Spoštovane kolegice in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 5. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Anton Rop, Marijan Pojbič, Milan Čadež in mag. Andreja Rihter. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 5. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 8. januarja 2009. Predlogov za umik točke ali razširitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 5. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DELNEM SUBVENCIONIRANJU POLNEGA DELOVNEGA ČASA, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo ima predstavnik Vlade, dr. Ivan Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da v uvodu povem nekaj besed, ki so pomembne za razumevanje predloga, ki je pred vami. Posledice finančne krize, ki je zajela svet v letu 2008, se odražajo, kot vemo, na ekonomski aktivnosti v Sloveniji, predvsem v dveh smereh: preko nedelovanja medbančnega trga v evroobmočju in tudi preko upada izvoznega povpraševanja na ključnih slovenskih izvoznih trgih. Posledice tega se kažejo tudi na trgu dela, saj se število brezposelnih v zadnjih mesecih povečuje, prav tako tudi napovedi za to leto niso obetavne. Prav z namenom ohranjanja delovnih mest, zaposlitev in s tem zagotavljanja socialne varnosti prebivalstva je Vlada pripravila predlog zakona, s katerim želimo olajšati položaj gospodarstva in zaščititi zaposlene v času zmanjšane gospodarske aktivnosti. Upamo seveda, da bo ta čas relativno kratek, tako da bo ukrep oziroma zakon, ki smo ga pripravili, opravil svojo vlogo. Cilj predloga zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa, ki je pred vami, je tako ublažiti posledice prihajajoče gospodarske krize preko zagotavljanja pomoči delodajalcem in delojemalcem v primerih njihove skupne odločitve za skrajševanje delovnega časa, namesto odpuščanja brezposelnih oziroma odpuščanja zaposlenih in povečevanja brezposelnosti. Predlog zakona temelji na načelu, da je treba v času finančne krize težiti k zagotavljanju zaposlenosti in ohranjanju delovnih mest, tudi preko dodatnih finančnih spodbud za skrajševanje polnega delovnega časa. Zakon tako prinaša možnost delnega subvencioniranja polnega delovnega časa. Naj poudarim, da zakon ne posega v plačna razmerja, o katerih se dogovarjajo delodajalci in zaposleni v drugih oblikah. Osnovni namen je ohranjanje zaposlitve in ohranjanje socialne varnosti, kar pomeni tudi neokrnjeno delovno dobo in druga socialna zavarovanja. Zakon uvaja nov instrument na področju aktivne politike zaposlovanja, in sicer subvencije polnega delovnega časa, poudarek na "polnem delovnem času". Ta ukrep bo na eni strani omogočil delavcem polno delovno dobo, na drugi strani pa zmanjševal delodajalcem stroške plač v času krize in zaščitil socialno blagajno. Za pridobitev subvencije bo moral delodajalec izpolnjevati pogoje, določene z zakonom. Tako v obdobju, ko bo prejemal subvencijo, ne bo smel odpuščati delavcev, ne bo smel odrejati nadurnega dela, ne bo smel izplačevati nagrad organom vodenja in nadzora, obenem pa je zavezan k izplačevanju plač in plačevanju prispevkov. Zakon predvideva, da bo subvencija znašala 60 evrov in možnih dodatnih od 15 do 60 evrov na mesec na delavca, odvisno od tega, za koliko bodo skrajšali delovni čas. Ukrep se bo odobraval za največ šest mesecev, in sicer od prvega dne naslednjega meseca po vložitvi zahtevka za dodelitev subvencije. Za izvajanje zakona bo po oceni treba v državnem proračunu zagotoviti 230 milijonov 400 tisoč evrov. Sredstva za financiranje ukrepa subvencioniranja polnega delovnega časa bodo zagotovljena v rebalansu državnega proračuna za to leto. Zakon želimo izvajati na način, ki bo delodajalcem zagotovil enostaven postopek in hitro pridobitev subvencije, kar je bilo večkrat poudarjeno tudi v tem Državnem zboru, saj bo le tako dosežen namen zakona, pravočasna pomoč delodajalcem za ublažitev posledic gospodarske in finančne krize. Delodajalci bodo zahtevek za dodelitev subvencije vložili na Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje, ki bo v upravnem postopku o zahtevku odločil s sklepom, predvidoma v štirinajstih dneh. Delodajalec bo lahko vložil zahtevek za štiri - ali največ osemurno skrajšanje le enkrat, in to za obdobje šest mesecev. Če bo naprej vložil zahtevek za štiriurno skrajšanje, bo lahko naknadno vložil še dodaten zahtevek za skrajšanje s 36 ur na 32 ur. Nadzor nad izvajanjem zakona bo potekal na več nivojih. Delodajalci bodo morali mesečno v okviru zahtevka za plačilo poročati o številu zaposlenih. Zavod bo vzporedno mesečno križal podatke o zaposlenih z evidenco Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in ugotavljal, ali je podatek točen. Zaradi vključenosti socialnih partnerjev pa pričakujemo, da bo tudi medsebojni nadzor pri izvajanju tega ukrepa deloval. V primeru [[...]]
Gospod minister, prosim, če počasi zaključite s predstavitvijo. Hvala.
[[Bom, hvala.]] [[...]]neposrednih nepravilnosti bo lahko ministrstvo ukrepalo. S tem zakonom torej želimo, da bi oboji, delodajalci in delojemalci, dobili pomoč v času krize, in da bi si tudi na nek način delili medsebojno odgovornost in bremena te krize. Naj dodam na koncu še to, da v podobni smeri pripravljajo ukrepe v Nemčiji in Avstriji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici, dr. Andreji Črnak Meglič, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, kolegica in kolegi! Prav lep pozdrav. Poročilo odbora za delo, družino in socialne zadeve govori o tem, da je na svoji 2. seji matično telo obravnavalo Predlog zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa. K obravnavi tega zakona smo vabili tudi predstavnike delodajalcev in delojemalcev. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon podrobneje proučila in opozorila na skromne obrazložitve predloga zakona ter menila, da ga je treba dodatno pojasniti in določbe precizirati. Služba je med drugim menila, da zakonsko besedilo glede na vprašanja časovne komponente dopušča različne interpretacije, izpostavila je vprašanje, kaj je sploh predmet subvencije, kdo je prejemnik subvencije, omejitev nagrad poslovodstva, prav tako pa je opozorila na sam postopek dodelitve subvencije, ki po njenem mnenju ni dovolj precizen, pa tudi ne nadaljnji postopek po sklenitvi pogodbe. Ker predloženo besedilo ne predvideva posebnih sankcij, se je zastavilo tudi vprašanje ustreznosti sankcioniranja zlorab pri izvajanju tega zakona. K posameznim določbam zakona je Zakonodajno-pravna služba podala pripombe k 2., 4., 5., 6. in 8. členu predloga zakona. Odboru so bili posredovani tudi predlogi za amandmaje Združenja delodajalcev Slovenije, na klop pa so bili predloženi tudi amandmaji Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Pripravljeni so bili tudi predlogi za amandmaje odbora, ki so sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe in jih je odbor sprejel. K predloženemu zakonu pa je v poslovniškem roku predložila amandmaje tudi SDS, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in sicer k 2. in 4. členu obravnavanega zakona. Minister za delo, družino in socialne zadeve dr. Ivan Svetlik je uvodoma podal podrobno obrazložitev zakona. Povedal je tudi, da je predlagatelj zakona v celoti podprl predloge za amandmaje odbora, pripravljene na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki tudi odpravljajo nekatere pomisleke, ki so jih izrekli delodajalci in delojemalci. V dodatni predstavitvi Zakonodajno-pravne službe je njena predstavnica opozorila na postavljena vprašanja iz pisnega mnenja in povedala, da jih predlagani amandmaji odpravljajo. V razpravi in posameznih predlaganih rešitvah so člani odbora sicer največ pozornosti namenili 1., 2. in 4. členu predloga zakona. Predlog zakona so podprle vse poslanske skupine, saj so se vsi razpravljavci strinjali, da je zakon nujno potreben, čeprav ni zadosten ukrep za ureditev obravnavane problematike. Ob tem pa je bilo s strani nekaterih razpravljavcev poudarjeno, da predlog zakona med socialnimi partnerji ni v celoti usklajen, saj niso z njim zadovoljni v celoti ne delojemalci ne delodajalci. O pripombi socialnih partnerjev so se sicer na Ekonomsko-socialnem svetu pogovarjali o predloženih ukrepih za reševanje te problematike, niso pa se pogovarjali o konkretni izvedbi, ki jo je prinesel zakon, zato ni potekala široka javna razprava o samem zakonu. Vendar pa je zakon interventen, zato so se iskale rešitve v korist vseh partnerjev. Osnovni namen zakona je namreč ohranjanje delovnih mest, kot je uvodoma povedal že minister. Na pripombo sindikatov, da se s temi ukrepi ne zagotavlja socialne varnosti delavcev, je minister pojasnil, da država lahko sofinancira plače le za polni delovni čas, nima pa dovolj sredstev, da lahko sofinancira celoten izpad plač. Široka razprava je potekala predvsem v 2. in 4. členu zakona. Z amandmajem odbora k 2. členu je bila upoštevana pripomba sindikatov in delodajalcev, da osnovna dikcija določbe 2. člena izključuje delodajalce, ki v podjetju nimajo organiziranega reprezentativnega sindikata. K 4. členu pa je na predlog opozicije bila sprejeta dopolnitev predloga za amandma odbora, v katerem je bil vsebinsko povzet amandma Poslanske skupine SDS, s katerim so dopolnili pogoje za dodelitev subvencije s prepovedjo odrejanja nadur delavcem. Tako je odbor oblikoval in sprejel amandmaje k: 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7. in 8. členu predlaganega zakona. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo dopolnjeni predlog zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa, ki je bil na odboru ustrezno dopolnjen z amandmaji odbora, ti pa so bili pripravljeni na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne služba. Amandmirani so bili skoraj vsi členi, predvsem v smeri pripomb Zakonodajno-pravne službe, delno pa tudi glede na pričakovanja delodajalcev in sindikatov. Verjamemo, da bodo zakonski predlogi v bodoče na vladnem nivoju ustrezno bolje pripravljeni, zlasti s pomočjo vladne službe za zakonodajo. Pri tem seveda izražamo prepričanje, da zadeva tam ni "šla skozi" slučajno, če so jo imeli v obdelavi. Sicer pa gre po naši oceni za zakon kot nujni ukrep, ki naj bi preprečeval večanje brezposelnosti zaradi posledic svetovne finančne krize. Podjetje, ki bo zaprosilo za subvencijo, ne bo smelo odpuščati ali nadzornikom in upravi izplačevati nagrad. Ta ukrep bo, po naši oceni, omogočil delodajalcu ohranjanje števila zaposlenih, kljub začasnemu zmanjšanju naročil, kar bo ugodno izhodišče za čas, ko bo spet stekla polna ali večja proizvodnja. Dejstvo je, da noben zakon ne bo nikoli vsem všeč, tako je tudi s tem; sploh pa ni všeč tistim, ki bi želeli, da jim država pokrije celotno plačo. Tega nihče ne dela in tega si, žal, ne more privoščiti nobena država na področju, čeprav finančne krize. Ta predlog zakona je v tem trenutku najbolj sprejemljiva oblika za hitro pomoč delodajalcem in delojemalcem in za preprečevanje množičnega odpuščanja. Amandmaji, ki so bili sprejeti, so večinoma odpravili vse večje pomanjkljivosti, na katere je Zakonodajno-pravna služba opozarjala, pa tudi delno upoštevaje mnenja sindikatov in delojemalcev. Naj spomnimo, da so v nekaterih slovenskih podjetjih že začeli skrajševati delovni čas, zato je bilo nujno, da smo ta zakon spravili v sprejemljivo obliko, ki je precizirala določbe na način, da bodo lahko uspešno uporabljene. Upamo, da smo zagotovili tudi to, da smo delavce in njihove pravice zaščitili do te mere, da jim ostane delovno razmerje in da bo zagotovljena njihova socialna varnost. Sindikati so nas opozorili, da je že 30 podjetij začelo s skrajšanim delovnim časom, kar pomeni, da je ukrep prišel zadnji trenutek in se z njim mudi. Radi bi spomnili, da smo o podobnih težavah razpravljali že na decembrski seji, ko je Vlada sprejemala drugačne ukrepe. Že takrat smo v naši poslanski skupini izrazili podporo vsem tistim ukrepom Vlade, ki gredo v smeri premagati težave na področju gospodarske krize. Tako bomo podprli tudi to, v upanju, da to ni zadnji ukrep in da bo v sklopu vseh predvidenih ukrepov vendarle zadeva delovala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! No, človek bi pričakoval, da bo Vlada pripravila bolj konsistenten zakon, ne pa da ga bo treba na odboru v tej meri predelovati in dodelovati, da je pravzaprav praktično na vsak člen bilo kar nekaj amandmajev; ne le da so bili amandmaji, amandmaji so bili tudi sprejeti. To se pravi, da predlagam Vladi v imenu poslanske skupine, naj se prihodnjič bolj resno loti določenih zadev, ne pa stihijsko poskuša nekaj urediti, potem bo pa že Državni zbor popravil, kar se bo popraviti dalo. Sam po sebi zakon, ki ga bomo seveda podprli, do neke mere rešuje zadeve. Nemci so šli v drugačno rešitev in so samo za tri mesece predlagali takšno rešitev. Pri nas smo šli že na pol leta. Bojim se, da se bo zgodilo to, kar se je dogajalo že prej v slovenski industriji, da smo metali denar skozi okno. Kajti, namesto da bi Vlada pripravila zakon na takšen način, da bi ta denar, ki ga bomo vlagali v podjetja, upoštevali kot pravzaprav neko brezobrestno posojilo, ki ga potem podjetje vrne v tistem trenutku, ko mu gre dobro, se na to nihče niti spomnil ni. Namreč, ko podjetja dobijo dobičke, si bodo zopet polnili žepe nekateri. Ampak država bo v tem primeru po izračunih dala okrog 230 milijonov evrov kar tako, nihče ne bo tega vrnil. Glede na to, da nimamo nobenih pravih kontrolnih mehanizmov, še manj pa kakšnih sankcij za tiste, ki bodo to zadevo zlorabljali, se bojim, da bo ogromno denarja odteklo neznano kam. Govori se, da bo zakon preprečil odpuščanje delavcev. Morda tudi to ne bi bilo tako slabo, kajti marsikakšnega slabega delavca bi bilo treba odpustiti, ne pa da je na račun ostalih dobrih delavcev v podjetju in jim odžira prostor, kruh, denar in vse ostalo. In ko se govori da uprave ne bodo smele izplačevati nagrad, to velja samo za določen čas. To ne velja na sploh, kajti ko bodo ta podjetja zopet začela rasti, si bodo zopet delili nagrade. Kako je z deljenjem nagrad, vidimo, včeraj je bilo na televiziji, da naj bi gospod Kramar iz Nove Ljubljanske banke dobil 1 milijon evrov nagrad! Ha, lepo vas prosim! Zakaj potem vlada sploh potrebuje take zakone! 