Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 7. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti naslednja poslanka in poslanec: Eva Irgl in Joško Godec. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Boruta Pahorja k 1. točki dnevnega reda, predstavnike Državnega sveta k 13. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije in varuhinjo človekovih pravic ter kandidata za namestnika varuha človekovih pravic k 21. točki dnevnega reda in predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 7. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 5. junija 2009. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda ali širitev dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na določitev dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 7. seje Državnega zbora določen. Sejo prekinjam, nadaljevali jo bomo ob 15. uri. Hvala lepa. [[Seja je bila prekinjena ob 14.03 in se je nadaljevala ob 15.00]] .
Spoštovani kolegice in kolegi! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 36. poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno večim ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministra ali generalnega sekretarja Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, morajo predsednik Vlade, generalni sekretar Vlade ali minister v 30. dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko sta se za danes opravičila naslednja ministra: dr. Ivan Svetlik - minister za delo, družino in socialne zadeve ter Samuel Žbogar - minister za zunanje zadeve. Na klop ste prejeli tudi pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri poslanska vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Borut Pahor. Poslansko vprašanje mu bo najprej postavil [[...]] Proceduralno, gospod Jerovšek. Prosim.
Gospod predsednik, malo pred sejo sem dobil od generalnega sekretarja Vlade gospoda Cvikla odgovor, da ni pristojen za moje vprašanje, ki se nanaša na ravnanje Vlade oziroma konkretnega ministra in mislim da, ker sam ne morem postaviti predsedniku Vlade vprašanje, da mora o tem tudi, če bo potrebno, generalni sekretar odgovarjati. Zato želim protestirati na tako ravnanje.
Gospod Jerovšek, o tem bomo lahko rekli še besedo, ko bomo prišli na vprašanja poslank in poslancev, zdaj pa ne. Torej, na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Borut Pahor. Prvi mu bo poslansko vprašanje postavil Jakob Presečnik, Slovenska ljudska stranka. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrice in ministri, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo trdno prepričani, da je bila vzpostavitev lokalne samouprave v obliki občin v sedanji obliki občin, delitvi občin ena pomembnejših odločitev, ki je vodenje lokalnih skupnosti prenesla na ljudi, ki tam živijo in tako prispevala k bolj enakomernemu razvoju Slovenije, predvsem k razvoju osnovne infrastrukture najbolj nerazvitih območij Slovenije. Kljub dosedanjim uspehom občin pa so zaradi prevelike centralizacije razlike med razvitostjo posameznih regij še vedno prevelike. Dolžnost države je, da s skladnim razvojem omogoči vsem prebivalcem Slovenije možnosti za kakovostno bivanje in gospodarski razvoj. Prevelike regionalne razlike so krivične do državljank in državljanov, ki živijo v manj razvitih regijah. V Slovenski ljudski stranki si že dolgo prizadevamo za čimprejšnjo vzpostavitev pokrajin. Le-te bodo omogočile dodatno finančno decentralizacijo države, hitrejši razvoj naše družbe in večjo blaginjo vseh državljanov. V Normativnem programu dela Vlade Republike Slovenije za leto 2009 je v poglavju Ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj zapisano, da naj bi Vlada v začetku decembra začela obravnavani paket tako imenovane "pokrajinske zakonodaje". Po drugi strani pa v medijih zasledimo komentarje vidnejših predstavnikov koalicije, ki napovedujejo, da pokrajin verjetno v tem mandatu še ne bo. Spoštovani predsednik Vlade, sprašujem vas: Kaj je s projektom ustanavljanja pokrajin? Ali se mislite držati začrtanih rokov iz prej omenjenega programa dela Vlade? Ali sploh imate, kot Vlada, kot koalicija namen ustanoviti pokrajine v tem mandatu? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod predsednik Vlade Borut Pahor.
Spoštovani gospod poslanec, visoki zbor. Lep pozdrav. Vlada Republike Slovenije je že na samem začetku izrazila svojo namero, da nadaljuje s procesom decentralizacije države in z ustanovitvijo pokrajin. To odraža tudi sprejeti normativni program Vlade za to leto. Pri tem vztrajamo, čeprav je seveda res, da so roki zelo kratki. Zato je Služba Vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko takoj pristopila k potrebnim spremembam, aktivnostim v preteklih mesecih. Ko pravim takoj, menim takoj na začetku mandata. In v intenzivnem sodelovanju s strokovnjaki pripravila izhodišča za nadaljnji proces regionalizacije Slovenije. Aktivno sodelovanje strokovne javnosti, ki se ji ob tej priložnosti tudi zahvaljujem, je zagotovo ključno za pripravo ustreznih rešitev na tem zelo, zelo zahtevnem področju. Opravljena je bila tudi analiza v prejšnjem mandatu pripravljenih zakonodajnih predlogov, saj želimo izhajati iz že narejenega in hkrati ustrezneje odgovoriti na številna vprašanja, ki so se zaradi tega, ker projekt ni bil uspešno zaključen, tedaj in se še danes odpirajo. Zaradi pomembnosti omenjenega vprašanja, sem ustanovil tudi Strateški svet za decentralizacijo in regionalizacijo. Naj ocenim, da so v njem zbrani zares, po mojem mnenju, skoraj vsi strokovnjaki in njim še posebej hvala za njihovo predano delo v okviru tega sveta. V luči sedanje težke gospodarske situacije sem na prvem zasedanju sveta izpostavil nekaj temeljnih vprašanj pri iskanju najustreznejše rešitve za prihodnjo regionalno delitev v Sloveniji. Prvič. Ali je zaradi svetovne evropske in posledično tudi slovenske ekonomske in finančne krize, primeren čas za decentralizacijo in regionalizacijo? Osebno menim, da navkljub temu je ta čas potreben in morda celo nuja. Če je odgovor pozitiven, v kakšni obliki: Ali kot regionalizacija na velike in ekonomsko močne razvojne regije oziroma na pokrajine. Moj oseben odgovor je, da bi dal prednost razvojnemu vidiku organizacije regij. In tretjič. V kolikšni meri veljajo za regionalno raven lokalne samouprave enaki principi interesne povezanosti območja. Tukaj gre za neko vprašanje, ki je podobno kot pri občinah, koliko se ljudje identificirajo s pokrajino, kot drugo stopnjo lokalne samouprave. Tudi ta element je pomemben. Odgovoriti moramo tudi na vprašanja, zakaj pred časom volivke in volivci niso prepoznali v ustanovitvi pokrajin neke nove razvojne možnosti, ampak jo vidijo predvsem kot nov dodaten strošek, kar lahko sodimo tudi po zelo slabo obiskanem referendumu pred časom. Široka razprava ob predložitvi pokrajinske zakonodaje v prejšnjem mandatu je pokazala, da konsenza glede števila pokrajin ni. Prav tako pa so še vedno odprta nekatera vprašanja, ki zadevajo pristojnosti, naloge pokrajin in zlasti način financiranja. Mi si želimo, da bi bila ta uvedba, kolikor je le mogoče, finančno nevtralna, čeprav nihče od nas ne dvomi v to, da prvi koraki verjetno zahtevajo nek določen strošek. Če bi pokrajine pripeljale do razvojnih prednosti, zaradi katerih se zanje odločamo, potem bi bil ta investicijski strošek v njihovo implementacijo ustrezen. Na prvi seji Strateškega sveta je bilo jasno izraženo stališče, da Slovenija pokrajine potrebuje, vendar take pokrajine, in to je zdaj bistveno, ki bodo razpolagale z dovolj velikim razvojnim kapitalom, ki bodo lahko omogočale, zagotavljale razvojni preboj, ter omogočale trajnostni dvig blagostanja in kakovosti življenja ljudi v posamezni pokrajini. Gospod poslanec, Strateški svet je tako predlagal, jaz pa čakam na njegovo končno odločitev jutri, ko se znova sestanemo, podrobnejšo proučitev različnih modelov, po kateri bi v Sloveniji ustanovili od tri do največ osem pokrajin. Prav jutri se bo torej omenjeni strateški svet sestal na svoji 2. seji, obravnaval ta strokovna stališča, in ta bodo podlaga za usklajevanje s politično, strokovno in drugo zainteresirano javnostjo. Po prvih usklajevanjih bomo lahko ocenili uspešnost teh usklajevanj in pripravili osnutke zakonodajnih predlogov.
Hvala lepa. Gospod Presečnik, želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa za korekten odgovor. Jaz sem popolnoma prepričan, da je predvsem pomembno katere naloge bodo prenesene oziroma katere naloge bodo opravljale pokrajine in s katerimi sredstvi, tudi s katerimi ljudmi in tako dalje, ampak to je že druga faza. In iz tega, po moji oceni, izhaja tudi koliko bo teh pokrajin. Vendar moti, mnogokrat, v javnosti dejstvo, da predstavniki koalicije ali tisti, ki pač lahko dajete take izjave, da se predvsem špekulira, bom uporabil namenoma besedo, pa ne mislim v takem grobem smislu, s številom pokrajin. Zelo malo se pa pojavlja razmišljanje, kaj bodo te pokrajine počele. Po moji oceni je treba najprej razčistiti s tem, da bo glede na to, da je v prejšnjem mandatu bilo mnogo teh razgovorov v posameznih predelih Slovenije in bo seveda enkrat napočil čas, ko bo treba določenim okoljem, ki so si že sedaj naredili neke inštitucije bodoče regije, bodoče pokrajine, bo treba naliti čistega vina in reči najbrž, odvisno od predloga in sprejetega predloga, katerih pokrajin pa ne bo. To bo pa že težji korak. Hvala lepa.
Dopolnitev odgovora. Prosim, predsednik Vlade, če želite še pokomentirati.
Se samo strinjam s poslancem, da bo verjetno ta razprava zelo zahtevna. Tisto, kar je bistveno v mojem odgovoru, je, da torej Vlada pripravlja strokovne in druge študije, pripravlja tudi prvi osnutek za usklajevanje med poslanskimi skupinami v tem visokem zboru. Vemo, da je za to potrebna dvotretjinska večina. Slutimo lahko, da bi jo prej dosegli, če bi imeli veliko število pokrajin. Vemo pa, da veliko število pokrajin, zlasti ker, pravilno opozarjate na vprašanje pristojnosti in nalog, lahko pomeni ravno obratno od tistega, kar si Vlada oziroma vsaj sam želim pri tej diskusiji, da damo razvojni vidik v ospredje. Mislim, da takoj, ko damo razvojni vidik v ospredje, preveliko število pokrajin to potem delogira. Torej, mi vsi bomo soočeni, ta visoki dom bo na koncu odločil, kaj je pravi način, pravi kriterij ob prelaganju nalog in pristojnosti na pokrajine, zlasti finančni vidik, in sprejel neko odločitev. Vlada jo bo pripravila.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil mag. Andrej Vizjak v imenu Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik Vlade, spoštovane ministrice, ministri, kolegice in kolegi! Najnovejši podatki Urada za makroekonomske analize in razvoj so naravnost alarmantni. Doživljamo eno največjih kriz in kar je še huje za Slovenijo, Slovenija povečuje razvojni zaostanek za tistimi državami, ki so nam zgled in s katerimi se želimo primerjati. Na medletni ravni je bruto domači proizvod padel kar za 8,5%, glede na zadnji kvartal je bruto domači proizvod padel za 6,4%. Izvoz na medletni ravni gledano na april je padel za 30%. Industrijska proizvodnja za 25%. Za 25.000 se je povečalo število brezposelnih v Republiki Sloveniji. To so najslabši podatki tudi v primerjavi s tistimi, s katerimi smo imeli kar za 3% točke višjo gospodarsko rast v preteklosti. Ti podatki niso presenečenje, glede na to, kakšne ukrepe je ta parlament sprejemal na predlog Vlade oziroma kakšne ukrepe smo sploh sprejeli in kateri se izvajajo. Namesto, da bi spodbujali gospodarsko aktivnost, raje umetno ohranjamo brezposelnost. Nismo se soočili z učinkovitimi ukrepi za sprostitev kreditnega krča, še danes zakon, ki je bil sprejet pred meseci oziroma točno decembra lani, ni v izvajanju. Ni še nobenega državnega poroštva bankam za servisiranje kreditne aktivnosti do gospodarstva in podobno. Torej, opozicija je podprla v tem vse predloge Vlade, razen rebalansa, ki je bil očitno na zgrešenih temeljih, kar priznava ne nazadnje tudi Vlada. Za razliko od opozicije koalicija ni podprla niti enega izmed 68-ih ukrepov, ki jih je nedavno predlagala opozicija in ki bi lahko pomembno prispevali k blažitvi posledic krize. Torej, zdaj so nujni drugačni ukrepi, zdaj so nujne dejansko tiste najbolj hude oblike protikriznih ukrepov in tudi teh ni, ni in ni. Najavljeno je ogromno nekih paketov, kot jih še ni bilo, kot jih še nismo videli. Vendar v izvajanju ni nobenih. Tudi zadnji sestanki koalicije na Brdu razen nekaj splošnih usmeritev dolgoročno potrebnih ukrepov niso nobenih konkretnih ukrepov predvideli za spodbuditev gospodarske aktivnosti. Zato vas sprašujem, spoštovani: Ali boste končno sprejeli in izvajali kakšne ukrepe za spodbujanje gospodarske aktivnosti, ki bodo slovenskemu gospodarstvu pomagali iz teh žalostnih številk? Ali imajo ključni ministri, ki so bili doslej tisti kreatorji protikriznih ukrepov, še vaše zaupanje? Ali stanje na gospodarskem področju odslikave ne nazadnje tudi učinkovitost vaše Vlade?
Hvala lepa. Prosim, gospod predsednik Vlade.
Ministrici in ministri v moji Vladi, zlasti tukaj mislim na krizno skupino ministrov, uživajo moje zaupanje, delajo po svojih najboljših močeh. Smo sredi najintenzivnejših priprav ukrepov. Tisti, ki so za nami, so pokazali svoje dobre pa tudi svoje slabe strani, ukrepov, ki jih bomo sprejemali v drugi polovici tega leta. Gospod poslanec, naj zelo jasno in glasno odgovorim na vaše vprašanje: Ministri in ministrice moje vlade, zlasti ministri krizne skupine, na katero leti vaše vprašanje, uživajo moje zaupanje, delajo po svojih najboljših močeh, ne brez napak, ne brez spodrsljajev, prihaja tudi do kakšnega ukrepa kasneje, deloma zaradi tega, ker prihajajo v Državni zbor in so deležni razprave v tem visokem zboru, deloma zaradi tega, ker jih usklajujemo s socialnimi partnerji. Ne enega ne drugega ne obžalujem. Mislim, da je Slovenija do zdaj povlekla v glavnem dobre ukrepe in da je tudi zaradi tega prvi znak, da se ta prosti pad bruto domačega proizvoda, ki smo mu bili priče v tem četrtletju, počasi umirja. Gospod poslanec bo vedel, da se je nižanje gospodarske aktivnosti začelo že v zadnjem kvartalu prejšnjega leta. Kljub temu sem jaz v svojem nastopnem govoru takrat, gospod poslanec, povedal, da prejšnje vlade na krivim za situacijo, v kateri smo se znašli, čeprav je gotovo pustila kakšno stvar, zaradi katere imamo težko nalogo. Tudi danes ne nameravam krivde za reševanje te krize naprtiti prejšnji vladi. Prav bi bilo, da tudi opozicija razume intenzivnost krizne skupine ministrov in celotne Vlade pri soočanju s to krizo. Vi ste tukaj dobili 60 ukrepov, ki smo jih sprejeli v tem kratkem času, med njimi bodo nekateri zdaj šele prav prijeli. Ker krč ne popušča, ker je kreditna aktivnost manjša, kot bi si želeli, smo pripravili končno jamstveno shemo za banke. Kot veste je tukaj doživela različne dopolnitve, bila je tudi v Državnem svetu, zdaj je implementirana. Slovenska izvozna in razvojna banka je ravno danes objavila razpis prve avkcije za jamstveno shemo na svojih spletnih straneh, tako da banke lahko začnejo prijavljati kreditne posle v jamstveno shemo. V pripravi sta še najmanj dve. Na ta način bo država skupaj razdelila približno 350 milijonov evrov jamstev. To bo omogočilo normalizacijo kreditne dejavnosti za podjetja, pod normalnimi pogoji, kar je pogoj za zagotavljanje dodatnega kapitala in likvidnosti podjetij. Naj bom v drugem delu odgovora jasen, glede naslednjih namer Vlade. Eden od razlogov, gospod poslanec, da se je Slovenija znašla v tej krizi manj pripravljena, kot odprto in majhno gospodarstvo, na izzive te recesije, je bila njena dolgoročna neprilagojenost struktur. In za to ne krivim ene ali druge vlade. Zadnjih deset let, ko je bil čas bolj ali manj čas konjunkture se vlade niso odločale za nepopularne ukrepe. Kaj bo storila Vlada, ki jo vodim sam? V tej najbolj zahtevni situaciji se je odločila, da bo v juliju sprožila socialni dialog o strukturnih prilagoditvah zato, da bomo povečali konkurenčnost slovenskega gospodarstva na eni strani in s tem dolgoročno zagotovili solidarnost na drugi strani. V ta dialog, gospo poslanec, bodo povabljeni tudi visoki predstavniki poslanskih skupin oziroma strank iz opozicije. Tam so tudi drugi socialni partnerji. Ob koncu bi torej rekel: ukrepi, ki smo jih sprejeli, so prav gotovo preprečili, da bi se ta padec gospodarske aktivnosti, ki je mimogrede prav tako občuten v dveh največjih izvoznih partnerjih Slovenije - v Nemčiji in Italiji; o tem vam govorijo isti podatki; ti ukrepi so gotovo pripomogli k temu, da se ta prosti pad v Sloveniji sprejme in nadaljuje. Ne govorim, da prihaja do preobrata. Na to bo treba še nekoliko počakati. So nekateri kazalci, ki kažejo na umirjanje, morda na stabilizacijo. Pričakuje, da bo ta stabilizacija vse do konca tega leta. Tako mi govorijo strokovnjaki, ki se zdaj bolj ali manj strinjajo, da po največji recesiji v evroobmočju, ki smo se deležni tudi mi, Slovenija zdaj končno vendarle umirja nekatere zaskrbljujoče trende. Jih počasi, a zanesljivo umirja in, upam, tudi obrača navzgor.
Prosim, želite dopolnitev odgovora? Prosim, mag. Vizjak.
Hvala lepa. Ja, spoštovani predsednik, res je. Kriza je začela kazati zobe že zadnji kvartal preteklega leta, zato je tudi odhajajoča vlada dala na mizo in poslala v parlament štiri zakone. To so bili ukrepi, ki so lahko v še razmeroma vitalnem gospodarstvu povzročili in bi lahko povzročili, če bi bili seveda sprejeti, blažitev posledic naraščajoče krize. Samo dva od teh ukrepov je nova vlada povzela, dveh ne. Dva ključna, to je tista, ki bi razbremenila gospodarstvo z nižjimi davki in ki bi uvedla tudi davčne olajšave že za davčno leto 2008. To se žal ni zgodilo, kriza se je poglabljala, gospodarska aktivnost je strmo padala in namesto, da bi bili ukrepi usmerjeni v to, kako spodbuditi gospodarsko aktivnost, kako znižati plačilne roke, kako gospodarstvu omogočiti več denarja, tudi skozi ugodnejša posojila, poroštva države. Do danes, do danes, več kot 6 mesecev po tem, ni zaživel nobeden izmed teh ukrepov. Nobeden. Kreditni krč ne popušča. O tem vam govorijo tudi gospodarstveniki in verjetno so vam govorili na zadnjem vrhu, ki ste ga imeli prejšnji teden. In pravzaprav je prav ta konkretni primer jamstvene sheme tipičen primer, kako se ne sme protikrizno ravnati, kako se neka zakonodaja vleče in vleče in ne doživi konca in kraja. In opozicija ni sprožila nekih zadev zoper ta zakon, prav zaradi tega, da lahko zaživi v praksi. Torej, spoštovani premier. Niste mi odgovorili na ključna vprašanja: Kateri ukrepi, kateri novi ukrepi, krizni ukrepi so predvideni s strani vaše vlade, ki bodo kratkoročno potegnili to upadajočo gospodarsko aktivnost v zelene številke, ki bodo dejansko udejanjili to kar želite, kar želimo, da se gospodarska aktivnost spodbudi, da bodo ljudje dejansko imeli delo, ne pa da bodo seveda imeli subvencije za nedelo?
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade.
Gospod poslanec, čas mineva, da mogoče ponovimo razpravo, ki jo je ta visoki odbor imel, mislim da, pred časom, ko smo primerjali ukrepe Vlade in predlog, ki ga je dala opozicija. Omogoča pa mi, da povem, da smo zdaj v fazi implementacije tretjega svežnja ukrepov in da si za ta sveženj ukrepov upam trditi, da bo prinesel rezultate, ne morda vseh, ki jih pričakujemo, pa vendarle od sheme naprej. Drugič, sem boste dobili rebalans proračuna, ki je eden od osnovnih instrumentov. Ta rebalans bo, to je po mojih besedah interventni rebalans, bo poskušal zadržati primanjkljaj tako, da bo ta javno finančno vzdržen, zlasti, če bodo strukturne reforme, ki jih bomo začeli diskutirati in, upam, uvajati v jeseni, potem prijele v naslednjih letih. To bo drugi rebalans, pripravljamo pa, kot veste, za jesen rebalans oziroma proračun, ki bo tokrat programsko naravnan. Tam bomo s kazalci programskih prihodkov in odhodkov pokazali, kakšna je razvojna politika te države. Nimava različnih mnenj, najboljša socialna politika je razvojna politika, jaz sem danes bil na vrhu primorskega dela gospodarstva, v petek sem bil na vrhu slovenskega dela gospodarstva in približno vem kaj gospodarstvo pričakuje, s čim je zadovoljno in s čim ni. Slišali ste tudi, s čim ni zadovoljno, kar ste predlagali vi. Kar se tiče vaših predlogov smo, kot rečeno, dva sprejeli, dveh pa nismo sprejeli. Problem je, da je naša fiskalna možnost, za to, da reagiramo na krizo, majhna. Poglejte, druge države, ki so večje in so se takoj na začetku krize odločile za to, da morda preveč nebrzdano s fiskalnimi injekcijami pomagajo gospodarstvu z nižjo obdavčitvijo, niso dosegle želenih učinkov. Mi pa moramo paziti na to, da primanjkljaj ne bo prevelik. Torej, smo v enem zelo zahtevnem trenutku, ko moramo paziti, prvič, da deficit ne bo previsok. Upam, da bo ostalo pri 5% ob dobri razvojni politiki smo ga sposobni v naslednjih dveh, treh letih spraviti na maastrichtsko raven. Moramo paziti na to, da bomo pomagali gospodarstvu, zlasti malim in srednjim podjetjem. Tukaj so ukrepi, ki že prijemljejo. Shema bo dajala možnost za to, da se sprosti kreditni krč, če bo to mogoče. Mi bomo poskušali razmere v gospodarstvu zdaj stabilizirati, danes sem tudi povedal menedžerjem, želim si, da bi dali od sebe vse. Ni naša naloga, da se vtikamo v njihovo delo, naša naloga je, da jim pomagamo v kolikor nam za to dajejo pristojnosti, zlasti pa, da ustvarjamo makroekonomsko okolje, v katerem bodo ti lahko konkurenčni. Taka je namera Vlade in od tega ne bomo odstopili.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno, gospod Vizjak.
Spoštovani predsednik parlamenta! Predlagam, da v skladu s Poslovnikom opravimo o temu odgovoru širšo razpravo. Namreč, tudi sam predsednik Vlade je povedal, da si o tem želi več časa in možnosti za predstavitve, hkrati pa nisem dobil temeljnih odgovorov na vprašanje kateri so tisti kratkoročni ukrepi novega tretjega svežnja, ki jih bomo ugledali v tem parlamentu in ki bodo začeli prijemati, če bodo začeli prijemati. Jamstvena shema, spoštovani predsednik Vlade, je ukrep prvega svežnja, kajti že poroštveni zakon, sprejet decembra, je pravzaprav ciljal na to jamstveno shemo. In tretji sveženj smo vsi pričakovali. Temu parlamentu ni bil nikoli predstavljen. Ko smo želeli tudi na Odboru za gospodarstvo opraviti razpravo o tem, ni bilo možno. Spoštovani predsednik Vlade, verjamem, da je tako za nas kot tudi za nas, za opozicijo, ta tema učinkovitih ukrepov ključna za prihodnost naše države in zato si moramo vzeti čas v tem parlamentu in o tem diskutirati, še posebej zaradi tega ker padamo, padamo hitreje kot drugi in rezultati in prijemanje ukrepov, pravzaprav se nekateri ukrepi sploh ne izvajajo, ukrepi, konkretno, ki so bili sprejeti pred časom, niso prijeli in tudi ne kaže nič, da bi prijeli. Več kot nujno je, da se sprejemajo tudi novi ukrepi, ki pa jih niste predstavil. Vi ste govorili o rebalansu in skozi ta rebalans ne poznamo, razen teh grobih gabaritov, pravzaprav nobenih drugih detajlov. Ne vemo ali boste spodbujali državno potrošnjo ali boste, kako boste in kje boste varčevali in podobno. Namesto vsega tega pretresajo slovensko javnost in tudi Vlado afere, ki so povsem nepotrebne. Postavljate se tudi osebno za nekatere ministre, ki težko pojasnijo, kdo stoji v mreži podjetjih, katerih solastniki so singapurska podjetja, nizozemska podjetja. Zakaj ti ministri skrivajo svoje povezave v teh deželah, ki veljajo za neke vrste davčne in informacijske oaze, kjer se pravzaprav nič ne more izvedeti? Ali je nekemu normalnemu podjetniku v tej državi logično in smotrno in smiselno, da se skriva za singapurskimi podjetji? In zakaj ima minister podjetje na nizozemskem [[...]]
Spoštovani kolega mag. Vizjak, vi greste daleč čez okvirje utemeljitve [[...]]
Spoštovani predsednik Državnega zbora, to so vprašanja, ki razburjajo slovensko javnost in seveda potrebujejo tudi odgovor.
Predsednik Vlade ne more odgovarjati, utemeljite samo razlog, prosim.
Želim poudariti, da so to vprašanja, za katera Vlada izgublja čas, namesto, da bi se ukvarjala z vprašanji kot je prihodnost gospodarskega razvoja in kakovosti življenja v tej državi. To je zame še kako pomembno in mislim, da bi veljalo razmisliti tudi o ukrepih, o javnosti premoženja političnih funkcionarjev, o načinu ugotavljanja izvora tega premoženja in ne nazadnje tudi o zasegu nezakonito pridobljenega premoženja. Tudi o tem bi morali govoriti v tem parlamentu.
Hvala lepa. Torej, ste evidentno prekoračili poslovniško določilo, ki vam omogoča najavo predloga za razpravo o odgovoru predsednika Vlade. O predlogu poslanca mag. Andreja Vizjaka, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri v torek, 16. junija 2009, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavil Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Slovenska država je do slovenskih državljanov najbolj mačehovska država na svetu. Medtem ko dajemo vse mogoče možnosti, prilike, denar in sredstva in ne vem kaj še vse tujcem, tudi kriminalcem, kar se je pokazalo zdaj pred kratkim v Mariboru, ko so s podkupljivostjo določenih javnih uslužbencev prihajali celo do državljanstev in še do česa drugega, se človek vpraša, kje živi. Pa da bom povedal primer. Gospa Buta Krasniqi je bila rojena 1971 leta na Kosovem in je prišla v Slovenijo. Dobila je, na svojo pritožbo in na zahtevo, da dobi odškodnino, ne vem zakaj, ogromno denarja. Mariborsko sodišče oziroma sodnik Marko Čagran ji je prisodil to: za duševne bolečine zaradi okrnitve osebnostnih pravic, pravice do svobode gibanja in nastanitve zahteva 8300 in toliko, zaradi strahu pred prisilnim izgonom iz države 4000 evrov, za premoženjsko škodo zaradi nezmožnosti pridobitve socialne pomoči 48.000 evrov. Skratka, vsega skupaj 64.000 evrov in še nekaj. Gospa se v teh letih, od kar naj bi bila tukaj, ni niti naučila slovensko, ker se ji to ne zdi pomembno, saj bodo Slovenci poskrbeli za to, da se bo zagovarjala s svojim prevajalcem. Po drugi strani imam pa tukaj eno odločbo, ki jo je dalo Ustavno sodišče, in sicer da se gospe Veroniki Janc, ki, kot ona pravi, da je kot upravičenki nasilno dejanje trajalo 216 mesecev, kar pomeni 18 let in tri mesece, ji pa dajejo odškodnino največ 8345,85 evra. Skratka, kakšnih 36 evrov na mesec. Človek se vpraša, kdo je zdaj tukaj v tej državi sploh gospodar? Ali nam kraljujejo tujci? Pa po možnosti kriminalci, lopovi, morilci, vse to se je pokazalo in tisto, kar Slovenska nacionalna stranka trdi že od samega začetka, da je treba to gnilobo počistiti, se ne zgodi nič. Še dobro, da jaz ne dobim kakšne ovadbe s strani kakšnih državnih organov, da preveč na glas govorim o svinjarijah, ki se dogajajo znotraj slovenskega državnega prostora. Sprašujem, gospod predsednik: Kaj boste storili, da preprečite takšen odnos naše države do lastnih ljudi in kdaj?
Prosim, predsednik Vlade.
Spoštovani gospod poslanec! Razumeli boste, da konkretne odločbe ne morem, ne želim komentirati. Poudariti pa želim, da o tožbenih zahtevkih zaradi odškodnine proti Republiki Sloveniji odločajo pristojna sodišča, ne Vlada, ki so pri sprejemanju svojih odločitev samostojna, neodvisna in tukaj je odgovor na vaše vprašanje, kdo je gospodar v teh postopkih. Ne Vlada, ne Državni zbor, pač pa sodišča. Izvršilna veja oblasti, ki je ločena od sodne veje, ne sme posegati v te sodne postopke in ocenjevati odločitev sodnikov, tudi ko gre za odločitev o odškovnini upravičencu, ki je bil neupravičeno obsojen, ali mu je bila neutemeljeno odvzeta prostost, ker bi to, spoštovani gospod poslanec, pomenilo kršitev ustavnih načel o neodvisnosti sodnikov in načela o delitvi oblasti. Govorite o različnih merilih državnih ustanov pri dosojanju odškodnin. Bi želel v tem odgovoru poudariti, da bi lahko primerjali kvečjemu podobne zadeve s podobnimi in ne z različnimi. Ne gre torej za različna merila, če sem prej razumel vašo intervencijo, pač pa za različne pravne temelje, različne okoliščine in različna dejanska stanja, katerih posledica v veljavnih predpisih ne more biti enaka višini odškodnine, kajti to bi povzročilo le tako imenovano navidezno pravičnost. Najprej glede meril za dosojanje odškodnin, recimo, izbrisanim. Sodna praksa v tovrstnih odškodninskih zadevah še ni izoblikovana, ker so bili v dosedanjih primerih, kot sem obveščen, s strani državnega pravobranilstva Republike Slovenije, uveljavljeni procesni ugovori zastaranja. O načinu odločanja tako, recimo, v tem primeru ni mogoče govoriti. Pomembno je poudariti, da, kot rečeno, sodišča odločajo o stvareh, ki so v njihovi pristojnosti, ne izvršilna veja oblasti in tudi ne zakonodajna, razen v kolikor mi Državnemu zboru predlagamo, ta visoki dom pa sprejme zakone, po katerih se sodišča morajo ravnati.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa. Jaz nisem zadovoljen z odgovorom, kajti gre za izgovore. Ne vem, zakaj Vlada potem ne pristavi in ne pripravi ustreznih zakonov, ki bi spremenili tako čudno prakso, po kateri je sodnikom dovoljeno prav vse, tudi sprejemanje podkupnin. In nihče ni za nič odgovoren in ne bo za nič kaznovan. Da ne bi šel še kam drugam. Poglejte, primer smrti gospoda Gregorja Šiliha leta 1993. Za to mu je država prisodila [[....]]
Kolega Jelinčič, dopolnitev odgovora [[...]]
Ali smem povedati, predsednik?
[[...]]lahko zahtevate [[....]]
Ali mi namerno jemljete čas spet, kot imate navado?
[[....]]dopolnitev odgovora lahko zahtevate od predsednika Vlade, ne pa novo vprašanje.
To ni novo vprašanje, če ne razumete tega, poslušajte. Gre za to, da [[....]]
Gospod Jelinčič pazite na besede.
Pazim na besede, pa tudi vi. Dejstvo je, da v tem primeru je gospod Šilih dobil 9.000 evrov odškodnine za smrt človeka, mladega človeka. In potem se je država še pritožila na to, ker so rekli, da je bilo preveč denarja. In potem mu je država dala 7.000 evrov, malo več, za to. Ali se tako dela s svojimi ljudmi?! In, gospod predsednik Državnega zbora, sram vas je za to zadevo in za to posredovanje. Kaj si dovolite?! Ali ne smemo govoriti, kaj se dogaja v Sloveniji, kako ljudje trpijo? Pa tujci, kako dobivajo vse skupaj! Sodniki pa tako ali tako imajo trajni mandat, so nedotakljivi, nimajo nobene odgovornosti. In ko je predsednik Vlade rekel, da imamo navidezno pravičnost - ne, predsednik Vlade, imamo navidezno državnost. In to je tisto, kar je narobe. Namesto da bi imeli trdno državo, je nimamo, izpuhteva, je ni več nikjer. In kdo jo plačuje? Vsi ostali, tisti davkoplačevalci, ki spoštujejo zakone, kajti v tej državi se splača biti lopov, morilec, najbolj pa seveda sodnik, ker si lahko dovoli še vse skupaj.
Gospod Jelinčič, mislim, da ste krepko prekoračili možnost za dopolnitev odgovora. Hkrati bi vas opozoril, da morate kot javna oseba vendarle paziti na to, kako govorite o drugih segmentih. Seveda pa je to vaša stvar in odgovornost, kako vas bodo drugi razumeli. Predsednik Vlade lahko odgovori, vendar mu ni treba odgovarjati na konkreten primer, ker sodnih odločitev o konkretnih primerih ni mogoče presojati v Državnem zboru.
Spoštovani gospod poslanec! Najprej naj povem svoje osebno stališče kot predsednika Vlade glede diskusije in ustvarjalnega prepira v Državnem zboru. Mislim, da če kje, potem naj bo ta ustvarjalni prepir tu, v tej hiši. Moje mnenje poznate, ko sem bil poslanec in ko sem bil predsednik Državnega zbora. Pri tem si seveda želim, da nihče, tudi jaz ne, s svojimi stališči ne bi žalil drugega. Nisem ničesar rekel o vaši intervenciji. To govorim na splošno. Drugič. Imamo ustavo in imamo zakone. Pred zakonom smo vsi enaki. Če menite, da so potrebne bodisi ustavne bodisi zakonske spremembe, imate, gospod poslanec, tako kot vsi drugi tu možnost in pravico, da take spremembe predlagate. Maloprej sem govoril s pravosodnim ministrom. Če bosta pravosodni minister in Vlada ocenila, da so potrebne spremembe za to, da bomo imeli sistem, ki bo še boljši, potem bomo prav gotovo to možnost izkoristili. Ta hip imamo takega, treba ga je spoštovati. Če bomo ocenili, da so potrebna nova merila, nove pravne norme, jih bomo tudi predlagali, bodisi kot ustavne spremembe ali skozi zakone. Sodišča so pa neodvisna in morajo po teh pravnih normah odločati, mi pa se ne smemo vmešavati v njihove odločitve.
Prosim, proceduralno, gospod Jelinčič.
Smem najprej pojasniti, zakaj bom predlagal proceduralni sklep? Ali lahko?
Lahko najprej predlagate sklep ali pa obratno, kakorkoli.
No, bom pa najprej, da ne boste prekinjali še tega. V skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika zahtevam razpravo o tem vprašanju, kajti gre za hudičevo žgočo zadevo, ki je vi in marsikdo, gospod predsednik Državnega zbora, ne dovoljujete, da bi kadar se razpravljala tukaj notri. Lahko se v Sloveniji dogaja karkoli. Nekaterim ministrom je dovoljeno prav vse, navadnemu človeku ni dovoljeno nič. Kriminalcu je dovoljeno prav vse, poštenemu ni dovoljeno nič. Tistemu, ki se izogiba plačila davkov in goljufa, je dovoljeno vse, kdor plačuje davke, nima pravic, itn. Zagotovo je treba govoriti o ustavnih spremembah, kot je povedal gospod predsednik Vlade. Seveda! In Slovenska nacionalna stranka že več kot desetletje govori o tem, da je treba sodnikom odvzeti trajni mandat, in da jim je treba po vzoru nemških in avstrijskih sodnikov dati neko odgovornost, tudi kazensko in finančno. Pri nas se seveda nič ne zgodi, kajti sodnik deluje v Sloveniji edino na Balkanu, še po tistem balkanskem merilu: "Kadia tuži, kadia sudi" - sodnik najprej toži in potem še sodi, čeprav mislim, da ste razumeli vsi. Kdaj bomo to storili? Najlažje je reči, sodna oblast je ločena in se je ne smemo dotikati. Res je, ampak zakone pišemo pa mi. In če nekdo noče spremeniti zakonov v dobro ljudi, ampak jih dela in pripravlja v dobro določenega kroga lopovov, kriminalcev, tatov in podobnega, lepo vas prosim, potem pa ukinimo državo, pa se začnimo streljati. Saj se bo izgleda treba začeti, da bomo branili lastna življenja pred določenimi državnimi posegi. Jaz se tega bojim. Res se bojim tega. Ampak kot kaže, gre vse v to smer. Zato pa, gospod predsednik, dovolite vsaj razpravo v Državnem zboru in prosim, dajte ta moj predlog na glasovanje. Hvala.
Torej, vi ste dali predlog, da Državni zbor na naslednji sejo opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na vaše vprašanje. To seveda bomo opravili jutri v okviru glasovanj. Zagotovo. Nadaljujemo, poslansko vprašanje predsedniku Vlade bo postavila Cvetka Zalokar Oražem - Poslanska skupina Zares. Prosim.
