo tudi, da bi veljalo izkoristiti vse poslovniške možnosti, da se predlagane rešitve analizirajo in predelajo v čim širšem dialogu z zainteresiranimi deležniki, do tega pa žal ni prišlo. Ravno obratno, priča smo bili skrajševanju rednega postopka ter izključevanja strokovnih mnenj, tudi tistih, ki opozarjajo na to, zakaj in v katerih delih zakona ne bo mogoče izvajati. Če ponazorim, Zavod za zdravstveno zavarovanje je dne 3. 12. na Ministrstvo za zdravje naslovil poziv za odpravo neskladnosti in napak v predlogu zakona. Navajam: »Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije [[nerazumljivo]]trenutnih določb predloga zakona ugotavlja nove pravne praznine, neskladnosti in nejasnosti, ki jih bomo v prihajajočih dneh še dodatno izpostavili in naslovili«. [[nerazumljivo]]tudi v praksi izkazalo, da je zakon, ki se ga danes sprejema, nedodelan, pomanjkljiv in predvsem finančno prazen, bo treba odgovornost iskati pri njegovih predlagateljih. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev takšnega predloga žal ne moremo podpreti. In poudarjamo, da naše opozorila ne pomenijo, da dolgotrajna oskrbe ne potrebujemo ali da gre za namerno rušitev predlagane zakonske ureditev. Vse prej kot to. Mar nam je še za kaj? Več kot zgolj za narisana kljukica na seznamu koalicijskih obljub. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Lep dober dan vsem prisotnim, še posebej predstavnikom vlade in vam, predsedujoči, v dvorani. Demografska slika Slovenije je že nekaj let, riše podobe, ki smo prebivalci Slovenije, da smo prebivalci Slovenije vse starejši. Naraščanje starejšega prebivalstva pa postavlja v ospredje vprašanje ali se je država v zadnjih 10-ih letih ustrezno odzivala na potrebe starajoče se družbe. Seveda se ni. S starostjo pride tudi drugačne potrebe. Vedno več starejših bo ali že potrebuje pomoč pri vsakdanjem življenju. Treba se je zavedati, da današnje družbene spremembe terjajo hitrejša prilagajanja. Mi pa smo pri prilagajanju zatajili na skoraj vseh področjih. Leta in leta smo zanemarjali potrebe starejših in jih na skrivaj postavljali na stran. Veliko govorimo o nasilju nad ženskami, otroci in tudi živalmi, a o nasilju nad starejšimi pa modro molčimo. Na trenutke se mi zdi, da so mnogi starejši, da jih razumejo kot breme družbe. Star človek ni breme družbe, ampak mora biti enakovreden član družbe. Težko bi našli koga, ki še ni slišal, da so domovi za ostarele [[nerazumljivo]]. Da ne bi poznal koga, ki je želel svojca dati v dom, pa je svojec prej umrl, preden je dobil mesto v kateremkoli domu. V zadnjih mesecih beremo srce parajoče zgodbe starejših, ki živijo v razpadajočih hišah in nimajo za kruh, na teden ali na dan, kaj šele za kurjavo. Rešitev nikakor ni v tem, da bomo s prstom kazali, kaj kdo ni naredil, pa bi moral. Če vam naštejem vse ministrice, ja, v večini so bile to ženske, ki so dolgotrajno oskrbo dajale na stran, ne bo v Ljubljani ali nekje na podeželju zrastel nov dom za starejše. Če vam nanizam vse zgrešene analize, ki so zgolj skozi okno vržen denar, ne bo izboljšal stanja na tem področju. Vsi nekaj s prstom kažete na nekoga, a dejstvo je, da obravnavamo zakon, ki bi moral biti sprejet že pred desetletji. Nemogoče je verjeti, da bo kdorkoli sproduciral zakon, ki bo všečen vsem. To ni šans, a nekje je treba začeti. Dobro bi bilo, da tukaj in zdaj ter končno zakopljemo prvo lopato. Stanje na terenu je resnično grozno zaradi dolgoletnega zavestnega zanemarjanja tega področja. Prav veseli smo, da je naša pobuda o Osilnici doživela tudi epilog. Prvi korak je narejen, torej se vse da, če se le hoče. S predlaganim zakonom bodo vsi ljudje imeli možnost koriščenja enakih pravic različnih uslug iz sistema dolgotrajne oskrbe. Zakon tako uvaja pravico do storitve na domu, oskrbovanje družinskega člana, denarnega prejemka za dolgotrajno oskrbo in institucionalnega varstva. Denarni prejemek se bo dodelil glede na oceno upravičenosti, ne oziraje se na velikost premoženja. Navsezadnje je pomembno vprašanje, ali bomo dajali prednost oblikam pomoči v domovih za ostarele ali pomoč v domačem okolju oziroma bomo obe področji poskušali obravnavati enakopravno. Obravnavani zakon daje možnost poljubni izbiri pravic. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke stojimo na stališču, da je treba poskrbeti, da starostniki čim dlje ostanejo v njim ljubem okolju. Institucionalno varstvo pa naj bo uporabno le v skrajnem primeru. Gre za dobre rešitve, ki dajejo tudi signal navzven, da to niso več objekti, ki so [[?]] jih včasih poimenovali hiralnice [[?]] . Mislimo pa, da bi se moralo več poudarka dajati na dopolnilni dejavnosti na kmetijah, v obliki izvajanja programa socialnega varstva. Na ta način bi ohranili življenje na podeželju, ustvarili nova delovna mesta in poskrbeli za starejše. Le še birokracijo okoli pridobivanja različnih dovoljenj bi morali urediti. A če sem prav razumel ustvarjalce zakona, se pripravlja pilotski projekt, ki bo naredil ravno to. Torej ostaja upanje, da bo slovensko podeželje zaživeli in ljudje ne bodo odhajali v sosednje države, ker si le tam lahko privoščijo dom. Modro bi bilo razmisliti tudi v tej smeri, da bi po vzoru kakšnih drugih držav, mesta, ki propadajo in nimajo več aktivne gospodarske infrastrukture, [[znak za konec razprave]] spremenili v mesta starostnikov. Jabolko spora je financiranje dolgotrajne oskrbe. Vlada trdi, da bo šel denar iz proračuna, a bo treba dolgoročno razmisliti o kakšni drugi poti financiranja. Dela je še veliko, zato ni časa za to, da se kregamo o vejicah in pikicah, ter katero željo niso ustvarjalci zakona upoštevali. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Alenka Jeraj bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Lep pozdrav, hvala za besedo. Slovensko prebivalstvo je eno najstarejših na svetu, to pomeni, da čedalje več ljudi potrebuje pomoč, tako zdravstveno, kot pomoč pri vsakdanjem življenju. V Sloveniji je delno ureditev na področju dolgotrajne oskrbe nepregledna. Pravice urejajo različni predpisi. Obstajajo različne vstopne točke in različni postopki ocenjevanja potreb. Z novim zakonom se bo le to poenotilo, določa se enotna vstopna točka, to je ZZZS, ki oceni upravičenost do dolgotrajne oskrbe in izda odločbo o odobritvi dolgotrajne oskrbe. Najvišji delež dolgotrajne oskrbe je še vedno formalna oskrba v instituciji, ki temelji predvsem na tako imenovanem zdravstvenemu delu in ni dovolj prilagojena posamezniku. Poleg tega se dostop do storitev razlikuje po regijah in med urbanim in podeželskim okoljem, kar velja zlasti za storitve v skupnosti in na domu. Ideja je, da starejši čim dlje ostanejo doma, ker si tega tudi sami želijo in se jim tam omogoči kvalitetno bivanje in nudi pomoč, ki jo potrebujejo. Dolgotrajna oskrba predstavlja niz storitev, ukrepov in aktivnosti namenjenih osebam, ki so zaradi posledic bolezni, starostne oslabelosti, poškodb, invalidnost, pomanjkanja ali izgube intelektualnih sposobnosti v daljšem časovnem obdobju, ki ni krajše od treh mesecev ali trajno odvisne od pomoči drugih oseb pri upravljanju osnovnih in podpornih dnevnih pravil. Kaj je dolgotrajna oskrba je zapisano v 14. členu zakona, kjer so opredeljene storitve dolgotrajne oskrbe, in sicer pomoč pri osnovnih dnevnih opravilih, kot so prehranjevanje, pitje in hranjenje, osebna higiena, oblačenje, gibanje. Drugič, pomoč pri podpornih dnevnih aktivnostih, kot je pomoč pri gospodinjskih opravilih, pri nakupi živil in življenjskih potrebščin, pripravi in postrežbi obrokov. Tretjič, storitve zdravstvene nege vezane na osnovna dnevna opravila, kot je spremljanje vitalnih funkcij in drugih parametrov, spremljanje zdravstvenega stanja, pripravi in nadzor nad jemanjem zdravil. In četrtič, storitve za krepitev in ohranjanje samostojnosti kot so storitve namenjene krepitvi in ohranjanju funkcionalne sposobnosti, svetovanje za prilagoditev bivalnega okolja, storitve posdiagnostitčne podpore osebam s težavami v telesnem in duševnem zdravju. Predvidena je tudi oskrba katere storitev obsegajo zlasti pripomočke in storitev informacijske-komunikacijske tehnologije in storitve na daljavo za zagotavljanje samostojnosti in varnosti upravičencev v domačem okolju. Izvajalci dolgotrajne oskrbe so javni zavodi, ki te storitve svojim kadrom in kapacitetami opravljajo že sedaj, na primer domovi starejših občanov, predvideva pa se še negovalne domove in druge ustanove bivanjske skupnosti, bivalne skupine in podobno ter opravljajo lahko tudi druge pravne osebe ter samostojni podjetniki, posamezniki in fizične osebe in nosilci dopolnilnih dejavnosti na kmetiji. Posebna nova oblika dolgotrajne oskrbe na domu je oskrbovalec družinskega člana, ki bo prejel delno plačilo za izgubljeni dohodek v višini 1,2-krantika minimalne plače, kar mu bo nakazoval ZZZS. Ta inštitut bo uveden v letu 2024, enako bo takrat uveden denarni dodatek, ki na nek način nadomešča dodatek za pomoč in postrežbo. Vsi, ki bodo izvajali dolgotrajno oskrbo bodo morali opraviti posebna izobraževanja in usposabljanja v kolikor se za to niso šolali. Že sedaj in tudi v prihodnje pa bodo dolgotrajno oskrbo izvajali posamezniki z različnimi profili od socialnih delavcev, socialnih gerontologov, medicinskega osebja in tako naprej. V zakon smo vključili tudi prostovoljce ZDUS-a, ki že sedaj pomagajo starejšim v okviru projekta starejši za starejše. Tudi ti bodo morali opraviti obvezno usposabljanje. Za vsakega prejemnika dolgotrajne oskrbe bo zadolžen koordinator dolgotrajne oskrbe, ki ima izobrazbo iz teh področjih, ki sem jih naštela in bo pripravil izvedbeni načrt, nadzoroval in evalviral izvajanje. Vse obstoječe oblike domovih za starejše, patronažna služba, pomoč na domu ostajajo, se pa vključujejo v enoten sistem. V poslanski skupini SDS smo zadovoljni, da je Vlada pod vodstvom Janeza Janše po 20-ih letih neuspešnih poskusov pripravila Zakon o dolgotrajni oskrbi in ga bomo z veseljem podprli.
Hvala lepa. Jani Möderndorfer bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Mudi se, tako pravi ta vlada, mudi se, mudi se, mudi se in to tako neizmerno hitro, da ni važno kakšen bo zakon, kako bo zgledal, kaj bo notri pisalo, samo za ceno tega, da se zakon sprejme.
Prosim za mir v dvorani.
Pojbič, umiri se.
Marijan Pojbič, opomin. Izvolite, nadaljujte.
Ta vlada seveda vsiljuje izredno škandalozno slab zakon. In to iz enega preprostega razloga - zato, ker v resnici vse to, kar obljubljajo, da bo ta zakon prinesel, ker je ta nujno, bo prišlo šele čez eno leto oziroma čez dve leti in pol. In prav to je eden od razlogov, da seveda vidimo, zakaj se ta škandaloznost tako odseva. Gre za popolnoma polizdelek, ki je v bistvu eno navadno ogrodje nekih predlogov, ki jih bo v resnici kasneje urejal pravilnik, in še to od tistega ministra, ki bo nekaj vedel o tem ali znal povedati, kaj bodo te pravilniki v resnici določali, kakšne bodo pravice, kakšen bo obseg. In to je v bistvu neke vrste bianco menica zato, da se prepušča volji, vzgibom, znanja nekega ministra, ki šele pride. Upam samo to, da minister, ki pride, da bo nekaj vedel o dolgotrajni oskrbi in tudi razumel dolgotrajno oskrbo. To je vse, kar nam preostane. Zakaj to govorim? Vlada bo v bistvu s tem zakonom poteptala vse. Ustavo, Zakonodajno-pravno službo, istočasno tudi seveda vse pravne akte in, kar je najbolj pomembno, izvajalce in uporabnike, ki so del tega sistema dolgotrajne oskrbe, ki jo bojo uporabljali. Samo zato, da bo na koncu naredila eno preprosto kljukico, in to v Bruslju, opravljeno, imamo zakon, ki govori o dolgotrajni oskrbi, zato, da lahko pridobimo ta sredstva. Vendar temu Bruslju in domačim ljudem ne pove, preprosto ne pove resnice. Zato jo bom tudi jaz povedal namesto nje, vlade, ki v resnici nima tega poguma. Da, v resnici čez eno naj bi imeli institucionalno varstvo, ki ga, mimogrede, že imamo danes, in čez dve leti in pol bomo imeli denarni prejemek oziroma družinskega člana oziroma dolgotrajno oskrbo na domu, pa še to boste čakali vse skupaj do 1. julija 2024. Zato smo v LMŠ predlagali spremembe v obliki amandmaja, ki ta datum premika na 1. januar 2023, da bomo vsaj čez eno leto vsaj te stvari dobili, s katerimi se vlada hvali in jih noče v resnici dati. Zakaj? Ker ne zna. Ker noče. Ker ne prizna in tudi ne pove, da vam v resnici nič ne daje. Pred volitvami se pač preprosto tega ne pove. Preprosto se ne pove, da gre za obvezno zavarovanje, ki ga bo moral plačati vsak, ki bo seveda imel prihodke. Vendar ne pred volitvami, in še to zakaj? Zato, ker potem bi morala povedati, kolikšen bi bil ta prispevek in na osnovi česa in v kakšni obliki. In tega ne zna, noče, ker se zaveda, da lahko izgubi volitve. Zato boste v resnici danes poslušali ene same samohvale. Samo hvale o sebi, kako po 20-ih letih je SDS omogočil, in pa ta koalicija, seveda dolgotrajno oskrbo. Ampak vsega ne bo nič. V resnici nobenih pravic, ničesar, razen besed. No, v tem je ta koalicija dobra – v prodajanju besed. Mi tega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi prvega odstavka 140. člena Poslovnika Državnega zbora. V razpravo dajem 3. člen in amandma poslanskih skupin Levica in LMŠ. Želi kdo razpravljati? Ne želi, zato zaključujem razpravo. Siter, izvolite.
Hvala lepa. Dovolite mi, predsednik, seveda, da razpravljam malce širše.
Ne. Sem povedal. 3. člen je zelo konkreten. Širša razprava je bila v stališčih poslanskih skupin. Imeli ste razpravo na odborih, imeli ste vse, kar je bilo mogoče. Zdaj pa razprava o detajlih.
V redu. Potem se bomo oglašali ob amandmajih.
Dobro, ne želi nihče več razpravljati. Nadaljujemo in zaključujem razpravo. V razpravo dajem 5. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo tukaj razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 7. člen in amandma Poslanskih skupin SD, LMŠ, SAB in Nepovezani poslanci. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 10. člen in amandma Poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD in Nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 11. člen in amandma Poslanskih skupin SD, LMŠ, SAB in Nepovezanih poslancev ter amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 17. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo tukaj razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 33. člen in amandma Poslanskih skupin Desus in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo tukaj razpravljati? Da. Branko Simonovič, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsednik. Torej to dopolnitev 33. člena, ki smo ga v Poslanski skupini Desus vložili se nanaša, da se financiranje e-oskrbe iz letnega zneska oziroma enot, ki je bil dogovorjen v osnovnem zakonu prenaša na mesečno, da se to določi in sicer do največ 31 enot mesečno in na posameznega opravičenca ter da je vključno z enkratnim stroškom do 50 enot za namestitev opreme. Drugi del šestega in sedmega odstavka se pa ravno tako na pobudo Zveze društev upokojencev ta storitev e-oskrbe nekoliko širi tudi na druge zavarovane osebe stare 80 let in več, če pristojni Center za socialno delo poda mnenje, da oseba pretežni del dneva biva sama. To so naša dopolnila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 34. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 42. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 59. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 65. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 101. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prosim za pozornost v dvorani! V razpravo dajem amandma Poslanskih skupin NSi, SDS in SMC za novi 127.a člen. Želi kdo besedo? Ja. Alenka Bratušek, izvolite, imate besedo.
Se opravičujem, ker bom rekla očitno skoraj nobenega ne zanima povedati kaj boste v tem zakonu spreminjali kljub temu, da je koalicija vložila cel kup amandmajev. In smo pri nas pričakovali, da jih tudi obrazložite nam in javnosti poveste kaj se dogaja. Ta konkreten amandma na neki način rešuje to, kar ste prvotno zavozili. To je financiranje plač v DSO. Vprašanje, če rešitev, ki jo predlagate, spada v ta zakon. Veliko vprašanje. Drugo, to rešujete pravzaprav zelo kratkoročno, ampak kot sem povedala že včeraj v razpravi [[…]]
Samo trenutek kolegica, naslednji člen o tem govori. Ta člen [[…]]
127.a. Ali nismo pri tem?
128.a člen govori o tem.
Ali lahko zdaj nadaljujem ali se potem še [[…]]
Ne. Moram zaključiti razpravo o členu, potem bom pa odprli naslednjo razpravo.
Pa bom še enkrat ponovila.
Ja, tako. Želi še kdo pri 127.a členu besedo? Ne želi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 128. člen in amandma poslanskih skupin NSi, SDS in SMC. Kolegica Alenka Bratušek, ima [[…]]Ne, naslednji. Želi kdo tukaj besedo? Ne želi. Naslednji 128.a [[…]]Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Ker je amandma poslanskih skupin NSi, SDS in SMC za novi 128. člen vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja 154. členu, bomo o vseh amandmajih k tema dvema členoma razpravljali skupaj. V razpravo dajem torej dva amandmaja poslanskih skupin NSi, SDS in SMC za novi 128.a člen in k 154. členu ter dva amandmaja poslanskih skupin LMŠ, SD in Nepovezanih poslancev k 154. členu. Kolegica Bratušek, imate besedo. Izvolite.
Predsedujoči, zdaj ste rekel, da obravnavamo amandma k 128. členu.
Osmi je 128.a člen. Za novi 128.a člen.
Za novi 128.a. Hvala no. Saj tudi to, da se takole lovimo kaže na kakšen način se greste sprejemanje tako pomembnega zakona. Ampak kakorkoli, še enkrat povem, da tukaj nekako začasno rešujete to kar se vam je prvotno zdelo koristno in razumno obesiti na oskrbovance domov za starejše. To je dvig plač zaposlene v DSO. Ta rešitev je parcialna. Mi smo predlagali amandma v proračunu, k proračunu, kjer bi zagotovili denar v proračunu, vi boste pač zdaj tukaj zajedli v denar, ki ste ga zagotovili za dolgotrajno oskrbo v proračunu. Kaj bo za to manj, ne vem. Mogoče boste uspeli danes povedati. Dejstvo je, da je denarja za dolgotrajno oskrbo v proračunu zagotovljeno več kot katerokoli leto prej. To je dejstvo in to je dobro. Ampak zdaj s tem amandmajem pač teh 16 milijonov namenjate za nekaj drugega kar je bilo prvotno predvideno. Naš predlog je bil, da se na zagotovljen denar v proračunu zagotovi dodatnih 16 milijonov. To je prva stvar. Druga stvar. V Zakonu o dolgotrajni oskrbi ni zagotovljenega sistemskega financiranja oziroma je zagotovljeno na način, da nihče ne ve koliko bo leta 2025 to stalo. Dejstvo je, da uvajate nov prispevek, dejstvo je. Dejstvo je, da boste, če se bo naslednja Vlada tako odločila, lahko s tem prispevkom obremenili gospodarstvo ali ljudi. Se pravi, nihče ne ve kdo bo zagotovil denar, ki je za dolgotrajno oskrbo, tako ste zapisali v zakon, leta 2025, potreben. Prav in pravilno bi bilo, da danes v zakonu napišete, to bo tudi leta 2025 stalo toliko in toliko, za to se uvaja nova obvezna dajatev in se tudi pove kdo bo nosil breme te dajatve in kolikšna bo ta dajatev. Takšen način kot ste obrali danes, je neodgovoren, seveda pa ne morete ubežati od tega, da je prav ta Vlada, prav ta koalicija tista, ki je nov prispevek uvedla. To je dejstvo. To je dejstvo. 132. člen jasno določa, da je do 30. junija leta 2025 potrebno samo povedati, kdo in koliko. Samo to. Ta zakon pa nov javnofinančni prispevek, obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo uvaja.
Kolegica, to ni predmet tega amandmaja.
Je predmet financiranja.
Predmet tega amandmaja je, točno veva oba, kaj je. To se pravi, tisto razliko, ki jo bo potrebno zagotoviti za to, da se oskrbnine ne dvignejo. Ni drugega, noben prispevek drugi.
In na žalost ni povedano, od kje se bo ta denar zagotovil, ne?
Vem, ampak mi ne govorimo zdaj o nobeni prispevni stopnji in ne vem o čem, ampak samo o tem, da se bo to pokrilo, ta razlika, zato, da se ne bodo oskrbnine dvignile, iz proračuna.
Ja, saj to vam razlagam, da je problem, spoštovani predsedujoči. Ker ne govorite, koliko se bo prispevna stopnja dvignila, ampak samo, da se bo. Tudi zato, da bomo te plače zagotovili. Zakaj? Zato, ker si preprosto ne upate povedati, da uvajate nov prispevek. Ampak to je dejstvo. Pika. Res je, o tem ne govori 128. člen ali pa 128.a člen, ampak govori 132. člen. Ampak če stvari, ki so v zakonu zapisane, in teh 16 milijonov je nova obveznost v tem zakonu, potem je na drugi strani treba povedati tudi, od kje in kdo bo to plačal.
Kolegica, 132. člen ni odprt in ni vloženega amandmaja.
Ma, kaj zdaj to? Debata ali kaj?
Govorimo o 128.a členu in o vsebini amandmajev, ki so tu vloženi. Prosim, no. Prosim, držite se vsebine. Sem prej povedal in napovedal, kako je to v Poslovniku urejeno. In gremo po vrsti in po vloženih amandmajih.
16 dodatnih milijonov boste obesili na ta zakon. 16 dodatnih milijonov. Pa nihče ne pove, od kje jih boste dobili in kako. Zdaj, če je 16 milijonov toliko malo denarja, ne vem. Zato sem to povezala v virom, ki ga napovedujete, to pa je obvezna dajatev. Jaz mislim, da je to še kako smiselno. Ker ta zakon nima samo dam, dam, dam, kot se vi hvalite, zagotavljal bo, zagotavljali bomo, naredili bomo, ampak na drugi strani ima tudi stran, ki bo morala zagotoviti te prihodke. Zato to poudarjam. In leta 2025 uvajate nov javnofinančnih vir – obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo, to je dejstvo.
Kolegica, predlagam, da preberete amandma.
Pa kaj je zdaj to?
Preberite amandma in govorite o amandmaju. [[oglašanje iz dvorane]] Vse stvari, ki niso povezane z amandmajem [[…]] Kolegica Kociper, prosim, da se vzdržite kakršnihkoli komentarjev. Postopkovno Maša Kociper. Izvolite. [[oglašanje iz dvorane]] Želeli ste postopkovno. Je prekinila sama prijavo. [[smeh v dvorani]]
Jaz ne morem razumeti, podpredsednik Tanko, zakaj se namenoma spravljate v konflikte s poslanci. A prav uživate v tem, da nas znervirate in da imate konflikt? Bili ste leta in leta, ne vem, od malega ste že v tem parlamentu [[…]]
Kolegica, postopkovno vprašanje, ne zgodovina. Postopkovno vprašanje imate.
Ne! Ko bom hotela! V treh minutah bom postavila. Glejte, 2:36 še imam. V teh treh minutah, ko se bom jaz odločila, bom dala postopkovni predlog. Vi pa tam gor glejte, 2:29, 2:28, koliko imam še časa, ja?
Kolegica, obnašajte se dostojno.
Ko ste bili v opoziciji, ste se najbolj borili za to, da v skladu z ustaljeno poslovniško prakso se lahko pri prvih členih razpravlja širše. Danes ste zlorabili svoje vodenje in poslancem niste dovolili, da bi v okviru tretje obravnave tega zakona povedali tudi širše. Stvari so povezane. [[izklop mikrofona]]
Kolegica, samo trenutek. Prebral sem vam določbo Poslovnika, ki ureja razpravo za tretjo obravnavo. Nič drugega. [[oglašanje iz dvorane]] In [[…]]Seveda, zato ker bi vam rad povedal. In od vas ne pričakujem čisto popolnoma nič drugega kot da se držite poslovniških določb pri tretji obravnavi. Nič drugega. Če vam ni kaj jasno, vam lahko kdorkoli kaj pove o tem. Imate službe Državnega zbora, imate svojo strokovno službo, lahko vam še kdo drugi kaj pove. Ampak razpravo vodimo po poslovniku, ki ureja tretjo obravnavo. Prvi odstavek 140. člena natančno predpisuje vsebino. In kolegica Bratušek naj govori [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Počasi, nisem še razpravljal oziroma povedal do kraja. Kolegica Bratušek govori o 132. členu in o členu, ki ni odprt. Mi imamo pa tukaj zelo precizno vsebino te določbe in ta amandma. Izvolite, imate besedo za nadaljevanje postopkovnega vprašanja.
Gospod predsednik, ne pomnim kdaj v hiši v mojem času je predsedujoči sredi postopkovnega predloga poslancu vzel besedo, ne pomnim, da se je to kdaj zgodilo. Vi ste ne samo kolegici vzeli besedo med razpravo, ampak meni med postopkovnim. Moj postopkovni predlog je, da spoštujete dolgoletno prakso Državnega zbora, kjer se lahko pri prvih členih zakona razpravlja širše. Kar se pa tiče razprave moje kolegice Bratušek, je pa razpravljala striktno o problematiki financiranja, ki je urejena v več členih in se členi med seboj povezujejo in zato je težko razpravljati tako ozko kot ste si vi zamislil, da bi skrajšal to razpravo. In vam povem, ko bom na vrsti za amandma, bom širše razpravljala in vi mi to ne morete preprečiti, ker financiranje je povezano, ker to, da se ne strinjajo deležniki z zakonom je povezano z več členi. In prosim, da ne kršite Poslovnika.
Postopkovno, ne vsebina, kolegica Kociper.
Še dve minuti, minuto imam. Skratka še nikoli nisem videla, da bi [[…]]
Postopkovno.
Ali sem dala postopkovni predlog? Ali ga niste slišal? Zahtevam, da v skladu s poslovniško prakso, ki jo upoštevamo že leta in leta, vi ste jo pa zelo zagovarjal, pustite poslancem, da na začetku razprave pri prvih členih razpravljajo širše. Ker tega niste dopustil boste zdaj, upam, malo manj pikolovski pri vsakem posameznem členu, če razpravlja poslanec o neki problematiki širše. Ti ne moreš razpravljati o problematiki financiranja samo v okviru tega amandmaja, ampak se navežeš tudi na vse ostalo in vedno ste zagovarjal, da najpomembnejša pravica, ki jo ima vsak poslanec v tem parlamentu, je pravica do proste razprave. Od kar te pa vi podpredsednik se pa v to vtikate kar naprej in nam jemljete to osnovno pravico, da govorimo. In prosim, da ne prekinjate več kolegov in prosim, da dovolite, da se razpravlja v okviru tretjega branja tako kot smo vedno razpravljali. Hvala lepa. Imam še 56 sekund.
Hvala lepa. Kar zadeva moja stališča in moje razprave v prejšnjih mandatih 2000 in naprej, imate vse tam dostopno v arhivu Državnega zbora, poglejte si. Jaz nisem nič zahteval, nikoli nič zahteval kaj posebej, vedno sem zagovarjal pravila dela Državnega zbora, kadar jih nisem so predsedujoči vedno ukrepali in izrekali ukrepe tako kot jih sedaj jaz. Sicer pa tako, ta Poslovnik, kolegica Kociper, velja od leta 2002. Ima daljšo parlamentarno prakso kot katerakoli druga praksa. Določbe so jasne, popolnoma jasne in če želite karkoli spremeniti, imate vso možnost, da daste na Komisijo za Poslovnik zahtevo za spremembo poslovniških določb, nič drugega. In ne se tukaj ukvarjati z mano, jaz nisem predmet tega, jaz zagovarjam Poslovnik, če boste določili, da je možno v tretji obravnavi pri kateremkoli členu 120. razpravljali širše in o vsebini zakona in tako naprej, pač se bo to tako tudi delalo, če pa ne bo, če bo pa toliko napisano kot sedaj bomo pa delali tako kot sedaj piše. Postopkovno, kolega Koprivc. Marko, izvolite.
Hvala lepa, gospod Tanko. Poglejte, saj to je že vse skupaj nesmiselno na nek način. Dejstvo je, da vi omejujete delovanje Državnega zbora. Dejstvo je, kot je povedala kolegica Kociper, da se je vedno doslej razumevalo to poslovniško določilo tako, da se ob prvem amandmaju lahko razpravlja tudi nekoliko širše. Zato sem jaz prišel v dvorano, sedel in čakal in bil pripravljen na razpravo. Ko sem videl kam pes taco moli in ste kolegu iz Levice dobesedno odvzeli besedo, sem rekel se k besedi ne bom javljal, ker nima smisla. Potem je gospa Bratušek skušala slediti vašim zahtevam in razpravljala zgolj o členu, ampak seveda so stvari financiranja povezane, mi ne moremo govoriti samo o enem členu, če dva člena govorita o financiranju. In ni razpravljala dejansko nič širše od člena, pa ste ji ravno tako vzeli besedo, sredi stavkov prekinjate. Se pravi niti misli se ne sme povezati. Kako bomo potem govorili? Niti misli ne moremo povezati z nekim določilom, ki se mogoče dotika tudi nekega drugega določila. In gospod Tanko, vi kršite temeljne demokratične pravice v Državnem zboru in prepovedujete opoziciji, da govori in jaz na tem mestu pozivam predsednika parlamenta, da pride v dvorano in naredi red [[…]]
Kolega Koprivc [[…]]
[[…]]ker ne moremo delovati več [[…]]
[[…]]katera določba Poslovnika je kršena? Prvi odstavek 140. člena Poslovnika, to je prvi odstavek, ki ureja tretjo obravnavo, pravi naslednje [[…]]
Poglejte, ne boste vi meni tukaj pametovali [[izključen mikrofon]]
[[…]]pravi naslednje, pa še opomin vam izrekam, ker mi skačete v besedo brez da sem vam dal besedo. »V tretji obravnavi Državni zbor opravi razpravo o posameznih členih predloga zakona ha katerem so vloženi amandmaji ter glasuje o amandmajih in predlogu zakona.« To je določba, ki jo je napisal gospod Potrč ali pa tovariš Potrč. In upam, da ste ponosni, naslednik vašega cenjega vodje poslanske skupine iz tistega obdobja, kjer se je ta poslovnik oblikoval in sprejemal. Točno to piše in nič drugega nisem prebral in zahteval od kogarkoli, ki tukaj razpravlja. Lahko pa razpravlja, kolega Koprivc, o novem 128.a členu in 154. členu. Ta dva sta pa povezana, ker sem prebral oba skupaj in o amandmajih k obema tema členoma lahko razpravljate. To se pravi za novi 128.a člen in pa k 154. členu so pa tudi amandmaji. To je to. In nič drugega ni tukaj. In tudi nobenemu ni treba biti nič žalosten, tako je določeno že skoraj 20 let. Že skoraj 20 let od leta 2002. Postopkovno najprej Vojko Starović.
Hvala za besedo, podpredsednik. Dejansko ste prebrali. Protestiram, da ne morete tako tolmačiti prvi [[…]], ne morete tako tolmačiti prvi odstavek 140. člena kot ga vi tolmačite. Torej lahko razpravljamo o posameznih členih predloga zakona. Torej, razpravljamo o posameznih členih ti so pa povezani z drugimi. In drugače se o zakonu ne da razpravljati. Noben členi ni sam po sebi kot tak. Torej, trdim, da napačno to tolmačite. In drugo, jasen dogovor med vsemi poslanskimi skupinami, da predsednik vodi sejo nevtralno. Če hoče besedo se moram sam priglasiti k besedi. Drugače pa mora sam voditi sejo. Tak je popolnoma jasen dogovor in mislim, da se ne držite dogovorov in da dejansko sekate razpravo. Prosim vas, da vodite to sejo v skladu s Poslovnikom. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Starović, sejo vodim v skladu s Poslovnikom. Določbo po kateri vodim razpravo pri amandmajih ali pa novih členih, delam točno po Poslovniku. Prebral sem določbo, ki to ureja in tudi želim, da tako kolegi poslanci razpravljate. Upam, da pač to nedvoumno določbo, to nedvoumno določbo razumete. Sedaj pa gremo naprej s postopkovnimi predlogi. Najprej mag. Marko Koprivc.