230 takih "tičev" bi že našli v Sloveniji, ki bi jih lahko stisnili, pa ne bi bilo treba nič načenjati državnega proračuna. Ampak seveda, tukaj bi stopili na žulj kakšnih prijateljem, prijateljem od prijateljev , političnim gospodom itn. Dokler bomo tako delali, ne bomo kaj dosti naredili. Konec koncev, kot sem že rekel, 230 takih "tičev" bi mirno lahko našli, kajti glede na poslansko plačo smo poslanci zelo zelo daleč zadaj za raznimi direktorji raznih javnih zavodov in firm. In če vzamemo, koliko si nekateri gospodje računajo odpravnin, smo pa sploh poslanci navadni revčki. O Državnem zboru se govori - predvsem novinarji, ki ne vedo, za kaj gre, in ki jih je ravno parlamentarni bife poln, govorijo - kako se dobro služi v Državnem zboru, nihče pa ne reče, da ima približno 50% zaposlenih v Državnem zboru okrog 500 evrov plače. To jih pa ne briga! Tako da - zakon seveda, saj sem že rekel, bomo podprli, vendar pa te rešitve niso trajne. Take rešitve so zasilne rešitve in če ne bomo mi iz teh zasilnih rešitev dobili nazaj kakšnega povračila ali kaj podobnega, bo hudičevo slabo za to državo. Kajti pri nas so razne firme navajene na to, da dobivajo subvencijo, dobivajo denarje, od tega pa nič. Konec koncev poglejmo UI Vrhnika. Dobivali so ogromne količine denarja, denar je izginil, fabrika je šla "zu Grund" in jaz sem prepričan, da bo čez dva meseca, ko bo ta fabrika črtana, ista tovarna postavljena na Kitajskem in bo zelo dobro delala. Tisti gospodje, ki so pa pokradli denar in ki so krivi za to, da je do tega prišlo - pa nič! Nikomur se ne bo nič zgodilo. In dokler se ne bo kakšnemu od teh gospodov kaj zgodilo, toliko časa so takele zadeve zgolj gašenje gozdnega požara s kanglico za rože zalivati.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovan gospod minister s sodelavkama, kolegice in kolegi! Namen zakona je seveda ohranitev delovnih mest, prebroditev trenutne krize, torej zagotovitev socialne varnosti delavcem brez obremenitve podjetij. Namen tega zakona je dober in v poslanski skupini ga bomo seveda podprli, kot smo podprli tudi nujni postopek, ker je treba zakon hitro sprejeti. Pri sprejemanju ukrepov pa se nam zdi v poslanski skupini najpomembnejše predvsem troje: hitro in učinkovito ukrepanje za ohranitev delovnih mest ter ohranitev domačih podjetij in proizvodnje, spremljanje učinkov ukrepov ter nadzor in zagotovitev gospodarne rabe sredstev in preprečitev morebitnih zlorab. Nameni in cilji zakona so vsekakor korektni in nujni. Sam zakon, sploh pa predlog, ki smo ga dobili na odbor, pa je bil, kot sta že moja predhodnika ugotavljala, sorazmerno slabo pripravljen, zato ga je bilo treba na odboru tudi korenito spremeniti. Po mnenju poslancev SLS manjkajo bolj obsežne in argumentirane utemeljitve, izračuni in ocene posledic, saj gre za velika proračunska, torej davkoplačevalska sredstva. Ko sem že pri sredstvih, moram opozoriti, da se nam zdi predvidena številka potrebnih sredstev nerealna. Če preprosto izračunamo namen dodelitve sredstev na zaposlenega in predvideno porabo sredstev iz proračuna, se nam zdi, da te številke niso dobro usklajene. Zato sem osebno že na matičnem odboru predlagal, naj Vlada oziroma ministrstvo pripravi dodatne utemeljitve in obrazložitve ter ocene, za koliko podjetij oziroma delovnih mest se predvideva ukrep ter oceno posledic tega ukrepa. Samo po sebi se postavlja tudi vprašanje, kaj se bo zgodilo po preteku pol leta v posameznih firmah in kakšni bodo takrat ukrepi, glede na to, da je zakon pač naravnan na to obdobje. Z dopolnitvami in spremembami predloga na odboru je zakon bolj jasen in natančneje opredeljuje pogoje za pridobitev subvencij in postopek. Kljub temu pa bi v Poslanski skupini SLS pričakovali od Vlade in ministrstva, da pripravi še druge, po naši oceni še bolj potrebne ukrepe, ki bodo zagotavljali tudi nadaljnji obstoj podjetij, večja vlaganja v razvoj in nove investicije. Čeprav je v 1. členu dopolnjenega predloga zakona opredeljeno, da gre za ohranitev delovnih mest, se kljub temu postavlja vprašanje, ali bomo uspeli ohraniti oziroma preprečiti zapiranje podjetij, ali bo ta ukrep pomagal podjetjem, da se bodo lahko prilagodila zahtevanim razmeram. Seveda je jasno, da je ta ukrep samo eden od mnogih, ki jih je treba sprejeti za prebroditev krize. V Poslanski skupini SLS se nam zdi še bolj pomembno, da se z učinkovitimi ukrepi prepreči propad in se ohrani domača podjetja, ki bodo tudi v prihodnje zagotavljala delovna mesta našim državljanom. Zavedati se je treba, da je socialna varnost zagotovljena le z delom, z varnimi delovnimi mesti, zato morajo gospodarski subjekti imeti pogoje in zagotovljeno prihodnost za nadaljnje uspešno poslovanje. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo, kot sem že uvodoma rekel, ta zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Lep pozdrav! Lep pozdrav gospodu ministru s sodelavkami! Kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu LDS razumemo predlagani zakon le kot eden izmed potrebnih ukrepov iz sklopa predlogov za omejitev učinkov svetovne gospodarske krize. Tukaj je za Vlado zahtevna naloga, da bo prišla pred Državni zbor še z dodatnimi ukrepi. Osnovni namen, ki ga v Poslanskem klubu LDS podpiramo, je ohranitev delovnih mest, kajti že smo lahko soočeni z gospodarskimi subjekti, ki se soočajo z gospodarsko krizo, da so prisiljeni odpuščati zaposlene. Vsako ohranitev delovnega mesta lahko razumemo kot pozitiven ukrep v smislu, da se zakon dotika tistih podjetij in tistih panog, ki so delovno intenzivne panoge in kjer naj bi zadevo podjetja, ki imajo dobre programe in ki imajo kvalitetne in dobro usposobljene zaposlene, ki so zaradi trenutnega upadanja naročil pred dilemo, kako ohraniti število zaposlenih, a hkrati preživeti kratkotrajno težavno osnovno obdobje. In seveda v našem poslanskem klubu smo mnenja, da predlog zakona gre v pravi smeri. Tudi sam se pridružujem nekako slabši oceni predlagatelju, da je bilo treba zakon precej dopolniti v okviru amandmajev. Je pa razprava na matičnem delovnem telesu, predvsem s strani sindikatov in delodajalcev, pokazala, da se pričakujejo s strani Vlade še dodatni ukrepi, predvsem je bilo izraženo mnenje, da je treba zakon sprejeti hitro in izvajati njegova določila tudi v hitrem delovanju. S tega vidika so pomembni ukrepi, ki jih bo predlagala Vlada, hkrati pa zakon nalaga zelo pomembno odgovornost na eni strani delodajalcem in na drugi strani sindikatom, ki bodo morali v vzajemnem dogovarjanju iskati najboljše rešitve, zakon pa jim tukaj omogoča, da bo država ob sklenjenem dogovoru o zmanjšanju delovnega časa pristopila na pomoč z delnim subvencioniranjem. V LDS želimo ob tem jasno poudariti, da pričakujemo od pristojnega ministrstva in Zavoda za zaposlovanje učinkovito izvajanje zakona, kajti to je eden izmed temeljnih pogojev za uspešnost tega zakona in uspešnost predlaganih ukrepov. Tukaj pričakujemo, da bo prišlo do hitrega reševanja vlog, da bo zagotovljen nadzor nad porabo sredstev in da bo ukrep dosegel vse z zakonom predvidene subjekte, in to ne glede na naravo poslovnega procesa in naravo dela. Pri tem mislimo predvsem na tista podjetja, ki bodo lahko skrajšala delovni čas, in na tista podjetja, ki so vezana na 24-urno proizvodnjo in mogoče tega ne bodo mogla storiti. Še posebej poudarjamo, da bo treba zagotoviti ustrezen nadzor, kajti tudi zelo dobro zamišljen koncept zakona bo lahko imel zelo malo učinka, če se sredstva ne bodo namensko uporabljala. Kot sem že dejal, v Poslanskem klubu LDS bomo zakon podprli. Od Vlade pričakujemo, da bo ob spremljanju dogodkov gospodarske krize pred Državni zbor prišla še z dodatnimi ukrepi; z ukrepi, ki bodo generalno posegali v razbremenitev gospodarstva in da bodo namenjeni tudi tistim panogam, ki sedaj imajo razvojne načrte, ki bodo lahko investirala in so potrebne spodbud, da bodo lahko izkoristile svojo poslovno prednost v težki konkurenci, tako na evropskem kot na svetovnem trgu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo je interventne narave. Je eden izmed ukrepov, ki jih je pripravila Vlada za reševanje posledic svetovne finančne in gospodarske krize, ki je dandanes že močno zasidrana tudi že v realnem sektorju. Sedanja vlada, ki ima mandat šele 2 meseca, se je že takoj na svojem začetku delovanja znašla pred velikim izzivom, pa tudi odgovornostjo. Reševati mora krizo, ki se je dodobra razplamtela, še preden je začela z delom. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pozdravljamo odločitev Vlade, da je med svoje ukrepe uvrstila tudi ukrep za ohranjanje delovnih mest, kar je glavni predmet zakona, ki je danes pred nami. Zaposlitev je namreč tista, ki posamezniku v največji meri zagotavlja socialno varnost, pa tudi občutek družbene vključenosti in koristnosti. Menimo, da je bolje, da se vsem zaposlenim v nekem podjetju zaradi zmanjšanja obsega dela v nekem prehodnem obdobju skrajša delovni čas in ohrani polna zaposlenost, kot da se ob nespremenjenem delovnem času zmanjša število delovnih mest. Na ta način se breme krize lahko tudi enakomerneje porazdeli med delavce. Ukrep subvencioniranja polne zaposlitve je bil kot eden izmed ukrepov za reševanje gospodarske krize in ohranjanje delovnih mest izbran prav na pobudo socialnih partnerjev. Njihove pobude so bile upoštevane tudi pri pripravi amandmajev, dodatni predlogi pa tudi vključeni v zakon, še tudi ob njegovi obravnavi v matičnem odboru. V Poslanski skupini Socialnih demokratov kot izredno pozitivno ocenjujemo tudi dejstvo, da je socialnim partnerjem dana tudi ključna vloga v samem izvajanju zakona, ne nazadnje je eden izmed pogojev za dodelitev subvencije dogovor med delodajalci in sindikati, zakon pa predpostavlja tudi medsebojno kontrolo. Predlog zakona pa ni bil usklajen le s socialnimi partnerji, ampak so bili ob obravnavi zakona upoštevani tudi nekateri predlogi in pripombe opozicije, česar v prejšnjem mandatu nismo bili vajeni. Nekateri njihovi predlogi so bili vključeni v amandmaje, ki jih je sprejel Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide, ki je predlog zakona obravnaval kot matično delovno telo. Vlada je resno vzela tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in njihove pripombe kljub kratkemu roku v celoti upoštevala. Dopolnjeni predlog zakona je tako bolj jasen in precizen, hkrati pa ostaja enostaven in operativen, kar je ključno za njegovo izvajanje. Dodatno naj pojasnim, da se je matično telo obvezalo tudi, da bo proučilo tudi pripombo na drugi odstavek 2. člena, ker je bil izražen pomislek, da je le-ta v kontradikciji z 8. členom Zakona o delovnih razmerjih, vendar je ta pomislek eleminiran. Zaradi navedenega bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podprli. Verjamemo, da bo ukrep prispeval k ohranitvi delovnih mest, ki jih bodo podjetja še kako potrebovala, ko bo kriza mimo in bo treba na hitro povečati obseg proizvodnje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini SDS predlogu zakona o delnem subvencioniranju ne bomo nasprotovali, bi pa želeli opozoriti na nekaj dilem. Iz razprave na odboru, ki je bila v uvodnem delu, kjer smo govorili o namenu in ciljih zakona, zelo dolga, je bilo jasno, da je zakon neusklajen s tistimi, ki jih najbolj zadeva - z delodajalci in sindikati kot predstavniki delojemalcev - na kar kažejo tudi demonstracije oziroma zbor pred parlamentom. Minister je na seji odbora povedal, da je bil zakon narejen na hitro, posledica tega pa je bila, da so bili praktično vsi členi amandmirani, potem ko je Vlada očitno o zadevi malo bolj natančno razmislila. Nekaj predlogov smo podali tudi v naši poslanski skupini, ki pa razen v enem primeru niso bili podprti. Zakon je Vlada pripravila z namenom, da zaščiti delavca in pomaga podjetjem ohraniti delovna mesta, ob tem pa se ekonomisti sprašujejo, ali ima smisel ohraniti neperspektivna delovna mesta, ki so ves čas na tem, da se ukinejo ali prestrukturirajo, kar seveda tudi onemogoča fleksibilnost trga dela in ustvarjanje novih, bolj perspektivnih delovnih mest. Opozarjajo, da bo učinkovito možno prebroditi krizo le, če bo država davčno razbremenila gospodarstvo. Evropske države uvajajo davčne olajšave, naša vlada pa se očitno boji, da se bo, če razbremenijo gospodarstvo nekaterih davčnih obveznosti, nabralo premalo sredstev za razdelitev med izbrisane in za nekatere druge ukrepe, ki so jim dali pomembno tezo v koalicijskem sporazumu in jih želijo realizirati v neprimernem trenutku. V Poslanski skupini SDS menimo, da je potreben sistemski pristop, to pomeni, da se pripravijo pravi ukrepi in se jih uvede takrat, ko je za to najbolj primeren čas. Osamljen ukrep ne bo učinkoval tako, kot bi lahko paket dobro pripravljenih in med seboj usklajenih ukrepov. Tako bi pričakovali, da bo Vlada pripravila ukrepe in zakone, ki se bodo med seboj dopolnjevali in dali rezultate, ki jih želimo, torej ohranili delovna mesta ali jih izboljšali. Danes pa se pogovarjamo le o enem ukrepu, ki morda trenutno zagotavlja socialni mir, ni pa razvojno naravnan. Vemo, da obstajajo možnosti in da je to tudi najbolj učinkovito, da se k posameznim podjetjem, ki so se znašla v težavah, pristopa individualno. Take rešitve so najboljše, saj se v Muri zaradi pomanjšana naročil spopadajo z drugačnimi težavami kot na primer v Gorenju, Talumu ali podobno. Predlog zakona, ki je pred nami, je sicer solidarnosten, vendar različna podjetja, z različnimi proizvodnimi programi, z različnim številom zaposlenih, od najmanjših, srednjih do največjih, rešuje po enem kopitu za vse enako. Pri nekom bi to lahko prineslo pozitivne učinke, pri drugem ne in zato se sprašujemo, ali je smiselno in ali ne bi mogli sredstva, ki jih nameravamo za ta namen dati iz državne blagajne, bolj učinkovito porabili na drug način. Menimo, da generalni ukrep, ki na isti imenovalec postavlja vse, ni prava pot. Pri tem naj spomnimo, da že sedaj obstaja možnost prerazporeditve delovnega časa. O tem smo povprašali ministra na odboru, pa ni podal nobenega odgovora, niti pojasnil, ali so ob pripravi tega zakona razmislili tudi o tej možnosti. Neko podjetje ima morda ta trenutek 30% manj naročil in v tem času krajša delovni čas. Naslednjega pol leta pa se bo morda število povečalo in takrat bi lahko koristila manjko ur, ki je nastal v predhodnem obdobju. Velja tudi zakon o reševanju podjetij v težavah, ki bi morda s kakšno spremembo prinesel več rezultatov, kot pa jih bo enkraten finančni znesek, ki bo ob prevelikem administriranju, ki smo ga navajeni, najverjetneje prišel v podjetje z zamudo. Pričakovali bi, da bi se ukrepi med seboj dopolnjevali in da ne bi uvedli ene možnosti, ob tem pa pozabili na pet ali deset drugih, ki so morda boljše in bi bile učinkovite same po sebi, še bolj pa v paketu ukrepov. V tem smislu smo vložili več zakonskih predlogov, o katerih bomo danes še razpravljali. Od Vlade pričakujemo, da temeljito razmisli, kako bo, s kakšno hitrostjo in opremo peljala našo barko skozi razburkane čase in kako bo z razburkanega in viharnega morja izšla z vsemi mornarji in čim manj poškodovano ladjo. Naj ne razmišlja le o kapitanu in vodstveni ekipi, ki so na varnem, na svojem poveljniškem mostu, ampak o vseh, ki so na ladji z njimi in skrbijo, da le-ta deluje in uspešno plove vsak dan.