Lep pozdrav vsem skupaj! Spoštovani gospod predsednik Vlade! Pred kratkim smo v Državnem zboru z veliko večino sprejeli Zakon o soobstoju gensko spremenjenih rastlin z ostalimi kmetijskimi rastlinami. Zakon ima v naslovu besedo "soobstoj", kar naj bi na prvi pogled kazalo na to, da v Sloveniji odpiramo vrata gensko spremenjenim rastlinam, zato se pojavljajo določeni pomisleki in nasprotovanja do zakona tako v strokovni kot v laični javnosti. Dejstvo pa je, da bodo z zakonom prvič urejene kakršnekoli omejitve gojenja gensko spremenjenih rastlin, medtem ko bi doslej kdorkoli in kjerkoli lahko posejal te rastline. Prav tako pa smo v Zaresu, kjer, poudarjam, nasprotujemo gojenju gensko spremenjenih rastlin, prepričani, tako kot tudi večina nevladnih organizacij, da nam je uspelo z Evropsko unijo uskladiti tako restriktiven in omejujoč zakon, da gensko spremenjenih rastlin tudi poslej v Sloveniji ne bo mogoče pridelovati. Zakon je med najbolj omejevalnimi v Evropski skupnosti, saj zahteva pisna soglasja sosednjih lastnikov in pridelovalcev. Prav tako pa upamo tudi, da bodo po ministrovih zagotovilih v Sloveniji v podzakonskih aktih določeni dovolj široki varovalni pasovi. To pa še zdaleč ni dovolj. Želimo si, da bi se Slovenija pridružila državam, kjer je gojenje gensko spremenjenih rastlin začasno prepovedano. To lahko naredimo tako, da uveljavimo varnostni pridržek. Takšnih držav je v Evropi vse več: Avstrija, Madžarska, Francija. Pred kratkim je ta varnostni pridržek razglasila Nemčija. Javnost v Sloveniji tem rastlinam ni naklonjena. Tudi 120 slovenskih občin se je izreklo proti gojenju gensko spremenjenih rastlin. Pa tudi stroka je močno razdeljena glede vplivov na zdravje ljudi in na okolje. Prav tako to tudi ni v skladu z usmeritvami za povečano pridelavo ekološko pridelane hrane, ne nazadnje tudi ne z našo tradicijo. Zato smo na pristojna ministrstva že marca naslovili pobudo, da se v čim krajšem času zagotovi vse in prične s primernimi ukrepi, da bi Vlada uveljavila odločbo o varnostnem pridržku, ki ga omogoča direktiva Sveta Evrope. K temu smo še posebej pozvali nosilca, to je minister Erjavec. Zato vas, predsednik Vlade, sprašujem: Ali bo Vlada pričela s pripravo ustreznih podlag? Kdaj bo pričela s postopki za uveljavitev varnostnega pridržka in s tem vsaj začasno dosegla prepoved gojenja gensko spremenjenih rastlin v Sloveniji! Minister Pogačnik je takšno možnost nakazal s predlogom, da pripravimo tako imenovano "Meta znanstveno študijo", v kateri bi združili vse študije, ki so bile doslej objavljene v svetu in pri nas, ki govorijo o nevarnosti gensko spremenjenih rastlin.
Hvala lepa. Prosim, predsednik Vlade.
Spoštovana gospa poslanka. Kot ste sami omenili je Državni zbor letos 21. maja sprejel Zakon o soobstoju gensko spremenjenih rastlin z ostalimi kmetijskimi rastlinami. Z uveljavitvijo tega zakona je Slovenija zaščitila svoje ozemlje pred nekontrolirano pridelavo v Evropski uniji dovoljenih gensko spremenjenih rastlin. Dokler ne sprejmemo še dveh podzakonskih aktov s tega področja, v Sloveniji ni mogoče pridelovati nobene gensko spremenjene rastline, tudi ne v Evropski uniji dovoljene vrste gensko spremenjene koruze tako imenovane MON810. Zato je bilo sprejetje zakona bistvenega pomena za zaščito Slovenije in tudi naš odgovor na upravičeno skrb slovenske javnosti. Podzakonska predpisa mora Vlada Republike Slovenije na osnovi sprejetega zakona pripraviti v devetih mesecih, zato ministrstvo, minister Pogačnik nadaljuje s predvidenimi postopki priprave in sprejema teh aktov. Omenjena podzakonska predpisa bosta opredelila podrobne tehnične ukrepe za zagotavljanje soobstoja, recimo varovalne pasove in pa odškodnine, če bi prišlo do širjenja in prisotnosti teh organizmov v posevkih, kjer to ni dovoljeno, recimo ekoloških. Na vse predpise, ki bodo pripravljeni na osnovi tega zakona mora, kot veste, svoje mnenje povedati še Evropska komisija. Nekatere države članice Evropske unije so res sprejele varnostne pridržke. Varnostni pridržek se sprejme za točno določen gensko spremenjen organizem in ne na splošno. Za sprejetje varnostnega pridržka, spoštovana gospa poslanka, država članica potrebuje znanstveno utemeljene dokaze, da je posamezen gensko spremenjen organizem škodljiv za ljudi, živali in okolje. Ti dokazi morajo biti potem predloženi Evropski komisiji in ostalim državam članicam Evropska komisija jih naprej posreduje Evropski agenciji za varnost hrane, ki potem, če sem prav obveščen, oceni tveganje. Do zdaj je bilo mnenje Evropske agencije za varnost hrane glede uveljavljanja varnostnih pridržkov vedno negativno. Sosednja Avstrija je na primer predložila več znanstvenih ugotovitev, vendar je izgubila na dveh stopnjah sodišča Evropske skupnosti. Pravna podlaga za sprejem varnostnega pridržka, po katerem sprašujete, je Zakon o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi. Ta omogoča, da se na podlagi novih ali dodatnih informacij in znanstvenih spoznaj, ki vplivajo na oceno tveganja ali ponovno presojo obstoječih informacij, tak varnostni pridržek sprejme ali pa se ga zavrne. V Republiki Sloveniji poteka tudi več programov v okviru katerih znanstveniki lahko prijavljajo raziskovalne projekte s tega področja. Naj torej, spoštovana gospa poslanka, zaključim, povzamem. Sprejetje na začetku omenjenega zakona pomeni, po našem mnenju, zelo velik in pomemben korak pri zaščiti in urejanju pridelave gensko spremenjenih rastlin v Sloveniji. Pozdravili so ga tudi v sosednji Avstriji. Glede na to, da do sprejema ustreznih podzakonskih aktov velja v Sloveniji popolna prepoved gojenja gensko spremenjenih rastlin in da med predelovalci ni interesa po pridelavi koruze MON810 ocenjujem, da v tem trenutku ni potrebe po sprejemu varnostnega pridržka. Še naprej, spoštovana gospa poslanka, visoki zbor, bomo skrbno spremljali dogajanja in predvsem potek znanstvenih raziskovanj na tem področju, tako doma kot v tujini. V kolikor bi v prihodnje na podlagi teh ocen menili, da je sprejem varnostnega pridržka potreben, bomo sprožili ustrezne aktivnosti za njegovo utemeljitev.
Prosim za dopolnitev odgovora, gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik. Prav gotovo se strinjava v zvezi s cilji, nameni in s tem, kar smo dosegli v zvezi z omenjenim zakonom. Mislim, da je cela vrsta argumentov, ki zahtevajo kritični premislek kaj se dogaja na področju gensko spremenjenih rastlin. Ne nazadnje je dejstvo, da bi morala tudi Slovenija stopiti na stran tistih držav, ki izražajo skepso in tudi na nek način hiteti počasi pri teh stvareh. Tudi v Evropski agenciji za varno hrano so se pojavile težave. Dva znanstvenika sta začela prav pred kratkim vse bolj glasno govoriti o tem, da vendarle vse ni v redu z gensko spremenjenimi rastlinami. In prvič so se odpirale tudi te zgodbe. Vse več skeptikov je celo v Ameriki, v državi, kjer je tega največ. In tudi tam se vse bolj povečuje vedenje o tem, po drugi strani pa prihajajo na plano tudi zamolčane in prikrite resnice o učinkih in posledicah uporabe gensko spremenjenih rastlin. In ne nazadnje tudi Evropska komisija je sprejela sklep, da morajo države do septembra pripraviti ne samo znanstvene analize, pač pa tokrat prvič tudi socialno ekonomske vidike uvajanje gensko spremenjenih rastlin. In ker takšnih študij v Sloveniji ni, me zanima: Na osnovi česa bomo v Sloveniji pravzaprav odgovarjali na ta vprašanja, ki se pojavljajo? Vsekakor menim, da je absolutno potrebno, da ne zavrnemo a priori tega, da se Slovenija loti in pripravi varnostni pridržek, kajti vse več argumentov govori v prid temu, da je vendarle tu potrebno veliko zdrave skepse in ni nikakršnih potreb, da ne bi stopili tudi mi na stran tistih držav; ki, jih še enkrat omenjam: Nemčija, Francija, Madžarska, Avstrija, Luksemburg in Grčija; ki so to že naredile.
Prosim, predsednik Vlade.
Gospa poslanka, jaz se z vami v glavnem strinjam glede poročila vaše intervencije danes. Rad bi vam povedal, da minister Pogačnik in drugi pristojni ministri, kolikor gre za interdisciplinarno vprašanje, posvečajo tej dilemi, recimo, veliko strpnosti. V Vladi o tem govorimo več kot javnost domneva, da se s tem vprašanjem ukvarjamo. Študije potekajo. V kolikor bomo ocenili, da so varnostni pridržki potrebni, bomo v skladu s pravili po njih tudi posegli.
Hvala lepa. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 6. seji zbora. Minister za zdravje Borut Miklavčič bo odgovoril na vprašanje Franceta Cukjatija v zvezi z ukrepi za stabilizacijo slovenskega zdravstva. Prosim, minister Miklavčič.
Se opravičujem, spoštovani gospod poslanec, računal sem, da bo vprašanje zastavljeno [[...]]
Vprašanje je že bilo zastavljeno.
Ja, vprašanje imam pred sabo. Vlada Republike Slovenije in Ministrstvo za zdravje se resno pripravljata na reformo v zdravstvenem sistemu, z enim osnovnim ciljem, da bi obseg zdravstvenega varstva naših državljanov zadržali v tem kriznem času na nivoju iz leta 2008 in ga v naslednjih letih povečevali. Zato, da bi lahko v letošnjem letu obdržali sedanji obseg zdravstvenega varstva, je Vlada Republike Slovenije sprejela nekaj pomembnih ukrepov. Prvi ukrep: Že v začetku letošnjega leta je bil sprejet splošni dogovor, ki je omogočil podpis vsem izvajalcem zdravstvene dejavnosti v Sloveniji, in teh je 1.800, da so lahko podpisali pogodbe in so bili seznanjeni z obsegom in okvirom sredstev, s katerimi razpolagajo, ter kakšen program bodo lahko realizirali. V Vladi in zavodu so se izvajali resni pogovori zaradi zmanjševanja nekaterih stroškov, predvsem na področju nižanja cen zdravil in tudi na področju znižanja nekaterih cen zdravstvenih storitev. Na osnovi teh ukrepov bi vam rad povedal, da računamo in sem prepričan, da bi program v letošnjem letu bil izveden v enakem obsegu kot lani, glede na to, da zavod razpolaga s 130 milijoni evrov rezerve, ki je nastala v letih 2005, 2006 in 2007. Zaradi manjkajoče razlike bomo izvedli ukrepe, ki jih je sprejel zavod oziroma v arbitraži potrdila Vlada. Nadalje, v ministrstvu pripravljamo zelo resne ukrepe in posege za racionalnejše trošenje sredstev in vodenje v investicijah. Tu je nekaj težav in odprtih problemov, vendar upam, da bomo z novimi razpisi in novim načinom zadeve uredili ter zmanjšali stroške v tem segmentu. Najbrž veste, da je Vlada sprejela v okviru prvega rebalansa tudi sklep, s katerim pokriva izgubo v treh najbolj kritičnih bolnišnicah v Sloveniji. Gre za neplačane račune zadnjih obdobij in nihče tega problema do zdaj še ni rešil. Na podlagi revizij, ki smo jih opravili v bolnišnicah Murska Sobota, Novo mesto in Izola, smo se odločili, da Vlada v okviru svojih ustanoviteljskih pravic pokrije izgube v teh treh bolnišnicah. Doktor Cukjati, sam osebno, če lahko povem, sem bil zaprepaščen nad nekaterimi stvarmi, ki smo jih našli, še posebej o Izoli še posebej v Izoli in težkih razmerah v kakršnih je ta bolnica. Za letošnje leto, ključno, kar je vaše vprašanje, pripravljamo za dolgoročno usmeritev novo zakonodajo. Doktor, vi zelo dobro veste, da je bila zadnja zakonodaja sprejeta v letu 1992, z nekaterimi dopolnitvami. Ministrstvo je 10. 6. dalo v javno obravnavo nov zakon o zdravstveni dejavnosti, v katerem postavlja nova izhodišča in nove temelje racionalnejšega organiziranja zdravstvenih institucij in posebno zahtevo, ki zadeva kvaliteto in odgovornos dela. V zaključni fazi je priprava zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Računam, da bi jo dali v prvo obravnavo še v tem mesecu, da bi Vlada prišla v parlamentarno proceduro v jesenskem obdobju z obema novima zakonoma, ki naj bi dala nov temelj, novo usmeritev na področju razvoja zdravstvenega varstva naših državljanov. Zadeve, ki jih predlagamo, niso enostavne. Mi smo v zadnjem času že imeli v poslanskih skupinah prve razprave. Ocene so za enkrat, da smo v teh predlogih zelo smeli, računam pa, da bi v javni razpravi imeli dopolnitev tako, da bi bili zakoni najboljši, najbolj racionalni, da vzdržimo solidarnost ljudem, in da omogočimo čim boljše zdravstveno varstvo in zdravstveno zavarovanje naših državljanov. Hvala.
Prosim, dopolnitev vprašanja oziroma odgovora.
Hvala za ta odgovor, ki me seveda ni zadovoljil. Vi ste navedli nekaj stvari, ki naj bi že učinkovali na razrešitev finančnih problemov v katerih se nahaja slovensko zdravstvo. Omenili ste, da bo Vlada v letošnjem letu niste povedali številke, ampak vam jo jaz povem, 7,2 milijona iz proračuna za tri bolnišnice, da bi zmanjšali negativni saldo te bolnišnice, vse bolnišnice v Sloveniji pa so v negativnem saldu 56,6 milijonov. To se pravi, več kot 7-krat več. Ne vem, kakšen učinek bo to imelo. Potem primanjkljaj, ki je bil napovedan pred meseci v slovenskem zdravstvu v letošnjem letu je 128 milijonov, v naslednjem letu 133 milijonov, leta 2011 - 270 milijonov, kumulativa leta 2011 naj bi znašala 531 milijonov primanjkljaja v slovenskem zdravstvu, kar pomeni totalen kolaps. In seveda, če upoštevamo, da je bilo to pred meseci, sedaj pa že vemo, da je negativna gospodarska rast še enkrat večja, kot je bila takrat napovedana, se bojim, da ti drobni ukrepi, ki jih napovedujete, nikakor ne bodo zadoščali. In naj povem, da v vaših odgovorih in tudi v vsem programu, Zakon o zdravstveni dejavnosti ne more razreševati tega globalnega finančnega problema zdravstva, financiranja zdravstva in tudi Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju tega ne more, dobro to veste, in da je treba nekje drugje oblikovati mehanizme, ki bodo finančno stabilnost slovenskega zdravstva dolgoročno postavile. Sprašujem: Kje so tisti globalni principi? Ali jih poznate ali jih lahko napoveste? Prosim za odgovor [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Prosim. Želite odgovoriti? Minister Borut Miklavčič, prosim.
Spoštovani dr. Cukjati. 7,2 milijona je bil sklep Vlade za pokritje izgub. Res je, treba pa je upoštevati podatek, da je zaradi nepreglednih sprememb in ureditev v sistemu javnih plač zavod v decembru lanskega leta nakazoval velika sredstva vsem izvajalcem tako, da se je prvič v zgodovini zgodilo, da so zdravstvene delovne organizacije pokrile izgubo za nazaj in plačale državi po pravilniku, ki je bil sprejet, še 15,6 milijonov davka na dobiček. Se pravi, slika v izvajalskih zdravstvenih organizacijah ni tako kritična. Če greva pogledat na depozitni račun, potem imajo zdravstveni izvajalci danes velike zneske tudi na depozitnih računih. Gre za likvidnost v slovenskih bolnišnicah, razen največjih problemov likvidnosti v Izoli, Novem mestu in Murski Soboti. Oba zakona - dr. Cukjati, vi ste velik poznavalec - bosta definitivno pripomogla k sanaciji zadeve. Zakon o zdravstveni dejavnosti načrtuje novo organiziranost, racionalnost v sistemu, zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju pa je tisti, ki govori o prispevkih in pravicah. Mislim, da bosta oba zakona uredila zadevo, da bomo imeli finančni sistem na področju zdravstva vzdržen in da bomo prebivalstvu lahko zagotavljali enak obseg zdravstvenih storitev, kot je bil to slučaj v letu 2008.
Hvala lepa. Prosim, gospod Cukjati. Prosim, če se izklopite, ja.
Hvala. No, v skladu s poslovnikom prosim, da se opravi razprava o odgovoru ministra in da potem o tem Državni zbor glasuje. Jaz bi samo povedal to zadnje, da Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ne določa prispevne stopnje, to določa davčna zakonodaja, in tudi o pravicah ne določa zakon, globalno že, ampak konkretno Zavod za zdravstveno zavarovanje s svojimi pravili iz obveznega zdravstvenega zavarovanje, za katere minister daje soglasje. Reči moram, da je v zadnjem času, v mesecu maju prišlo na dan, kako se tega loteva Avstrija. Tudi oni napovedujejo, sicer - imajo 9-krat večji bruto prihodek kot Slovenija - preko eno milijardo izgube. In kaj se dogaja tam? Tam je velik "halo", tam so pravzaprav vse strukture mobilizirane. Iščejo se globalne rešitve, ne na področju spremembe zakonodaje in podobno, globalne rešitve - tako z zavarovalnicami kot s strokovnimi službami, zavodi, zdravniško zbornico in podobno. Tam je vlada res namenila takoj 45 milijonov za sanacijo nekaterih zdravstvenih zavarovalnic - tam jih je več - "pri tem pa je pogojevala, da morajo zdravstvene zavarovalnice takoj vzpostaviti, do konca junija oblikovati resen, dolgoročen, petleten program sanacije zdravstva. Kajti, celotna Evropa se sooča s temi problemi kot Slovenija, ta še mnogo bolj, z rastjo starosti prebivalce, "baby bum" iz povojnih let sedaj prehaja v starostnike 70, 80 let. In dobro veste, da en 80-letnik stane zdravstvo osemkrat več kot, recimo, tridesetletnik - dobro to veste! - in da je pred nami dolgoročnejši problem virov financiranja. Pri nas te resnosti, tega pristopa ne vidimo. Zakon o zdravstveni dejavnosti, ki ste ga posredovali v javno obravnavo in ga je mogoče dobiti na spletni strani, nič ne govori in v njem ne vidim teh rešitev. Gre pa za tako pomembno zadevo, za nevarnost, resnično, kolapsa zdravstva, da je zelo potrebno, da Državni zbor resno o tem problemu razpravlja. To bi bil tudi nek poziv Vladi in tudi ministrstvu, da pripravi resen pristop k tem vprašanju in poišče resne odgovore, ki bodo "pili vodo" in ne bodo samo taki, ki bi pomenili neko tolažilno ali blažilno navado, s katero želimo ta strah umiriti. Gospod minister, strah je utemeljen, in tudi predlagam in verjamem, da bo Državni zbor temu prisluhnil.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Franceta Cukjatija, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torej 16. junija 2009 v okviru glasovanj. Minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar je odsoten, zato ne bo mogel odgovoriti na vprašanje Milenka Ziherla in Mira Petka. Sporočila bosta, če bosta želela pisni odgovor, sicer bo prihodnjič ustni. Ministrica za kulturo Majda Širca Ravnikar bo odgovarjala na vprašanje Aleksandra Zorna v zvezi s problematiko podfinanciranosti RTV Slovenija in kulturnih vsebin na javni RTV. Prosim.
Spoštovani poslanec in vsi ostali prisotni! Vaše vprašanje je merilo na to, ali menimo na ministrstvu oziroma kakšne ukrepe naj bi podvzeli v zvezi z domnevno podfinanciranostjo RTV Slovenija v odnosu do oddaj o kulturi in kulturnem programu. Razumeti je tudi bilo neko nezaupanje vsem tistim, ki so izkazali skrb za usodo oddaj o kulturi in umetniškega programa RTV Slovenija in so javno to tudi izrekali. To se pravi, Nacionalni svet za kulturo, ki je pozval Državni zbor in Vlado, naj poskrbi, da bo RTV Slovenija izpolnjevala svoje poslanstvo in ustrezno z zakonodajo, s svojim poslanstvom in tudi vsemi zmožnostmi uveljavljala čim več oddaj o kulturi, kajti ima posebno mesto, ki ni primerljivo s komercialnimi programi. Tukaj so se oglašali tudi posamezniki znotraj Nacionalnega sveta. Vemo, gospod Jančar je tudi javno pozval in okrcal RTV Slovenija in jo pozval k večjemu skrbstvu. Tukaj je bil še poseben poziv s strani nekaterih članov Programskega sveta RTV Slovenija, tukaj so bili prisotni številni pozivi, ki so rezultirali tudi v več kot šesturno razpravo znotraj Državnega zbora, ta razprava očitno ni še končana in bi še želeli, da bi se nadaljevala. Absolutno se strinjam s pozvanimi oziroma s tistimi, ki so pozivali, da televizija mora ohranjati svoje poslanstvo, to se pravi, zagotavljati poseben in določen delež kulturnih oddaj. Res pa je, da to ne dela predvsem v tistem deležu, ki ga zahteva zakon. To pa je objava določenega četrtinskega deleža oziroma odstotkovno določenega, v zakonu zagotovljenega deleža za produkcijo avdiovizualnih vsebin neodvisnih producentov. To priznava tudi sam direktor in to priznava tudi sam svet, ki je to problematiko obravnaval na številnih sejah, nazadnje na 35. redni seji, kjer je, recimo, povedano, da je obseg kvot, ki jih zahteva zakon, lastne produkcije in produkcije lastnih del zagotovljen, ampak citiram, "z izjemo avdiovizualnih del slovenske neodvisne produkcije, ki pravi, da bi moral zajemati četrtino produkcije, ampak tega ne dosega, ampak se bodo prizadevali, da bodo to dosegali." Problem je, da so ti podatki v javnosti zamegljeni, nikjer jasno povedani, ampak programski svet je dejal, sam priznal, da se bodo za to morali bolj potruditi, kajti v diskusiji so dejali, da za neodvisne producente v preteklosti ni bilo vedno prave strategije, ampak da je tudi sedaj ni, in da je treba dosegati več kot tistih deset odstotkov, kot jih beremo, da naj bi jih na televiziji bilo sedaj. Zakaj poudarjam posebej še ta delež? Zaradi tega, ker delež produkcije neodvisnih producentov na področju avdiovizualnih medijev: prvič, ni mogel biti zagotovljen zaradi tega, ker razpisi na RTV-ju niso šli ven oziroma niso bili zadovoljivo izpeljani. Drugič pa, ker tudi samo Ministrstvo za kulturo ni izvajalo razpise v preteklosti v tisti višini, kot jo določa zakon in kot smo tukaj v parlamentu v prejšnji sestavi celo sprejeli in s čimer se je strinjal tudi pisec zakona, gospod Grims. To se pravi, da se zagotavlja 40 milijonov takratnih tolarjev za to produkcijo. Se pa razpisi niso zagotavljali niti v eni tretjini, kar pa sedaj se, kar pomeni, da delež avdiovizualne produkcije bo zagotovo v prihodnosti bolje zastopan tudi na RTV Slovenija. Verjamem pa, da nisem vam odgovorila na vse, kar boste sedaj vprašali.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora gospod Zorn? Prosim.
Hvala lepa. Gospa ministrica, odlično ste odgovorili na vprašanje, ki vam ga nisem zastavil. Bilo je vprašanje takšno - kje so vse tiste kulturne vsebine, ki manjkajo in zaradi katerih smo imeli mi najprej odbor za kulturo in potem plenarno razpravo in smo tako rekoč ure in ure razpravljali o tem, kako manjka kulturnih vsebin, hkrati pa dobili na mizo podatke od vodstva televizije, ki so bili merjeni in so merljivi, kajti oni imajo instrumente za to in so nam povedali, da te kulturne vsebine kratko in malo obstajajo. Vendar pa smo na podlagi tega, da manjka kulturnih vsebin, tudi oziroma ste povišali naročnino in to kar za 10%. In ker gre pri tem za vsa gospodinjstva v državi, je to v resnici zelo, zelo veliko denarja. Jaz upam, da ste vendarle prešteli zdaj tiste kulturne vsebine, ki so vam manjkale. Ne samo to, kar ste zdaj omenili, in s tem upravičili večurno razpravo in hkrati tudi povišanje naročnine. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Prosim ministrica, Majda Širca, prosim.
Po tisti razpravi v Državnem zboru, ki je, kot veste, trajala ure in ure, razprave za nekatere še ni bilo dovolj. Tako smo jo imeli in nekateri tukaj kolegi iz vaše poslanske skupine, spoštovani gospod Zorn, so bili tudi na še enem omizju, ki je obravnavalo isto vprašanje kot tukaj. Čeprav sami ste dejali, da kaj se, za vraga, ukvarjamo s to televizijo, ko pa bi se morali ukvarjati z gospodarskimi problemi. Ampak, kot vidim, nikoli ni dovolj teh diskusij okoli RTV vsebin. Na tem omizju, ki je sledilo razpravi v Državnem zboru, in tudi to omizje je trajalo več ur, je bilo povedano s strani direktorja Radia RTV Slovenija, da Televizija ima ogromno denarja, da ima v vložkih 58 milijonov evrov, teh znanih vložkov v Eutelsat; da ima 58 milijonov evrov, nakar - če se spomnite, nekateri ste bili tam, gospod Petek, gospod Jerovšek - smo vprašali, zakaj je bilo potem treba povišati vendarle za 1 evro in obremeniti gospodinjstva. To vprašanje, očitno bo potrebovalo še odgovor, zagotovo pa imamo na mizi nekateri ministri že zahtevo za to, da država iz proračuna RTV Slovenija da še denar, in to za plače; ampak to je drugo vprašanje. Kje so te vsebine? To mora povedati Programski sveti. Tisti Programski svet in tudi Nacionalni svet za kulturo, ki je dejal, da teh vsebin ni, da kulturne oddaje in oddaje umetniškega resorja izginjajo iz "prime timea", da jih nadomeščajo komercialne oddaje. Pri tem so ugotavljali, da ne gre zgolj za kvantiteto - dobesedno, to ni moje razmišljanje, sama imam zamrznjeno razmišljanje, kritično razmišljanje in ocenjevanje oddaj o kulturi, če bi bila to lahko kdaj moja profesija. Sedaj, ko sem ministrica, se ne izrekam jaz, izrekali so se drugi. Ni samo vprašanje kvantitete, je tudi vprašanje kvalitete, in tega ne bom komentirala. Toda ker ni bilo izrečeno samo enkrat in samo s strani Nacionalnega sveta, temveč tudi drugih, ki zahtevajo podpiranje konceptov javne televizije - če citiram gospoda Jančarja - potem pomeni, da nekaj vendar ni v redu. Če menite, da je v redu, in če vam bo Programski svet tako odgovoril, če vam bo kakšen drug svet tako odgovoril in če vam bodo rekli, da se jim ni treba, bom rekla pod narekovaji, "pajdašiti" se s komercialno televizijo kot, recimo, se celo na informativnih programih, potem bo za javno televizijo to dobro. Jaz si želim, da bi bilo dobro, tudi diskusij bi bilo potem manj. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno, gospod Zorn.
Spoštovana ministrica! Zopet ste odgovorili nekaj, česar nisem vprašal, žal. Hkrati ste pa razkrili nekaj drugega, kar je frapantno: na televiziji je bilo dovolj denarja, mi pa smo startali, na vaš predlog, s povečanjem naročnine, češ da ga je premalo. Nekaj bo treba ukreniti. Hkrati pa nihče ne govori o kvaliteti ali o nekvaliteti kulturnih oddaj, ampak smo govorili o kvantiteti. In za to kvantiteto ste dobili odgovor, da jo je dovolj. Se pravi, da po dveh kriterijih ni bila razprava niti upravičena niti ni bilo upravičeno to, da ste povišali naročnino. Ker pa smo, oprostite, spoštovani kolegi, potratili ure in ure, nikakor ne želim, da to odpiramo znova. Hvala lepa.
Torej, zlorabili ste poslovnik. Niste predlagali, da se opravi razpravo o odgovoru ministrice na vprašanje. Tega niste storili in bi vas prosil, da se tega ne poslužujete več. Samo toliko zaenkrat. [[Oglašanje v dvorani.]] Ne, ne morete tega storiti, gospa ministrica. Minister za okolje in prostor Karel Viktor Erjavec bo odgovarjal na vprašanje Sama Bevka v zvezi z izvajanjem vladne Uredbe o mejnih vrednostih svetlobnega onesnaževanja.
Vsem lep pozdrav, posebej poslancu, ki je postavil vprašanje. Gre za izvajanja Uredbe o mejnih vrednosti svetlobnega onesnaževanja okolja. Moram reči, da je Slovenja bila s tega vidika problematična, zato smo tudi sprejeli takšno obliko, ki bi omejila svetlobno onesnaževanje okolja. Naj povem, da inšpektorat za okolje in prostor je pristojni oran za nadzor izvajanja te uredbe, in sicer na podlagi te uredbe je določeno, kakšne ukrepe se izvaja za varstvo narave, bivalnih prostorov, za varstva ljudi pred škodljivim delovanjem svetlobe, enako velja za živali. Naj povem, da inšpektorat je v času december 2008 - april 2009 izvedel akcijo nadzora nad izvajanjem zahtev iz te uredbe. Cilj je bil zlasti preveriti izvajanja prepovedi svetlobnih snopov osvetljevanja fasad in pa tudi preveriti izvajanje prilagoditev svetilk obstoječe razsvetljave. Lahko povem, da je bilo opravljenih šestinštirideset inšpekcijskih pregledov, od tega je bilo izdanih devetnajst ukrepov o prepovedi uporabe virov svetlobe. Moram pa reči, da večinoma so sledili inšpekcijski zavezanci ukrepom, ki jih je določila inšpekcija. Moram pa reči, da skladno z uredbo bo Ministrstvo za okolje tudi pripravilo ustrezen pravilnik, in sicer pravilnik o prvih meritvah in monitoringu svetlobnega onesnaževanja, po programu Vlade bo ta pravilnik sprejet do konca letošnjega leta, predvidoma septembra v letošnjem letu.
Hvala lepa. Prosim za dopolnitev odgovora, prosim gospod Bevk.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani zbor. Jaz se ministru za okolje, gospodu Erjavcu, zahvaljujem za odgovor na moje poslansko vprašanje. Res je, pred skoraj dvema letoma je bila sprejeta, uredba o mejnih vrednostih svetlobnega onesnaževanja, se pravi uredba na vladni ravni. To ni zakon, ki bi ga sprejel Državni zbor, res pa je, da velja za celotno državo. Toda rabili smo kar deset let od prve moje pobude, 1997. leta, ko je bil še dr. Pavel Gantar minister za okolje, pa do leta 2007 je minilo deset let, da smo sprejeli to uredbo o preprečevanju svetlobnega onesnaževanja, kajti bilo je zelo veliko odpora proti tej uredbi. Namen je bil nadzor javne razsvetljave, omejitve pri osvetljevanju javnih zgradb in prepoved oziroma omejitev uporabe močnih izvorov usmerjene svetlobe. Dobro je, da bi uresničevanje te uredbe spremljali sproti za vsako leto in tudi na podlagi teh analiz določene elemente te uredbe tudi dopolnili. Tako, recimo, v zadnjem obdobju opažamo, da reklamni panoji prekrivajo kulturno krajino v Sloveniji. Zelo veliko je teh panojev, ki so postavljeni praktično na vseh mestih; tudi na križiščih, na stavbah, kot je TR3, ki osvetljujejo ponoči na tisoče stanovanj po Ljubljani. Tako bi ravno v tem segmentu reklamnih panojev, ki so še ponoči pretirano osvetljeni na nepravih mestih, morda to uredbo dopolnili ter tudi tako spremenili, da bi prepovedovala vsakršno oglaševanje izven naselij ter ob križiščih in prometnih znakih, kar se tudi dogaja. Prosim, da preučite to pobudo.
Hvala lepa. Torej mislim, da odgovor ni potreben. Bil je dan predlog. Minister za finance dr. Franc Križanič bo odgovarjal na vprašanje Rada Likarja v zvezi z Vzajemno zdravstveno zavarovalnico, DVZ. Prosim.
Hvala lepa. Torej gre za vprašanje, ki zadeve zgube vzajemne zavarovalnice in morebitna kritja teh izgub s povečanimi premijami. Pripravili smo dosti poglobljen strokovni odgovor. Glede trditve v poslanskem vprašanju, po katerih naj bi vzajemna zavarovalnica domnevno poslovala z izgubo, naj pojasnimo, da je v 171. členu Zakona o zavarovalništvu določeno, da zavarovalnica v dnevnem tisku oziroma strokovnofinančnem tisku, ki izhaja najmanj enkrat tedensko, objavi povzetek revidiranega letnega poročila z mnenjem revizorja in mnenjem pooblaščenega aktuarja v osmih dneh potem, ko je le-ta sprejeta, vendar najkasneje v osmih mesecih po preteku koledarskega leta. V zvezi s tem navajamo, da vzajemna zdravstvena zavarovalnica še ni objavila revidiranega letnega poročila za leto 2008. Nadzor nad zavarovalnicami opravlja Agencija za zavarovalni nadzor, ki je pristojna zbirati in obdelovati podatke o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za izvrševanje njenih nalog in pristojnosti, določenih z Zakonom o zavarovalništvu. Podatke sme Agencija za zavarovalni nadzor posredovati Ministrstvu za finance le, če jih slednje potrebuje za pripravo predpisov, vodenje statistike ali vodenje strategije na področju finančnega sistema in davčnega sistema. Pri čemer zanj velja dolžnost, se pravi za Ministrstvo za finance velja dolžnost, varovanja zaupnih podatkov najmanj v obsegu, ki je določen v prvem odstavku 260. člena Zakona o zavarovalništvu. Nikakor ne smemo predhodno objavljati rezultatov posameznih zavarovalnic. V zvezi z zadnjimi spremembami Zakona o zavarovalništvu, na katero se sklicuje poslansko vprašanje, bi radi pojasnili naslednje. Omenjeni zakon v svojem 40. členu v skladu z evropskimi direktivami določa, da lahko zavarovalnica, ki je pridobila dovoljenje za opravljanje zavarovanih poslov le v zavarovalni vrsti ena in dve, to so pretežno vzajemne zavarovalnice, zdravstvene, tudi opravlja zavarovalne posle iz skupine življenjskih zavarovanj. Ta primer velja tudi za širitev dejavnosti Vzajemne. Se pravi, Vzajemna se dejansko lahko, glede na posel, ki ga že opravlja, razširi tudi na življenjska zavarovanja. Zadnja novela Zakona o zavarovalništvu spreminja 49. člen, ki ureja uporabo letnega dobička družbe za vzajemno zavarovanje. Zakon o zavarovalništvu je že pred omenjeno spremembo 49. člena določal, da se v letnem poročilu izkazani dobiček vzajemne zavarovalnice lahko razdeli članom ali prenese v naslednje poslovno leto v obsegu, ki ni potreben za oblikovanje, med drugim, tudi drugih, s statutom določenih rezerv. To so rezerve po domače. Zakon o zavarovalništvu ne določa, da bi vzajemna zavarovalnica morala imeti takšne rezerve, se pravi druge s statutom, določene rezerve, zaradi česar o tem odloča skupščina vzajemne zavarovalnice. Prav tako Zakon o zavarovalništvu ne določa katere vrste s statutom določenih rezerv lahko vzajemna zavarovalnica uredi v svojem statutu. Lahko jih uredi več, vprašanje je davčnih obveznosti v tej zvezi. Vzajemna zavarovalnica torej lahko že po ureditvi, ki je veljala pred zadnjo spremembo Zakona o zavarovalništvu, in tudi zdaj, določa druge, s statutom določene rezerve, na primer: statutarne rezerve, druge rezerve iz dobička ter namen njihove uporabe. Ker namen uporabe drugih, s statutom določenih rezerv, ni zakonsko predpisan, je vzajemna zavarovalnica v statutu lahko določila, da se takšne rezerve uporabljajo tudi za zagotovitev kapitala v primeru upravljanja zavarovanih poslov v drugih zavarovalnih vrstah, za katere je pooblaščena, recimo, v življenjskih zavarovanjih. Zadnja sprememba 49. člena Zakona o zavarovalništvu ne širi možnosti uporabe drugih, s statutom določenih rezerv, temveč zgolj jasneje opredeljuje njihovo uporabo. In to je to. Še ostala vprašanja. Recimo, če bi nastopila izguba, kdo bi bil odgovoren poplačati to izgubo? Potem sledi naslednje. Ministrstvo za finance ni pristojno posegati v poslovanje posameznih zavarovalnih družb in zato ne more komentirati vprašanj, ki se nanašajo na domnevno izgubo pri poslovanju Vzajemne. V nadaljevanju lahko na kratko povzamem ureditev, ki jo predpisuje za takšne primere Zakon o zavarovalništvu. V 44.a členu Zakon o zavarovalništvu določa, da statut družbe za vzajemno zavarovanje lahko določi, da se kot temeljni kapital vzajemne zavarovalnice upoštevajo tudi sredstva na računih članov družbe za vzajemno zavarovanje - se pravi, v te družbe vložena sredstva. V 46. členu pa ta zakon določa, da mora statut vzajemne zavarovalnice določati pogoje in način za zagotavljanje sredstev za poslovanje te vzajemne zavarovalnice. Sredstva, potrebna za poslovanje družbe za vzajemno zavarovanje v posameznem letu, se krijejo iz vnaprej določenih prispevkov članov. Statut mora določati, ali in v kakšnem obsegu so člani dolžni plačati naknadna plačila, če ostala sredstva družbe za vzajemno zavarovanje ne zadoščajo. Statut lahko namesto oziroma poleg naknadnih vplačil določi, da se znižajo obveznosti zavarovalnice, če sredstva družbe za vzajemno zavarovanje ne zadoščajo za kritje izgub, in v tem primeru lahko določa tudi dokapitalizacijo. Se pravi, nikakor ni nujno da bi člani morali dodatno plačati, tudi če bi do izgube prišlo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor? Prosim, gospod Likar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala tudi gospodu dr. Križanič za odgovor. Vendar iz tega daljšega odgovora je - mogoče bom samo ponovil to vprašanje na kratko, pa mogoče, če bi lahko na kratko odgovorili, ker to je bil malce zapleten odgovor. Se pravi, namreč o izgubi oziroma da posluje Vzajemna za izgubo, sem zasledil, če se ne motim, v elektronskim medijih, v nekem članku. V januarju 2009 naj bi ta poslovala z izgubo, potem v februarju niti ne - ampak, hipotetično sprašujem. Ali je v primeru izgube mogoče, da to izgubo krijemo tudi mi, zavarovanci oziroma člani Vzajemne in iz katerih virov? Sedaj: Ali je to obvezno oziroma iz dobička, tako kot narekuje zakon, ali je mogoče to tudi iz kakšnih drugih sredstev? Pa še to, ne zdi se mi pošteno, da iz mogočih morebitnih napačnih odločitev poslovodstva to plačujemo zavarovanci oziroma člani preko višje zavarovalne premije. Hvala.