Poglejte, podpredsednik, še enkrat. Tudi če se striktno držite pač tega člena, tudi če se ne držite dogovora, ki je doslej veljal, da se ob prvem amandmaju lahko nekoliko širše razpravlja ponavljam še enkrat, da ste kolegici Bratušek vzeli besedo brez pravega razloga. Namreč, seveda razpravlja se o določenem členu, ampak stvari so povezane med seboj. In ko se govori o financiranju je seveda povsem normalno, da se vprašamo tudi kaj je na prihodkovni strani, tudi če to sosednji drugi člen obravnava. Gospod Tanko vi, ponavljam še enkrat, zlorabljate mesto podpredsednika za omejevanje možnosti razprave opoziciji. In prosim, da niste žaljivi do naših predhovnikov, do spoštovanega gospoda ali pa tovariša, kot želite, Potrča in ne vpletate teh stvari zraven, ker nimajo nobene veze. Predvsem pa vi se usedite v svoj stol in tam lahko govorite o ponosnih naslednikih in o komerkoli hočete. Ko pa vodite državni zbor se pa teh vrednostnih sodb vzdržite, ker je to nedopustno in neokusno kar počenjate.
Hvala lepa. Kolega, predvsem bi želel, da ste pri svojih navajanjih precej precizni in natančni, sploh kadar gre za postopkovne predloge. Jaz sem kolegico Bratušek samo opozoril, da razpravlja tudi o vsebinah, ki niso povezane z novim 128.a členom in 154. členom amandmajev in ji nisem vzel besede, da ne bo kaj narobe, ampak se je sama izklopila. To je drugo. Dolžan sem opozoriti, ker po Poslovniku, če boste pogledati mislim, da je to 75. člen, da v besedo sega tistemu, ki govori samo predsedujoči, to je 75. člen in sicer drugi oziroma tretji odstavek. Poglejte, to je določeno v Poslovniku. Edino predsedujoči ima pravico, da komurkoli seže v besedo. Ne komentirajte stvari poslovniško, ki jih enostavno ne obvladate. Že vidim, večkrat sem že to opazil sedaj vam bom pa povedal, da jih ne obvladate. Primož Siter ima besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa za besedo. Pred seboj imamo eden zakon, ki ima dva ključna problema, kar cel pač postopkovno in vsebinska problema, ki jih cel čas postavljamo odspredaj. Eno je privatizacija področje dolgotrajne oskrbe, drugi je financiranje oziroma ne financiranje [[…]]
Postopkovni predlog, ne vsebina.
Dovolite mi, da v svojih 20, 2 minutah in [[…]]
Postopkovni predlog.
38 sekundah, ki jih še imam, povem, kakšen je postopkovni predlog.
Vsebina je stvar razprave, postopkovni predlog pomeni pa to, da se uporabo Poslovnika. Privatizacija, dokapitalizacija in podobne stvari niso stvar postopkovnega predloga.
Bomo dokapitalizirali dolgotrajno oskrbo nekoč drugič mogoče. Poglejte, dva ključna problema in pri teh dveh ključnih problemih ste poslance ustavili v razpravi. Ustavili ste mene na začetku ravno pri členu, ki problematizira privatizacijo in »espeizacijo« na področju dolgotrajne oskrbe. Ustavili ste kolegico Alenko Bratušek, ko je spregovorila o pomanjkanju oziroma nezadostnem financiranju. Dejstvo je, da se tovrstne kršitve dogajajo samo, ko sedite na tem stolu vi. Moje postopkovno vprašanje je glede na to, da ste svojo izmeno začeli ob 10. uro kdaj jo zaključite? Podpredsednik, imate dvo urne izmene predvidevam, da je to ob 12. in da bo prevzel nekdo drug in bo Državni zbor od tam lahko normalno funkcioniral, razpravljal o amandmajih vsebinsko. Hvala.
Kolega Siter, to ni bil postopkovni predlog, zato vam izrekam opomin. Nadaljujemo s postopkovnimi vprašanji. Vojko Starović, ima postopkovni predlog. Izvolite.
Samo na kratko. Razprava se lahko odpre o tistih členih, ki so odprti, torej kjer so amandmaji.
O povezanih členih.
Nikjer pa ne govori Poslovnik, da lahko razpravljamo samo striktno o vsebini tega člena, vsak člen je povezan. To je bila moja pripomba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi Alenka Bratušek nadaljevati z razpravo? [[Da.]] Želi. Izvolite, imate besedo.
Hvala. Saj človek lahko razume to živčnost glede na zmedo, ki vlada ob sprejemanju zakona seveda lahko razumemo to živčnost. Sedaj bom pa prebrala naslov člena. 128.a člen v oklepaju spodaj piše financiranje – dobro poslušajte še enkrat – zadostnih stroškov dela. Moje vprašanje se glasi od kod bomo financirali teh 16 dodatnih milijonov? Ali bomo tudi to financirali z novim prispevkom, ki ga uvajate? Ali je to tako težko razumeti, da je povezano, da moraš povedati od kje boš dobil denar, če hočeš nekaj plačati? Ta amandma je prišel v zakon po pritiskih opozicije, da razumen dvig – tako ste vi to imenovali – oskrbnin v DSO ne prevalite na uporabnike. Mi smo z amandmaji želeli zagotoviti to v državnem proračunu, niste bili za, glasovali ste proti, potem ste pa po pritisku javnosti ugotovili, da smo imeli prav in sedaj v ta zakon na silo tiščite še financiranje plač za ljudi, ki so tam zaposleni in teh 16 milijonov bo treba nekje najti. Teh 16 milijonov bo treba zagotoviti in zato je teh 16 milijonov še kako povezanih z novim prispevkom, ki ga uvajate hočete to slišati ali nočete to slišati. 30. junija 2025 lahko jaz rečem, da dodatno obremenjujete gospodarstvo, ker nikjer ne piše, kdo bo to plačal. Nova prispevna stopnja, ki bo obremenila delodajalce za odstotek, dva, tri, pet, ne vem koliko. Toliko, kot se bo nova vlada odločila, ker bo morala sprejet zakon, tako ste zapisal. To ni, ali bo uveden ali ne bo uveden. Bo uveden, ker ste zapisali, da mora bit uveden in to naj bo jasno. Pa lahko se prestavljate, pa skačete po stolih, kolikor hočete, da ni to res, pa ne vem kaj. 132. člen jasno določa te stvari. Tako pač je. Zakaj tega jasno ne zapišete, da to pomeni, po naših izračunih 1,2 % višjo prispevno stopnjo. Zakaj to ne napišete? Zato ker pač ne upate povedat gospodarstvu, da namesto, da ga boste razbremenili, kot obljubljate, ga boste še malo dodatno obremenili. To je vsa zgodba. Edina dobra stvar v celem tem zakonu, je ta amandma. Edina. Veliko bolje bi sicer bilo, da bi nas poslušal pravočasno in zagotovil denar v proračunu, ampak okej, ste pač naknadno ugotovil, da ste se zmotili, ste ugotovili, da je opozicija imela prav in ne boste prevalili dvig plač na oskrbovance. Tako da, to je tudi edina stvar, poleg naših amandmajev, seveda, za katero bom, kot poslanka, glasovala. Zakon je pa slab, nedorečen in bi bilo bolje, da takšen ne bi bil sprejet, ampak, ko se bo to ugotovilo, seveda vas ne bo več na oblasti in vsi ostali bomo imeli probleme z izvajanjem tega zakona, na žalost.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka, Alenka Forte. Izvolite.
Ja, hvala lepa za besedo. Dovolite, da se oglasim zdaj na to razpravo, ki so jo imeli poslanci SAB. Glejte, nikjer v zakonu ne piše, da se z dnem, ko se uveljavi obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo, da bo to edini vir financiranja dolgotrajne oskrbe. Še naprej bo ostal v veljavi 48. člen, ki ima 6 postavk in med njimi je na prvem mestu obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo, sredstva, ki so zbrana z naslova obveznega in pokojninskega zavarovanja, ki potem seveda ne bodo več potrebna, vendar še naprej ostaja državni proračun, sredstva demografskega sklada, ki [[?]] se res nadejamo, da bi ta zakon bil že oziroma že zdavnaj sprejeto, sredstev proračuna Evropske unije, donacij in drugih virov. Torej, točka 3 do 6, 48. člena, bo ostala v veljavi in nikjer ne piše, da bo po uveljavitvi obveznega zavarovanja to edini vir. Ne bo. Ostal bo razpršen, kar je edino smotrno, ker na tak način zagotavljamo varnost in evropske države, ki so družbeno bolj razvite, kot me, imajo višji delež [[?]] ali nekatere celo v celoti, iz virov državnega proračuna. Zato je tukaj zdaj zavajanje javnosti in strašenje. 48. člen bo s temi dodat [[…]], s točko 3, 4, 5 in 6, ostal še vedno v veljavi.
Hvala lepa. Besedo [[…]]Repliko ima Alenka Bratušek. Izvolite.
Očitno ste me slabo poslušala. Jaz ves čas trdim samo to, da uvajate nov prispevek in hvala za to potrditev. Uvajate nov prispevek. Seveda bodo ostali tudi drugi viri. Ampak, poleg drugih virov, uvajate nov prispevek. To je dejstvo in prav bi bilo, da danes povemo gospodarstvu, koliko bo to stalo. To je ena stvar. Bom rekla, pa še na pol proceduralno, predsedujoči, ali ste slišal, državna sekretarka je govorila o 48. členu, pa niste nič skočili nanjo, pa ji vzel besede, kot se je to dogajalo prej meni, kar je seveda prav, ker če govorimo o denarju, ni samo v enem členu, ampak je tudi o ostalih. Jaz nisem rekla, da bo to edini vir, je pa dejstvo, da danes s sprejetjem tega zakona, uvajate nov javno-finančni prispevek. To je prav, da se stokrat ponovi in da se ve.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate prav. Opozorila ste me, strinjam se z vašim predlogom, vendar, ker je financiranje ozko povezano z 48. člen, zato ji nisem odvzel besede, zagotavljam pa, da od zdaj naprej bom tudi njej vzel besedo in se bomo nekako držali posameznih amandmajev, ki so vloženi. Besedo ima Jani Möderndorfer. Izvolite. Okej. Jaz vas imam napisane [[…]]
Jaz se nisem javil, jaz imam pri 2. členu, samo ker je gospod Tanko blebetal o 154. členu in o nekem drugem členu in ga je kolegica Bratušek opozorila, da naj se jasno izjasni o katerem členu razpravljamo, je ustvaril zmedo in zdaj ste vi to zmedo povzel in nadaljujete, ker ne vem kaj si tam gor zapisujete. Lepo vas prosim! Dvignil bom roko takrat, ko bom želel in ne me omenjati, da bom jaz razpravljal, če sploh nisem na vrsti.
Gospod Poslanec, jaz se vam opravičujem, vendar na tem seznamu ste bil tukaj napisal, nisem pa sledil. Želi še kdo razpravljati k 128. členu? [[Da.]] Marko Bandelli ima besedo. Izvolite.
Hvala predsednik. Tako kot je državna sekretarka rekla, da ta člen se poveže na 2. člen, bom jaz pa eno vprašanje dal državni sekretarki, kar je temeljni in ki ni razčiščen še v tem zakonu. Spoštovana državna sekretarka in bi rad en odgovor. Povejte vi ljudem, ki nas gledajo tukaj tudi v ekran, koliko bo vplival ta zakon na gospodarstvo? Povejte vi nam koliko bo podjetnike, zaposlovalce, bremenil ta zakon po letu 2025, se pravi, tako kot piše, od 30, junija, 2025 mora biti to sprejeto. Nimamo nikjer pisano koliko bo to, ta cifra. Se pravi, koliko bo vpliva verjetno na bruto plačo ali iz bruto plače in to je temeljno, da mi vemo za kaj se gre, ker mi oziroma vi sprejemat zdaj ta zakon brez pojasnila glavnega problema, ki je financiranje zakona in tukaj nobeden ne ve, delodajalec, kaj pomeni to za njih. V tem zakonu in to je zelo pomembna zadeva. Prosim za odgovor. Hvala.
Spoštovani gospod Bandelli, to ni vsebina 128.a člena, ki je odprt in bom rekel, se bomo tudi držali postopka, ki je. Ali ima še kdo k 128. členu? [[Da.]] Gospod Koprivc, izvolite.
Hvala lepa podpredsednik za besedo. Poglejte, ta člen dejansko govori o tem, da bi se dvig plač zaposlenih v socialnem varstvu na nek način prevalil na Zakon o dolgotrajni oskrbi in bi se preko tega to financiralo. Zdaj, kot je bilo že rečeno danes, predvsem je bilo sporno, da je želela Vlada ta dvig plač prevaliti na stanovalce domov starejših občanov. To je absolutno nedopustno in v demokratični opoziciji smo opozarjali, da je treba zagotoviti trajni vir za ta sredstva. Trajni vir, ki ga zagotoviti do konca niste hoteli. Potem, po hudih pritiskih javnosti, sindikatov in vseh ostalih pa ste skušali narediti manever, da bi se ta sredstva zagotovila preko Zakona o dolgotrajni oskrbi, sredstva ki jih dejansko ni in se pravi, tukaj ne gre za trajni vir, ker za nekaj let bi se sredstva kot zagotovila preko zakona iz proračuna, potem pa ni jasno kako bi se sploh zagotavljala sredstva za ta zakon in o tem že ves čas danes govorimo. Namreč vse kaže na to, da bi bilo treba zagotoviti nek nov davčni vir za to področje, ampak tega, spoštovana Vlada Janeza Janše ne upate povedat in zato je ta zakon brezsmiseln. In na to vas opozarjajo vsi, vas opozarja stroka, vas opozarjajo civilno-družbene organizacije, vas opozarjajo uporabniki in vas je opozarjala ves čas kontruktivno tudi demokratična opozicija. Pa niste hoteli uslišati. Poslušali bomo samo samohvale kako ste po 20. letih sprejeli zakon, zakon ki ne rešuje ničesar, zakon ki je slab, nepopoln, nedorečen, nejasen in predvsem ponavljam še enkrat, pomanjkljiv v delu, ki govori o financiranju in na drugi strani zakon popolnoma odpira vrata privatizaciji socialnemu varstvu.
Spoštovani gospod Koprivc, vljudno prosim, da se držite amandmaja k 128. členu [[…]]
Gospod Simonovič, se držim amandmaja in bom tudi na tem mestu zaključil [[…]]
Ne, opravljate neko široko razpravo.
Govorimo o financiranju, govorimo o zagotavljanju finančnih sredstev za plače zaposlenih v DSO-jih. In tukaj je seveda povem legitimno vprašanje od kje boste zagotovili vir za te plače. Ampak ne govorimo zgolj in samo o plačah, ampak o financiranju na splošno. Ker namreč, vaš zakon ključne rešitve ne rešuje, kje se bo zagotovil vir. Jaz verjamem in mi ugibamo vsi skupaj, da boste verjetno neko novo dajeatev uvedli. Ampak prav je, da slovenska javnost to izve. Ne da vi govorite, leporečite kako ste sprejeli zakon, hkrati pa niste naredili nič. Razen da ste za eno leto zagotovili sredstva v proračunu. Tako da Socialni demokrati bomo seveda glasovali proti temu zakonu. Tovrsten zakon je škodljiv in gre zgolj za EPP Vlade Janeza Janše. Naredili pa niste nič, razen odprli vrata privatizaciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Žnidaršič. Izvolite.
Žnidarič, ja.
Pardon.
Pri 128. členu želim povedati, da je to res amandma, ki smo ga vložile koalicijske stranke, in sicer na ta način smo našli rešitev, da se ne bo dvig plač v socialno varstvenih zavodih, kot smo že včeraj in parkrat opozorili in povedali, da seveda ta dvig plač je bil nujen, ampak da se ne bodo prevalili stroški na oskrbovace smo potem našil to rešitev, da se bo potem ta dvig plač, ki bi se poznal pri oskrbninah v domovih za upokojence, da se bo pokril iz proračuna. In ta 128.a člen to prinaša. Nekateri so opozarjali, da ne govori o trajnih virih. Urejeno bo od 1. 12. 2021 do konca leta 2022. Kajti, s 1. 1. 2023 je pa tako ali tako predviden popolnoma drugačen izračun plačila teh socialno varstvenih storitev, ker se bo začel izvajati zakon o dolgotrajni oskrbi in drugo potem ni potrebno kot urediti za to leto in mesec dni. Na ta način rešujemo, da se dvig osrkbnin ne bo prevalil na uporabnike v domovih ali pa na njihove svojce, ampak da bo te stroške prevzel proračun. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi k 128.a členu se je prijavil tudi Primož Siter. Izvolite. Izvolite, gospod Primož.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Jaz računam, da ste toliko zrel in razsoden človek, da razumete, da ko govorimo o financiranju dolgotrajne oskrbe storitev iz naslova dolgotrajne oskrbe, da so stvari medpodročno povezane. Da govorimo na enni strani o davčni politiki, da govorimo o državnem proračunu, da govorimo o prispevkiih bodisi gospodarstva, bodisi prebivalk in prebivalcev in da enoznačno o tej stvari pač ne moremo streljati samo v eno tarčo. Kar se pa tega konkretnega ukrepa oziroma tega področja tiče. Poglejte, če kdo drži dolgotgrajno oskrbo pokonci, če kdo drži skrb za šibkejše, za invalide, otroke s posebnimi potrebami in v tem delu še posebej starostnike in starostnice v domovih za starejše to ni Ministrstvo za zdravje, to ni Ministrstvo za delo, to ni Vlada, to nismo mi poslanci, to so ljudje, ki tam švicajo v skafandrih. To so zaposlene in zaposleni v domovih starejših. In če je kdo to epidemijo, za katero upamo, da je v svoji zadnji fazi, izvozil, da smo preživeli vsaj približno in vsaj normalno kot dručba, čeprav o tem bi lahko na dolgo in široko še govorili, potem so tukaj ključni ljudje, ki se jim je treba zahvaliti, ravno oni. V najbolj črnih scenarijih so sistem držali skupaj na svojih plečih, na svojih hrbtih in na svoj, da rečem, etični in moralni pogon peljali domove za starejšte, ki so bili najbolj alarmantne cone tekom vrhov epidemije. In sedaj če kdo, seveda, si oni zaslužijo višje plače, si oni zaslužijo večjo prepoznavnost, ne samo v imenu in preletu letal, ampak dejansko na način, ki se jim bo poznal če ne drugače na njihovih bančnih računih, v njihovi socialni varnosti. In da se plače dvignejo tem ljudem, seveda, mislim, da ni enega človeka, ki bi temu nasprotoval, smo bili pa v opoziciji zelo kritični do te ideje, te prvotne ideje, Ministrstva za delo, ki je rekla, da višanje plač vržejo na pleča oskrbovank in oskrbovancev in seveda, pozdravljamo potem tudi to akcijo, ki je, to slabo idejo odpravlja. Ampak, zdaj pa pridemo mi tukaj do večjega problema, ker, okej, če ne bodo tega plačevali in prav je, da tega ne plačujejo oskrbovanke in oskrbovanci, naj to plača državni proračun, ki je orodje družbene solidarnosti, je Vlada prišla z eno super idejo, dajmo to mi porinit v Zakon o dolgotrajni oskrbi, katerega glavni problem, katerega glavni greh pa je, da nima urejenega financiranja. Torej, dajmo to plačat iz ene vreče, ki je ni. In, zato tudi ne kupim argumenta, ki ga je predstavila moja predhodnica, da je stvar urejena, potem jo bomo pa urejal naprej. Urejena je za eno leto. Ampak, to je samo, hvala lepa za vaš trud. Tukaj ni nobene konkretne socialne varnosti za delavke in delavce v socialnovarstvenih zavodih, v domovih za starejše. Kar potrebujejo, je jasna finančna zaslomba, proračunska in trajna zaslomba za dvig in ohranitev in postopno višanje plač za svoje trdo delo, ki ga tam opravljajo, ne pa, da se to področje rešuje, v navednicah, z nekimi privatizacijskimi prijemi, kar smo pa poskušal odpravit v bistvu v Poslanski skupini Levica, tudi z amandmajem k 3. členu, ki mi ga je vaš predhodnik, spoštovani podpredsednik, prepovedal obrazložit. Glejte, izkušnje kažejo, da je kvalitetno opravljanje javne službe in dolgotrajna oskrba, skrb za starejše v domovih, mora bit, v prvi fazi, močna, konkretna, javna služba, možno samo, če imamo tam postavljeno številčno, izobraženo, »zverzirano« in dobro plačano delovno silo. Privatizacija in prekarizacija dolgotrajne oskrbe tukaj ni rešitev. V bistvu sta, predstavljata neko diametralno nasprotje tistega, kar na področju dolgotrajne oskrbe v tem trenutku potrebujemo. Mi potrebujemo, po podatkih skupnosti socialnih zavodov, še enkrat toliko ljudi, samo v domovih za starejše, zaposlenih [[…]]
Spoštovani [[…]]
50 procentov [[…]]
[[…]]Gospod poslanec, prosim, da se držite drugega odstavka 75. člena in da razpravljate o vsebini amandmaja k 128. členu. Hvala lepa.
Spoštovani podpredsednik, prosim ne bodite Jože Tanko. Mislim, da zmorete boljše in tudi nimate te strankarske izkaznice, ki bi vam velela po neki komandi drugače. Glejte, kar potrebujemo na področju dolgotrajne oskrbe, zdaj, najprej, poleg seveda 12, 13 tisoč novih mest v domovih za starejše, je še enkrat toliko zaposlenih konkretno plačanih, z socialno varno zaslombo, da se na tem področju lahko razvijajo in da lahko to celo področje razvijajo sami in da imamo zagotovljeno kontinuiteto tega področja. Sicer, bo stvar padla v roke privatizacije, ko pride na trg, se pa standardi nižajo, cene višajo in so tako oskrbovanke in oskrbovanci, kot zaposleni, samo na slabšem, na takšen način pa tudi kot družba, tonemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Iva Dimic in vnaprej vas opozarjam, da govorite o vsebini 128.a členu [[…]]
Seveda, zato sem se tudi zdaj javila [[…]]
No, no kar izvolite.
Zato sem se tudi zdaj prijavila k besedi [[…]]
Izvolite.
Zato ker želim [[…]]
Izvolite.
[[…]]Obrazložit 128.a člen. Dejstvo je, da so moji predhodniki pri tem členu močno zavajal in če so vsi prebral samo obrazložitev 228.a člena, so ga verjetno razumel. Če pa so želel razpravljat izven okvirov, kar sem bila tudi sama priča, ni bilo poudarka na temu, kaj se z 128.a členom, pra [[…]], dejstvo ali pa praktično uresničuje. Obrazložitev 128.a člena je sledeča. Dne 18. novembra 2021 je vlada z reprezentativnimi sindikati, se pravi z nasprotno stranjo vlade, reprezentativnimi sindikati na področju zdravstva in socialnega varstva podpisala aneks h kolektivni pogodbi za dejavnost zdravstva in socialnega varstva. To je objavljeno v Uradnem listu št. 181/2021 z dne 19. novembra 2021. Zaradi težkega socialnega stanja večine uporabnikov storitev, ki ga je epidemija COVID-19 še poslabšala, se zagotovi iz proračuna Republike Slovenije sredstva za kritje tega dviga plač zaposlenim, s katerimi se naslovi del dviga plač, ki se financira iz oskrbnin. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti bo predpisalo podroben način sofinanciranja dviga stroška dela izvajalcem teh storitev. Jaz upam, da smo nehali zavajati in da je moja obrazložitev, ki je iz obrazložitev amandmajev, vsem jasna. Res je, zaposleni v domovih za starejše, kjer negujejo, kjer skrbijo za naše sorodnike, bližnje, so vrsto let bili podhranjeni. Za minimalno plačo so delali. Deset let poslušam v tem Državnem zboru, kako so pomembni, samo, kadar se nabira politične točke. Ko pa jim je treba priznati njihovo delo in zasluge in za to tudi plačati, pa tega ni bilo. In to, kar so moji predhodniki govorili, naj se ozrejo nazaj na svoje preteklo delo in pogledajo, koliko so jim zagotovili. Vesela sem, da smo zmogli v koaliciji to zagotoviti in da se bo tudi na tem področju jim dalo priznanje za delo, ki ga opravljajo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Bratušek. Izvolite.
Ja, gospa Dimic je verjetno manjkala, ko smo ta amandma obravnavali, razlagali. Vsi smo povedali, zakaj, kaj bo ta amandma uredil. Vsi, od prvega do zadnjega. Še od nikogar od vas pa nismo slišali, od kje ta denar bo prišel. Od kje? Od kje? Ko smo mi vložili amandma, da se ta denar zagotovi v državnem proračunu, ste ga zavrnili. Ja, ta denar bo, ampak povejte od kod. Z višjega prispevka? Ja, ta zakon uvaja tudi nov javnofinančni prispevek. Pika. Državna sekretarka je to potrdila. Če pa imate toliko kupov, bom rekla, po 16 milijonov za vsak slučaj v državnem proračunu, potem ste pa sploh dobri. 16 milijonov ni malo denarja, 16 milijonov je ogromno denarja. In če ste našli 16 milijonov znotraj sprejetega proračuna, ker prej tega ni bilo zagotovljenega, dokler vas opozicija na to ni opozorila. Minister Cigler Kralj je rekel, da je to razumno, da bodo oskrbovanci plačali te plače. Razumno. Večkrat je javno povedal, odgovarjal na naše tweete, to je razumno, to je prav, da oskrbovanci plačajo. Jaz sem vesela, da ste nas slišali. Jaz sem vesela, da ste slišali apel in do dviga oskrbnin ne bo prišlo. Dejstvo pa je, da je to parcialna rešitev, ne sistemska, parcialna rešitev, in da bo naslednja vlada imela probleme. Ampak vas pač to seveda ne briga, ker vi rešujete samo danes in zdaj. Kaj bo pa v prihodnosti, bomo pa morali reševati drugi, tako kot že tisočkrat do sedaj.
Hvala lepa. Repliko ima Iva Dimic.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]]
Aja, pardon.
Potem pa razprava.
Ne. Najprej ima besedo predstavnica predlagatelja, državna sekretarka Alenka Forte. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslanka Bratušek izvija moje besede. Glede na to, da ste tako na široko razpravo zastavili, sem samo opozorila na 48. člen, ki jasno določa, kako se bo v bodoče financiralo. Samo to. In nič nisem govorila o nekem dodatnem prispevku, ki je vezan na teh 16 milijonov evrov, ki se nanašajo na zvišanje plač, ki so bili sprejeti skladno s podpisom kolektivne pogodbe nedavno.
Hvala lepa. Razpravo želi [[…]]Replika? Mag. Alenka Bratušek ima repliko. Izvolite.
Glejte, državna sekretarka, magnetogrami obstajajo in mogoče se da že v tem trenutku dobiti tudi magnetogram vaše izjave. Vi ste potrdila, ker to v zakonu piše, vi ste potrdila, da se z letom 2025 uvaja nov javnofinančni prispevek in to je dejstvo. 132. člen govori o tem. Nov javnofinančni prispevek, ki bo, lahko jaz rečem, obremenil gospodarstvo, obremenil delodajalce. To ste vi potrdila. Če bi me poslušala bi lahko mogoče lahko sledila potem tudi razpravi. Bomo poiskali magnetogram do konca in vam prebrali. Seveda pa ni to edini vir, ampak zmanjka za vse kar ste v zakonu napisali zmanjka in to vam govorimo. In dajte vladi, novi vladi zavezo samo koliko 1 odstotek, 1,2, 1,5 bo obremenila gospodarstvo zato, ker si ne upate danes povedati, zato ker mislite, da bodo oni pa kupili, da je to ena naslednja vlada uvedla. Vi ste uvedli nov prispevek, naslednja vlada bo pa samo povedala koliko, pika. Jaz nisem rekla, da je tisti prispevek točno za teh 16 milijonov, ampak je pa uveden. Danes, ko boste glasovali za, boste uvedli nov javnofinančni prispevek za dolgotrajno oskrbo, pika. Ali vam preberem še 132. člen, da ne bo dvoma?
Spoštovana, pri 128. členu smo.
Ja, dejstvo je, da v tem zakonu uvajate nov javnofinančni prispevek in državna sekretarka, ker druga ne more, je temu pritrdila. Bom pa šla poiskati magnetogram, pa bom še enkrat jaz prebrala kaj je državna sekretarka povedala, ampak saj druga ne more reči. To je dejstvo, ta zakon obremenjuje od 30. junija, še toliko točno ste napisali, 30. junij 2025 z novim javnofinančnim prispevkom. Jaz se pa v tem trenutku odločim, da bo to gospodarstvo. Zakaj bi bili pa ljudje? In tega niste naredili. Povedati bi morali koliko in kdo.
Hvala lepa. K besedi se je prijavila Iva Dimic. Repliko? Repliko imate, gospod Bandelli? [[Da.]] Izvolite, Marko Bandelli, replika.
Hvala, predsedujoči. Replika na to kar je državna sekretarka povedala in omenila 48. člen o viru financiranja. Zdaj jaz sem se spraševal že kar nekaj dni tukaj, ampak zdaj je prišla šansa, da jaz malo povem to. Zdaj tukaj pišete kateri so viri financiranja, gospa državna sekretarka. Obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo. Za koga bo to obvezno zavarovanje? Kdo bo to plačeval? Nimamo nikjer pisano kdo, koga bo to bremenilo. To sem vas tudi spraševal prej. Če bo tu po letu 2025 oziroma do junija 2025 podjetnike in obrtnike oziroma zaposlovalce koliko bo to, kakšna cifra bo to, koliko procentov bo, kam to šlo? Druga točka. Sredstev, ki so zbrana iz naslova obveznega zdravstvenega ter pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Zdravstvena blagajna saj vem, da je že prazna. V pokojninski blagajni polnimo iz proračuna itak. Potem imate tretjo točko državnega proračuna, ki je prazen, ki bo prazen drugo leto. Dve milijardi in pol primanjkljaja, v 2023 milijarda in pol primanjkljaja a vi dajte zdaj to.
Spoštovani gospod Bandelli [[…]]
Četrta točka 48. člena, ki ste vi omenila, sredstev demografskega sklada.
Gospod Bandelli, to ni replika in vam v skladu 77. člena [[…]].
Kako, da ni replika? Na to kar je rekla državna sekretarka o 48. členu, da se napaja iz teh virov. Saj sem jaz to govoril tudi prej o tem, zdaj mi je ona odgovorila, zdaj jaz odgovarjam na repliko njej. Predsednik, še eno minuto vas prosim, nič več, potem grem iz dvorane.
Gospod Bandelli, opozarjam vas na 77. člen Poslovnika, ki jasno piše, če nekdo govori o vprašanju, ki ni na dnevnem redu [[…]]
Kako, da ni na dnevnem redu? Saj je točno državna sekretarka govorila o 48. členu, predsednik.
Jemljem vam besedo. Glejte, mi smo pri [[…]]Jemljem vam besedo, gospod Bandelli. K razpravi se [[…]]Gospa Iva Dimic, jaz vodim sejo. Imate besedo, ker ste se prijavila k razpravi. Izvolite.
Kaj mene ste prekinil sedaj? Podpredsednik, kaj je sedaj to? Mene ste prekinil sedaj. Ma kje živimo tu?
Iva Dimic, izvolite.
Ma katastrofa, Iva Dimic, lahko sedaj govori.
Ali ugasnete mikrofon?
Ne, jaz bi rad končal še dve točki predsednik in potem sem končal.
Sem vam vzel besedo.
Zakaj, zaradi tega, ker odgovarjam na 48. člen, ki je državna sekretarka govorila o temu.
Poglejte.
Repliko dajem njej.
Predmet razprave 128.a člen.
Ma, gre za financiranje kaj ne razumete. Kaj imate leta že?
Gospod Bandelli, sem vam vzel besedo. Vam bom jaz izklopil mikrofon. Hvala lepa. K razpravi se je javila Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa. Res se moram oglasiti mislim tako zavajanje, da se uvaja novi davek pri 128.a členu novo obveznost ni res. 16 milijonov ni iz nobenega prispevka to je zagotovil proračun, mi imamo proračune za leto 2022 in za leto 2023 prav posebno postavko našega proračuna za dolgotrajno oskrbo in znotraj tega se je zagotovilo in se bo zagotovilo teh 16 milijonov. Kar po čez govorite, da kakšni davki in kaj se bo vse nabiralo za dolgotrajno oskrbo. Še enkrat, ni res, mi imamo sprejet proračun za dve leti, potem pa so seveda viri financiranje tudi evropska sredstva in ostala sredstva in jaz ne vem zakaj delite na takem zakonu, ki je tako pomemben delite nenazadnje nas tukaj v dvorani in tudi ljudi. To nobenemu ne prinese. Dolgotrajno oskrbo si želim, da bi jo vsi sprejeli, ker prinaša neko varnost in seveda oskrbo tistim, ki to potrebujejo.
Spoštovana Iva Dimic, tudi vi se oddaljujete od vsebine.
Hvala lepa.
Replika Alenka Bratušek. Izvolite.