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana javnost! Ne zamerite mi, če bom v predstavitvah stališč Poslanske skupine Zares mogoče ponovil kakšne že slišane stvari za to govornico. Tudi nam je jasno, da gre za enega od ukrepov¸, s katerimi se Vlada sooča z nastalo gospodarsko krizo, nas veseli pri vsem skupaj, da je kljub hitremu sprejemanju bilo zagotovljeno sodelovanje marsikatere vpletene strani in tudi vseh poslanskih skupin, in nas veseli, da je na odboru tekst, ki je zdaj pred nami, bil soglasno sprejet. Zdi se nam pomembno poudariti, da je glavni namen tega zakona ohranjanje delovnih mest, sekundarno šele mogoče socialna varnost zaposlenih in sekundarno šele višja konkurenčnost gospodarstva. Tako se zavedamo, da tukaj ne bodo pričakovanja vseh strani 100% uresničena. Se nam pa zdi pomembno povedati, da ob opredeljevanju glede zakona, ki je danes pred nami, ne bomo poslanci in poslanke pred enoznačno dilemo, ali smo za interese delavcev, ali smo za interese kapitala, ali smo za interese Gospodarske zbornice, ali smo za interese sindikatov, mi verjamemo, da je to zakon, ki bo obema vpletenima stranema ob pomoči države, in božji, pomagal izvleči podjetja, ki se bodo za to odločila, iz situacije, v katero jih je pahnila gospodarska kriza. Res je, da smo imeli tudi ob obravnavi tega zakona določene dileme. Prva je, recimo, ta, kaj narediti z - da rečem v navednicah - "prostim časom"; skratka ob zmanjševanju delavnika s 40-ih tedenskih na 36 oziroma 32 ur ostaja 4 oziroma 8 ur, za katere lahko po svoje rečemo, da je država neke sorte sodelodajalec in verjamemo, da bi bilo smiselno, da bi se te ure porabile za dodatna izobraževanja. Vemo, da gre za interventni zakon, razumemo, da ministrstvo ni moglo predvideti, kaj bi se v tem času dalo početi. Upamo pa, da bo mogoče še celo, dokler bo trajal ta zakon o sodelovanju z Ministrstvom za šolstvo, z Ministrstvom za tehnologijo, visoko šolstvo, znalo najti poti, da bo tudi ta čas koristno porabljen in da bo, kot je predhodnica omenila, tudi ta zakon pomenil neko razvojno naravnanost; da bodo slovenska podjetja izšla iz te krize z bolj izobraženo delovno silo, kot pa so vanjo stopile, kar je seveda, da se ne ponavljam, v skladu s strategijo lizbonsko in še s čim, k čemer stremimo. Druga dilema, pred katero smo se našli, je ta, da zakon težje omogoča pomoč za manjša podjetja, še posebej pri drastičnem znižanju števila delovnih ur. Res je tudi, da moramo priznati, da zakon rešuje hrbtenico slovenskega gospodarstva, da pa ostala tkiva, da tako rečem, in mišice bodo morale počakati še na kakšen drug zakon. Verjamem pa, da kondicija splošna slovenska gospodarstva - da ga s tem ohranjamo, skratka. Posebej dobro se nam zdi, da zakon posebno vlogo in odgovornost daje tako delodajalcem kot tudi sindikatom pri reševanju nastale krize. Upam, da se vsi vpleteni v ta proces tega zavedajo, čeprav mi nekateri današnji dogodki v to ne vlivajo ravno zaupanja. Verjamemo pa, da bi v primerih dobre prakse, kjer bodo sindikati in delodajalci znali najti prave rešitve, tudi ob pomoči tega zakona, skratka, da bo ta dialog, ki se bo v podjetjih vzpostavil zdaj, v časih krize, lahko dobro napotilo za bodoče. Glede na vse rečeno, verjamemo, da je to v dani situaciji dober zakon, ki ga bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložil poslanec Rudolf Petan. V zvezi s tem predlogom zakona je Odbor za finance in monetarno politiko predlagal Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsedniku odbora gospodu Radu Likarju za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Odbor za finance in monetarno politiko je na podlagi 42., 128. in 142. člena Poslovnika Državnega zbora na 6. nujni seji 13. 1. 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki ima le pripombo glede uporabljanja nomotehnike v besedilu 1. člena. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade, v katerem Vlada navaja razloge, zaradi katerih predlagane rešitve ne podpira, in meni, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. K predlogu zakona je Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke vložila amandma, s katerim je bila upoštevana pripomba Zakonodajno-pravne službe. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe in Gospodarske zbornice Slovenije. Minister za finance je v okviru dodatne obrazložitve mnenja Vlade med drugim poudaril, da bi bilo izvajanje predloženega zakona brez velikih težav pri nadziranju obračunov DDV in nekaterih zavezancev in pri preverjanju upravičenosti zahtev za vračilo DDV praktično neizvedljivo. Predlagano skrajšanje roka za vračilo DDV bi pomenilo tudi precejšnji likvidnosti izpad javnofinančnih prihodkov med letom in povečanje proračunskega primanjkljaja. Ob upoštevanju mnenja Vlade je odbor še pred obravnavo posameznih členov predloženega zakona v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora najprej razpravljal o predlogu sklepa, da predloženi zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Poudarki iz razprave tistih členov odbora, po mnenju katerih bi bilo predlagani zakon treba sprejeti kljub negativnemu mnenju Vlade, so naslednji. Skrb za likvidnost državnega proračuna bi morala biti podrejena skrbi za likvidnost podjetij in ne obratno. Cilj predloga zakona je izboljšanje likvidnosti slovenskega gospodarstva oziroma olajšanje poslovanja podjetij, ki čim prej potrebujejo dodatna sredstva za investiranje oziroma nov zagon. Politična odločitev je, ali s predlaganim ukrepom likvidnostno razbremeniti gospodarstvo glede na to, da je možnost likvidnostnega prerazporejanja sredstev državnega proračuna nedvomno večja. Po mnenju večine razpravljavcev dejstvo, da davčna uprava še vedno nima ustreznega informacijskega sistema, ni utemeljen razlog za zavrnitev predlaganega skrajšanega roka za vračilo DDV, predstavlja pa določeno oviro. Možno je najti kompromis ter rok temu prilagoditi; namesto 7-dnevnega roka določiti na primer 15-, 20- ali 30-dnevni rok. Za tako skrajšanje roka so bili tudi nekateri poslanci koalicije, vendar so to izraženo podporo umaknili. Poudarki razpravljavcev, ki predlogu zakona nasprotujejo so naslednji. Reševanje likvidnosti podjetij je pomembno, a treba se je pri tem zavedati tehničnih možnosti za izvedbo predlaganih rešitev. Pomembno je tudi vprašanje finančnih posledic predlaganega zakona za državni proračun, zato je njegovo sprejemanje brez hkratne obravnave rebalansa proračuna nesprejemljivo. Predlog zakona ima pozitiven učinek za del gospodarstva, ki dobi sredstva vrnjena v kratkem roku, negativnega pa za proračun, saj ob nižjih prilivih na strani prihodkov ne bo mogoče financirati nekaterih izdatkov. Poiskati je treba ustreznejšo in zlasti celovitejšo rešitev za dosego istega cilja, torej, zagotovitev večje likvidnosti gospodarstva. Tudi problem informacijskega sistema zahteva poglobljeno razpravo. Minister za finance je v zvezi z izraženimi stališči, ocenami in mnenji posameznih razpravljavcev poudaril naslednje. Pri odločanju o predlaganem zakonu gre za strateško odločitev Državnega zbora. Predlagani 7-dnevni rok za vračilo presežka DDV do vzpostavitve novega informacijskega sistema davčne uprave ni realen. Upoštevati pa je treba tudi finančne posledice, ki bi v primeru 30-dnevnega roka povračila pomenile izpad prihodkov proračuna iz naslova DDV v višini 150 do 160 milijonov evrov. Trenutna javnofinančna situacija takšnega likvidnostnega izpada javnofinančnih prihodkov ne dopušča, saj je zaradi že sprejetih ukrepov Vlade proračunski primanjkljaj že na meji maastrichtskega kriterija. Predlagani ukrep je zato po mnenju ministra treba obravnavati v sklopu ostalih ukrepov, ki jih bo pa Vlada predlagala po rebalansu proračuna. Po razpravi je odbor z 8 glasovi za in 7 proti sprejel naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo bi želel dati predstavniku predlagatelja zakona, mag. Andreju Vizjaku, za uvodno predstavitev, vendar ga ne vidim v dvorani. Zato sprašujem Vlado Republike Slovenije, ali želi podati stališče do predloga matičnega delovnega telesa? Prosim, mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! V poročilu, ki smo ga pravkar poslušali, je bilo pravzaprav povedanih že kar nekaj argumentov, zaradi katerih Vlada ne more podpreti predloga zakona, ki ste ga nekateri poslanci vložili. Dovolite mi, da morda čisto na kratko vendarle ponovno podkrepim razloge, ki so nas vodili na Vladi k zavrnitvi predlog zakona. Ne zanikamo, da je treba sprejeti ukrepe, ki bodo izboljšali likvidnostni položaj gospodarstva, vendar moramo pri teh ukrepih gledati tudi na druge segmente delovanja te države. In neminovno je eden od segmentov fiskalni. V predlogih ukrepov, ki jih je Državni zbor že obravnaval in tudi sprejel, smo predlagali celo vrsto ukrepov, ki bodo vodili in že vodijo k izboljšanju likvidnosti gospodarstva. Če bi sprejeli predlog, ki ga predlagate bi to pomenilo povečanje samo proračunskega primanjkljaja v letu 2009 s sedanjih 2,4% - brez dodatnih obveznosti, ki se bodo morda pri rebalansu izkazale za potrebne - na 3,2% BDP. Če k temu dodamo še približno 1% primanjkljaja drugih enot sektorja države, ki so relevantne za presojo fiskalnih kriterijev po Maastrichtu, potem bi prišli na primanjkljaj, ki bi krepko presegel 4%. Mislim, da bi to kljub situaciji, ki ni ugodna ne za gospodarstvo ne za finančni sistem, zelo težko zagovarjali takšen velik primanjkljaj. Zato ponovno poudarjam, da predlog, kakršen je v letošnjem letu v takšnem obsegu in takšni obliki, absolutno ni sprejemljiv. Vlada pa ne zavrača možnosti, da morda najdemo kakšno vmesno rešitev, ko bomo predlagali rebalans v Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Predstavniki ministrstva! V Slovenski nacionalni stranki smo pristaši v trenutnem stanju, kakršno je - torej napovedani recesiji in prihajajoči predvideni krizi - smo pristaši sprememb. In smo pristaši sprememb predvsem na področju davčne politike, kapitala in dela; torej na področju davčne politike v vseh smereh. Četudi so se vsebine, ki smo jih včeraj obravnavali na matičnem delovnem telesu, pokazale kot poskus, da se začne nekaj premikati na davčnem področju, je prva pripomba z naše strani ta, da delamo preveč parcialno; druga, da delamo počasi in prepočasi; tretja, ki je čisto objektivna, je, da se sprašujemo zakaj - glede na to, da so predlagatelji te spremembe zakona iz vrst SD - tega niso storili že prej. Ne glede na to pa je prav, da so to spremembo dali in v Slovenski nacionalni stranki bomo in smo včeraj in tudi danes bomo podprli ta predlog zakona ali, če želite, bomo nasprotovali stališču, ki bo dano. Zakaj? Zaradi tega, ker že dokazujejo druge države, če želite Nizozemska, Irska, da se to da, da se lahko zmanjša rok za vračilo preplačanega DDV-ja s 60 dni na manj. To se na Nizozemskem in Irskem dogaja v desetih do sedmih dneh, v Estoniji celo v petih dneh in v veliki Veliki Britaniji je rok 30 dni. Zanimivo je, da tudi pri nas velja, da za zavezance, ki zaradi pretežnega izvoza blaga oziroma dobav znotraj Evropske skupnosti, velja določen rok 30 dni in ne 60. In zanimivo je, da je bil na matičnem delovnem telesu dan tudi predlog, da pa bi vendarle na tem področju nekaj storili in vsaj zmanjšali - ne na 7, ampak na 30 dni - da je bil tudi ta rok zavrnjen. V Slovenski nacionalni stranki in tudi sam osebno ne pristajam na izgovore, da je to nek ustaljen ritem, ki smo ga navajeni, da takšen mora biti, da ni mogoč nadzor, če bomo zmanjšali teh 60 dni, da nimamo informacijskega sistema, ki bi bil zmožen spremembo vpeljati - seveda ga imamo, saj bi se ta sprememba, če bi bila vpeljana, ravnala po tisti, ki za izvoznike velja že za 30 dni. No, na odločitev ni vplivala tudi moja trditev, ki jo bom danes ponovil. Če bi nam rekli, da nam bodo plačali naše delo za januar ne 5. februarja, ko imamo plače, ampak 5. aprila in nas bi vprašali, ali bi mogoče raje, da bi se to zgodilo 5. marca ali 10. februarja, jaz sem prepričan, da bi vsi rekli 10. februarja - v čim krajšem času. Če mi kot potrošniki ali pa kdo drug, podjetja morajo plačati davek na dodano vrednost takoj, jaz ne vem, zakaj se ne bi preplačani davek obračunal tudi takoj. Jaz razumem, da sta vedno dve strani; jaz razumem, da ima država in proračun in jaz razumem, da nastajajo neke posledice, ampak te posledice bodo vidne iz spirale. Če mi ne bomo pomagali na tak način na davčni politiki in hitro ob nastajajoči recesiji, potem nič ne pomaga, če proračun ne bo okleščen letos, ker ne bomo pač ob določen denar, zato ker bo prihodnje leto zelo okleščen na račun socialnih transferjev in marsičesa še. Kot rečeno, zakon o davku na dodano vrednost mi podpiramo v katerikoli obliki, da se ta rok zmanjša, in prepričani smo, da bi bil to prvi, ampak pomemben korak hitri pomoči v boju proti recesiji.