Prosim, minister.
Hvala lepa. Po podatkih, ki jih imam, je zavarovalnica v preteklosti poslovala uspešno in je v tem svojem poslovanju tudi ustvarila celo vrsto rezerv. Poleg tistih, ki so bile zakonske predpisane tudi nekatere dodatne rezerve, ki jih ima kot neke vrste rezervni sklad, pripravljene, za primer poslabšanega poslovanja. Če bi prišlo do poslabšanja, se najprej porabijo te rezerve, naknadno se lahko dvigne premija, če se pokaže, da tekoči prilivi ne pokrivajo več rastočih stroškov. Se pravi, v tem primeru zavarovanci vnaprej pokrivamo stroške za prihodnje. V nekih izjemnih primerih nastalih škodah ali velikih nepričakovanih stroških pa mora Vzajemna zavarovalnica ukrepati tudi z ustrezno dokapitalizacijo. Zelo verjetno je, da se ne bo odločila, da bi članstvo bremenila za plačevanje za nazaj, pač pa bo izvedla ustrezne ukrepe na kapitalskem trgu. Ali direktno z dokapitalizacijo ali pa z izdajo podrejenih instrumentov. Pri vzajemnih zavarovalnicah velja zlasti slednje, izdaje podrejenih instrumentov, ki si jih potem v času, ko se rezerve zopet povrnejo, tudi odplača. To je kapitalizacija določenih kreditnih razmerij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Obveščam vas, da je Branko Marinič najavil poslansko vprašanje generalnemu sekretarju Vlade mag. Milanu Cviklu, ki nas je pisno obvestil, da za odgovor na to vprašanje ni pristojen, zato tega poslanskega vprašanja ni na vrstnem redu postavljanja poslanskih vprašanj. Prav tako nas je generalni sekretar Vlade obvestil, da ni pristojen za odgovor na poslansko vprašanje Jožefa Jerovška, ki je svoje ustno poslansko vprašanje naslovil na dva naslovnika - bo seveda na to vprašanje odgovoril minister za šolstvo in šport. Robert Hrovat bo postavil poslansko vprašanje ministrici za obrambo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, ostali prisotni! Po sedaj znanih informacijah je bil vlom oziroma možna kraja orožja iz skladišča Uprave za zaščito in reševanje približno 15 do 20 kilometrov od meje s sosednjo državo Italijo, kjer bo julija potekal sestanek G8. Italija ponovno uvaja poostreno mejno kontrolo na vseh mejah med Italijo in sosednjimi državami, torej tudi s Slovenijo. Sprašujem: Ali je dogodek na poligonu številka 208 - po vaših informacijah, gospa ministrica - kakorkoli vplival na ponovno uvajanje začasne mejne kontrole v Italiji? V vsakem primeru, tudi če to ne vpliva, gre za veliko blamažo Slovenije, za veliko blamažo tudi Vlado Republike Slovenije. Z vaše strani je bilo pojasnjeno, da se še ne ve, ali je dejansko prišlo do odtujitve orožja oziroma ali so celo evidence nepopolne. Še toliko slabše je, če se bo izkazalo, da so evidence o količini in tipu orožja v skladišču netočne in neustrezne. To torej pomeni, da ne vemo, kje imamo orožje, kakšne vrste orožje imamo in koliko ga je. Seveda govorimo o neeksplodiranih ubojnih sredstvih, ki so bila predvidena za uničenje - da ne bo pomote, o kakšnem orožjem govorimo, vendar je tudi takšno orožje v rokah kriminalcev ali pa teroristov, je izredno nevarno. Govorimo o ročnih bombah in protioklepnih lanserjih arembrust in RPG22 in to vsekakor ni hec. Za vlom in krajo je Odbor za obrambo izvedel šele čez štirinajst dni po izvedenem kaznivem dejanju. Zato me zanima. Ali so bile o vlomu in kraji obveščene partnerske obveščevalne varnostne službe v drugih državah? Predvsem me zanima: Kdaj se je to zgodilo? Takoj ali šele po štirinajstih dneh - torej takrat, kot je bil obveščen Odbor za obrambo? Varovanje skladišča je do sedaj izvajalo podjetje za varovanje G7. Ne bom govoril, v čigavi lasti je to podjetje, ampak sprašujem: Kako to, da sedaj vse objekte, v katerih se nahajajo neeksplodirana ubojna sredstva, varuje Slovenska vojska? Razumem, da je to reakcija na nek dogodek, vendar me zanima: Bo tovrstno varovanje s strani Slovenske vojske ostala praksa ali je to zgolj začasna rešitev? Občutek imamo, da vodstvo Slovenske vojske ni navdušeno nad vašim ukrepom, kajti ne nazadnje Slovenska vojska s to zadevo nima nič. Ne gre za orožje Slovenske vojske. Kako na Ministrstvu za obrambo pojasnjujete neprimerno varovanje skladišča orožja v Pivki, neustrezno obveščanje znotraj ministrstva in odnosu do Odbora za obrambo Državnega zbora ter pomanjkljivo vodenje evidenc orožja? In še to: Ali se, gospa ministrica, čutite odgovorni za nastalo situacijo in kakšne ukrepe ste in katere še boste sprožili? Hvala.
Sedaj pa, prosim ministrica.
Spoštovani gospod predsednik, poslanci, poslanke, spoštovani gospod Hrovat! Hvala za vprašanje, pa tudi za pojasnilo o ukrepih, kajti na ta način lahko tudi podrobneje pojasnimo, kaj vse smo že naredili in kaj še bomo v prihodnosti zlasti v zvezi z varovanjem tovrstnih skladišč neeksplodiranih ubojnih sredstev, kakršen je bil Poligon 208, ki je bil poleg tega, da sodi med 8 regijskih skladišč neeksplodiranih ubojnih sredstev, tudi poligon za usposabljanje pirotehnikov. In ravno ta zadeva, torej to dejstvo je vplivalo tudi na to, da so v skladišču tega poligona ostala sredstva, ki veljajo za neeksplodirana ubojna sredstva, vendar bi tam ne smela biti tako dolgo. Namreč, v letu 2007 so v to skladišče pripeljali določeno število protioklepnih lanserjev in ročnih bomb, ki bi jih uporabili v okviru usposabljanja pirotehnikov, ki je potekalo v juniju leta 2007, vendar je bilo prekinjeno zaradi nesreče, do katere je prišlo v popoldanskem času, ko je ta poligon uporabljal KIK Kamnik. Po tistem je bilo potem v oktobru istega leta še enkrat izvedeno usposabljanje in v okviru tega usposabljanja znova uničevanje teh istih sredstev, vendar niso uničili vseh. Kajti ko smo dobili informacijo o vlomu, in to informacijo smo na Ministrstvu za obrambo dobili 19. maja, smo takoj vzpostavili vse možne oblike inšpekcij, pa tudi pregled s strani Obveščevalno-varnostne službe, ki je ugotovila, da v tem skladišču niso bila samo tista neeksplodirana ubojna sredstva, ki bi morala biti tam po sedanjih evidencah, temveč tudi tista, ki so tam ostala iz leta 2007. Pravilnik o varstvu pred neeksplodiranimi ubojnimi sredstvi pravi, da je treba v 90 dneh uničiti vse, kar se zbere v tovrstnem skladišču. V tem skladišču so pristojni očitno dve leti hranili stvari, ki tam ne bi smele biti, morale bi biti vrnjene v skladišča Slovenske vojske ali biti uničene. To se ni zgodilo in zaradi tega smo pristojne tudi ustrezno sankcionirali. Če bo preiskava v prihodnosti pokazala še kakšne njihove dodatne odgovornosti, bomo še dodatno ukrepali oziroma jih tudi disciplinsko obravnavali, kar smo z enim od najbolj odgovornih tudi že naredili. Torej, kar se tiče varovanja tega skladišča, je potekalo tako, kot sicer velja za varovanje v teh skladiščih, in sicer so tehnično in obhodno fizično varovana. Kar se tiče obhodnega fizičnega varovanja, smo prav pri tem skladišču ugotovili, da je bil zadnji fizični ogled 12. maja, po pogodbi bi moral biti dvakrat na teden. Do 19. maja, ko smo dobili informacijo o vlomu, očitno ni bilo nobenega obhodnega fizičnega ogleda. Zato smo ugotovili, da družbi, ki je to opravljala, ni mogoče zaupati tovrstnega delovanja. Odpovedali smo pogodbo in vzpostavili nov status tega objekta, to je, da je to objekt posebnega pomena za obrambo. Zaradi tega smo lahko tudi zaprosili Slovensko vojsko, da izvede ustrezne oblike varovanja. Te oblike varovanja veljajo samo do uničenja vseh sredstev, ki so v tem skladišču in tudi v vseh ostalih sedmih skladiščih neeksplodiranih ubojnih sredstev. To je eden naših prvih ukrepov, in sicer, takoj uničiti vsa sredstva, do uničenja varovanje s strani Slovenske vojske na ustrezen fizičen in tehničen način, potem pa vzpostavitev popolnoma novih načinov varovanja tovrstnih skladišč, pa tudi nove oblike zbiranja teh sredstev. Namreč, ugotovili smo, da od osmih skladišč so štiri take vrste, da so že itak v okviru tehničnih skladišč Slovenske vojske, in smo se zato odločili, da bomo od slej naprej NUS zbirali v samo teh štirih skladiščih. Za vsa ostala štiri skladišča pa uvedemo nove oblike varovanja, tako tehničnega kot fizičnega, seveda v prihodnosti, ko bo za to v obrabnem proračunu dovolj denarja. Torej ni strahu, da bi morali za skladišče Uprave za zaščito in reševanja uporabljati kapacitete Slovenske vojske, razen seveda za tiste štiri, v okviru katerih so že itak tudi kontejnerji za neeksplodirana bojna sredstva. Torej, kar se tiče pa evidenc, bom odgovorila v drugem delu odgovora.
Želite dopolnitev odgovora, gospod Horvat, oziroma ste bili celo pozvani.
Hvala lepa. Saj ministrica ni zmogla odgovoriti vsega, kar je želela, ker kar na nekaj vprašanj, ki sem jih postavil, tudi odgovora pač ni bilo. Ampak po mojem mnenju na vso to zadevo nekako prelahko gledamo. Upam, da se poslanke in poslanci tukaj zavedamo, kaj pomeni odtujitev pa, recimo temu, kraja orožja - če je do te kraje prišlo. No, tudi na to vprašanje nismo dobili odgovora. Ali je šlo za pomanjkljive evidence ali je prišlo do kraje tega orožja? Ker eno in drugo je problematično! Če je prišlo do kraje, to orožje lahko pride v roke tudi ljudem, ki jim ne bi smel. Torej bom rekel tako, da z odgovori ministrice zelo na pavšalni ravni sem na nek način zadovoljen. Vendar pa bi opozoril na te nove standarde, o katerih se je pred volitvami veliko govorilo, kako bo Državni zbor dobil prvi in takoj informacijo. Gospa ministrica, o tem niste govorili vi, ampak tisti, ki so pred volitvami hodili na soočenja, da bo Odbor za obrambo dobil precej večjo vlogo. Ampak dejstvo je, da je bil Odbor za obrambo seznanjen šele na podlagi intervencije medijev in potem smo tudi mi dobili pač informacijo, torej kasneje, da je prišlo do vloma in do možne kraje tega orožja. Torej bom dodal še eno vprašanje: Kaj konkretno bosta Ministrstvo za obrambo in vi kot ministrica naredila, da se povrne ta porušen ugled Slovenije? Prepričan sem, da se članice Nata, pa ne samo članice Nata, zagotovo sprašujejo, kako je mogoče, da se v eni članici, torej članici, ki ima enako mesto kot ostale večje države, to sploh lahko zgodi. Torej, kaj boste naredili, da se ta ugled ne bo preveč omajal?
Hvala. Zdaj pa prosim, gospa ministrica.
Najlepša hvala. Torej najprej glede ugleda in vašega vprašanja o tem, ali je dogodek, vlom, v skladišče na poligonu vplival na porušenje zaupanje sosednje države do Slovenije. Glede na to, da je Italija za čas G8 zaprla vse meje na način, da natančno pregleduje osebne dokumente, ki prihajajo na njeno mejo, tudi z drugimi državami, ne samo s Slovenijo, sklepam, da prav zaradi tega našega vloma očitno Italija ni povečala nezaupanja do naše države, temveč je to sestavni del njenih varnostnih ukrepov nasploh. Ali so bile o tem obveščene obveščevalne službe in policije sosednjih držav - o tem jaz težko odgovorim, ker so za to pristojne obveščevalne službe in policije, vem pa, da protokoli o tem obstajajo in so o vlomu na ustrezen način zagotovo obveščali sosednje države. Zaenkrat še vedno velja, da je bil vlom, ne moremo pa natančno trditi ali in katera sredstva so bila odnesena iz tega skladišča. Po evidencah, ki smo jih pregledali, pa manjkajo tista, ki ste jih tudi vi omenili. Se pravi, še vedno govorimo o slabih evidencah, vendar se na Ministrstvu na obrambo ne obnašamo neresno v zvezi s tem, temveč smo se od prvega dneva naprej obnašali, kot da gre za odnos torej za najslabšo varianto, kot da gre za krajo orožja in smo tako tudi potem ukrepali tako znotraj hiše kot tudi navzven. Zato so tudi preiskave skupaj med obveščevalno-varnostno službo, Ministrstvo za obrambo in pa slovensko policijo potekale na tako strog način in potekajo še danes. Upam, da bodo rezultati teh raziskav tudi kmalu pokazali, kjer pravzaprav smo. Zelo se zavedamo, da gre za izredno nevarna orožja, zato pa tudi postopamo tako ostro - tako s sodelavci, ki se niso ustrezno obnašali, skladno s pravilniki o varstvu pred neeksplodiranimi bojnimi sredstvi, ki pri nas obstajajo, zato boste o naših ukrepih tudi v prihodnosti še obveščenih. Zdaj, kar se tiče obveščanja, obveščali smo vse službe znotraj Ministrstva za obrambo, o prvih ugotovitvah inšpekcije smo obvestili predsednika Vlade in pa predsednika države, ko je gospod Jerovšek v imenu Odbora za obrambo zaprosil za podatke, smo te poslali v preteklem tednu tudi Odboru za obrambo in Komisiji za nadzor nad obveščevalnimi in varnostnimi službami. Moram reči, da ste imeli priložnost v preteklem tednu imeti najnovejše podatke o celotni preiskavi, jutri te reči in najnovejše poročilo obravnavamo tudi na Svetu za nacionalno varnost. Tako vidite, da zelo resno in odgovorno odgovarjamo na problem, ki se je zgodil.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Hrovat.
Hvala. Takoj v uvodu bom rekel, da, predlagam, da v skladu s Poslovnikom opravimo razpravo o dogovoru ministrice. Ne nazadnje tudi zato, ker je ponovno časa zmanjkalo in vem, da ima veliko povedati v zvezi s to temo. Ampak dejstvo je, da preiskava še ni končana. In ugotovitve, jaz sem prepričan, da bodo zelo zanimale vse poslanke in poslance, ne samo za člane Odbora za obrambo, ki bomo o teh zadevah seznanjali, ampak jaz se bojim, da bomo ponovno seznanjeni, če bo predsednik odbora prosil Ministrstvo za obrambo, da nam pride poročati o teh zadevah. Mislim, da je naloga Ministrstva za obrambo, da pride takoj, ko se zgodi kakršnakoli zadeva, ki bi bila lahko zanimiva, pa je zanimiva za Odbor za obrambo, da sami, samoiniciativno, kakor se je napovedovalo pred volitvam. Žal pa se to ne izvaja. To bo lepa priložnost, če opravimo razpravo, če boste poslanke in poslanci to potrdili jutri, ko bomo glasovali o tem, da združimo oboje hkrati in opravimo pravzaprav razpravo o odgovoru in razpravo tudi o ugotovitvah preiskovalnih organov. In če bo treba, lahko tudi sejo zapremo za javnost, ker bi se resnično rad seznanil tudi sam osebno z obveščevalno-varnostnimi službami, torej z njihovimi ugotovitvami, na kakšen način in kdaj je bila ta informacija posredovana o domnevni kraji tega orožja drugim članicam oziroma drugim sosednjim državam in obveščevalno-varnostnim službam. Zato menim, da bi bilo prav, da to razpravo opravimo. S tem se bomo seznanili pravzaprav vsi in na koncu, če bo preiskava tako pokazala, da orožje ni bilo ukradeno, da je prišlo le do nekih pomanjkljivih evidenc, kar je pa prav enako problematično, bi bilo to dobro za nas vse oziroma za Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca Roberta Hrovata, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za obrambo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 16. junija v okviru glasovanj. Bogdan Barovič bo postavil vprašanje ministru za gospodarstvo. Ministra za gospodarstvo ni tu. Gospod Barovič, želite vprašanje vseeno postaviti?
Seveda, hvala lepa. Razumem, da ima obveznosti in spoštujem to, da ga ni, ker verjamem, da opravlja nekatere obveznosti, čeprav opravičila nismo slišali, ampak vseeno. Poglejte, pravzaprav to ni vprašanje za ministra enega samega, ki mu obešamo uteži na levo in desno rame, ampak je vprašanje za več ministrstev, pravzaprav za Vlado. Zato mislim, da je prav, da vsi poslušate. Mi imamo v javni obravnavi zeleno knjigo. Zelena knjiga ni zaradi zelene barve, ampak je zaradi tega, ker govorimo o energetski neodvisnosti, samostojnosti te države. Sam sem čisto navaden ekonomist s VI. stopnjo, vendar vem, da je energetska samostojnost, neodvisnost in energetska zadostnost najbolj pomembna za vsak element razvoja vsake države; in to drži. Od zdaj naprej bom, glede na to, da sem 30 let navajen izborne slovenščine, govoril po trboveljsko. V Trbovljah oziroma v regiji smo sprejeli zasavski memorandum. Sprejeli smo ga: Gospodarska zbornica, Rudnik Trbovlje-Hrastnik, Občina Hrastnik, Občina Trbovlje, Občina Zagorje, Termoelektrarna Trbovlje in Regionalni center za razvoj Trbovlje. Zakaj smo ga sprejeli? Zaradi tega, ker zelena knjiga ne upošteva pravzaprav tistega, kar sama določa. 205 let so knapi kopali "kolm" v Trbovljah. 205 let! Pa ga imajo še za 20 let najmanj neto zalog in še več. 103 leta dela Termoelektrarna Trbovlje in oskrbuje Slovenijo, po domače povedano, cela Ljubljana je odvisna samo od trboveljske termoelektrarne. Danes ni nič vredno, ne "kolm", ne termoelektrarna, ne "štrom" iz Trbovelj in Zasavja. Memorandum, ki ga je podpisalo kar nekaj ljudi, pa ne takih, ki so padli s hruške, ampak magistri, doktorji znanosti in tisti, ki so temu posvetili celo življenja, natančno pove, kaj hočemo, zelo natančno, po členih. Zdaj bom pa nekaj rekel, ker me čudi, seveda, da je tale desna stran zelo prazna: rdeči revirji, poudarjam, rdeči revirji naj ostanejo rdeči predvsem zaradi zavzetosti za delo, zaradi tega, ker hočemo delati naprej. Zdaj pa, če več ne moremo biti vaši kakor smo vaši, je moje vprašanje naslednje: Ali bo Ministrstvo za gospodarstvo Republike Slovenije oziroma Direktorat za energijo, ki predstavlja ključni steber razvoja regije, upošteval in vključil te naše programe in naše pripombe v zeleno knjigo? Ali jih bo ali jih ne bo? Vprašanje je jasno. In da se ne bomo ponavljali, bom seveda zahteval - ne vem, na osnovi katerega člena poslovnika - govorim po trboveljsko in bom končal po trboveljsko [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Mikrofon je izklopljen. Minister vam bo odgovoril na prihodnji seji. Poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo bo zastavil gospod Bogdan Čepič. Želite zastaviti ustno vprašanje, kajne? Prosim.
Hvala lepa za besedo. Seveda ga bom zastavil, kljub temu da obžalujem, da danes gospoda ministra ni tukaj, pa tudi na začetku nismo slišali, da bi bil opravičen. Ministru Lahovniku postavljam vprašanje predvsem v zvezi s premoženjem gospodarskih podjetij v Republiki Sloveniji in v Republiki Srbiji. Republika Slovenija postaja vse močnejši gospodarski, pa tudi politični partner Republiki Srbiji. Dobri politični odnosi se predvsem kažejo v obliki raznih medsebojnih obiskov najvišjih političnih in gospodarskih predstavnikov Slovenije in Srbije. Obisk predsednika vlade Boruta Pahorja z ministrsko ekipo in močno gospodarsko delegacijo v Srbiji letos to zagotovo tudi potrjuje. Na gospodarskem področju lahko na podlagi vse večjega gospodarskega sodelovanja in tudi vlaganj v obeh državah sklepamo, da je to sodelovanje dobro. Ob teh dobrih pokazateljih pa zagotovo obstajajo še odprta vprašanja, zagotovo eno najpomembnejših pa se že vleče vse od leta 1991, vprašanje sukcesije, pa je lastninska pravica slovenskih podjetij, ki imajo svoje premoženje v Republiki Srbiji. Znano je, da je Republika Srbija leta 1991 sprejela uredbo o začasni prepovedi razpolaganja z določenimi pravicami na nepremičninah na teritoriju Republike Srbije. S to uredbo je bilo slovenskim podjetjem onemogočeno, da bi prosto razpolagali s svojimi imetji, vključujoč tudi nepremičnine, tako prodaja kot tudi uporaba le-teh. Uredba se je v vsem tem obdobju tudi spreminjala in celo tako, da so se nepremičnine lahko vnesle v premoženje novonastalih družbenih podjetij v Srbiji, ki pa jih agencija za privatizacijo v Republiki Srbiji začela na dražbah tudi prodajati - rečeno je bilo tudi, da privatizirati. Na ta način se je tudi odtujevalo slovensko premoženje. Zagotovo to ni lahek problem, zato ga je treba toliko bolj skrbno in odgovorno reševati. Ob obisku predsednika Pahorja v Republiki Srbiji letos, po mojih podatkih se je tudi govorilo, da se bo to začelo razreševati do konca maja 2009, ko se izteče uredba srbske vlade, ki govori o zaščiti lastnine podjetij, ki imajo sedež na ozemlju republike bivše Jugoslavije. Glede na to, da se ni zgodilo dejansko nič, je srbska stran podaljšala to uredbo do 30. septembra 2009 in s tem tudi pokazala pripravljenost, da se stvari razrešijo. Zato sem želel ministru postaviti naslednja vprašanja: Ali ima Republika Slovenija evidenco nad premoženjem slovenskih podjetij, vključujoč tudi nepremičnine v nekdanji Republiki Jugoslaviji, in posebej me zanima Republika Srbija? Kdo v Sloveniji od državnih organov se ukvarja s to problematiko? Glede na aktualnost, da v kratkem prihaja v Republiko Slovenijo na obisk tudi minister za gospodarstvo Vlade Republike Srbije, me zanima: Ali je predvidena na razgovorih tudi tema premoženje slovenskih podjetij in reševanje tega problema v Republiki Srbiji? Namreč, neka ocena je, da je tega premoženja za cca. 800 milijonov evrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Lahovnik bo na to vprašanje odgovoril na naslednji seji. Rado Likar bo postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo. Prosim.
Hvala za besedo še enkrat. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani ostali ministri, kolegice in kolegi. Leta 1999 je veljal Zakon o kmetijskih zemljiščih, ki je nakup takšnega zemljišča dovoljeval le kmetom. Po tedanjem zakonu so bili kmetje tisti, ki so imeli končano najmanj srednjo kmetijsko šolo. Kupec takega kmetijskega zemljišča je moral pri upravni enoti podati izjavo, da bo na posestvu opravljal dejavnost in s tem ustvarjal pomemben del dohodka. To pomeni, da bi moral na kmetiji ustvariti prihodke v vrednosti dveh tretjin povprečne plače v državi. V zvezi s tem me zanima, spoštovana gospa ministrica: Kakšen je bil postopek - tu mislim vsa soglasja, izjave in drugo dokumentacijo - pridobivanja statusa kmeta v takšnem primeru s strani upravne enote? Drugič. Kako se je ob nakupu kmetijskega zemljišča preverjal status kmeta? In tretjič: Kako se je preverjalo prihodke v vrednosti dveh tretjin povprečno plače v državi? Hvala za odgovor.
Prosim, gospa ministrica.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec. Dovolite, da vam najprej pojasnim zmoto, ko ste vprašanje glede tolmačenja in uporabe zakona o kmetijskem zemljišču naslovili na ministrico za javno upravo. Kot vam je poznano, je v sistemu izvršilne oblasti v Republiki Sloveniji Vlada odgovorna in preko nje seveda resorna ministrstva za izvajanje predpisov na posameznem delovnem področju. Za izvrševanje upravnih nalog, določenih v Zakonu o kmetijskih zemljiščih, je bilo vedno, tudi v letu 1999 pristojno Ministrstvo za kmetijstvo. Le-to pa izvaja te naloge dekoncentrirano, torej preko svojih zaposlenih v upravnih enotah od leta 1995 dalje. Za tolmačenje Zakona o kmetijskih zemljiščih in odgovore na vaša vprašanja tudi glede uporabe tega člena v letu 1999, je tako v celoti odgovorno in pristojno Ministrstvo za kmetijstvo. Če bi podali vprašanje glede registracije motornih vozil, vam bi odgovorila ministrica za notranje zadeve, glede gradbenega dovoljenja vam bi torej glede pojasnil Zakona o graditvi objektov odgovoril minister za okolje in prostor, glede pravic vojnih veteranov minister za delo, družino in socialne zadeve. Ko so bile leta 2004 na predlog bivšega ministra Viranta v Zakonu o državni upravi navedene pristojnosti ministrstva za javno upravo glede dela upravnih enot, vam lahko zelo natančno povem, da je moja pristojnost danes po Zakonu o državni upravi in Zakonu o javnih uslužbencih določena glede sledečih stvari. Nadzorujemo organizacijo dela in učinkovitost upravne enote v celoti, spremljamo usposobljenost delavcev na delovnih mestih, na katerih se ne opravljajo upravne naloge iz delovnih področij ostalih ministrstev, dajemo upravnim enotam usmeritve in navodila za izboljšanje organizacije učinkovitosti in kakovosti dela, predlagamo Vladi izdajo soglasij k notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest v upravni enoti, potem usklajujemo reševanje kadrovskih, finančnih, prostorskih, materialnih in drugih podobnih vprašanj v zvezi z delom upravnih enot in odločamo o pravicah in obveznostih načelnikov upravnih enot. Torej, to so vse pristojnosti, ki jih ima ministrstvo za javno upravo. Glede izvrševanja posameznih upravnih nalog pa v nadaljevanju v skladu z ustavo in z Zakonom o državni upravi, prosim spoštovane poslanke in poslance, da naslovijo vprašanje na resornega ministra, ki preko dekoncentrirane enote svojega ministrstva v okviru upravne enote izvaja naloge iz pristojnosti določenega ministrstva. Tako boste to vprašanje naslovili na ministra za kmetijstvo dr. Pogačnika, ki vam bo s pomočjo svojih strokovnih služb natanko povedal, kako je v letu 1999 bilo pričakovano izvrševanje izvajanje Zakona o kmetijski dejavnosti. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Likar.
Hvala lepa za odgovor, gospa ministrica. No, ampak vendar ta soglasja oziroma potrdila, da nekdo ima status kmeta, to je tudi mislim, da eden od pogojev za nakup kmetijskega zemljišča, se je vendarle, če se ne motim - če ne, me popravite, prosim -, to predlagalo na upravno enoto. Mislim, da tudi leta 1999. Zdaj vas sprašujem, pa prosim za odgovore: Ali tudi to kontrolira potem Ministrstvo za kmetijstvo in se moram nanj obrniti ali mogoče to upravna enota ali mogoče celo Ministrstvo za finance? To se mi zdi zanimivo, zato prosim za pojasnilo. Hvala.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Mogoče nisem bila zadosti jasna. Ko se poda vloga, tudi v letu 1999, za izdajo potrdila, po katerem vi vprašujete, se to potrdilo izda na podlagi predpisa. V tem primeru je bil to zakon o kmetijskih zemljiščih. Kdo je izvajalec Zakona o kmetijskih zemljiščih? To je Ministrstvo za kmetijstvo. Izvaja ga preko te upravne naloge dekoncentrirano v okviru svojega oddelka, ki je v okviru upravne enote. Komu so odgovorni ti uslužbenci, vodje oddelka za kmetijstvo? Resornemu ministru. To je ministru za kmetijstvo, glede izvrševanja nalog po zakonu o kmetijstvu. Kdo odloča o pritožbah v teh konkretnih primerih? Ministrstvo za kmetijstvo. Zato je tudi za tolmačenje določil Zakona o kmetijstvu pristojno Ministrstvo za kmetijstvo. Se pravi, da Ministrstvo za javno upravo pa opravlja tiste organizacijske, tehnične, zagotavlja prostorske pogoje, kadrovske, to, kar sem vam prej naštela, in ni pristojno razlagati, ali je bilo gradbeno dovoljenje v določenem primeru izdano prav ali ne, ali so prometna dovoljena izdajana tako ali drugače. Zato so v okviru delitve oblasti, ker ustava je zelo jasna: ministrstva izvajajo naloge, ki jih določa Državni zbor v okviru svojih pristojnosti, torej zakone in ostale predpise. Kako pa jih izvajajo, je pa stvar organizacije. In izvajamo jih dekoncentrirano v okviru upravnih enot, zato posamezni oddelki v svoji vsebini dela odgovarjajo posameznim resornim ministrom, glede osebnih stanj, državljanstev, ministrici za notranje zadeve tudi glede pritožb revizij. Bi si vzela preveč pristojnosti, če bi odgovarjala na taka vprašanja, mi jih, zakon o državni upravi, niti ustava in izvedeni predpisi, torej Zakon o državni upravi, ne dajejo. Zato vam predlagam, da v teh primerih, ko gre za delo upravnih enot, pogledate, kateri minister je pristojen, in naslovite taka vsebinska vprašanja na pristojne ministre. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Radovan Žerjav bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane ministrice, ministri, spoštovani gospod minister za zdravje. Seznanjen sem bil, da je Psihiatrična klinika, ki spada pod vaše ministrstvo, društvu Šent, slovenskemu združenju za duševno zdravje, odpovedala najemno pogodbo za posestvo Razori, kjer so bili od leta 1999 na ekološki kmetiji uspešno izvajani rehabilitacijski programi za osebe s težavami z dušenim zdravjem. S tem ste zagotovo seznanjeni, saj vam je društvo Šent, potem ko se Psihiatrična klinika, z izjemo enega sestanka po januarski odpovedi pogodbe, s predstavniki Šenta ni želela sestati, prav tako pa ni pojasnila, zakaj odpoved pogodbe, poslalo dopis in vas prosilo za odgovore in pojasnila, katerih do danes še niso prejeli, odpovedni rok pa se jim izteče konec julija. Preden postavim vprašanje, še nekaj podatkov. V programe usposabljanja in zaposlovanja je bilo preko Šenta na posestvu Razori vključeno skupno 222 oseb. Od tega je bilo redno zaposlenih na posestvu 12 ljudi. V okviru javnih del se je v različnih obdobjih zaposlilo 12 oseb, usposabljanje z delovnim razmerjem pa je opravljalo 6 oseb. V program zaposlovanja in delovnega usposabljanja pa je bilo do zdaj vključenih 192 oseb. Poleg tega je društvo Šent po lastnih izračunih v posestvo Razori vložilo okoli milijon evrov sredstev, dobrih 330.000 evrov neposrednih investicij v infrastrukturo, drugo pa so posredne investicije: v zaposlene, ekološko kmetovanje, rehabilitacijske programe in podobno. Zato vas sprašujem, spoštovani gospod minister: Zakaj je Psihiatrična klinika odpovedala najemno pogodbo nevladni humanitarni organizacije Šent? Zakaj je bil na to temo do sedaj en sam sestanek? Kdaj lahko društvo Šent pričakuje sestanek ter odgovore na njihova vprašanja in dopise? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, spoštovani prisotni! S problemom smo na ministrstvu seznanjeni, nam je poznan. Psihiatrična klinika je skladno z dogovorjenimi obveznostmi in pravicami z najemne pogodbe, ki je bila sklenjena 22. 7. leta 1999 za obdobje desetih let z najemnikom Šent, v dogovorjenem roku odpovedala nadaljnji najem. Sklep sveta zavoda, da psihiatrična klinika Ljubljana prekinja najem, je društvo Šent prejelo 21. januarja 2009. Torej najmanj šest mesecev pred potekom desetletne najemne pogodbe. Tako je bilo v tej pogodbi določeno. Psihiatrična klinika je takoj po vročitvi sklepa o prekinitvi najemnega razmerja z vodstvom nevladne organizacije Šent opravila sestanek, na katerem so društvu pojasnili, da nepremičnine sedaj potrebuje Psihiatrična klinika Ljubljana za opravljanje svoje dejavnosti, in sicer za nekatere oblike zdravljenja odvisnikov. To je, spoštovani poslanec, formalni odgovor. Problem je seveda vsebinski. Psihiatrična klinika potrebuje še nekaj časa, da bi lahko dosledno pripravila ta svoj program, zato smo Psihiatrična klinika in ministrstvo v razgovoru, da se ta pogodba za eno leto podaljša in da se pripravi program tako za Psihiatrično kliniko kot za Šent, da bi se na tem prostoru lahko odvijale v sožitju morda lahko tudi obe dejavnosti. Do odpovedi pogodbe je prišlo predvsem iz formalnih razlogov, o vsebinskem, kar pa vi želite, se na Ministrstvu za zdravje tako s Šentom kot s Psihiatrično kliniko dogovarjamo, da najdemo skupno rešitev. Spoštovani gospod Žerjav, jaz vas bom osebno, ko bo ta dogovor zaključen, tudi obvestil. Hvala.
Hvala. Gospod Franco Juri bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet.