Jaz bom sedaj samo prebrala gospe Dimic, da bo razumela kaj je državna sekretarka rekla sedaj bom citirala, da bo jasno, to je od danes: »V letu 2025, ko se bo dolgotrajna oskrba že izvajala v vseh oblikah in v vseh okoljih pa se uveljavi poseben Zakon o obveznem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo.« pika. Ali je sedaj jasno? Ali je sedaj jasno, da s tem zakonom danes uvajate novi prispevek? Zakon, ki ga bo morala sprejeti naslednja Vlada bo pa samo še višino odločil. To je dejstvo, saj ne vem zakaj je to tako težko razumeti, če ste se odločili, da je to tako. Vi uvajate novi javno finančni prispevek. Mi, ki bomo prišli za vami bomo pač določili višino takšno kot bo potrebna in to je vse. Ampak gospodarstvu je treba povedati namesto razbremenitev, ki jih obljubljate prihaja obremenitev, to je vse. Ne vem zakaj se sedaj okoli tega prepiramo že eno ali dve uri, to je dejstvo. Seveda je težko to slišati, če na eni strani govoriš o potrebnem razbremenjevanju na drugi strani pa glasuješ za zakon, ki obremenjuje. Dolgotrajna oskrba je potrebna in jaz sem prepričana tudi ta novi prispevek je potreben samo ne na način kot ga vpeljujete vi. Brez tega kdo in brez tega koliko to je narobe in to je naša glavna kritika temu zakonu od vsega začetka.
Hvala lepa. Repliko ima tudi Maša Kociper.
Repliciram na del, ko nas obtožuje gospa Dimic, da zavajamo v zvezi s 126. členom. Mi smo 100-krat ponovili vsak, ki je govoril kaj ta 128. člen prinaša in pozdravili to, da ste prisluhnili opoziciji in zagotovili ta sredstva. Morda je gospa Bratušek preveč strokovna še bolj poenostaviti. Ko vas je opozicija opozorila, da ni okej, da ste prevalili to podražitev na uporabnike DSO ste rekli a ha, potem pa res in ste v enem drugem zakonu to je v zakonu, o katerem se pogovarjamo danes, pri členu, o katerem se pogovarjamo rekli to se sedaj plača iz proračuna. Če predsednik oziroma predsedujoči ne razumete, da je vse to povezano, potem vam pa bog pomagaj. Ker tega zneska v proračunu ni predvidenega. In kar tako si zmisliti, aha, v redu, aha sedaj ko ste nas spomnili bomo pa iz zneska, da to plačali iz proračuna, pri čemer že celo obravnavo tega zakona opozarjamo, da nimate dovolj sredstev niti za osnovni zakon brez tega amandmaja. Če ne verjamete nam poslancem, sedaj na hitro sem našla, Skupnost socialnih zavodov se boji, da bodo na koncu glede na vrečo denarja, ki je na razpolago, pravice dejansko kršene, saj po njihovih ocenah za ustrezno izvajanje zakona že sedaj manjka 100 milijonov evrov letno. In na teh že manjkajoči denar potem vi še dodatno v 128. členu iz proračuna dajete denar, vi predsedujoči pa ne dovolite, da opozorimo problem financiranja, ker očitno ne razumete, da je to vse povezano. Povezano je pa s tem, da se bo pa kot določa 132. člen od nekega trenutka pač uvedel novi prispevek. In takrat bo ta problem očitno rešen. Do takrat boste pa pustili drugi vladi, da spraska ta denar ne vem od kod glede na to, da je že za obstoječe člene premalo. In to je še kako povezano s 128.a členom. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, jaz bi želel, da tudi vi spoštujete 8. člen etičnega kodeksa in da niste žaljiva do nobenega. Kaj kdo razume, kaj nekdo ne razume to ni v vaši pristojnosti. Gremo naprej [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Želi še kdo razpravljati o tem členu? 128.a člen. Gospod mag. Dejan Židan.
Hvala. Pa takoj na začetku povem, nimate pravice komentirati mojega izvajanja. Lahko pa se prijavite, gospod podpredsednik, v klop in potem z mano diskutirate, če hočete. Ker ta navada, ki je sedaj nastala, da poslanko Mišo ali kogarkoli komentirate, to poslovniško ni dovoljeno. Mašo, se opravičujem. Prosim lepo, da ne kršitev Poslovnika. To je prva zadeva. Druga zadeva, lepo pozdeavljam vse prisotne, tudi državno sekretarko s sodelavci. In sem vesel, da se ponovno vidimo. Kot tretje, pri tem členu, kaj je težava tega člena. Delite denar, ki ga ni. Poglejte proračun za naslednje leto, saj ni tam kupčka 100 milijonov, 50 ali pa milijardo. Za naslednje leto ste naredili luknjo denarja, ki ga ni, 2 milijardi in pol. Vam je seveda vseeno ali je luknja 2 milijardi in pol, 3 milijarde ali pa 4 milijarde. Ampak to pomeni bankrot Republike Slovenije. Meni to ni vseeno. Jaz ne vem kako tega ne razumete [[…]]
Spoštovani kolega poslanec [[…]]
Govorim o tem členu [[…]]
128.a člen [[…]]
128. člen, gospod predsednik, govori o denarju, ki se dodatno zagotovi. Jaz pa vam pravim, da tega denarja pri tem členu enostavno ni, ker je samo luknja 2 milijardi in pol. In mimogrede, veste, ko se pogovarjajo v resnih koalicijah, v resnih vladah o dolgotrajni oskrbi, mimogrede poglejte si razpravo, ki je bila v Sloveniji leta 2014, Evropska komisija je organizirala, se izključno pogovarjajo o virih in o rasti, 3, 4, 5 %. In mi imamo pred seboj luknjo. Luknja ni 750 milijonov, ampak je milijadi in več. Prognoze, ki jih imate so čisto drugačne kakor so evropske. Tam ne govorijo o 9, 10 %, govorijo o 14, 15, 20 % populacije. In potem je to, kar je bilo že rečeno, se pogovarjajo ali zvišajo obstoječe prispevke, b) ali uvedejo dodatne davščine, c) ali bo potrebno plačevati iz lastnega žepa, pika. Ni marsevcev, ni nebes, ni pekla, ki bi ta denar dal. Ta denar da državljan direktno ali pa indirektno, ampak da ga konkretni državljan. In s tem zavajate ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Vem, da ne smem komentirati nič. Jaz sem gospo Mašo Kociper opozoril, gospod Židan, samo na 8. člen kodeksa o poslancih in nič drugega. Gremo naprej. Če se ne motim ,je tudi gospod Rajh želel besedo. Izvolite.
Res je, osnovni problem tega zakona je neznani viri financiranja. Zavedati se moramo, da je pokojninska blagajna prazna, da se sofinancira iz proračuna. Enako se dogaja z zdravstveno blagajno. Z evropskimi sredstvi ni mogoče financirati plač in je treba nehati zavajati. In kot je državna sekretarka jasno povedala, uvaja se nov prispevek in odgovorno in pošteno je, da vlada pove v kakšnem znesku in v kakšnem obsegu in kdo ga bo plačal. Ne pa, da se spreneveda, da se to sploh ne tiče. In o tem danes razpravljamo. Nas zanima na kakšen način se bo 128.a člen izvajal po letu 2025.
Hvala lepa. Želi še kdo k temu členu razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 129. člen in amandma Poslanskih skupin NSi, SDS in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo k temu členu. Ker je amandma Poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD in Nepovezanih poslancev k 136. členu vsebinsko povezan z amandmajema istega predlagatelja k 153. členu, bomo o amandmajih k tema členoma razpravljali skupaj. V razpravo dajem 136. in 153. člen in dva amandmaja poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD in nepovezanih poslancev k tema členoma. Amandmaja poslanskih skupin Levica in LMŠ k 136. členu in 153. členu ter amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 153. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 142. člen in amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? [[Da.]] Besedo ima gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa za besedo. Zakon, ki ga imamo pred sabo, pravi Vlada, je nekaj na kar čakamo že 20 let. Jaz sem na stališču, da nismo 20 let čakali na Zakon o dolgotrajni oskrbi, ampak smo predolgo čakali na to, da se stvari na področju dolgotrajne oskrbe, torej tisto kar se danes izvaja na eni strani v zdravstvu na drugi strani v socialnem varstvu, pač uredi. In v Poslanski skupini Levica smo že vsaj v tem mandatu, ko osebno sodelujem, na prejšnjo Vlado in na to Vlado naslovili bezbroj enih pobud in iniciativ in vprašanj, skratka nekih parlamentarnih akcij s katerimi bi spremenili v obstoječi ureditvi spremenili podzakonske akte na račun, da bi ti služili torej bodisi starostnikom ali pa zaposlenim na področju dolgotrajne oskrbe. In Vlada je prišla, kar bi seveda bila na nek način rešitev ali pa krpanje tistih najbolj odprtih ran in bi v vsakem primeru bila boljša rešitev kot neko, oprostite, spoštovana državna sekretarka, skrpucalu od tega zakona, pri katerem se vsi v civilni javnosti, strokovni javnosti strinjajo, da je boljše kot če ga ne bi bilo. Na Vladi radi rečejo, zakon razumemo, da ni perfekten, je pa boljše kot nič. V Levici smo drugačnega mnenja. Ta zakon je slabši kot nič in vsak dan znova, vsak dan znova pride na površino neka ugotovitev iz besedila zakona, ki to našo ugotovitev ali pa naše stališče samo potrdi. Začetek, 3. decembra, je Zavod za zdravstveno zavarovanje, ki je operativna, terenska roka, izvajalec tega zakona na terenu, ugotovil eno zelo zanimivo medvrstično lastnost ali pa ukrep iz tega zakona. Jaz ne vem, bržkotne bi že na odborni obravnavi lahko dobila generalna direktorica, gospa Mlakar, ki je predstavljala stališče Zavoda za zdravstveno zavarovanje, lahko podala več kritike ali pa stališč, če bi dobila seveda več časa. Žal tukaj gre kritika v samem postopku sprejemanja na koalicijski strani. Sam zavod je dobil pet minut na odborni obravnavi, da svoja stališča predstavi. Bržkone bi mogoče lahko predstavila tudi to ugotovitev, ki vam jo serviram zdaj. Vlada je uspela, ugotavljamo po ugotovitvi torej zavoda, v ta zakon o dolgotrajni oskrbi na skrivaj in pritlehno, medvrstično, v drobnem tisku vnesti nov prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje. Zdaj, gre za prispevek, ki ga bodo plačevale osebe, ki imajo preko sebe zavarovane druge družinske člane, torej partnerja, zakonca, starša in tako naprej. Teh ljudi, spoštovane kolegice in kolegi, ki bodo, tako zakon, ki ima 142. člen, vse, kar zdaj razlagam, obrazložen v polovici vrstice, bo prizadel 65 tisoč ljudi. 65 tisoč ljudi, zavarovancev, državljank in državljanov v tem trenutku je, na takšen način torej zavaruje, imajo svoje družinske člane zavarovane preko sebe. Nov strošek za takšno osebo oziroma ta takšno gospodinjstvo bo 28 evrov. Zdaj pa si vi predstavljajte. Najprej poskusimo razmisliti, v kakšnih situacijah imamo te primere. Torej eno osebo, ki ima družinskega člana, partnerja največkrat ali pa starša, zavarovanega preko sebe. To so v glavnem situacije, kjer je en zakonec v družini zaposlen, drugi pa ne. Recimo, neka mlajša družina, kjer sta oba partnerja, ne vem, direktno iz faksa, enemu je uspelo dobiti neko službo mogoče za minimalno plačo, drugemu še ne, in ta prvi poskrbi za to, da ima drugi urejeno obvezno zdravstveno zavarovanje preko njega oziroma nje. Lahko si mislimo, da takšen par ali pa takšna mlada družina se ne kopa v denarju. Kopa se v socialni stiski, najbrž v kakšnem najemniškem stanovanju, prepuščeni na krutost nepremičninskega trga, mogoče imajo, mogoče nimajo sreče, da jim družina, širša družina pomaga. Ampak to je zdaj situacija, neka družinska situacija, ki vlada Janeza Janše z zakonom o dolgotrajni oskrbi, ki naj bi bil za vse boljši in ki naj bi vsem prinašal samo rešitve, vrže dodaten strošek 28-ih evrov mesečno. In ta stvar je samo slaba. Ta zakon vnaša, tako, prinaša samo težave za vse. Ne rešuje, ne zaposluje nobenega novega v prepotrebnem manku zaposlenih v domovih za starejše, ne gradi, ne postavlja nobene nove postelje, ne viša standardov oskrbe, ne odpira dostopnost oskrbe za kogarkoli. In zdaj v novi ugotovitvi Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki je to pogruntal, še enkrat ponavljam, šele pred dnevi, ker je bilo tako nejasno to v zakonu napisano, pa imajo najbrž na področju obveznega zdravstvenega zavarovanje tam zaposlene največje strokovnjake, zdaj prinaša zakon še to kazen za še eno socialno šibko skupino, torej, ne vem, mlade družine ali pa družine, kjer je samo en zaposlen in tako naprej. Tako, da v Poslanski skupini Levica smo, spoštovane kolegice in kolegi, predstavljamo en amandma, ki sledi ugotovitvam Zavoda za zdravstveno zavarovanje in ki enostavno pravi, da se drugi odstavek tega škodljivega člena enostavno črta. Vlado pa seveda pozivamo, da začne stvari komunicirati tako kot so, ne pritlehno, ne na skrivaj, ne medvrstično. Če pogledate zakon, še enkrat vas opozorim, obrazložitev tega člena, obrazložitev te problematike, ki sem jo zdaj zdaj opisal, torej dodatni finančni strošek že morebiti sicer socialno ogroženim v višini 28-ih evrov, obrazlaga v slabi vrstici super-tehničnega jezika, kjer se samo nanaša na neke druge člene nekih drugih zakonov. Niti besede o vsebini. Torej pritlehno in na skrivaj nov strošek za najšibkejše. To je, jaz mislim, da je ta konkreten ukrep srčica in jedro vsega, kar Vlada v tem zakonu predstavlja, odpira vrata, s podeljevanjem koncesij na področju dolgotrajne oskrbe odpira vrata multinacionalkam, kapitalu, na drugi strani pa »štrafa« po domače povedano, najšibkejše. To je Zakon o dolgotrajni oskrbi.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka, Alenka Forte. Izvolite.
Ja, hvala za besedo. Moram se seveda odzvati na izvajanje poslanca, gospoda Siterja, pa razložim, da pravzaprav pri nastajanju tega zakona so seveda sodelovali številni, delovne skupine, tako na Ministrstvu za delo, Ministrstvu za finance in seveda ključni, tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, je bil ključni in je bil na številnih sestankih in dikcija predloga 142. člena je točno dikcija Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki je Ministrstvu za zdravje točno 11. 8. 2020 ob 14. uri 47, s podpisom štirih predstavnikov Zavoda za zdravstveno zavarovanje, predlagal ta člen. In mogoče k malo širši obrazložitvi. To je zakon, ki ga je predlagal Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije in se resnično, obžalujem, da je bila razprava, takrat, ko je bila predstavnica, tako zelo kratka, ker bi lahko že takrat kaj na to rekla, mogoče pa niti sami niso opazili, pa se zdaj zelo oportuno obnašajo. Točno 11. 8. 2020 ob 14.47 je Ministrstvo za zdravje, s podpisom štirih iz delovne skupine zavoda dobilo ta predlog. Kaj pa je bil pravzaprav njihov namen, kot so razložili. S ciljem povečanja solidarnosti pri zbiranju sredstev z upoštevanjem zmožnosti prebivalcev glede na prihodke in pravično dostopnostjo do zdravstvenih storitev, se na predlog zavoda v predlogu zakona uvaja plačevanje prispevka tudi za družinske člane, zavarovance in starše. Za ranljive osebe, ki so materialno ogrožene in so upravičene do denarne socialne pomoči, bo storitve obveznega zdravstvenega zavarovanja še naprej pokrival proračun Republike Slovenije. Torej, še enkrat ob objasnitvi, nič ni pritlehno, vse je bilo zelo [[?]] transparentno, seveda pa nismo v zakonu napisal, kdo je to pripravil, pripravil je tisti, ki bo nosilec tega zavarovanja in točno je dikcija, do pike takšna, kot je bil predlog delovne skupine Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Seveda, je stvar na debati, verjetno bodo tudi drugi poslanci kaj na to razpravljali, ampak jaz sem vam povedala in vam lahko tudi to posredujemo v vednost, če želite.
[[izključen mikrofon]]Hvala lepa. Replika [[nerazumljivo]]
Spoštovana državna sekretarka, pač stvar ni v debati. Glavni problem tega zakona je, da stvar ni v debati, da ni bilo nikakršne debate in na kar opozarja tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje, ki, še enkrat poudarjam, je operativna roka tega zakona, je tisti izvajalec na terenu, ki bo določbe Zakona o dolgotrajni oskrbi moral realizirat. In zdaj, ta zakon, to ni zakon, ki ga je predlagal Zavod za zdravstveno zavarovanje, to je vladni zakon. Vi ste predlagateljica, vi ste tukaj v imenu predlagatelja in zavod je zelo jasen v svoji ugotovitvi in zdaj vam jo bom prebral; »142. člen Predloga zakona o dolgotrajni oskrbi določa tudi, da bodo nosilci obveznega zdravstvenega zavarovanja, morali od predvidoma januarja 2022 naprej plačevati prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje za družinskega člana, zakonca ali starša. V letu 2021 to znaša 27,66 evrov mesečno. Čeprav predlog zakona ne uvaja nobenega prispevka za obvezno zavarovanje, menimo, da je poseg v tem delu nesistemski in neusklajen s širšo javnostjo.« Kje je tukaj debata? Če ni bilo debate z izvajalcem tega zakona. »Uvajanje novega prispevka za obvezno zdravstveno zavarovanje [[…]]« - tako zavod naprej – » [[…]]mora biti transparentno, z zakonom, ki določa prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje, zainteresirana javnost mora biti z njim seznanjena in o tem mora biti sprejet širši družbeni konsenz.« Pri katerem zakonu, spoštovani kolegice in kolegi, v času, zadnjem letu in devetimi, desetimi meseci, je bil katerikoli zakon tukaj, ki je prišel iz vladne strani, sprejet ali pa postavljen, v širši družbeni konsenz? Pri katerem zakonu je Vlada kogarkoli, karkoli vprašala? Absurd je, kar se dogaja na področju Zakona o dolgotrajni oskrbi. Že ne odborni obravnavi smo imeli tukaj četico kritikov iz naslova civilne družbe in strokovne zainteresirane javnosti, kar je bilo javne razprave, kar je bilo debate, kar je bilo širšega v navednicah konsenza je trajalo 5 minut za vsakega vključno z Zavodom za zdravstveno zavarovanje. Prav tako je nerazumljivo pravijo, da Predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi uvaja nov prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje torej hkrati pa tudi ne za obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo in tako naprej in tako naprej. Kritika gre naprej in to ni edin kritika iz njihovega naslova. Napisali so več kot 100 ali 140 alinej oziroma točk, v katerem so kritični do tega predloga predvsem, zato ker Vlada ni upoštevala nobenega od njih, nobene civilne družbe, Srebre niti in drugih organizacij, ki živijo dolgotrajno oskrbo. Sedaj pa vi meni obrazložite tukaj kje je tukaj debata in družbeni konsenz?
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Sedaj naj najprej povem, da bom ta amandma Levice osebno in tudi celotna Poslanska skupina SMC podprla ne glede na to ali bodo oni podprli zakon ali ne. In sicer res je ta 142. člen Predloga Zakona o dolgotrajni oskrbi določa, da bi nosilci obveznega zdravstvenega zavarovanja morali od januarja 2022 plačevati po tem obvezen prispevek tudi za zavarovanje svojih družinskih članov torej zakonca ali pa starša. Vsekakor ta prispevek po našem mnenju, mojem mnenju ne sodi v ta Zakon o dolgotrajni oskrbi če že se lahko o tem kdaj koli kasneje pogovarjamo v posebnem Zakonu o obveznem zavarovanju oziroma še najbolj seveda sodi v Zakon o prispevkih za obveznost zdravstveno zavarovanje. Leta in leta so že družinski člani, ožji družinski člani se pravi mož, žena zavarovana lahko brezplačno obvezno zavarovana torej po svojem zakoncu in res dejansko ne vem kako je do tega potaknjenca prišlo sicer je državna sekretarka nam že jasno in glasno povedala, da ta člen pisal Zavod za zdravstveno zavarovanje sam sedaj pa nas opozarja na to pomanjkljivost tako, da je res čudno. Bi pa želela povedati, da poslanci dejansko vsega tega ne moremo ugotoviti, ker bi vam želela prebrati ta drugi odstavek tega člena, da bo tudi javnost vedela kako se je glasil. Torej tukaj piše: »V 48. členu se v 2. točki v četrti alineji za besedo zakona doda besedilo in 1. točko pod a., ter 3. točke pod b. prvega odstavka 20. člena.«. Sedaj poslanci dejansko vsega tega kaj je kje skrito tukaj, kar nam je Zavod za zdravstveno zavarovanje očitno torej skril res ne moremo vedeti, ampak hvala Levici, da so bili pozorni na to. Jaz bom ta amandma vsekakor podprla, ker si ne želim, da bi res tem zavarovancem nakopali nek dodatni prispevek. Hvala.
Hvala lepa. Repliko imate? Najprej Alenka Jeraj, potem boste pa vi. Izvolite, gospa.
Hvala za besedo. Torej glede na povedano kolikor vem dejansko so pri tem členu sodelovali predstavniki ZZZS in zato je zelo neumestno, da se piše, da je Vlada nekaj pritlehno in poskušala nekaj skriti in podobno. Tudi v Poslanski skupini SDS bomo podprli amandma Levice, kar pomeni, da ne bo prizadel 65 tisoč ljudi, ker bomo ohranili rešitev, ki je sedaj torej, da se za te ljudi ta prispevek plačuje in ne bodo ob to pravico. Mislim, da je pravilno, da se je pač še pravočasno ugotovilo, da stvar ni bila dorečena, ampak tukaj se pa, potem vprašam kaj je ZZZS delal. Prvič, da potem čez 2 meseca ugotovi, da neka rešitev, ki so jo sami predlagali ni dobra.
Hvala lepa. Primož Siter se je prijavil k razpravi.
Hvala lepa. Potem je mogoče tukaj na mestu samo še zahvala torej drugim poslanskim skupinam, da ste tudi prepoznali to problematiko in boste podprli naš amandma. Morebiti apel Vladi iz tehničnega gledišča obrazložitev tega zakona je resnično skopa, je resnično super tehnična. V eni vrstici navedenih nekaj členov nekaj zakonov, nobene vsebinske podlage, nobenega opisa problematike kot je to sicer v navadi v zakonski materiji, nobenega opisa problematike ali pa opisa vplivov tega konkretnega ukrepa, zgolj in samo »tehnikalije«. Tukaj moja kritika vladi ostaja in še enkrat zahvala torej drugim poslanskim skupinam, da ste prav tako prepoznali ta del kot težaven. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi se je javila tudi Iva Dimic. Izvolite.
Ja. Pri 142. členu naj povem, da bomo tudi v Poslanski skupini Nove Slovenije to podprli. Res, bom rekla, pride notri zadeva s strani inštitucije, ki naj bi zagotavljala neko dostopnost ali pa plačilo tistim, ki so zavarovani po drugi osebi. Mislim, da je prav, da smo tudi na strani koalicije to razbrali kot pozitiven amandma in da vendarle je že v preteklosti se dogajalo preveč krivic na področju tistih, ki so zavarovani po drugi osebi. Kolegica Mojca je izpostavila predvsem samske ženske na kmetijah na podeželju, katerih so prejšnje jim pobrale še tisto državno penzijo. In je prav, da jih njih v tem zakonu jim priznamo te pravice. Tako, da bomo v Novi Sloveniji to podprli.
Želi še kdo k temu členu razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 146. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Izvolite postopkovno.
Postopkovno imam.
Izvolite postopkovno.
Predsedujoči, vi pravite, da smo s končali z amandmaji. Kaj je z amandmaji na 154. člen, ki smo ga vložili v LMŠ-ju? Jaz čakam na to razpravo. Zato smo prijavili 30 minut razprave, lepo vas prosim. Kje imate ta amandma?
Samo trenutek. V seznamu amandmajev pridemo do številke 146. [[nemir v dvorani]] Samo trenutek. 128.a člen je bil povezan z amandmajem k 154. členu ter amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD in nepovezanih poslancev. To je bilo pri 128. členu tudi prebrano.
Predsedujoči, ali se vi spomnite, ko ste me poklicali, da bom razpravljal, in sem vam rekel, da bom razpravljal pri 154. členu, in ste rekli v redu? Zdaj mi prodajate pa o povezanosti člena. Oprostite, jaz tega nisem tako razumel in jaz želim razpravljati o amandmaju, ki smo ga vložili. Čakam tukaj že več kot od 10. ure samo na razpravo o 154. členu. In ne mi prodajati, če tam gor niti ne veste, kako se organizira delo. Prej sem bil pri vaši sekretarki, ki mi je povedala, da imam še dovolj časa, da bomo razpravljali o 154. členu. Lepo vas prosim, zdaj pa nehajmo se delati norca, no. [[oglašanje iz dvorane]] Pojbič, ti pa daj mir, no! Pa ne komentiraj!
Spoštovani kolegi, prosim, da se umirite. In bodimo spoštljivi.
Umiri se ti.
Gospod poslanec. Prvič. Ko je bil ta člen dan v razpravo, nisem vodil jaz sejo. In je bil ta člen in to besedilo prebrano v celoti. Zato sem vas tudi poklical k razpravi in ste rekli, da je nimate. In razpravo o amandmajih smo zaključili. In tako kot sem povedal [[…]]
Podpredsednik, pa saj to je neverjetno. Ne samo, da hočete nazakonit zakon sprejeti, ampak še nezakonito peljete kompleten postopek. Res sem si najmanj pričakoval [[…]]Jaz sem to pričakoval od Tanka, ne pa od vas. Ne pa od vas. Jaz sem bil prav vesel, da se je odstranil, da ga ni več. In sedaj ne morem razpravljati o 154. členu in o amandmaju, kjer v bistvu poskušamo rešiti tisto kar ta vlada hoče v bistvu spraviti na leto 2024. V čem je problem?
Poglejte, gospod poslanec, še enkrat vam bom prebral besedilo [[…]]
Ne, ne meni brati [[izključen mikrofon – oglašanje iz klopi]]
Razprava [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Poglejte, [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Gospod poslanec, tako kot sem prebral, končali smo z razpravo o amandmajih o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure [[…]] [[oglašanje iz klopi]] po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. [[oglašanje iz klopi]] S tem prekinjam [[oglašanje iz klopi]] to točko dnevnega reda. [[oglašanje iz klopi]] Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PRDLOGA ZAKONA O UREJANJU PROSTORA, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo [[…]] [[oglašanjue iz klopi]] predstavniki Vlade, sekretarju [[…]] Bojan Purg imate bedsedo, izvolite. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Izvolite, imate besedo.
Spoštovani poslanke, poslanci! Spoštovani predsedjoči! Predlog novega zakona o urejanju prostora, ZUREP-3, po strukturi v celoti sledi veljavnemu zakonu o urejanju prostora ZUREP-2, ki se uporablja od 1. 6. 2018, njegov namen pa je izboljšanje tistih področij, ki so se v času izvajanja zakona izkazale za potrebna prenove oziroma nadgradnje. Ključne spremembe, ki jih prinaša nov zakon o urejanju prostora [[…]] [[nemir v dvorani]] bodo tako na področju prostorskega načrtovanja, ukrepov zemljiške politike ter zagotavljanja finančnih sredstev zemljiške politike [[…]] [[nemir v dvorani]]
Spoštovani kolegi, prosim za mir v dvorani. Izvolite, nadaljujte.
Ključne spremembe, ki jih prinaša nov zakon o urejanju prostora bodo tako na področju prostorskega načrtovanja, ukrepov zemljiške politike ter zagotavljanja finančnih sredstev zemljiške politike in sicer vse z namenom učinkovitejšega vodenja postopkov priprave prostorskih aktov na državni in lokalni ravni ter učinkovitejšega vodenja zemljiške politike kot ključnih elementov za dosegaje trajnostnega prostorskega razvoja. V današnjem nagovoru moram poudariti, da je sprejem in uveljavitev zakona do konca letošnjega leta izjemno pomembna za 26 občin, ki žal še vedno niso sprejele občinskega prostorskega načrta. 31. december 2021 je namreč tisti datum, ki ga je sedaj veljavni ZUREP-2 določil kot skrajni rok do katerega še veljajo stari občinski prostorski akti, sprejeti konec 80. let prejšnjega stoletja. Pričakovano je namreč bilo, da bo do tega datuma vseh 212 slovenskih občin sprejelo svoj občinski načrt, prostorski, saj so imele zato možnost in obveznost kar 14 let, torej od sprejema zakona o prostorskem načrtovanju leta 2007. To je velika večina, kar 185 slovenskih občin tudi storila, žal pa, kot rečeno, ne tudi 26 preostalih občin. V 26 občinah torej po 1. januarju 2022 ne bi več veljal temeljni prostorski izvedbeni akt in posledično nobena prostorska regulacija. V teh občinah ne bi bilo več določene namenske rabe prostora, torej stavbnih, kmetijskih, gozdnih, vodnih in drugih zemljišč, niti pogojev za izdelavo projektov za pridobitev gradbenih dovoljenj. Posledice takšne situacije bi bile, da v teh 26-ih občinah do sprejetja občinskega prostorskega načrta ne bi bilo mogoče izdati nobenega gradbenega dovoljenja. Torej, ker 43. člen veljavnega gradbenega zakona določa, da se gradbeno dovoljenje izda, če je gradnja skladna z določbami prostorskega izvedbenega akta, predlog gradbenega zakona 1 v povezavi z ZUREP3, pa da mnenje o skladnosti s prostorskim izvedbenim aktom izda občina. Zaradi te realnosti je v 295. členu predloga ZUREP3 predlagano, da se stari prostorski akti lahko uporabljajo še do konca leta 2024 oziroma do tedaj, ko občina sprejme občinski prostorski načrt. Da pa bo rešitev izvedljiva mora biti nov zakon ZUREP3 uveljavljane najkasneje 31. decembra 2021. da bomo po sprejemu zakona pripravili še vse ključne podzakonske ate in da se bodo lahko vsi deležniki občine, upravne enote, nosilci urejanja prostora, prostorski načrtovalci, projektanti in investitorji pripravili na izvajanje novega zakona, še zlasti v povezavi z novim gradbenim zakonom je začetek uporabe ZUREP3 predlagan za 1. junij 2022. Vlada predlaga en uskladitveni amandma, in sicer k 66. členu. Ta je potreben, ker je zaradi v drugi obravnavi sprejetega amandmaja k 64. členu prišlo do notranje neusklajenost predloga zakona. Sprejetje amandmaja k 64. členu je namreč povzročilo prestrukturiranje in preštevilčenje odstavkov v tem členu. Zaradi tega pa je treba v 66. členu popraviti sklic na pravi [[nerazumljivo]]64. člena. Dovolite mi, da sedaj na kratko predstavim nekaj novosti, ki jih bo vpeljal Zakon o urejanju prostora 3. Novi zakon prinaša projekten pristop pri sprejemanju prostorskih aktov. Pri državnih prostorskih načrtih bo ustanovljena projektna skupina tako, da bo delo potekalo hkrati med vsemi strokami, postopki načrtovanja posegov v prostor in postopki pridobivanja gradbenega dovoljenja bodo tekli kontinuirano v nekaterih primerih pa tudi vzporedno. Postopek celovite presoje vplivov na okolje in postopek priprave prostorskih izvedbenih aktov bosta integrirana tako za državne kot za občinske prostorske akte, zakon pa tudi določa za katere prostorske akte je obvezna celovita presoja vplivov na okolje in za katere ne. Dodaja se nov delni združeni postopek, ki omogoča [[…]]
Spoštovani, prosim, da [[…]]
[[…]]dodaten način sočasne priprave državnih prostorskih aktov.
[[…]]zaključite, čas se izteka.
In izdaje celovitega dovoljenja. Vzpostavijo se postopkovne olajšave za postopke priprave občinskih prostorskih načrtov, občinski podrobnih prostorskih načrtov in odloka o urejanju naselij in krajine. Vzpostavljena je boljša sistematika k členu [[…]]
Prosim, da zaključite, čas se je iztekel že zdavnaj. Minuto ste že v redečem.
Ali preberem do konca? Tri stavke samo.
Prosim, da čim prej zaključite.
Vzpostavljena je boljša sistematika členov glede opreme stavbnih zemljišč ter jasnejša opredelitev opremljenega zemljišča in samooskrbe. Vzpostavljena je boljša sistematika členov glede komunalnega prispevka, podrobnejša opredelitev primerov v katerih pride do odmere komunalnega prispevka in uskladitev odmere komunalnega prispevka z gradbenim zakonom na način, da so jasno določene obveznosti plačila komunalnega prispevka tudi za črnograditelje. Vsi občinski odloki za odmero komunalnega prispevka sprejeti na podlagi ZUREP2 ostajajo v veljavi, medtem ko se občinski odloki sprejeti na podlagi starejših zakonov ukinejo. Občinam pa se omogoči [[…]].
Še enkrat vas opozarjam, čas je že zdavnaj šel mimo. Dajte zaključiti lepo prosim.
V redu.