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, spoštovane poslanke in poslanci. Že najmanj dva meseca dan za dnem beremo o finančni krizi, krizi bančnega sistema, krizi realnega sektorja, odpuščanjih delavcev in črnogledih napovedih. Vzporedno s tem, beremo tudi napovedi Vlade, kako bo s celovitimi ukrepi posegla v to dogajanje in rešila iz dneva v dan težjo situacijo. Včeraj so prvaki vladnih strank zopet pompozno napovedali 22 ukrepov za zmanjšanje stroškov države in razbremenitev gospodarstva. Kaj konkretnega za slovensko realno gospodarstvo pa smo do sedaj naredili, se vprašam? Bore malo. Noben vladni ukrep v tem trenutku še ne učinkuje. Predsednik Vlade se norčuje iz slovenskih državljank in državljanov in tudi iz institucije predsednika Vlade z varčevalnimi ukrepi, imenovanimi "kosilo in kavico si plačam sam". Predsednik države pa brez problema za eno potovanje v tujino zapravi toliko denarja, kot ga ne bo predsednik Vlade s svojo reprezentanco prihranil v celem mandatu vladanja. S takšnim varčevanjem ne bomo naredili ničesar. Žal do sedaj še nismo slišali za noben konkreten varčevalni ukrep, s katerim bi prihranili nekaj milijonov evrov, ne pa nekaj deset evrov. Žal med drugim tudi beremo o obljubah ministra za pravosodje o povišanju plač sodnikom na nivo poslanskih plač in tudi o zahtevah drugih sindikatov v javnem sektorju o dvigovanju plač - kot da nismo vsi na isti ladji! V težki situaciji, kakršni se nahaja slovensko gospodarstvo, pa je največji absurd naslednja argumentacija Vlade, s katero vladna koalicija zavrača predlog zakona, ki je sedaj pred nami. Citiram: "Skrajšanje roka za vračilo pa bo posledično vplivalo tudi na likvidnostni izpad javnofinančnih prihodkov med letom in na povečanje proračunskega primanjkljaja za leto v višini dvomesečnega vračila DDV, kar je glede na povprečni mesečni znesek vračil v letu 2008 338 milijonov evrov oziroma 3,8 BDP." V času, ko bi morala država pomagati gospodarstvu in podjetjem z ukrepi, ki bi razbremenila likvidnostne probleme njihovega poslovanja, morajo ta ista podjetja reševati likvidnostni položaj očitno javnih financ. Vlada torej noče ali ne želi hitreje ali pa, če hočete, kar se da hitro vrniti denarja, ki je last gospodarskih družb in ne last države. To je skregano z vso logiko in z vsem razumom. Po eni strani vehementno govorimo o pomoči podjetjem, po drugi strani pa jim ne želimo vrniti njihovega denarja in to kar se da hitro. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke se s predlogom sklepa, da predlagani zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne strinja in bo glasovala proti takšnemu predlogu sklepa. Če je problem prekratek rok za vračilo preveč izplačanega DDV, predlagamo, da skupaj popravimo zakon v neke izvedljive okvire in tako najdemo nek kompromis. Upamo in pričakujemo, da boste našemu predlogu sledili tudi v strankah koalicije, še posebej v luči obljube predsednika Vlade, da se bo prisluhnilo dobrim predlogom opozicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Vsem skupaj prijazen dober dan. Seveda, kaj reči o tem predlogu zakona, ki je zagotovo najprej želel biti všečen. Ob takšnih zgodbah sem se spomnil zaključka enega od prijaznih vicev, ki pravi, kaj pa otrok ve, kaj je 500 kilogramov, pač prime in nese. Kaj sem hotel s tem povedati? Da je rok 7 dni za razmere, ki jih imamo ta trenutek v Sloveniji, zagotovo prekratek. Se ga ne da realizirati. Zagotovo pa je cilj in namen, da se denar tistim, ki so ga preveč plačali, vrne prej, zagotovo tisti, ki ga je treba podpreti, ga pohvaliti in mu nameniti vso pozornost, zato sem tudi vesel, da je Ministrstvo za finance obljubilo, da bo pri predlogu rebalansa razmišljalo tudi o tej možnosti. Danes sem poklical na enega od slovenskih davčnih uradov in se tam z ljudmi, ki delajo to vsak dan, pogovoril, kako pa bi to zgledalo v resnici in kakšen je rok. Moram reči, da je bilo večinsko mnenje, da bi se zadeve dalo prekontrolirati, pregledati dejansko v 30-ih dneh in takšen predlog bi od ministrstva v naši poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije pri predlogu rebalansa proračuna z veseljem potrdili. Seveda, nekaj, kar pa tisti trenutek ni realno predpisovati zakonsko, je pa seveda nespametno. Ali pa drugi primer. Poglejte, tako kot če bi bile takrat, kadar je gripa, čakalnice polne, bi zdravniku namesto 20 minut ali pol ure predpisali 3-4 minutni rok za pregled pacienta. Posledice bi bile zagotovo za marsikoga usodne. In v Poslanski skupini LDS vidimo dve težavi. Eno je seveda takojšnja in trenutna neizvedljivost, na drugi strani pa tudi to, da pomen, jaz mislim, da ne usodne, in pritrjujem razpravljavcu pred menoj, da tak izpad za državni proračun ni in ne more biti usoden, zagotovo pa mu v določenem delu in v določenih trenutkih lahko predstavlja težavo, ki jo je treba vnaprej predvideti, da se ji lahko izognemo. In zato še enkrat poudarjam, da podpiramo proučitev možnosti s strani vlade in pričakujemo konkretno rešitev. Do takrat in zaradi omenjenih in navedenih razlogov v Liberalni demokraciji Slovenije predloga ne podpiramo in bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da ta trenutek zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Lepo pozdravljeni gospod predsednik Državnega zbora! Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovane predstavnice Ministrstva za finance! Poslanska skupina Socialnih demokratov ima naslednje stališče. Skrajšanje plačilnih rokov je smiselno, vendar ne na račun zmanjšanja davčnega nadzora, ker bi to povzročilo manjše odkrivanje goljufij davčnega vrtiljaka. Zaradi predlaganega ukrepa bi se tudi povzročil velik izpad sredstev za državni proračun, kar pomeni, da bi Vladi zmanjkalo sredstev za zagotavljanje nekaterih pomembnih ukrepov za zmanjšanje učinkov finančne krize. Zaradi tega se strinjamo s tem, da se danes predlagani zakon zavrne, vendar pa naj Vlada prouči skrajšanje plačilnih rokov na način, ki ne bo povzročil zmanjšanja davčnega nadzora in ne bo povzročil večjega izpada sredstev za državni proračun. Skrajšanje roka za vračilo iz 60 dni oziroma iz 30 dni na 7 dni bi v danem trenutku pomenilo tudi precejšen likvidnostni izpad javnofinančnih prihodkov. Naj tudi ponovim, kar je bilo že prej povedano. Tridesetdnevni rok plačila danes že velja za izvozno usmerjene gospodarske družbe. Problem pa je v tem, da bi prišlo do likvidnostnega izpada javnofinančnih prihodkov, zlasti v mesecu, ko bi prišlo do te spremembe, saj bi bilo potrebno zagotoviti sredstva za vračilo DDV-ja za mesec prej. Zaradi predlaganih sprememb, se bi na podlagi podatkov iz leta 2008 zmanjšali prihodki v proračunu iz naslova DDV za okoli 150 do 160 milijonov evrov, kar pomeni, da bi zaradi predlaganega ukrepa nekje morali rezati sredstva. Ne vem, ali so kolegi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ob vložitvi predloga razmišljali o tem, kje se bodo sredstva danes vzela. Verjetno ne, ker bi znižanje rokov na 7 dni zmanjšalo tudi prihodke iz naslova DDV. Naj pri tem spomnimo, da je Vlada že s spremembami Zakona o davčnem postopku zagotovila tekoče zmanjševanje obremenitve pravnih oseb s tem, da se bo pri določitvi višine akontacije davka od dohodkov pravnih oseb za leto 2009 lahko upoštevala stopnja davka, ki bo veljala v letu 2009 in ne stopnja davka iz preteklega leta, kakršna je veljavna ureditev. Na ta način se bo višina plačanih akontacij davka bolj približala višini davka, ki ga bo potrebno plačati v letu 2010 na podlagi obračunov davka. Predlagani ukrep bo likvidnostno razbremenil gospodarstvo. Na podlagi obračunov davkov od dohodkov pravnih oseb, se bo gospodarstvo likvidnostno razbremenilo za približno 50 milijonov evrov letno. Zaradi tega, ker je potrebno racionalno uporabiti denar in sredstva ciljno usmeriti v ukrepe za blaženje posledic finančne krize in zaradi tega, ker bi zakon poslabšal nadzor nad davčnimi zavezanci, bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla sklep matičnega delovnega telesa, to je Odbora za finance, da spremembe Zakona o davku na dodano vrednost danes niso primerne za nadaljnjo obravnavo. Absolutno pa podpiramo sprejem takšne rešitve za likvidnostno razbremenitev gospodarstva takoj po sprejemu rebalansa državnega proračuna, o čemer je govorila tudi gospa državna sekretarka Ministrstva za finance. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovane predstavnice Vlade, kolegice in kolegi! Predlagali smo v parlamentarno proceduro zakon, s katerim bi znatno skrajšali rok vračila preplačanega davka na dodano vrednost tistim gospodarskim subjektom, ki so ga več plačali, kot bi ga bilo potrebno. Torej, so državi plačali več davka na dodano vrednost kot se je pa po obračunskem obdobju izkazalo, da ga je bilo potrebno plačati. Doslej je bil ta rok 60 dni. 60 dni je torej država vrtela preplačani davek podjetij in jim tega davka ni vrnila, in sedaj pravi, da če bi se ta rok skrajšal na 7 dni, da bi bilo to javnofinančno nevzdržno. Torej, to je paradoks, to je neverjetno, da govoriš, če moraš vrniti nekaj kar so ti dali drugi, da bodo trpele tvoje finance zaradi tega. Taka država je bolna, oprostite. Taka država, ki pogreša denar, ki si ga je sposodila, ki ga je dobila od gospodarstva prej nazaj, taka država, oprostite, ni zdrava. In jaz se ne čudim, da mi tu govorijo, da ima to nevzdržne javnofinančne posledice, če vrneš nekaj, kar ni tvoje. Če vrneš davek, ki ga je gospodarski subjekt preplačal, da je to javnofinančno nevzdržno. To nima nikakršnih posledic na javne finance, če ti vrneš nekaj prej kot je bilo po nekih togih standardih zapisano dotlej. In res je, da so vedno na tem nesrečnem Ministrstvu za finance gledali togo skozi eno proračunsko leto in so govorili: ja, res je v enem letu bomo pa imeli zaradi tega, ker bomo morali prej nekaj vrniti, neke finančne posledice. Vendar, spoštovani, imejte enkrat to širino in to odgovornost do slovenskega gospodarstva, da ta denar gospodarstvo bolj rabi kot ga je morebiti potrebovalo pred pol leta, enim letom, dvema letoma, petimi leti. Danes je gospodarska kriza v Sloveniji tudi, ne samo v Evropi in svetu. Danes gospodarstvo še kako potrebuje ta denar in prosim, pojdite preko enih standardnih birokratskih miselnih vzorcev, da je likvidnost države pred likvidnostjo podjetij, ne pa likvidnost tega, da bodo, ne vem, lahko trošili tisti, za katere ste se odločili, da bodo trošili. Torej ne morem razumeti, da skozi javne finančne posledice razlagate nesprejemljivost tega predloga. Drugič. Ne morem verjeti, da je v Estoniji, kjer je rok vračila preplačanega DDV-ja 5 dni, situacija drugačna. Torej, da so tam lahko birokracijo zdresirali in vzpostavili informacijske sisteme, da lahko sprocesirajo vse potrebno in vrnejo davek v petih dneh. Radi se zgledujemo po razvitih državah. Po Nizozemski, Irski. Tam je rok med 7 in 10 dni. Zakaj ne more Slovenija enkrat biti primerljiva tudi s temi državami in česa torej vas je pravzaprav strah? Nadzor je vedno po tem. Nihče, ki se mu obračunava in vrača preplačan davek na dodano vrednost, ni deležen obiska davčnega inšpektorja in nadzora še pred vračilom, razen, če res ni nekega hudega suma, da je kaj narobe. Po navadi se nadzor vrši kasneje in ne morem razumeti, da bi bil to argument za to, da bo več zlorab, da je ta zakon nesprejemljiv. Torej predlagamo, da se s tem zakonom okrepi likvidnostna sposobnost podjetij, da se podjetjem pomaga, da se jim gre nasproti, da se jim vrne tisto, kar je njihovo, prej kot je ta trenutek zapisano v veljavnem zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Predlagana sprememba Zakona o davku na dodano vrednost predstavlja enega izmed smiselnih in potrebnih ukrepov, ne samo v danih razmerah finančne krize, ampak je šestdesetdnevni rok za vračanje sredstev iz naslova preplačil davka na dodano vrednost na splošno nesprejemljiv. Bi ga bilo zato potrebno že zdavnaj skrajšati. Zato je predlagani ukrep na prvi pogled vsekakor logičen in smiseln. Vendar je za njegovo realizacijo potrebno zagotoviti vsaj tri pogoje, in sicer pospešeno kontrolo obračuna davka na dodano vrednost ne revizije, ustrezen informacijski sistem v davčni upravi in premostitev izpada proračunskih prilivov v letu 2009. Netočna je namreč navedba predlagatelja zakona, da zakon nima finančnih posledic. V letu 2009 bi znašal izpad proračunskih prilivov več kot 300 milijonov evrov v kontekstu zakonskega predloga. V primeru skrajšanega 60-dnevnega roka na polovico, to je na 30 dni, kar bi bilo z uporabo obstoječega informacijskega sistema še možno, pa dobrih 150 milijonov evrov. Brez zagotovitve novega informacijskega sistema in brez premostitve izpada proračunskih prilivov v tem trenutku ni možno podpreti sicer smiselnega in potrebnega predloga zakonskih