Hvala, predsedujoči. Gospod minister. Verjetno ste seznanjeni z današnjim dogajanjem v Luki Koper oziroma z nadzornim svetom Luke Koper. Že nekaj časa po odločitvi Vlade je skupščina Luke Koper 20. marca sprejela sklep, da se z izredno revizijo prevedejo številni domnevni sporni posli v družbi za obdobje 5 let. Revizijo so zahtevali Kapitalska družba, Slovenska odškodninska družba in država, imajo skupno 67,11% lastništva Luke Koper. Za revizorja pa je bila določena družba Price Waterhouse Coopers . Do danes se revizija še ni začela, ker jo onemogoča zavlačevanje sklica nadzornega sveta oziroma domnevno nepripravljenost vodstva Luke Koper za podrobni pregled njihovega poslovanja. Zato vas minister sprašujem, če je državi v interesu, da se čim prej preveri gospodarno ravnanje z državno lastnino. Sprašujem: Kdaj se bo ta revizija končno začela? Z nerazumljivim zavlačevanjem revizije se manevrski prostor za špekulacije vodstva in nezadovoljstvo zaposlenih v Luki Koper nevarno širi. To gotovo niso ugodni pogoji za premagovanje krize in učinkovito poslovanje te družbe. Navsezadnje poteka v Luki Koper tudi kriminalistična preiskava zaradi sumov zlorab in malverzacij. Javnost pa utemeljeno pogreša nekoliko odločnejše ravnanje Vlade, seveda v okviru pristojnosti, ki jih imate. Kaj torej ovira začetek opravljanja izredne revizije in kdaj se bo končno začela? Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Izbrana revizijska hiša Price Waterhouse Coopers je takoj po sprejemu sklepa na petnajsti skupščini Luke Koper skupaj z Ministrstvom za promet, Kadom in Sodom začela s potrebnimi aktivnostmi glede revizije. Kar revizijska hiša ni zaupala upravi Luke Koper niti nadzornemu svetu, je predlagala, da se imenuje posebna nominacijska komisije, katere namen je pregled vmesnih revizijskih poročil ter informiranje delničarjev. Namen takšnega ukrepa je bil strah ped odtekanjem informacij in onemogočanjem učinkovitega dela revizorju. Glede na dogodke v zvezi s kriminalističnimi preiskavi v mesecu aprilu v Luki Koper in odvzema določene dokumentacije, ki je potrebna za to revizijo, so aktivnosti imenovanja posebne nominacijske komisije zastale. Ministrstvo za promet se je na dogodke takoj odzvalo in z dopisom zaprosilo Ministrstvo za notranje zadeve, da revizorju omogoči nemoten dostop do dosežene dokumentacije. Operativni dogovor je bil hitro dosežen in je bil usklajen med v.d. direktorjem policije in v.d. direktorjem Direktorata za pomorstvo. Imenovanje posebne nominacijske komisije bi moral potrditi nadzorni svet družbe, ki pa se od takrat do danes ni sestal. In to je glavna težava. Iz navedenega razloga upravi družbe niti ni bilo možno dati v podpis pogodbo z revizorjem, tako da pogodba še do danes ni sklenjena. Na šestnajsti skupščini Luke Koper bo imenovan nov nadzorni svet, s katerim bo revizijska hiša po predvidevanjih lahko sodelovala in posebna nominacijska verjetno sploh ne bo več potrebna. Menimo, da je Ministrstvo za promet glede omenjene izredne revizije naredilo vse, kar je bilo v naši moči in pristojnosti, da se le ta čim prej izpelje. Težave z nadzornim svetom bodo odpravljene s skupščino, ki jo je uprava Luke Koper d.d. na našo zahtevo sklicala za 13. 7. 2009, sklicana je bila prejšnji petek. Treba je poudariti, da je šlo v primeru nedelovanja nadzornega sveta za precedenčni pomeni in nismo imeli pravih pravnih orožij, razen tega, kar smo naredili. Zakaj pa je skupščina sklicana pravzaprav v tistem datumu? Pri odločitvi za sklic skupščine so bili upoštevani zakonsko določeni roki, ravno tako gospodarska situacija. Namreč, skupščino bi večinski delničarji lahko sklicali tudi nekoliko prej, vendar bi bilo treba pred avgustom sklicati še eno dodatno skupščino, kjer bi delničarji obravnavali letno poročilo in delitev bilančnega dobička za leto 2008, ker nadzorni svet tega ni naredil. Ko pa pademo v ta datum, za katerega smo skupščino razpisali, pa lahko skupščina to sama naredi. Da ne bi bilo dveh skupščin v tako kratkem času, smo čisto iz racionalnih ekonomskih namenov enostavno sklicali eno, samo nekoliko kasneje, da lahko opravi še to nalogo, ki jo nadzorni svet ni.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala, gospod minister. Sem seveda delno zadovoljen z vašim odgovorom, saj sem pričakoval tudi takšen odgovor. Mislim, da v naši pristojnosti so možnosti dokaj omejene, ampak dejstvo je, da danes ugotavljamo tukaj, da je vse v rokah predsednika nadzornega sveta. In to je gospod Boris Popovič. Že nekaj mesecev traja neka čudna igra. Izgleda, da je celotna država, Vlada, Luka Koper in vsa javnost ujetnik nekih kapric tega predsednika nadzornega sveta. In se sprašujem: Ali ni načina, da bi prekinili ta začarani krog, ki dejansko pelje Luko Koper v zelo čudne vode? Seznanjen sem, da Luka Koper izgublja pomembne priložnosti, poslovne priložnosti, ki so strateške narave, o katerih bo verjetno govora in bo javnost seznanjena v naslednjih dneh. Gre za interes močnih partneric, da bi Koper postal nekakšen logistični center za produkte, ki prihajajo iz teh držav. In to so pomembne države. Vse skupaj pa za enkrat stoji, kajti ni pravega sogovornika v Luki Koper, situacija je zelo čudna, zgodila se je že ulica in če bomo tako nadaljevali, se lahko ta napetost še dodatno stopnjuje, zato še enkrat pozivam Vlado in vse pristojne organe, da prekinejo ta začarani krog in skušajmo se enkrat znebiti tistih ne nadzornikov, ampak osebnosti, ki dejansko ovirajo kakršnokoli razrešitev tega čudnega vozla. Še enkrat hvala za odgovor.
Hvala. Želite komentirati ta poziv? Izvolite, gospod minister.
Hvala, podpredsednik. Glejte, jaz zdaj nimam pri sebi datumov, ampak že kar precej časa nazaj, kar je spremenjen sistem kadrovanja v nadzorne svete, smo sprožili postopke. Postopki so zaradi tega res nekoliko daljši, kot bi bili sicer, če bi bila samo v pristojnosti ministra imena, ki jih lahko imenuješ v nadzorni svet. Tako smo šli v javni poziv, ki je imel nek rok, potem je bil celo nek praznik, pa smo podaljšali rok, da se ja ne bi ustvaril vtis, da želimo na hitro priti mimo, prijavilo se je zelo veliko ljudi, ki jih je KAS tudi presojal in mislim, da smo izbrali izjemno kvalitetna imena, ki bodo tudi garancija za to, da bo Luka Koper v naprej lahko delovala dobro. In ko so ta imena izbrana, je treba nadaljevati postopke na Vladi. In ko so postopki na Vladi zaključeni, je treba v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah peljati postopke preko imenovanja skupščine. Vsi ti roki, ko jih seštejemo skupaj, znesejo to, da zgleda, kot da je stvar tekla počasi. Pa ni tekla počasi, datumsko je bila od takrat, ko ste vi opozorili, če bi datume pogledali, so tekle stvari zelo, hitro kolikor se je optimalno dalo glede na roke, ki smo jim zakonsko zavezani.
Hvala. Gospod Rudolf Petan bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, ki ga sprašujem, ostali ministri in ministrice! Moje vprašanje se nanaša na politiko trošarin za naftne derivate te vlade. Še pred pol leta je Slovenija imela najnižje možne trošarine na naftne derivate, ki veljajo v Evropski uniji. In temu primerne so bile tudi cene naftnih derivatov v Sloveniji v primerjavi s cenami v drugih državah. Danes po pol leta, po nenehnem dvigovanju trošarin so zadeve takšne, da so cene naftnih derivatov, se pravi bencina in dizla, celo v Švici precej nižje, kot so v Sloveniji. Tudi v Nemčiji je cena dizla nižja, in to kar precej, v primerjavi z našimi, tudi v Španiji, tudi v Avstriji so nižje cene naftnih derivatov, tudi na Madžarskem, ki sta naši sosedi, da o Hrvaški sploh ne govorim. Edino Italija je še nekoliko višja. Primerljivi pa smo z Veliko Britanijo, tam smo blizu cen naftnih derivatov. To so zadnje cene, veljajo na današnji dan v Evropski uniji. Ne bom vse našteval, kje vse je cenejše, Španija, Slovaška, Poljska, Luxembourg, Liechtenstein, da ne primerjam te države po standardu, kakšne so tam plače. In kar je še najhuje pri celi zadevi, poleg tega, da Slovenke in Slovenci plačujemo enega najdražjih bencinov v Evropi, najdražjih seveda tudi dizlov v Evropi, ker so cene naftnih derivatov pri sosedih cenejše, se sedaj ne dogaja več ta efekt, ki je bil še pred pol leta, ko so tujci, ki so ali prečkali Slovenijo ali pa prišli v Slovenijo, tudi pri nas kupili nafto ali pa bencin. Sedaj se dogaja obratno, da kupijo naftne derivate pred vstopom v Slovenijo, na izstopu in pa, kar je pa še najhujše, da naši državljani že hodijo, tisti ki so ob mejah, po nakup bencina ali nafte v sosednje države. Kaj to pomeni? Glede na to, da je promet približno enak, tujcev je približno enako na naših cestah, enako število tovornjakov, tisti, ki so v tranzitu, jih je približno enako, to se pravi, da onesnažijo naše ozračje. Tisti izpuhi gredo v zrak kljub temu, ampak država pa dobi manj, ker se proda manj naftnih derivatov. Država zasluži manj, tisto razliko pa moramo plačati Slovenke in Slovenci. Sedaj bom postavil vprašanje v stilu, kot ga je moj predhodnik: Ali je naši državi, se pravi tej vladi, v interesu, da so njeni državljani enakopravni z državljani ostalih članic Evropske unije? Sedaj so v podrejenem položaju, zato ker plačujemo dražje naftne derivate, kot je ta primer v Švici, v Nemčiji, v Španiji, v Avstriji, da drugih držav ne naštevam. Ali je interes te vlade takšen, da bi bili enakopravni, ker sedaj nismo? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. V obdobju, ko smo pripravljali odgovor, je bil dizel v Nemčiji še dražji, kot je pri nas, je bil pa v Avstriji že cenejši. Odvisno od tega, kako se vlada odloči, da bo branila javnofinančno ravnotežje, da preberem analizo v okviru časovnih možnosti. Vlada je konec leta 2008 pričela s politiko zviševanja trošarin na pogonska goriva in kasneje tudi drugih trošarin predvsem zaradi poslabševanja gospodarskih kazalcev, rezultate finančne krize. Namen je bil zlasti nadomestitev pričakovanega izpada drugih davčnih prihodkov zaradi finančne in gospodarske krize. Vlada je tako 16. decembra 2008 pričela s poviševanjem trošarin na pogonska goriva in plinsko olje za ogrevanje. Prvotno se je zvišala trošarina na pogonsko gorivo za 100 evrov na tisoč litrov, se pravi 10 centov na liter, in sicer se je to zvišanje doseglo v treh korakih do 13. januarja 2009. Po tem datumu se je trošarina na motorni bencin spremenila še enkrat, trošarina na plinsko olje za pogonski namen pa še trikrat. Trošarina pri plinskem olju za ogrevanje, to je ekstra lahko kurilno olje, se je zvišala pri spremembi decembra 2008 iz najnižje dovoljene na najvišjo dovoljeno raven v skladu z Zakonom o trošarini. Treba je omeniti, da je bil nedavno sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah, s katerim se daje možnost vračila trošarine za plinsko olje, ki ga kot pogonsko gorivo uporabljajo težki tovornjaki nad 7 ton in avtobusi. To je tako imenovani komercialni dizel. V tem primeru gre za enega izmed ukrepov iz svežnja, ki ga je Vlada predlagala za ublažitev posledic finančne in gospodarske krize v Sloveniji. Predlagani ukrep bo imel neposredni učinek na cestno prevozništvo, tako da bo znižal stroške prevoza blaga in potnikov ter posledično krepil konkurenčnost te panoge v evropskem gospodarskem prostoru. Na drugi strani bo imel na proračun negativne učinke v višini približno 39 milijonov evrov. V plinskem olju za pogonski namen D2 je treba dodati, da bo znesek minimalne trošarine v skladu z energetsko direktivo na dan 1. januarja 2010 znašal 330 evrov na tisoč litrov, kar je tudi že upoštevano v zakonu. Predvideni finančni učinek vseh dvigov trošarine na pogonska goriva na letnem nivoju znaša približno 350 milijonov evrov ob predpostavki porabe energentov, kot je bila v letu 2008. Cene pogonskega goriva se oblikujejo na osnovi uredbe o oblikovanju cen naftnih derivatov in se gibljejo glede na gibanje svetovnih borznih kotacij in tečaja dolarja. Na podlagi uredbe se drobnoprodajna cena oblikuje tako da se modelski ceni odvaja trgovska marža in prispevek za plačevanje posebnega nadomestila za izvrševanje gospodarske javne službe ter s tem dobimo prodajno ceno pred obdavčitvijo, na katero se potem doda še davčna obremenitev trošarine in davek na dodano vrednost. In tako je cena določena za štirinajstdnevno obdobje. To je potem pregled cen, saj vi ste to celo analizo dobili pisno, tako da boste lahko to pregledali in boste videli, da imamo pri bencinu približno povprečne evropske trošarine, pri dizlu pa imamo nekoliko nadpovprečne. So se pa v obdobju krize vse trošarine na dizel v Evropski uniji v povprečju bolj dvignile, kot so se v Sloveniji. Se pravi, iz teh tabel je razvidno, da so tako v Sloveniji kot državah Evropske unije v zadnje pol leta delež trošarine v drobnoprodajni ceni pogonskih goriv povečuje. 15. decembra 2008 je bila Slovenija, glede na ta kazalec, pomembno pod povprečjem EU, kot tudi držav članic skupine Evro, tako pri neosvinčenem motornem bencinu kot tudi pri plinskem olju za pogonski namen. To se pravi, da smo spodbujali porabo bencina. Pri neosvinčenem motornem bencinu je delež trošarine drobnoprodajne cene v Sloveniji danes, glede na primerjavo s povprečjem držav članic EU, praktično enak, v primerjavi s povprečjem držav območja evra, pa je nižji za dobri dve odstotni točki. Pri plinskem olju za pogonski namen se je v tem obdobju delež trošarin za drobnoprodajne cene povišal, v Sloveniji je nekoliko pod poprečjem, vendar ni rasel tako hitro, kot v evro skupini. Skupna ugotovitev velja, da so v letošnjem letu zneski trošarin nenormalno višji, zaradi višanja trošarin pri obračunanih količinah pogonskih goriv pa je opazen trend zmanjševanja, še posebej je to opazno pri plinskem olju za pogonski namen. V aprilu 2009 je bila potrošnja plinskega olja za pogonski namen nižja za 18% kot lani, pri bencinu pa za 10%. V celem letu je bila cena dizla nižja za 11%, pri bencinu pa za 7%. Če strnem. Trošarine so res visoke, nadomestile so izpad javnofinančnih prihodkov zaradi znižanja davčnih stopenj, odprave davka na izplačane plače in znižanja davka na dohodek pravnih oseb. To je bilo neizogibno, če hočemo ohraniti kolikor toliko normalno ravnovesje javnih financ v tem in naslednjem letu. V tem letu bomo imeli primanjkljaj, ki bo velik, vendar je smiseln z vidika odpravljanja posledic krize. V drugem letu ga bomo postopno začeli izravnavati in ga [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za besedo. Saj mogoče je moje vprašanje res nekoliko preseglo kompetence ministra, vendar mislim, da je on najbolj odgovoren za vprašanje v Vladi, zato je njemu tudi namenjeno. Današnji elektronski mediji so že polni naslovov "cene bencina se že bližajo rekordnim," zato ker bo jutri podražitev cen naftnih derivatov, in to krepko, 98-oktanskega bo višja za 2,5 centa, dizla za 4,5 centa. Cena 95-oktanskega bo višja za 2,5 centa. Dobro, gospod minister, lepo ste mi obrazložili, kako se formira cena. To spoštujem in verjamem, da so mogoče kje trošarine višje, toda kaj to pomaga, saj je za potrošnike najpomembnejše, koliko je končna cena. In, poglejte, jutri bo cena dizla 1,059 v Sloveniji, v Nemčiji je samo 1,02, v Švici je 1,02, v Španiji 0,88, na Slovaškem 1,0, na Portugalskem 0,9, v Nemčiji je 1,04, se pravi, je cenejši kot v Sloveniji. Naj omenim še Avstrijo - 0,94 evra je samo dizel. To se pravi, cene so krepko nižje, ne glede na to, kako pri njih formirajo cene. In jaz sem dobesedno vprašal: Ali je interes Vlade, da smo mi, državljanke in državljani Republike Slovenije, enakopravni z ostalimi državami, s prebivalci ostalih držav Evropske unije. Če imajo v Nemčiji dvakrat višje plače in v Švici trikrat večje plače kot v Sloveniji, cena nafte je pa nižja. To se pravi, da nismo enakopravni. In to je bilo moje vprašanje. Kot sem že prej dejal, vem, da morda vprašanje presega vaše kompetence, vendar ker ste najbolj zadolženi za to politiko trošarin v Vladi, to sprašujem vas. In ponovno zastavljam isto vprašanje. Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala za zelo konkretno vprašanje, ki omogoča tudi zelo konkreten odgovor. Prvič, v Nemčiji stane dizel 1,69 evra in je dražji kot pri nas. Drugič, najvišja cena bencina je bila zaradi razmer na svetovnem trgu, jasno, v Sloveniji dosežena med 1. in 14. julijem in je znašala 1 evro 21,7 centa, se pravi 1,217. Cena dizla je bila pa najvišja dosežena od 15. julija do 28. julija 2008 in je znašala kar 1,311 evra na liter. V primeru, da se bo spirala cen nafte nadaljevala ali pa začela, potem bo tudi sedanja ekonomska politika prisiljena zniževati trošarine. Trenutno v tej fazi še nismo. Trenutno smo v fazi, ko imamo težave z javno finančnimi prilivi in vzdržujemo javnofinančno ravnotežje z zniževanjem materialnih izdatkov države. To smo za približno slabih 300 milijonov evrov izvedli z rebalansom oziroma boste dobili naslednji teden v parlamentarno proceduro in hkrati dvigamo trošarine tam, kjer se to da. Če bo prišlo do spiralne rasti cen nafte, bomo ugotovili, da se to ne da več, in bodo trošarine znižane zopet proti minimumu. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V skladu s poslovnikom bi želel, da se opravi razprava o politiki trošarin te vlade. Ko sem pa ravno pri besedi, mislim, da ne bom nič kršil poslovnik, če samo povem podatek, ki ga je minister verjetno dobil napačnega. Jaz imam današnje podatke z interneta, in to z ugledne inštitucije, ki to obravnava - cena dizla v Nemčiji je 1,04 evra za liter. To samo mimogrede. Prosim, da se opravi razprav o tem. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Petana, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za finance na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri, v torek 16. junija, v okviru glasovanj. Sedaj bo mag. Štefan Tisel postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Lep pozdrav, gospod predsedujoči, gospe ministrici, gospodje ministri, poslanke in poslanci! Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije izvaja slovensko kmetijsko zemljiško politiko in kot dober gospodar zemljišč v lasti države vodi promet s temi zemljišči, jih daje v zakup v skladu z zakonom o kmetijskih zemljiščih oziroma za gozdove podeljuje koncesije. S tem skrbi za racionalno rabo obdelanosti in ohranjanja zemljišč, ki služijo tako za proizvodnjo kot za raziskovalno in učno-vzgojno dejavnost, pa tudi za ohranjanje naravnega okolja in za ohranitev ter trajnostni razvoj gozdov. Tako je zapisano v poročilu o delu nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2007. Kot vemo, so bile 20-letne koncesije podeljene 15-im gozdnim gospodarstvom za izkoriščanje državnih gozdov. Le-ta gospodarstva, pa so se preoblikovala v delniške družbe in podjetja. Gozdna gospodarstva v Sloveniji upravljajo tako s 26%, kar je približno 224 tisoč hektarjev slovenskih gozdov. Gre za gozdove v državni lasti, za kar državi simbolično plačujejo 5 evrov za kubik lesa. Koncesija za izkoriščanje državnih gozdov je sramotno nizka. Gospod minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Milan Pogačnik, ali razmišljate o dvigu koncesnine oziroma o izboru novih koncesionarjev, ki bodo voljni plačevati bistveno višjo koncesnino? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Zahvaljujem se za to vprašanje. Najprej bi želel povedati, da zakonitost dela in finančno poslovanje sklada nadzira nadzorni odbor. Nadzorni odbor pa imenuje Državni zbor. Ravno tako Državni zbor imenuje in razrešuje na predlog Vlade organ upravljanja - Svet sklada. Ministrstvo za kmetijstvo in minister za finance pa nadzorujeta poslovanje sklada. In v letu 2008 je bilo v koncesijskih gozdovih posekano 1 milijon 0,4 kubičnih metrov lesa. Vrednost teh prodanih gozdno-lesnih asortimentov je znašalo 41,3 milijona evrov. Uredba, ki to urejuje, Uredba o koncesiji za izkoriščanje gozdov je iz leta 1996, torej zelo stara uredba. In ta uredba odškodnino za koncesijo izračuna tako, da se od tržne cene na kamionski cesti odštejejo stroški izkoriščenja gozdov, torej gojenje in varstvo gozdov, potem vzdrževanje in gradnja, rekonstrukcija gozdnih vlak, vzdrževanje, sanacija gozdnih cest in podobno. Tako dobimo končni donos iz koncesije, ki je v letu 2008 znašal 6 milijonov 530 tisoč evrov. To pomeni 6,3 evra na kubični meter. Torej ne pet, ampak 6,3 evra. Sedaj je pa treba poudariti tudi to, da se v koncesijskih gozdovih opravi 78% gozdnogospodarskih in gozdnogojitvenih del, predpisanih, medtem ko je ta delež v zasebnih gozdovih le 31%. In tukaj je tudi precejšnja razlika potem v tej končni ceni. Glede poseka, ki sem ga omenil, je treba povedati, da je gojenje in varstvo gozdov, vzdrževanje in gradnja, rekonstrukcija gozdnih vlak, potem sanacije in drugi stroški, posek nevarnih dreves in podobno, tudi posek, spravilo, dodelava, prodaja, manipulacija, stroški so znašali 27 milijonov 799 tisoč evrov. Toliko so ti stroški. In ostalo je teh 6 milijonov in pol in iz tega je izračunano za približno milijon kubičnih metrov tudi višina koncesnine. Kljub temu menimo, da je treba uredbo pripravljati, zaradi tega sem imenoval delovno skupino v aprilu, ki dela na spremembi uredbe o koncesiji za izkoriščanje gozdov, ki je, kot sem že rekel, iz leta 1996. Vsekakor računamo, da bo ta skupina pripravila temeljito analizo izvajanj uredbe o koncesiji za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije. Na njeni podlagi bo oblikovala predloge za spremembe in dopolnitve. In tudi ta spremenjena uredba, ki mora biti sprejeta najkasneje do konca leta oziroma do decembra, bo tudi osnovna podlaga za pogajanje o koncesijah za leto 2010. Dodal bi še to, da je zaključena priprava na predlogu sprememb zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Ravno tako je zaključena priprava predloga o spremembi kmetijskih zemljišč in vse te zadeve prihajajo po proceduralnem postopku tudi v parlament v tem letu. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Z odgovorom sem delno zadovoljen. Hvala. Lesarji iz mojega okolja me opozarjajo, da bi bila primerna koncesnina za kubični meter lesa nekje 20 evrov, morda celo več, če vemo, da je povprečna cena lesa nekje pri 50 evrih. Pri tem ogromno izgublja država, pa tudi lokalna skupnost, ki bi z delom koncesnine lahko skrbela za infrastrukturo. Gre v glavnem za podeželje, kjer se poseljenost manjša. Lesarji celjske regije predlagajo, da bi se v bodoče lahko koncesije razdelile lesno predelovalni industriji ali lokalnim lesarjem. Merilo za dodeljevanje koncesij bi bila lokacija proizvodnih obratov, površina obratov ter intenzivnost predelave in izvoza. Poleg tega menijo, da bi lahko slovenska lesna industrija maksimirala svojo kompetenco na evropskem in na svetovnem trgu že s tem, če bi lahko pridobivala les po ceni, ki bi predstavljala le strošek eksploatacij in koncesije, saj bi le-ta omogočala znižanje vhodnih stroškov za več kot polovico. Koncesije bi lesni proizvodni panogi omogočile preživetje skozi krizo oziroma hitrejše razvijanje. To pa bi dolgoročno državi prineslo dolgotrajen celostni razvoj, saj bi se odprla nova delovna mesta in zaposlitev za približno 20.000 ljudi. V sklopu razvoja te industrije bi se razvijale tudi lokalne skupnosti, izgradnja toplarn, ekološko pridobljena električna energija in ogrevanje. Težnja Slovenije kot razvite gospodarske družbe bi morala biti povečanje dodane vrednosti in ne le prodaja surovine, če gledamo, da je v letu 2005 izvoz tone hlodov znašal 82 evrov, ivernih plošč 373, stavbnega pohištva 1.681 evrov in za tono pohištva 4.660 evrov. Torej, če obstoječi koncesionarji niso pripravljeni plačevati višje koncesnine, bi bilo treba poiskati podlage, na katerih so bile takrat podeljene koncesije s tako nizko koncesnino, in zadevo preveriti, tako kot ste že rekli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za dopolnjeno razlago. Soglašam z vašim razmišljanjem, da je treba na tem področju narediti določene spremembe. Kot sem že rekel, uredba bo vsekakor tista, ki bo dopolnila določene pomanjkljivosti na tem področju. Še več si pa obetamo od sprememb in dopolnitev zakona o Skladu kmetijskih zemljišč. Je pa treba poudariti, da je uredba res iz leta 1996. In nenavadno je, da imamo uredbo, ki, razen v letu 2000 nekih malenkosti, ni bila novelirana. Mislim, da bo do konca leta čas, da se o teh stvareh temeljito razpravlja in da resnično opravimo določene dopolnitve na tem področju. Rekel bi tudi, da je treba še posebej poudariti, da bogastvo naših gozdov, še posebej v našem lesu - kar nekaj razgovorov sem opravil s predstavniki gozdnih gospodarstev, pa tudi z drugimi dejavniki na področju gozdarstva, z javnimi zavodi in ostalimi, in vsi želijo boljše povezave, predvsem boljši izkoristek lesa iz slovenskih gozdov, tudi ustrezno predelavo tega [[nekaj dobrih povezav se je v Sloveniji že naredilo]] , druge načine uporabe gozda, recimo utekočinjen les je nova vsebina, o kateri je treba dodatno razpravljati in dograjevati, še posebej zaradi tega, ker to predstavlja novo kvaliteto na trgu. Tako da se strinjam z vami, da je možnosti veliko, in mislim, da moramo na tem področju narediti določen razvoj, povezave, primarne in sekundarne povezave in predelave, da bo les iz slovenskih gozdov, ki je cenjen, pridobil tudi višjo tržno ceno. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Silva Črnugelj bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kulturo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni, kolegi in kolegice, lepo pozdravljena gospa ministrica Majda Širca Ravnikar! Ustno poslansko vprašanje, ki ga bom danes zastavila, se nanaša na zakon o knjižničarstvu, ki smo ga sprejeli že davnega leta 2001, in sicer, 8.11. Ta v svojem 8. členu definira pravice uporabnikov. Uporabniki so zelo pomembni zlasti v današnjem turbulentnem času, ki ni enostaven, je precej zapleten, in vsak uporabnik terja svoje pravice in želi izboljšave. Ta jasno pove, da imajo uporabniki pravico do brezplačnih osnovnih storitev, kot so: izposoja gradiva, posredovanje informacij o gradivu in iz gradiva bibliopedagoško delo. Vlada Republike Slovenije določi z uredbo tudi druge osnovne storitve. Slovenske splošne knjižnice večinoma, razen nekaterih izjem, zaračunavajo svojim uporabnikom te storitve ali v celoti ali le deloma. Prosim vas, da pregledate vse pripadajoče uredbe, ki se nanašajo na ta člen, in da mi danes, če je le možno, odgovorite konkretno, kaj nameravate narediti na tem področju, glede na to, da imamo tukaj direktno kršenje zakona, ki je bil sprejet v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovana poslanka! Škoda, da niste do konca povedali, kaj menite. Ker v vašem vprašanju sem razmišljala, da sprašujete o tem, ali bi znotraj te uredbe oziroma znotraj zakona in posledično znotraj uredbe omogočili še kakšno, bom rekla, prijaznejšo storitev za nas, ki smo člani knjižnic. In v tej luči je potekalo v preteklosti kar nekaj pogovorov tudi med koalicijskimi partnericami in tudi v javnih razpravah, predvsem v smislu, ali bi morebiti knjižnice opustile sploh plačevanje članarin. In če je bilo to mišljeno, dovolite, da vam v tej smeri odgovarjam. Ja. Delamo raziskavo, ki bo tam do konca leta dala odgovore, ali bi bilo za slovenski prostor, tudi za slovenske javne finance in finance občin, primerno, da bi članarine opustili. Sedaj jih nekatere knjižnice oziroma večina knjižnic jih zaračunava, z velikimi razlikami in popusti, od upokojencev, študentov, mladine itn., do kmetov, nekatere sploh opuščajo, domžalska, novomeška, mariborska, Trebnje, Novo mesto, mislim da je še nekaj takšnih knjižnic, Tolmin, Sežana, Postojna, Idrija, ki teh članarin sploh ne zahtevajo. Za posebne storitve, vemo katere so, to se pravi dodatne stroške zaradi obrabe gradiv itn. in tistih posebnih uslug, ki jih morajo delati knjižnice. Knjižnice od teh članarin vendarle pridobivajo pomemben denar. Sega čez milijon, milijon 500 tisoč evrov približno, in predstavljajo od 3 do 8% vseh stroškov delovanja knjižnic. Članarine, ki so v povprečju recimo 11 evrov na leto, nekje bistveno manj, nekje več, odvisno od statusa prebivalcev, vendarle če bi jih odpravili, ali bo treba, bo odgovorila ta raziskava, ki bo odgovorila več kot zgolj na to, če bi odpravili, pomeni, da bi na nek način okvirno zvišali približno za milijon 500 evrov nekih potrebnih nadomestnih dajatev, kajti knjižnice imajo tudi stroške, ki pa bi v veliki meri padle na občine. Lahko bi uredba ali pa zakon šel v smeri nadomestila proračuna, ampak vemo, da ustanoviteljice knjižnic so občine, splošnoizobraževalnih, in v veliki meri tudi dejavnost pokrivajo. To pomeni, če bi raziskava podala to smer, da bi bilo to smiselno, če bi raziskava vendarle podala tudi in če bi bila taka politična volja, bi morale v tej politični volji sodelovati tudi občine kot ustanoviteljice in bi se morale izreči do teh vprašanj. Seveda knjižnice, ki imajo zmeraj boljšo kondicijo v zadnjem času, zagotovo, ne samo, kar se tiče opreme, prostorske, ampak tudi nabavnih kapacitet in tudi glede ostalih uslug, računalniške, ki jo nudijo prebivalcem, bi seveda bile vendarle nekoliko obremenjene s tem. Kot rečeno, vsaj 3% znašajo ti prihodki od članarin, ki jih danes ne pobirajo knjižnice, kar pomeni, da ti odstotki bi morali priti nazaj na drug način. Če ste želeli kakšno drugo smer rešitve, pa bom hvaležna za vaše dodatno vprašanje. Mislim pa, da je pomembno vprašanje tudi, ali članarine ja ali ne. Naj samo še to poudarim, da ta raziskava, ki smo jo naročili, bo obdelala tudi druge prakse, ki so zelo različne po svetu, in tudi slabše usluge imajo nekje knjižnice po svetu, in ne bodo segale samo v splošne izobraževalne knjižnice, ampak tudi v visokošolske, šolske in nacionalke. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Najlepša hvala. Da sem bolj jasna. Vsekakor verjamem, da se Slovenija ne bo zgledovala po tistih, ki so slabši, ampak predvsem in kvečjemu samo po tistih, ki so boljši. Naš zakon jasno pove, da so za uporabnike te storitve brezplačne. Tako tukaj dvoma ni. Uredba ni dovolj jasna in je izpeljana iz zakona. Še bolj jasen je tudi Unesco manifest. Unesco je pred tridesetimi leti točno 20 let razpravljal in se dosti dobro pripravil na to, da je zavedel tudi tako doktrino in je ugotovil, da je to potrebno, da v javnih knjižnicah tudi v drugih evropskih državah, tudi na visokošolskih ustanovah, je ta usluga in tudi nekatere druge usluge so javno dostopne, vsesplošno dostopne in tudi brezplačne, glede na to, da javne knjižnice glede na tako dobro kondicijo imajo možnost nuditi vse te usluge. Jasno bi bilo terjati, da se zakonska norma, ki je obstaja, poenoti tudi v izvedbenem delu. To se pravi v javnih zavodih, ki izvajajo ta segment. Drugo vprašanje se nanaša na kakovost in izboljševanje kakovosti v javnih knjižnicah in uporabo še dodatne nove informacijsko komunikacijske tehnologije, ki se dnevno in iz leta še bolj razvija. In če hočemo biti razvijajoča se družba, kakovostna, zlasti v segmentu izobraževanja, brez kakovostnih knjižnih ne bomo uspeli. Hvala.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Bomo lažje nadaljevali s tem vmesnim dodatnim vprašanjem. Kar se tiče izboljšanja informacijskega sistema, ki je sicer že zelo kakovosten, tudi ne samo po materialni, ampak tudi po programski nadgradnji, če govoriva o Cobis sistemu. Tukaj moramo biti vsi nesrečni, ker vemo, da je Vlada je z varčevalnimi ukrepi sprejela zelo zelo neprijeten sklep v smislu izboljšanja računalniške opremljenosti knjižnic. Rekli smo, da ne bomo nič nujno potrebnega kupovali tako na ministrstvih kot v javnih zavodih, ampak recimo, da bo kriza kmalu mimo. Res je, pravilno ste opredelili problem. Po uredbi je brezplačno, ampak vendarle. Uredba vendarle ločuje brezplačnost posameznih storitev in možnost, tukaj je bila zvita uredba, ki jo imajo knjižnice, da lahko pokrivajo dodatne stroške, kot so obrabnine, kseroksiranje, nabave video in avdio materiala, potem kakšni so stroški vodenja evidenc, vpisnin, izdelovanje značk in vse tisto, kar je aparatura, ki je vezana na pobiranje teh članarin. In tukaj je prišla večina knjižnic notri, da je imela tudi zakonsko osnovo, da je članarine pobirala. Jaz predlagam, mislim, da bo to najbolj pametno, da takoj, ko se ta pregled stanja po Sloveniji v vseh segmentih, ki smo ga na ministrstvu takoj na začetku zastavili s široko raziskavo, ko pridemo do izplena teh podatkov, potem se tudi v luči morebitnih drugih izboljšav, ki bodo potrebne, lotimo te uredbe, za katero pravite, da bi bilo smiselno, da bi bolj nedvoumno razmejila to dejavnost oziroma bi bila bolj nedvoumno razmejila to dejavnost oziroma bi bila bolj jasna in ne bi iskala nekih ovinkov, kjer nekdo lažje pride notri, drug pa ne. Je pa zelo pomembno vprašanje, ali članarine ali ne, ker vendarle so to tudi pomembna sredstva, ki kot pravim, jih v večini primerov zagotavljajo občine ali bi morale, če bi jih ukinili, če ne bi bila država bolj širokogrudna in sama pokrila ta izpad. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Peter Verlič bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, spoštovani minister za promet dr. Patrick Vlačič. Vprašanje naslavljam v zvezi z izgradnjo šestega prednostnega projekta med Koprom in pa Divačo in pa Trstom ter Divačo. Ko sem vas vprašal v tistem poslanskem vprašanju v zvezi z imenovanjem generalnega direktorja Direktorata za železnice in žičnice mag. Ljuba Žeraka in njegovega konflikta interesov v zvezi tudi s tem projektom, sem postal pozoren na en del vašega odgovora, ki se nanaša na javno naročilo za izdelavo idejnega projekta za novo dvotirno progo Divačo - Koper, ki pa je bilo prekinjeno. Razlog prekinitve je, tako kot piše odločitev Ministrstva za promet, da se spremeni izvedba aktivnosti, skladno z odločbo Evropske komisije in sicer tako, da se en del proge na odseku med Divačo in cepiščem, verjetno je to mišljeno tisto vozlišče pri Črnem Kalu, od Kopra do tega cepišča obravnava kot enotirna proga, naprej pa kot dvotirna proga. Sprašujem vas: Kakšni so bili razlogi, ki so vas vodili k temu, da ste spremenili prioriteto izgradnje železniške infrastrukture? Sprašujem vas: Ali ste to res storili, in sicer na tem šestem prednostnem projektu, ki je tudi čezmejen projekt, tako da bo odsek proge od Kopra do Črnega Kala enotirna proga, medtem ko bo od Trsta do Divače pa dvotirna proga? Ali če povem na kratko, od Kopra proti Divači bomo imeli v Sloveniji slabšo infrastrukturo, to se pravi enotirno progo, medtem pa bo od Trsta proti Divači tekla dvotirna proga. Ali to pomeni, da bo Trst imel boljšo povezavo s Slovenijo kot Koper?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec dr. Peter Verlič. Aktivnosti, povezane z izgradnjo nove proge Koper - Divača, potekajo pod enakimi prioritetami, kot so bile zastavljene, in sicer je to realizacija nove železniške povezave med Koprom in Divačo. Tako se v ta namen nadaljujejo aktivnosti na pripravi državnega prostorskega načrta za dvotirno progo na celovitem poteku Koper-Divača na način, na katerem bo možno določiti tudi optimalne gradbene in prometno-tehnološke faze investicije tega projekta. Kot smiselna in z vidika optimalne rabe proračunskih sredstev in sredstev evropskih skladov se kot prva faza izvajajo aktivnosti priprave projektne dokumentacije za pridobitev gradbenega dovoljenja za odsek Koper-Cepišče-Krni kal, in sicer skladno s pogoji, ki so določeni v uredbi, ki je bila sprejeta še pod vašo vlado. To je uredba o državnem lokacijskem načrtu za drugi tir Koper-Divača iz leta 2005. S tem se bomo izognili nepotrebnemu čakanju na dopolnitev državnega lokacijskega načrta v dokument, ki bo določal dvotirnost in bo skladno s programom sprememb, ki jih je pripravilo Ministrstvo za okolje, teoretično dokončan do leta 2010. Vemo pa, da so postopki umeščanja zelo dolgotrajni in se ti roki mimogrede umaknejo. Po razpisnih pogojih za izdelavo že omenjenega projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja bo ta dokončan prihodnje leto, kar pomeni, da bi se gradnja enotirnega odseka Koper-Cepišče-Črni Kal kot prva faza nove, najprej enotirne, kasneje pa skladno s potrebami po dodatnih kapacitetah dvotirne železniške proge, lahko pričela že, če bo vse po sreči, proti koncu drugega leta. To nas je v glavnem vodilo, da smo zadevo zapeljali na takšen način. Dopolnitve in spremembe državnega lokacijskega načrta iz dokumenta, ki obdeluje enotirno progo v dokument z dvotirno progo, in priprava projektne dokumentacije so zastavljeni tako, da bo možno, in kar je tudi nujno potrebno, nadaljevati z gradnjo enotirne proge tudi na odseku Cepišče-Črni Kal-Divača. S tem bo omogočena kontinuirana gradnja od Kopra do Divače. Z izbranim faznim pristopom bomo poskušali kar najbolj nadoknaditi tisto, kar je bilo izgubljeno od leta 2005 do danes. Izbrani pristop ne pomeni, da bo imel Trst boljšo povezavo kot Koper, pač pa usmerjanje vseh moči k temu, da bo nova proga Koper-Divača zgrajena pravočasno in skladno s potrebami, ki se bodo pojavljale v Luki Koper. Ob tem bi poudaril, da so se glede na velike investicijske ocene gradnje nove dvotirne proge Trst-Divača, kompleksne ter težavne gradbene posege in potrebne kapacitete verjetno pojavile tudi možnosti, da se v prvi fazi gradnje nove proge Trst-Divača izvede ravno tako samo enotirna povezava, ki bo ustrezno časovno obdobje zadovoljevala potrebe iz smeri Trsta. Vi ste pravzaprav dobro pričeli s tem lokacijskim načrtom, ki ste ga pripravili v letu 2005. Naša želja je, da se čim prej začne graditi. Poglejte, ta finančna perspektiva se bo na neki točki iztekla. In če mi ne bomo čim prej začeli z gradnjo drugega tira, na podlagi tega prostorskega načrta, ki ste vi ga sprejeli, dopolnitve pa naj tečejo naprej, bomo lahko ta sredstva izgubili. To je bilo glavno vodilo, da se, po domače povedano, lopata zapiči čim prej in da pokrenemo postopke, kar je za Luko Koper nujno. Tako bo v prvi fazi narejena enotirna povezava, ob zanki bosta pa to vseeno dva tira. Ob obstoječem tiru, ki je do danes zadoščal Luki Koper, bo še dodatni prvi novi tir, ko bo zgrajen, bomo videli, kdaj bomo lahko čim prej začeli s tem dodatnim drugim, tudi to zadovoljevalo potrebe Luke Koper.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa za ta odgovor. Želel bi še enkrat, da nam bo vsem tukaj jasno. Če sem prav razumel vaš odgovor, končni cilj je dvotirna povezava Koper-Divača in Trst-Divača. To je izredno pomembno. Tukaj bi vas spoštovani, gospod minister, rad opozoril ali pa poprosil, da ste izredno pozorni, ker če sem razumel tudi ta del odgovora, gre za to, da upoštevate neko faznost. Faznost je možno upoštevati na takšen način, kot ste ga predstavili, ampak se bojim, da je v njem določena past. Past v tem, da ko bo enkrat zgrajena, vi ste rekli, da se bo začela gradnja čim prej, se strinjam, ampak da se ne bo na koncu potem na drugi tir pozabilo. Jaz sem prepričan, da je možno zadevo obrniti tudi drugače, in sem vesel, da sedi tudi minister za okolje in prostor, pa morda pospešiti čim prej dopolnitev lokacijskega načrta za dvotirnost na kompletnem poteku od Kopra do Divače in od Trsta do Divače in tisto fazo gradnje vseeno začeti graditi. Res bi vas prosil, če je morda tudi to tako vaše mnenje sprejemljivo, jaz mislim, da bi bilo to celo boljše in izognemo se nevarnosti, da potem res ne pridemo samo do enega tira od Kopra do Divače. Ne smemo pozabiti tukaj tudi na te močne interese z italijanske strani, ki bodo enotirno progo hitro izkoristili v drugačne namene.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Najina želja je enaka. Jaz si tudi želim kvalitetno dvotirno povezavo med Koprom in Divačo. Žal, škoda, da ste leta 2005 takrat enotirno sprejeli, jaz razumem, da so bile mogoče takrat drugačne okoliščine in mislim, da je tudi vaša odločitev o dvotirnosti potem bila pravilna. To ni vprašanje. Ko smo presojali, kaj bi bilo najbolj smiselno, smo ugotovili, da glede na izkušnje prostorskega umeščanja, se lahko zgodi, če ne zapičimo lopate čim prej, da bodo evropska sredstva izginila. Jaz bom ta vaš strah vzel zelo resno, da ne bi potem ostala samo enotirna, kljub temu, da bi imeli zanko, ker veste, po stari progi dol, pa po eni gor, se pravi, mi bomo imeli potem tri proge, to moramo vedeti, če bomo naredili dvotirno. To vašo bojazen bom vzel zelo resno, mislim, da imava enako željo, da je na koncu koncev povezan Koper s kvalitetno dvotirno povezavo, to je na dolgi rok za Koper potrebno in nujno in jaz bom pazil, da se ne bi zgodilo, da bi ta projekt izpadel.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Mislim, da so problemi, ki so se zdaj pa vendarle pokazali. Kljub vsemu, jaz mislim, ena želja, da res napravimo najbolje, predlagam, da se o tem vendarle opravi širša razprava v Državnem zboru skladno s Poslovnikom. Namreč, nekaj je, projekti že tečejo, nacionalnega programa modernizacije železniške infrastrukture, ki je bil napovedan, nimamo, da pa vendarle v Državnem zboru dobimo res objektivno sliko o tem, kako bodo faze gradnje potekale, ali bo res šlo tako, kot predlaga Ministrstvo za promet ali pa bi morda bilo vendarle bolje, da se pohiti s pripravo lokacijskih načrtov, pa vzame ta robni pogoj črpanja evropskih sredstev tudi v zakup. Namreč, še enkrat, ne smemo tukaj pozabiti, da jaz se ne bi strinjal, da smo bili tu prepočasni, jaz mislim, da je prejšnja vlada napravila ogromen premik s tem, ko je s sosednjo Italijo dosegla ta izredno kompliciran dogovor o poteku čezmejnega projekta med Trstom in Divačo in Koprom in Divačo glede na vse njihove pritiske in interese, ki so vam najbrž dobro poznani, da bi se Koper izrinil iz zemljevida. In zato, ker gre za tako občutljivo temo, ki lahko hitro dobi tudi političen prizvok, namreč dve vladi, dve ministrstvi sta projekt zabetonirali, dogovor je bil dosežen, jaz upam, da se to nadaljuje zdaj pod vodstvom novega državnega sekretarja. Skratka, če mi takoj nekaj spreminjamo, obstaja bojazen, da bo to sosednja država izkoristila in ponovno odprla stvari, ki so že zaprte. Hkrati pa mislim, da je vendarle tukaj poleg vseh teh idej, ki jih prinesejo tudi vaši strokovni sodelavci na mizo, o faznosti, o nefaznosti, jaz verjamem, da je to včasih za ministra težko, ko ga sodelavci z raznoraznimi idejami obremenijo, vendar predlagam, da bi dobili tukaj po opravljeni razpravi vpogled, kako naprej, bi rekel tudi politično dimenzijo. Jaz mislim, da bi bila potem rešitev takšna, da je dvotirnost nedvoumno določena med Koprom in Divačo in Trstom in Divačo, in da je pravzaprav naša prioriteta ta Koper - Divača ter po mojih informacijah italijanska stran zamuja. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Verliča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za promet na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri v torek, 16. junija, v okviru glasovanj. Zdaj bo gospod Miran Györek postavil poslansko vprašanje ministrici za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa ministrica, spoštovane kolegice in kolegi! Kriminalisti so nedavno na območju Maribora odvzeli prostost štirim osebam, ki so prodajale razna dovoljenje za bivanje v Sloveniji. Kupci omenjenih dovoljenj so bili tako osebe iz tujine z nepreverjeno identiteto, kakor tudi storilci najhujših kaznivih dejanj, kot je umor. Prav tako so kriminalisti del dokumentacije zasegli tudi na Ministrstvu za notranje zadeve Republike Slovenije, na Direktoratu za upravne notranje zadeve, kjer se tovrstni postopki vodijo. V omenjeni skupini osumljencev naj bi sodelovali organizator in pomočnik, ki sta pridobivala prosilce, urada oseba mariborske upravne enote, ki je vodila postopek preverjanja, in zdravnik mariborskega zdravstvenega doma, ki je za potrebe uradnega postopka izdajal razna zdravniška potrdila. Kriminalistična preiskava je potrdila sum obstoja skupine oseb, ki je z motivom pridobitve premoženjske koristi protizakonito omogočila večjemu številu oseb, predvsem z območja republik bivše Jugoslavije in nekaterih držav Evropske unije, da pridobijo dovoljenje za bivanje oziroma status tujca s stalnim prebivališčem v Sloveniji. S ponarejanjem uradnih podatkov so osumljenci pristojni službi Ministrstva za notranje zadeve Slovenije v obdobju po osamosvojitvi prikazovali lažne podatke že dlje časa o trajajočem bivanju. Pri tem so ponaredile listine, izvajali uradne postopke na nezakonit način, ti pa so bili temelj za izdajo odločb, ki so omogočale pridobitve različnih oblik pomoči iz državnih transferjev in so osnova za morebitno kasnejšo pridobitev državljanstva. Ministrico za notranje zadeve sprašujem: Kako namerava preprečiti takšne in podobne primere v prihodnje? Ali namerava Ministrstvo za notranje zadeve ponovno preveriti vse postopke za pridobitev državljanstva ljudi, ki so dobili slovensko državljanstvo na podlagi potrdil oziroma dovoljenj za bivanje in potrdilo o statusu tujcev s stalnim prebivališčem v Sloveniji, ki so jim ga prodale prej omenjene osebe? Ministrico tudi sprašujem: Kako namerava Ministrstvo za notranje zadeve sankcionirati vse vpletene osebe? Je morda razmislilo tudi o odvzemu državljanstva tem vpletenim osebam, tako osumljencem kot tudi tistim, ki so državljanstvo pridobili na podlagi kupljenih potrdil oziroma na podlagi teh protizakonitih postopkov?