Prosim. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, še prej pa ima postopkovno gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, z gledišča časovnega poteka te seje je ta seja zdaj nelegitimna. Že pri prejšnji točki pri 4. točki pri obravnavi Zakona o dolgotrajni oskrbi jaz ne vem ali je to daj praksa v času te vlade postala, ampak razprave opozicijskih poslancev, ki niso predsedujočemu ljubi, se jih enostavno ugasne kot da bi bili na kasetarju in stisnemo stop. En lep primer tega smo videli v petek na Odboru za šolstvo. Upam, da se takšna praksa ne bo ponovila, ampak smo danes pod vašim predsedovanjem zboru prišlo do zelo podobne prakse, še vaš predhodnik je odvzel besedo prvemu razpravljavcu s strani opozicije in potem vsakemu razpravljavcu, vsaj po enemu iz vsake opozicijske poslanske skupine. In zdaj pred sabo imamo super problematičen zakon, ki ne ureja tistega, kar obljublja, da ureja. Ne gradi novih domov, ne zaposluje na novo, privatizira področje dolgotrajne oskrbe. In zataknilo se je pri ključnem členu – plače zaposlenih v domovih za starejše. [[nemir v dvorani]]
Spoštovani gospod poslanec [[…]]
Dovolite mi, da zaključim. Na uri imam dovolj časa. Naj podam postopkovni predlog.
Gospod poslanec, poglejte [[…]]
Dovolite mi, da predam postopkovni predlog. »Valda« moram ga postaviti v kontekst.
Držite se vsebine, ki je na dnevnem redu.
Držim se vsebine. Držim se vsebine, spoštovani gospod predsednik. Prosim, ne biti Jože Tanko. Mislim, da zmorete bolje. [[nemir v dvorani]] In zdaj tako. Točko dnevnega reda Zakon o dolgotrajni oskrbi ste prekinili na silo. Kolega je želel razpravljati o amandmaju, ki ga je sopodpisal, pa te priložnosti ni imel. Z izgovorom, da se je Državni zbor prej seznanil z odločitvijo vašega predhodnika, da bo pri 128. členu razpravljal. Kakšen je bil pa postopkovni kaos pri 128. členu, ko je sejo vodil Jože Tanko, pa vemo. Alenki Bratušek je na koncu odvzel besedo. Prosim, ne nadaljevati s takšnimi praksami. Jaz ne vem, kaj lahko zdaj postopkovno naredimo. Začeli ste na silo z naslednjo točko, predstavnikom vlade ste dali 7 minut za svojo obrazložitev. To je postal Teksas. Tukaj ni ne repa ne glave. Tukaj je brez veze, poslovnik lahko vržemo skozi okno. Prosim, spravite se v red.
Spoštovani gospod Siter, glejte. Izrabili ste postopkovni predlog, ker nisem dobil nobenega predloga, kako voditi sejo. In ker sem bil izzvan. Tista dva člena sta bila skupaj dana v razpravo. Sledi predstavitev poslanskih skupin, kot sem rekel. Stališče bo predstavila Poslanska skupina Nova Slovenija – krščanskih demokratov in Mihael Prevc. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlog Zakona o urejanju prostora predvsem nadgrajuje obstoječa načela urejanja prostora, kot so določena že v obstoječem zakonu. Po predlogu zakona se državna pravila o urejanju prostora urejajo na dveh mestih, in sicer tako, da so temeljna pravila vključena v ta predlog zakona. Druga pravila pa bodo sprejeta z vladnimi uredbami. Kot vodilno pravilo je vzpostavljeno sodelovanje in usklajevanje interesov med državo, njenimi nosilci urejanja prostora in občinami. Vsekakor pa se v predlogu zakona ohranja pravilo vplivov posamezne prostorske odločitve na gospodarstvo, družbo in okolje. Med pravili pa zakon določa tudi racionalno rabo prostora, posebnosti prostorskega načrtovanja za nekatera ogrožena območja z omejitvami ter usmerjanje razvoja poselitve. Predlog zakona jasno opredeljuje, da je za strateške prostorske akte vedno treba izvesti celovito presojo vplivov na okolje. S predlogom zakona se sistem državnega prostorskega načrtovanja bistveno nadgrajuje, saj omogoča prožen postopek, ki se zaključi bodisi s sprejemom uredbe o državnem prostorskem načrtu bodisi med združenim postopkom načrtovanja in dovoljenja z izdajo celovitega dovoljenja in sočasnim sprejetjem uredbe o državnem prostorskem ureditvenem načrtu. Celovito dovoljenje pa predstavlja gradbeno dovoljenje in okoljevarstveno soglasje. Občinski prostorski načrt kot tak ostaja. Še vedno določa območje naselij, ureditveno območje naselij in območja za dolgoročno širitev naselij. Nekoliko pa se spreminja njegov postopek priprave. Poudarek je na analizi stanja prostora, analizi pobud in oblikovanju rešitev v sodelovanju z javnostjo pri pripravi osnutka občinskega prostorskega načrta. V Novi Sloveniji pa se nam zdi še posebej pomembno, predlog zakona predvideva vzpostavitev prostorskega informacijskega sistema kot javnega spletnega portala preko katerega bodo potekale določene aktivnosti pri pravi prostorskih aktov s prva predvsem javne objave in vlaganje gradbenih dovoljenj. Nenazadnje širi se tudi nabor pristojnosti občinske inšpekcije, ki bo izvajala nadzor ne le nad gradnjo enostavnih objektov temveč tudi nad skladnostjo izvajanja ne gradbenih posegov z neposredno uporabljenimi temeljnimi pravili urejanju prostora. Potrebno je podariti, da ima tako gradbeni zakon kot Zakon o urejanju prostora veliko podpore strokovne javnosti. Nestrinjanje z zakonom pa je izrazila Zbornica za arhitekturo, ki je do sedaj imela odločilno vlogo pri izdelavi projektne dokumentacije. Nov zakon pa na tem področju vzpostavlja enakopravnost vseh inženirskih strok, ki sodelujejo pri izdelavi projektne dokumentacije, kar pomeni, da bo vodja projekta določil prevzemnik posla pod pogoji, ki jih bo določil investitor. Poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo v tretjih obravnavi podprli amandma koalicijskih poslanskih skupin, ki spreminjajo 343. člen in sicer tako, da ta zakon začne veljati 31. decembra 2021 saj predlog zakona v 295. členu podaljšuje veljavnost starih občinskih prostorskih aktov do 31. 12. 2024. Ta rešitev je izjemnega pomena za 26 občin, ki še niso sprejele občinskih, prostorskih načrtov in seveda za njihove prebivalce in investitorje, ki nameravajo v teh občinah graditi. Seveda bomo poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati tudi v tretji obravnavi soglasno podprli tako amandma kot seveda tudi Zakon o urejanju prostora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi! Pred seboj imamo Zakon o urejanju prostora, ki bo služil kot krovni dokument za področje načrtovanja rabe prostora, zaradi vsebinske povezanosti materije je pomembno, da se spremembe tega zakona obravnavajo skupaj s predlogom gradbenega zakona. Predlog Zakona o urejanju prostora vnaša projekten pristop k sprejemanju prostorskih aktov. Med zakonskimi novostmi lahko opazimo spremembo, ki bo po novem narekovala ustanovitev projektne skupine pri državnih prostorskih načrtih na način, da bo delo potekalo hkrati med vsemi strokami. Pomembno je poudariti, da se bodo tako postopki pridobivanja gradbenega dovoljenja kot tudi postopki načrtovanja posegov v prostor premikali bolj tekoče v nekaterih primerih pa se bodo lahko odvijalo celo istočasno. Poleg tega pa bosta postopek celovite presoje vplivov na okolje in postopek priprave prostorskih izvedbenih aktov po novem integrirana za prostorske akte na obeh torej občinski in državni ravni. Z novo zakonodajno ureditvijo se torej zasleduje cilj, da se bo lahko načrtovani stavbni projekt normalno razvijal v času njegovega projektiranja o pridobitvi gradbenega dovoljenja ter izgradnje pa tudi ves čas svojega obstoja in bodoče uporabe. Za doseganje tega cilja se mora najprej zagotoviti podlaga, da bo ves čas obstoja in uporabe stavbe njen vsakokratni lastnik imel možnost uporabe zemljišča oziroma gradbene parcele, ki bo potrebna za učinkovito redno rabo objekta. Predlagani zakon pa ureja tudi pristojnosti nekaterih institucij tako bo po novem Zakonu o urejanju prostora in ne več gradbeni zakon tisti, ki bo odločal pristojno institucijo za presojo ustreznosti načrtovane umestitve objekta v prostor. To bo namreč občina na območju, katere se nahaja obravnavana gradnja. Občina bo torej še naprej presojala ali je objekt skladen s prostorskimi izvedbenimi akti in drugimi predpisi, ki veljajo na njenem območju. V Poslanski skupini Stranke modernega centra si prizadevamo za poenostavitev in pospešitev birokratskih postopkov, ki jih preko administrativnih razbremenitev uvejajo spremembe obeh danes obravnavanih predlogov zakona, gradbenega zakona in zakona o urejanju prostora. Zakon vidimo kot nadgradnjo strateškega prostorskega načrtovanja in bo tudi preko posodobitve ukrepov zemljiške politike pozitivno vplival na izkoriščenost prostora, na možnost razvoja stavbnih zemljišč, nenazadnje pa tudi na učinkovitost gospodarjenja s temi zemljišči. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini Strake modernega centra predlog zakona o urejanju prostora podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, državna sekretarja, kolegice in kolegi! Za stranko SAB je pametni trajnostni razvoj ena pomembna komponenta, ki predstavlja največjo slovensko prednost in priložnost. Z njim bomo v Sloveniji ohranili zdravo okolje in čisto pitno vodo. Za vse to pa potrebujemo razvita naselja in trajnostno infrastrukturo, ki bo omogočala visoko kakovost življenja za vse. Potrebujemo pospešen razvoj zelene industrije in zelenih delovnih mest. Potrebujemo gospodarski napredek in razvoj s katerim bomo ustvarili blaginjo za vse. Danes je tako pred nami tretja obravnava zakona o urejanju prostora, ki ga je pripravila Vlada in s katerim dopolnjuje obstoječega. Zakon določa cilje, načela in pravila urejanja prostora, udeležence, ki delujejo na tem področju, vrste prostorskih aktov, njihovo vsebino, medsebojna razjerja, postopke za njihovo pripravo, sprejetje in izvedbo ter združen postopek načrtovanja in dovoljevanja. Določa tudi prostorske ukrepe, instrumente in ukrepe zemljiške politike ter ureja spremljanje stanja v prostoru, delovanje prostorskega informacijskega sistema in izdajanje potrdil s področja urejanja prostora. Predlog obstoječi zakon dopolnjuje s ciljem digitalizacije podatkov in debirokratizacije procesov tako, da bi zagotovili njihovo pohitritev, predvsem pa zagotovili učinkovito vodenje postopkov priprave prostorskih aktov in izvajanje zemljiške politike. Čas priprave občinskih prostorskih načrtov in občinskih podrobnih prostorskih načrtov naj bi se po besedah ministra z novim zakonom prepolovil. Ti danes nastajajo tudi 10 let in več. Za državne in občinske prostorske akte bosta postopek celovite presoje vplivov na okolje in postopek priprave prostorskih izvedbenih aktov integrirana. Ob tem so nekateri deležniki opozarjali in se spraševali, ali bo ideja o integraciji priprave prostorsko izvedbenih aktov le-te olajšala in pohitrila ali pa zakomplicirala in upočasnila. Rešitve v predlogu zakona v pretežni meri povzemajo že obstoječe ureditve. Ena pomembnejših novosti, ki je bila leta 2017 z zakonom uvedena je posebno sodno varstvo zoper prostorske izvedbene akte. Prav na člen, ki zadeva sodno varstvo so na ministrstvu med javno obravnavo dobili največ pripomb. Številni so namreč opozorili, da investotorjev pred gradnjo tudi za okolje škodljivih objektov ne bo mogel ustaviti nihče. Na ministrstvu na očitke odgovarjajo, da bodo pri pripravi prostorskih aktov sodelovali številni nosilci urejanja prostora, mnenjedajalci ter različne stroke in civilna družba, kar predstavlja varovalko. V stranki SAB se tako zavedamo, da moramo v prostoru usklajevati potrebe vseh udeležencev za kar moramo predvsem zagotoviti učinkovite, kakovostne, transparentne postopke odločanja in prostorskega umeščanja. Le tako bo urejanje prostora postalo v službi ljudi in le tako bo ažurno naslavljalo potrebe državljank in državljanov. Država mora zagotoviti močno in dobro razvito digitalizirano javno e-upravo in e-storitve, ob tem pa jih ohraniti tudi na klasičen način. Kljub temu pa moramo, ko govorimo o prostoru, naši skupni dobrini s posebno pozornostjo prisluhniti glasu civilnih združenj in skupin. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Desus bo prestavil Ivan Hršak. Izvolite.
Hala za besedo, spoštovani podpredsednik. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Namen predloga zakona, ki je danes na naših klopeh v okviru tretjega branja je izboljšanje določil, ki so v času izvajanja veljavnega zakona v praksi izkazalo potrebno po prenovi oziroma nadgradnji. Ključne spremembe, ki jih prinaša nov Zakon o urejanju prostora, se tako nanašajo na področje prostorskega načrtovanja, ukrepov zemljiške politike ter zagotavljanja finančnih sredstev zemljiške politike. Spremembe prinašajo učinkovitejše vodenje postopkov priprave prostorskih aktov tako na državni kot tudi na lokalni ravni ter učinkovitejše vodenje zemljiške politike. S spremembami se vzpostavlja tajnostno prostorski razvoj. Nov zakon prinaša tudi projektni pristop pri sprejemanju prostorskih aktov s ciljem, da je postopek učinkovitejši, brez podvajanj, brez nepotrebnih časovnih zadrževanj in torej kar se da kratek in učinkovit. Pri državnih prostorskih načrtih bo tako ustanovljena projektna skupina, delo bo potekalo hkrati med vsemi strokami, postopki načrtovanje posegov v prostor in postopki pridobivanja gradbenega dovoljenja bodo tekli kontinuirano, v nekaterih primerih pa tudi vzporedno. Predlog zakona zasleduje cilj debirokratizacije ter digitalizacije podatkov in procesov. Postopki v okviru storitev e-plan in e-graditev bodo poenostavljeni, saj bo moč pridobiti in oddati vso potrebno dokumentacijo na enem mestu, kar je nedvomno dobrodošlo. Cilj je torej povezljive, prosto dostopne in zanesljive zbirke prostorskih podatkov. Ocenjujemo, da gre za pomemben korak naprej na področju prostorskega urejanja, zato bomo v Poslanski skupini Desus Predlog Zakona o urejanju prostora tudi v tretjem branju podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev bo predstavil mag. Branislav Rajić. Izvolite.
Spoštovani! Urejanje prostora za reguliranjem poselitve močno definira družbeni razvoj na eni strani, na drugi pa s posegi v prostor vpliva na trajnostni razvoj. V zvezi z zelenim evropskim dogovorom Slovenija se je v resoluciji o dolgotrajni podnebni strategiji do leta 2050 zavezala k podnebni nevtralnosti in odpornosti na podnebne spremembe na temeljih trajnostnega razvoja. Učinkovito obravnava z energijo in naravnimi viri na temeljih ohranjanja narave, krožnega gospodarstva, obnovljivih in nizko ogljičnih virov energije in trajnostne mobilnosti. Minister trdi, da novi zakon prinaša pomembne spremembe na področju prostorskega načrtovanja zemljiške politike in učinkovitejše priprav prostorskih aktov. V Poslanski skupini Nepovezanih poslancev ne nasprotujemo spremembam, obžalujemo pa, da se je minister v vnemi za pohitritev postopkov odrekel možnosti, da bi v zakon vključil tudi načela trajnostnega razvoja in zaveze iz resolucije o dolgotrajni podnebni strategiji. Ključna naloga Ministrstva za okolje in prostor je namreč uravnoteženje varstva okolja z razvojem, ki se medsebojno ne smeta izključevati. Novi zakon nikakor ne bi smel spodbujati prostorskih posegov, ki bi zviševali osebne življenjske in tudi družbene stroške, in ki bi Slovenijo odmikali od doseganja podnebne nevtralnosti. O ministrovih nazorih in načinih dela smo izvedeli dovolj, da čutimo nujo in obvezo opozoriti, da mora poseganje v prostor v demokratičnih družbah omogočiti ustrezno sodelovanje javnosti. Prostor je treba urejati skupaj z ljudmi, ki v tem prostoru živijo. Poleg tega pa sodelovanje tako laične kot tudi strokovne javnosti lahko vpliva na oblikovanje kakovostnih rešitev na identiteto tega prostora in na občutek povezanosti z njim. Skrbi nas, da bosta centralizacija odločanja in izključevanje javnosti povzročila ravno nasprotne učinke od tistih, ki nam jih predstavljajo, zato obžalujemo, da vladna koalicija ni podprla amandmajev predlaganih za doseganje zastavljenih ciljev. To zlasti velja za nesprejetje amandmaja k 335. členu. Zakaj? Ker uvedba posebne lokacijske preveritve za namen legalizacije omogoča izdelavo prostorskega dokumenta za retro gradnjo določitev vseh prostorskih pogojev, ki jih nelegalna gradnja potrebuje za utemeljitev legalizacije. Gradbeno dovoljenje za vsako ceno kljub prvotni nesprejemljivosti prostorskega posega daje potuho tistim, ki kršijo prostorske akte in gradbene predpise in odpira vrata korupcijskih skrivalnic, zastavljalnic in nagrajevalnic. Črne gradnje so marsikdaj zločin v prostoru. Minister si skuša priboriti pravico do izrekla prostorskih pomilostitev. Zakaj? Pa ni težko ugotoviti. S tem zakonom bo odgovornost za legalizacijo legalizacij legalno predstavil na odločevalce, zato bodo nekateri naši člani pri glasovanju vzdržani sam pa bom na podlagi lastne skoraj 30 letne urbanistične prakse glasoval proti. Zaradi nesprejetja amandmajev in še bolj, zaradi zavedanja v kakšno brez nas minister hoče zvleči. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Polanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Lep dober dan. Zakon naj bi bil tisti, ki bi morali državljanom narekovati določena vedenja, nam olajšati marsikatero zadevo in nam dati moč in dovoljenje za odločeno dovoljenje. Večina zakonov je za tako imenovane navadne državljane nerazumljivih in se hitro izgubijo v strokovnih izrazih. Če v to zgodbo še uštejemo pravnike, ki potem za 5 minut slave zakon razlagajo tako različno, da nastane še večja zmeda je razumljivo, da so zakoni le besedila, ki jih je moč zlorabiti. Zakon o urejanju prostora se ne sooča s takšno težavo, ampak s tem, da je tako specifično napisan, da ga uradniki, ki bi morali poskrbeti, da bi se uporabljal v praksi tega še vedno niso storili. Mogoče bi morali korenito spremeniti dosedanje delo in uvesti, kar nekaj novosti, ki bi vsakogar pripomogle k izboljšanju trenutno nastale zagate državljanov, ko želijo kaj zgraditi, podpreti ali spremeniti. Predlog zakona pa med drugim podaljšuje roke samega zakona in uveljavlja novosti, čeprav prvotni zakon še sploh ni zaživel v praksi. Kljub temu pa zakon določa vsaj eno dobro stvar in eno zelo sporno. V 35. členu določa omejitve pri oglaševanju zunaj poselitvenih območij. Na kmetijskih, gozdnih in vodnih zemljiščih prepoveduje postavljanje trajnih in začasnih objektov naprav ali na predmetov za oglaševanje. Če obiščete podeželsko okolje je včasih prav osupljivo kje vse se nahajajo reklamni panoji. Slabost, ki jo predvideva zakon pa leži v tem, da bodo lahko nevladne, okoljevarstvene organizacije vodile sodne postopke. Na ta način se bodo postopki razpisov zavlekli, projekti bodo stali, škoda pa bo tako za gospodarstvo kot za ljudi, ki jim bi projekt prinesel ugodnosti. Ne smemo pozabiti, da se velikokrat tovrstni postopki vodijo predvsem iz razloga nagajanja, sodišče pa nima vzvoda, da bi lahko stranko, ki tak postopek začne na kakršenkoli način kaznovalo. Menim, da bi moralo biti določeni razumski kriteriji, katera nevladna organizacija sploh lahko sproži postopek na sodišču. Mogoče bomo pa z naslednjo novelo spremenili tudi to ter do takrat celo začeli izvajati ideje prvotnega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Leon Merjasec. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. V dosedanji razpravi o Zakonu o urejanju prostora je bilo že veliko razprave. Osnovni predlagatelja Vlade, ministrstva, je, da se s predlaganim zakonom približamo ljudem. Načelo zakona je, da s trajnostnim prostorskim razvojem zagotavljamo kakovost življenja, pravično, racionalno in učinkovito rabo prostorov, prostorskih potencialov, zemljišč in objektov, dostopnost storitev družbenega in gospodarskega pomena, ter usklajevanja in dopolnjujoča razmestitev v dejavnosti v prostoru. Predvsem ima ta zakon namen zadovoljevanja potreb sedanje generacije, hkrati pa ne ogroža zadovoljevanje potreb prihodnjih generacij in kjer se upoštevajo tudi pričakovani vplivi podnebnih sprememb in zagotavljanja prilagajanja nanje. Predlagani Zakon o urejanju prostora omogoča izvajanje uredbe Evropskega parlamenta in Sveta, ter v slovenski pravni red prinaša več direktiv in je predlog zakona skladen z njimi. V samem Zakonu o urejanju prostora je namen povezati lokalno, regionalno in državno raven na področju prostorskega načrtovanja, opremljanja stavbnih zemljišč in upravljanja z nepremičninami. Sedaj imamo v številčnih veljavnih oblikah [[?]] prostorskih načrtov na državni in občinski ravni zmedo. S predlaganim zakonom se najbolj korenito spreminjajo združeni postopek državnega prostorskega načrtovanja in izdaje celovitega dovoljenja, ki vključuje gradbeno dovoljenje objektov s posebnimi vplivi na okolje. Sam zakon upošteva tudi podnebne spremembe, saj je načelo trajnostnega urejanja prostora s tem dopolnjeno in je prostorske ureditve treba načrtovati na način, da so podnebno varne in nevtralne. Sam zakon prinaša krovno urejanje [[?]] , jasen in pregleden sistem prostorskih aktov, nadgradnja prostorskega strateškega načrtovanja, vzpostavitev korektnega vodenja, nadgradnja procesov priprave OPN-ja, posodobitev ukrepov zemljiške politike, možnost spremembe namenske rabe s spremljanjem OPPN-ja, ter mnogimi drugimi cilji, z namenom debirokratizacije postopkov, ter digitalizacije podatkov in procesov. Sam zakon občinam tudi prinaša olajšanje samega dela. Zaradi vsega naštetega, bomo zakon v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca bo predstavil Jože Lenart. Izvolite.
Hvala za besedo. Zakon o urejanju prostora, skupaj z Gradbenim zakonom, predstavlja ogledalo naše družbe pri ravnanju z omejeno dobrino, kot sta prostor in naravno okolje. Še včeraj dogovorjena razmerja med posegi in varovanjem prostora, so lahko že jutri na preizkušnji ob vse bolj silovitem tehnološkim razvojem in pa različnih interesih pri poseganju v prostor. Zato je izredno pomembno, da ima napredna država jasno vizijo smotrnega in racionalnega ravnanja s prostorom, ki je najprej skladna za strogimi naravovarstvenimi standardi, nadalje, da skuša v največji meri zasledovati izvirne ter okoljsko ozaveščene prakse pri posegih v prostor in kar je najpomembneje, da razume dolgoročen javni interes, ter mu nudi podporo pri soočenju z hipnimi zasebnimi interesi. Ena izmed oblik najnaprednejših okoljskih politik je torej vključevanje ljudi, strokovne ter civilne družbe, ki nimajo samo vlogo statistov, ampak tvorno sodelujejo pri okoljskih in prostorskih vprašanjih, ter oblikovanju strategij prostorskega razvoja v Sloveniji. V LMŠ smo bili v okviru Zakona o urejanju prostora še posebej pozorni na nadgradnjo instrumenta prevlade javne koristi. Vseskozi smo opozarjali, da gre za skrajni inštitut in da morajo biti pred arbitrarno odločitvijo Vlade o tem, katera javna korist prevlada nad drugo javno koristijo, nedvoumno izčrpani vsi pogoji med katere sodijo tudi odprti posveti strokovno ter civilno javnostjo. Od ministra sm dobili zagotovilo, da ni nikakršnih bližnjic, ki bi zaobšle že veljavna previdnostna načela, ob uporabi instrumenta prevlade javne koristi. Ob tem je pomembno poudariti, da nas v prihodnosti še čaka veliko dela, da organe v sestavi posvetovalna ter projektna telesa na Ministrstvu za okolje in prostor opolnomočimo in jih odpremo strokovni ter civilni javnosti. S tem bomo vsekakor pripomogli k jasni in suvereni drži ministrstva odgovornega za okolje in prostor v odnosu do interesov na državni kot zasebni ravni. V LMŠ razumemo namero, da se s spremembami zakona o urejanju prostora skrajšuje ter racionalizira postopke na področju prostorskega načrtovanja ali tudi skuša doseči učinkovitejše vodenje postopkov priprave prostorskih aktov tako na državni kot tudi na lokalni ravni ter uvaja projektni pristop pri sprejemanju prostorskih aktov s ciljem, da ni nepotrebnih časovnih barier. Vendar kljub temu še danes ostaja dvom o zadostnem upoštevanju mnenj nekaterih vidnejših slovenskih občin, ki jih zakonodaja neposredno zadeva in na novo načrtuje pristojnosti na nacionalni ter lokalno samoupravni ravni. Pričakovali bi, da tako obsežen zakon, seveda po dolgotrajnem postopku sprejemanja pride pred poslance v veliki meri usklajen zakon z lokalnimi skupnostmi, ki predstavljajo ključni moment prostorskega razvolja v Sloveniji. Zakon v manjši meri uveljavlja tudi pozitivne spremembe pri načrtovanju prostorske ureditve in izkoriščanja obnovljivih virov energije, vendar nas v bližnji prihodnosti še čaka mnogo izzivov kako bomo prostorsko načrtovanje prilagodili posledicam in prilagajanju podnebnim spremembam. V LMŠ smo opozorili tudi na izredno onesnaženost naravnega okolja z oglaševalskimi objekti, zato nam je žal, da na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet amandma dela opozicije, ki ne bi samo prepovedal oglaševanje na kmetijah, gozdnih in vodnih zemljiščih, ampak tudi odstranil obstoječe, ki so se pretirano namnožili zaradi ohlapne obstoječe zakonodaje. Z amandmajem, ki smo ga v LMŠ skupaj z delom opozicije predlagali, pa nam je uspelo skrajšati prehodno obdobje do začetka veljavnosti prepovedi oglaševanja na določenih zemljiščih izven naselij. Menimo, da je zaradi aktualne problematike dve leti po uveljavitvi zakona še dovolj razumen čas v katerem bodo občine lahko svoje prostorske akte prilagodili novim omejitvam v zvezi z oglaševanjem v naravnem okolju. V LMŠ Predlogu zakona o urejanju prostora ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Okolje, kultivirano okolje, če hočete tistega divjega naravnega je bolj malo, ter prostor smo nekako s soodgovornostjo dobili na posodo od naših vnukov in vnukinj, tistih, ki so že rojeni in tistih, ki še pridejo. Tega se še kako zavedamo v socialni demokraciji. Kot je bilo že predhodno povedano ta dvojček zakonov, ZUREP in gradbeni zakon seveda sta nekako premalo prekvašena z okoljskimi podnebnimi izzivi. Sočasno tudi sam kot kolega, ki je govoril pred menoj, o nekih 27 letih prakse ukvarjanja s prostorom lahko rečem, da to kar mogoče celo naivno dobronamerno mislite kot nek način debirokratizacije bo v praksi verjetno prej pomenilo, da bomo imeli neka zatečena stanja in se bomo potem ukvarjali za nazaj. Sočasno se seveda vsi državljani, ki smo pod navednicami glupi davkoplačevalci, ki nismo gradili kot kdo za menoj na črno, sprašujemo ali smo neumni, verjetno nismo. Veste, cela zgodba pozablja na nekaj, brez neke resne edukacije o pomenu prostora, pomenu okolja, brez tega, da po 30. letih končno dobimo urbanizem, da končno dobimo regionalno prostorsko načrtovanje, bo to ker se predlaga zgolj nek kažin na malo drugačen način. Pa da ne bom dvakrat govori, ZUREP je mogoče manj sporen, čeprav ima neke sporne zadeve, gradbeni zakon je pa v večji meri pisan lobistično, pisan škodljivo. Če je bil tisti SMC predlog takrat bolj nekako nagnjen proti arhitektom, je zdaj v preveliki meri nagnjen proti kakšnim večjim projektantskim ekipam in zaradi tega nas bo v bistvu še bolela glava in veste, nobeno podpisovanje pogodb z Googlom ali s čemerkoli ne bo zadel premak ali dokler mi ne premaknemo zadev v svojih glavah. Jaz bi si želel, da gre naslednja sestava Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor podobno kot je pred časom šla sestava angleškega parlamenta tozadevnega odbora na neko resno izobraževanje, da v bistvu poslanci sploh vedo o kako zahtevnih zadevah odločamo ali soodločamo, ne pa da tisti v Vladi kupite floskule kako bo to super, tisti v opoziciji pa mogoče včasih malo po čez to kritiziramo. Glede na številna odprta vprašanja pri obeh zakonih jih Socialni demokrati ne bomo podprli, pri bolj spornem zakonu bomo pa tudi glasovali proti. Sam bi si pa želel, da neke naslednji dve sestavi parlamenta pa tudi Socialni demokrati si to želimo, pridemo do tega kar ima ena od skandinavskih držav, ki jo celo omenjate v tem gradivu. Trenutno imajo najboljši zakon prostorski na svetu, ki je en krovni zakon, skupni in en zelo kvalitetni Zakon o tako imenovani PVO, kjer se seveda zelo jasno opredeli in ve zakaj so potrebne posamezne presoje. In seveda potem je treba tudi več birokracije, bolj strokovne birokracije, bolj odzivne birokracije na način silver servance. Čaka nas še veliko dela, upamo dosti bolj umni v naslednji sestavi Državnega zbora. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 343. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmaju v katerem bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA – NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA GRADBENGA ZAKONA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, Bojanu Purgu, državnemu sekretarju. Pet minut imate na voljo. Prosim. Hvala.