sprememb, zato bomo v Poslanski skupini Zares podprli stališče matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da je ta predlog zakona prišel v sprejemanje v času, za katerega vsi vemo, da je neugoden, z različnih vidikov. Ena izmed neugodnosti, ki jo najbolj občutimo, je zagotovo problem nelikvidnosti gospodarstva. Druga je slaba finančna kondicija javnih sredstev in proračuna, ker dokler ne bomo imeli pred sabo proračuna, niti ne bomo natančno znali, vsaj poslanke in poslanci ne, identificirati, kakšna je. In tretja je nesporna ugotovitev, da se ta trenutek pripravlja rebalans in da bo v okviru priprave in sprejema rebalansa mogoče še marsikakšno ambicijo, ki jo imamo, uresničiti ali jo morebiti celo prolongirati, če bodo umanjkala potrebna finančna sredstva. Ta predlog zakona oziroma spremembe roka za vračilo preplačanega DDV seveda ni nič novega. Že dlje časa ga poznamo, ker je na to opozarjalo gospodarstvo, tudi v svojih dokumentih, ki jih je pošiljalo tako na Vlado kot v Državni zbor. In to, kar je, recimo temu, povzela iz teh opozoril opozicija, ki je predlagala zakon, je samo nekoliko radikaliziran predlog. Torej, z 10 dni se je prešlo na zahtevek, da se rok vračila s 60 dni skrajša na 7 dni. Ocenjujemo pač - in tako smo ocenjevali tudi na matičnem delovnem telesu, tudi predstavniki DeSUS-a -, da je ta predlog nekoliko preveč radikalen, da je v tem trenutku pretiran in da takšnega, kakršen je bil predlagan, ni mogoče kar podpreti. Je pa res, da smo podpirali ves čas intenco tega zakona, in je smiselna, ki jo je treba ne zgolj podpreti, tudi implementirati v času, ki je pred nami, in na ta način pomagati gospodarstvu. Če se niso mogli kar takoj strinjati s predlogom, ki je bil v zakonu zapisan in če hkrati podpiramo intenco tega zakona, potem je jasno, da smo bili pri odločanju v zadregi. Iz te zadrege smo si skušali pomagati na ta način, da smo predlagali amandma, ki bi rok vračila premaknil na 30 dni. Vsaj v prvi diskusiji ga je večina poslank in poslancev na matičnem delovnem telesu tudi podpirala, ministrstvo pa je ocenjevalo, da je, kljub temu da zadeva vzdržnost proračuna, prezahteven. Mi smo ves čas zavračali, torej v Poslanski skupini DeSUS, argument, da so zadržki tisti, ki bi jih morali upoštevati, tehnične narave. Skratka, da informacijski sistem ni ustrezno pripravljen in želeli smo najti ta kompromis, da bi se pri 30-ih dneh, morebiti tudi pri kakšni drugi številki, ustavili. Do tega sporazuma ni prišlo in mi smo bili pripravljeni, sam osebno, podpreti predlog, ki ga je Vlada predlagala in ki ga je kasneje sprejelo matično delovno telo, samo pod pogojem, da minister javno da zavezo, da bo naš predlog amandmaja upošteval pri rebalansu. Torej ne samo da bo to poizkušal, kakor je bilo rečeno v uvodni predstavitvi s strani državne sekretarke, dal je javno zavezo o tem, da bo ta naš predlog upoštevan v proračunu, v rebalansu proračuna. To tudi pričakujemo in to se da izpeljati tudi na ta način, da bo morebiti v denarnih izvajanjih nekaterih investicij programov, projektov prišlo do zamikov, ki jih bo država morebiti lažje prenesla kot pa prenaša nelikvidnost naše slovensko gospodarstvo. Torej, to je razlog ta ministrova zaveza, da smo bili pripravljeni podpreti predlog, ki ga je kasneje sprejel Odbor za finance in monetarno politiko. Torej, Poslanska skupina DeSUS bo glasovala za predlog kakršen je bil na matičnem delovnem telesu sprejet.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O DAVKU O DOHODKIH PRAVNIH OSEB, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo predložil poslanec mag. Andrej Vizjak. Besedo dajem predlagatelju zakona mag. Andreju Vizjaku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Spoštovane predstavnice Vlade, spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke, poslanci! Pravzaprav sem ta zakon vložil po tem, ko se je Vlada negativno opredelila do identičnega zakona, ki ga je sprejela prejšnja vlada in ga poslala v parlamentarno proceduro. Prejšnja vlada se je v obdobju tekočih poslov, se pravi po volitvah in pred nastopom oziroma pred izvolitvijo nove vlade, želela v parlamentu učinkovito in tudi hitro in v ustreznem obsegu odzvati na grozečo finančno in gospodarsko krizo. Takrat je bil nekoliko drugačen čas kot danes. Številna podjetja so takrat nekoliko manj čutila krizo kot danes. Od takrat do danes je minil kakšen mesec ali dva in posledice, ki jih je pustilo neukrepanje Vlade in parlamenta, marsikdo bolj pozna, kot bi bilo treba. In zato sem pravzaprav želel, bolje kasneje kot nikoli, še enkrat poskušati prepričati poslanke in poslance, da je predlog o dodatnih razbremenitvah, o nekoliko razvojnem gledanju pri pomoči gospodarstvu tisto tapravo, kar del oziroma tisti razvojno usmerjen del gospodarstva v Sloveniji rabi in pričakuje. Pričakuje, da mu gre država nasproti pri investicijah, pri razvoju in raziskavah, da ga razbremeni, da se skozi znižano splošno davčno stopnjo Slovenija predstavi kot bolj davčno privlačna država. Da se tudi skozi davčne olajšave spodbuja investiranje, tako tistih domačih podjetij, ki imajo ambicije po investiranju, kot morebiti koga drugega v neposredni okolici, kjer je lahko davčno okolje manj prijazno. Zato smo predlagali tri temeljne ukrepe. Prvič: dvig davčnih olajšav za raziskave in razvoj. Z 20 na 40% oziroma s 40% na 60% tam, kjer so nekoliko večje razvojne potrebe gospodarstva, v tistih bolj odročnih delih Slovenije. Mimogrede, prepričan sem, da če bi ravnal še bolj odprto in bolj razvojno, bi bilo verjetno smiselno, spoštovani predsednik, predlagati 100% davčne olajšave za raziskave in razvoj. Drugič. Predlagali smo uvedbo 30% davčne olajšave za investicije v opremo in neopredmetena osnovna sredstva. S tem bi tistim podjetjem, ki imajo razvojne programe, ki se sedaj odločajo ali v teh negotovih časih iti v investicijo ali nadaljevati z investicijo, tistim podjetjem bi stopili naproti. Pojdite v investicijo države in del te investicije vam bo priznala kot davčno olajšavo in ne boste od tega plačali davka. Tretji predlog je bil ta, da znižamo splošno davčno stopnjo za dve odstotni točki, da bo v Sloveniji splošna davčna stopnja 18 in ne 20% in da se bomo vsako leto z eno odstotno točko temu približevali. Vsi ti ukrepi so, po moji oceni, nekakšno drugačno gledanje na to, kaj potrebuje slovensko gospodarstvo, od tega, kako na to gleda slovenska vlada. Namreč, mi smo želeli s paketom učinkovitih močnih ukrepov na začetku, ko je kriza trkala na vrata, povedati gospodarstvu: pojdite naprej, bodite pogumni, država je z vami in vam bo pomagala. Ne, Vlada je rekla: mi smo pogumni, nimamo denarja, mi bomo čakali in bomo s kozarcem vode gasili tu en požar, tam eno streho in podobno. In če bo takšen pristop Vlade tudi v prihodnje, spoštovani, boste gasili po pogorišču in tega si mi v opoziciji ne želimo. Zato predlagamo in bomo predlagali nove in nove ukrepe za blažitev in za pomoč in za razbremenitev gospodarstva. In še to, včeraj je Odbor za finance dobesedno izmaličil ta predlog, zato smo danes ponovno vložili amandmaje, ki postavljajo predlog na tisto učinkovito osnovo, kot je bila sprva skozi predlog tudi predlagana in zamišljena. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem članu odbora gospodu Miroslavu Klunu za predstavitev poročila odbora.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 6. nujni seji dne 13. 1. 2009 obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložil poslanec Državnega zbora mag. Andrej Vizjak. Obravnavo po skrajšanem postopku je na svoji seji dne 8. 1. 2009 potrdil Kolegij predsednika Državnega zbora. Na seji odbora so sodelovali: predlagatelj zakona mag. Andrej Vizjak, v nadaljevanju predlagatelj, minister pristojen za finance, predstavnici Vlade in finančnega ministrstva, predstavnik Obrtne zbornice Slovenije in predstavnica Gospodarske zbornice Slovenije. Poleg zakonskega predloga so člani odbora v obravnavo prejeli mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 9. 1. 2009, v nadaljevanju ZPS, in mnenje Vlade Republike Slovenije, v nadaljevanju Vlada, z dne 12. 1. 2009 s predlogi amandmajev k 1., 2., 3. in 4. točki oziroma členu zakonskega predloga. Gre za amandmajske predloge za črtanje 1., 3. in 4. člena, s hkratno spremembo 2. člena predloženega besedila. Na začetku obravnave na seji odbora, je amandmaje na podlagi mnenja ZPS vložila tudi Poslanska skupina SDS in sicer k 2. členu za novi 4.a člen in k 5. členu zakonskega predloga. Odbor je v okviru dodatnega delovnega gradiva poleg pregleda vloženih amandmajev prejel še predloga za amandmaja odbora na podlagi mnenja ZPS, in sicer za novi 4.a člen prehodne določbe in k 5. členu zakonskega predloga. Na sami seji sta bila na odboru s strani poslanca SD Miroslava Kluna, predsednika Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, sprva kot predlog za amandma odbora k 2. členu, v ustrezno spremenjeni umestitvi pa kot predloga za novi 4.b in 4.c člen, predložena še amandmaja, ki sta razvidna iz nadaljevanja tega poročila. Predstavnica ZPS je v predstavitvi mnenja navedene službe poudarila, da so pripombe nomotehnične narave in v amandmajskih predlogih v zadostni meri upoštevane. Glede predloga za amandma poslanca SD Miroslava Kluna k 2. členu zakonskega predloga pa je v nadaljevanju predlagala ustreznejšo umestitev med prehodne določbe, ki je bila ob nadaljnji obravnavi ustrezno izvedena. Predlog za nova 4.b in 4.c člen. Skladno z obrazložitvijo mnenja Vlada predlaga črtanje 1., 3. in 4. člena zakonskega predloga iz razloga, ker od ukrepov, ki so predmet navedenih določil obravnavane novele, po ocenah ni pričakovati bistvenih pozitivnih učinkov oziroma posamezen, predviden ukrep presega javne finančne zmožnosti. Z vladnimi spremembami nadomeščeni 2. člen novele pa, kot izhaja iz dane obrazložitve, prevzema osnovno ureditev s tem, da se v okviru javnofinančnih zmožnosti dodatno določa najvišji možni znesek uveljavljene olajšave. S tem se sledi cilju, da tovrstno olajšavo lahko uveljavijo vsi zavezanci, večji učinek pa se pričakuje pri mikro in majhnih podjetjih. Tako določba prvega odstavka določa, da lahko zavezanec uveljavlja znižanje davčne osnove v višini 30% investiranega zneska v opremo in v neopredmetena sredstva, pri čemer je določena najvišja absolutna višina olajšave 30.000 evrov. Znižanje davčne osnove je možno v davčnem obdobju vlaganja, največ v višini 30.000 evrov, vendar največ v višini davčne osnove. V drugem odstavku gre za redakcijski popravek oziroma za uskladitev s terminologijo po Pravilih računovodenja. V nadaljevanju, črtanje pogoja glede na zaposlitve pri uveljavljanju olajšave za investiranje v tretjem odstavku navedenega določila pomeni, da bo zavezanec navedeno olajšavo lahko uveljavil tudi, če nima nobenega zaposlenega. Poseg v četrti odstavek uvaja uskladitev s prvim odstavkom glede višine neizkoriščenega dela olajšave, ki se lahko prenaša v naslednja obdobja, in sicer je ta znesek 30.000 evrov. Popravki petega, šestega in sedmega odstavka odpravljajo redakcijske nedoslednosti veljavnega 55. člena zakona. Določena je uporaba dosedanjega sedmega odstavka, ki je postal šesti odstavek 55. člena, "tudi če najemojemalec izgubi pravico uporabe opreme", in opravljena ustrezna preštevilčenja v šestem in sedmem odstavku člena. Hkrati se zaradi črtanja petega odstavka 55.a člena v osmem odstavku določa preštevilčenje dosedanjega desetega odstavka. Izmed amandmajev kvalificiranih predlagateljev je odbor sprejel amandmaje Vlade Republike Slovenije k 1., 2., 3. in 4. členu zakonskega predloga ter amandma k 5. členu predlagatelja Poslanske skupine SDS [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] Zaradi sprejetih amandmajev sta postala brezpredmetna amandmaja Poslanske skupine SDS k 2. in za novi 4.a člen zakonskega predloga.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Heleni Kamnar, državni sekretarki na Ministrstvu za finance. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Zakon, ki je vložen, je pravzaprav po vsebini povsem identičen tistemu, ki smo ga enkrat že obravnavali in ki ga je Vlada enkrat že zavrnila. Že ob prejšnji obravnavi smo rekli, da bomo ponovno proučili možnost nekaterih rešitev v predmetnem zakonu, ki se nanašajo zlasti na davčne olajšave za investicije. To je Vlada zdaj tudi storila in zato podpira predlog dopolnjenega zakona, ki ga je včeraj izglasovalo matično delovno telo. Ne more pa podpreti celotnih rešitev predlaganega osnovnega zakona, predvsem iz dveh razlogov. Prvi razlog je nedvomno ta, da so ukrepi, ki so posredne narave, slabo ciljani in da bodo njihovi učinki prisotni v gospodarstvu šele v daljšem času. Ne rečemo, da to ni dobro, ampak v tem trenutku si preprosto tovrstnih ukrepov država ne more privoščiti, kajti učinek predlaganega zakona je velik izpad javnofinančnih prihodkov, ki jih nujno potrebujemo tudi za zakonske obveznosti, ki jih je Državni zbor lansko leto sprejel kot dodatne obveznosti in jih je treba financirati. O tem se bomo pogovarjali ob rebalansu. Torej, Vlada podpira predlog dopolnjenega predloga. Lepa hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poglejmo najprej tako poudarjene že sprejete ukrepe Vlade za ublažitev gospodarske krize. Najprej smo na predlog še prejšnje vlade novelirali Zakon o bančništvu in Zakon o javnih financah. Prva sprememba je bila namenjena fizičnim osebam v smislu umiritve panike pred nepotrebnim strahom prebivalstva, da so v nevarnosti njihovi prihranki na banki. Druga novela je bila namenjena predvsem kreditnim institucijam, tudi zavarovalnicam, pozavarovalnicam in pokojninskim družbam, ki naj bi jim zagotavljala pridobitev finančnih virov, katere bi uporabili za spodbujanje gospodarske aktivnosti in za zagotovitev ustrezne kreditne podpore, gospodarstvu in prebivalstvu, potrebne za zagotavljanje virov za poslovanje. Po naših informacijah je ta ukrep invaliden, saj naj do sedaj še ne bi prišlo do niti enega primera uporabe te možnosti s strani upravičencev. Če je ta informacija napačna se opravičujem. Očitno se ta ukrep izkazuje kot neprimeren. Drugi ukrep namenjen gospodarstvu je bila novela Zakona o davčnem postopku, ki je po naši oceni le lepotne narave, saj v ničemer ne razbremenjuje gospodarstva kot takšnega, temveč ureja le likvidnostni tok na relaciji podjetje-država. Po drugi strani pa ta likvidnosti ukrep pride v poštev le za podjetja, ki izkazujejo dobiček. Poraja se nam vprašanje ali imamo v Sloveniji samo dobro stoječa podjetja z izkazanimi dobički. Tretji ukrep namenjen blažitvi posledic gospodarske krize je Predlog Zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa katerega sprejemamo danes. Resnico na ljubo je to prvi ukrep Vlade, ki bi lahko za slovensko gospodarstvo imel konkretni učinek, pa še ta je po naši oceni namenjen v prvi vrsti delavcem, ne pa podjetjem samim, ki bi enak znesek ali pa še večji lahko prihranila z izvajanjem ukrepov, ki so jim že na voljo v okviru delovno-pravne zakonodaje, pa s tem nikakor ne mislimo na odpuščanje. Po naši oceni, torej zopet na pol invaliden oziroma neučinkovit ukrep. Prvi resni zakon, ki bi pomenil resnično razbremenitev gospodarstva je po naši oceni ta, ki ga obravnavamo ta trenutek. Ampak glej ga zlomka, dober predlog zakona Vlada v strahu pred odgovornostjo, ki bi jo bi po naši oceni morala že zdavnaj sprejeti, zopet spreminja v zakon, ki ne bo imel praktičnih posledic za veliko večino slovenskega gospodarstva, ki se v tem trenutku že nahaja v nezavidljivi situaciji. Zopet bomo sprejeli zakon, o katerem se bo veliko pisalo, večini slovenskih podjetji pa ne bo koristen, ker je omejitev olajšave na 30 tisoč evrov enostavno smešno nizka že za navadnega obrtnika, kaj šele za resno malo, srednje ali veliko podjetje. Torej, kaj bomo s sprejetjem tega invalidnega zakona dosegli? Nič! Situacija za slovenska podjetja in gospodarstvo, se kljub vsem sprejetim novelam zakonov in tudi pričakovanim sprejetjem današnjih dveh ne bo spremenila na bolje za kaj dosti. Ampak, gospod predsednik Vlade si bo danes zopet plačal sok in kosilo sam. Poslanska skupina bo podprla vse predlagane amandmaje in konec koncev tudi predlog zakona, kakršenkoli pač na koncu že bo. Saj če ne drugega, bo v pomoč vsaj tistim mikro-družinskim podjetjem, v katerih svoj položaj kot samozaposleni rešujejo posamezniki in njihovi družinski člani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Predlagani Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je pripravil poslanec mag. Andrej Vizjak, v Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo, saj prinaša nove olajšave za razbremenitev gospodarstva, kar je v danem trenutku dobro, ter predlagani zakon podpira do neke mere tudi Vlada, ki je najbolj odgovorna za vodenje države in za ukrepe, ki bodo krepili naše gospodarstvo. Vendar pa ima Vlada pravico in dolžnost izbrati tiste ukrepe, ki so javnofinančno vzdržni in ki so glede na trenutno stanje finančnega sektorja možni. Zato smo tudi na matičnem delovnem telesu podprli predlagane amandmaje Vlade, vključno s tistim, ki omogoča olajšave tudi za motorna vozila in avtobuse. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo zakon v celoti podprli, saj je popotnica za razbremenitev gospodarstva in za nova vlaganja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovane in spoštovani! Tudi pri obravnavi tega zakona se pred vse nas postavlja eno temeljnih vprašanj: Ali premoremo soglasje za to, da se za vsako ceno ubranimo odločitev, ki bi utegnile ogroziti sedanji javnofinančni položaj, ko smo že na meji 3% javnofinančnega primanjkljaja? In, posledično, ali se torej strinjamo, da je izpolnjevanje Maastrichtskih kriterijev tisti ključ za ugodno bonitetno oceno za kreditni položaj države v Evropi in svetu, ki nam omogoča uspešne intervencije v boju z gospodarsko in finančno krizo. Socialni demokrati smo prepričani, da bi nam to moralo predstavljati eno od skupnih izhodišč za premislek o najboljših možnih ukrepih za premostitev krize. Prepričani smo tudi, da je takšen tudi pogled opozicije, zato od nje pričakujemo, da v tem času ne "forsira" odločitev in rešitev, ki jih sama, še pol leta nazaj ni bila pripravljena uveljavljati in ki dovolj dobro ve, da s takšnimi rešitvami ne prispeva k pametnim možnostim skupnosti kot celote. Vseeno pa razumemo iniciativo opozicije, ki želi očitno aktivno prispevati k dinamičnosti tega razvojnega dialoga. Zato njene predloge razumemo kot dobrodošle, a jih želimo z doseganjem pametnega dogovora uokviriti na način, ki bo dal najboljše rezultate za zmanjšanje obremenitve gospodarstva, a ki bo imel hkrati tudi ustrezen razvojni arzenal za nadaljnje gospodarsko rast. Predlog zakona, ki ga je pred Državni zbor postavila opozicija, je pred nas postavil nevarno dilemo. Ustvarja vabljivo priložnost ugajati podjetnikom, žal pa je na drugi strani te dileme jasna in grozeča nevarnost, da s sprejemom teh rešitev primanjkljaj povečamo preko magične meje 3% in s tem bistveno poslabšamo možnosti države in podjetij, da ostanejo konkurenčna na mednarodnem kreditnem trgu, kar bo ključno za našo skupno uspešnost. Socialni demokrati pozdravljamo sprejete rešitve na Odboru za finance in jih razumemo kot poizkus, da v Državnem zboru dosežemo kakovosten kompromis z opozicijo. Zato nas preseneča vztrajanje opozicije na rešitvah, ki bi ogrozile javnofinančno situacijo in ne bi zagotovile želenih učinkov. Podpiramo popravek investicijske olajšave tako, da se lahko uveljavlja znižanje davčne osnove za 30% investiranega zneska v opremo, vendar ne več kot 30.000 evrov in največ v višini davčne osnove. Ocenjujemo, da bi s tem izenačili pogoje in položaj celotnega malega gospodarstva s situacijo, ki smo jo naredili s sprejemom Zakona o dohodnini. Hkrati in še posebej pomembno in skladno z zavezami koalicijske pogodbe uveljavljamo povišano olajšavo za investicije, a v okviru javnofinančnih možnosti. Ker razumemo potrebo po večji likvidnosti gospodarstva in ker je to potrebno zagotoviti čim prej, pozdravljamo tudi učinkovanje investicijske olajšave za leto 2008. Znižanje investicijskih olajšav je za večja podjetja primerno za spodbujanje gospodarske rasti v razmerah rasti in ko podjetja ustvarjajo dobičke. Brez učinkov pa je v času recesije, ker investicijska olajšava ne ustvari učinka, ker ni dobička in ker ni dobička, olajšava ne predstavlja stimulacije za želeno investiranje. Naj spomnim, da smo Socialni demokrati tudi ob davčni reformi nasprotovali ukinitvi investicijske olajšave. Ker je davčna reforma z njeno ukinitvijo povečala efektivno obremenitev gospodarstva in ker so podjetja višjo obdavčitev prenesla na končne uporabnike, je ta ukinitev investicijske olajšave generirala tudi inflacijo. Zagotavljamo pa, da bomo prvi, ki bomo, ko bodo možnosti to dopuščale, zagovarjali uvedbo investicijske olajšave tudi za druga podjetja, a v drugačnih razmerah, ko bo možno z običajnimi ukrepi ponovno spodbujati gospodarsko rast. Danes so za ta namen primernejše subvencije za investicije v tehnološko opremo, ki jih je Vlada v svežnju ukrepov že predvidela. Predlog znižanja splošne davčne stopnje razumemo pri tem kot najbolj tvegan in, če se lahko strinjamo v uvodnih izhodiščih, tudi nevaren eksperiment. S tem ukrepom bi povzročili letni izpad prihodkov proračuna na ravni stotih milijonov evrov, s tem pa zmanjšali naše skupne možnosti, da z boljšimi ukrepi bolj ciljno dosežemo boljši makroekonomski učinek. Ilustrativno pa lahko rečemo, da bi znižanje davčne stopnje pomenilo veliko nekomu, ki bo ustvaril dobiček na primer s prodajo Mercatorja, država pa bi mu še dodatno pomagala do večjega dobička z znižanjem davčnih stopenj. Naj še enkrat poudarimo, da smo na meji 3% javnofinančnega primanjkljaja in odgovornost do ljudi in do gospodarstva nam nalaga, da se pri povečevanju javne porabe vzdržimo vseh rešitev, ki ne zagotavljajo optimalnega učinka in nove gospodarske rasti, in pozornost usmerjamo k bolje ciljanim in učinkovitim ukrepom. [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]odgovornost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani! Še pred pol leta smo poslušali očitke prejšnji vladi, da s pretiranim trošenjem, da s pretirano gospodarsko rastjo pregreva gospodarstvo, da je potrebno nekaj storiti, "zabremzati", da je torej gospodarska rast nekaj slabega, generira inflacijo in storite vendar že nekaj za umiritev le tega. Danes pa poslušamo, zakaj nismo pred pol leta uvedli investicijskih davčnih olajšav, ki bi spodbujali investiranje. Vendar smo jih. Pred pol leta smo namreč uvedli davčne olajšave, ponovno uvedli davčne olajšave za investicije v opremo tako s.p.-jem skozi Zakon o dohodnini, kot tudi gospodarskim družbam skozi ta Zakon o davku od dohodka pravnih oseb, vendar v omejenem smislu. Ko smo želeli iti nasproti zlasti mikro podjetjem. Torej, prosim, nehajte že s tem, s to, kako bi rekel, dvoličnostjo, da ste v tistem obdobju, za katerega sedaj pravite, da bi bilo treba uvesti davčne olajšave, očitali prav Vladi, da z ukrepi spodbuja rast, inflacijo, trošenje in pregrevanje gospodarstva. To so izjave, ki vam jih bom prihodnjič nalepil tukaj nekje, da jih boste lahko gledali, ko boste take očitke trosili. Vlada je pa zelo pohitela z nekaterimi ukrepi, ki ustvarjajo finančni prostor za tako novelo zakona. Ampak to samo slovenska vlada; z dvigom trošarin. Spoštovani gospe in gospodje, trošarin na pogonska goriva. Ne sledimo več trendom naših sosednjih držav, kjer pogonska goriva padajo, temveč se je v Sloveniji premica pogonskih goriv nekako zravnala. Vlada je z dvigom trošarin na pogonska goriva slehernega voznika, ki povprečno, recimo, naredi 25.000 kilometrov letno, ki porabi torej 2.000 litrov goriva, obremenila za 200 evrov letno. 200 evrov mu je vzela iz žepa in bo 200 evrov torej imel manj za nabavo ostalih dobrin, tudi tistim voznicam, ki delajo v Muri, v Peku in podobno. To so ukrepi, ki jih je Vlada hitro naredila, takoj in učinkujejo, prijemajo in bodo zagotovili finančni priliv v proračun vsaj v tolikšni meri, kot so finančne posledice tega zakona, ki bi gospodarstvu pomagale. Pomagali bi, da investira v opremo, da s tem razvija svojo konkurenčnost, odpira delovna mesta in izplačuje plače ljudem. Namesto tega pa vi predlagate ukrepe, ki so, milo rečeno, smešni, za delodajalce in za sindikate. Na primer, prej tako opevan Zakon o subvencioniranju polnega delovnega časa bo nekemu podjetju, ki ima tisoč zaposlenih in je imelo in ima 30% izpada naročil - kar nekaj takih podjetij je v Sloveniji, izvoznikov, v avto branži - prispeval v celi masi denarja, največ, kar se da, 360.000 evrov. Takemu podjetju, oprostite, 360.000 evrov sigurno ne pomeni preživetja. Zato so ti ukrepi prav smešni glede na krizo, ki je, in so pravzaprav res aspirin za hudo, hudo bolezen, ki je očitno v svetu, Evropi in pri nas. Torej, ko sem poslušal tudi razloge, zakaj Vlada nasprotuje, je rekla, ukrepi so slabo ciljani in šele na dolgi rok. A Vlada je podprla ukrepe pa za s.p.-je skozi dohodnino, tisto je bilo pa v redu, tisti so bili pa dobro ciljani. To se pravi, za del gospodarskih subjektov, ki se ukvarjajo z isto dejavnostjo in imajo samo drugačno formalnopravno podlago, za tiste so to pravilno ciljani ukrepi, za gospodarske družbe so pa slabo ciljani ukrepi. Še enkrat, finančne posledice tega zakona so računane na dobra davčna leta, ki so bila 2006, 2007. Teh dobrih davčnih let ne bo več toliko. Finančne posledice tega zakona, če bi bil sprejet v polni meri, bi bile povsem drugačne, kot so te, ki jih navaja Vlada in ni bila pripravljena tudi na en, vsaj delni kompromis, da bi šli vsaj z nekimi davčnimi olajšavami. Kozmetično je popravila obstoječo ureditev in seveda z amandmaji bomo poskusili to popraviti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Predlagane spremembe zakona o davku od dohodkov pravnih oseb predstavljajo sicer zakon dvojček že sprejetim spremembah Zakona o dohodnini. Zaradi tega bi bilo seveda logično in smiselno, da bi predlagani predlog zakona Državni zbor obravnaval vzporedno z omenjenim zakonom o dohodnini v mesecu decembru. Predlog sprememb Zakona o davku o dohodku pravnih oseb poskuša uvesti sicer podobne olajšave, kot so bile uvedene s spremembami dohodninskega zakona tudi za podjetja, ki plačujejo davke po Zakonu o davku o dohodku pravnih oseb in so tako umeščena v drugo davčno okolje, kot samostojni podjetniki, ki so obdavčeni po dohodninskem zakonu. Osnovni namen predlagane spremembe zakona je sicer v osnovi dober in lahko predstavlja enega izmed ukrepov za blažitev posledic finančne krize. Vendar pa imajo predlagane spremembe tudi znatne javnofinančne kratkoročne negativne posledice, saj bi bil letošnji proračun na podlagi predlaganih sprememb prikrajšan za približno 1% bruto domačega proizvoda prilivov, kar seveda zahteva ustrezno prilagajanje proračuna oziroma njegov rebalans. Zaradi tega, poleg podpore osnovnemu namenu predlaganih sprememb, v Poslanski skupini Zares podpiramo tudi dopolnila Vlade ter Odbora za finance in monetarno politiko, sprejeta na seji odbora in vključena v dopolnjen predlog zakona, s katerimi se predlagane spremembe zakona uokvirjajo v danem trenutku še v sprejemljiv javnofinančni okvir, s poudarkom na zagotavljanju pomoči za mikro in majhna podjetja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa ponovno gospod predsednik. Bolj kot se vrstijo razprave, bolj se mi zdi, da se tako ponavljajo, da dobim občutek, kot da živimo v svetu večnega vračanja istega. Nekatere