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, drage poslanke in poslanci! Res je, kot omenjate, bila v začetku junija na območju policijskih uprav Maribor in Ljubljana izvedena zaključna kriminalistična akcija, ki je potekala od konca leta 2007. Njena vsebina se je nanašala na preiskovanje sumov korupcijskih dejanj v zvezi z deli uradnika upravne enote Maribor pri postopkih s tujci. Predkazenski postopek je stekel zoper 12 osumljenih oseb, opravljenih je bilo 14 hišnih preiskav, tudi na sedežu Direktorata za upravne notranje zadeve v Ljubljani; tam so kriminalisti zasegli več dokumentacije. Zoper 4 osebe je bilo odrejeno pridržanje, zoper vse 4 je preiskovalni sodnik odredil pripor. Na Okrožno državno tožilstvo pa je bila podana kazenska ovadba za 16 čistih korupcijskih dejanj in še 4 druga kazniva dejanja. Pri priprtih osebah obstaja sum, da so izvršile še 30 kaznivih dejanj, povezanih s pridobivanjem državljanstev in dovoljenj za prebivanje. Druga faza kriminalistične preiskave, povezane z navedeno zadevo, tudi intenzivno poteka. Kriminalisti pregledujejo dokumentacijo in ugotavljajo morebitno sodelovanje tudi drugih oseb, zaposlenih na upravni enoti v Mariboru in na Direktoratu za upravne notranje zadeve v Ljubljani. S spremembo Zakona o državljanstvu Republike Slovenije iz leta 2007, in sicer stvarna pristojnost za odločanje v postopkih pridobitve slovenskega državljanstva v okviru redne naturalizacije je prešla z Ministrstva za notranje zadeve na upravne enote, vendar je Ministrstvo za notranje zadeve še vedno revizijski organ, ki daje svoje mnenje k odločbam. Zato bo na podlagi teh ugotovitev ministrstvo delovalo z roko v roki z upravnimi enotami. Skupaj z njimi bomo pregledali vse postopke, vse upravne zadeve naturalizacije in izdanih dovoljenj za prebivanje, za katera bo ugotovljeno, da so bila pridobljena na podlagi lažnivih izjav strank ali prikrivanja bistvenih okoliščin, ponarejanja listin ali katerihkoli drugih kaznivih dejanj v skladu s Kazenskim zakonikom. V takih primerih je namreč možna obnova postopka, možna je razveljavitev dovoljenja za prebivanje ali pa tudi odločbe o sprejemu v državljanstvo Republike Slovenije. Ob tem je treba sicer poudariti, da je odvzem dovoljenja za državljanstvo pravzaprav mogoč, kadar takšna oseba potem ne postane apatrit, torej državljan brez državljanstva, oseba brez državljanstva, torej, kadar že ima neko drugo državljanstvo. Če se bo ugotovilo, da so v upravnih postopkih, ki so v pristojnosti Ministrstva za notranje zadeve, bile kakršnekoli nezakonitosti, bom seveda zahtevala tudi ustrezne ukrepe zoper zaposlene. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala. Saj na večino vprašanj ste odgovorili, bi pa vprašanju vseeno še nekaj dodal. Gre namreč za uradne osebe, ki so morale po uradni dolžnosti pridobivati iz razno raznih registrov, recimo, dovoljenje za stalno prebivališče ali za državljanstvo zahteva kup predhodnih dovoljenj, raznih rojstnih listov, poročnih listov, če je sklenjena zakonska zveza, podatkov o statusu tujca, o prijavi bivališča, o zagotovljenih sredstvih za življenje in tako dalje. Se pravi, da so ti primeri, ki ste jih zdaj odkrili, le vrh ledene gore. Zadeva je piramidovsko razpletena. Treba bi bilo dejansko narediti revizijo teh uradnih postopkov tudi na nižjem nivoju. Tukaj gre dejansko za širše dimenzije in mislim, da je to veliko delo, ki bo potrebno tudi sodelovanje Ministrstva za javno upravo, kot ste prej omenili. Kar pa se tiče odvzema državljanstva, vem, da je to težko. Teoretično je možno, se pravi, slovenskemu državljanu, ki živi v Sloveniji, ne morete vzeti državljanstva. Da mu lahko odvzamete državljanstvo, mora imeti tudi tuje državljanstvo, ali pa mora živeti v tujini, da ne more steči kazenski postopek v izogib nastanka apatribnosti in tako dalje. Se pravi, zakonodaja je pač takšna, da enostavno državljanstva, ki ga enkrat pridobil, praktično ne morete več odvzeti, razen v navedenih primerih, kot sem rekel. Ampak obstajajo pa tudi možnost, če ste že razmišljali tako daleč, da bi se, recimo, v takih primerih, ko gre za taka sovražna dejanja, kriminalna dejanja, recimo, eventualno dopolnil Zakon o pridobitvi državljanstva in predvidel tudi kaj takšnega, seveda, če je to vse v skladu z raznoraznimi direktivami, takšnimi in drugačnimi, ki nas vežejo.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala. Se zavedamo resnosti situacije. To je celostni problem, ni samo površinski. Zato, kot rečeno, bomo naredili revizijo teh postopkov. To pomeni, da se pogleda cela veriga, se pogleda ali so bili podani vsi pogoji. Kot sem uvodoma tudi že povedala, predkazenski postopek gre zelo na široko. Se zavedamo, da je bil krog ljudi, ki so morali sodelovati pri tem, kar velik. Zato bomo na podlagi policijskih ugotovitev pogledali, ali je možno vzpostaviti kakšne dodatne kontrolne mehanizme v teh postopkih izdaje. Tukaj je prisoten človeški faktor, ki se mu 100% skoraj ne moremo izogniti. Ampak na podlagi teh ugotovitev, kje je prihajalo do teh pomanjkljivosti, bomo poskušali postopke še bolj dodelati. Bomo poskušali uvesti določene kontrolne mehanizme, ki bi morda še do večje mere preprečevali takšne dogodke. Kot rečeno, odvzem državljanstva je sicer možen, ne vedno, ampak morda, ko bo ta celotna preiskava zaključena, ko bo dejansko stanje povsem jasno, pa gre lahko razmislek tudi o tem, ali morda v zakonodaji manjka kakšen dejanski [[...]] [[Nerazumljivo.]] Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Ja, imam proceduralni predlog v skladu z 246. členom Poslovnika, drugi odstavek. Predlagam, da se opravi razprava v Državnem zboru na eni od prihodnjih sej, obstaja namreč utemeljen sum, da predmetna zadeva dobiva širše dimenzije, ker je lahko v mnogih primerih povezana tudi s primeri izbrisanih, tako imenovanih izbrisanih. In me zanima: Ali boste pri zadevi izbrisani potem posvetili tudi več pozornosti takšni problematiki? Kajti utemeljeno sumimo v Slovenski nacionalni stranki, da bo mnogo primerov odkritih ravno v tisti druščini izbrisanih. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Györeka, da Državni zbor na naslednji sejo opravi razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil jutri v torek, 16. junija, v okviru glasovanj. Zdaj ima besedo gospod Darko Menih, ki bo postavil poslansko vprašanje Ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, poslanke, poslanci, prav lep pozdrav! Vprašanje glede nosilcev urejanja prostora, bi gospodu ministru zastavil, in sicer naj opišem; na podlagi 47. oziroma 58. člena Zakona o prostorskem načrtovanju občina pripravi osnutek občinskega prostorskega akta, ki ga posreduje nosilcem urejanja prostora, da glede načrtovanih sprememb v roku 30 dni podajo svoje smernice. Problem se pojavi, ko po poteku 30-dnevnega roka smernic še vedno ni. Nosilci urejanja prostora pa ne sporočijo niti, da smernic nimajo. Zakonodaja sicer dopušča, da se v tem primeru šteje, da nosilci smernic svoje pristojnosti nimajo, da pa mora pripravljavec upoštevati vse zahteve, ki jih za načrtovanje predvidene prostorske ureditve določajo veljavni predpisi. Vendar pa po povpraševanju pripravljavci ugotavljajo, da nosilci urejanja prostora svoje smernice vseeno pripravljajo, kar pomeni, da se s postopkom priprave prostorskega akta tvegano nadaljevati, saj bi bilo smernice ob naknadnem prejemu vseeno potrebno upoštevati. V praksi to pomeni, da bi bilo prostorski akt treba vračati v predhodne faze in ga ponavljati, s čimer bi se podaljšali že tako prekoračeni roki in povečali že tako vrtoglavi stroški izdelave prostorskega akta. Gospoda ministra sprašujem: Kaj bo ministrstvo za okolje in prostor storilo, da bodo smernice nosilcev urejanja prostora izdane v predpisanem 30-dnevnem roku? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za vaše vprašanje. Moram reči, da imam danes kar tri vprašanja s področja Zakona o prostorskem načrtovanju. Ta zakon je bil sprejet v letu 2007, z namenom, da bi lahko bolj učinkovito pripravljali prostorske načrte - tako na lokalni ravni, to se pravi občinske, kot tudi državne. Žal moram reči, da zakon tega cilja ne zasleduje. Če bi ga zasledoval, danes verjetno ne bi prejel treh poslanskih vprašanj. Ta tematika je stalno prisotna, tudi ko se srečujem z župani in obema združenjema. Zato bo treba na vsak način ta zakon dopolniti, in sicer na podlagi ugotovitev, ki jih zaznavamo iz prakse. Zato je Ministrstvo za okolje in prostor že pripravilo gradivo, ki bo obravnavano na Vladi, kjer smo vse te pripombe z občin, tudi s strani pripravljavcev teh načrtov, gre za izvajalske organizacije, in kjer bo cilj - kako pospešiti te postopke. Reči moram, da kot Ministrstvo za okolje nimamo neposrednega vpliva, da bi mi prisiljevali nosilce urejanja prostora, da naj pospešijo svoje postopke, ker so, na primer, nosilci urejanja prostora ministrstva in druge organizacije. Zato v tem predlogu, ki ga bomo dali tudi na Vlado, razmišljamo, da bi ponovno uvedli tako imenovano medresorsko vladno delovno skupino, ki bi usklajevala morebitne navzkrižne interese. Gre zlasti za navzkrižni interes med ministrstvi in občino. Na primer Ministrstvo za kmetijstvo, Ministrstvo za kulturo, kjer se pač presoja, na eni strani razvoj, ki ga želi občina, na drugi strani pa želimo ohraniti določene vrednote, kot so kmetijska zemljišča. Če bi bil v tem trenutku tukaj minister za kmetijstvo, bi tudi povedal, da imamo najnižji delež kmetijskih zemljišč na število prebivalcev - 700 kvadratnih metrov, medtem, ko je v Evropi ta delež 2 tisoč kvadratnih metrov. Vemo pa, da so določena področja takšna, ki ne omogočajo, da širitve ne bi potekale tudi na kmetijskem zemljišču. Na primer, v Pomurju, kjer vemo, da gre pretežno za območja, kjer so kmetijska zemljišča, je zelo težko načrtovati nek razvoj v nekem mestu, če pač ne posežeš tudi v kmetijska zemljišča. Zato bomo mi Vladi tudi predlagali, da naj nosilci urejanja prostora te zadeve obravnavajo prioritetno, to se pravi, da se organizirajo, da bodo vse te zadeve res obravnavane čim hitreje. Jasno je, da ne v tridesetih dneh. Jaz ne vem kako so takrat strokovnjaki, ki so ta zakon pripravljali v prostorskem načrtovanju, razmišljali, da je to možno pač postoriti v tridesetih dneh. Pri tem pa niso upoštevali, da imamo 210 občin. Nekatere občine so tako majhne, da niti nimajo strokovnega znanja, da bi lahko pripravile ustrezen občinski prostorski načrt. Ni kadrov. Tudi predvidenih sredstev ni. Sami ste omenili, da je zelo drago, da najameš izvajalsko organizacijo. Vemo, da ta sredstva niso bila načrtovana v občinskih proračunih. Ne glede na to, prepričan sem, da bo treba iti v spremembo in dopolnitev tega zakona. Bi pa povedal tudi naslednje. Nisem za to, da bi ta rok, ki je bil dveleten, po sprejemu pravilnika, ki je bil sprejet v letu 2007, konec 2007 na podlagi Zakona o prostorskem načrtovanju, da bi ta rok podaljšali in na ta način ta problem pometli pod preprogo. Zato, ker se mi zdi, da bi potem ta dinamika, ki se dogaja v občinah, malce padla. Lahko povem, da mi v tem trenutku pregledujemo 148 občinskih prostorskih načrtov. To je kar velika številka in mislim, da je treba kar nadaljevati v tej smeri.
Hvala lepa. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za odgovor. Morda bi še samo to dodal. Veliko občin ima težave s pripravo občinskih prostorskih načrtov zaradi prepočasnega pridobivanja smernic nosilcev urejanja prostora. Zamujanje povzroča pri občanih negodovanje in nestrpnost. Konkretno v občini Šoštanj na smernice Agencije Republike Slovenije za okolje iz področja varstva voda čakamo že 9 mesecev. Prosim, da urgentno ukrepate v smislu, da se zakonski roki pridobivanja smernic spoštujejo in izvajajo. Hvala lepa.
Hvala. Želi minister kaj odgovoriti na to?
Jaz bom konkreten primer preveril, da vidim, kaj je razlog, da smernice niso izdane.
Hvala. Sedaj bo gospod Janez Ribič postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa. Dober dan. Spoštovani prisotni, lepo pozdravljeni. Spoštovani gospod minister za okolje in prostor. Na podlagi Zakona o vodah je ustanovljen sklad za vode, katerega sredstva naj bi se porabljala za financiranje vodne infrastrukture in raznih projektov v zvezi z urejanjem voda, kot so na primer ukrepi, ki se nanašajo na ohranjanje in uravnavanje vodnih količin, ukrepi, ki se nanašajo na varstvo pred škodljivim delovanjem voda, ukrepi, ki se nanašajo na zniževanje voda in tako dalje. Žal ugotavljam, da so aktivnosti sklada, kljub neštetim naravnim nesrečam v zadnjih letih povezanih z delovanjem voda, minimalne. Vsepovsod po Sloveniji se dogaja, da sredstva za gradnjo vodne infrastrukture na primer jezov, nasipov, zadrževalnikov in vzdrževanje vodne infrastrukture, urejanje in čiščenje vodotokov, enostavno ni na voljo. Spoštovani minister, zanima me: Za katere projekte se je v času od ustanovitve porabilo največ sredstev tako imenovanega vodnega sklada? Naštejte morda nekaj največjih investicij tega sklada. Kolikšen del sredstev vodnega sklada, predvidenih za leto 2009, je do danes že porabljenih? Kolikšen del sredstev vodnega sklada je v letošnjem letu namenjenih urejanju in čiščenju vodotokov? Kolikšen del sredstev vodnega sklada je v letošnjem letu namenjenih gradnji visokovodnih nasipov? Kakšne aktivnosti potekajo na ministrstvu v zvezi z izgradnjo visokovodnega nasipa od Vorberka do Zgornjega Dupleka in kdaj je predviden začetek gradnje? Kdaj namerava ministrstvo izpeljati aktivnosti v zvezi s čiščenjem stare struge reke Drave in njenih pritokov v delu od Zgornjega Dupleka do Vorberka? In: Kdaj se bo pričela gradnja visokovodnega nasipa ob strugi reke Mure od Benica do Petiševc? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za vprašanja, ne za vprašanje. Upam, da boste postavili še dodatno vprašanje, da bom lahko na vse odgovoril, ker je res veliko vprašanj. Kar se tiče vodnega sklada in sredstev, ki so namenjena za izgradnjo vodne infrastrukture in za njeno vzdrževanje, moram reči, da je teh sredstev premalo. Bilo jih je premalo tudi v preteklosti, zdaj, ko smo pa v tej finančni krizi, se pa bojim, da se stanje ne bo izboljšalo. Na ministrstvu se trudimo, da ohranimo raven teh sredstev. Vprašali ste, katerih pet največjih investicij je bilo izvedenih na podlagi tega sklada. Naj povem, da so to: sanacija visokovodnih nasipov na Muri, in sicer je bilo za prvo fazo porabljenih 5,2 milijona evrov; potem ureditev naravnega rezervata Škocjanski zatok, porabljenih 3,2 milijona evrov; ureditev Hudinje v Vojniku, porabljenih 1,8 milijona evrov; ureditev Savinje v Laškem, ta se zaključuje, vrednost 1,6 milijona evrov; zadrževalnik Kobiljskega potoka, porabljenih 1,4 milijona evrov. Imam tudi za naprej, vendar bi predolgo trajalo. Naj povem, da v rebalansu proračuna za leto 2009 so zagotovljena sredstva v višini nekaj več kot 25 milijonov evrov. V tem trenutku smo porabili 7,5 milijona evrov. Moram pa reči, da pa predobremenitve do konca leta 2009 znašajo 14,4 milijona evrov. Ta sredstva bomo na vsak način porabili. Naj povem, da se trenutno parafira pogodba, in sicer v višini 4,7 milijone evrov po poslovnem načrtu Infre, in sicer gre za dokončanje dele glede te vodne infrastrukture pri hidroelektrarni Blanca. Koliko sredstev vodnega sklada bo namenjeno urejanju in čiščenju vodotoka? Moram reči, da iz vodnega sklada ne namenjamo teh sredstev, ampak imamo posebno proračunsko postavko, zato iz tega sklada ne namenjamo za te namene in mislim, da je tudi prav, da je tako. Vendar je tudi na tej postavki premalo denarja. Kolikšen del sredstev vodnega sklada je v letošnjem letu namenjenih gradnji visokovodnih nasipov? Namenjena sta dva milijona za visokovodne nasipe, in sicer en milijon za nasipe ob Muri in en milijon za pripravo dokumentacije nasipa ob Dravi. Moram pa reči, da glede na to, da na podlagi sporazuma Janša - Sanader hrvaška stran, kljub dogovoru ne izvaja svojih del, da bo verjetno sklenjen aneks, v katerem bo ta del, ki bi ga morala hrvaška stran zaključiti, zaključila Slovenija. To pa zato, da preprečimo poplave na našem področju, ker ta del je odločilen za to, kjer se bo voda iztekala. Vemo pa, da se nam obetajo visoke vode, ker se v Avstriji sneg topi in julija, avgusta ponavadi ta voda pride tudi v Slovenijo. Bomo pa ta sredstva, tako je dogovorjeno, zagotovili iz proračunske rezerve. Kar se tiče ureditve Drave, odseka Vurberk - Duplek. Lahko rečem, da poteka pridobivanje zemljišč in izdelava projektne gradbene dokumentacije. Zagotovljenih je 1,4 milijona evrov, bo pa sama gradnja iz kohezijskih sredstev v vrednosti štirih milijonov evrov, črpanje se bo pa začelo v letu 2011, ker je potrebno pripraviti vso dokumentacijo. V zvezi s čiščenjem stare struge, mi boste dali še dodatno vprašanje, bom še to odgovoril.
Hvala. Gospod Ribič imate željo po dopolnitvi? Izvolite.
Hvala. V letu 1998 je reka Drava zadnjič na veliko poplavljala med Mariborom in Ptujem na področju naselja na levem bregu Drave. Takrat je takratni minister za okolje gospod Gantar obiskal to področje in ocenil ter pričel z aktivnostmi za gradnjo protipoplavnega nasipa. Danes po enajstih letih se z gradnjo še vedno ni pričelo in so seveda prebivalci tega področja upravičeno v skrbeh. Zato prosim, gospod minister, da se aktivnosti pospešijo. In: Kakšne aktivnosti imate namen odrediti? Prosim, da mi v času namenjenem za odgovor na dopolnilno vprašanje odgovorite do konca na zastavljena vprašanja. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Za to zadnje vprašanje, kdaj nameravamo izpeljati aktivnosti v zvezi s čiščenjem stare struge reke Drave in njenih pritokov v delu Zgornji Duplek- Vurberk, moram reči, da se ta čiščenja v bistvu izvajajo v sklopu vzdrževalnih del skozi program Asa. Seveda je minimalen, ker za to ni zadosti sredstev. Je pa res, da je obseg del zelo težko uskladiti tudi z zahtevami naravovarstvenikov, ki ne dovoljujejo večjih posegov v staro strugo Drave. Zato v letošnjem letu izdelujemo tudi študijo, ki bo opredelila možen način odstranjevanja sipin iz struge reke Drave z vidika ohranjanja narave, ker to je edini način, da lahko to naredimo v skladu z zahtevami naravovarstvenikov.
Hvala. Gospod Matevž Frangež pa bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo. Prosim.
Spoštovane in spoštovani. Spoštovani gospod minister Lahovnik! Kot je znano, je prejšnja vlada sprejela resolucijo o nacionalnih razvojnih programih 2007-2023, znotraj nje pa pod posebno razvojno prioritete opredelila tudi gospodarska središča. Med temi gospodarskimi središči je tudi gospodarsko središče Oreh v Podravju v bližini Maribora. Prepričan sem, gospod minister, da se strinjava, da moramo v Sloveniji tudi v času krize prioritetno povečevati konkurenčnost slovenskega gospodarstva in izboljšati neugodno gospodarsko strukturo za dosego večje kompleksnosti proizvodov in storitev, višjo dodano vrednost in posledično tudi nova in bolje plačana delovna mesta. Naj spomnim, da se je Maribor v 90. letih že pomembno prestrukturiral, opravil zahteven proces prestrukturiranja gospodarstva, zaradi česar je v krizo vstopil s strukturno relativno zdravim gospodarstvom. Danes pa na to gospodarstvo tako kot drugod, vedno močneje pritiska gospodarska kriza. Gospodarsko središče Oreh je v tem pogledu pomembna vizija krepitve konkurenčnih sposobnosti celotne regije na križišču dveh avtocest, železnice, letališča in energetskih tokov. Naše ambicije so zato vzpostaviti močan zeleni logistični center z novimi zelenimi proizvodnimi dejavnostmi, izboljšati pogoje in možnosti za razvoj podpornega podjetniškega in inovacijskega okolja ter posledično zagotoviti nova in kakovostnejša delovna mesta. Žal od teh projektov v resoluciji, razen veliko piarovskega pompa v času prejšnje vlade, nismo videli veliko, če odštejemo privilegiran položaj in obravnavo brežiškega projekta Feniks. Zato me, spoštovani gospod minister zanima: Kakšen je načrt vzpostavitve gospodarskih središč in kako bo vaše ministrstvo pristopilo k njihovi čim hitrejši realizaciji? Hvala.
Hvala. Gospod minister izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec gospod Frangež, mislim, da utemeljeno, seveda, sprašujete kaj se dogaja s projektom gospodarskih središč, ki je umeščen v resolucijo, ki je bila sprejeta še za časa prejšnje vlade. Naj povem, da resolucija o nacionalnih projektih vsebuje in opredeljuje 35 projektov, ki so vezani na različna področja, na področje gospodarstva, kot energije, šolstva, turizma, zdravstva in nekatera druga. V okviru teh projektov je, kot pravilno ugotavljate, opredeljenih tudi 9 gospodarskih središč, ki so v skladu z operativnim programom za regionalni razvoj vezani pretežno na infrastrukturo, manj pa na vsebino, ki daje infrastrukturi pravo vrednost. Na Ministrstvu za gospodarstvo ocenjujemo, da je v tem trenutku to pravzaprav tudi največja pomanjkljivost. Če plastično povem, se preveč, na nek način, razmišlja predvsem o gradnji zidov, manj pa o vsebini, ki mora priti v te zidove in ki dejansko potem ustvarja tisto dodano vrednost. Ravno z namenom ugotovitve razvoja projektov, umestitve v okolje ter preučitvi sposobnosti okolja, da izkoristi potencial gospodarskih središč, smo do zdaj izvedli pogovore z vsemi gospodarskimi središči. V dosedanjih pogovorih smo lahko ugotovili, da so posamezni projekti na zelo različnih stopnjah razvoja in seveda razvoja samih projektov in predvsem tudi ureditve prostorskih aktov, ki so seveda ključnega pomena, kot seveda tudi v zelo različni stopnji sposobnosti partnerjev, ki v sami infrastrukturi brez prave vsebine seveda nimajo pravega interesa. V takšnih primerih projekti v okviru gospodarskih središč tudi ne predstavljajo prebojnih možnosti za okolje v katerega so umeščeni. Zato je, kot sem dejal, ključnega pomena, da se ugotovi, kaj je tista vsebina. Seveda je pa treba poudariti, in tukaj se pa zelo strinjam z vami, da so gospodarska središča ena ključnih področij možnega tehnološkega in razvojnega preboja, ki bodo opredeljena v proračunu za prihodnje obdobje 2010 in 2011, seveda tudi na ustrezen način. Tukaj mislim finančno in tudi vsebinsko ter bi na takšen način prispevali k razvoju ne samo območij, v katera so umeščena, pač v bistvu celotnega državnega gospodarstva. Gre namreč za to, kot sem dejal, da poskušamo tem gospodarskim središčem dati ustrezno vsebino, pogoj za to pa je, da tudi tisti, ki so vključeni v te projekte, dejansko na osnovi trenutnega stanja povedo, kateri so tisti projekti, ki so prioritetni in ki jih je treba realizirati. Enako velja tudi za gospodarsko-logistično središče Oreh. Ena izmed prioritet, ki jo omenjate, neke vrste zelena logistična središča, je gotovo lahko ena izmed pravih prioritet in seveda bomo tudi na podlagi teh pogovorov, ki smo jih imeli, to vključili že v pripravo proračuna za leti 2010 in 2011. Predvsem pa bomo zdaj pospešili te aktivnosti z ustreznimi vsebinami in v tem okviru bo seveda tudi to gospodarsko-logistično središče imelo ustrezen položaj. Za nas je bil v tej fazi, da še enkrat poudarim, ključen tako imenovani "feedback", odgovor, pravzaprav teh ključnih karakterjev središč, kaj je pravzaprav tista vsebina, ki lahko v najkrajšem možnem času zaživi in daje tem projektom dejansko dodano vrednost. Želimo se izogniti situaciji, da bi dejansko imeli stavbe, ne bi pa imeli vsebine, ki bi tem stavbam dajala neko dejansko dodano vrednost. Je pa prihodnost Maribora in okolice tudi na področju razvoja logistike. Med nami je poslanec, ki je nenazadnje primer uspešnega razvoja malega podjetja, gospod Vezjak, in še mnogi drugi s tistega področja, ki so uspešno razvili svoja podjetja v logističnem smislu. Zato je Oreh kot tak verjetno ena izmed pravih platform za gospodarski razvoj Maribora z okolico. V tem smislu je vaše vprašanje tudi zelo utemeljeno. Kot pa sem dejal, je zdaj na vrsti naslednja faza, da dejansko določimo tiste prioritetne vsebine. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Ne. Zdaj bo gospod Zvonko Černač postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni. Ministru za pravosodje postavljam vprašanje v zvezi z izplačevanjem nadur, dežurstev, delovne uspešnosti na slovenskih sodiščih. Približno v obdobju, ko smo lahko prebrali uradne podatke o tem, da Slovenija tone približno 2-krat hitreje kot vse ostale države, približno v obdobju, ko smo prebrali podatke o tem, da se število brezposelnih vsak dan povečuje, je sedanji vladi uspelo urediti nekaj pomembnih zadev. Ena izmed teh je odmrznitev oziroma sprostitev odvetniških tarif. Druga se nam obeta v kratkem, urejanje sodniških plač. V medijih beremo o tem, da se izplačujejo tudi nemajhni zneski za uspešnost, dežurstva in nadure na slovenskih sodiščih in da gredo ta izplačila tudi preko tistih okvirov, ki jih določa zakonodaja. Iz tega razloga me zanima podatek o tem: Ali so vsa okrožna sodišča za leto 2008 izplačala delovno uspešnost sodnikom in ostalim zaposlenim, seveda, v maksimalno dovoljeni višini ali nižji? Zanima me: Na koliko sodiščih je bil ta znesek presežen? Zanima me tudi: Ali so bile nadure na okrožnih sodiščih izplačane v skladu z zakonom in koliko jih je bilo na vseh okrožnih sodiščih skupaj? Slišim tudi, da kljub izplačevanju nadur uspešnosti dežurstev sodišča pri svojem delu niso kaj pretirano bolj uspešna kot so bila v preteklosti. No, seveda potrebno je vzeti tudi v zakup, da so sodniki stavkali. Slišim pa tudi, da je nekaj sodnikov, ki tudi z izplačilom uspešnosti, ki jim je bila določena, nadur, dežurstev niso zadovoljni in se pritožujejo. In me zanima: Ali je med tistimi tremi, štirimi sodniki na Okrožnem sodišču v Ljubljani, ki so se zoper izplačila, ki so jim bila določena, pritožili, tudi vaša žena? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Najprej nekaj načelnih pojasnil. Znano je, da so sodišča samostojni proračunski porabniki in zato razpolagajo z vsemi ustreznimi podatki. Ministrstvo nima neposrednega dostopa do njih. Pridobi jih lahko samo na način, da zaprosi zanje. To smo v petek popoldan, ko smo prejeli vaše vprašanje, tudi storili. In informacija, ki jo dajem temelji na podatkih, ki smo jih prejeli od Vrhovnega sodišča. Iz teh podatkov izhaja, da so vsa okrožna sodišča, ker sprašujete po okrožnih sodiščih, v letu 2008 izplačala redno delovno uspešnost zaposlenim sodnikom, in to v skupni višini 627.405,71 evra, to je tako imenovani drugi bruto. Iz podatkov, ki smo jih pridobili nadalje izhaja, da so Okrožna sodišča v Celju, Kopru, Novi gorici, Kranju, Krškem, Novem mestu, Ptuju, Mariboru, Murski Soboti in Slovenj Gradcu sodnikom in ostalim zaposlenim izplačala delovno uspešnost za leto 2008 do dovoljene višine 2%. In da naj ne bi nobeno od teh sodišč preseglo dovoljene višine. Na teh sodiščih so bile v letu 2008 izplačane tudi nadure v skladu z zakonom. Kot poroča vrhovno sodišče je število nadur za vsa okrožna sodišča skupaj znašalo 35.738 nadur. Znano je tudi, da je Urad za nadzor proračuna opravil inšpekcijski pregled poslovanja s sredstvi državnega proračuna na Okrožnem sodišču v Ljubljani in da je ta urad med drugim ugotovil, da je to sodišče izplačalo delovno uspešnost tudi potem, ko je bila skupna masa za delovno uspešnost že porabljena. Izplačilo je bilo izvedeno v letošnjem proračunskem letu iz sredstev za redne plače. Po mnenju Urada za nadzor proračuna naj bi šlo za kršitev 11. člena Zakona o javnih financah in 36. člena Zakona o izvrševanju proračuna. Prav tako naj bi iz tega poročila inšpekcije izhajalo, da se je Okrožno sodišče v Ljubljani kljub omejitvam, ki izhajajo iz 143. člena Zakona o delovnih razmerjih, tem omejitvam izognilo tako, da so bile v letu 2008 opravljene nadure izplačane v letu 2009, kar naj bi pomenilo kršitev četrtega odstavka 143. člena Zakona o delovnih razmerjih. Poudarjam pa, da to poročilo proračunske inšpekcije še ni dokončno, danes je Ministrstvo za pravosodje prejelo pripombe Okrožnega sodišča v Ljubljani na poročilo in to zato je seveda treba na dokončno sodbo o tej zadevi še počakati. Kljub temu pa je Ministrstvo za pravosodje na podlagi 67. člena Zakona o sodiščih zaprosilo predsednika Višjega sodišča v Ljubljani, da predloži podatke o poslovanju Okrožnega sodišča v Ljubljani, pisna pojasnila in poročila, ki bodo dala odgovore na določena vprašanja v zvezi s temi ugotovitvami, lahko jim rečemo tudi začasnimi ugotovitvami. Med drugim tudi, recimo, da odgovorim na vprašanje, kako to, da je bil sodnikom izplačan del plače za redno delovno uspešnost, kljub temu, da v tekočem letu niso dosegali nadpovprečnih delovnih rezultatov. Tudi ta odgovor predsednika Višjega sodišča v Ljubljani je Ministrstvo za pravosodje prejelo danes, mi ga še proučujemo. V temu trenutku lahko povem samo to, da bomo zagotovo zahtevali določene dopolnitve, zlasti zato, ker ta odgovor ne vsebuje nobene ocene predsednika Višjega sodišča v Ljubljani. Na ministrstvu pa sicer neodvisno od tega pripravljamo celovito analizo, ki bo vključevala tudi podatke o doseženem obsegu dela sodnikov. Vi ste omenili, da naj bi posebno uspešni sodniki ne bili. Vrhovno sodišče je na letni tiskovni konferenci pred tednom dni menilo drugače. Ta analiza naj bi vsebovala tudi višino sredstev, ki jo je sodnik prejel iz naslova redne delovne uspešnosti in seveda tudi količino in strukturo odsotnosti. Na ta način bo ta analiza lahko podlaga za nadaljnje ukrepe Ministrstva za pravosodje. In ko ste me spraševali o konkretnih imenih konkretnih sodnikov, znani so primeri štirih sodnikov in drži, da je ena od teh sodnic, ki je prejela delovno uspešnost, ki ji je bila nezakonito odvzeta, tudi moja soproga.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Torej zadeva izgleda približno takole, če poenostavimo; sodniki stavkajo približno že eno leto, kljub stavki sodnikov v tem letu, po podatkih, se je stanje sodnih zaostankov zmanjšalo, kljub stavki je bil izplačan nemajhen znesek za delovno uspešnost, kljub stavki je bilo izplačanih nekaj manj kot 40 tisoč nadur. To izhaja iz vašega odgovora. Iz vašega odgovora tudi izhaja, da je med tistimi sodniki na Okrožnem sodišču v Ljubljani, ki z izplačilom nemajhne delovne uspešnosti niso bili zadovoljni in so se pritožili, tudi gospa Mojca Kocjančič Zalar. In normalno, da če je bilo tam sodnikom ugodeno, se je masa teh sredstev za izplačilo te uspešnosti posledično tudi povečala. Kaj se je zgodilo? Na podlagi te pritožbe ste odredili proračunsko inšpekcijo, Urad za nadzor proračuna ste poslali na to sodišče, ki naj pogleda, zakaj so ta sredstva presegla dovoljeno kvoto. Se pravi, najprej pritožba, potem presežek, sistem MFERAC je seveda zgodbo ustavil, ker je tako naravnan, da ne more preko teh odstotkov izplačevati. Potem se z vaše strani pa zgodi nadzor proračuna, verjetno s podobnim motivom kot v nekem drugem primeru, ko je šlo za generalno državno tožilko, ko je bilo treba nekoga najprej javno diskreditirati, potem pa ga na tak ali drugačen način odrezati, čemer nismo priča samo v teh primerih, ampak tudi v primerih številnih gospodarskih družb. Jaz bi prosil, da mi odgovorite na vsa vprašanja, ki sem jih postavil na začetku, tako kot sem jih postavil v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Gospod Černač, jaz sem vam odgovoril na vsa vprašanja. Vprašali ste, koliko je bilo nadur; to sem vam povedal. Vprašal ste, ali je šlo kje za preseg 2% dovoljene mase sredstev za plače za delovno uspešnost, to sem vam povedal. Povedal sem, da so prve ugotovitve, ki še niso dokončne, odkrile določene anomalije v sistemu in temu nimam kaj dodati. Lahko pa vam povem samo to glede nadur, ki so izplačane izključno pri sodnikih, izključno za nadure v okviru dežurne preiskovalne službe, ki jo morajo sodniki opravljati po zakonu, kjer ne gre za tiste vrste nadur, ki jih odredi delodajalec, ampak jih odredi zakon sam. Tu je problem v praksi, in predsedniki okrožnih sodišč so opozarjali, da računalniški sistem MFERAC blokira izplačila teh nadur na nekaterih sodiščih, kjer je dežurno službo praktično, zaradi razmeroma majhnega števila dežurnih sodnikov, nemogoče organizirati drugače. To vprašanje bomo zdaj poskušali razrešiti tudi s spremembami Zakona o sistemu plač v javnem sektorju in Zakona o sodniški službi.