Hvala. Predlog novega Gradbenega zakona, ki ga Državni zbor danes tretjič obravnava, ima namen, da zmanjša administrativna bremena in pospeši trajnostni gospodarski razvoj v Sloveniji. Kot je že bilo poudarjeno po strukturi v sledi veljavnemu zakonu, ki se uporablja od sredine 2018. S prenovo se nadgrajuje dosedanje uveljavljene postopke. Na podlagi ugotovljenih pomanjkljivosti, napak, se popravlja in dopolnjuje obstoječe normativne rešitve, tako da bo mogoče hitrejše in učinkovitejše izvajanje postopkov v zvezi z gradnjo pri enakem zagotavljanju varovanje javnih interesov ter pravne varnosti vseh udeležencev pri graditvi. Tako kot Zakon o urejanju prostora, besedilo Gradbenega zakona nadaljuje s procesom digitalizacije podatkov, storitev postopkov in spremljanje izvajanja je zapisano tako, da to novo realnost že upošteva. V tretji obravnavi sta predlagana dva amandmaja na predhodni določbi predloga gradbenega zakona. V 156. členu je predlagana sprememba, da se v prvem odstavku črtata 2. in 3. alineja, ker nista več potrebni, saj sta bila v Uradnem listu objavljena nova pravilnika o zahtevah za nizko napetost na električne inštalacije o stavbah in pravilnik o zaščiti stavb pred delovanjem strele in zato podaljševanje določb navedenih členov nima smisla. Druga predlagana sprememba se veže na 159. člen, s spremembo se predlaga, da zakon začne veljati 31. decembra 2021, uporabljati pa se začne 1. junija 2022, tako se zagotovi, da bosta Zakon o urejanju prostora in gradbeni zakon začela veljati in se začela uporabljati istočasno. Tako kot pri Zakonu o urejanju prostora je datum začetka uporabe zamaknjen na 1. junij, kar daje vsem udeležencem pri graditvi dovolj časa, da se z novimi rešitvami spoznajo, nanje pripravijo, Vladi, ministrstvu pa čas, da pripravi nujne podzakonske akte, ki novi gradbeni zakon spremljajo in brez katerega sistem ne more delovati. Če vsebina 5. člena, ki je bila z amandmajem potrjena v drugem branju predloga zakona na 27. redni seji Državnega zbora ostane nespremenjena, je ugotovljeno notranje neskladje zakona, zato bo Vlada v tem primeru pripravila in vložila uskladitveni amandma. V 91. členu je treba v prvi alineji črtati del besedila razen potrdila iz 4. alineje prvega odstavka 76. člena tega zakona. Nova ureditev namreč določa, da ob nepopolni prijavi od začetka gradnje ukrepa gradbeni inšpektor in bi bilo sklicevanje na izjemo povezano z zagotavljanjem plačila komunalnega prispevka napačno, saj je gradbeni inšpektor sam zavezan ugotoviti, da prijava začetka gradnje ni bila podana in tako to ni naloga občinskega inšpektorja, kar je urejalo črtano besedilo. Dovolite, da pred razpravo še enkrat povzamem ključne izboljšave v gradbenem zakonu. Na novo Predlog gradbenega zakona ureja postopke v zvezi z odlokom izvršbe, s katerim se sledi odločbi Ustavnega sodišča tako imenovano pravico do spoštovanja doma. Zakon poskuša zmanjšati trenja med arhitekti in inženirji in predvideva sodelovanje vseh relevantnih strokovnjakov v vseh fazah. Upravni organi bodo v postopkih izdaje gradbenega dovoljenja upoštevali mnenja pristojnih organov in organizacij, ki nastopajo kot najemodajalci v postopku kar velja tudi za ugotavljanje skladnosti gradnje s prostorskimi akti, kjer je najemodajalec občina. Pričakuje se, da bo čas izdaje gradbenega dovoljenja krajši, ker upravna enota nič več ne preverja vsebinske skladnosti s prostorskim aktom temveč sedaj to preveritev opravi občina. Zakon ponovno omogoča možnost, da investitor na lastno odgovornost začne z gradnjo že po dokončnosti gradbenega dovoljenja kadar gre za objekte, ki niso objekti z vplivi na okolje. Podjetniki bodo lahko začasno do tri leta postavili na svojem dvorišču skladišča poleg obstoječih objektov. Uvaja manjšo rekonstrukcijo, kar premošča vrzel med vzdrževalnimi deli in rekonstrukcijo, pri tem in dovoljenja, sodeluje pa pooblaščeni strokovnjak s področja gradbeništva. Odmera komunalnega prispevka se izvede po pridobitvi gradbenega dovoljenja pred začetkom gradnje. Ta določba se ne ne uporablja takoj, ampak po vzpostavitvi elektronskega poslovanja z letom 2024. Inšpekcijski nadzor nad nezahtevnimi objekti izvajajo tudi občinske inšpekcije, omogoča se pridobivanje uporabnega dovoljenja za enostanovanjske hiše na lažji in cenejši način, ker se ne zahteva dokazilo o zanesljivosti objekta. Uporabno dovoljenje za eno stanovanjsko stavbo lahko dobi tudi taka, ki nima dokončnega ovoja, čas za dokončanje fasade je tri leta. Ohranjajo ter deloma dopolnjujejo se odločbe, ki se nanašajo na legalizacijo, novost je določba, ki omogoča začetek postopka izdaje gradbenega dovoljenja brez priloženih dokazil o pravici graditve za infrastrukturne objekte. Dopolnjene so določbe, ki se nanašajo na integralno gradbeno dovoljenje, ustrezneje se ureja postopek prevlade javne koristi v teh primerih. Zakon določa, da so tudi nevladne organizacije, ki delujejo na področju varstva okolja in ohranjanja narave ter civilne iniciative stranski udeleženci v postopku s pravicami, ki jih določa ta zakon. Direktiva o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje in Aarhuška konvencija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, Mihael Prevc. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana predstavnika Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Področje graditve objektov ureja Gradbeni zakon, ki se je začel uporabljati leta 2018. Zakon je neločljivo povezan z zakonodajo na področju prostora, zato se pomanjkljivosti prostorske zakonodaje nujno odražajo tudi na področju graditve. Malo po sprejetju gradbenega zakona je Ustavno sodišče Republike Slovenije ugotovilo, da sta dva člena prejšnjega zakona o graditvi objektov neustavna in je odredilo, da mora Državni zbor ugotovljeno protiustavnost odpraviti. Gradbeni zakon, ki je začel veljati 1. 6. 2018 žal omenjene neustavnosti ni odpravil, zato imamo sedaj na mizi zakon, ki to problematiko rešuje. Tako je eno od poglavitnih rešitev predloga novega gradbenega zakona, da bo pred odstranitvijo nelegalnega objekta, ki posamezniku predstavlja dom pristojno sodišče prisodilo o sorazmernosti posega v pravico do spoštovanje doma. Šele, če bo sodišče ugotovilo, da ne gre za dom bo lahko pristojni inšpektor opravil izvršbo to je odstranitev nelegalnega objekta. V nasprotnem primeru pa bo inšpektor za pet let moral odložiti ukrep odstranitve objekta, s čimer bo sledil odločbi Ustavnega sodišča. V mesecu oktobru 2018 je Ministrstvo za okolje in prostor na temo izvajanja nove prostorske in gradbene zakonodaje izvedlo anketo, ki je bila namenjena strokovni in splošni javnosti. Stroka in številni deležniki urejanja prostora so opozorili na določene pomanjkljivosti gradbenega zakona, ki jih nov predlog zakona odpravlja. Tako so v zakonu uvaja pojem manjše rekonstrukcije, ki bo premestila vrzel med vzdrževanimi deli in rekonstrukcijo in pri kateri se bodo lahko dela izvajala zgolj na podlagi prijave začetka gradnje. V Novi Sloveniji pozdravljamo, da se nabor začasnih objektov širi tudi na objekte v primeru izrednih razmer ter skladiščne stavbe za dopolnitev obstoječe dejavnosti znotraj industrijskih in prometnih območij. Prav tako v primeru naravnih nesreč recimo v primeru požara zadostuje le prijava začetka gradnje za dela, ki so nujna za zmanjšanje ali odpravo posledic naravnih in drugih naravnih nesreč. Za skrajšanje postopkov pri pridobivanju dovoljenj je v zakonu pomembna novost, da se v primeru molka mnenje dajalca določi možnost, da lahko upravni organ odloči sam enako kot zakon že določa v primeru neusklajenih zadev. Postopek izdaje gradbenega dovoljenja za infrastrukture objekte se bo po novem začel tudi v primeru, če v vlogi ne bodo priložena dokazila o pravici graditi. Ker pa je dokazilo o pravici graditi pogoj za izdajo gradbenega dovoljenja bodo morala biti dokazila predložena pred izdajo gradbenega dovoljenja. Vsekakor tudi ta sprememba gre nasproti investitorju, da čim prej pride do gradbenega dovoljenja. To je še posebej pomembno za projekte, ki so sofinancirani iz evropskih sredstev. Plačilo komunalnega prispevka ne bo več pogoj za izdajo gradbenega dovoljenja. Ta dolžnost se izpolni pred prijavo začetka gradnje sami prijavi začetka gradnje pa bo investitor priložil dokazilo o tem, da so poravnane obveznosti glede plačila komunalnega prispevka. Seveda pa se bo to začelo uporabljati šele, ko bo začel delovati sistem e-graditev. Prednost te spremembe je, da bo investitorju omogočeno pridobivanje kreditov za namen plačila komunalnega prispevka na osnovi pridobljenega gradbenega dovoljenja. Res pa je, da bodo občin s tem plačilo komunalnega prispevka dobile kasneje kot do sedaj, vendar naj bi bil ob pričakovanem krajšem postopku pridobitve gradbenega dovoljenja ta zamik le minimalen. Poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo v tretjem branju soglasno podprli oba amandmaja koalicije, ki nista vsebinske narave ter seveda tudi sam gradbeni zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Mojca Žnidarič. Predstavila bo stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Danes odločamo o predlogu gradbenega zakona, ki optimizira določene neučinkovitosti v postopku izdaje gradbenih dovoljenj, ob tem pa sistemsko ureja in zapoveduje načine umeščanja objektov v naš prostor. Predlagane zakonske postavke uvajajo nekatere spremembe, ki gredo v smeri poenostavitve postopkov pridobivanja gradbenega dovoljenja. S temi spremembami se bo med drugim poenostavila pot do pridobitve določbe popolne vloge, uredil se bo tako proces ravnanja s stranskimi udeleženci kot tudi njihovo vključevanje v postopke, ponovno pa se bo uredila tudi možnost gradnje po dokončnem gradbenem dovoljenju. Prepričani smo, da bo po uveljavitvi predstavljenih sprememb postopek pridobitve gradbenega dovoljenja precej hitrejši in bolj učinkovit. V preteklosti so se namreč nekatere rešitve v praksi izkazale za nepotrebne ali celo neupravičeno omejevalne, kar je v končni fazi negativno vplivalo na izvedbo marsikaterega projekta. Z uveljavitvijo predlaganega zakona se bo investitorjem omogočil začetek gradnje še pred izdajo pravnomočnega gradbenega dovoljenja. To bo seveda veljalo le za stavbe, ki ne bodo imele vpliva na okolje. Uvaja pa se tudi možnost izvedbe manjše rekonstrukcije. Za vse rekonstrukcije je namreč do sedaj bilo potrebno pridobiti gradbeno dovoljenje, po spremembi zakonodaje pa bo to za manjše rekonstrukcije, torej ne bo več obvezno. V Poslanski skupini Stranke modernega centra si prizadevamo za poenostavitev in pospešitev birokratskih postopkov, ki jih preko administrativnih razbremenitev uvajata noveli obeh danes obravnavanih zakonov. Prav tako pričakujemo, da bodo spremembe vplivale na skrajšanje postopka izdaje gradbenega dovoljenja zaradi ureditve področja presoje skladnosti nameravane gradnje z določbami prostorskega izvedbenega akta. Po novem te skladnosti ne bo več presojala upravna enota, kot je to veljalo do sedaj, temveč se bo pri presoji sledilo in upoštevalo mnenje občin. Smiselno je namreč, da uporabo predpisa tolmači tisti, ki ga je sprejel. Ena izmed poglavitnih sprememb gradbenega zakona izhaja iz tehtanja med javnim interesom, ki narekuje odstranitev nelegalno zgrajenega objekta in med pravico do spoštovanja doma. V Poslanski skupini Stranke modernega centra se zavedamo nujnosti sprememb zakonodaje, ki sledijo odločitvi Ustavnega sodišča Republike Slovenije. To je v svoji obrazložitvi poudarilo, da nelegalno zgrajen objekt ne sme biti odstranjen, če obstajajo jasne okoliščine zaradi katerih bi bil poseg v pravico do spoštovanja doma posameznika nesorazmeren. Sodišče bo torej presojalo ali je škoda zaradi izgube doma večja od uzurpacije prostora. V primeru, da bo sodišče ugovotilo nesorazmeren poseg v pravico do spoštovanja doma bo izvršitev ukrepov torej odložena. V Poslanski skupini Stranke modernega centra si vse skozi prizadevamo za to, da bi bila zakonodaja krojena po meri ljudi in gospodarstva. Pri vsem tem pa se nam zdi izjemno pomembno, da kljub vsemu ohranjamo visoke standarde varovanja okolja, ki si ne moremo privoščiti novih kompenzacij na račun okolice v kateri bivamo. Te zakonske spremembe, po našem mnenju, v to razmerje ne posegajo. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog gradbenega zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Andrej Rajh. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci! Gradbeništvo je panoga, ki zadeva praktično vsakogar med nami. Gradbene objekte gradimo zato, da z njimi zadovoljujemo osnovne človeške in družbene potrebe bodisi po prebivanju, po izobraževanju, potovanju, energiji, čisti pitni vodi, varstvu in varovanju okolja in zdravja ter nenazadnje tudi prilagajanjem posledicam podnebnih sprememb. Prav je zato, da interese ljudi, družbe in gospodarstva, ki so tako različni in pestri kot so različni in številni deležniki ustrezno reguliramo, zato zakon, ki je pred nami ureja pogoje za graditev objektov in druga vprašanja povezana za graditvijo objektov. V Sloveniji imajo zelo pogosto kulturo spreminjanja in dopolnjevanja gradbene zakonodaje. ZGO-1 je bil sprejet že leta 2004 in je doživel 16 dopolnitev. Obstoječi gradbeni zakon je bil sprejet leta 2018. Tako pogoste spremembe in dopolnitve sistemskega zakona kot smo mu priča v Sloveniji v razvitih državah niso običajne, saj gre za zakon, ki bi ga praviloma lahko oziroma morali spreminjati in sprejemati na 10 ali celo 20 let to pa, zato da se v prostoru in stroki uveljavi in udomači. Po besedah predlagatelja predlagani zakon temelji na obstoječem zakonu in vanj ne posega radikalno temveč odpravlja določene težave in razbremenjuje birokracijo. Dejstvo je, da je že obstoječi torej trenutno veljavni zakon bistveno zreduciral potreben obseg dokumentacije za pridobitev gradbenega dovoljenja. Sam postopek pa degradiral na administrativnega. Ob tem pa je vsebinsko načrtovanje in projektiranje prestavil v fazo projekta izvedbe. S tem enostavno in nezahtevne objekte pravzaprav ni nič narobe. Obstoječa rešitev pa seveda ni dobro še posebej, kadar imamo opravke z zahtevnimi objekti takrat je potrebno vsebinsko koncipiranje objekta in so torej faza, ko je mogoče pravočasno in brez stroškov nasloviti potrebe, spremembe in razrešiti težave zamika v fazo izvedbe, kar prinaša težave in nepredvidene praviloma visoke stroške. Kot problematičen in nedefiniran se je izkazal pojem prevladujoča stroka v povezavi z izključno pravico vodenja projekta. Pojem je naknadno definiral prejšnji državni sekretar na Ministrstvu za okolje in prostor z dopisom. Pri tem se je skliceval na statistično klasifikacijo Statističnega urada Organizacije Združenih narodov, ki temu ni namenjena. Medtem je drugo ministrstvo, Ministrstvo za javno upravo ta isti dopis z navodilom in tolmačenjem razveljavilo. Pred nami je zakon, ki poenostavlja postopke graditve objektov in umeščanja v prostor. V neproblematičnih razmerah bo mogoče gradbeno dovoljenje pridobiti v instrukcijskem roku 30 dni v skladu z Zakonom o upravnem postopku z obravnavo preko državnega portala e-prostor in e-graditev predvsem za objekte, ki se jih umešča in gradi po integralnem postopku. Pridobitev uporabnega dovoljenja za enostanovanjske hiše bo poenostavljena. Ovoj stavbe oziroma fasada za pridobitev dovoljenja tako ne bo pogoj. Po novem bo lahko investitor na lastno odgovornost za čas gradnje po dokončnosti gradbenega dovoljenja kadar nebo potrebna okolijska presoja komunalni prispevek pa bo plačal šele v pričetku gradnje. Za gospodarstvo je pomembna redefinicija nabora začasnih objektov. Ta bo omogočala razširitev na objekte, kar pomeni, da bodo podjetniki lahko začasno za obdobje treh let poleg obstoječih objektov postavili na primer skladišča in jih naknadno po potrebi pridobili gradbeno dovoljenje. Veliko polemike pa so v javnosti povzročili definicija objektov daljšega obstoja. Ta definicija že obstaja v obstoječem zakonu. Na predlog ene od poklicnih zbornic pa se je v novem zakonu presečna letnica iz datuma 1. 1. 1998 predstavila na 1. 1. 2004. Ob tem predlagani zakon odpravlja konflikt strok, ki ga je povzročil obstoječi zakon. Različne enakopravne stroke zbrane v Inženirski zbornici Slovenije in Zbornici za arhitekturo in prostor napotuje, da skupaj določijo tehnično vsebino, obseg in vrsto projektne dokumentacije za posamezne faze projektiranja. V Poslanski skupini SAB in kot pooblaščen gradbeni inženir menim, da predlagani zakon naslavlja številne izzive s katerimi se deležniki srečujemo. Zato bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog gradbenega zakona, ki ga danes obravnavamo v okviru tretjega branja prinaša kar nekaj pomembnih novosti, ki naslavljajo različne faze gradnje in so usmerjene k poenostavitvi postopkov, hitrejšemu reševanju vlog in predvidenemu elektronskemu poslovanju. Rešitve, ki jih zakon naslavlja bodo investitorjem olajšale pot do gradbenega in uporabnega dovoljenja ter legalizacije, lažje izvedljive bodo tudi manjše rekonstrukcije, za katere po novem gradbeno dovoljenje ne bo več potrebno. Spremembe se nanašajo tudi na plačilo komunalnega prispevka, kjer je bil v okviru drugega branja sprejet amandma, ki določa, da mora dokazilo o plačanem komunalnem prispevku postati obvezni del dokumentacije, ki jo je treba priložiti k prijavi začetka del. Predlog zakona nadalje poenostavlja sanacije v primeru naravne nesreče na primer požara, ki hudo prizadene stavbo in jo je treba čim prej povrniti v prvotno stanje. Po novem bo v teh primerih dovolj le prijava začekta gradnje, kar je seveda iz praktičnega vidika izjemno pomembno. Vse naštete novosti prinašajo boljšo preglednost, pohitritev postopkov in gredo nasproti tako državljanom pri gradnji individualnih hiš kot tudi vsem ostalim investitorje. Istočasno pa se vzpostavlja tudi pravna podlaga za poslovanje in vodenje postopkov v elektronski obliki e-graditev. Med drugim prehod na digitaliziran način poslovanja prinese povezljivost baz in veliko manj pridobivanja dokumentacije za posameznika, ker je nadvse dobrodošlo. Če ima digitalizacija nekatere neudogne posledice v družbi lahko ugotovimo, da je na področju preglednosti ter hitre izmenjave podatkov in dokumentacije izjemno koristno. Seveda je škoda, da na tem področju nekoliko zaostajamo in zamik uvedbe elektronskega poslovanja obžalujemo. V Poslanski skupini Desus se zavedamo izredne pomembnosti učinkovite gradbene in prostorske zakonodaje. Predlog gradbenega zakona bomo tudi v tretji obravnavi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Branislav Rajić. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani! Zakonodajo na področju graditve objektov in urejanja prostora smo zadnjič prenavljali pred štirimi leti in jo začeli uporabljati pred tremi. Vlada in za prostor pristojni minister trdita, da z današnjim predlogom zakona uvajata digitalizacijo upravnih postopkov na področju gradnje, obljubljata izdajo gradbenih dovoljenj po skrajšanem postopku, v 30 dneh, na upravnih enotah se glede tega križajo, možnost gradnje na podlagi gradbenega dovoljenja za objekte, ki nimajo vplivov na okolje, tudi glede tega se na upravnih enotah križajo, učinkovitejši inšpekcijski nadzor in tako naprej. Poleg teh pravljic o izboljšavah, poenostavljanje legaliacije objektov pa sodi v rang basni z duhom korupcije, ki komaj čaka da uide iz steklenice. Nepovezani poslanci smo prvi za hitre, pregledne in enostavne postopke pri gradnji objektov. Zakonodaja mora biti do investitorjev in graditeljev bolj prijazna in predvidljiva. Zato v prvi obravnavi predlogu zakona, razen mene, Nepovezani poslanci niso nasprotovali. Smo pa takrat ministra opozorili, da je kot resorni minister v prvi vrsti odgovoren, da ščiti javni interes na področju ravnanja s prostorom in gradnjo objektov in da vse predlagane rešitve ne sledijo temu temeljnemu cilju. Odziv strokovne javnosti, nevladnih organizacij in tudi nas opozicijskih poslancev je bil velik, saj smo v okviru obravnave vložili kar nekaj amandmajev. Na vse pripombe sta bila sprejeta samo dva naša amandmaja, samo dva. Ostali pa sta sporni dve ključni rešitvi, zaradi katerih se bodo nepovezani poslanci pri končnem glasovanju vzdržali, sam pa bom predlogu zakona nasprotoval in sicer zato, ker škoduje arhitekturni stroki, s tem na dolgi rok ogroža kvaliteto bodočih posegov v prostor in grobo tepta sloves sodobne slovenske arhitekture. Minister ne razume vlogo posameznih strok pri projektiranju. V svoji pomilovanja vredni nevednosti o prostoru, prostorski minister vsiljuje predpis, da je vodja projektiranja lahko predstavnik katerekoli stroke ne glede na področje te stroke in ne glede na vrsto objekta, ki se projektira. On nerazumno ampak s prepričanjem kamikaze spreminja ureditev po kateri mora projekt za vodenje izdelave projektne dokumentacije določiti pooblaščenega arhitekta ali pooblaščenega inženirja iz stroke, ki v tej gradnji prevladuje. Zato smo za sejo odbora vložili amandma k 14. členu, ki pa ga danes v tretji obravnavi ni več moč spreminjati, s katerim smo želeli ohraniti ureditev iz trenutno veljavnega gradbenega zakona. Vodja projektiranja za gradbene inženirske projekte so gradbeni inženirji, vodja projektiranja za stavbe pa arhitekti po načelu prevladujoče stroke. To pravilo hočejo ukiniti, da bo lahko vodja projektiranja katerikoli stroke. Projektiranje mostu bo namesto gradbenega inženirja po novem lahko vodil krajinski arhitekt, inženir požarne varnosti ali rudarski inženir. To, da nimajo znanj o takšni gradnji ministra ne skrbi. Fino se mu zdi. Še bolj fajn se mu zdi, da bodo vrtce, šole in stanovanjske hiše lahko načrtovali in na koncu tudi gradili na primer elektroinženir brez sodelovanja arhitekta. Zato sem z amandmajem predlagal kompromisno rešitev za pomiritev konflikta med prevladujočimi strokami. Predlagal sem namreč, da mora biti del projektantske ekipe, ki je prevzela projektiranje, tudi strokovnjak, ki izdela osnovni načrt. V vsebinskem smislu gre za najpomembnejši načrt, ki ga ponavadi ne izdela vodja projektiranja, vendar tudi ta predlog ni bil deležen podpore. Stroke bi morale pri načrtovanju [[nerazumljivo]]sodelovati, zakon pa namesto tega omogoča, da vodja projektiranja praktično sam pripelje projekt do gradbenega dovoljenja. Ker bo vodja projekta lahko predstavnik katerekoli in ne v projektu prevladujoče stroke, se ne moremo znebiti suma, da so bile nekatere rešitve v predlogu zakona pisane na kožo nekaterim inženirskim birojem. Tako kot se minister drzna propagirati neplačevanje davkov in tako kot meni, da je [[nerazumljivo]]dopusten inštrument argumentacije v pravosodju, on brez sramu gre naprej in nam vsiljuje zakon, ki bo omogočil legalizacijo vsakega prostorskega, pardon, iztrebka, s katero bi poplačal usluge vazalom in udejanjal moč, ki jo nihče do sedaj v prostoru ni imel in je nikoli ne bi smel imeti ko gre za legalizacijo črnih gradenj. Kot je znano, je KPK prejela prijavo, da je Gradbeni zakon pripravljala odvetniška pisarna, ki zastopa tudi enega od poslancev v primeru legalizacije njegovega nelegalno zgrajenega objekta. Ta bo, če bo zakon sprejet, lahko svoj objekt legaliziral. Ministrstvo je sicer v svojem odzivu na postopek, ki ga je sprožila KPK, zanikalo, da bi zakon bil spisan na kožo kateremukoli posamezniku, na kožo res da ne, ampak na hišo pa. Za nameček se je ministerstvo zlagalo, da se meni datum glede zahteve za legalizacijo spreminja na podlagi pobude zbornice za arhitekturo in prostor, to pa so v zbornici ostro zanikali. Če bo ta zakon sprejet, svetovni slovenske arhitekture 20. stoletja ne bo več imel možnosti nadaljevanja. V regresijo bo pahnilo barbarstvo ministra, ki je v vsaki odgovorni Vladi bi odprhutal v pozabo že ob novici o posnetku pogovora v katerem zaničuje zakon, plačevanje davkov, sodstvo. In kot da to še ni dovolj, nam ta isti pred očmi sistemizira perfidne vzvode za degradacijo prostora in okoriščanje privilegiranih.
Gospod Branislav Rajić, minuto ste že čez čas, ki vam je dovoljen in, prosim če zaključite.
zaradi neodgovornosti na eni strani in nesramnega nevedenega na drugi, utegne biti naša gradbena zapuščina zanamcem le nevredna sled o prostoru, Plečniku, Ravnikarju in celi plejadi živečih arhitektov navkljub. In zapis o kratkem obdobju [[…]] [[govorita oba hkrati]] enega antologijskega požrešnega ministrovanja [[…]]
Mag. Branislav Rajić, jaz vas prosim, da zaključite, ker je nekorektno do drugih, ki imajo na voljo samo pet minut časa za predstavitev stališč, vi pa zdaj še šesto minuto krepko presegate.
[[…]]mi dovolite še en stavek.
Izvolite.
[[…]]koalicije za škodo, ki bo na dolgi rok prizadela naše okolje in prostor, je nezaslišano [[…]]
Mag. Branislav Rajić, jaz sem [[…]]Gospod Rajić, dovolj je. Hvala lepa za vaše stališče. Zelo nekorektno je od vas, da ste si vzeli celi dve dodatni minuti, nekorektno je pa do drugih kolegov poslanskih skupin, ki si tempirajo svoja stališča na 5 minut. Ja, bodimo korektni do vseh, kajne? Nadaljujemo, gospod Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo in opozorilo predhodniku. Praksa je pokazala, da ima Gradbeni zakon kar nekaj napak. Te naj bi se sedaj odpravile, vsaj na papirju, praksa pa bo ponovno pokazala realno sliko. A vendar, v Slovenski socialni stranki menimo, da obravnavani zakon odgovarja na številna vprašanja in dileme, ki so se pojavile pri naših državljankah in državljanih. Zakon je zelo strokoven. Pripombe, priporočila, mnenja različnih deležnikov, vsekakor pozdravljamo. Oni iz prve roke najbolje vedo, kako zadeve stojijo in kaj bo dejansko potrebno spremeniti oziroma dopolniti. Zakon ohranja temeljno skrb do okolja, pravic in interesov prebivalstva, da si pereče zadeve uredijo na lažji, enostavnejši način. V Sloveniji je zelo veliko nelegalnih in neskladnih gradenj, o katerih se je v preteklosti pridno molčalo. Srž problema vidimo v tem, da se je v času naših staršev, dedkov, stricev in babic, gradilo oziroma dozidavalo tako rekoč na vsakem koščku zemlje, četudi ni bila primerna za gradnjo. Iz lesenih hramov so nastajali vikendi, iz vikendov pa hiše za bivanje, saj so se družine širile in so potrebovale več bivalnega prostora. Opažamo, da je danes to nov trend, kajti, mladi se želijo osamosvojiti, biti na svojem, zato gredo raje živet na vikend, namesto v blok, po vrh tega pa lahko obdelujejo še zemljo, če imajo zanjo interes in voljo. Tudi starejši si z leti želijo iti v manjše hiše, vikende, kajti stroški teh velikih hiš so previsoki z premajhne pokojnine. Neobhodno dejstvo je, da vse te nelegalne gradnje grobo posegajo v splošni interes države, v okolje, prostor in naravo. Črne gradnje so se včasih bohotile, a upamo, da jih bo s sedanjo zakonodajno vejo vse manj. Gradbeni inšpektorji so letos v akciji nadzora objektov izdali okoli 100 inšpekcijskih odločb za nelegalne objekte. V slovenski zgodovini je bilo tudi veliko primerov, ko so pošteni ljudje kupili hišo, ne vedoč, da cela hiša ni legalna. Novi zakon jim bo šel naproti, kajti legalizacija bo možna tudi za dele objekte, kar bo razveselilo marsikaterega črnograditelja. V Slovenski nacionalni stranki smo vsekakor naklonjeni, da bodo naši državljani deležni poenostavitve pri legalizaciji. Kajti, v istem postopku bo predvidoma mogoče legalizirati črno gradnjo, ter dobiti dovoljenje za njeno pozidavo oziroma rekonstrukcijo. Ravno tako je ob legalizaciji predvideno plačilo komunalnega prispevka občini. Če vse skupaj strnemo, zakon prinaša dobre rešitve, tako našim državljanom, kot za državo in za občinski proračun, kamor se bo stekal denar iz naslova legalizacije in komunalnega prispevka.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za dano besedo. Cenjeni državni sekretar s sodelavcem! Predlog gradbenega zakona v tretji obravnavi. Predlog zakona ne radikalno posega v vsebino sedaj veljavnega zakona, temveč le odpravlja ugotovljene napake in bistveno birokratsko razbremeni postopke pridobljenega [[?]] gradbenega dovoljenja, ter pri tem ohrani skrb do okolja in skrb do pravic, interesov ljudi, ki jih gradnja zadeva. Predlog zakona tudi uvaja nekatere izboljšave kot so e-graditev digitalizacija na področju gradnje in upravnih postopkov. Pridobitev gradbenega dovoljenja po skrajšanem ugotovitvenem postopku v 30 dneh v neproblematičnih postopkih oziroma primerih. Izdaja gradbenega dovoljenja v krajšem roku omogoča, ker upravna enota ne bo več preverjala skladnosti predlagane gradnje s prostorskimi akti, ampak bo to v domeni občine. Ponovno se uvaja možnost gradnje na podlagi dokončnega gradbenega dovoljenja, kadar gre za objekte, ki niso objekti in iz vplivov na okolje. S predlogom zakona se omogoča učinkovitejši inšpekcijski nadzor na način, da lahko inšpekcijski nadzor nad nezahtevnimi objekti izvaja tudi občinske inšpekcije. Predlog zakona ponastavlja postopke legalizacije objektov in delo objektov, odpravlja pa tudi nekatere nesmisle pri pridobivanju integralnega gradbenega dovoljenja. Predlog zakona zagotavlja enakopravnost strok in prinaša pospešene postopke pri izdaji gradbenih dovoljenj. Odpravlja tudi dva člena, ki sta v prejšnjem zakonu neustavna za kar nalaga tudi Ustavno sodišče. V Slovenski demokratski stranki bomo tudi v tretjem branju podprli soglasno predlog zakona, ki se imenuje Gradbeni zakon. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Edvard Paulič, predstavil bo stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Temelje katerekoli javne politike ravnanja z okoljem mora biti razumevanje javne koristi in javnega interesa. Vsebino obeh pojmov konkretizira in zapolni zakonodajalec zato je še kako pomembno kakšne zakone sprejemamo na področju varovanja okolja in gradbene zakonodaje. Že v prvem branju gradbenega zakona smo v LMŠ opozarjali, da ne gre zgolj za neškodljivo odpravo napak ali pohitritev dolgotrajnih postopkov iz veljavnega gradbenega zakona, ampak gre tudi za to, da se v predlogu zakona ponovno odražajo nesprejemljive prakse delovanja ministra Vizjaka, ki smo jim pred časom že rekli odločen ne. Potem, ko je plebiscitarna večina Slovenk in Slovencev stopila na stran strokovnih in okoljevarstvenih nevladnih organizacij ter civilnih iniciativ jih je predlog gradbenega zakona želel bistveno omejiti v njihovem poslanstvu varovanja javnega interesa in naravnega okolja. Ni nepomembno poudariti, da ima stranski udeleženec v vsakem upravnem postopku vsebinsko pomembno vlogo in s tem, ko je Vlada želela okoljevarstvene organizacije črtati iz kroga stranski udeležencev okolju ne delamo prav nobene koristi. Ponovno smo bili priča manevru dodajanja sporne vsebine po že končani javni razpravi. Nedopusten manever, ki je bil v preteklosti uprizorjen že večkrat. Tako smo, poslanke in poslanci, po več kot letu dni od javne razprave na seji matičnega delovnega telesa na mizo dobili skrajno sporen amandma koalicijskih poslanskih skupin k 66. členu Gradbenega zakona. S tem amandmajem se je poskušalo zaobiti plebiscitarno voljo ljudstva izraženo na referendumu o Zakonu o vodah. Po več urnem vztrajanju opozicijskih poslancev je koalicija sporni člen vendarle umaknila pa kljub temu je bolj kot, da minister preredko sliši opozicijske poslanke in poslance zaskrbljujoče to, da minister ne sliši stališč, ki jih zagovarja strokovna in druga javnost. Če grem naprej. V skladu z Resolucijo o deklarativni dejavnosti, ki jo je sprejel ta Državni zbor bi se morali zakonodajni predlogi pripravljati na ministrstvu, saj imajo tam zaposleni ustrezne strokovne kompetence. V primeru priprave predloga Gradbenega zakona temu ni bilo tako. Minister je kmalu po nastopu funkcije razpustil službo za sistem okolja in prostora, ki je delovala kot pravna služba ministrstva. Namesto tega je pri pripravi gradbenega zakona sodelovala zunanja odvetniška družba, ki je po našem mnenju v konfliktu interesov zaradi česar je zakon potencialno kompromitiran. V LMŠ ugotavljamo, da gre pri tem za uvajanje novih spornih praks, čemur na tem mestu ostro nasprotujemo. Zakonodaje se ne sme pisati na način, ki vzbuja sum na to, da zasleduje parcialne interese posameznikov ali skupine ljudi pač pa v korist celotne družbe in zato bomo v LMŠ današnjem predlogu, ki ga bremenijo tovrstni sumi, nasprotovali.