stvari so pri tem razumljive, vse pa najbrž tudi ne, ali pa če so že razumljive, ni mogoče vsega tudi podpreti. Najprej, ta zakon se Zakon o davku na dohodku pravnih oseb, relativno pogosto spreminja in v tem pogostem spreminjanju se nam dogaja, da se nam vrtijo pravzaprav v zadnjem času celo isti zakoni, eden za drugim, isti amandmaji eden za drugim. Niti vejic ne spreminjamo. Do česar imajo predlagatelji seveda vso pravico. Zgleda, da so prepričani v to, da so to res prave poteze in jih skušajo uveljaviti. Nekateri drugi pa ocenjujemo, da to ni edino, kar bi bilo možno potrjevati v Državnem zboru. Tisto, kar bolj moti, je stalno ponavljanje kako, da bojda ta vlada pa ni še doslej storila nič, če že kaj stori, naredi vse napak. In to mi zveni precej neprepričljivo, zlasti takrat, kadar sedemo za mizo, pogledamo številke, jih seštejemo in ugotovimo, da gre za stotine milijone evrov. In če je to za koga nič, potem pač verjetno razmišlja v drugačnih kategorijah od nas običajnih državljanov in poslancev in poslank. Moti me tudi to, da tisti, ki nimajo kakšnih svežih idej, kar naprej omenjajo plačevanje kav. In zgleda, da je zdaj plačevanje kav, ki ga jaz sicer tudi posebej ne podpiram, postalo alibi za to, da nimamo idej. Bi prosil, da raje pomislite o kakšni drugi ponudbi, o katerimi bomo razmišljali, in ne odvračati naše misli k minormnim zadevam. Tisti, ki kar naprej, veste, to se že kar nekaj časa dogaja, govore o trošarinah, in jaz sem toliko oddaljen od Ljubljane, da verjetno sodim v tisto kategorijo, ki jim je bilo izmaknjenih 200 evrov mesečno iz žepa, pozabijo povedati, da mi je lani bilo "šenkanih" 1.000 evrov na ta način. Jaz sem glasoval proti temu, da mi ta Državni zbor, ko je sprejemal zakon in cene le-teh vinjet, namenja to boniteto, ki si je sam sicer nisem želel. Morebiti je kdo zdaj prizadet, da je od tistih 1.000 evrov ostalo samo še 800, ampak jaz bi rekel, da bi moralo še precej manj ostati. Sicer je pa ta zakon eden izmed tistih, ki sodi v širok krog predlaganih ukrepov, tistih, ki so že bili predlagani, in tistih, ki so še pripravljeni za to, da se bodo predlagali. In teh posamičnih zakonov ni mogoče, tako jaz menim, prav razumeti, če jih ne razumemo v konotaciji z ostalimi. Vsak izmed predlogov, apartno predstavljen, ima svoje hibe. Dokler bomo tako razmišljali, bomo imeli zmeraj dovolj razlogov, da bomo posamične ukrepe naskakovali. Malce težje pa bo, če bomo to povezali v šopek in bomo ugotovili, da vsi ti ukrepi, ki so predlagani, ki so že bili nekateri sprejeti, in nekateri, ki so jih pripravljali, delodajalske organizacije ali pa organizacije lastnikov in tako naprej, kumulativno pomenijo takšno vsoto, da bi tej vladi ne ostalo pravzaprav nič za prerazporejanje v skladu z nekimi projekti, idejami in tako naprej. Ostala bi samo možnost, da bi zakonske obveznosti izpolnjevala in da bi bila tako rekoč cel mandat Vlada, ki bi opravljala samo tekoče posle. To se verjetno ne bo zgodilo. Jaz mislim, da bosta tako Vlada kot koalicija hoteli tudi kaj kreirati, in sicer kreirati na ta način, da bosta skušali implementirati svoje ideje. Pravijo, da od tega zakona nič ni ostalo. Nekaj malega je. Nekaj se je spremenilo. Bolj za šalo naj vas spomnim, da se je približno pred štirimi leti nekaj podobnega zgodilo. Takrat so pač bili drugi, ki so to naredili, ko je tudi samo naslov ostal. Ampak zdaj je ostalo več od naslova. Ostala je olajšava, umaknil se je pogoj zaposlitve, 4. člen se je dopolnil. Jaz mislim, da bodo mnogi med podjetniki, med mikro in malimi podjetji, to lahko tudi s pridom izkoristili za svoje poslovne rezultate. S takšnimi razmišljanji v Poslanski skupini DeSUS podpiramo dopolnjen, amandmiran zakon, kakršen je bil predlagan.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane predstavnice ministrstva, spoštovane kolegice, kolegi! V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je edino delo na celovitem davčnem področju tisto in to hitro in učinkovito, ki nam lahko olajša v tem trenutku stanje recesije in bližajoče se gospodarske krize. Mislim, da večina pozna ameriško revijo Forbs, ki je izračunala in naredila lestvico držav, ki imajo največje davke. In končno je Slovenija enkrat na prvem mestu. Mi smo zmagovalci. Mi smo celo pred Dansko, Švedsko in Finsko. Ali ni to dovoljšen razlog, da začnemo delati na področju zniževanja davkov? Namen zakona, o katerem govorimo, o davku od dohodka pravnih oseb, je jasen: dvigniti davčne olajšave za razvoj. Mislim, da se vsi strinjamo, da je to potrebno. 30% davčnih olajšav za investicije v opremo. Mislim, da si vsi to želimo. In pa znižanje splošne davčne stopnje za 2 odstotni točki. Ali zelo konkretno: za leto 2008 namesto 22 20, za leto 2009 namesto 21 19 in za leto 2010 namesto 20 18. Pošteni nameni, ki so bili predlagani v tem zakonu. In seveda tudi pametni. Žal samo parcialni. Ampak jaz verjamem, kot smo slišali od enega od predhodnih govornikov, da takšno znižanje za 2% ni zanimivo za marsikoga zato, ker ni dobičkov. Jaz razumem, da se marsikateremu bogatunu, lastniku kakšnega podjetja prav "fučka" za 2%. Zakaj? Ker on tako ali tako nima nikoli "dobička", v narekovaju. Ker ves dobiček skupaj z drugim sobogatunom prikaže kot novo investicijo, katere realna vrednost je samo 50%, ne pa 100%, kot je prikazal. Za ostalih 50% gresta pa oba na Maldive in Sejšele. Seveda jim je vseeno za 2%. Tudi nekaterim med vami se "fučka" za 2%. Res je, ocenjena vrednost v letih 2008 do 2010, finančni učinek, znižanje davčne stopnje bi bil 314 milijonov evrov. Res je. In je to res težko vprašanje za državni proračun. Ampak z veseljem danes rečem, da tukaj še marsikdo, moj kolega župan, in bom prav vesel, če mi bo rekel, da sprejme proračun in mu gre gladko skozi. Nikoli! Ničkoliko rebalansov moramo župani delati in moramo vzeti nekje denar, da ga damo drugam. Tam, kjer je potreben. In ta zakon danes govori, da je ta denar potreben nekje drugje, ne pa v državni blagajni. In ko to vemo, da nam bi manjkalo 314 milijonov, je treba vsaj pogledati, ali se lahko teh 314 milijonov evrov kje v proračunu premesti. Samo to je potrebno. Ni volje! In absurd vseh absurdov v osmih letih izkušenj je pa ta, da nekdo predlaga zakon, na ta zakon, ki ima pet členov, sprejmemo oziroma dobimo na mizo osem amandmajev, ki jih večina sprejme, in ti amandmaji v celoti spremenijo zakon. Iz golaža nastanejo makaroni z mesom! To je največji absurd, ki se dogaja! In danes naj bi se strinjali z vladnimi amandmaji, ki bodo bistvo vsebine petih členov predlaganega zakona spremenili v celoti. Ampak to velja za vse vlade, ne samo za to, tudi prejšnjo in še prejšnjo. Če bo karkoli narobe, bo kriv gospod Vizjak, ker je predlagal tak zakon, čeprav je bil čisto spremenjen. Če bo pa slučajno uspešen, bodo pa seveda zaslužni vsi tisti, ki so te amandmaje dali, pa čeprav bo Vizjak podpisan, in še, gospod Vizjak, dovolite še vam, zamerim vam, ker ste šli nazaj amandmirat v bistvu amandmaje, da boste nazaj dobili tisti zakon, ki ste ga vložili, ko vsi vemo, da iz njega ne bo nič. V Slovenski nacionalni stranki predlog zakona v originalni obliki podpiramo, amandmaje vlade ne bomo podprli, kar se nam tudi neumno zdi podpirati amandmaje, ki vračajo zakon nazaj preko amandmajev v zakon.
Hvala gospodu Baroviču. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine SDS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Prosim, da se prijavite. Gospod Grims, izvolite.
Hvala za besedo. Amandma, ki je pred nami, je na nek način zelo simbolne narave. Gre za vprašanje znanja, za vprašanje vlaganj v znanost, v raziskave in razvoj. To ste na nek način iznakazili v osnovnem besedilu zakona s svojimi na seji odbora sprejetimi amandmaji. Ampak opozarjam, da gre za simbolen amandma in se pri ostalih niti ne nameravam več oglašati. Zakaj gre za simbolno? Poglejte, v pravi luči ta stvar zasije, če jo postavimo v kontekst vladnih ukrepov po novem letu. Edini ukrep te vlade, sedanje, ki velja, je drastičen dvig cene goriv, drastičen dvig trošarin, ki je nepotreben, predimenzioniran, zato da boste imeli kaj deliti, kar ste sami povedali sedajle za tem govorniškim pultom. Kaj to v praksi pomeni? To bo obremenilo vse. Taka podražitev deluje večplastno. Rezultat bo, da bo morda kakšno mejno podjetje tudi zaradi tega razloga neposredno ali pa posredno toliko prizadeto, da bo zaprlo vrata in podaljšale se bodo vrste čakajočih na Zavodu za zaposlovanje, za katere bo spet plačevala država iz proračuna, iz teh sredstev, ki jih bo zbrala sama na ta način. In bo to začaran krog. In ker bo producirala manj, bo zato še plačevala nedelo preostalim podjetjem, kar je bilo kot sicer solidaren ukrep uzakonjeno malo prej. To je začaran krog, gospe in gospodje, ki ste ga nekateri nekoliko cinično v vladni koaliciji celo imenovali nova razvojna paradigma v minulih dneh. Ampak na ta način se razvijejo samo dolžine vrst na Zavodu za zaposlovanje. In edini način, da se tak začaran krog preseka, je dvojen: prvič, razbremenitev gospodarstva z ustreznimi davčnimi olajšavami, in drugič, da se tako prihranjen denar gospodarstva usmerja v znanje, raziskave in razvoj. In iz tega razloga je ta amandma tako pomemben. Iz tega razloga je vsebina amandmajev, s katerimi poskušamo vrniti osnovno besedilo zakona, ki ste ga vi tako lahkomiselno iznakazili, tako pomemben, ker za to v resnici gre. In samo na dolgi rok z velikimi razbremenitvami gospodarstva in s pospeševanjem vlaganj v raziskave in razvoj se ta začaran krog prekine in se doseže ustrezno ekonomsko podlago za to, da je potem sploh kaj deliti. Prav srhljivo je bilo nekatere poslušati, ko ste rekli, ja, 200 evrov smo že vzeli iz žepov davkoplačevalcev, 800 evrov še bomo, to se nam zdi primerno, zato da bomo imeli potem mi kaj deliti v sedanji vladajoči koaliciji. Ljudje božji, na koncu ne bo nikomur na ta način več kaj vzeti. Treba je ohraniti vitalnost gospodarstva, pospeševati razvoj in s tem ustvariti realno osnovo za blaginjo vseh. Tako preprosta je ta stvar. In prvi in zelo pomemben, in še enkrat povem, simbolen korak bo, če boste podprli ta amandma Poslanske skupine SDS. Sam ga bom zagotovo.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Pravzaprav je skoraj malo nenavadno, ko gledam, kaj je nastalo iz tistega izmaličenega teksta, ki je bil rezultat včerajšnjega sprejetja amandmajev - 1. člena ni. Najprej je ena, in člen se črta, in zdaj je dva, šele po poročilu odbora. Zato prav kliče po tem, da bi ga napolnili, in sicer z resno vsebino. In to je, da gremo k povezovanju gospodarstva in institucij znanja, torej inštitutov, univerz, da gospodarstvu damo prostor za sodelovanje pri razvojnih projektih, njim pisanih na kožo, in pri tem verjetno niti nimajo na voljo zadosti lastnih resursov in potrebujejo sodelovanje s številnimi drugimi. In pri tem lahko koristijo tako za nabavo lastne opreme kot za druge stvari tudi te davčne olajšave. Dvig davčnih olajšav za raziskave in razvoj z 20 na 40%, kar je bistvo tega amandmaja, kakor davčnih olajšav s 40% na 60% za območja, ki imajo še ta regionalni dodatek, 20% dodatek, je pravzaprav, tako kot je moj kolega Grims rekel, res simbolne narave. Ali smo za to, da bomo družba znanja, da bomo tudi dvignili konkurenčnost gospodarstva skozi vlaganja v raziskave in razvoj, in to tudi tam in takrat, ko ne gre gospodarstvu najbolje, ko je v krizi, in pomagali določenim podjetjem, ki imajo v krizi neko poslanstvo, in to je, da krizo izkoristijo za preboj. Veliko podjetij, veliko uspešnih multinacionalk je danes zacvetelo v krizi. Takrat so bili pogumni, takrat jih je veliko investiralo, ne pa čepelo na denarju in stiskalo. In tu imamo spopad teh dveh pristopov - imamo vladno stran in koalicijo, ki stiska, tišči in špara, da bo, ne vem, pod zemljo kaj kupovala, ko bo namreč vse tamle, oziroma imamo tu željo, da damo sporočilo, pa ne samo simbolno sporočilo, ampak tudi nek finančni prostor podjetjem, da investirajo v raziskave in razvoj, da investirajo v višjo konkurenčnost, v razvoj tudi slovenskega gospodarstva in posledično v gospodarsko rast. Tu se pravzaprav spopadata dva koncepta: eden konservativen, kratkoviden, in drugi koncept, ki želi, da v tem trenutku država zategne pas, tudi poslanke in poslanci, javna uprava, javno trošenje za neproduktivne zadeve, za investicije, ki ne rojevajo neke dodane vrednosti. In da da ta denar, ta prostor, ta kisik gospodarstvu, da se razvija, in bo vrnilo v kratkem obdobju to nazaj skozi davke in prispevke. Bomo to vse pobrali, če seveda verjamemo v sposobnost slovenskega gospodarstva, da se zna razvijati in da zna naložiti denar za nekaj, kar bo dodalo vrednost kasneje. Jaz to verjamem. Ne nazadnje sem spremljal gospodarske subjekte štiri leta, obiskal sem tisoč in več podjetij, videl sem v njihovo drobovje, pogovarjal sem se s delavci, z vodilnimi, lastniki. In v ta segment verjamem. In verjamem, da sedaj potrebujejo denar in da sedaj potrebujejo spodbudo države. Ne. Tu je odločitev večine, tega podjetja ne potrebujejo oziroma mi bolj potrebujemo zase, da bomo delili, da bo v Rušah kak bazen več ali pa da bo ne vem kje drugje še kaj. [[Oglašanje v dvorani.]] No, saj sem rekel, več. In mislim, da se tu spopadata ta dva koncepta. In kje je sedaj tista opevana na znanju temelječa družba? Tu sem slišal prej, da je Vlada namenila tehnološkemu razvoju en razpis. Spoštovani! Vlada lahko dela samo po sprejetih proračunih, ki jih ni sprejela ne ta vlada ne ta parlament, ampak ena prejšnja vlada in en prejšnji parlament. In to so tehnične izvedbe nekih odločitev in nekih prerazporeditev oziroma razporeditev denarja, ki so že bile. In hvalite pravzaprav in iščete ukrepe v ukrepih, ki so bili že zdavnaj zasnovani, začrtani in planirani. Prav smešno. Prav smešno. In želim reči samo to, da sem bral v številnih razpravah oziroma bral v številnih dokumentih koalicije, da je potrebno dvigniti denar za raziskave in razvoj. Poglejte, če boste govorili podjetjem, da dvignejo vlaganja v raziskave in razvoj, bodo dvignili ravno toliko, kolikor se bo njim zdelo smiselno. Če jim boste prišli naproti z olajšavami, potem pa bodo dvignila. In cilj tega zakona je udejanjiti to, za kar se pravzaprav tudi vi zavzemate. Tudi vi želite, vsi želimo, da postane slovensko gospodarstvo tehnološko bolj razvito, bolj razvojno naravnano, da je več znanja vkomponiranega v produkte in storitve. Vendar če podjetja v to ne bodo vlagala in ne bodo imela za to nekih davčnih spodbud, se to ne bo zgodilo. Enostavno povedano! Če boste to vi zapisali v programe in to govorili, se to ne bo zgodilo. To se bo zgodilo, če bo na nek način slovensko okolje, davčno in siceršnje okolje podjetja k temu spodbujalo. In to želimo skozi ta amandma preprosto vrniti na izhodiščni tekst in s tem pomembno nadgraditi ta zakon. Pa še nekaj. Finančne posledice tega člena, tega amandmaja so po moji oceni zanemarljive. Niti približno niso takšne, kot bi morebiti bile pred dvema letoma, ko smo imeli konjunkturo, ko so podjetja bolj pogumno vlagala tudi v raziskave in razvoj in koristila 20% obstoječo davčno olajšavo. Sedaj so vsi nekoliko v krču, nekateri pa tudi ne. In prav tistemu segmentu, v katerega verjamemo, pa lahko bo jutri tudi "blue chip" slovenske ekonomije, želimo skozi takšne amandmaje pomagati. Jaz res ne najdem drugega razloga, kot je nasprotovanje temu predlogu zato, ker je prišel iz opozicijskih vrst. Javnofinančni razlogi gotovo to niso. Gotovo to niso! Zdaj ne govorimo o davčnih olajšavah za investicije v opremo. Tu govorimo o davčnih olajšavah za investicije v raziskave in razvoj. In takšni vehementni argumenti, češ da si tega ta trenutek ne moremo privoščiti, lahko pa si privoščimo druge udarce po žepih naših državljank in državljanov, so seveda zame neprepričljivi in nesprejemljivi.