Hvala. Imate proceduralni predlog, izvolite.
Hvala lepa. Jaz mislim, da je o tem odgovoru potrebna razprava v Državnem zboru. Potrebna je iz več razlogov. Eden izmed teh je širši in zahteva obravnavo te, neke vrste manipulacije, ki se dogajajo okrog teh sodniških plač in te stavke. Druga zadeva pa se nanaša na konkretno zadevo. Zdaj, v tem primeru, spoštovani minister, ste bili, preden ste postali minister, dolga leta predsednik tega Okrožnega sodišča v Ljubljani. Mislim, da kar 15 let. Gre za največje sodišče v Sloveniji. Na to mesto ste kandidirali pred leti, in ko niste bili izbrani s strani prejšnjega pravosodnega ministra, ste uporabili vsa pravna sredstva, mislim, da do Vrhovnega sodišča in v tem sporu izgubili. Potem je bil imenovan za predsednika tega sodišča nekdo drug, gospod Baraga. Na tem sodišču je že vrsto let in očitno še vedno, kar ste povedali tudi sami, zaposlena gospa Mojca Kocjančič Zalar, vaša žena, ki se je že večkrat pritožila zaradi neustrezne ocene, po njenem mnenju, njene delovne uspešnosti, in tudi v tem primeru je bilo temu tako. Ker je bilo tej pritožbi na neki višji inštanci ugodeno, na kar pa predsednik sodišča ni imel vpliva, in so posledično ta sredstva presegla dovoljeno kvoto in je bil presežen obseg, ste na podlagi te pritožbe naročili proračunski inšpekciji naj gre na sodišče pogledat, kaj se tam dogaja. In ko je bila ugotovitev proračunske inšpekcije, da je sodišče preseglo kvoto, ste verjetno zdaj v skladu s temi potmi načrtovali naslednje aktivnosti v tej smeri, da gre za nezakonitosti, ki jih je treba sankcionirati in zaradi katerih vodstvo sodišča ne uživa vašega zaupanja, kar je popularen slogan pri nekaterih ministrih te nove vlade. Poleg tega gre za sodišče, kjer nenormalno dolgo stojijo zelo pomembni spori. Na tem sodišču stoji vrsta medijsko odmevnih sporov gospodarskega kriminala, nobeden izmed njih ni bil rešen v preteklih letih. Stoji zadeva Socius, stojijo številni drugi primeri, ker je šlo za veliko oškodovanje, ker je šlo za odmevne primere, kjer bi bilo treba storiti vse, da ti primeri ne bi zastarali. In v tej razpravi je potrebno ugotoviti kateri in koliko teh primerov je zaradi tega, ker niso bili vodeni ažurno, že zastaralo. Ugotoviti je treba tudi, zakaj in v katerem primeru ni bilo to sodišče tako učinkovito, kot bi moralo v preteklosti biti, predvsem pa je treba odgovoriti na vprašanje: Ali je ta nadzor, ki ste ga poslali na to sodišče, v čemerkoli povezan s pritožbo vaše žene zoper njeno uspešnost? Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Černača, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za pravosodje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločili jutri v torek, 16. junija, v okviru glasovanj. Zvonko Lah bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister! Večina občin v Sloveniji ima trenutno veljavne prostorske akte stare že štiri ali več let. Prvo spremembo so občine pripravljale po Zakonu o urejanju prostora, pripravile so strategijo prostorskega razvoja občin in prostorske rede. Nato pa je bil sprejet Zakon o prostorskem načrtovanju ob katerem je bilo rečeno, da bodo vse do tedaj pripravljene strokovne podlage uporabne tudi pri občinskih prostorskih načrtih, ki naj bi nadomeščali strategijo in prostorski red. Zadnja navodila za izdelavo prostorskih načrtov so bila pripravljena šele lani v mesecu oktobru. Pravilnik o obliki in načinu priprave prostorskih načrtov pa je tudi kar precej zamujal, vendar še vedno ni jasno izdelovalcem in občinam, kako naj bi ti prostorski načrti izgledali, da bi brez problema šli skozi na Ministrstvu za okolje in prostor. Več kot polovica občin je do zdaj že prinesla oziroma dalo svoje prostorske načrte Uradu za prostor. To ste tudi sami prej povedal, da je že 148 prostorskih načrtov na Uradu za prostor. Vendar tam, pri vas, tudi te zadeve ostanejo. Moje vprašanje je naslednje: Katere so pravne podlage, da se na ministrstvu oziroma na Uradu za prostor zavračajo oziroma zahtevajo popravki, čeprav kozmetične narave, teh prostorskih načrtov? Kolikor vem, jih ne pošiljate nosilcem urejanja prostora in ostajajo, prejšnji teden je bilo komaj 10, nekaj več kot 10 prostorskih načrtov objavljenih na portalu, vse ostalo stoji. Ali si posamezni referenti sproti izmišljajo določene pogoje in s tem zahtevajo tudi dopolnitev? S tem se nabira veliko število prostorskih načrtov in seveda ta rok ne bo dosežen. Rad bi odgovor na to vprašanje.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za okolje in prostor Karl Erjavec.
Hvala za vaše vprašanje. Sem že omenjal, da bo Zakon o prostorskem načrtovanju danes še večkrat na dnevnem redu. Moram najprej povedati, da Ministrstvo za okolje nima nobenega interesa, da bi zadrževalo tako imenovane občinske prostorske načrte in da ne bi tega gradiva posredovalo naprej nosilcem urejanja prostora. Res pa je, da Ministrstvo za okolje mora pa vseeno poskrbeti, da so ta gradiva ustrezno pripravljena, v strokovnem smislu in tudi sicer. Treba je vedeti, da predlog občinskega prostorskega načrta, ki ga prejmemo in ga potem kasneje posredujemo, morali bi ga v sedmih dneh, nosilcem urejanja prostora, mora biti pripravljeno v skladu z vsemi standardi. Ker sicer bi se nam lahko zgodilo, da bi takšen ne v redu pripravljen predlog OPN-ja, ko bi pridobil vsa pozitivna mnenja, lahko bil direktno sprejet na občinskem svetu, ker občinski svet daje potem samo še soglasje. Zato tukaj Ministrstvo za okolje ima to vlogo, da skrbi, da je dejansko ta predlog občinskega prostorskega načrta v skladu s pravili stroke. Vemo, da je pomanjkanje izvajalskih organizacij, da je teh zelo malo, ki obvladajo ta posel in moram reči, dobivamo vse sorte stvari. Jaz se ne bi spuščal zdaj v oceno, ali gre za kaprico referenta oziroma uradnika ali gre dejansko za to, da je kakšen predlog občinskega prostorskega načrta pomanjkljivo pripravljen in ga zato vrnemo občini, da ga dopolni. Seveda to spet nekaj časa traja, da pride potem nazaj dopolnjen v skladu s pravili stroke in zrel za to, da nosilci urejanja prostora dajo svoje mnenje. Podlago za to imamo v Zakonu o splošnem upravnem postopku, ki določa, da lahko ministrstvo kot upravni organ, če ugotovi, da na primer predlog OPN-ja, če ugotovi, da nek akt občine ni pripravljen tako, kot bi moral biti glede na zakon oziroma na podzakonske akte - omenili ste pravilnike itd. - lahko ministrstvo kot upravni organ v skladu z Zakonom o splošnem upravnem postopku zahteva, da se takšen akt dopolni in to je ta pravna podlaga, ki jo imamo. Jaz upam, da ta zavračanja in vračanja na občinske uprave niso pogojena s kakšnimi kapricami. Jaz do zdaj nisem tega srečal, vem pa, da so nekateri predlogi občinskih prostorskih načrtov včasih precej pomanjkljivo pripravljeni in zato potem damo navodilo, kaj je treba vse dopolniti. Če imate kakšen konkreten primer, da bi šlo za kakšno kaprico ali pa za nagajanje, bi pa prosil, da me dejansko takoj opozorite, ampak bi slej kot prej od župana dobil kakšen odziv, če bi vrnili kakšen predlog občinskega prostorskega načrta v tem smislu, da si referent nekaj izmišljuje, kar ni v skladu s podzakonskimi akti. Res pa je, da je tega veliko, res je, da so vsi ti podzakonski predpisi bili sprejeti z zamudo. Povedali ste, da je bil zadnji oktobra 2008, to se pravi, ko sploh še nisem nastopil tega mandata, se je šele pripravil podzakonski akt, ki določa, kaj vse je potrebno, da je prostorski načrt takšen, kakršnega se pričakuje. Bom pa v okviru tega tudi zelo pazljivo pazil na to, da ne bi po nepotrebnem vračali nekih prostorskih načrtov in s tem povzročali neke zamude. Morate vedeti, da sem kot minister za okolje skupaj z župani prvi zainteresiran, da čim več teh občinskih prostorskih načrtov pravočasno sprejmemo, čeprav vem, da roka ne bomo ujeli zaradi vseh teh zamud, ki so bile, in tudi zato, ker zakon ni najbolj optimalen in je potrebno določene stvari še optimizirati.
Hvala lepa. Gospod Lah, dopolnitev odgovora, izvolite.
Slišali smo, da imate pravno podlago v splošnem Zakonu o pravnem postopku, vendar pravniki, na katere se obračajo občine, pravijo, da že sam zakon ZPN točno določa postopke sprejemanja prostorskega akta. Zato se ne morete izgovarjati na Zakon o splošnem upravnem postopku. To pravijo naši pravniki. Opozoril bi pa še na to, da se je na združenje občin veliko občin obračalo, da imajo težave z prostorskimi načrti in v enem tednu se je osemdeset občin obrnilo za združenje občin, od tega je petinštirideset občin, ko jim je že pretekel petinsedemdesetdnevni rok, odkar so vložili prostorski akt na Uradu za prostor. Moram povedati, da občine to zelo obremenjuje, imajo sprejete tako načrte razvojnih programov kot proračune. Računali so tudi na prostorske akte, da bodo sprejeti v doglednem času, da bodo lahko pričeli z določenimi investicijami pa se jim to zdaj vse podira. Moram povedati, da je tudi kar nekaj večjih projektov, kot so kohezijski projekti kjer so določeni objekti, ki nimajo stavbnega zemljišča pa tudi gospodarsko središča, mislim, da so obremenjena, se ne razvijajo tako zaradi teh prostorskih aktov. Ni pa tudi razčiščena razpršena poselitev, razpršena gradnja med občinami in ministrstvom, pa tudi kmetijsko ministrstvo ni usklajeno z njimi, kaj s posegi na določena kmetijska zemljišča.
Hvala lepa. Gospod minister Erjavec, izvolite.
Hvala lepa za to vaše dodatno vprašanje. Moram reči, da čez deset vprašanj imam pa ravno to vprašanje v zvezi z razpršeno gradnjo, zato predlagam, da bom takrat detajlno odgovoril, ker ima kolega ravno v zvezi s tem določena vprašanja. Tako bi takrat na to odgovoril. Moram pa reči, da imamo mi redne sestanke z župani in tudi z obema združenjema smo imeli kar nekaj sestankov, kako bi prišli do tega, da bi čim prej lahko te občinske prostorske načrte sprejeli. Res pa je, da je trajalo zelo dolgo časa, da smo sploh prišli do teh gradiv, tudi občine skupaj z izvajalskimi organizacijami. Zdaj pa je vse skoncentrirano na Ministrstvo za okolje. Vendar meni se zdi najpomembneje to, da pridemo do teh občinskih prostorskih načrtov, ker bomo prvič v Sloveniji imeli dejansko celo Slovenijo pokrito s prostorskimi načrti v skladu z vsemi standardi. Tudi s standardi, ki jih ima Evropska unija, od Natura 2000 in še kaj. Ko bo ta zalogaj mimo pa mislim, da bo opravljeno veliko delo in da bomo imeli eno dobro pravno podlago za nadaljnji razvoj lokalnih skupnosti. V to kislo jabolko smo morali ugrizniti. Ne glede na to, da sedaj ugotavljamo, da bi zakon lahko bil še boljši. Vendar je lahko biti pameten, ko je zakon že sprejet, ko se izvajajo določbe, kot pa takrat, ko se zakon piše in se samo predvideva, kako bi postopki tekli. Danes vemo, kaj vse bi še bilo treba storiti, da bi bil ta postopek še bolj učinkovit. Ampak jaz mislim, da moramo zdaj vztrajati in speljati vse te občinske prostorske načrte. To bo potem ena dobra podlaga tudi za občine, da bodo lahko bolj dolgoročno načrtovale svoj razvoj v vseh interesih, ki jih imamo: zaščititi, varovati okolje, varovati kmetijsko zemljišče, varovati kulturno dediščino, v skladu tudi s ptičjimi direktivami. Včasih se to smešno sliši. Ali pa direktivo o habitatih. Ampak vse to je, kar nam je tudi prinesla Evropska unija oziroma naše članstvo v njej. Mislim, da gre vse v smeri tega trajnostnega razvoja, zato je to planiranje tako pomembno.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za pravosodje bo postavil gospod Miro Petek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister Zalar. 27. marca letošnjega leta je bila v Uradnem listu objavljena Odredba o spremembah odredbe o številu in sedežih notarskih mest. S to odredbo ste drastično posegli v mrežo notarskih mest v Republiki Sloveniji in jih od 125 zmanjšali na 98. S tovrstnim krčenjem mreže notarjev se je znatno zmanjšal dostop do notarskih storitev posebej na podeželju. Notarskemu cehu pa ste na ta način okrepili njihov monopolni položaj. Seveda manjšanje konkurence in večanje monopola najbrž ni v nekem evropskem, sodobnem evropskem duhu. Zaradi tovrstne centralistične politike pa so nekatere notarske pisarne zasute z delom, imajo zaposlene notarske pomočnike, mnoga okolja v Sloveniji pa so brez notarjev. Kolikor je meni znano, doslej še noben notar v Sloveniji ni bankrotiral, zato je čudna skrb ministrstva za pravosodje, da s takšnim omejevanjem števila notarskih mest krepi monopol posameznih, že obstoječih notarjev. Zato se ne morem znebiti občutka, da ste pristali na nek diktat Notarske zbornice Slovenije. Interesi notarjev, notarske zbornice so enostavni: manj je več. Manj je notarjev, manj je notarskih mest, več imajo dela, večji je njihov dohodek in seveda profit. Javno dostopni podatki, kolikor so bili objavljeni v medijih, pa kažejo, da so zaslužki notarjev taki, da zagotovo med njimi nihče ni siromak. Ker pa ste v enem primeru, to je v primeru Raven na Koroškem oziroma Mežiške doline, svojo zmoto že spoznali in jo tudi priznali, ste napovedali vrnitev notarskega mesta na Ravnah na Koroškem, vas sprašujem: Kdaj lahko pričakujemo novo odredbo, spremembo odredbe o številu sedežev notarskih mest in koliko notarskih mest, ki ste jih marca odvzeli, boste še vrnili nazaj? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Na vprašanje bo odgovoril minister za pravosodje gospod Aleš Zalar. Prosim.
Hvala lepa. Uvodoma naj poudarim, da je bila podobna vsebina vprašanja, kakršnega zastavljate vi, že obravnavana, in to zelo podrobno, na 11. nujni seji Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. To je bilo 12. maja. Sklicana je bila na zahtevo vašega poslanskega kolega. Kot ste seznanjeni, je odbor sprejel nekaj pomembnih zaključkov v zvezi s tem vprašanjem. Če se to nanaša na odgovor na vaše vprašanje, naj spomnim, da je odbor sklenil, da se seznanja s to odredbo o spremembah odredbe o številu in sedežih notarskih mest in da v zvezi s tem ugotavlja, da ni bilo ukinjeno niti eno notarsko mesto, ki bi bilo zasedeno. To poudarjam zaradi tega, ker ta krčitev mreže je samo krčitev na papirju in nič drugega. Obseg dostopa do notariata se zaradi tega ni spremenil. Odbor se je med drugim seznanil tudi z dejstvom, da so nekatera notarska mesta, ki so ohranjena na podlagi te odredbe, še vedno nezasedena. Zlasti zaradi tega, ker se je izkazalo, da imamo tukaj slabo zakonsko ureditev. Notar, ko je enkrat imenovan in ko zapriseže, sam odloča, kdaj bo odprl notarsko pisarno. Lahko jutri, lahko čez tri mesece, lahko čez 13 let. Nihče ga ne more prisiliti,da to stori prej. Odbor je tudi sklenil, da poziva Vlado, da pripravi oceno ustreznosti števila in razporeditve notarskih mest in predvsem z vidika uresničevanja potreb po notarskih storitvah in posebej, da tudi oceni, zakaj obstaja tolikšno število nezasedenih notarskih mest, ki so sicer bila že večkrat razpisana. To naj bi torej Vlada storila, da se najde ustrezna rešitev. Ministrstvo za pravosodje pripravlja realizacijo tega sklepa, in to obsežno analizo, ki bo dala lahko celovit odgovor na ta vprašanja. V zvezi s konkretno odredbo naj povem še enkrat, da je šlo za krčenje mest, ki niso bila zasedena, da torej ni šlo za zmanjševanje dostopa do notariata, da se je ohranila takšna mreža, kot jo terja zakon, da je na vsakem okrajnem sodišču, na vsakem območju okrajnega sodišča vsaj en notar in da imamov zvezi s tem vprašanjem meril za določanje števila notarskih mest težavo, ki izvira iz časov prejšnje vlade, kajti prejšnja vlada in kasneje parlament sta izpeljala tako rešitev, da je bila odpravljena zakonska dolžnost, da minister za pravosodje predpiše merila za določitev števila notarskih mest. To je torej pomanjkljivost, za katero na Ministrstvu za pravosodje načrtujemo, da je bomo v prihodnje tudi na normativni ravni poskušali odpraviti. V zvezi s temi vprašanji, ki ste jih načeli naj opozorim še na to, da so se v vsem tem obdobju v zadnjih štirih letih močno zmanjšale pristojnosti notariata na različnih področjih: od uveritev do zadev v zvezi z zakonom o gospodarskih družbah, ker je odpadla notarska obličnost na tem področju statusnega prava, zlasti ko gre za družbe z omejenimi odgovornostmi in tako naprej. Skratka, da se je tudi obseg dela notarjev, in ne nazadnje, to se vidi tudi iz poročil prihodkov notariatov, zmanjšal. Ne glede na to, pa glede na sklep Odbora za notranjo politiko bomo pripravili to analizo. Na osnovi te analize bomo ocenili, kakšna bi bila optimalna mreža razporeditve notariata v Sloveniji. Ni izključeno, da bi se poleg Raven, kjer je šlo za specifičen problem, ki smo ga ugotovili skupaj z župani na tem območju, in tudi tu se je pokazala kot slaba ureditev, da nimamo predvidenega v zakonu dolžnega posvetovanja ministra z lokalnimi skupnostmi o takem vprašanju, torej ni izključeno, da se bo še kakšno notarsko mesto odprlo, zlasti sam to pričakujem v povezavi s predvideno spremembo pristojnosti sodišč in notarjev v zvezi s prenosom zapuščinskih zadev na notariat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa. Seveda. Minister, ukinjala se niso samo nezasedena notarska mesta, ravno na primeru Raven na Koroškem, ker to notarsko mesto je bilo zasedeno, mislim, da od 1. oktobra 2007 dalje. S to odredbo ste ga ukinili, kar je bil seveda nesmisel, kar ste tudi kmalu spoznali. To je pa tista teza, ko ste omenili naprej, da ste na nek način talec Notarske zbornice Slovenije, ker vam je ona opravila to analizo, Notarska zbornica Slovenije. Na osnovi tega ste vi šli v ta ukrep. Očitno za to zbornico, če ni na tisoče, na deset tisoče nekih notarskih storitev in če ni prometa milijon evrov, potem se pa nič ne splača. Mežiška dolina, s središčem Ravne na Koroškem, je največja pravna enota v koroški regiji in je ponovno ostala brez notarja, dve notarski mesti pa sta v Slovenj Gradcu, Mislinjski dolini, ki ima dvajset tisoč prebivalcev. Eno notarsko mesto ste dali v zgornje dravsko dolino v Radlje. Smotrno bi bilo, da bi v vsaki dolini, v vsakem centru te upravne enote bil en notar. In seveda to je bilo zanimivo, ko ste, minister, bili na Ravnah, kako so vas nekatere politične karikature trepljale po rami, kako ste dober človek, ko ste obljubili, da boste vrnili notariat nazaj na Ravne, niso se pa spomnili, da ste ravno vi ta notariat vzeli. Dodal bi pa še eno vprašanje gospod minister: Do katere točke še nameravate popuščati notarski zbornici? Ali drži, da boste v kratkem odobrili znatno višje notarske tarife? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite odgovoriti? Izvolite. Na dodatno vprašanje pa vam ni treba odgovarjati, ker ni dopustno po poslovniku.
Čeprav bi z veseljem to tudi storil, ker bi rad zavrgel in odločno zanikal takšna namigovanja o načrtovanem dvigu tarif. Edina sprememba z notarsko tarifo, ki jo predvidevamo, se povezuje s spremembo pristojnosti notarja v zapuščinskih zadevah. Tam bo pa treba tarifo na novo določiti in zelo odmerjeno tudi določiti eventualno takso kot priliv proračuna. Sicer pa ne drži, gospod poslanec, da je bilo to notarsko mesto v Ravnah prej zasedeno. Ni bilo! Ta notar je bil premeščen na lastno željo v Slovenj Gradec in njegovo mesto je šlo z njim v Slovenj Gradec. Šlo je pa za to, ker je imel tako majhen obseg poslovanja, da enostavno njegova pisarna tam ni mogla preživeti. Ko smo se o tem pogovarjali na Ravnah z župani in z zelo cenjeno notarko iz Slovenj Gradca, je tudi ona rekla, tukaj se bo zelo težko preživelo s polno notarsko pisarno. Zaradi tega smo se skupaj tam odločili, da gremo v vmesno rešitev z zunanjim poslovanjem, to zakon predvideva, tako da Ravne niso edini kraj, ki ta trenutek imajo zunanje poslovanje notariata, hkrati je bilo potem dogovorjeno, da se gre v razpis in da se kljub temu išče kandidata za notarja. Razpis je v teku. Zaenkrat ni nobenega kandidata. In to je problem, ki ni samo problem Raven. To je splošen problem v Sloveniji za vse te majhne kraje, kjer so bila ta notarska mesta odprta in ni bilo interesentov in ponekod so se razpisi ponavljali tudi po petkrat. Tako bomo mi imeli ta problem tudi v bodoče in mi lahko danes predpišemo 300 notarskim mest v Sloveniji, ampak to ne pomeni, da bomo s tem povečali dostopnost notariata, ker kandidatov ni. Kandidati hočejo samo velika mesta. Zato drži ta vaš podatek, da so nekateri dohodki res veliki. Ampak izključno samo nekaterih notarjev in izključno v velikih mestih, kot je recimo Ljubljana. Ampak to so vsa vprašanja, ki jih bomo poskušali skupaj, tudi z vami, prediskutirati in najti optimalne rešitve ob obravnavi na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petek. Proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi kljub vsemu predlagal, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika Državnega zbora na naslednji seji opravimo splošno razpravo o odgovoru ministra Zalarja. Seveda tudi zaradi tega, ker na določeno vprašanje, kot ste omenili, zdaj ni mogel odgovoriti, in zaradi tega, ker je po mojem mnenju še vedno precej škodljivo za to državo in za njene prebivalce, da se ukinjajo ta notarska mesta na podeželju. Midva bi okrog tega ravenskega notarja izven te dvorane lahko marsikaj povedala. Dejstvo pa je, da se to notarsko mesto ni selilo v Slovenj Gradec. V Slovenj Gradcu sta že bili dve notarski mesti in se je prejšnji notar upokojil. Da pa notarka iz Slovenj Gradca reče to, kar ste vi omenili, pa seveda ni čudno. Absolutno ne. Zato bi predlagal, da damo ministru možnost, da na naslednji plenarni seji odgovori na te dileme slovenske notarske službe okrog mreže notarjev in tudi glede cene notarskih storitev. Mislim, da te priložnosti ne smemo zamuditi. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu gospoda Petka, da se opravi razprava o odgovoru ministra Zalarja, bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Vprašanje bo postavil gospod Laszló Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospodje ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Vprašanje postavljam gospodu ministru Lukšiču, s katerim sva že o tem problemu nekajkrat spregovorila. Kljub zakonsko jasno določeni vlogi države pri sofinanciranju investicij predšolske vzgoje in šolstva narodnih skupnosti so nas občine in vzgojno-izobraževalne ustanove opozorile, da ponovno prihaja do konkretnih težav pri zagotavljanju financiranja teh investicij iz proračuna Republike Slovenije, predvsem kar se tiče plačila DDV. Menim, da na omenjenem področju pristojne službe Ministrstva za šolstvo in šport nepravilno interpretirajo in zato po moji oceni nedosledno spoštujejo zakonodajo glede pravic pripadnikov narodnih skupnosti v Republiki Sloveniji. Sektor za sistem financiranja lokalnih skupnosti v Direktoratu za proračun Ministrstva za finance je v dopisu Službi za investicije Ministrstva za šolstvo in šport pred približno enim letom podal pravno mnenje v primeru sofinanciranja investicij šolstva narodnih skupnosti. Ugotovili so, in pri tem se sklicujejo tudi na mnenje Službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko, da je določba 25. člena zakona o posebnih pravicah italijanske in madžarske narodne skupnosti na področju vzgoje in izobraževanja do določbe prvega odstavka 24. člena zakona o financiranju občin "lex specialis". V takem primeru velja pravilo koherentnosti pravnih norm, "lex specialis derogat lex generali". V tem primeru to pomeni, da se celotna investicija, vključno z DDV, financira iz državnega proračuna, lokalna skupnost pa mora za novogradnjo zagotoviti komunalno opremljeno zemljišče. Zavedam se težkega gospodarskega in finančnega položaja države, vendar to usodo še posebej delijo tudi občine z narodnostno mešanim prebivalstvom. Zato bi bilo odstopanje od že ustaljene oblike financiranja investicij na narodnostno mešanem območju oblika nespoštovanja zakonskih določb v praksi, kar bi še posebej negativno vplivalo na investicije na področju narodnostnega oziroma dvojezičnega šolstva. Zato gospoda ministra za šolstvo in šport sprašujem: Zakaj v tovrstnih primerih prihaja do konkretnih težav in napačnih interpretacij zakonodaje, ki po moji oceni ni pravno vzdržna? Hkrati pa vas tudi, gospod minister, lepo prosim, da pri konkretnih primerih preprečite uveljavljanje morebitnih nedoslednosti na omenjenem področju. Za odgovor se vam zahvaljujem.
Na vprašanje bo odgovoril minister za šolstvo in šport, dr. Igor Lukšič. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanec Laszlo Göncz, vsi prisotni! Najlepša hvala za vprašanje oziroma poziv; bom zelo neposredno odgovoril. Vprašanje je bilo: Zakaj se to dogaja? To se dogaja zaradi inercije. In kaj bomo naredili? Intervenirali bomo in te inercije ne bo več. Jaz sem govoril s pristojnimi. Ugotovili smo, da je treba upoštevati tisto, česar ni upoštevala prejšnja vlada. Treba je ugoditi mnenju, ki ga je med drugim tudi Ministrstvo za finance za časa prejšnje vlade sprejelo. Od današnjega dne naprej, na tem področju ne bo več problemov. Hvala.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo ministru za promet postavil dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Lep pozdrav sodelavkam in sodelavcem in predstavnikoma vlade. Ministra za promet sprašujem o stanju večjih infrastrukturnih projektov na področju slovenske Istre oziroma po domače rečeno na področju Obale. Minister je že v enem od predhodnih vprašanj, ki jih je danes dobil, odgovarjal na stanje priprave dokumentacije in same izgradnje prvega novega tira oziroma drugega tira. Jaz mu želim, da mu to uspe, kajti to bi bila velika pridobitev za Koper in sploh za logistiko, ki jo Koper s svojimi podjetji izvaja. Poleg tega, ker je, pravim, že delno odgovoril in, če želi dopolniti - je dobrodošlo, ampak to, kar je bilo povedano, je bilo že izčrpno. Zanima me: Kakšno je stanje pri zapletenem projektu, ki ga je, se zavedam, podedoval še od prejšnje vlade: priprave dokumentacije in izvedbe predora Markovec, ki naj bi povezal oziroma ki bo povezal krak hitre ceste do Kopra in krak hitre ceste ob Izoli? Kot vemo, smo zdaj v fazi ponovnega razpisa, kjer pa v zadnjih mesecih nismo beležili korakov naprej, Minister bo verjetno lahko bolje povedal, kakšna je njegova vizija, kako naj bi ta dokaj zapleten problem rešili. Nazadnje me še zanima: Kako potekajo priprave za izgradnjo navezave med avtocesto in Luko Koper? Kot vemo, imamo tudi tam nekaj težav v zvezi z lastniki zemljišč, ki se nahajajo na tem področju. Težave so tako pravne kot tudi praktične narave. In me zanima: Ali imate nove informacije? Ali imate na tem področju korake naprej? Ali bomo res morali čakati še leto in pol za to, da se ta zemljišča sprostijo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovarjal bo minister za promet dr. Patrick Vlačič.