Hvala lepa. Še kot zadnja bo gospa Violeta Tomić predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Skoraj po desetletju usklajevanj z različnimi deležniki je bila 2017 sprejeta celovita prenova okoljske in gradbene zakonodaje s sprejemom gradbenega zakona in Zakona o urejanju prostora. Sila nenavadno je, da moramo zdaj komaj dve leti po uveljaviti zakonodaje, ki se je sprejemala in usklajevala desetletje obravnavati dva zakona čisto na novo. In nenavadno se zdi, da je trenutna vlada tako hitro uspela speljati vse postopke različnih usklajevanj, ki so prej trajala tako dolgo. Zdi se tudi nenavadno, da se Vlada ni odločila za popravke teh dveh zakonov v delih, kjer sta se izkazala za neučinkovita in je namesto tega raje spisala skupaj 500 strani dolga izredno tehnična in nepoznavalcem težko razumljiva zakona. Nenavadno je tudi da je Ministrstvo za okolje in prostor ukinilo vsa zakonodajna pravniška delovna mesta in je zakon outsoursal, pa glej ga zlomka slučajno pri odvetniški pisarni, ki je slučajno družinsko povezana z eno od inženirskih firm, ki bo imela koristi od tega zakona in popolnoma slučajno zastopa tudi poslanca Desusa, ki bo od legalizacije črne gradnje po tem zakonu imel koristi. Nenavadno je tudi v tem zakonu pravijo Hojsov zakon, namreč Hojs je po profesiji inženir in še bolj nenavadno je, da je že davno odstopljeni minister za notranje zadeve na svojem Twitterju Levici, se pravi nam očital lobiranje, u hu hu. Minister Vizjak pa je na seji minoriziral vlogo te odvetniške pisarne, saj naj bi jih plačali le 6000 evrov, kar je čisto navadna laž, saj je iz pogodb, ki smo jih pridobili kot informacije javnega značaja popolnoma jasno, da je bila pogodba za delo, ki bi ga lahko in celo morali opraviti pravne službe MUP-a, bila vredna blizu 20 tisoč evrov našega davkoplačevalskega denarja in vse to se zdi več kot nenavadno oziroma bi se zdelo nenavadno, če ne bi že leto in pol opazovali, da santa te vlade na naravo, na prostor, na delavske pravice, na javno zdravstvo, na šolstvo, na državno premoženje, na EU sredstva in vse ostalo kjer lahko v korist kapitala in na škodo delovnih ljudi čim bolj deregulira, liberalizira in privatizira vse kar se deregulirati, liberalizirati in privatizirati da. In to čisto slučajno v korist posameznikov, ki so tako ali drugače povezani s to vladajočo koalicijo popolnoma brezsramno. Tako kot pri protikoronskih zakonih, v katerih se je čez noč sprejelo prenekatere podtaknjence, ki z zaustavitvijo in blaženjem posledic epidemije niso imeli čisto nobene veze, tako se tudi tu na 500 straneh izredno tehnične zakonodaje skriva marsikaj. V gradbenem zakonu nekatere v javnosti najbolj odmevne spornosti zakona sploh niso obrazložene, na primer uravnilovka med strokami pri vodenju projektov, na kar smo v Levici že opozorili. Kljub temu, da se vseh spornosti, ki so skrite v teh zakonih, verjetno sploh še niti ne zavedamo. Naj vas samo spomnim na sporni podtaknjenec v obliki amandmaja k 66. členu, kjer so na zadnje vrata znova želeli vpeljati privatizacijo vodnih virov. Kar 7 ure j trajal boj za umik tega amandmaja, minister pa je pri naslednji obravnavi rekel, da ta člen itak ni bil pomemben, zelo nenavadno ali ne. Na seji, ki je trajala 8 ur smo se kar 7 ur ukvarjali s tem popolnoma nepomembnim členom, ki je nekaj govoril o vodi, v eni uri pa smo potem sprejeli tehnične popravke kar k dvem zakonom. Predlog zakona je nevladnim organizacijam in civilni družbi praktično popolnoma onemogočil sodelovanje v postopkih izdaje gradbenih dovoljenj. Minister je sicer obljubil, da bodo te sporne določbe z amandmaji črtane in da bodo nevladne organizacije ohranile možnost sodelovanja, ki jih imajo sedaj. To je sicer res bilo črtano, ni pa bil črtan sporni člen, ki nevladnim organizacijam nalaga plačilo tudi do tisoč evrov [[znak za konec razprave]] visokih upravnih in sodnih taks, s čimer se jim bo na finančni osnovi prav tako onemogočilo sodelovanje v teh postopkih. Potem pa so tu še sporne legalizacije črnih gradenj, pisane očitno na točno določene posameznike, pa nižanje pravne varnosti za investitorje v primeru nakupa nelegalnih objektov in tako naprej. Vse, o čemer smo že govorili v prvi obravnavi. Skratka zakon po več mesecih obravnave v Državnem zboru ni bistveno boljši [[znak za konec razprave]] kot je bil v prvi obravnavi, kjer smo v Levici glasovali proti njegovemu sprejemu. Zakon je bil in še naprej ostaja seznam lobistov, ki so si zadnje leto in pol na MOP-u podajali kljuke. Zato bomo v Levici tudi v tretji obravnavi glasovali proti sprejetju tega zakona. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 156. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Vidim, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem še 159. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Ne. Zaključujem razpravo. Končali smo torej z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, tj. pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVNIŠKI SLUŽBI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Mag. Franc Vindišar, državni sekretar na Ministrstvu za zdravje, imate besedo. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani poslanke in poslanci. V Republiki Sloveniji primanjkuje zdravnikov, kar otežuje dostopnost do zdravstvenega varstva prebivalcev, še posebej pa je to izraženo v zaostrenih epidemioloških razmerah, ki smo jim trenutno priča. Razloge za sprejem novele zakona je mogoče strniti v naslednje sklope. Dolgotrajnost postopkov pridobivanja poklicnih kvalifikacij zaradi težavnosti izpolnjevanja pogoja znanja slovenskega jezika za tuje zdravnike. Pomanjkanje zdravnikov na številnih ravneh zdravstvene dejavnosti. Čakalne dobe, ki pogosto presegajo najdaljše dopustne. Širjenje dostopnosti do zdravstvenih storitev tudi preko možnih novih pooblastil izvajalcem zdravstvene dejavnosti. In zagotavljanje in dvigovanje strokovnosti, kakovosti in varnosti izvajanja zdravniške službe. S predlaganimi spremembami dopolnjujemo dokazilo o znanju slovenskega jezika. Zaradi specifičnosti strokovne terminologije na področju zdravniške službe in zaradi lažjega dokazovanja pogojev glede dokazovanja znanja jezika ter s tem hitrejši zaposlitvi zdravnikov iz tujine se v zakonu kot dokazilo o znanju slovenskega jezika ob prijavi na strokovni izpit dodaja možnost predložitve potrdila zbornice. Potrdilo se izda na podlagi predhodno opravljenega izpita o znanju strokovnega slovenskega jezika za zdravnike, ki se opravi pri zbornici ob sodelovanju lingvistične stroke, pri čemer se prizna tudi obstoječe javno veljavne listine. Izdan je na podlagi uspešno opravljenega izpita na ravni odličnosti, ki ga bo kateri od kandidatov ali kandidatk predložil. Izpit pri zbornici je prilagojen potrebam dela, saj je poudarek na znanju strokovnega in ne slovenskega jezika na splošno. S predlaganimi spremembami se uvaja osnovna licenca zdravnika, ki se zdravniku po opravljenem strokovnem izpitu podeli po uradni dolžnosti z namenom takojšnje vključitve v opravljanje zdravniške službe. Zdravnik z osnovno licenco bo lahko opravljal vse dejavnosti za katere je ustrezno usposobljenost pridobil v okviru izobraževanja in pripravništva, predvsem bo lahko opravljal dela na področju urgentne dejavnosti. Z novelo se uvaja tudi inštitut certifikata o posebnih znanjih zdravnikov. Na podlagi tega bo lahko zdravnik samostojno opravljal zdravniško službo na strokovnem področju za katerega je pridobil licenco z dodatnimi usposabljanji in izobraževanji pa bo imel možnost pridobiti certifikat o osvojenih posebnih znanjih na določenem drugem strokovnem področju, s tem pa pravica tudi na tem področju samostojno opravljati zdravniško službo. Ker ga je pri določanju posebnih znanj na posameznem strokovnem področju za povsem strokovna vprašanja, novela predvideva, da bo vsebine posebnih znanj določalo slovensko zdravniško društvo v sodelovanju z medicinsko fakulteto, sprejela pa jih bo Zdravniška zbornica Slovenije v soglasju z Ministrstvom za zdravje. Certifikat bo vezan na veljavnost osnovne licence. S predlaganimi spremembami se zaradi zagotavljanja celovite skrbi glede izobraževanja in usposabljanja zdravnikov pri zdravniški zbornici, izvajanje strokovnih izpitov z Ministrstva za zdravje prenaša na zbornico. Zbornica na podlagi javnega pooblastila že sedaj spremlja in nadzoruje strokovni razvoj zdravnikov vse od začetka izobraževanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zdravstvo, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora, gospe Anji Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa predsedujoča za besedo. Odbor za zdravstvo je na svoji 67. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravniški službi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Zakon smo zaradi poslovniškega manevra stranke Levica obravnavali v dveh delih in ga včeraj tudi zaključili. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podal mag. Franc Vindišar, državni sekretar na Ministrstvu za zdravje, ki je predstavil nekako tri sklope poglavitnih rešitev. Prvega, takojšnja vključitev zdravnikov po opravljenem pripravništvu in na strokovnem izpitu v opravljanje zdravniške službe v mejah osnovne licence. Drugo. Poenostavitev vstopa tujih zdravnikov na trg dela in poenostavitev postopkov zaposlitve zdravnikov iz tujine. In tretji sklop. Povečati dostopnost do storitev, ki jih opravljajo zdravniki v okviru zdravniške službe in s tem zagotavljanje javnega zdravstva. Poglavitni razlogi za sprejem zakona so v pomanjkanju zdravnikov na vseh ravneh zdravstvene dejavnosti, čakalne dobe, ki presegajo najdaljše dopustne čakalne dobe. Sicer pa je bilo več že povedanega v njegovi predstavitvi. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila pisno mnenje, ki ga je služba podala kjer so podali vse pripombe k posameznim členom od katerih so nekatere z amandmaji v celoti upoštevane, nekatere v manjšem delu, nekatere pripombe pa po njihovem mnenju ostajajo. Gre zlasti za rešitve, ki posegajo v sam koncept zakona. Gre za bistvene sistemske spremembe veljavne zakonske ureditve, problem je tako sama predlagana ureditev, njena pomanjkljivost, neusklajenost kot tudi izredno pomanjkljiva obrazložitev so še povedali. Mnenje komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo, invalide je predstavil mag. Peter Požun. Poudaril je, da je komisija predlog zakona obravnavala, zelo natančno in ga soglasno podprla. V razpravi so nekatere opozicijske stranke izpostavile po njihovo na neprimeren postopek obravnave zakona, izrazili so nestrinjanje s tem, da se koncentracija moči vrača na zdravniško zbornico, saj se je v preteklosti pristojnost zaradi ozkih interesov zdravnikov odvzemalo. [[nerazumljivo]]se je možnost razpisa specializacij, ker je bilo več razpisnih kot pa je bilo podeljenih, kar so skrbno varovali, da ne bi preveč naraslo število specialistov. Glede znanja slovenskega jezika so opozorili, da po njihovem neprimerno preverjanje strokovnosti slovenskega izrazoslovja v medicini, ki ga bo preverjala zdravniška zbornica. Nasprotovali so določbi, ki predvideva, da se lahko specializacija izvaja tudi pri zasebnikih. Nasprotnega mnenja so bili predstavniki koalicijskih strank, ki so poudarili, da so spremembe na področju strokovnega izpopolnjevanja zdravnikov nujno potrebne. V praksi namreč obstaja večje število strokovnih izobraževanj in usposobljen, ki kljub njihovi kakovosti in obširnosti s pravnega vidika ne pomenijo dodatne kompetence za zdravnika na podlagi katere bi lahko opravljal zdravstvene storitve, ki ne sodijo v meje njihove licence. V nadaljevanju so predstavili temeljne pomanjkljivosti trenutne zakonske ureditve, zdravniške službe, ki jih predlog zakona želi odpraviti. Pojasnilo so, da se bodo s predlogom zakona postavila osnovna licenca in posebna znanja z zdravnikom, čemur bo zagotovljena višja stopnja strokovnosti, varnosti in kakovosti zdravstvene obravnave, kar je najpomembneje za paciente. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasovalo o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva dobi besedo gospa Mojca Žnidarič. Predstavila bo stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Novela Zakona o zdravniški službi prinaša nekaj novosti predvsem pa se z njo želi odpraviti problem pomanjkanja zdravnikov, ki je seveda v času korona krize postal še bolj očiten in marsikomu močno otežil dostop do zdravstvenega varstva. Novela prinaša tri bistvene novosti. Osnovno licenco, ki se zdravniku po opravljenem strokovnem izpitu podeli po uradni določnosti z namenom takojšnje vključitve v upravljanje zdravniške službe, certifikat o posebnih znanjih, na podlagi katerega bo lahko zdravnik specialist na določenem področju v svoje delo vključil tudi dodatno ekspertizo ter spremembe pri zahtevanju ustreznega znanja slovenskega jezika, ki bodo poenostavile pridobivanje zdravnikov iz tujine in sicer na način, d ase zahteva strokovna raven znanja slovenskega jezika, ki se bo opravljala pri Zdravniški zbornici. Z osnovno licenco in institutom posebnih znanj zdravnikov se zagotavlja cilj varstva pacientov in kakovosti zdravstvenega obravnave posameznikov. Prav tako se temu cilju sledi z dopolnitvijo dokazil o znanju slovenskega jezika za tuje zdravnike. Zdravniki bodo morali obvladati takšno stopnjo znanja strokovnega slovenskega jezika, ki jim bo omogočila nemoteno komunikacijo s pacienti in kolegi ter pisanje zahtevanih izvidov in zahtevanih poročil. Z novim certifikatom o posebnih znanjih pa se uvaja mehanizem priznavanja znanj in kompetenc pridobljenih izven postopka pridobitve licence, zaradi katerih je zdravnik povsem usposobljen samostojno izvajati zdravniško službo na odločenem področju, če tudi njegova licenca tega strokovnega področja ne pokriva. Na ta način se vzpostavlja učinkovit mehanizem priznavanja posebnih znanj zdravnikov, s čimer se bo zagotavljajo, da bodo zdravniško službo na vseh strokovnih področjih še naprej seveda izvajali zdravniki, ki so usposobljenost pridobili za izvajanje zdravniške službe na nekem področju v okviru svoje licence dodatno pa še zdravniki, ki so potrebno usposobljenost pridobili z dodatnim izobraževanjem, na katerem so pridobili posebna znanja. Ne pozabimo kateri so razlogi, da danes obravnavamo novelo Zakona o zdravniški službi. Na prvem mestu je to sigurno pomanjkanje zdravnikov na vseh ravneh zdravstvene dejavnosti. Posledično imamo tukaj čakalne dobe, ki presegajo najdaljše dopustne. Temu sledi dolgotrajnost postopkov priznavanja poklicnih kvalifikacij nenazadnje je pomembna tudi potreba po zagotavljanju in dvigu strokovnosti, kakovosti in varnosti izvajanja zdravniške službe. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da so s predlagano novelo Zakon o zdravniški službi naslovljeni vsi navedeni izzivi, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vojko Starović bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Pričujoča novela zakona o zdravniški službi naslavlja več ciljev. Pri tem je osnovni cilj zapolniti pomanjkanje zdravnikov. Sicer nekje tri glavni ukrepi, torej olajšati postopek prihoda in delo zdravnikov iz tujine. Namreč, predlagatelj s tem predlogom spreminja način pridobivanja dokazila o znanju slovenskega jezika. Zahteva na ravni znanja bo C1, komisija bo pa pri tem primarno upoštevala terminološko znanje kandidata. Prav tako predvideva spremembe pri vključevanju zdravnikov v delu. Zasleduje čimprejšnje vključevanje, kar naj bi se doseglo z novo licenco, ki jo lahko pridobi in začne delati. Lahko s to licenco dobi tudi druge za druga področja. Torej, strokovno licenco dobi. Izvajanje strokovnih izpitov pa bi prenesli na zdravniško zbornico. Prav tako predvideva spremembe za sekundarje. Zdravnik, ki še ni specializiran bi po opravljenem strokovnem izpitu prve tri mesece opravljal delo kot sekundar na področju družinske medicine oziroma urgentne medicine z namenom, da vsi pridobijo vpogled v ti dve še posebej deficitarnih področij. V SAB ocenjujemo, da so nekatere rešitve, ki jih predlaga vlada delno ustrezne, saj se zavedamo kritične situacije v zdravstvu, kljub temu pa kot smo že pri tej vladi navajeni, zakon ki ga znova sprejemamo od danes na jutri vsebuje spremembe, ki so nedomišljene in nedodelane in ki jih dejansko ne moremo podpreti. Ob tem ne vidimo prav nobene ne dejanske potrebe ne zakonske podlage, da se zakon sprejema tako hitro, brez ustrezne strokovne javne razprave in tudi razprave z dovoljšnjim časom v samih telesih tega parlamenta. Poglejmo si samo [[…]]Tudi nomotehnično ni v redu. Poglejmo si samo številne pripombe Zakonodajno-pravne službe naše. Poleg tega predlog zakona daje vse preveč pooblastil zdravniški zbornici, ki se je že izkazala kot neustrezna forma za načrtovanje, pridobivanje in razvoj zdravniškega kadra. Redno prevladajo ozki zasebni interesi in to ne gre. Vzbuja se vtis, da ravno te določbe, ki prinašajo pooblastila in denar zdravniški zbornici so tiste, ki so porinile ta zakon naprej tako na hitro, ker nekje jih denar že čaka. Prav tako ni ustrezna rešitev, da se specializacije z javnim denarjem opravljajo pri zasebnikih. Znova gre za izkoriščanje javnega denarja za financiranje privatnih dejavnosti. Zato smo z ostalimi opozicijskimi strankami vložili amandmaje s katerimi predlagamo, da se omenjene naloge zdravniške zbornice odpravijo in da to opravlja Ministrstvo za zdravje. Dejstvo je, da težave zaradi pomanjkanja zdravnikov niso nastale včeraj, ampak so plod večletnega tiščanja glave v pesek v upanju, da je to zgolj trenutna situacija, ki se bo nekako rešila. Da temu ni tako in da je situacija še kako resna pričajo akutne razmere, ki jih je razgalila in še poglobila kovidna kriza. Zato ob tem pozivam Ministrstvo za zdravje k čimprejšnjemu oblikovanju metodologije ocenjevanja in ugotavljanja trenutnih kratkoročnih, srednjeročnih in dolgoročnih potreb po zdravnikih in pripravo realnih zdravniških standardov in normativov, ki bi temeljili na analiza dejanskih in možnih obremenitev zdravnikov in tako prišli do enih temeljnih podlag za oblikovanje močne mreže javne zdravstvene službe, za katero se zavzemamo praktično vsi. V SAB predlog zakona iz naštetih razlogov ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Branko Simonovič. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim! Veliko slišimo in beremo o stiskah državljank in državljanov, ki ne morejo izbrati svojega osebnega zdravnika, ker zdravnikov, ki bi sprejemali nove paciente, skorajda ni. V zaostrenih epidemioloških razmerah je ta težava postala še toliko bolj pereča. Brez osebnega zdravnika pogosto ostanejo tudi starejši ljudje, ki so imeli pred tem 20 ali 30 let oskrbo zagotovljeno na istem mestu. Starejši niso tako spretni pri iskanju novega osebnega zdravnika. Po navadi pa potrebujejo veliko zdravstvene oskrbe, za nameček pa so še slabše mobilni in si posledično težko izberejo zdravnika, ki je oddaljen od njihovega bivališča. Ko prebijemo prvo linijo, če malo karikiram, in odpravimo pregled pri osebnem zdravniku, se v primeru napotitve k specialistu srečamo še s čakalnimi dobami, ki večkrat presegajo najdaljše dopustne. Kljub vsem težavam pa se v zdravstvu še vedno srečujemo s požrtvovalnim kadrom, ki kljub težkim pogojem dela ohranja srčnost in dobro voljo. Da bi stanje vsaj nekoliko izboljšali, imamo danes na naših klopeh novelo Zakona o zdravniški službi, ki prinaša nekatere rešitve, ki bodo pripomogle k boljšemu delovanju in dostopnosti zdravstvenega sistema predvsem na primarni ravni, hkrati pa se bo zagotavljala višja stopnja strokovnosti, varnosti in kakovosti zdravstvene obravnave pacientov. Predlog zakona predvideva takojšnjo vključitev zdravnikov po opravljenem pripravništvu in strokovnem izpitu v opravljanje zdravniške službe v mejah osnovne licence. Spreminja in dopolnjuje dokazilo o znanju slovenskega jezika in uvaja institut certifikata o posebnih znanjih zdravnikov, s katerim se bo v slovenskem pravnem redu zagotovil mehanizem priznavanja znanj in kompetenc, pridobljenih izven postopka pridobitve licence, zaradi katerih je zdravnik povsem usposobljen samostojno izvajati zdravniško službo na določenem področju, četudi njegova licenca tega strokovnega področja ne pokriva. Nadalje predlog zakona prinaša tudi poenostavitev vstopa tujih zdravnikov na trg dela. Zavedamo se, da je problematika dostopnosti zdravstvenega sistema kompleksna in da so današnje rešitve le delne narave. Če kaj lahko naredimo takoj, je to odprava birokratskih ovir in racionalizacija postopkov. S tem seveda naloga zakonodajalca ni končana. Še naprej bo potrebno proaktivno delovanje v iskanju novih rešitev za boljši in dostopnejši sistem javnega zdravstva. V Poslanski skupini DESUS bomo predlog novele Zakona o zdravniški službi podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Skoraj 2 leti trajajoča epidemija koronavirusa, pa čeprav ta v zadnjem obdobju sploh ni razglašena, je dodobra razgalila vse razpoke obstoječega javnozdravstvenega sistema, ki sicer diha na škrge, a se kljub temu vsak dan znova požrtvovalno bori za zdravje in življenja državljank in državljanov. Zato na tem mestu najprej zahvala celotnemu zdravniškemu cehu za njihov boj in doprinos v teh zahtevnih časih, zahvala pa tudi vsem tistim, ki so se postavili po robu tisti nerazumni manjšini stanovskih kolegov, ki širijo nevarno šarlatanstvo sredi hude javne zdravstvene situacije. Da, govorim o skoraj samooklicani iniciativi slovenskih zdravnikov in njihovem neetičnem ravnanju, za katerega je prav, da odgovarjajo pred pristojnimi organi. Epidemija je torej pokazala na eno temeljnih težav našega zdravstvenega sistema, to je izrazit kadrovski deficit in pomanjkanje ne le zdravniškega kadra, temveč tudi vse ostalega zdravstvenega osebja in današnja novela naslavlja ta problem, zato ji je veljalo nameniti natančno proučitev in objektivno politično oceno njene ustreznosti. V povezavi s problematiko pomanjkanja kadrov bi veljalo primarno sicer zagotoviti predvsem ustrezne razmere za delo v zdravstvenem sistemu, ne zgolj za zdravnike, pač pa za ves kadre. Zelo verjetno tudi ne bo zadoščala zgolj ureditev praznih razmerij. Ne glede na to, pa je cilj tokratnih sprememb in dopolnitev takojšnja vključitev zdravnikov v opravljanje zdravniške službe. Vemo, kakšno je stanje na področju družinske in urgentne medicine. Samo na področju družinske, nam v tem trenutku manjka 200 zdravnikov. Zato v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev predlagane rešitve pozdravljamo. V zadnjih letih se je ugotovilo, da zahtevana raven znanja slovenskega jezika in vseh s tem povezanih procesov ne omogoča zapolnitev te kadrovske vrzeli. Seveda govorim predvsem o znanju in obvladovanju jezika na strokovni ravni, ob hkratnem preciznem zagotavljanju načela varnosti in kakovosti zdravstvene obravnave. Res je, da je Zdravniška zbornica v preteklosti imela preveliko koncentracijo moči in da je bilo smiselno in potrebno, da se ji je odvzelo določena pooblastila, predvsem seveda govorim o podeljevanju specializacij. To nenazadnje izhaja tudi iz poročila Računskega sodišča. A ne glede na to, v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev in poslanke ocenjujemo, da se zbornici v primeru prenosa izvajanja strokovnih izpitov na področju znanja slovenskega jezika, ne podeljujejo prevelika pooblastila oziroma, da takšna rešitev ne more v temelju ogroziti načela varnosti in kakovosti zdravstvene obravnave. Nepovezani poslanci in poslanka razumemo intenco predlaganih rešitev in jim na današnjem glasovanju ne bomo nasprotovali, kljub temu, da menimo, da bi morali zakon obravnavati po rednem postopku. Zdravniška stroka pogosto opozarja na kronično pomanjkanje zdravnikov na primarni ravni, epidemija pa je to dostopnost, za ljudi seveda, dodatno poslabšala in v tem času imajo zdravstveni delavci še številne dodatne zadolžitve ob manjšem številu osebja, kar povečuje možnost napak in močno obremenjuje zdravstvene delavce. Zato ni prav, da jih pustimo na cedilu.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Jani Ivanuša. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Še enkrat lep dober dan vsem skupaj prisotnim v dvorani, še posebej vam, spoštovana podpredsednica Državnega zbora in seveda predstavnikom Vlade! Rešitve, ki se sprejemajo na hitro, običajno niso dobre. Trenutna zdravstvena situacija v državi je še dodatno pokazala, kje v zdravstvenem sistemu so težave. Dejstvo, da se sistemska težava, kot je nadomestitev manka zdravnikov ne more rešiti čez noč. Predlagatelj želi odpreti vrata v slovensko zdravstvo tujim zdravnikom na način, da bi se znanje slovenskega jezika preverjalo kar na Zdravniški zbornici. Predlagatelj utemeljuje, da bo izpit pri zbornici upošteval vsebine strokovne terminologije zdravnika. A vrana vrani ne izkljuje oči in je težko slepo verjeti, da ob znanje odtehtalo. Težko je pozabiti na zgodbe, ki jih dnevno poslušamo po terenu, na terenu, da zdravniki ne govorijo slovensko in da jih marsikdo ne razume, ko razlagajo diagnoze. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke menimo, da zdravnik mora poznati slovenski jezik, predvsem v komunikaciji z pacientom. Le na ta način lahko pacientu ustrezno razloži situacijo in se na osnovi tega lahko pacient odloči po lastni volji. Ne bom, niti ne pomislim kolikokrat je kakšen pacient rekel, da ali ne, ker ga je bilo strah oziroma sram priznati, da zdravnika ne razume. Niti ne pomislim, ne upam kolikokrat je bil nekdo zaradi tega zdravljen proti lastni volji. Razumem, da imamo pomanjkanje zdravnikov, kar je posledica leta in leta zanemarjanja na tem področju, a vendar je treba, da so vsaj zdravniki s katerimi se pacient posredno sreča, ko potrebuje zdravstveno storitev, na primer pediatri, zobozdravniki, ginekologi, zdravniki na urgenci, vešči preprostega slovenskega jezika. Za visoko izobraženega kirurga s katerim pacient ne pride v stik, je manj pomembno, da zna dobro slovenski jezik. Takšen strokovnjak bo z zdravniško ekipo komuniciral in to v naprej dogovorjenem jeziku. V trenutku, ko pride pacient v stik z zdravnikom, pa slednji mora znati preprosti slovenski jezik. Kar pogosto iz terena dobivamo informacije, da zdravnik sestri narekuje diagnozo v latinščini, pacient pa sedi v ambulanti in sploh ne razume kako resna je situacija, še manj kaj se z njim dogaja. Strokovni jezik naj bo jezik komunikacije med stroko in zdravniki, naj stopi na realna tla pri komuniciranju. Vsak pacient si zasluži, da poteka celotna obravnava v slovenskem jeziku. Kot predstavniki SNS še dodajamo k preprostem ljudem jeziku, da bodo ljudje razumeli postavljeni diagnozo. Rešitev pomanjkanja zdravnika ne vidimo v rahljanju pogojev za znanje slovenskega jezika, temveč v spremembi izobraževalnega sistema same poti od študija do prakse in temu ustreznemu plačilu seveda. Vpis na medicinske fakultete je od nekaj veljal kot nekaj prestižnega. Nekaj nemogočega in običajno je za vpis zahtevanih najvišje število točk. Po tej logiki bi potem dobili najboljše dijake, ki bi postali najboljši študentje in kasneje zdravniki, kar pa je seveda daleč še od resnice. Število vpisnih mest je v zadnjem času res se povečalo, ampak to pomeni, da bomo dobili nove zdravnike šele čez deset let. Smiselno bi bilo trenutne študente višjih letnikov medicine navdušiti nad tem, da bodo ostali v Sloveniji, ne da dnevno poslušajo neverjetne zgodbe starejših kolegov. Marsikaj je treba spremeniti, mogoče tudi uvesti sprejemne izpite za medicino. Žalostno pa je, da smo se morali znajti v epidemiji, da bomo končno uredili težave, ki se že leta in leta vlečejo kot jara kača, leta in leta, desetletja in desetletja. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednja je na vrsti gospa Nada Brinovšek, predstavila bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Lep dober dan vsem tukaj v dvorani! No, pa lep dober dan tudi tistim, ki spremljajo tole sejo Državnega zbora v svojih pisarnah! Poglejte, dejstvo je, da v Sloveniji že nekaj let iz različnih razlogov beležimo upad števila zdravnikov, kar pa seveda otežuje dostopnost do zdravstvenega varstva naših prebivalcev. Zato predlagatelj torej Ministrstvo za zdravje s predloženo zakonsko novelo želi omogočiti kot prvič, takojšnjo vključitev zdravnikov po opravljenem pripravništvu in pa strokovnemu izpitu v opravljanje zdravniške službe. Zato se uvaja nov inštitut osnovne licence zdravnikov. Kot drugič. Predlaga se sprememba oziroma dopolnitev postopkov za zaposlitev zdravnikov iz tujine glede znanja njihovega oziroma našega slovenskega jezika. Poudarek je na poznavanju zdravniške, strokovne terminologije. In kot tretjič, se uvaja nov inštitut tako imenovani certifikat o posebnih znanjih. Osnovna licenca bo po tej noveli omogočala zdravniku, da po opravljenem strokovnem izpitu začne opravljati zdravniško službo v omejenem obsegu. Opravljal bo lahko vse dejavnosti za katere je ustrezno znanje seveda pridobil v okviru izobraževanja in pa pripravništva, to so znanja in pa veščine s področja urgentne medicine kot je na primer urgentna ambulanta oziroma delo v urgentnih ambulantah itn. Zdravniki z osnovno licenco bodo lahko opravljali delo na področju urgentne dejavnosti in s tem tudi bistveno pripomogli k reševanju pomanjkanja kadra na tem področju. Predlagatelj spremembo predlaga tudi ureditev področja znanja slovenskega jezika za tuje zdravnike kot pogoj za opravljanje zdravniške službe. Novela tega zakona predlaga, da se znanje slovenskega jezika dokazuje s potrdilom zdravniške zbornice, pri kateri zdravnik opravi izpit o znanju strokovnega slovenskega jezika. Izpit bo upošteval vsebine strokovne terminologije zdravnika, kar je pa tudi ključno za njegovo razumevanje in sodelovanje. Hkrati pa omogoča tudi hitrejši vstop zdravnikov v opravljanje zdravniške službe. Sam program preverjanja znanja slovenskega strokovnega jezika bo pripravila zdravniška zbornica v sodelovanju s pristojno javno visokošolsko ustanovo. Vsebino in pa sam potek preizkusa znanja slovenskega strokovnega jezika za zdravnike in pa obliko potrdila, pa bo določila Zdravniška zbornica seveda v soglasju z ministrom za zdravje. Novela zakona uveljavlja tudi nov inštitut tako imenovani certifikat o posebnih znanjih. Zdravnik z licenco bo lahko z dodatnimi usposabljanji in pa izobraževanji pridobil certifikat o osvojenih posebnih znanjih na določenem drugem strokovnem področju, s tem pa tudi pravico do samostojnega opravljanja zdravniške službe. Z novelo zakona se kočno predlaga tudi da se opravljanje strokovnega izpita prenese iz Ministrstva za zdravje na Zdravniško zbornico, kar je seveda smiselno, saj zbornica ves čas zdravnikove kariere spremlja in pa nadzoruje njihov strokovni razvoj, je aktivno vključena v zagotavljanje ustreznega podiplomskega usposabljanja in pa tudi izobraževanje v okviru podeljevanja in podaljševanja licenc, vključena pa je tudi v organizacijo izobraževanj, na podlagi katerih zdravniki pridobijo ali pa ohranijo znanja, ki jim omogočijo podaljšanje same licence. V Slovenski demokratski stranki smo tako prepričani, da gredo navedene spremembe Zakona o zdravniški službi v pozitivno smer razreševanja problematike, pomankanje kadrov v zdravstvu zato bomo to novelo zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine LMŠ bo predstavil gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Spoštovane in spoštovani, dober dan! Zakon o zdravniški službi je po našem mnenju vložen prepozno. S pomanjkanjem zdravnikov se v naši državi soočamo že dolga leta. Samo z epidemijo koronavirusa, ki je to problematiko še dodatno razgalila, pa se spopadamo že eno leto in 9 mesecev. Poleg tega zakon ne preprečuje težko popravljivih posledic za delovanje države kot to trdijo predlagatelji. Zato po našem mnenju sprejem takšnega zakona po nujnem postopku ni primeren. Še več, gre za sistemsko spremembo nas področju samostojnega opravljanja zdravniške službe, kljub temu pa v pripravo zakona javnost ni bila vključena. Predlog zakona med drugim predvideva opravljanje izpita iz znanja slovenskega jezika, ki bi se opravljal na zdravniški zbornici na katerem naj bi se preverjalo predvsem znanje strokovnega jezika. S tem gre dejansko za nižanje ravni znanja slovenskega jezika. Če se bo na izpitu preverjalo predvsem poznavanje strokovne terminologije, to ne zagotavlja zadostne stopnje sporazumevanja zdravnika s pacientom. Pacient potrebuje laično razlago diagnoze, zdravljenja in podobno. Poznavanje le strokovne terminologije bi to sporazumevanje lahko še k večjemu otežilo, nevarnost je tudi, da se bo na izpitih popuščalo zdravnikom, ki jih bolj potrebujemo. Po našem mnenju se z določbami glede znanja jezika zagotovo ne bo povečala dostopnost do zdravstvenih storitev. Pri tem se nam zastavlja tudi vprašanje zakaj se pri preverjanju znanja slovenščine popušča le zdravnikom ne pa tudi ostalim zdravstvenim delavcem, na primer medicinske sestre, tehniki zdravstvene nege, ki jih prav tako primanjkuje bodo imeli težje pogoje zaposlovanja kot zdravniki. Ne moremo pa niti mimo dileme ali je zbornica resnično usposobljena za preverjanje znanja ali gre le za podeljevanje dodatnih pooblastil zbornici. Po našem mnenju mora imeti pristojnost preverjanja znanja slovenskega jezika ministrstvo in ne ne zbornica. Zato smo v demokratični opoziciji vložili amandma, s katerim to pristojnost podeljujemo Ministrstvu za zdravje. Nadalje, se s predlogom zakona določa, da se bodo strokovni izpiti opravljali na Zdravniški zbornici in ne več na Ministrstvu za zdravje. Po našem mnenju je trenutna ureditev ustrezna, zato predlagamo črtanje te določbe. Spomnimo, da so se v preteklosti strokovni izpiti že opravljali na zbornici, vendar so ji bila ta pooblastila odvzeta z razlogom. Za konec velja spomniti še na mnenje Zakonodajno-pravne službe. Zastavljajo se vprašanje notranje skladnosti zakona, razmerja do veljavne ureditve koncepta samostojnega upravljanja zdravniške službe na podlagi specializacije in na to vezane licence. Vprašanje doseganja višje stopnje strokovnosti, varnosti in kakovosti, zdravstvene obravnave pacientov. Ni vključene vsebine programa preverjanja ustreznega znanja slovenščine oziroma merila, ki naj bi se pri tem programu upošteval v smislu zagotovitve ustreznega znanja slovenskega jezika, ki zagotavlja uresničevanje pravice pacienta do sporazumevanja v slovenskem jeziku in tako dalje. Nekatere pripombe so bil sicer upoštevane z amandmaji, vendar zakon po našem mnenju kljub temu ni ustrezen. V LMŠ predloga zakona ne bomo podprli. Problematiko o pomanjkanju zdravnikov je sicer potrebno nasloviti, vendar ne na takšen način. Spremembe morajo biti premišljene in sprejete v dialogu s stroko. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Lep pozdrav še enkrat. Seveda se v globalnem obsegu dogaja tekmovanje ne le za zdravnike in zdravnice, ampak za vse zdravstvene delavce in delavke. Praviloma bolj razvite države nekako poberejo tisti, ki jih izobrazijo razvojno manj razvite države, ki imajo že tako ali tako razvojni primanjkljaj njihovih zdravstvenih sistemov. Seveda je potreben razmislek na kakšen način bomo v Sloveniji z ustrezno emigrantsko politiko uvažali ta zadevni kader in omogočili, da si tukaj ustvarijo kot bi rekla desnica družine, domove in ostanejo med nami seveda je potreben razmislek kako bo naš to zadevno izobraženi kader ne le zdravnic in zdravniki v večji meri ostajajo v Sloveniji in tukaj naprej gradil svojo kariero in ambicije ne pa, da jih bomo v največji meri izobraževali zlasti nemško govoreče države. Ali ta zadevica, ki formalno nosi ime zakon odgovarja na ta vprašanja? Ne. V bistvu hoče neke večje sistemske izzive na brzino pretelovaditi nazaj na stanovsko organizacijo zdravnic in zdravnikov, kjer je članstvo obvezno na mesto, da bi se s politiko slovenskega zdravstva ne le slovenskega javnega zdravstva primarno ukvarjalo resorno Ministrstvo za zdravje. Ali je neka stanovska organizacija z vsem dolžnim spoštovanjem do nje in kot vsaka resna profesija seveda mora razvijati tudi strokovni jezik, strokovno slovenščino tisti ustrezen organ, ki naj bi preverjal znanje slovenščine? Socialni demokrati menimo, da ne. Ali je ustrezno iti v privatizacijo specializacij, kar pomeni, da bodo mladi zdravniki in zdravnici, specializanti v kot bi rekli v kakšni drugi mogoče kolegi na levici o tem internem razrednem boju še bolj v prekarni situaciji? Ne in zaradi tega navedenega smo seveda v demokratični opoziciji ustavnega loka predlagali določene amandmaje, ki verjetno, žal, ne bodo sprejeti. Onkraj vsega tega očitno ta vlada ni sposobna več spisati nekega zakonodajnega predloga, ki ga upravičeno ne bi povozila naša zakonodajno-pravna službe. Tudi nekako, ko je tukaj prisotni državni sekretar gospod Vindišar poskušal v nekih ustnih razlagah obraložiti čemu vse to, kar dejansko ni bilo zapisano, se je porodil še nek dodatni dvom, veste. Če mi hočemo mlade ljudi, ambiciozne, ki študijrajo medicino prej, če se izrazim v ljudskem jeziku, spraviti v proizvodnjo bomo morali tudi vsaj delno na glavo obrniti ta študij medicine in jih tudi prej in bolj intenzivni obliki pripustiti tako v kliniko kot jih tudi podučiti o tistem, kar spada v tisti del, ki mu običajno rečemo nega. Šele potem seveda in jih seveda tudi ustrezno mentorirati, jih seveda tudi ustrezno pozavarovati, če se bodo dogajale napake. Vse to bi bili neki minimalni pogoji, ki bi jih moral vsebovati tak zakon. Ker jih ne vsebuje, ker tudi ne obrazloži čemu se vse skupaj dodaja, šepet gre takole: vlada je nekih 150 jurjev obljubila zbornici, pa mora nekaj napajati, da se to pokrije. Socialni demokrati takih kupčij seveda ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Novela zakona o zdravniški službi, ki jo je pripravila vlada, sama zase pravi, da odgovarja vsaj deloma na vprašanje kadrovskega pomanjkanja v slovenskem zdravstvenemu sistemu, natančneje naj bi s to novelo v obtok hitreje prišli nove dodatne zdravniške kapacitete in dodatni kadri, olajšalo naj bi se tudi pritakanje zdravstvenega kadra iz tujine. Žal je situacija drugačna, kot pravi zakon, ki ga imamo danes na mizi in je v resnici ne rešuje. Prej ga lahko opredelimo kot tipičen lobističen zakon, le da se tokrat ne pogovarjamo o kapitalu, ki želi betonirati rečne bregove ali o kapitalu, ki se želi polastiti dobave z zdravili za celotno Slovenijo, pač pa se pogovarjamo o zdravniško zavarovalniškem lobiju. Saj veste, tisti del zdravništva, ki je že sedaj zelo privilegiran znotraj našega zdravstvenega sistema v celoti, ki obvladuje vrhove bolnišnic, ki prejema tudi po več deset tisoč raznoraznih dodatkov, kot se je to zgodilo v epidemiji Covid-19 in ki tudi sicer kotira me najbolje plačanimi javni uslužbenci. Ena izmed organizacij, ki se jo je žal v preteklosti ta zdravniško zavarovalniško lobij polastil je tudi zdravniška zbornica. Zdravniška zbornica naj bi delovala kot strokovne organ vsah zdravnikov, ki jih v tej državi imamo, pa se žal bolj kot s strokovnimi zadevami vse prepogosto ukvarja z interesnimi lobističnimi zadevami, ki naj zagotovijo dodatne privilegije zdravniškemu cehu, torej znova poudarjam, niti približno ne govorimo o vseh zdravnikih in zdravnicah, ki jih imamo v tej državi, marveč zgolj o tistih nekaj odstotkih najbolj privilegiranih, tudi zdravnikih dvoživkah, ki dopoldan delajo v javnih bolnišnicah od koder preusmerjajo paciente na svoje zasebne prakse, podaljšujejo namerno čakanle dobe samo zato, da na taistih pacientih lahko še dodatno zaslužimo. Kako konkretno gre torej aktualna novela zakona o zdravniški službi na roke zdravniško zavarovalniškem lobiju? Začnimo pri točki, ki je bila jedro razprav in predstavitev stališč do tega trenutka. To je področje urejanje znanja slovenskega jezika, ker se bo potrdilo o znanju po novem preneslo na zdravniško zbornico, ki ga bo lahko izdajala. Kaj le kaj bi lahko šlo narobe, če zdravniški zbornici podelimo dodatna pooblastila? To smo lahko v preteklosti že videli. Zdravniška zbornica je bila namreč tista organizacija, ki je v rokah držala škarje in platno za razpisovanje novih dodatnih specializacij. Pa so si ti gospe in gospodje v belih haljah zavarovali svoje lastne položaje znotraj zdravstvenega sistema tako, da so specializacije razpisovali na način, da se nikoli ni pojavil kakšen poseben kadrovski pritisk mladih zdravnikov na posamezne področje specializacije in si tako zagotovili monopolen položaj znotraj zdravstvenega sistema, položaj moči v luči kadrovskega pomanjkanja, ki so ga sami ustvarili za to, da so z njim izsiljevali državo za privatizacijo javnega zdravstva, za še več privilegijev in za še več dodatne moči. Podobno se položaj zdravniške zbornice krepi tudi z izvajalcem strokovnega izpita, ki se prinaša iz Ministrstva za zdravje na zdravniško zbornico. Kar me pripelje do druge problematične točke aktualnega zakona, to je osnovna licenca. V osnovi pravzaprav sploh ne vemo kaj točno naj bi ta osnovna licenca bila, vemo le, da naj bi jo prejel zdravnik ob zaključku svojega šolanja zato, da se lahko čim prej vključi v aktivno delo znotraj zdravstvenega sistema, ampak glede na podani kontekst, glede na dejstvo, Vlada Janeza Janše dela z zdravniško zavarovalniškim lobijem z roko v roki, se v levici ne moremo izogniti občutka, da gre za obvod okoli nekaj let nazaj sprejetih zakonskih določb, ki pravijo, da mora vsak zdravnik po zaključku šolanja toliko in toliko let svojega dela opraviti znotraj javne mreže, za osnovno licenco ta pogoj leti skozi vrata. In še za zaključek. 7. člen novele pravi, da se nabor izvajalcev zdravstvene dejavnosti, ki lahko pridobijo pooblastila ministra za izvajanje pripravništva sekundarjata in specializacije še dodatno širi na zasebnike in znova smo lahko priča kako se skozi zakonodajo krepi položaj zasebnega zdravstva na račun javnega zdravstva. Kako se krepi položaj dobička in biznisa namesto zdravja kot pravico vseh državljank in državljanov.