Hvala podpredsednik. Spoštovani gospod Luka Juri! Gradnja nove proge Koper - Divača. Ministrstvo za promet je že julija 2007 posredovali Ministrstvu za okolje in prostor pobudo za dopolnitev državnega lokacijskega načrta za drugi tir železniške proge Divača - Koper z dodatnim tirom. To so spremembe in dopolnitve DLN-ja. Sklep o pričetku priprave sprememb in dopolnitev je Vlada sprejela 10. 7. 2008. Aktivnosti, povezane z izgradnjo nove proge Koper - Divača, potekajo skladno z zastavljenimi cilji. Cilj pa je čim hitrejša realizacija te proge. V ta namen se nadaljuje s fazno izdelavo državnega prostorskega načrta za dvotirno progo na celotnem odseku Koper - Divača, s katerim bo možno na ustrezen način določiti tudi optimalno gradbeno-tehnološke faze celotnega investicijskega projekta. Smiselno z vidika optimalne izrabe proračunskih sredstev ter sredstev evropskih skladov se kot prva faza izvaja izdelava projektne dokumentacije za pridobitev gradbenega dovoljenja za enotirni odsek Koper - Cepišče - Črni Kal, in sicer skladno s pogoji, ki so določeni v Uredbi o državnem lokacijskem načrtu Koper - Divača iz leta 2005, torej obstoječem veljavnem prostorskem načrtu. Odpiranje ponudb za izdelavo te projektne dokumentacije je bilo 10. 6. 2009. S takim pristopom se bomo izognili čakanju na dopolnitev in spremembe državnega lokacijskega načrta v dokument za dvotirnost, ki bo skladno s programom sprememb, ki jih je pripravilo ministrstvo, ali pa naj bi bilo končano do leta 2010, vendar običajno pri teh prostorskih aktih mimogrede se stvari tudi nekoliko zavlečejo. Po razpisnih pogojih za izdelavo že omenjenega projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja bo ta dokončan prihodnje leto - čas izdelave je leto dni - kar pomeni, da se bo gradnja enotirnega odseka Koper - Cepišče - Črni Kal kot prva faza dvotirne železnice ob ugodnih okoliščinah lahko pričela proti koncu leta 2010. Dopolnitve in spremembe državnega lokacijskega ter nadaljnja priprava projektne dokumentacije je torej zastavljena tako, da bo možno, kar je tudi nujno potrebno, nadaljevati z gradnjo na odseku Cepišče - Črni Kal - Divača in v maksimalni meri izkoristiti kohezijska sredstva Evropske unije, ki so na voljo za izvedbo tega projekta. Naš strah je bil, da bi v nasprotnem primeru, če bi do konca izpeljali postopek prostorskega načrta, enostavno izgubili dragocena leta za pridobitev gradbenega dovoljenja, nato gradnje in seveda ne bi uspeli izkoristiti vsega, kar nam je Evropska unija namenila eventualno za ta del prometne infrastrukture. Navedeno pomeni, da se kot prioritetno poudarja gradnja te enotirne povezave, za izvedbo nadaljnjih faz pa je treba povečati tudi z naraščanjem tovora iz Luke Koper z zagotavljanjem dodatnih kapacitet na progi in gradnjo nove proge v smeri Trst - Divača. S takšnim pristopom bodo v Luki Koper pravočasno in skladno s potrebami zagotovljene nove kapacitete in moderna povezava z zaledjem. Izbor izvajalca za hitro cesto Koper-Izola, predor Markovec, za gradbeni del, skladno s statutom Darsa, je uprava Darsa naložila nadzornemu svetu v soglasje predlog za izbor izvajalca za hitro cesto za predor Markovec. Nadzorni svet je na svoji seji 6. 3. 2009 pozval upravo družbe, da pred oblikovanjem dokončne odločitve glede izbora izvajalca za predmetno javno naročilo naroči neodvisno strokovno mnenje, in sicer revizijo ponudbenega predračuna predlaganega izbranega ponudnika. Zunanja revizija je bila opravljena, poročilo je predloženo nadzornemu svetu, zasedanje ima jutri. Nadzorni svet soglasja k predlogu še ni podal. Navezava Luke Koper na avtocesto obsega prvo fazo, ki zajema bertoško vpadnico, del ankaranske vpadnice z viaduktom Bonifika, povezovalno cesto in štiripasovni vstop v Luko Koper v skupni dolžini 3,1 km in drugo fazo, ki zajema strminsko vpadnico v dolžini 1,6 km. Južni del ankaranske vpadnice sofinancira Dars, po sporazumu iz leta 2008. Navezava Luke Koper na avtocesto, prva faza, ki zajema vpadnice in viadukt Bonifika je bila zgrajena in predana v promet 15. 4. 2008. Južni del ankaranske vpadnice se gradi na podlagi sofinancerskega sporazuma med občino Koper, Luko Koper, Darsom, rižanskim vodovodom, Komunalo Koper in Elektro Primorsko. Kot investitor jo zastopa Mestna občina Koper. Mestna občina Koper in Luka Koper sta zagotovili projekte, zemljišča in gradbeno dovoljene, Dars tukaj sofinancira. Gradnja se je pričela [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v letu 2008. Pogodbeni rok za prvo fazo, to je izvedba vpadnice za prevoz z vozili, je 31. 12. 2009, za drugo fazo, to je dokončanje zgornjega ustroja, pa je 31. 12. 2010. Roki so težko dosegljivi, ker je potrebno, da se v tem času [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Želite dopolnitev odgovora?
Jaz bi se zahvalil ministru za skoraj švicarsko točnost in bi želel dopolnitev odgovora, da mu dam možnost, da zaključi. Hvala lepa.
Izvolite.
Gradnja se je pričela v letu 2008, pogodbeni rok za prvo fazo, to je izvedba vpadnice za prevoz z vozili, je 31. 12. 2009, za drugo fazo za zgornji ustroj, torej za pločnike in komunale, je 31. 12. 2010. Kot sem rekel, so roki težko dosegljivi, ker je treba, da se v tem času izvršijo tudi potrebni posedki nasipov, kar je specifika te gradnje. Naj samo nekaj glede rokov izvedbe povem. To je zelo pomembno, če dovolite, na splošno pri gradnji avtocest, da se vseeno ne hiti, kljub želji, da se čim prej naredi. Nam se že kaže, strokovnjaki me že opozarjajo, da je hitra gradnja na pomurskem kraku stvar, zaradi katere bomo lahko imeli še težave. Jaz upam, da ne bo tako. Pa vendarle, prehitra gradnja v želji za doseganje čim prejšnjih rezultatov je lahko včasih takšna, da potem infrastruktura ni tako kvalitetna, kot bi lahko bila in potem povzroča to dodatna nujna vlaganja.
Hvala lepa. Želi gospod Franci Kek postaviti vprašanje odsotnemu ministru za zunanje zadeve?
Hvala za besedo. Od ministra bi želel ustni odgovor na naslednji seji. Želel sem ga pa vprašati: Ali je storil kakršenkoli ustrezen ukrep glede na dogajanje v bližnji soseščini, kjer investitor plinskega terminala v Žavljah pospešeno pridobiva dovoljenja? Glede na predvidene negativne čezmejne vplive, ki jih je ugotovila že medresorska komisija prejšnje vlade januarja 2007, pa ima Slovenija možnost protestirati proti tej postavitvi. Vsekakor pričakujem, da bo Ministrstvo za zunanje zadeve ustrezno ukrepalo.
Hvala lepa. Minister Žbogar bo na vprašanje gospoda Francija Keka odgovoril ustno na naslednji seji. Vprašanje ministru za šolstvo in šport bo postavil gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister! Vlada je očitno poiskala nov, vendar sporen način samopromocije Vlade in ministrov, in to v sodelovanju z zasebno časopisno družbo Delo, ki je v povezavi s prijateljskimi družbami v večinski lasti Pivovarne Laško. Tako ste se vi gospod minister za šolstvo in šport v času volilne kampanje za evropske volitve pojavili na mega plakatih družbe Delo ob 50. obletnici izhajanja časopisa Delo. Možno je razumeti interes in vzgibe zasebne družbe, da na tak način išče zaslombo vladajoče politike in da jo vkomponira v interese lastnikov. Tudi ne preseneča, da nek časnik na ta način v času volilne kampanje na subtilen način volilnemu telesu sporoča svoje politične preference in da dela za stranko, čeprav se ob javnem sporočanju proglaša za uredniško neodvisno in avtonomno hišo. Vendar pa je doslej veljalo nenapisano pravilo, da se ministri in vrhunski politiki tako izrazito ne vključujejo v komercialno promocijo zasebnih družb na področju medijev. Zaradi tega sprašujem vas, gospod minister za šolstvo in šport, in Vlado, da pojasnite širša ozadja tovrstne kooperacije. Prav tako sprašujem: Kateri so ostali ministri, ki se bodo udeležili tovrstnih piarovskih prijemov? Sprašujem: Kakšna je nagrada oziroma poplačilo za tovrstno sodelovanje? V javnosti se pojavlja nekaj odgovorov na to vprašanje. Prvič, da je bil v zameno za sodelovanje sklenjen dogovor o prijaznem poročanju o periodičnem pokrivanju z velikimi intervjuji v času mandata, kot smo mu priča v zadnji številki Sobotne priloge Dela. In drugič, sliši se, da stranki Socialnih demokratov ni bila po godu ocena volitev podpredsednikov na kongresu Socialnih demokratov v časopisu Delo in drugih časopisih in komentarji pod naslovi "Zmaga mladosti". Takrat so zmago kandidata Mirana Potrča nad 25 let mlajšim kandidatom, nad vami, gospod minister Igor Lukšič, v Delu in v drugih časopisih proglasili kot zmago mladosti, kar je izzvalo ironijo in posmeh v javnosti. Sedaj je zaradi tega treba spremeniti vtis med mladimi študenti. Je pričujoče oglaševanje ministra torej poplačilo za nerodno komentiranje.
Hvala lepa. Na vprašanja bo odgovarjal dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport.
Predsedujoči, poslanci! Gospod Jožef Jerovšek, hvala za vprašanje. Te fotografije, ki so se pojavljale na tako imenovanih "jumbotih", so povzročile kar nekaj ljubosumja. Tako je bilo sedaj samo vprašanje časa, kdaj bo prišlo to vprašanje na plano tudi v političnih krogih. Torej vsa, ta namigovanja, kaj bi lahko vse bilo zadaj, kaj je v resnici spredaj, so možna in ta imaginacija seveda nima meja. Ampak zgodba je naslednja. Delo praznuje 50 let. Za ta EPP, ki ga tukaj delam, sedaj se seveda opravičujem vsem, ker je zanj zaslužen kolega iz SDS-a. Ampak OK. Delo praznuje 50 let, s 1. majem se je to začelo. Kot ministra za šolstvo so me vprašali, če bi lahko podprl to njihovo akcijo, ki je zame kot ministra za šolstvo, zanimiva v dveh segmentih. Prvič. Razdeliti želijo 50 štipendij, v podporo šolnikom, otrokom, ki se šolajo. In drugič. S to akcijo želijo promovirati branje. Branje je pot do znanja in s tem možnost dostopa do zastavljenih ciljev. In samo v teh dveh segmentih sem kot minister za šolstvo ocenil, da gre za sinergijo, za neko podporo tudi branju časopisa, ki je bil tu že večkrat imenovan, a gre vendarle za podporo neke širše akcije večje bralnosti in branja nasploh. To je bil torej moj motiv. Plačila, kot veste, v politiki za poštene ni. Edino plačilo je seveda to, da ste opazili, zahvaljujem se vam za to. Akcija se bo še nadaljevala, torej ni končana s temi volitvami, še naprej, v naslednjih mesecih, in to se mi zdi dobro - da se promovira v krizi, da podjetja razmišljajo dolgoročno in se tudi drugi odločajo za podeljevanje štipendij. In seveda branje. Več branja. Namreč branje je tudi pot do poslušanja in potem do kakšnih globljih analiz, ki lahko pripeljejo do pravega vpogleda v stanje stvari. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite. Dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod minister. Sam, ki sem zasvojen z branjem časopisov in spremljanjem publicistike od svojih zgodnjih otroških let, bi ta argument, da je to edini motiv pospeševanje branja časopisa, razumel. Vendar, ker kot pravim, od otroških let zelo pedantno spremljam medije, vsaj dva časopisa na dan, še preden sem šel v srednjo šolo, preberem, zato vem, da si kaj takega še nobena oblast doslej ni dovolila, da bi na tak način vodila kampanjo za volitve za svojo stranko. V to sinergijo pa verjamem, da je bila ta sinergija doseči učinke za volitve, promocijo lastne stranke in lastnih kandidatov in se mi zdi to precej nedopustno. Te privatne družbe lahko promovirajo branje tudi na druge načine. In zaradi tega, gospod minister, sem vas res vprašal za pojasnilo ozadij, resničnih ozadij takšnega marketinškega, piarovskega promocijskega reklamiranja določene hiše. Žal tega odgovora nisem dobil. Gre tu za zlorabo Ministrstva za šolstvo in šport za strankarske namene in poseganje v deklarirano neodvisnost medijev in uredniške politike. To pa so seveda zelo nevarni vzgibi. In ko pravite, da je edino plačilo v politiki, vam skušam verjeti na besedo. Vemo pa, da v vaši vladi sedijo politiki, ki jim ni verjeti na besedo [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Gospod minister, želite podati dopolnilni odgovor? Izvolite.
Vsekakor sem počaščen, da mi verjamete na besedo; upam, da bo to trajalo do konca mandata, ni razloga, da ne bi, kar se mene tiče. Pravzaprav nimam drugega reči ali dodati k temu, kar sem rekel. Torej, ni nobenega ozadja, jaz ga ne poznam. Moja ambicija je samo to, da podprem nekaj, kar je tudi prizadevanje mojega resorja. In če bodo še druge hiše ali kdorkoli pripravljen investirati v akcijo, kjer se bo promoviralo branje, šport, znanje, se bom pustil "namalati". Težje je, kot veste, v primerih, kjer te nihče ne vpraša, pa te kljub temu spravi na naslovnico in dela svojo kampanjo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, želite dati proceduralni predlog? Izvolite.
Tako je, gospod predsedujoči. Seveda se je težko pustiti odpraviti z argumentom, da gre za kakršnokoli ljubosumje. Gre za zelo pomembna vprašanja vpletanja v uredniško politiko, v neodvisnost medijev. Kot sem rekel, jaz razumem zasebne družbe, časopisne hiše, da skrbijo za svojo promocijo na tak način, vendar so to preveč usodna vprašanja v družbi o neodvisnosti medijev in svobodi govora. To so tako usodna vprašanja, da je o tem pojavu in takšnem ravnanju vsekakor treba opraviti razširjeno razpravo, s katero bomo, upam, prišli tudi do vseh ozadij in vzgibov. Še enkrat poudarjam, vem, da je bilo iz vaše stranke nekako naročeno, naj pišejo o zmagi mladosti, vendar se je vsa zadeva neprijetno obrnila in je izpadlo malo smešno. Vem, da se stvari popravljajo, ampak vse to je treba vzeti v obzir in o tem prediskutirati. Predlagam, da se na podlagi drugega odstavka 246. člena opravi splošna razprava. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca, gospoda Jerovška, da se opravi razprava o odgovoru ministra Igorja Lukšiča, bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Besedo ima gospod Milenko Ziherl. Ali boste postavili vprašanje odsotnemu ministru za delo, družino in socialne zadeve?
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav ministrom, kolegicam in kolegom. Seveda bom postavil ustno poslansko vprašanje in želim, da mi minister na eni od naslednjih sej odgovori, kajti vprašanje je širšega pomena in mislim, da je dobro, da opravimo razpravo o tem vprašanju. Sprejeli smo že zakon o subvencioniranju polnega delovnega časa in zakon se že izvaja. Vendar kot kažejo podatki s terena, je vedno več primerov želja za zlorabo njegovega prvotnega namena. Prvotni namen je bil, da družbe, ki so v težavah, ki nekako zagotavljajo tri, štiri delovne dni v tednu, da imajo še proizvodnjo oziroma toliko je pokrito s prodajo, da delajo z nekim skrajšanim delovnim časom in se jih pri tem subvencionira, da ne bi usposobljeni delavci šli drugam oziroma pristali na cesti. Ker je seveda to "money for nothing", denar zastonj, so seveda družbe na veliko štartale in kandidirajo na ta denar. In slišimo že podatke, da take družbe, ki imajo kontinuirano proizvodnjo, sedem dni na teden, 24 ur na dan, da so dobile ta sredstva in jih črpajo. Pa me zanima: Kako lahko, recimo, neka železarna, ki ima prižgan plavž, da teče toliko in tolikokrat na dan, ali ga po šestintridesetih urah, torej nekje v četrtek zvečer, ugasne in ga v ponedeljek nazaj prižge? To seveda tehnološko ni možno. Taki proizvodni obrati koristijo ta sredstva in ni samo primer iz železarstva. Je veliko takih primerov, ki imajo štiriizmensko delo, kontinuirano proizvodnjo. So nekatere tovarne, ki jih poznam, na terenu, ki so zares v četrtek ustavile proizvodnjo, morda opravile remont in začele s ponedeljkom. Vendar je tudi veliko takih, ki to zlorabljajo. Pa še slišim od zaposlenih v nekaterih tovarnah, da tudi želijo kandidirati. Drug primer je, da plača šestintrideset ur podjetje, delavci delajo 48 ur, ostalo gre na nadure, ki jih seveda ne smejo izplačati oziroma na ure za koriščenje. Omenjeni primeri bi bili seveda logični, če bi tam, kjer je kontinuirana proizvodnja, uvedli tako imenovano vikend izmeno, kar znese novih 36 ur, če upoštevamo, da je nedelja stimulirana z večjim procentom tam recimo [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]150. Zato sprašujem ministra: Kako boste preprečili izigravanje zakona o subvencioniranju polnega delovnega časa in katere službe se bodo spopadle s problemom? Želim na naslednji seji odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister za delo, družino in socialne zadeve vam bo na naslednji seji dal ustni odgovor. Besedo ima mag. Majda Potrata za vprašanje gospodu ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, poslanci in poslanka! Na vas, gospod minister, dr. Igor Lukšič, naslavljam vprašanje: Katere aktivnosti potekajo ali se načrtujejo za učinkovitejše črpanje sredstev Ekonomsko socialnega sklada za udejanjanje razvojne prioritete razvoja človeških virov in vseživljenjskega učenja, navedene v operativnem programu za obdobje 2007-2013? Zakaj izvajalcem projektov Ekonomsko socialnega sklada ne priznavajo upravičenja do povračila materialnih stroškov, ki sicer nastajajo ob izvajanju projektov? Naj to svoje vprašanje nekoliko obrazložim. Gospod minister štejem vas za človeka, ki postavlja znanje v središče družbenega dogajanja in kot gibalo za razvoj. V okviru tega je vseživljenjsko izobraževanje osrednjega pomena. Zato sem prepričana, da poznate nekatere sistemske težave, s katerimi se srečujejo tudi ljudske univerze pri izvajanju projektov vseživljenjskega izobraževanja. Ampak ko govorimo o črpanju sredstev iz Ekonomsko socialnega sklada, pa je vendarle treba opozoriti, da je za dve prednostni usmeritvi: izboljšanje kakovosti in učinkovitosti sistemov ter izboljšanje usposobljenosti posameznika, namenjenih kar 47 in še nekaj milijonov evrov. Do sedaj pa je črpanje sredstev ali vsaj razpisi, ki so bili za to namenjeni, nekaj več kot 18 milijonov evrov. Vprašanje, ki se logično zastavlja je: Zakaj ni pripravljenosti za dosledno črpanje evropskih sredstev na tako pomembnem področju kot je ob vsakodnevnem naraščajočem številu brezposelnih, razvoj človeških virov? Za ilustracijo naj povem, da je Ministrstvo za šolstvo in šport na ta naslov, ko je napovedovalo 11 razpisov, razpisalo do sedaj samo 4 razpise. V lanskem letu je bilo samo 7% sredstev od razpisanih namenjenih. Sprašujem, ker tudi za letošnje leto zaenkrat zadeve ne kažejo nič kaj bolje, kako torej v prihodnje. Pri tem se seveda jasno zavedam, da kot minister za šolstvo in šport sami, ne glede na dobre namene, tega ne morete urediti, ampak da so potrebne tudi nekatere spremembe na ministrstvu, ki ga vodite. Že v naprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport. Prosim.
Predsedujoči, spoštovana gospa poslanka Majda Potrata, poslanci! Ta vlada, to smo počasi ugotovili, je nasledila zelo neutečen sistem črpanja sredstev. Tudi ministrstvo, to se izkazuje sedaj po šestih mesecih, je imelo zelo, rečem milo, neutečen sistem relacij o tem, kdo odloča, kdaj odloča, o čem odloča itn. Zatikanja so se vrstila do onemoglosti. Zato je bilo treba postopno odkrivati, kje prihaja do teh zatikanj. Nazadnje smo prišli do ugotovitve, da je treba napisati nova navodila tako na službi Vlade za regionalni razvoj in lokalno samoupravo kot na ministrstvu. Ta navodila gredo sedaj h koncu, konec junija, v začetku julija bodo stopila v veljavo. Potem cel postopek. Vlada se je namreč že takoj lotila črpanja sredstev, že takoj decembra smo imeli posebne seje in potem resorni ministri, januar, februar smo se s tem posebej ukvarjali, gledali, kje se stvari zatikajo. Od vladne ravni do posameznih ministrstev smo naredili neke korake. Na mojem ministrstvu smo v tem zadnjem mesecu prerazporedili ljudi, ki so bili pristojni, da vodijo to področje, seveda v upanju, da bodo zadeve sedaj tekle bolje. To je problem, na katerega opozarjate, problem tudi zaradi tega, ker so imenovane univerze v zelo težki situaciji, ker bi razpisi, ki bi morali biti objavljeni že pred leti, so prišli v objavo šele konec leta 2007 oziroma v začetku 2008. Zato jim grozi, da ne bodo preživele teh težkih časov. Jaz se zavedam tega problema, sem naredil, kar je v moji moči, in je Vlada naredila, kar je v njeni moči. Zato upam, da bodo te zadeve stekle. Zakaj pravim, upam? Zaradi tega, ker od začetka, ko sem se začel s tem ukvarjati in ko se je vlada začela s tem ukvarjati, smo kar naprej naletavali na nove probleme, jih reševali, ampak sedaj kaže, da smo končno prišli do neke verige. Se pravi, od tega, kako se odločamo za prioritete in razpise, kako cel razpis procesiramo skozi vladno mašinerijo, do tega, da potem dobro reagiramo na zahtevke, ki jih vlagajo izvajalci. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Majda Potrata izvolite za dopolnilni odgovor.
Hvala lepa, gospod minister. Saj vaš odgovor ravno kaže, kje prihaja do zatikanj. Nedavno tega smo spremljali informacijo o projektnem učenju mladih in o nevarnosti, da bo ta projekt ugasnil, ker ljudska univerza ali izvajalci ne morejo več dobivati kreditov ali zagotavljati lastnih sredstev za izvajanje programa, ki se pa izkazuje kot izjemno dobra praksa in ki jo potrjujejo in se ob njej slišijo pozitivne ocene tudi iz okolja. Prepričana sem, da boste izkoristili razpravo na Odboru za kulturo, šolstvo, šport in mladino, da nam predstavite še nekatere druge detajle, ki zadevajo položaj in sistemsko urejanje financiranja ljudskih univerz, ko bomo na junijski seji o tem govorili in tako nadaljevali temo, ki smo jo odprli že prihodnje leto in bi potem vsaj leta 2010 lahko ugotovili, da smo ljudskim univerzam pri njihovem izredno pomembnem poslanstvu zagotovili solidne temeljne. Jaz se vam, kot rečeno, za to zahvaljujem. Bilo bi pa nekorektno, če bi dodatno vprašanje zastavljala. Še večje zadovoljstvo me bo pa prežemalo, ko bodo odpravljeni problemi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Hvala lepa gospod minister, saj ni bilo prošnje za dopolnilni odgovor. Besedo ima poslanec gospod Gvido Kres. Postavil bo vprašanje ministru za gospodarstvo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministra, spoštovani gospod minister, spoštovane kolegica in kolegi! Ko smo v Državnem zboru sprejeli zakon o jamstveni shemi, sem pričakoval, da bo to ukrep, ki bo hitro in učinkovito pomagal slovenskemu gospodarstvu. Imam podatke, za katere sicer ne morem zagotovo trditi, ko so nekateri podjetniki se že poskušali posluževati tega, ko so rekli, da banke ne izkazujejo prav velikega zanimanja, da bi sodelovale pri tem razpisu in poslovanju v okviru te jamstvene sheme. Če je to res, potem bo ta problem ostal in še naprej lahko pričakujemo prenehanje poslovanja podjetij. Predvsem malih in srednjih. Mislim, da če se to dogaja, da bi morala Vlada tukaj ukrepati avtoritativno. Kako priti do denarja, je v tem času največji problem. Plačilna disciplina je obupna, denarja ni. Tudi če podjetnik pridobi delo, zaradi nezmožnosti financiranja projekta oziroma posla se odpove poslu in s tem romajo tudi delavci na zavod za zaposlovanje. Menim, da je nujno treba gospodarstvu v tem času pomagati, kajti ti ukrepi so sigurno pomembni za obstoj tega gospodarstva, kar je ključnega pomena za prebroditev krize in tudi za nadaljnji gospodarski razvoj. Veseli me sicer, da so nekateri razpisi uspešni, zadeve tečejo in v nasprotju z nekaterimi, moram povedati, da tudi to subvencioniranje skrajšanega delovnega časa je vsaj v mojem okolju kar veliko pomagalo. Ne glede na to, da v nekaterih državah najverjetneje ne poznajo ukrepa ali pa ne prav v veliki meri, še enkrat sprašujem gospoda ministra: Ali so kakšne možnosti, da se v tem času, ko naj bi ta jamstvena shema začela delovati, preide tudi na možen moratorij za vračanje glavnice najetih kreditov? S tem bi zelo poenostavili delo, ker v nasprotnem primeru je treba iti po poti birokracije. V tem primeru pa mislim, da bi se to lažje ustavilo, mogoče dalo moratorij na dve leti na odplačevanje glavnice, obresti bi se odplačevale in v takem primeru bi bistveno lažje, hitreje, učinkoviteje in tudi z manj težav to zadevo prebrodili in pomagali gospodarstvu. Hvala lepa.
Odgovarjal bo dr. Matej Lahovnik, minister za gospodarstvo.
Hvala lepa spoštovanemu poslancu, gospodu Gvidu Kresu, za postavljeno vprašanje. Glede na to, da sprašujete, kakšne so možnosti, da bi podjetnikom omogočili moratorij za vračanje najetih kreditov, na primer za dve leti, moram reči, da v bistvu nobena izmed evropskih držav oziroma držav Evropske unije tega ukrepa ni izvedla, da bi šla v splošni moratorij, ker enostavno to bi bilo praktično neizvedljivo, pri čemer bi bila tudi sama administrativna izvedba takšnega ukrepa pravzaprav skorajda nemogoča. Prav tako bi šlo v tem primeru za vprašanje nadomestitve teh sredstev v bilancah bank. Imate pa seveda prav, ko pravite, da kreditni krč ne popušča, zato lahko z veseljem povem, da bo ta teden prva avkcija v okviru poroštvene sheme, kjer bo SID banka naredila to avkcijo, mislim,da predvidoma v petek, kjer naj bi se namenilo skupaj 300 milijonov evrov sredstev na prvi avkciji, cirka sto milijonov evrov podjetjem z bonitetno ceno A, sto milijonov evrov podjetjem z bonitetno ceno B in sto milijonov evrov z bonitetno ceno C, ki so jo dosegala sredi lanskega leta, torej še pred najhujšim valom krize. Avkcija bo potekala tako, da se bodo banke lahko priglasile nanjo in licitirale, pri čemer bo država jamčila največ za 80% danega kredita, torej bo poroštvo omejeno na 80%, banke pa bodo tako morale v najslabšem primeru, z vidika države seveda, dati vsaj 20% delež poroštva ali pa licitirati za več. Pri čemer banka, ki bo licitirala več, bo imela večjo možnost, da pridobi ustrezno kvoto sredstev. Na SID banki bodo v najkrajšem možnem času potem te kvote, glede na izlicitirane na avkcijah, tudi razdelile in banke bodo na ta način dobile osnovo za celo vrsto novih kreditov, pri katerih bo poroštvo dajala tudi država do, kot sem dejal, največ 80%. Kar se tiče bank, ali jih to zanima ali ne, je v veliki meri to odvisno, koliko so banke poslovne, ali jih zanima dolgoročno obstoj, dolgoročni tržni delež na ozemlju Republike Slovenije. Če jih, potem menim, da se bodo udeležile te sheme. Znotraj te sheme je namenjeno tudi, mislim, da okoli dvesto štirideset milijonov evrov, me bo minister za finance popravil, če se prav ne spomnim podatka na pamet, tudi za reprogramiranje nekaterih kreditov oziroma za preoblikovanje nekaterih kratkoročnih kreditov v srednje in dolgoročne. Trenutno je velik problem, da je zelo veliko kreditov kratkoročnih, ki jih, kot vi pravilno ugotavljate, podjetja na kratek rok ne morejo vračati, in bi ta učinek moratorija dosegli ravno tako, da se ti kratkoročni krediti preoblikujejo v srednje- in dolgoročne. To je seveda ena izmed temeljnih idej, moram pa reči, da je Evropska komisija od začetka tukaj imela zelo veliko pripomb. Kot veste, s tem ukrepom zamujamo predvsem tudi zaradi tega, ker smo čakali na zeleno luč Evropske komisije, ali gre v teh primerih za nedovoljeno državno pomoč ali ne, ali je to, se pravi, z vidika pravil evropskega enotnega trga dovoljeno ali ne. V petek smo to zeleno luč dobili in v temu tednu bo SID izvedla prvo avkcijo. Katere banke se bodo prijavljale in katere ne, v temu trenutku ne vemo in bomo videli na sami avkciji, seveda je pa odvisno tudi od zanimanja njihovih komitentov. Mislim pa, da vsaka banka, ki želi ravnati odgovorno do svojih strank, do svojih klientov in ne nazadnje tudi do svojih lastnikov, se bo na to avkcijo prijavila, saj ne nazadnje ji tukaj država ponuja roko, da pravzaprav vstopi v to poroštveno shemo na način, da sama, se pravi država sama prevzame del tveganj. Videli bomo - mislim, da v petek, kot sem dejal, bo prva avkcija - , kakšen bo rezultat in katere banke se bodo udeležile. Pričakujem, da vsaj obe banki, ki sta v večinski lasti države, torej NLB in NKB bosta na tej avkciji sodelovali in tudi aktivno potem pomagali alocirati ta sredstva v gospodarstvo.
Hvala lepa. Gospod Kres, izvolite. Zahteva za dopolnilni odgovor.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ja res je, saj ravno tega se pa najbolj bojim oziroma bojimo, ker vemo, da so najemali kredite tudi po bankah, ki niso v slovenski lasti, na primer koprska banka. Ravno tukaj je tudi problem in strah, ali se bo dalo to izkoristiti in to peljati. Ravno zaradi tega sem mislil, če je mogoče na voljo kakšen večji pritisk na te banke, da to naredijo, ker vendarle gre za pomoč gospodarstvu in se na ta način sproži zadeva. Tudi z odgovorom in načinom razmišljanja o preoblikovanju kreditov v dolgoročne - mislim, da tukaj notri je res tista točka, na kateri se lahko najde in pomaga. Obenem bi pa to priložnost še izkoristil; dnevno se srečujem s temi podjetniki, dobivam raznorazne sugestije, kako in kaj naj postavim vprašanje. Moram reči, da iz druge roke nikoli ni original. In vas, spoštovani gospod minister sprašujem: Ali bi bilo mogoče obiskati te naše podjetnike v Litiji, pa eno res kvalitetno debato izpeljati na to temo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Poglejte, jaz veliko hodim po Sloveniji. Danes sem bil tukaj kregan, v Državnem zboru, ker sem se udeležil srečanja primorskih gospodarstvenikov in sem potem zamudil, ker so pač cestni zastoji takšni, kot so. Predvsem na to vaše vprašanje pa mislim, da je pomembno in potrebno, da Vlada po zgledu prejšnje Vlade ohrani tisto prakso, ki je bila dobra. To pa je, da je Vlada šla tudi na teren. Jaz sem tukaj vedno prakso prejšnje Vlade pozdravil in pričakujem, da bo tudi ta Vlada nadaljevala s to prakso. Nekaj je bilo že v tej smeri obljubljenega in v okviru teh srečanj mislim, da so ravno te priložnosti, da tudi iz oči v oči potem pogledamo skupaj možnosti, ki so, kjer lahko Vlada še pomaga. Bi pa rad res rekel, da imate zelo prav. V bistvu tudi utemeljeno sprašujete. Dejansko je problem teh kratkoročnih virov in mislim, da je velik dosežek in tudi pohvala Ministrstvu za finance, da je nekako uspelo pri Evropski komisiji doseči, da lahko del teh sredstev, 1,2 milijardi, v bistvu se nameni tudi za reprogram, se pravi pretvorbo teh kratkoročnih kreditov v srednje- in dolgoročne. Res pa je, da bank mi ne moremo prisiliti, da gredo na to avkcijo. Imajo pa pravico, ne glede na to, ali so v večinski lasti slovenske države ali ne, da lahko sodelujejo na avkciji vse banke, ki so pravzaprav rezidentke na področju Republike Slovenije. To pa pomeni, da tudi banka San Paolo IMI mislim, če gre za to banko oziroma nekdanjo Banko Koper in tudi ostale tuje banke, ki so v večinski lasti tujcev recimo, SKB, Unicredit, potem nekdanja Krekova banka in podobno. Vse se lahko na to shemo seveda prijavijo. Ukrep ni diskriminatoren. Seveda se pa nanaša ta ukrep na portfelj kreditov, ki je bil dan na ozemlju Republike Slovenije. Tako pričakujem, da se bodo na to prijavili. Izjemno bi bil presenečen, ker bi bilo poslovno nelogično, če ne uporabijo te možnosti oziroma potem se morajo komitenti teh bank vprašati, ali so pri ustrezni banki ali pa je čas, da poiščejo te dodatne vire, ali pa vsaj poskušajo poiskati, pri konkurenčnih bankah. Hvala.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor bo postavila gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, gospodje ministri, gospod podpredsednik, spoštovani kolegi. Vprašanje postavljam gospodu Karlu Erjavcu, ministru za okolje in prostor. Ministrstvo za okolje in prostor je pristojno za umeščanje lokacij baznih postaj v prostor za potrebe mobilne telefonije. Ker se vse prevečkrat dogaja, da mobilni operaterji postavljajo bazne postaje v neskladju z gradbenimi in lokacijskimi dovoljeni, prihaja do nezadovoljstva ljudi ter skrbi za zdravje s strani prebivalcev in prebivalk Republike Slovenije. Kot enega od primerov naj navedem namestitev bazne postaje antene za potrebe mobilne telefonije v Beli krajini na Vaškem polju, na kmetijskem zemljišču v neposredni bližini vasi Dragatuš in krajinskega parka Lahinja. Navedena bazna postaja v obliki kovinske konstrukcije stolpa zaradi svojega videza in zdravju škodljivega delovanja elektromagnetnega valovanja ter pravno spornega načina postavitve ne sodi na navedeno lokacijo, kar je bilo navedeno oziroma je navedeno tudi v sodbi upravnega sodišča iz meseca decembra 2008, saj gradbeno dovoljeno ni izpolnjevalo vseh kriterijev, ki jih zakon predpisuje. Ravno tako je občina Črnomelj v lokacijski informaciji navedla, da tovrstni objekt ne sodi v ta prostor na kmetijsko zemljišče. V preteklem letu je bilo s strani odbora vaščanov Dragatuša v parlamentarno proceduro vložen tudi predlog spremembe za gradnjo tovrstnih objektov, s tem da bi bile stranke v postopku pridobivanja gradbenega dovoljenja tudi predstavniki lokalnih skupnosti, torej krajevne skupnosti in občine. Po zdaj veljavni zakonodaji, pa o izdaji gradbenega dovoljenja za postavitve baznih postaj v prostor za potrebe mobilne telefonije odloča le Ministrstvo za okolje in prostor. Navedeni primer pa ni edini tovrsten v Republiki Sloveniji, zato vas vprašam, gospod minister: Kakšne ukrep pripravlja Ministrstvo za okolje in prostor za odpravo napak pri umeščanju baznih postaj v prostor? Hvala.
Hvala lepa. Odgovor bo gospod Karl Erjavec, minister za okolje in prostor.
Hvala za vaše vprašanje. Žal mi je, da mi niste v poslanskem vprašanju omenili primera Dragatuš, ker vem, da se z njim ukvarjamo. Bi pa rad povedal, da Zakon o graditvi objektov določa za postavitev oziroma za gradnjo baznih postaj mobilne telefonije, da je treba pridobiti gradbeno dovoljenje. V zvezi z gradbenim dovoljenjem naj povem, da tukaj gredo izdaje gradbenih dovoljenj na dva nivoja: ene izdajajo upravne enote in včasih tudi Ministrstvo za okolje in prostor, če gre za postavitev na podlagi državnih prostorskih načrtov. Moram pa reči, da se večina teh baznih postaj mobilne telefonije postavlja na podlagi občinskih prostorskih načrtov in v tem primeru je za izdajo gradbenega dovoljenja pristojna upravna enota. In če imam prav v spominu, ravno v primeru Dragatuš gre za tak primer, kjer je upravna enota izdala gradbeno dovoljenje na podlagi informacije oziroma podlage, ki je bila dana v občinskem prostorskem načrtu. Vem tudi, da je izdana sodba upravnega sodišča, vendar se bojim, da ni mogoče več tega gradbenega dovoljenja odpraviti, zato ker je bil postopek korekten, ker je bila izdana takšna informacija s strani občine in potem na podlagi tega izdano upravno dovoljenje. Moram pa reči, da govorim po spominu, ker je že nekaj mesecev, ko sem bil seznanjen s to konkretno zadevo. Lahko pa vam pripravim pisno informacijo, da bodo ta dejstva zelo natančno - jasno, na splošno pa lahko tako povem: v večini občinskih prostorskih načrtov so take bazne mobilne postaje postavljene na kmetijskih zemljiščih, zato ker tako določa tudi prostorski načrt, ker je pač to odvisno - zato da sploh lahko najdemo ustrezno mesto, da bi mobilna postaja lahko sploh ustrezno funkcionirala. Moram reči, da z okoljskega vidika ni tukaj kakšnih večjih težav, ker tudi ta sevanja, ki so posledica delovanja baznih postaj mobilne telefonije, so usklajena z okoljskimi predpisi in niso pokazale nekega večjega sevanja, ki bi lahko škodile zdravju ljudem, zato pač tukaj ni nobenih ovir. In tudi na podlagi predpisov EU se ne šteje umeščanje baznih postaj mobilne telefonije kot poseg, ki bi zahteval, da bi bilo treba opraviti posebno presojo vpliva na okolje, ker ne sodi med posege v okolje, ki bi lahko škodovali zdravju, čeprav vemo, da tukaj je odprta zelo velika razprava, ampak v tem trenutku je na tem področju takšno stanje. Kaj pripravlja Ministrstvo za okolje za odpravo napak v umeščanju baznih postaj? Moram reči, da kaj posebnega ne pripravljamo, ker ne gre za napake. Če občinski prostorski načrt dopušča tako umeščanje, potem tukaj ni mogoče ovirati postopke izdaje gradbenega dovoljenja. Tako Ministrstvo za okolje lahko postopa samo v primeru, če se taka mobilna bazna postaja postavi brez gradbenega dovoljenja, to pomeni, da ni predvidena v prostorskem načrtu, v tem primeru ima možnost gradbena inšpekcija, ki sodi v okviru Inšpekcije za okolje in prostor, da pač z odločbo zahteva odstranitev in v skladu s postopkom potem tudi izvršbo, če tisti, ki je to postavil, tega ne stori. Vendar v večini primerov gre za to, da so gradbena dovoljenja v skladu s prostorskimi načrti.
Hvala lepa, gospod minister. Izvolite, gospa poslanka.
Gospod minister, ravno v zvezi z navedbo o tem, da lokalna skupnost ni v tem primeru - tukaj imam navedeno s strani tam prisotnih ljudi, kjer je predstavnik izjavil, da so pri izdaji tega dovoljenja na nek način, zaobšli lokacijsko informacijo, ki jo je izdala občina Črnomelj in v njej piše, da tovrstni objekt ne sodi v ta prostor. V konkretnem tem primeru ni bilo čisto tako, tako bi vas vljudno prosila za pisni odgovor, tako kot ste povedali. Pa tudi sama menim, da tukaj bi bilo resnično, recimo, zmoti me, ko potem v medijih preberem izjave ljudi in pravijo takole: "To so pa ljudje v beli Ljubljani, ki so daleč od realnosti." In zatorej, gre - za kaj? Češ, da ni vključenosti lokalnih skupnosti, torej prebivalcev, ki živimo na tem območju, ali pa tisti, ki živijo - saj je to drugje tudi po Sloveniji -, da bi mogoče tudi v teh danih primerih teh izjemnih zadev, ki so specifične, da bi se tukaj vseeno za mnenje lokalne skupnosti povprašalo. To bi bil tudi kot predlog pri nadaljnjem delu, če bi bilo mogoče. Hvala vam pa za odgovor.
Dopolnilni odgovor.
V zvezi s konkretnim primerom bom dal pisno informacija. Vendar moram reči, po spominu - pa mislim, da me ne vara - , je občina dala nek dokument oziroma neko soglasje, na podlagi katerega je bilo to postavljeno. Res pa je, da ljudje, ki živijo tam, pa niso bili s tem seznanjeni. Vam bom dal pa pisno informacijo zato, ker iz glave ne vem vseh natančnih podatkov, ampak tako imam v spominu, da ljudje, ki živijo blizu tega objekta, niso bili seznanjeni, na občini pa baje, da je bilo dano soglasje, da je lahko bilo izdano potem gradbeno dovoljenje.
Hvala lepa. Ministru za finance bo postavil poslansko vprašanje gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministrom in vsem ki še vztrajamo! Moje vprašanje bi bilo naslednje in ga bom kasneje utemeljil. Na kakšen način in kako lahko vplivate na dostop do sredstev za dokapitalizacijo podjetij, da bi ta sredstva prišla v podjetja s perspektivnimi in tehnološko posodobljenimi programi? Namreč, dokapitalizacija je v prvi vrsti namenjena podjetjem, da se z njeno pomočjo širijo, prevzemajo tarče, ustvarjajo višjo dodano vrednost in nova delovna mesta. Seveda pa pri nas vse prevečkrat prihaja ravno do drugih pojavov, in sicer do državnega reševanja družb, ki so v težavah in nimajo nobene perspektive do nekakšnega gašenja požarov oziroma da namesto ustvarjanja novih dodanih vrednosti mečemo denar v vrečo brez dna. In to se seveda potem vse pozna na slabih bilancah podjetij oziroma bank in končna faza poleg vseh drugih pojavov, ki so jih deležne naše banke, pride do slabih bilanc bank, ki jih na koncu saniramo davkoplačevalci. Lep primer pojava dokapitalizacije je, recimo, moja izkušnja iz Sava Tires pred leti, ko smo v dveh projektih, Optima 1 in Optima 2, vsakič investirali s krediti, seveda tujimi, po 50 milijonov takratnih mark, ki bi danes na hitro preračunane dale ravno tako 50 milijonov evrov. Postavili smo tehnološko linijo, ki je vredna 10 milijonov evrov, in tako naprej. Zahtevni projekti, eno leto uvajanja take tehnologije. Kaj je bila posledica? Podjetje je pridobilo na knjigovodski vrednosti, knjigovodska vrednost se je povečala. Podjetje je ostalo v igri, ker je konkurenca bila neusmiljena. Podjetje je prešlo na izdelke z večjo dodano vrednostjo, na izdelavo zahtevnejših avtoplaščev, za večje hitrostne razrede in za višjo ceno, ker je bila pred tem na nivoju gum za samokolnico in za "fičota". Torej, vsi ti momenti so pokazali tudi sedanje stanje, da denar ni bil vržen proč, da se je pametno uporabil. Nasprotno pa je z dokapitalizacijo gašenje nekaterih in vlaganja v njih, namesto da bi z odločnim rezom presekali neko agonijo in preusmerili delavce na druge programe, startali bi z istim denarjem, ki je po nekaterih merilih vržen proč, v druge, perspektivnejše proizvodnje. Torej, vprašanje je: Kako lahko kot minister oziroma kako Vlada Republike Slovenije lahko vpliva, da bodo ta sredstva šla v smer napredka, ne v smer gašenja požara oziroma metanja denarja skozi okno?
Hvala lepa. Dr. Franc Križanič, minister za finance.
Hvala lepa. Kot verjetno veste, v okviru ukrepov za odpravljanje posledic finančne in razvojne krize pripravljamo celo vrsto dokapitalizacij in različnih kanalov za te dokapitalizacije. V nekaterih primerih gre enostavno za subvencije pri podpori raziskav in razvoja v velikih podjetjih. Tu delujemo na tako imenovanih centrih odličnosti, ki omogočajo kontinuirano spodbujanje razvoja v posameznih delih slovenskega izvozno usmerjenega gospodarstva. V drugem delu gre za direktno spodbujanje investicij v malih in srednjih podjetjih, to je tisto, kar ste tudi vi preizkusili pri Sava Tires; takrat pravila državnih pomoči še niso bila tako ostra, kot jih imamo sedaj. Sedaj so take možnosti predvsem dane pri podjetjih majhne ali srednje velikosti, ki v manjši meri delujejo na evropskem trgu in s tem ne povzroča taka pomoč prevelike motnje delovanja enotnega evropskega trga in spreminjanja konkurenčnosti. Tu poteka preko Ministrstva za gospodarstvo razpis, kjer pridobivajo podjetja državna sredstva za posamezne investicije. V tem okviru geografske ekonomike in državnih pomoči, ki jih v tej dejavnosti omogočajo evropski standardi, spodbujamo tudi prihod tujega kapitala. V tem okviru je naša država že v preteklosti podprla gradnjo nove tovarne Renaulta v Revozu in bo to še enkrat ponovila, da se bodo odprla dodatna delovna mesta. Končno pa imamo za tista podjetja, ki so v težavah, zdaj posebno oblikovano družbo tako imenovanih PDP ali Družba za prestrukturiranje, posebna družba za prestrukturiranje, ki jo bo Kad dokapitaliziral in s temi sredstvi bomo v določenih podjetjih oživili zdrava jedra in jim omogočili nadaljnji razvoj. Pri nekaterih podjetjih, ki so se zainvestirala zlasti zaradi menedžerskih odkupov - tipičen primer je Mesna industrija Primorska - se je izkazalo, da bi morala država prej reagirati, pa nima pravnih vzvodov. Zato smo tudi sprejeli ta ukrep, ki ste ga, mislim, da na eni od prejšnjih sej, tudi zakonsko omogočili - to je financiranje zaposlenih med čakanjem. Se pravi, da lahko Ministrstvo za delo oziroma država preko Ministrstva za delo vstopi v podjetje in omogoči normalno preživetje ljudi, ki potem lahko po končanem stečajnem postopku prestrukturirajo oziroma v tem podjetju zopet delujejo. Mi upamo, da bo ta projekt stekel. Potrebna bo verjetno tudi neka dokapitalizacija ali iskanje novih virov in da bomo potem vendarle tudi iz teh, za katere verjamemo, da so bolni, ki pa so nastali predvsem zaradi menedžerskih odkupov ali napak v vodenju, čez čas vendarle dobili kvalitetna podjetja. Nekatera bodo približno enake velikosti, druga bodo manjša ali razdeljena na več manjših, odvisno od tega, kakšen kader bo prestrukturiranje izvajal. Skratka, imamo dovolj vzvodov, delujemo na dovolj straneh in mislimo, da bomo na koncu krize vendarle izšli bistveno močnejši, kot smo v krizo prišli. To ni fraza, jaz vam moram reči, da se delajo zelo skrbne analize, katero od gospodarstev, bodisi velik sklop, kot so ZDA, Evropska unija, Japonska, Kitajska, morda Rusija, Brazilija, bo prišel iz krize močnejši in kateri slabši in kateri bo oslabljen. In to se potem dela naprej tudi za države znotraj Evropske unije. In odvisno od tega, kakšne ukrepe, koliko razvojno intenzivne ukrepe bomo mi vodili, je odvisno tudi to, kako nas bodo poimenovali centri svetovne gospodarske moči, kako bomo potem pridobivali kapital in kako hitro si bomo lahko potem, ko bo krize konec, dvigali svoj življenjski standard. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Milenko Ziherl, dopolnilni odgovor.
Hvala lepa. Saj mislim, da mi je minister večinoma odgovoril, vendar se je dotaknil enega vprašanja, ki me še zanima. Omenil je tuja finančna sredstva. Zanima me: Kolikšen je delež Evropske unije? Nekoč smo že na Odboru za zadeve Evropske unije razpravljali, da Evropa pripravlja po segmentih. Vem, da je bilo milijarda evrov v širokopasovno omrežje, mislim, da pet ali šest v avtomobilsko industrijo in tako naprej. Ali smo po teh segmentih tudi mi vključeni, tako da kombiniramo evropska sredstva morda z lastnimi, pa po teh "škatlicah", kot jih daje Evropska unija? Hvala lepa.
Hvala lepa.
Najlepša hvala. Gre za dve strukturi. Prva so neposredno sredstva evropskega proračuna. Tu smo strukturna sredstva že skoraj v celoti podelili preko razpisov za spodbujanje centrov odličnosti, kar bo dodatnega prišlo - in prišlo bo precej - , bo treba iz lastnih sredstev ali pa iz prerazporejeno iz starih sredstev, zlasti tiste, ki gredo za ostale namene. Zdaj je pa vprašanje, ali bi regionalni razvoj, verjetno ne bomo riskirali. Prvo bo treba dodatne vire najti. Poleg tega bomo morali iz evropskega proračuna vendarle pridobiti še sredstva za modernizacijo transevropskih koridorjev - železniškega, energetskega in telekomunikacijskega. Pred nami so še naloge, da pridobimo dodatna sredstva, ki jih ta proračun daje. Druga stvar je pa, o tem ste verjetno govorili, so pa krediti Evropske investicijske banke. Mi smo člani Evropske investicijske banke in že sedaj pripravljamo kreditne linije za približno 350 milijonov evrov, sicer za različne namene, za spodbujanje regionalnega razvoja, rast malih in srednjih podjetij in tehnološko prestrukturiranje avtomobilskega grozda. Za naslednje je v tem paketeu namenjeno 80 milijonov kreditov, predvsem za manjša in srednja podjetja s tega področja, medtem ko dve veliki, Cimos in Hidria, se ločeno pogajata za do 100 milijonov evrov dodatnega kredita, namenjenega tehnološkemu prestrukturiranju. Pričakujem, da bo v podoben režim vstopilo tudi Gorenje. Načelno sva z direktorjem Evropske investicijske banke Mystadtom dogovorjena, da bo tudi za končne proizvajalce bele tehnike odprl ustrezne kreditne linije strukturnega in ekološkega prestrukturiranja. V tem primeru bi tudi Gorenje verjetno bilo dovolj velik znesek razvojnega kredita, ki bi omogočilo še dvig kakovosti njihovih izdelkov in vstop v višje cenovne standarde. Poleg tega, kar zdaj z garantno shemo omogočamo kredite za normalno financiranje obratnih sredstev v nekem roku od tri do pet let. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor bo postavil gospod Darko Menih.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana ministra, kolegica poslanka in poslanci! Lep pozdrav še enkrat. Vprašanje glede razpršene gradnje. Ob pripravi novih občinskih prostorskih načrtov veljavna zakonodaja ločuje razpršeno poselitev in razpršeno gradnjo. V primerih razpršene gradnje kot tudi v primeru razpršenih nezpozidanih stavbnih zemljišč se bo spremenila njihova namenska raba, in sicer tako, da bodo stavbna zemljišča na teh območjih prešla nazaj v nestavbno, to se pravi v kmetijsko rabo. Vrednost teh zemljišč se bo posledično zmanjšala, s čimer bodo oškodovani njihovi lastniki. Določba bi morala biti ustavno presojana, v primer njene nespornosti pa naj Ministrstvo za okolje in prostor razmisli o odškodnini lastnikom. Gospoda ministra sprašujem: Kako bo ministrstvo rešilo vprašanje zmanjšanja vrednosti zemljišč in oškodovanje njihovih lastnikov v primerih razpršene gradnje oziroma razpršene poselitve, ko je treba spremeniti namensko rabo nepozidanih stavbnih zemljišč? Naslednje vprašanje: Kakšne so tolerance glede obravnavanih tovrstnih primerov? Kdo naj bi povrnil škodo oškodovanim lastnikom? In konkretno: Kdo naj bi Občini Šoštanj povrnil škodo zaradi degradiranega ozemlja zaradi rudarjenja - ali naj bi bil to rudnik, termoelektrarna ali država? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister za okolje in prostor.
Hvala za današnja druga vprašanja z vaše strani, tako da sva zelo aktivna. Obe vprašanji se nanašata na Zakon o prostorskem načrtovanju. Najprej na zadnje - kdo bo povrnil škodo. Tukaj velja načelo, da škodo vrne tisti, ki jo povzroči. Se pravi, na prvem mestu povzročitelj, potem na koncu morda subsidiarno država. Glede razpršene gradnje, veste, da je Zakon o prostorskem načrtovanju napisan tako, da ovira razpršeno gradnjo zaradi problema varovanja kmetijskih zemljišč. To je bil tudi eden glavnih vidikov, ciljev tega zakona o prostorskem načrtovanju, da se skuša gradnjo v prostoru usmeriti v zgoščena naselja, znotraj naselij, da se skuša poiskati vse tiste plombe, proste prostore, tista degradirana zemljišča. Vemo, da je mnogo takih situacij, ko smo imeli neke industrijske cone, ki so propadle in so danes degradirana območja in naj bi se moderna stanovanjska, poslovna gradnja usmerjala v ta zemljišča. Vi ste odprli zelo zanimivo dilemo, kaj ko neko zemljišče, ki ima status zazidljivega zemljišča, zaradi občinskega prostorskega načrta izgubi takšen status. Kaj to pomeni? Moram reči, da verjetno so tisti, ki so pisali ta zakon o prostorskem načrtovanju, tudi ta ustavni vidik proučili. Ne verjamem, da so šli v takšne določbe, brez da bi opravili dober premislek, kaj pomeni sprememba statusa v nasprotno smer. Mi vemo, da spreminjamo kmetijska zemljišča v stavbna zemljišča, sedaj se reče v zazidljiva zemljišča, bolj redko pa nazaj, nezazidna zazidljiva zemljišča nazaj v kmetijska zemljišča. Vendar zakon to možnost daje. In moram reči, da tukaj gre za neka pričakovanja teh lastnikov zemljišč. Vi veste, da v praksi se mnogokrat dogaja, zlasti ko gre za avtoceste, da nekateri kupujejo takšna zemljišča še kot kmetijska na zalogo in potem imamo velike javne razprave, kje naj teče trasa in tudi oblikujejo se različne civilne iniciative, ki hočejo izsili neko traso, ker imajo neka pričakovanja, da bodo morda takšna zemljišča prodana po boljši ceni. Moram reči, da sama sprememba namenske rabe prostora ne pomeni poseganja v lastninsko pravico, zato dvomim, da bi lahko ustavnopravno dosegli, da jim je zaradi tega pričakovanja nastala neka škoda. Jaz govorim argumentacije, ki so bile dane, ko so se ti členi sprejemali v okviru zakona o prostorskem načrtovanju. In šteje se, da je pridobljena pravica takrat, ko je izdano pravnomočno gradbeno dovoljenje, ne glede na to, kaj je prostorski načrt predvideval. Samo pričakovanje, samo predvidevanje prostorskega načrta še ne pomeni neke pravice, zato ker je omogočena tudi obratna smer. In vi veste, da v Sloveniji imamo premalo kmetijskih zemljišč. Res je tudi, da se nam zelo veliko zarašča, ampak intenca prostorskega načrtovanja gre v tej smeri, da bomo v čim večjem obsegu zavarovali kmetijska zemljišča. Ali bodo kdaj v prihodnje kmetijska zemljišča tako dragocena kot zazidljiva zemljišča, tega ne vem. Morda, ko bo močno primanjkovalo hrane, da bodo mogoče te cene lahko kdaj tudi izenačene. Ampak v tem trenutku je moj odgovor, da ti lastniki ne bodo dobili nobene odškodnine, če se bo status zemljišča spremenil, razen, če bi uspeli na Ustavnem sodišču, potem kasneje tudi na Evropskem sodišču, ker verjetno bodo napadali, da jim je okrnjena ena od temeljnih človekovih pravic, to je lastninska pravica, in da je ta bila znižana vrednost zaradi spremembe statusa zemljišča. Ampak če pogledamo realno, oni niso nič dali za to, da se [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Izvolite, gospod Menih.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovor. Samo malo bi osvetlil naš primer, v nekaj besedah. V občini Šoštanj imamo glede razpršene gradnje specifično situacijo, saj so bili zaradi izgradnje termoelektrarne v mestu in zaradi vplivov rudarjenja ljudje prisiljeni preseljevati se izven naselja. Razpršeno gradnjo je torej v tem primeru podpirala celo država, da smo rešili ta problem. Poleg tega imamo v šoštanjski občini vplivno območje rudarjenja, ki obsega cca trikratno površino mesta. Ker se območje zaradi rudarjenja še vedno ugreza, je neprimerno za kakršnokoli rabo. Stavbna zemljišča, ki so na tem območju obstajala doslej, bodo iz novega občinskega prostorskega načrta izbrisana, kar pomeni, da bo občina Šoštanj izgubila tudi dosedanje nadomestilo za uporabo stavbnih zemljišč na tem območju, ki ji je doslej predstavljalo edino odškodnino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilni odgovor, gospod minister, čeprav vprašanja ni bilo.
Bi dal še eno pojasnilo. Moram pa reči, da zakon o prostorskem načrtovanju dopušča tudi določene izjeme. Zdaj ne vem, kako bo tekel postopek občinskega prostorskega načrta za občino Šoštanj, ampak to ne pomeni, da so vrata zaprta. So določene izjeme, ker je pač Slovenija reliefno zelo različna in nekje ni mogoče siliti v neko zgoščeno gradnjo, sam večkrat omenim, na primer, Haloze, tam si ne predstavljam. Ker če bomo silili v to, se bodo verjetno ljudje izselili. To je značilno, recimo, za vinorodne kraje. Tu je pa tudi specifičen primer in to bo postopek sam pokazal. V tem trenutku ne bi upal napovedovati, kaj se bo zgodilo s temi stavbnimi zemljišči, ali se bo status spremenil ali ne, tu gre pač za strokovna vprašanja. Ampak izjeme so možne, to sem želel povedati.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje gospodu ministru za promet bo postavil Zvonko Lah.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Gotovo je v Prekmurju, kot slišimo, življenje občanov ob tako prometni glavni cesti zelo mučno in je treba zgraditi tudi ta del avtoceste čim prej. Te pobude dobivamo tudi poslanci. Vendar ta promet večinoma povzročajo tuji kamioni - tranzit, ki se vozi skozi Slovenijo in uničuje naše ceste. Pa ne, da bi hoteli s tem reči, da ni treba nekje drugje prej zgraditi avtoceste. Vendar na Dolenjskem ta nezgrajena avtocesta onemogoča razvoj takih podjetij, kot sta Revoz in Krka, ki zaposlujeta na tisoče delavcev, ki jim je bila obljubljena avtocesta že leta 2006, pa potem 2008, pa sedaj 2009, pa vemo, da tudi konec letošnjega leta to še ne bo zgrajeno, bo blizu, verjetno pa ne bo zgrajeno. Za vprašanje sem se odločil zaradi tega, ker sam vidim neko nevarnost, da bi se izgradnja te avtoceste lahko zavlekla še za kakšen mesec ali pa pol leta. Namreč na dveh delih pododsekov Pluska - Ponikve in Ponikve - Hrastje, Dars še ni pridobil dveh zemljišč, ki že ovirata samo gradnjo. Ta bi verjetno potekala boljše, če bi bilo tudi to urejeno. Ker to pridobivanje zemljišč traja že kar nekaj časa in problematiko kar poznam, tudi lokalna skupnost se je vključila zraven in mi smo želeli kar največ narediti, da se ta situacija čim prej reši. V primeru občine Mirna peč je občan Lužar, ki stanuje v tej hiši, že razlaščen, vendar sam postopek izselitve po pravni poti, pravijo pravniki, da je lahko dolgotrajen in lahko tudi povzroči, da se gradnja na tem mestu ustavi. Ena od rešitev je tudi - oziroma njegovi zahtevi je poskušala ustreči tudi občina s svojim prostorskim aktom. Ker gradnja poteka, hvala bogu, intenzivno, me zanima: Ali je že na Ministrstvu za promet oziroma Darsu določeno, po kateri poti naj bi se šlo za pridobitev tega zemljišča? Za to zemljišče pravijo, da če v dveh mesecih ne bo pridobljeno, bo resno ogrožen rok izgradnje tega dela ceste.
Hvala. Gospod minister, dr. Patrick Vlačič.
Hvala, gospod podpredsednik. Zadržki, zaradi katerih investitor kljub zakonu o ureditvi določenih vprašanj v zvezi z graditvijo avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji ne more pravočasno pridobiti gradbenih dovoljenj, kar je posledica nepridobljenih zemljišč, so naslednji. Nepremičnine neznanih lastnikov ali pa neznanih dedičev, to je en primer, kjer se po zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih postavi skrbnika za poseben primer. Če, recimo, nima prebivališča, če ni znano ali če gre za neznanega lastnika, če je verjetno, da je živ, ne pa tudi za osebo, ki je umrla in zadnji vpisi v zemljiško knjigo kažejo, da obstaja verjetnost, da ni živa. V primeru, če lastniki in dedičini niso znani, kar se poizveduje na terenu, prek občin, arhivov, Cerkve pa tudi konzularnih predstavništev, če gre za razseljene osebe, in ponudbe za odkup nepremičnine ni mogoče vročiti, kar pomeni, da ni mogoče uvesti postopka razlastitve ter tako pridobiti listine, ki je potrebna za gradbeno dovoljenje. Investitor zaradi zakona o varovanju osebnih podatkov nima možnosti pridobiti nobenih podatkov iz matičnih uradnih evidenc, če ti sploh obstojajo. Tako so mu izhodiščne informacije vpisi v zemljiški knjigi, starejši vpisi pa pogosto rojstnih podatkov ali prebivališča nimajo. V primeru neznanega lastnika je po sedanji zakonodaji možen postopek razglasitve pogrešane osebe za mrtvo, za katerega pa je treba imeti vsaj tiste podatke, ki bodo predloge utemeljevali: podatke o rojstvu, o zadnjem prebivališču, smrti, prične, listine in podobne, v nasprotnem primeru je predlog zavržen. Nezaključeni pravdni postopki ali postopki izvršb in neuvedeni postopki dedovanj. Postopki dedovanja se vodijo ne la predlog, kar pomeni, če je bilo premoženje v postopku denacionalizacije vrnjeno neznanemu lastniku in dediči niso znani, ni predlagatelja za uvedbo postopka dedovanja. Različni pravdni postopki zaradi vpisanih prepovedi odtujitve prepričujejo, da bi se postopek za pridobitev nepremičnin sploh lahko pričel. Nezaključene denacionalizacije in neizvedene komasacije, čeprav velja za avtoceste poseben predpis, da se v teh primerih kot dokazilo o razpolaganju z nepremičninami za pridobitev gradbenega dovoljenja šele potrdijo, komasacije je treba izvesti, da bi se lahko izvedla parcelacija ter začeli postopki za pridobitev nepremičnin na podlagi pogodbe ali z razlastitvijo. Pri nezaključenih postopkih denacionalizacije, odškodninskih razmerij ni mogoče zaključiti, zato se le-ta prenašajo v nova desetletja. Neurejeno stanje nepremičnin, ki bi morale biti vpisana kot državna lastnina, to je naslednji primer. Zemljišča, ki so, recimo, v upravljanju Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Zaradi še vedno neurejenih prenosov zemljišč na Sklad med vpisanimi imetniki pravice uporabe, to so običajno zakupniki, in občinami, pa tudi zaradi neizvedenih denacionalizacij se še vedno morajo pridobivati obsežna dokumentacija: historični zemljiškoknjižni izpiski, potrdilo o denacionalizaciji, več potrdil o namembnosti na zakonsko določene datume, da bi se lahko izvedli prenosi na Republiko Slovenijo in izključila plačila po Zakonu o denacionalizaciji. Prenosi zemljišč se izvajajo na podlagi podob, da bo predpogoj, da se lahko prenese pravica upravljanja z nepremično, ki je potrebna za gradnjo. Spremembe za investitorje so nastale tudi za Zakonom o stvarnem premoženju države, pokrajine in občine iz leta 2007 in spremljajočo uredbo. Ta zakon je uvedel prenos pravice upravljanja, pri tem so se sklepale večstranske pogodbe. Postopek za zemljišče o upravljanju Sklada se podaljšuje. Nastale pa so tudi druge nejasnosti, povezane z zamenjavami zemljišč oškodovancev. Zaradi katastrsko in zemljiškoknjižno neurejenih predhodnih stanj na drugi infrastrukturi, vodotokih in podobno, ki je v lasti države ali občine, pa tudi zaradi neprednostne obravnave sprememb prek pristojnih izpostav GURS so postopki, ki se nanašajo na odmero objektov po gradnji, predolgi. Neenotni pristopi cenilcev in izvedencev glede ocenjevanja nepremičnin so naslednji razlog. Povzročajo enormna odstopanja pri višinah odškodnin, predvsem pri vrednotenju stavbnih zemljišč in stavb. Ker je višina odškodnine bistveni razlog za razlastitev, bi bilo nujno uvesti podzakonski predpis, ki bi opredelil vsa enotna izhodišča, ki bi jih cenilec moral pri izvedbi cenitve upoštevati. Razlike v cenitvah so tudi razlogi, da postopki določanja odškodnine pred sodišči tečejo tudi deset let in več. Po 181. členu Zakona o urejanju prostora iz leta 2003 je uveljavitev standardov za vrednotenje nepremičnin bila predvidena, vendar nerealizirana. Področje je povsem prepuščeno cenilski in ocenjevalni stroki ter metodam, ki jih je le-ta povzela. Potem so nezagotovljene zazidljive nadomestne lokacije za preselitev rušencev, katerih objekti [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod minister, hvala lepa. Gospod Lah, izvolite.
Glede na to, da minister ni dokončal, pa vidim, da ima pobarvano, da odgovor je bil na zadnjem listu [[...]]Strinjam se s tem, kar je bilo navedeno, tudi na tem območju je bilo veliko takih primerov, ki so bili vsi rešeni, razen tega. Tukaj je konkreten problem in dve rešitvi jaz vidim v občini vidimo dve rešitvi: ena rešitev je po pravni poti - izselitev. Pravniki pravijo da v praksi to lahko traja leta in leta, če se ta upravičenec pritožuje na vsako odločbo. Druga rešitev pa je, da se njegovemu zahtevku ugodi. Njegov zahtevek je že, tako navaja, 530 dni star, pa je ta, da se mu zagotovi stavbno zemljišče tam, kjer ima zidanico, da se tam preseli, zgradi domačijo in začasno se ga preseli v objekt. Seveda, to je odvisno tudi ob občine. Mi smo s sklepom občinskega sveta naknadno v OPN dali tudi ti dve njegovi parceli, vendar na Ministrstvu za okolje in prostor, na Uradu za prostor, pravijo zaenkrat, da ni sprejemljivo. Moje mnenje je, da če bi se navezali na državni lokacijski načrt, ki ni upošteval te preselitve, da bi lahko argumentirali tudi to dejanje, da bi se ta lokacija, čeprav bi šlo za razpršeno poselitev, da se mu ugodi in s tem lahko v kratkem tudi sprosti ta lokacija. Pravniki pravijo, da drugih variant ni. Jaz se pa bojim, da če bo prostorski akt ali zavrnjen ali [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]], da bo tudi ta druga možnost, ki je najkrajša, splavala po vodi.
Hvala lepa. Ste vi oblikovali predlog za dopolnilni odgovor? Se bo minister tudi brez tega potrudil. Hvala.
Jaz sem pravzaprav razumel, ker nisem uspel še prej točno na to odgovoriti, pa mislim, da je šla razprava v to smer, da vas zanima konkreten primer kako bomo rešili. Načeloma sem nagnjen k temu, da poskusimo to razrešiti z dogovorom. Zavedam se, da bi pravni postopek lahko zadevo oddaljil toliko v prihodnost, da bi bili ogroženi vsi roki, pa ne samo ogroženi roki - torej, tako kot pravilno ugotavljate, pravni postopki, ki so na voljo, lahko precej zavlečejo zadevo. Tako se bom zavzel za to, da če bo le razumno mogoče, da sklenemo sporazum.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik bo postavil poslansko vprašanje odsotnemu ministru za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Hvala lepa. Ga bom postavil ja in seveda pričakujem ustni odgovor na naslednji seji Državnega zbora. Torej, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo tudi v tem mandatu že večkrat opozorili na odnos Vlade do kmetijstva in zadružništva. Ugotavljamo, da prihaja tudi v okviru raznih protikriznih ukrepov do očitne diskriminacije tega področja. Čeprav se finančna in gospodarska kriza močno dotika tudi zadrug in živilskih podjetij, so bile te v zadnjih mesecih neupravičeno izključene že iz najmanj sedmih javnih razpisov. Govorim o javnem razpisu za spodbujanje zaposlovanja za krajši delovni čas, javni razpis za sofinanciranje in usposabljanje za večjo zaposljivost, javni razpis za neposredne spodbude za skupne razvojne in investicijske projekte in podobno. Zadruge, ki so se prijavile na te razpise, so prejele sklep, da je njihova vloga sicer popolna, ne izpolnjujejo pa pogoja glede registracije v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah. Po našem mnenju so pogoji teh razpisov diskriminatorni do zadrug in posledično tudi do slovenskega kmetijstva. Situacija se nam zdi nesprejemljiva tudi zato, ker 56. člen Zakona o zadrugah jasno določa, da se glede vpisa zadrug v register smiselno uporablja zakon, ki ureja gospodarske družbe, in da lahko zadruga opravlja vse dejavnosti pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe. Prav tako je bila ravno zaradi različnih interpretacij sprejeta jasna določba Zakona o zadrugah, ki določa, da so zadruge upravičene do državne pomoči. Glede na to da se vsi zavedamo krize v ostalih gospodarskih panogah, pričakujemo od ministrstva in Vlade, da se končno začneta zavedati, da je kriza tudi v kmetijstvu in z njim povezanih panogah. Če bo Vlada še naprej tako izločala kmetijstvo in zadružništvo, bo to hud udarec za naše kmetijstvo in podeželje. Zato sprašujem gospoda ministra: Kako naj zadruga opravlja dejavnosti pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe, če pa zgolj zaradi svoje pravne oblike oziroma pravnega položaja ne more uveljavljati državnih pomoči pod enakimi pogoji, kot so določeni za tiste oblike gospodarskih družb, ki jih navaja Zakon o gospodarskih družbah? Zanima me: Kaj boste naredili, da ne bo več prihajalo do diskriminacije zadrug pri javnih razpisih in da se ne bo več kršilo načelo o neizkrivljeni konkurenci iz Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti? Torej, kot rečeno, pričakujem ustni odgovor na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vaše poslansko vprašanje bo ustno odgovoril na naslednji seji minister za delo, družino in socialne zadeve. Dr. Luka Juri bo kot zadnji postavil vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorju Golobiču. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat. Dober večer. Zahvala ministru, da se je udeležil tega zadnjega in poznega poslanskega vprašanja. Njegovo udeležbo štejem kot znak spoštovanja do institucije Državnega zbora. Ministra želim vprašati, glede na pobudo, ki sem jo še z dvema poslancema podal pred časom o postopnem uvajanju odprtokodnih rešitev v splošno slovenski informacijski sistem. Na kakšen način je od tistega časa začelo ministrstvo uveljavljati tisto, kar je bilo v tistem odgovoru podano? Konkretno se navezujem na uveljavitev odprtokodnih rešitev: po možnosti rešitev, ki izhajajo tudi iz slovenskega znanja, ki po samem načelu odprtokodnih rešitev niso vezana na licenčne omejitve, predvsem na licenčne omejitve iz tujine. Torej, na kakšnem nivoju je začelo te rešitve uveljavljati tam, kjer je to mogoče. Zavedam se, da je odgovor: odprtokodna rešitev je rešitev za vse, napačen odgovor. Treba ga je uveljavljati glede na sektorje, glede na posamezne potrebe uporabnikov in tudi na posamezno znanje uporabnikov. Odprtokodne rešitve niso vedno najcenejše, so pa lahko dobra alternativa v marsikaterih primerih. Z vidika Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj obstajajo možnosti, da bi se spodbujala uporaba takšnih rešitev na nivoju univerz, na nivoju raziskovalnih ustanov, kjer bi lahko ministrstvo z različnimi ukrepi spodbujalo ne samo finančnega, ampak tudi ukrepe znanja. Tu se bom ustavil in prosil raje ministra, da bo strokovno obrazložil tematiko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Golobič, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. Zanimanje za napredek glede uvajanja odprtokodnih organizacijskih sistemov na ravni politik ministrstva je nedvomno koristno, saj prispeva k večji informiranosti o tematiki odprte kode v širši javnosti, tudi v javnosti vseh odločevalcev in tudi spodbuja nadaljnji razmislek o učinkovitih načinih uvajanja odprtokodnih rešitev. V odgovoru na vašo februarsko vprašanje oziroma skupine poslancev sem poudaril, da je uporaba odprte kode in odprtih standardov na ravni splošnih strateških dokumentov te države s področja informacijske družbe, kot je strategija razvoja informacijske družbe Republike Slovenije iz februarja 2007 ali pa strategija e-uprave Republike Slovenije za obdobje od 2006 do 2010, da je vprašanje te uporabe ustrezno zajeto. Za uresničevanje teh dokumentov skrbita dva resorja: Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo na ravni informacijske družbe in Ministrstvo za javno upravo na ravni institucij državne uprave. Na Ministrstvu za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo smo ustanovili medresorsko delovno skupino za odprto kodo v javni upravi, ki se je sestala nazadnje v aprilu. Naslednji sestanek bo predvidoma še v tem mesecu. Vanjo so vključeni predstavniki ministrstev, sodišč, občinskih uprav ter širše zainteresirane javnosti. Tesno sodeluje s Centrom za odprto kodo Slovenije, ki ga financira tudi ministrstvo. In ta center z bazo odprtokodnih rešitev predstavlja primer dobre prakse, ki ni ostal brez ustrezne, zaznave tudi na ravni EU. V letu 2009 je Center za odprto kodo Slovenije s svojimi partnerji izdelal aplikacije za telediagnostiko in spletno nakupovanje za invalide. Prav tako je v sodelovanju Zveze društev upokojencev Slovenije pripravil posebno distribucijsko zgoščenko z operacijskim sistemom "Limux", pisarniško zbirko "Open office" in brskalnikom "Mozilla". V tem času sta na ministrstvu tudi tik pred objavo dva razpisa za razvoj e-vsebin in e-storitev v letu 2009 in v letu 2010 in v tem razpisu imajo prijavitelji možnost prijaviti rešitve temelječe na odprti kodi, kar je nova spodbuda v tej smeri. Ocenjujemo, da bo sama konsolidacija usklajenih politik na področju informacijske družbe, predvsem pa strategija e-uprave, ki je v vladnem postopku, pripomogla k temu, da bo skupaj z Ministrstvom za javno upravo zmožni v čim krajšem roku pripraviti natančen pregled stanja in tudi ustrezen "Roas Map" uporabe programskih rešitev v državni upravi. Pri tem, in to je ključno, preden bi naredili odločilne korake, še treba odgovoriti na vprašanje, kaj pomeni ta prehod tudi z vidika celotnih, tudi nekaterih na videz, na prvi pogled nevidnih stroškov, povezanih tako s priučevanjem, z vprašanjem delne kompatibilnosti, zanesljivosti delovanja, konsistence z obstoječimi rešitvami in same interoperabilnosti. To je tisto, kar moramo še dobiti kot odgovor, in v tem kontekstu bo mogoče tudi lažje in bolj direktno spodbujati tako univerze kot inštitute, ki so sami po sebi, zaradi tesnosti ali pa stiske, na katera vsa leta opozarjajo, ko gre za pasovno financiranje, za financiranje njihovega pogona, kamor sodi tudi informacijska podpora, se v posameznih primerih spogledujejo oziroma na posameznih področjih uveljavljajo te rešitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Juri.
Hvala lepa za odgovor. V njem ste omenili tudi Center odprte kode Slovenije, ki je doslej igral pomembno vlogo, a po moji oceni vendarle marginalno, predvsem če ga primerjamo s poznavanjem samega obstoja tega centra s strani širše javnosti uporabnikov. Glede na to, kar ste povedali: Ali mislite, da bi lahko prav Center odprte kode Slovenije v prihodnjih letih postal neke vrste fokusna točka in koordinator promocije in poznanja odprtokodnih rešitev kot brezplačne, pa vendarle uveljavljene alternative tudi za širšo javnost? To je tista, ki je v tem trenutku tako Center odprte kodne Slovenije kot odprtokodnih rešitev ne pozna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Moje mnenje je, da Center odprte kode, Slovenije že zdaj pravzaprav ima vlogo nekega nacionalnega subjekta na tem področju in to vlogo je smiselno krepiti. Ker pokrivamo kot resor zaenkrat področje informacijske družbe v najširšem pomenu, je seveda sodelovanje s takšno organizacijo, ki jo tudi ravno s tem namenom sofinanciramo v ne tako majhni meri, če gre za sodelovanje z nevladnim sektorjem, računamo, da bi se, potem ko bi država skozi strategijo, ki sem jo prej omenili, dorekla natančneje usmeritve na tem področju, tudi z vključevanjem tega področja oziroma nevladnega sektorja, tu lahko dosegli izrazitejše preboje. Tako je v tem smislu ta pobuda, da bi Center za odprto kodo Slovenije lahko prevzel to pomembnejšo vlogo in pri tem bo deležen tudi našo podporo.
Hvala lepa. Zahvaljujem se gospodu ministru Golobiču za odgovor na zadnje poslansko vprašanje. Hvala lepa predsedniku Vlade, ministricam in ministrom za podane odgovore. S tem smo zaključili to točko dnevnega reda in današnjo sejo. Nadaljujemo jutri ob deseti uri. Hvala lepa.