Hvala lepa. Kot zadnje stališče Poslanske skupine NSi, bo predstavila poslanka Iva Dimic.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Zakon o zdravniški službi prinaša spremembe za hitrejše vključevanje mladih zdravnikov in zdravnikov iz tujine v slovenski zdravstveni sistem. Novela tako predvideva tudi nov institut osnovne licence s katero se lahko mladi zdravniki takoj vključijo v opravljanje zdravniške službe. V okviru osnovne licence lahko samostojno opravljajo vse dejavnosti za katere so se ustrezno usposobili v okviru izobraževanja na medicinski fakulteti in pripravništva za poklic zdravnika. Dejstvo je, da nam v Sloveniji primanjkuje zdravnikov. Današnji predlog zakona zato potrebujemo, da bomo dvignili kakovost osnovne zdravstvene oskrbe za naše državljane. Dostop do zdravstva ne sme biti samo črka na papirju, ampak je treba to pravico tudi dejansko zagotoviti. Če omenim ali pa, ob obravnavi Zakona o zdravniški službi iz leta 2017, je bilo takrat povedano, da je bilo do julija 2017 s strani zdravniške zbornice izdanih 130 potrdil o dobrem imenu. V letu 2016 je bilo teh potrdil 260. V letošnjem letu se je teh potrdil do sedaj izdalo 100. To potrdilo potrebujejo zdravniki, ki odhajajo iz Slovenije in očitno je, da se je število teh odhodov v zadnjem času zmanjšalo, verjetno zaradi ukrepov in modernizacije slovenskega zdravstva v času te Vlade pa tudi zaradi same epidemije COVID-19. Naša prizadevanja morajo biti jasna in zasledovati cilj, da se število izdanih potrdil o dobrem imenu še bolj zmanjša, k čemer bo pripomogel tudi ta zakon. V Novi Sloveniji menimo, da moramo vsi strmeti k temu, da če zdravnike v Sloveniji izobrazimo, si moramo potem tudi prizadevati, da jih obdržimo, tukaj, doma, v naših zdravstvenih ustanovah. Dati pa jim moramo možnost napredovanja, jih čim prej vključiti v delo tudi v urgentnih centrih oziroma v urgentnih ambulantah. Mladi, ki tako dolgo študirajo in imajo veliko znanja želijo delati, vpijati nove izkušnje, nova znanja, nič jim ni težko povsod želijo biti tako rekoč zraven in so izzivi njihova strast, zato moramo to izkoristiti in jim dati možnost, da se bodo še z večjo željo in zanimanjem odločali za delo v ambulantah ter opravljali delo, za katero so se odločili in pogosto pravijo, da je to njihovo poslanstvo. Vsi jih potrebujemo te zdravnike potrebujejo bolniki, zdravstveni sistem in sleherni med nami. Zdravnikom in doktorjem dentalne medicine, ki že imajo licenco predlog zakona omogoča, da pridobijo tudi certifikat za posebna znanja z drugih povezanih področij. Veljavnost certifikata je vezana za zdravnikov licenco, zato mora zdravnik skrbeti za redno ohranjanje svoje temeljne licence, če želi v veljavi ohranjati tudi posebna znanja. Institut posebnih znanj je pomemben predvsem, zato ker za nekatera znanja na primer s področja paliative ni mogoče določiti področje, katere specializacije spadajo. Do sedaj se je to reševalo s krajšimi tečaji in izobraževanji ne pa s celovitim usposabljanjem. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati podpiramo zakonsko rešitev, da se omogoči pridobivanje certifikatov za posebna znanja, ki jih zdravniki pridobijo tekom svojega dela. O paliativni oskrbi govorimo že vsaj 10 let, da ni urejena tako kot bi bilo potrebno. Ta zakon bo način kako priti do te rešitve pa tudi znanja iz gerontologije in zato, ker bomo to slej kot prej vsi potrebovali je prav, da se tudi to podpre. Z namenom hitrejšega zaposlovanja zdravnikov iz tujine predlog zakona uvaja opravljane izpitov o znanju strokovnega slovenskega jezika za zdravnike pri Zdravniški zbornici Sloveniji. Program preverjanja znanja bo pripravila Zbornica v sodelovanju z javno visokošolsko izobraževalno ustanovo, ki poučuje in izvaja izpit iz slovenskega jezika kot drugi oziroma tuji jezik. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Amandma Poslanske skupine SD, LMŠ, Levica in SAB k 2. členu je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 11. členu, zato bomo razpravljali o njiju skupaj. V razpravo dajem 2. in 11. člen ter amandma Poslanskih skupin SD, Levica, SAB in LMŠ. K razpravi se je prijavil za enkrat mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, podpredsednica, za besedo. Poslanke, poslanci, državni sekretar s sodelavcem vsi lepo pozdravljeni! Jaz bi si želel, da bi bila vsak druga beseda pravica pacienta. Pacient ne sme biti brez zdravnika. Ne sme se zgoditi, da 74 letno gospo se ji pošlje obvestilo vaš zdravnik je odšel v pokoj ostali ste brez zdravnika. To se pač ne sme zgoditi v državi, kjer je v zadnjih 15 letih se je število zdravnikov v javni državnih bolnišnicah povečalo skoraj za 50 odstotkov iz 2tisoč 700 na 4 tisoč 100, ker se je število medicinskih sester različnih stopenj izobrazbe povečalo iz 8 tisoč 100 na 11 tisoč in nekaj in kjer se je na žalost najmanj število družinskih zdravnikov povečalo po podatkih vašega ministra za 13 odstotkov. To se ne sme zgoditi v državi, kjer smo uvedli referenčne ambulante, ki bi naj razbremenile zdravnike, zato ker se nekatere stvari tam morajo narediti. To se ne sme zgoditi v državi, kjer se je uvedel tudi recept tako, da recimo so nekateri kronični pacienti imajo recept, ki velja leto dni pa se je dogodilo. Jaz si res želim, ko se pogovarjamo o vseh pravicah novih standardih, novih investicijah mimogrede ravno danes sem postavil ne jutri bom postavil poslansko vprašanje kako je možno, da se CT v različnih bolnišnicah koristijo v razmerju 1:6 v prvih devetih mesecih tega leta nekje tisoč preiskav, nekje drugje pa 7 tisoč preiskav torej spoštovani govorim vam o tem, da je v bistvu organizacija v tem trenutku čarobna beseda, če želimo pomagati pacientom, je naša dolžnost tukaj, da pomagamo pacientom. Potem sledi vse ostalo. In organizacija je tista, kjer smo vsi skupaj, je potrebno priznati, klecnili v zadnjih 30-ih letih. 30-ih letih. In če želimo stvari izboljšati zaradi pacientov, za paciente, zato ker pacient je na prvem mestu, pacient je kralj, bo treba največ narediti na organizaciji. Konkretni zakon, ki je pred nami, v meni budi mešane občutke. Razumem dober namen, da se pač poveča število operativnih zdravnikov zato, ker lahko pričnejo delati prej in lahko delajo tudi nekaj dalj časa. To razumem. Drugič, ne razumem, da si niste vzeli kakšen dan več časa, da bi kljub vsemu napisali zakon, ki je nomotehnično in pravno konsistenten. Ko poslušamo mnenje Zakonodajno-pravne službe, kaj vse je narobe, pa ne gredo v vsebino, gredo v pravno ureditev tega, kar želite urediti, to enostavno, to sem že včeraj povedal, da zakon, ki ima v resnici štiri in pol strani členov, ima 6 strani pripomb Zakonodajno-pravne službe. Nekatere boste in ste skušali rešiti z amandmaji, žal pa ne vse. Sami Socialni demokrati smo skupaj s koalicijskimi partnerji vložili dva amandmaja. En amandma pač govori o tem, da enostavno ni nobene racionalne logike, da se zdravniški zbornici pooblastila večajo. Kljub vsemu gre za organizacijo, ki deluje na cehovski način, mi pa želimo, da imajo roko nad zdravstvom tisti, ki bo ves čas trdil: pacient je na prvem mest, nobenega bolnika ne bomo pustili na cedilu. In kot drugo, tisto, kar pač, jaz vem, da je to obrobno, saj v resnici specializacije se ne morejo opravljati v koncesijskih ambulantah, specializacije se lahko opravljajo v 27-ih državnih bolnišnicah. In ne vem, zakaj pač dražite tiste nas, ki verjamemo v javno zdravstvo, ki se izvaja pa tudi v javnih zdravstvenih ustanovah, s tem, da omogočate tistim, ki tega tako in tako ne morejo izvajati, da opravljajo se tudi pri njih specializacija in se s tem preliva denar iz javnih blagajn tja, kamor, mislim, mi pač želimo, da ta denar pride v državne bolnišnice, da ga koristno uporabijo. Jaz si želim, da bi ta dva naša amandmaja sprejeli. Zakon, kakor sem povedal, mi je žal. Ob tem, da napoveduje nekaj več delovnih ur, ki jih bodo imeli na razpolago pacienti, da je napisan, pa oprostite na malo narečni besedi, šlampasto. Vzemite si čas, posvetujte se s pravniki in pridite kdaj v ta parlament tudi z zakoni, ki so nomotehnično kolikor toliko primerni. Pa tudi v bistvu jaz ne bom glasoval proti tem zakonu, to kar sedaj povem, zato, ker imam občutek, da bodo pacienti, meni je pacient najbolj pomemben, dobili nekaj več ur na razpolago pri zdravnikih, ker bo nekaj več zdravnikov dosegljivih. Želim si, da bi naša dva amandmaja sprejeli. Če boste to naredili, jaz sem pripravljen celo glasovati za ta zakon. Čeprav bom še vedno vedel, da je šlampast, ampak kljub vsemu pacientom nekaj prinaša. Če pa ne boste, pa se bom vzdržal. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želela gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Glede na to, da je kolega Židan tudi šel malo širše, dovolite, da tudi sama pač na neke stvari mogoče delno odgovorim ali pa pojasnim. Res je, nezaslišano je, da državljanke in državljani ne morejo priti do osebnega zdravnika. Nezaslišano je, da nekateri na to opozarjate šele danes, kajti to se ne dogaja od danes, to je že kar nekaj časa. In na eni strani so na to problematiko opozarjali državljanke in državljani, ki seveda ne pridejo do zdravnika, in na drugi strani tudi sam zdravstveni sistem, ki tega ne zmore. Pač določeno število pacientov ima lahko osebni zdravnik, več kot toliko jih ne more imeti. Tudi zdravniki so samo ljudje in pač lahko delajo v okviru svojih zmožnosti. Zdaj, ta vlada se seveda tega problema več kot zaveda, zato je tudi naredila nekatere ukrepe že z Zakonom o nujnih ukrepih na področju zdravstva, kjer posebej izpostavlja 24. člen, namenjen t. i. družinskim zdravnikom, da bi se vendarle odločali za to specializacijo. Namreč ni problem razpisati specializacijo, problem je, da se mladi zdravniki ne odločajo za to specializacijo. Zakaj ne, je odgovor že verjetno sam po sebi znan – ker je izjemno zahtevna in samo delo, bom rekla, tereja res veliko od ljudi in v bistvu imajo potem nekatere pomisleke za tovrstno specializacijo. Niso tukaj problem samo zdravniki, ta osnovni prvi primarni sistem, ampak imamo tudi težave z nekaterimi specializacijami. Ta člen, 2. člen govori o tem, da se naj neke pristojnosti ne bi prenesele na tako imenovano zdravniško zbornico. Še več, zame je nesprejemljivo, to povem naglas, da so se posamezne stranke podpisale pod amandma, kjer v obrazložitvi piše: Zdravniška zbornica je tekom let večkrat postala ovira učinkovitejšemu upravljanju zdravstvenega sistema. Jaz seveda pač menim, da temu vendarlen ni tako. Verjamem, da ima zdravniška zborica do določenih problemov pač drugačne poglede, pa vendar gre tukaj za zbornico, ki združuje ljudi, zdravnike, ki so zavezani tudi nekim etičnim standardom in se mi zdijo pač taki zapisi pretirani in prav nič v ponos trenutnemu stanju, ko vemo kakšno je na področju zdravstva. Treba je povedati nekaj drugega. Jaz verjamem, da pač je prav, da se nekatere stvari prenesejo na zdravniško zbornico zato, ker ima ta ogrom no znanja, ima ogromno izkušenj. Njihova stališča pa temeljijo ravno na tistem, kar je prej kolega Kordiš izpostavil kot problem, temeljijo na ohranjanju javnega zdravstva. In ker temeljijo na ohranjanju javnega zdravstva je pač pomembno, da to vendarle povemo ko nekdo govori, da se bo pač privilegiralo neke zasebnike. Da pa nekdo ne bi smel opraviti pripravništva pri nekem privatnem zdravniku, če pač povzamem še druge, je pa pomembno naslednje. Poglejte, predstavljajte si nek drug poklic, kjer nek mlad človek ne bi smel delati pripravništva pri nekem podjetniku, privatniku. To je enako. Zakaj ne bi smel zdravnik delati tega pripravništva pri nekem privatniku? Saj gre za celoten sistem in gre za to, da se bo ta nekaj naučil in potem svoje znanje vrnil državi. Veliko slabše je, da jih s tem ko jim ne damo možnosti dobesedno izganjamo iz države in svoja znanja uveljavljajo nekje drugje. Jaz sem poslušala celo s strani takrat Levice pred časom, da pač zdravnike j treba kar nekako zavezati k temu, da toliko stane njihovi izobraževanje, toliko časa morajo biti v sistemu. Pa dajte no?! Potem pomeni, da tisti, ki je diplomiral iz gradbeništva ne sme jutri postaviti svoje podjetje z gradbeništvom, ampak mora najprej štiri leta delati v sistemu, zato da bo lahko potem pač ko bo končal ta čas lahko postal privatnik. To so skregane stvari in nehajmo kar naprej te uboge zdravnike, kar naprej jih imenujemo kot neke ne bodiga treba, ne vem, dvoživke in tako naprej. Poglejte, če nekdo izrablja sistem ga je treba zato primerno sankcionirati. Ne mečimo pa slabo luč na celoten sistem in taki zapisi, kot to, da je včekrat zdravniška zbornica pokazala, da je ovira jaz mislim, da so napačni. Veliko pomaga zdravniška zbornica, ima ogromno znanja, strokovnjakov in tudi za same zdravnike je zelo pomembna, ker se vendarle lahko osredotočijo na posamezne težave oziroma probleme, ki jih lahko le v tem, bom rekla, res stanovski organizaciji rešijo. [[oglašanje iz klopi]]
Hvala lepa. Repliko ima mag. Dejan Židan.
Hvala, gospa podpredsednica. Jaz si res želim, da bi kdaj govorili resnico v tem džavnem zboru. Ne drži, da opozarjam šele danes. Vam lahko prinesem dosjeje, kako dolgo že opozarjam, nenazadnje ali ste me slišali dobro, gospa poslanka? V zadnjih 15 letih se je število zdravnikov v bolnišnicah povečalo skoraj za 50 %, v družinski medicini pa za 13 %. To so uradni podatki od ministrstva. Pa še druge stvari so se uredile. Vendar, kakor tudi v tej razpravi, pacienta beseda kakor da ni. Mi to vse počnemo samo zaradi pacientov in pacienti kljub vsemu ostanejo na cedilu. Meni osebno je to nesprejemljivo. Drugo, ali je ta Vlada vse naredila? Koliko je meni znano, mogoče se motim, poznam pa situacijo v sosednjih državah, tudi malo bolj oddaljenih, enostavno ni, da tega, da se je primarno zdravstvo, pa ne zato, ker se je samo tako odločilo, bilo prisiljeno usmeriti na telefonsko zdravstvo. Pa šmentana muha! Človeka je treba videt, če je bolan, pa tega preko telefona in Zooma ne vidiš, ne zaznaš. Po tem si bodo vašo Vlado zapomnili. Kar se pa tiče specializacije, ali veste, zakaj je potrebna specializacija v državnih bolnišnicah, [[nerazumljivo]]jih imamo samo v državni bolnišnici. Zato ker specializant mora spoznati vso patologijo, vse možne, tudi skrajne primere, če pa pogledate naše koncesionarje, ki jih zelo cenim, delajo, če primerjamo, koliko delajo, delajo verjetno veliko več, kakor povprečni zdravstveni timi v javnih državnih ustanovah, boste pa ugotovili, da ne opravljajo vse širine dela. Na koncu najtežji primeri pridejo v države bolnišnice in kje pa se naj specializanti z njimi spoznajo, če ne tam, kjer pa so primeri? Ne morejo se tega naučiti, recimo, pri koncesionarjih, ki recimo delajo, ne vem, ves čas operacijo kile, ko pa je kaj bolj zapletenega, pa pošljejo v klinični center ali pa v regijsko bolnišnico. Zato je potrebno, da specializanti so v ustanovah, kjer so na razpolago vsi primeri, da se naučijo. Pa zopet ne zato, ker imam rad državne ali ker imam rad zasebne, to je zato, ker imam rad paciente. Zato morajo biti specializanti široko usposobljeni. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravo? [[Da.]] Gospa Anja Bah Žibert oziroma, se opravičujem, najprej dobi besedo državni sekretar. Ja, izvolite.
Hvala lepa. Samo toliko, da pojasnim. Izvajanje specializacije izven javne zdravstvene mreže je predvideno samo takrat, ko programa specializacije ni možno opravljat v javni zdravstveni mreži. To nikakor ne pomeni, da bodo specializanti šli zdaj k zasebniku, ampak takrat, kadar tega programa ni. Včeraj smo omenil, medicina dela, prometa in športa je takšno področje, klinična farmakologija je takšno področje. Seveda pa, to, kar ste omenil, operacije in podobne zadeve, to se opravlja državnih bolnišnicah in ker je to možno opravljat v javnih bolnišnicah, tudi po tej noveli to seveda ostane tako, kot je in nikakor ni nevarnosti, da bi sedaj ti specializanti odšli k zasebnikom, ampak bodo še naprej opravljal ta program specializacije, ki se lahko v državnih bolnišnicah, v državnih bolnišnicah. Hvala.
Hvala lepa. Najprej ima besedo gospa Anja Bah Žibert, za njo dobi besedo še gospod Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala lepa. Bom kratka, ker je v bistvu že državni sekretar povedal, da tudi pri tem, kar se govori o zasebnikih oziroma privatnih storitvah, gre samo za tiste stvari, ki jih pač v nekem javnem sistemu, niso dostopne, jih ne bi mogli izvajat. Glejte, populizma na račun pacientov imam že, res, preko glave, rečem pa samo nekaj – dejanja so tista, ki so pomembna. Zdaj mi lahko, smo se že 15 let pogovarjal, lahko 20, lahko tudi 25 let, ampak kaj je bilo narejeno? Če bi bilo to narejeno, se danes o tem ne bi pogovarjal. Tako da, problem je tukaj, rešuje se, reševal se je z Zakonom o nujnih ukrepih. Jaz verjamem, da se rešuje tudi z tem predlogom zakona in verjetno se bo potrebno še kaj, še kaj storiti in narediti, da bomo ta problem dejansko rešil do konca.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Rad bi se navezal na to, kar je dejal gospod sekretar, da bi se specializacije izvajale pri zasebnikih samo tam, kjer programov ni v javnih, znotraj javne mreže, pa se sprašujem, kako je mogoče sploh posreči z tako zmotnimi prioritetami. Če mi nimamo razvitih programov znotraj javne mreže, potem je javno mrežo, natančneje javno zdravstvo, potrebno dograditi na način, da bo tako [[?]] tovrstne programe lahko pokrivalo. Ne pa, da se širi usposabljanje še na zasebnike. Kot da ti zasebniki niso prejeli že dovolj raznoraznih uslug tekom zadnjih dveh let, tekom mandata vlade Janeza Janše. Imeli smo razpise za skrajševanje čakalnih dob, ki čakalnih dob niso in ne bodo skrajšali, so zgolj pretovorili desetine milijonov slovenskega javnega denarja v žepe zasebnikov. Mnogi izmed njih je bilo celo takih, da so zaposleni v javnih bolnišnicah, torej zdravniki dvoživke, ki se na razpis za skrajševanje čakalnih dob niso prijavile, čeprav so imele kader in kapacitete, da bi to izvajale, ampak so ta isti posamezniki kot zasebniki pokoristili razpis za skrajševanje čakalnih dob zato, da so se še dodatno omastili na javnemu denarju. To je zgolj eden izmed primerov s katerim Vlada Janeza Janše demontira javno zdravstvo v svojemu mandatu. Seveda, ne tako zelo neposredno kot bi si želeli, ker je javno zdravstvo pri nas zakoreninjeno kot vrednota med ljudmi in ga tudi pacienti cenijo. Pač pa posredno, tako da se siromaši javni zdravstveni sistem, pa da se dodatno poje s privilegiji in javnim denarjem raznorazne zasebnike, pa seveda zelo ostro nasprotovanje temu, da bi dvoživkarstvo, torej to, da so zasebniki hkrati zaposleni v javnih zdravstvenih inštitucijah prepovedali. To seveda pač pod to Vlado ne gre. Namesto tega smo danes na mizo dobili zakon, ki kot sem ga opredelil že v stališču poslanske skupine lahko označimo kot tipičen lobistično zakon, pisan po meri, zdravniško-zavarovalniškega lobija preko zdravniške zbornice, ki žal ne deluje toliko kot strokovno združenje, kar bi morala, ampak deluje kot interesno združenje, kot lobistični organ privilegiranega dela zdravniškega ceha. Se pravi, določenih zdravniških mandarinov, tistih ki se občasno znajdejo na seznamu najbolje plačanih javnih uslužbencev, ki so dobili tudi po več 10 tisoč evrov kriznih dodatkov za delo v epidemiji, itn. In sedaj bi v vsemu temu kontekstu še prenašali možnost izvajanja specializacij na zasebnike. Poglejte, jaz lahko temu samo odločno nasprotujem, ne glede na to v kako omejenemu obsegu se dogaja. Pač problem, ki ga imamo je podhranjena javna zdravstvena mreža. Ne to, da se specializacije lahko izvajajo samo v javnih bolnišnicah ne pa pri zasebnikih. Tudi za prenos pristojnosti na zdravniško zbornico lahko rečemo podobno. Vemo kakšne so bile te zgodbe v preteklosti. Verjetno se bo v razpravi danes to še slišalo, pa bom vendarle znova ponovil. Zdravniška zbornica specializacij ni razpisovala po strokovnemu kroju, ampak po interesnemu kroju na način, da je prišlo do pomanjkanja kadra v določenih profilih zdravnikov, samo zato, da so ti, gospe in gospodje zdravniški mandarini zavarovali svoj položaj, sedaj pa z recimo gospodom Kuštrinom na čelu celo državo jemljejo za talca, za talca jemljejo paciente, javno zdravstvo, itn. Tukaj imamo pa zakon, ki bi na zbornici dal še dodatna pooblastila, od potrdila o znanju jezika do izvajanja strokovnega izpita. Hvala, ne hvala, enako lahko rečemo hvala, ne hvala tudi osnovni licenci za katero se v Levici ne moremo izogniti vtisu, da je namenjena obhajanju zakonskih določb, ki pravijo, da naj zdravnik ob zaključku svojega šolanja toliko in toliko let najprej oddela v javni mreži, ne pa, da še posebej zdravniki študentje iz privilegiranih družbin po možnosti že rojeni znotraj zdravniških družin lahko neposredno po zaključku šolanja skočijo v neke zasebne prakse, zasebne mreže in koristijo svojih očkov in mamic vpliv za to, da se povzpnejo po zdravniški hierarhiji.
Hvala lepa. Besedo je želel državni sekretar, za njim dobi besedo še mag. Dejan Židan.
Dovolite, da še enkrat razložil. Se pravi, specializacija, program specializacije se lahko izvaja oziroma je predvideno, da se bo opravljal pri izven javne zdravstvene mreže samo takrat, kadar tega programa ni mogoče izvesti. In dva takšna primera. Medicina dela prometa in športa potrebuje v času specializacije za ustrezno strokovno usposobljenost . Spoznavanje dela na Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije zaradi ocene dela zmožnosti, na Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zaradi ocen invalidnosti, znanja s področja športne medicine se pač pridobijo na fakulteti za šport. Sledi področje klinične farmakologije, tukaj se dobivajo znanja za to strokovno področje, na Inštitutu za klinično farmakologijo, centru za klinično farmakologijo in toksikologijo, na javni Agenciji Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke, na Komisiji Republike Slovenije za medicinsko etiko. To so ta področja, ki jih naslavljamo s tem, se pravi, to je tisto, kar je potrebno zagotoviti tudi v zakonu, da se lahko programi specializacij izvajajo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še mag. Dejan Židan. Izvolite.
Jaz sem pristaš pogovora o številkah in ne podtikanj. Zato, če opazite, ves čas govorim številke. Saj mogoče kakšno tudi napačno razumem, ampak če se le da, tudi povem, kaj je vir številk. To je prvo izhodišče. In če bi se mi tudi znotraj zdravstva pogovarjali mogoče manj s čustvi in samo s številkami, bi nekatere probleme lažje reševali zato, ker bi potem tudi pristali na primerjavo zdravstvenih teamov znotraj državnih bolnišnic, med državnimi in med zasebnimi, med našo državo in tujimi državami in bi bilo marsikaj lažje rešljivo. Zato jaz sem res pristaš v bistvu številk. Tako lahko stvari rešujemo. Bi pa rad kljub vsemu opozoril, da v bistvu sistem, ki smo ga do sedaj peljali, ko smo rekli v bistvu, dajmo več denarja, dajmo več zdravstvenih delavcev. In številke rastejo, številke ne padajo. Številke rastejo. Ne na vseh področjih enako hitro, ampak rastejo. Ni dal zadostnega rezultata v tem trenutku zato ker prišli smo do tega, da ob tem, ko številke rastejo, ko razbremenjujemo, imamo več kot 100 tisoč po uradnih podatkih ljudi, ki ne morejo dobiti osebnega zdravnika, vključno s takimi, ki so ga imeli v velikih zdravstvenih domovih, in so kar brez ostali. To je tisto, kar jaz skušam povedati, je, da v bistvu, ko izboljšujemo pogoje v zdravstvu, pa smo ves čas na prvem mestu dolžni reči, ja, ampak za bolnike bo potrebno poskrbeti. Saj lahko, recimo, glavarine znižujemo, lahko, ne vem, več časa za izobraževanje, za karkoli, namenjamo, vendar nikoli ne sme to biti na način, da pacient ostane na čistini. Samo to hočem povedati. Zato tudi sem povedal, da sem mogoče jaz na strani opozicije tisti, ki sem mogoče še najbolj temu zakonu naklonjen ob vseh pomanjkljivostih. Zato, ker pri tem zakonu vidim, da bo za bolnike na razpolago več minut in ur. To je tisto, kar je meni najbolj pomembno, [[znak za konec razprave]] da bo več minut in ur na razpolago, da bodo rešili problem. Ampak ko bomo vse to naredili, mi ne smemo pozabiti, da to že nekaj časa delamo. Več minut damo na razpolago, poveča se število kadrov, razbremenimo z vsemi temi ambulantami, narašča za 50 % v državnih bolnišnicah. Ampak potem pa, ko primerjamo številke, pa se stvari ne izidejo. In moja ugotovitev je samo zato, ker smo naredili organizacijski lapsus, in zato, ker ne povemo vedno na prvem mestu: pomemben je pacient. [[znak za konec razprave]] Res je pomemben pacient, potem pa vse ostalo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati pri tem členu? [[Da.]] Miha Kordiš ima besedo.
Hvala za besedo. Saj se strinjam, da moramo posegati po številkah, ko se pogovarjamo o našem zdravstvenem sistemu. Tudi tam, kjer se pogovarjamo o kadrovski sliki morda predvsem. Sliko potreb, ki se potem prevaja tudi v sliko, koliko in kakšne kadre potrebujemo, lahko osnujemo na podatkih o čakalnih dobah – koliko se čaka, zakaj se čaka in tako naprej. Ampak hudič je v tej podrobnosti, da natančnih podatkov o tem, kakšne čakalne dobe v tej državi obstajajo, nimamo. Nimamo. Teh podatkov nimamo. Še kar jih nimamo, ne glede na to, da se že leta in leta pogovarjamo o ne vem kakšnih čakalnih dobah. Seveda jaz ne zanikam obstoja čakalnih dob, daleč od tega. Ker so stvarne. Pravim pa, da konkretnih podatkov o tem nimamo. Pa bi jih najprej potrebovali, če se želimo dalje pogovarjati o potrebah, ki jih imamo znotraj zdravstva - kje potrebujemo dodatne specializacije, kje potrebujemo dodatne kadre, kakšni naj ti bodo in tako naprej. Zdaj, če nimamo nekega prereza zdravstvenih potreb prebivalstva, ki se morda celo najbolje odraža res v čakalnih dobah, in potem podatkov nimamo o teh čakalnih dobah, težko potegnemo ven neke zaključke, kakšna bi bila naša kadrovska vizija za to, da popolnimo zdravniške vrste. In ker teh podatkov o čakalnih vrstah nimamo, se nam zgodijo tudi taki »flopi« kot je bil v primeru razpisa za skrajševanje čakalnih dob, ki teh čakalnih dob ne bo nič kaj dosti skrajšal, bo pa prenesel neko ogromno malho javnih sredstev v žepe zasebnikov. A če ne razpolagamo s točnimi številkami o stanju čakalnih dob pri nas, razpolagamo pa z neko drugo številko, še veliko bolj tragično. To je, da imamo v državi 100 tisoč ljudi brez osebnega zdravnika. 100 tisoč ljudi, ki nima niti osnovnega, rudimentarnega dostopa do zdravstvene oskrbe - zdravstvene oskrbe, ki jo, ne glede na prizadevanja nekaterih. Še vedno pojmujemo v tej državi kot človekovo pravico in ne kot biznis, kjer so doktorja pride tisti, ki si ga lahko plača pa do boljše oskrbe pride tisti, ki ima več denarja. Koliko pacientov, koliko ljudi v tej državi bo prišlo do dodatne zdravstvene oskrbe bo prišlo do osebnega zdravnika, ki ga sedaj nimajo izmed teh 100 tisočih na podlagi aktualnega Zakon o zdravniški službo oziroma njegovo delo? Nič, točno nič. Ker namen te novele ni, da bi reševal kakršnokoli kadrovsko vprašanje še diagnosticirati problema v resnici ne zna, ampak želi zgolj okrepiti Zdravniško zbornico kot institucijo zdravniško zavarovalniškega lobija. Tudi te razlaga o programu specializacij kako se nekateri ne izvajajo znotraj javne zdravstvene mreže in da je, potem potrebno razširiti na zasebnike ne morem sprejeti glede na to, da je sekretar v odgovoru in podkrepitvi, potem navajal celo paleto nekih drugih javnih institucij, ki morda niso zdravstvene institucije so pa še vedno javne institucije. Tukaj imamo opravka z neko disonanco.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Amandma Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 5. členu je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 15. členu, zato bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo dajem 5. in 15. člen ter dva amandmaja Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 7. člen ter amandma Poslanskih skupin SD, LMŠ, Levica in SAB. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 88. izredno sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 16.40. (Seja je bila prekinjena ob 16.07.) (Seja se je nadaljevala ob 16.40.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospde in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 2., 4., 5. 6. in 3. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. [[Nemir v dvorani]] Se slabo sliši? Poglejte, imamo nove zvočnike, menda se dajo kaj bolj na glas. [[oglašanje iz klopi]] [[…]]sam sebe ne slišim [[…]] [[medsebojno pogovarjanje]] Dokler uredijo predlagam, da gremo naprej. Prosim za malo tišine. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osebni izkaznici v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. [[oglašanje iz klopi]] Ne dela? Prekinitev. Dela ali ne dela? [[oglašanje iz klopi]] Je v redu? Tudi zvok se je popravil. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predlolga zakona o dolgotrajni oskrbi v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. 12. 2021, ki je objavljen na E-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica in LMŠ k 3. členu. Obrazložitev glasu Miha Kordiš v imenu poslanske skupine.
Zakon o dolgotrajni oskrbi je zakon za privatizacijo varne starosti. Nikjer to v zakonu ni jasneje napisano kot v njegovem 3. členu, ki izbriše pomen tega kar naj bi bila javna mreža. V 3. členu je namreč opredeljeno, da bodo do sredstev iz naslova dolgotrajne oskrbe upravičeni prav vsi možni izvajalci. Govorimo o raznoraznih samostojnih podjetnikih, govorimo o tujih korporacijah. Vse to je pa v zakonu o dolgotrajni oskrbi v resnici ena velika javna mreža, ki naj se napaja iz javnega denarja, torej javno mrežo zakon širit na tak način, da zajema vse, prav vse, briše razliko med dejansko javnimi inštitucijami in zasebnimi. Zakaj? Ja, seveda zato, da bodo prav vse biznis operacije lahko dostopale do našega javnega skupnega denarja. Med drugim je to problem tudi zaradi dejstva višine oskrbnin. V povprečju so višine oskrbnin v zasebnih koncesionarskih domovih skoraj za eno tretjino višje kot v javnih domovih. Zakaj? Ker oskrbovanci in njihove družine v javnih domovih plačujejo zgolj storitev oskrbe, med tem ko v zasebnih koncsionarskih domovih plačujejo še dobiček oziroma nase prevzemajo strošek investicije zgolj zato, da bo nek zasebni lastnik d.o.o. tuja korporacija iz naslova njihove stiske in potrebe po oskrbi na stara leta lahko še dodatno zaslužil. Namesto, da bi vlada Janeza janše problem visokih oskrbnin in zasebnega izvajanja oskrbe starostnikov prepoznala kot takega, torej kot problem, ga naslovila in odpravila, počne ravno nasprotno. V bodoče si želi še več oskrbe starostnikov prenesti na pleča raznoraznih zasebnikov, med drugimi, znova poudarjam, tudi tujih korporacij, kar je, mimogrede, tudi že mimo zakona na Ministrstvu za delo začela izvajati, samo zato, da bi vzpostavila neko lobistično mrežo zasebnega interesa, na katero bi se kot stranke koalicije lahko še naprej oprle, ne glede na to, kaj pomeni nadaljnja razgradnja javnega skrbstva starostnikov zanje in za njihove družine bodisi z vidika oskrbnin bodisi z vidika delavskih pravic, ki naj se zagotavljajo znotraj skrbstva starejših. Seveda smo [[znak za konec razprave]] v Levici vložili amandma, ki črta širitev dolgotrajne oskrbe, ne glede na to, kako zelo slabo je definirana, na vse mogoče oblike zasebne oblike, dobičkonosne oblike, izvajanja te dolgotrajne oskrbe. Upamo, da bo ta amandma užil primerno podporo. Če smo zavezani javnemu interesu, če smo zavezani primarno skrbstvu starostnikov kot človekovi pravici, ne kot biznisu [[znak za konec razprave]] in stiski, na kateri naj nekdo zasluži, potem drugačnega glasovanja sploh ne bi smelo biti.
Hvala lepa. Prosim, da se številka točke popravi. V redu je. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 20. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SD, LMŠ, SAB in Nepovezanih poslancev k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 44. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD in nepovezanih poslancev k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 44. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SD, LMŠ, SAB in nepovezanih poslancev k 11. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 11. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 21. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 26. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Desus k 33. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k temu členu pod številko 2, brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 9. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma Poslanske skupine Desus k 33. členu pod številko 1, je postal amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k tem členu pod številko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 34. členu. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 23. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 42. členu. Glasujemo. Navzočih 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 24. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 59. členu. Glasujemo. Navzočih 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 25. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 65. členu. Glasujemo. Navzočih 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 25. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 101. členu. Glasujemo. Navzočih 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 22. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC za novi 127.a členu. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 22. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 128. členu. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 24. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC za novi 128.a členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 154. členu pod številko 1. Če ta amandma ne bo sprejet, postane navedeni amandma brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti 6. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 129. členu. Glasujemo. Navzočih 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 14. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD in Nepovezanih poslancev k 136. členu pod številko 1. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 153. členu pod številko 2. Če ta amandma ne bo sprejet postane naveden amandma brezpredmeten. Če pa bo ta amandma sprejet, pa postane brezpredmeten amandma Poslanskih skupin Levica in LMŠ k 136. členu pod številko 2. Primož Siter v imenu poslanske, obrazložitev.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma in sorodni amandma, ki ga predlagamo v Poslanski skupni Levica, kliče k ohranitvi dodatka za pomoč in postrežbo. Trenutno zakon kakršen ga imamo pred sabo, pomeni da določene skupine do dodatka za pomoč in postrežbo ne bodo več upravičene. Dodatek za pomoč in postrežbo je ravno to, dodatek za pomoč in postrežbo tistim, ki pomoč in postrežbo potrebujejo, finančna kompenzacija za to, da si lahko torej privoščijo vsaj približno normalno življenje, normalno funkcioniranje. Vlada je seveda pod pritiskom v arhitekturi tega zakona, pod pritiski civilne javnosti, strokovne javnosti in parlamentarne opozicije svojo dikcijo nekoliko umilila in pripravila neko manjše sito skozi katerega spušča upravičence za dodatek za pomoč in postrežbo, ampak resnica pa leži v tem, da trenutna ureditev ki velja v zakonu, v predlaganem zakonu in ki jo poskušamo s temi amandmaji preprečiti, je dejstvo, da dodatek za pomoč in postrežbo obdrži samo ena manjša skupina ljudi, ki so sicer bili upravičeni, še vseeno 30 tisoč in več tistih, ki ga pa nujno potrebujejo, tem pa se dodatek za pomoč in postrežbo prav tako ukinja. Torej, dodatek za pomoč in postrežbo, spoštovane kolegice in kolegi, mora ostati.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 44. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica in LMŠ k 136. členu pod številka 2. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Levica k 142. členu. Primož Siter ima besedo.
Hvala lepa. 142. člen h kateremu vlagamo ta amandma, je v Zakonu o dolgotrajni oskrbi obrazložen zelo skopo, v eni vrstici zelo veliko tehničnih podatkov na katere člene katerih zakonov se nanaša, pa naj izkoristim to priložnost, da ta vladni manever razložim. Ljudje, ki imajo po sebi zavarovane svoje družinske člane oziroma svoje zakonce, partnerje, starše, po ureditvi v zakonu bodo po ureditvi v zakonu deležni dodatnega mesečnega stroška 28 evrov. zdaj, najprej je treba razumeti o kakšnih ljudeh oziroma kakšnih družinskih situacijah največkrat govorimo. Govorimo o situacijah kjer je eden od članov družine zaposlen, drugi je zavarovan vključen v obvezno zdravstveno zavarovanje preko te prve osebe zato, ker sam te socialne varnosti, zdravstvene varnosti nima zagotovljene. Torej, največkrat govorimo o družinah z enim zaposlenim. Predstavljajmo si kakšno mlajšo družino kjer je en zaposlen, drug na službo še čaka, ker ni imel te sreče do zdaj, skratka, teh ljudi dejansko socialnega roba je v Sloveniji v tem trenutku približno 65 tisoč. In Vlada namesto, da bi dolgotrajno oskrbo in njeno financiranje postavila na temelje nekega solidarnostnega prispevka kjer bi prispeval tudi kapital, kjer bi po potrebni prispeval v proračun, je rajši to breme zvalila tudi na pleča torej te skupine družbeno odrinjenih oziroma finančno, materialno najšibkejših. Problem, ki ga v Poslanski skupini prepoznavamo, problem ki ga je prepoznal tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje, torej ta operativni del, institucija, ki bo morala izvajati določbe tega zakona na terenu, z amandmajem pa ta člen enostavno oziroma ta odstavek tega, škodljiv odstavek tega člena predlagamo črtanje. V razpravi predvsem danes s strani poslank in poslancev različnih oziroma mislim, da vseh poslanskih skupin prejel neko informacijo odobravanja tega koraka torej črtanje te škodljive določbe za kar se vam v Poslanski skupini Levica zahvaljujemo. Financiranje socialne države mora stati na kapitalu, na pravičnem prispevku kapitala, na pravičnem prispevku proračuna ne pa na plečnih najšibkejših. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Miha Kordiš v lastnem imenu.
Hvala za besedo. Takoj uvodoma naj povem, da bom naš amandma k 142. členu podprl. Zakaj? Zakon o dolgotrajni oskrbi bi moral biti dvozložen zakon. V prvem delu bi moral pokriti oblike oskrbe starejših, ki jih bomo razvijali v bodočnosti. Tu govorimo o gradnji domov za starejše občane, o skrbi na domu, varovanih stanovanjih in vseh drugih oblikah skrbstva starejših vmes. Potem je pa drugi del zakona, ki pa v temu Zakonu o dolgotrajni oskrbi, ki ga je Vlada prinesla v Državni zbor, manjka. To je pa finančni del, kako bomo mi skrbstvo starejših v bodoče z namenskimi sredstvi financirali. Čeprav je ravno vprašanje financiranje tisti razlog zaradi katerega zakona o dolgotrajni oskrbi že 20 let nimamo, pa se kar paca in vali iz vlade na vlado, je vlada sedaj prinesla in obravnavamo takega, ki teh finančnih virov za financiranje virov dolgotrajne oskrbe preprosto nima. Ampak se je v nadaljevanju obravnave izkazalo, da nekaj finančnih virov pa ta zakon ima. Med drugimi v svojimi členi uvaja v bodočnosti nek nedefiniran prispevek, ki naj ga plačajo ljudje, ampak to umazano delo, Vlada pušča za neko drugo garnituro, [[Znak za konec razprave]] potem smo pa zgolj nekaj dni nazaj ugotovili, da je notri še dvig prispevka za okoli 27 evrov za tiste zavarovance, ki so zavarovani po svojih družinskih članih. Gre za višji prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje tam kjer gre za družinskega člana zakonca ali starša, ki je zavarovan preko njih. Skratka, precej hinavska akcija, ki se jo je vlada poslužila zato, da dodatno »zacola« 65 tisoč ljudi, za katero verjamem, da je šla tudi mimo večine [[Znak za konec razprave]] poslank in poslancev ne glede na to ali sedijo na desni, sredinski ali levi strani Državnega zbora in upam, da bomo sedaj, ko smo to odkrili z združenimi močmi za podporo temu amandmaju popravili in krivičen dvig prispevkov [[Izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Glasujemo. To je 142. člen, amandma. Navzočih 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 85, proti 1. [[Za je glasovalo 85.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 146. členu. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 85, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 153. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 23. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker amandma Poslanskih skupin SAB, LMŠ, SD, Nepovezanih poslancev k 136. členu ni bil sprejet je postal amandma istega predlagatelja k 153. členu pod številko 2, brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih supin Levica, LMŠ k 153. členu pod številko 3. Glasujemo. Navzočih 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in SMC k 154. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja Poslanskih skupin LMŠ in SD in Nepovezanih poslancev k temu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Obrazložitev glasu Jani Möderndorfer, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, predsednik. Pri temu amandmaju bomo glasovali proti, predvsem zaradi enega razloga. V Poslanski skupini LMŠ, SD in Nepovezani poslanci smo vložili dva amandmaja k temu istemu členu, kjer v bistvu dajemo zelo jasno priložnost in možnost tej vladi, da popravi svojo napako, če res misli iskreno o dolgotrajni oskrb, potem seveda naj to omogoči mnogo prej in ne šele leta 2025 oziroma v enem delu, se pravi kar se tiče institucij šele leta 2024. Namreč, za kaj gre? Gre za to, da v bistvu s temi amandmaji prekimamo roke bistveno prej. V nadaljevanju z drugim amandmajem pa zavezujemo seveda vsakokratno vlado, tista, ki bo, da seveda pripravi zakon, ki bo urejal finančni del, o katerem ta vlada sicer razlaga, da bo od nekje prišlo in da bo to nekdo uredil, do leta 2023. Kar pomeni, da je v enem letu po sprejetju tega zakona dovolj časa, da se pripravi tudi vse potrebno za finančna izhodišča. Kar pomeni, z drugimi besedami, ne moremo računati na demografski sklad, ki bo šele ne vem kdaj, ne moremo računati večno samo na proračun in kar je najbolj pomembno, ljudem moramo po pravici povedati koliko bo to stalo in kdo bo to plačal in predvsem na kakšen način se bo to izračunavalo. Sedaj, ali je to prav ali ne, jaz mislim, da če koalicija misli iskreno, potem naj ne prodaja samo besed, ampak naj iskreno podpre naša dva amandmaja in se svojemu amandmaju odreče. Kajti, ta bo seveda v nasprotnem primeru povozil. Seveda videli pa bomo sedaj ali misli resno ali ne ali bomo prodajali samo besede, predvsem koalicija. Torej, če smo za res iskreno dolgotrajno oskrbo, tako na institucijah kot na denarnem prejemku in potem za samega družinskega člana in pa dolgotrajno oskrbo na domu, potem seveda podprite amandma pod številko 2 in 3 od Poslanske skupine LMŠ, Socialnih Demokratov in Nepovezanih poslancev.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 17. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma Poslanskih skupin NSi, SDS in SMC k 154. členu pod številko 1, sta postala amandmaja Poslanskih skupin LMŠ, SD in Nepovezanih poslancev k temu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu in na seji Državnega zbora predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu, v imenu poslanske.
Proceduralno. Prosil bi predsednik, da pred glasovanjem nam date Socialnim demokratom 15 minut pavze.
15 minut pavze. Nadaljujemo ob pol, 17.30. (Seja je bila prekinjena ob 17.09.) (Seja se je nadaljevala ob 17.30.)
Spoštovani kolegice in kolegi, nadaljujemo s sejo. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Ugotavljam, da nismo sklepčni. Še enkrat glasujemo. Glasujemo. Še vedno enako nesklepčni. Sejo nadaljujemo čez 10 minut, tj. ob 17. uri 41. (Seja je bila prekinjena ob 17.31.) (Seja se je nadaljevala ob 17.41.)
Spoštovani kolegice in kolegi, nadaljujemo s sejo. Nadaljujem točno, smo pri tretjem glasovanju. Postopkovni predlog, kolega Vatovec.
Hvala, predsednik. Jaz bi prosil še za 15 minut prekinitve pred odločanjem za posvet v poslanski skupini.
Okej, jaz vam bom dal 15 minut. Bi vas pa opozoril na to, da potem kakšnih obrazložitev glasu ni več, ker smo pri tretjem glasovanju. Torej nadaljujemo 17.56. (Seja je bila prekinjena ob 17.42.) (Seja se je nadaljevala ob 17.56.)
Spoštovani kolegice, kolegi! Nadaljujemo s sejo, s točko. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 42. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo Predloga zakona o urejanju prostora, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 9. 12. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 343. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Ker je predlog zakona zaradi sprejetega amandmaja v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 6. členu, ki je objavljen a e-klopi. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavniku Vlade.
Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani predsednik Državnega zbora! Vlada predlaga uskladitveni amandma k 66. členu. Uskladitveni amandma k 66. členu je potreben zaradi sprejetega amandmaja k 64. členu predloga zakona na Odboru Državnega zbora Republike Slovenije za infrastrukturo, okolje in prostor v sklopu druge obravnave Predloga zakona o urejanju prostora zaradi česar je prišlo do notranje neusklajenosti določb predloga zakona. Sprejetje tega amandmaja je povzročilo prestrukturiranje in posledično preštevilčenje odstavkov 64. člena zaradi katerega je treba v 66. členu popraviti sklic na pravi odstavek 64. člena. Hvala.
Hvala lepa. Zahvaljujem se gospodu Bojanu Purgu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za okolje in prostor. Prosim, če se izklopite. Želite besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 12. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo predloga Gradbenega zakona, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi preda vloženih amandmajev z dne 9. 12. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 165. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 159. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je predlog zakona zaradi sprejetega amandmaja v drugi obravnavi neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 91. členu, ki je objavljen na E-klopi. Želi besedo predstavnik Vlade? [[Da.]] Gospod Purg, imate besedo.
Hvala za besedo. Vlada predlaga uskladitveni amandma zaradi notranje neusklajenosti zakona v 91. členu. Zaradi sprejetega amandmaja k 5. členu, ki ga je Državni zbor sprejel v sklopu druge obravanve na 27. redni seji Državnega zbora je treba odpraviti notranjo neusklajenost zakona. Nova ureditev namreč določa,da ob nepopolni prijavi začetka granje ukrepa gradbeni inšpektor in bi bilo sklicevanje na izjemo povezano z zagotavljanjem plačila komunalnega prispevka napačno, saj je gradbeni inšpektor zavezan ugotoviti, da prijava začetka gradnje ni bila podana. Ohranitev zapisa bi obenem pomenil, da ugotavljanje plačila zaradi sprejetega amandmaja izvaja gradbeni inšpektor, istočasno pa bi obstajala določba, ki občinskemu inšpektorju nalaga, da tudi on ugotavlja isto dejstvo. Ker dva organa v isti stvari ne smega odločati v ločenih postopkih je treba to anomalijo odpraviti. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Se opravičujem, želi še kdo razpravljati o uskladitvenem amandmaju? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Zaljučujem razpravo. Glasujemo. [[oglašanje iz klopi]] Bomo še enkrat ponovili, nekaj ni bilo v redu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Zelo veliko je razlogov zakaj bomo v Levici nasprotovali temu zakonu. To smo povedali že na vseh dosedanjih obravnavah, predvsem ta zakon je popolnoma kontaminiran. Prvo je to, da so oursursali na MOP-u, da so prestistematizirali kompletno pravno službo, ki bi se s tem zakonom morala ukvarjati, pa ustvarjanje nekega navideznega konflikta me arhitetkti in inženirji. Potem se je pokazalo, da je v tem zakonu cel kup podtaknjencev. Na mizo smo dobili nek amandma k 66. členu, ki bi spet sprožil privatizacijo voda, pa smo ga ubranili. 7 ur smo se trudili od 8 ur seje, da smo to ustavili. Potem ta predlog zakona spet onemogoča sodelovanje v postopkih izdaje gradbenih dovoljenj civilni družbi, nevladnikom in praktično kljub temu, da je minister obljubil, da bo to črtal se je potem z visokimi taksami zadržal ta odvračilni učinek pritožb. Potem tukaj gre tudi za sporne legalizacije črnih gradenj, ki so pisane očitno na kožo točno določenim posameznikom, pa pravna pisarna, ki je ta zakon sestavljala, ki tudi slučajno zastopa te iste posameznike, nižanje pravne varnosti za investitorje v primeru nakupa nelegalnih objektov. Skratka, lahko bi naštevala še in še, pa mislim, da ni prav, da se znova in znova ponavljamo. Ta zakon je slab. Ta zakon je Ta zakon je nepotreben. Samo dve leti po uveljavitvi prejšnjega, ki so ga usklajevali deležniki kar več kot 10 let, prihaja na mizo spet zakon. Lahko bi spremenili mogoče 2 člena, ki nista ustrezala, ampak ne, več kot 500 strani nekega zakona v neki pravniški latovščini, kjer se skriva in se vedno skriva marsikaj, kar bomo videli šele v prihodnosti [[znak za konec razprave]] in nas bo teplo. Tako, da v Levici bomo absolutno nasprotovali temu zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Branislav Rajić.
Dober večer v imenu Nepovezanih poslancev. Ta zakonska obljuba, da bodo gradbena dovoljenja izdajana v 30-ih dneh, je čista pravljica. Prav tako te legalizacije, o katerih govori in namerava izpeljati zakon in seveda ministrova ekipa, pa sodi med basni, in sicer z duhom korupcije, ki komaj čaka, da uide iz te steklenice. Ta zakon »izrinja« arhitekturno stroko, na dolgi rok ogroža tudi kvaliteto bodočih posegov v prostor, kvaliteto naše arhitekture. In pravzaprav grobo tepta sloves sodobne slovenske arhitekture, ki več ne bo tak kot je bil nekoč. Minister enostavno ne razume vloge posameznih strok pri projektiranju. Ker bo vodja projekta lahko predstavnik katerekoli stroke in ne v projektu prevladujoče stroke, mi sumimo, da so bile predlagane rešitve pisane na kožo posameznim inženirskim birojem. Mediji že napovedujejo, da če bo zakon sprejet, bo en poslanec med nami svojo črno gradnjo končno legaliziral. Zvestoba se nagrajuje na nagrajencu prirejene načine. Mi menimo, da so predlagane rešitve obremenjene s koruptivnimi tveganji in zato kompromitirane do točke, ko bi moralo ministrstvo sporne odločbe umakniti iz zakona. Zato bomo nepovezani poslanci glasovali proti - zaradi uvajanja neenakopravnosti strok, zaradi diskriminacije arhitektov in zaradi škodljivega izvajanja legalizacij vsepovprek ne glede na posledice, katere taki nelegalni objekti puščajo v prostoru. Če bo ta zakon sprejet, utegne biti naša recentna arhitekturna dediščina zanamcem le nevredna sled v prostoru, Plečniku, Ravnikarju in vsem živečim arhitektom navkljub. In seveda zapis o kratkem obdobju enega nezaslišano požrešnega ministrovanja. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Nataša Sukič. [[oglašanje iz dvorane]] Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Nataša Sukič v lastnem imenu.
Seveda bom glasovala proti. Jaz se ne bi mogla pogledati v ogledalo, da se podpišem pod legalizacijo korupcije. Legalizirana korupcija je ta zakon. Tako, da bom absolutno, in sramota je to, vi se kar smejte, ki legalizirate to korupcijo, da se prav vsi vidimo, kaj se dogaja, saj nismo neumni, jaz se pod kaj takega nikakor nebi podpisala. Misim, to je proti vsem mojim načelom v življenju. Tako, da bom absolutno glasovala proti. Hvala.
Hvala lepa. Franc Trček v lastnem.
Hvala. Ker je kolega Bane pozabil Vurnika in ker se imam kot prostorec za Vrunikovca tudi zaradi zakoncev Vurnik, bom glasoval proti. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 37. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravniški službi, v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, tj. z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. 12. 2021, ki st ega prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SD, LMŠ, Levica in SAB k 2. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 11. členu. Če ta amandma je bo sprejet, je amandma istega predlagatelja k 11. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 43. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 5. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 15. členu. Če ta amandma ne bo sprejet je amandma istega predlagatelja k 15. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je 38 glasovalo, proti 44. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SD, LMŠ, Levica in SAB k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je 38 glasovalo, proti 43. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanskih skupin SD, LMŠ, Levica in SAB k 2. členu ni bil sprejet je postal amandma istega predlagatelja k 11. členu brezpredmeten. Ker amandma Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 5. členu ni bil sprejet je postal amandma istega predlagatelja k 15. členu brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil, zaradi amandmajem sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vladna novela Zakona o zdravniški službi sama za sebe pravi, da bo nekoliko okrepila naš zdravstveni sistem z dodatnim kadrovskim prilivom bodisi na način, da se študentje medicine lahko hitreje vključujejo v praktično izvajanje dejavnosti bodisi na način, da bo olajšala postopke pridobivanja zdravniškega kadra iz tujine žal nič od tega ne drži. Znova imamo opravka kot že toliko krat po Vlado Janeza Janše s tipičnim lobističnim zakonom. Le, da ta zakon je napisal po meri betonskih hrušk, ki bi zagradile rečne bregove ali farmacevtskih korporacij, ki bi si podredile vele preskrbo z zdravili pač pa po meni zdravniško zavarovalniškega lobija. Prva stvar, ki jo ta zakon počne je, da krepi vlogo zdravniške organizacije in nanjo prenaša dodatna pooblastila. Govorimo o tem strokovnem izpitu govorimo o možnosti zdravniške zbornice, da bo preverjala jezikovne kompetence zdravnikov menda zato, ker Zdravniška zbornica bolje pozna terminologijo in bi po novem lahko izdajala potrdila o znanju jezika. Kaj se zgodi, če Zdravniški zbornici namenimo še več pooblastil kot jih v tem trenutku ima smo lahko v preteklosti že videli. Zdravniška zbornica je bila tista, ki je v rokah držala škarje in platno specializaciji in kaj se je zgodilo? Ker zbornica že kar dolgo časa ne deluje več kot strokovno združenje, ampak kot izpostava zdravniško zavarovalniškega lobija, ker je to inštitucijo ugrabila tista mala kasta privilegiranih zdravnikov znotraj našega zdravstvenega sistema se specializacije niso razpisovale po potrebah šolajočega se zdravniškega kadra kaj šele po potrebah pacientov in javnega zdravstva, ampak na način, da se je zavarovalo privilegirane pozicije določenih profilov znotraj zdravništva, za to da je nekaj posameznikov torej ta [[nerazumljivo]]privilegiranih zdravnikov za talca vzela celo državo, paciente in celotni javno zdravstveni sistem, iz katerega že kar nekaj časa izsiljuje za še več privilegije za še več moči žrtve pa smo vsi ostali v tej državi, ki zdravstveno oskrbo potrebujemo. Še nadaljnjo poglabljanje pooblastil, ki jih Zdravniška zbornica ima zagotovo ni del rešitve, ampak del problema. To je prvi razlog zakaj bomo v Levici glasovali proti temu zakonu. Drugi razlog se pa skriva v tem, da zakon širi nabor izvajalcev zdravstvene dejavnosti, ki lahko pridobijo pooblastilo Ministrstva za izvajanje pripravništva sekundariata in specializacij na zasebnike torej še eden korak, da si ravno drobnejši kot kakšen v preteklih letih v smeri privatizacije našega javnega zdravstvenega sistema. [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 28. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 88. izredno sejo zbora.