Hvala. Želi še kdo besedo o 1. členu in amandmaju? [[Da.]] Odpiram prijavo. Prijava o 1. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Lep pozdrav. Spoštovani, tudi mene preseneča, da ministrstvo in ta vlada v času, ko se veliko govori, da skuša pomagati našemu gospodarstvu, da bi ohranilo svoje pozicije, zavrača olajšave v raziskave in razvoj ali povišanje olajšav. Mi vemo, da brez tehnoloških inovacij v takšni situaciji izdelki, proizvodi postanejo nekonkurenčni. In prav ta situacija je idealna za ustvarjalne ljudi, za ustvarjalne ljudi v gospodarstvu, znanosti in vsepovsod. Ampak očitno ustvarjalni ljudje te vlade ne zanimajo. Pravzaprav na nek način se mi zdi, da se vam zdi vseeno če bo šlo gospodarstvo še bolj rapidno v težave. Čeprav ministra ni tukaj, gospoda Križaniča, moram reči, da morajo biti ministri v takšnih situacijah smeli. Morajo videti naprej, ne pa da kažejo, da so prestrašeni, da nimajo jasnega pogleda. Naj vam dam en primer, ki je z drugega področja. V nedeljo je Slovenija v smučanju ponovno slavila. Tina Maze je zmagala. In je povedala, da je minister Zver omogočil treniranje in zaupal vanjo in ji je omogočil, da je zopet ponesla Slovenijo v zmagoslavje na smučarskih terenih. Takrat, ko so vsi drugi odsvetovali, da naj ne investira več v Tino Maze, celo trenerji so rekli: To je končana zgodba. Glejte, kako veličastno se je vrnila, ker je bil minister toliko junaka, da je šel v to, da je zaupal v to, da je prav izbral. In tudi tu je podobna situacija: če boste prav izbirali, potem boste naše gospodarstvo prej zvlekli iz težav, če pa boste neinovativni, brez podpore tistim, ki so inovativni, ki imajo znanje, potem bo pa šlo v napačno smer in jaz se zavzemam, da spregledate, da podprete tisto, na tisti način, ko gre ta denar ali pa ta olajšava najprej v klasje. In skozi to olajšavo bo šlo v klasje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovani predstavnici ministrstva, kolegice in kolegi! Ta zakon je zagotovo izredno, izredno pomemben za čase, v katere prihajamo, in to tudi za našo Slovenijo. Zato me nekoliko preseneča, da se te pomembnosti zakona ne zavedajo naši ministri, zato bi pričakoval, da bi pri tem in pri ostalih zakonih bil tukaj vsaj gospodarski minister in tudi finančni. Čeprav je tukaj predstavnica Ministrstva za finance, mislim, da so ta vprašanja bolj kompleksna in bi morali tudi oni poslušati to razpravo in tudi prisluhniti tem predlogom, ki jih skušamo skozi to razpravo tudi podati. Ta amandma zopet vrača olajšave v znanost oziroma znanje in razvoj, predvsem pa je ta amandma pomemben, da se na različnih področjih Slovenije tudi različno opredeljuje ta olajšava, kajti Slovenija je ne nazadnje razvita izredno neenakomerno. Zato bi bilo prav, da bi se tudi v teh časih, ker bo ta kriza, v katero bomo z meseci prišli, tudi Slovenijo različno prizadela, ta amandma tudi sprejel. Zato me resnično preseneča, da je bilo to včeraj na odboru kot predlagani predlog takšnega člena črtano in da moramo sedaj v Slovenski demokratski stranki zopet ponuditi to možnost, da se ta olajšava za znanost in razvoj tudi upošteva. Še posebej pa me to preseneča, če se spomnimo dva, tri mesece nazaj, ko smo imeli še volilno kampanjo, je bilo ravno s strani sedanje koalicije na veliko očitano, kako v prejšnjem mandatu nismo dajali dovolj poudarka za znanost in razvoj. A vsi makroekonomski kazalci kažejo in tudi znani ekonomisti oziroma priznani ekonomisti so takrat takšno politiko Vlade in vse zakonodaje ocenjevali kot pravilno za takšne razmere, ki so veljale v letih 2006, 2007 in tudi 2008. Ampak te razmere danes niso enake. Danes so razmere takšne, na katere bi se bilo potrebno odzivati bistveno hitreje in bistveno bolj celovito, kot se sedaj. Zakon, ki ga bomo danes sprejeli za subvencioniranje delovnega časa pa tisti zakon o olajšavah, ki smo ga sprejeli na prejšnji izredni seji, je korak k temu, vendar še zdaleč premalo. Resnično zdaleč premalo. Če bi vse te pakete zakonodaje, ki jo je ponudila Slovenska demokratska stranka oziroma opozicija, ki so resnično konstruktivni predlogi, to niso populistični, ampak konstruktivni z znanimi učinki, bi verjetno v Sloveniji že danes na te razmere oziroma na to, kar se v Slovenijo s strani drugih držav prenaša, imeli že povsem druge učinke. Tako pa se ukvarjamo z dvigom trošarin, kot najlažji ukrep, ki bo udaril po žepu tistega z nekaj 100 evrov plače kot tudi tistega z nekaj 1.000 evrov in ravno tako podjetnike. To je najlažje dati klofuto vsem, namesto da bi se iskale takšne rešitve, ki bi tistim, ki bi jim tak ukrep največ pomagal, lahko na ta način tudi pomagali. Več bom razpravljal še pri naslednjih amandmajih, ko se bodo posamezna področja še bolj detajlno opredeljevalo, ampak takega amandmaja, kot je sedaj, mislim, da bi veljalo, da v koaliciji razmislite, da mu izrazite podporo in da se ta zakon še izboljša, glede na to, kar je bilo včeraj na odboru sprejeto. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Frangež.
Osebno sem prepričan, da z opozicijo delimo željo po tem, da bi Slovenija bila družba znanja in dinamičnih vlaganj v raziskave in razvoj. Vsi se zavedamo, da je to edini garant za to, da bomo jutri ustvarjali višjo dodano vrednost in da bodo od tega ustvarjanja tudi državljanke in državljani imeli več. Je pa med nami nekaj razlik. V začetku je med nami razlika o tem, kako razumemo učinek neke olajšave. V situaciji, ko podjetja ne pričakujejo, da bodo ustvarjala dobiček, jih obljuba po tem, da bodo lahko obdavčitev tega dobička zmanjšala zato, ker bodo vlagala v raziskave in razvoj ne prepriča, ker dobička ne bo. Zato to ne predstavlja stimulacije, predstavlja pa sedaj učinkovito provociranje opozicije, da v središče naše pozornosti pripelje ukrepe, za katere sem prepričan, gospodje, da se tudi sami zavedate, da javnofinančno niso vzdržni. Namesto tega slovenska vlada predlaga nekaj drugega: na temelju tudi nekaterih pozitivnih praks prejšnje vlade okrepitev razpisov za to, da spodbudimo podjetja v vlaganje, v raziskave in razvoj, v tehnološko opremo in tako dalje, vendar ne z obljubo o tem, da se jim bo to izplačalo v naslednjem poslovnem letu, ko bodo dobili del dobička povrnjenega, vendar tako, da jim preko razpisov zagotovimo sredstva, da bodo sploh imeli likvidnostni arzenal za vlaganje v tehnološko opremo, v raziskave in razvoj in tako dalje. Naj spomnim, da je Vlada v okviru ukrepov, ki jih je sprejela za soočanje s finančno krizo, ob obstoječem razpisu, dvema razpisoma v višini 50 milijonov evrov zagotovila odprtje novega razpisa, da dosežemo še več podjetij, ki bodo lahko na ta način vlagala v raziskave in razvoj, krepila znanje v svojem podjetju, da bodo jutri ustvarjala boljše konkurenčne prednosti. Ob tem investicije v tehnološko opremo, finančni mehanizmi, ki jih bomo odprli preko SID banke in podobno, jamčijo za to, da ima ta vlada veliko posluha za raziskave in razvoj in jih želi v gospodarstvu maksimalno podpreti, vendar na način, ki ne bo ogrozil javnofinančno vzdržnost, ki bo bolj ciljan v tista podjetja, ki imajo ta arzenal za vlaganja na to področje in podobno. Osebno me čudi drža gospoda Vizjaka, ki je povzel sedaj zelo napadalno komunikacijo. Mislim, da smo tudi v našem stališču jasno poudarili, da želimo iskati, bom rekel, pametne rešitve skupaj z opozicijo, zato nekatere primerjave v dani situaciji presenečajo. Na vseh nas pa je, da iščemo boljšo racionalnost javnega proračuna, da znotraj proračuna odkrijemo tiste rezerve, ki bodo omogočale tudi plasma novih ukrepov, da se bomo s finančno in gospodarsko krizo bolje soočali. Osebno bom glasoval brez kančka slabe vesti proti sprejemu tega amandmaja.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Svetovna gospodarska in finančna situacija je neugodna. Nihče se verjetno ne bo mogel izogniti posledicam. Res pa je, da eni so v nekoliko boljšem položaju, drugi pa v nekoliko slabšem. Slovenija je v nekoliko boljšem položaju prav gotovo zaradi dobre osnove, ki jo je naredila prejšnja vlada. Imeli smo 5 do 7% gospodarsko rast. Takrat ste se nekateri temu smejali, danes vam verjetno ne gre več na smeh, ampak se vam kolca po 7% gospodarski rasti. In ker gre za nek svetovni problem, je verjetno potrebno stvar obravnavati celovito, to se pravi tudi ta nabor ukrepov je treba obravnavati kot celoto. Če vsak zakon jemljemo kot nekaj posebnega, kot nekaj specifičnega, pa ne vidimo celote, potem prav gotovo ne bomo mogli doseči tistega efekta, ki ga želimo. Tu je pa lahko več konceptov: eni bolj kratkoročni, drugi dolgoročni, ali kot smo danes slišali, eni bolj kratkovidni, drugi razvojni. In tudi ta prvi amandma k 1. členu jemljem kot neko celoto, kot nek izbor iz te celote. Želel bi poudariti, da ta zakon in tudi ta prvi amandma jemljem kot neko izenačevanje pogojev na našem slovenskem trgu, se pravi izenačitev pogojev dela gospodarskih družb in pa s.p.-jev. Če smo v decembru sprejeli zakon, ki daje neke olajšave s.p.-jem, gospodarskim družbam pa ne, in so te gospodarske družbe lahko primerljivo zelo enake, za ene dajemo neke ugodnosti, za druge pa ne, potem lahko rečemo, da subjekti, ki delajo na področju gospodarstva, niso v enakem položaju. Zakaj ne morejo biti v enakem položaju? Ta zakon, tudi ta amandma, omogoča, da bi izenačili pogoje. Govori se kot izgovor o neki javnofinančni vzdržnosti. Če je javnofinančna vzdržnost za ene lahko, za druge pa ne, potem je nekaj narobe. Zakaj bi za dve popolnoma primerljivi družbi, ki delata na področju gospodarstva, za ene veljalo, za ostale pa ne. Nekaj je potem narobe in to ne vzdrži in ne more biti tako. Govori se tudi o neki administrativni zmožnosti, češ, da verjetno nekatere službe ne bodo mogle temu slediti. Potem jih je pa treba urediti tako, da bodo temu lahko sledile. Po drugi strani pa, na trošarine so se pa te administrativne službe lahko kar privadile in ni bilo nobenega problema, da se trošarine dvignejo kar za 10%. Prejšnja vlada je trošarine spravila na najnižjo možno točko, več jih ni bilo možno zmanjševati. Sedaj pa so skočili za 10%. Če bi za 5%, bi še razumel, ampak za 10%?! Ali je to v smislu te paradigme te vlade? Ne vem, če je. Poleg tega, če ste povečali trošarine za 10%, je to lahko tista pika ali tista kapljica v morju, ko se lahko kakšno podjetje ravno zaradi tega potopi, ker je že tako ali tako vse napeto. Ampak tisto je v redu, tisto je vzdržno, za to vlado je to vzdržno, za olajšave kot "kontra" ukrep pa to verjetno ne gre. In še enkrat povem, ta amandma smatram kot nek celovit nabor ukrepov za reševanje nastale situacije. Ni jo Slovenija naredila, to je treba priznati, ampak ne moremo se ji pa izogniti. To je v tem trenutku tako. In nekako ne morem razumeti. Toliko je bilo govora o novi paradigmi, tudi gospodarski, tudi o drugem pristopu, na drugih področjih, kako bo ta vlada delala. Sedaj, ko dajemo davčne olajšave za raziskave in razvoj, smo pa naleteli na nek zid: naprej pa ne, tega pa ne bomo to naredili. In še ni dolgo od tega, ko smo ravno v tej dvorani veliko govorili, predlogi so bili ravno z vaše strani, da je potrebno dati davčne olajšave za razvoj, češ, da bo to ostalo investicija. Ampak ne, bilo je obratno, potem je prišlo do tega, ker je bil izredno dinamičen razvoj pod prejšnjo vlado, da ste vi trdili, da je to škodljivo in da se gospodarstvo pregreva in da je zaradi tega velika inflacija in da je treba investicije zmanjšati. To s bile kritike gospoda, ki danes sedi na Vladi, ki je danes generalni sekretar Vlade. Vsak dan smo poslušali, da se gospodarstvo pregreva, ker je previsoka gospodarska rast in da je treba raziskave in razvoj nekako zmanjšati, zdaj pa govorite, zakaj tega nismo naredili v prejšnjem mandatu. Tu zdaj nekaj ne bo šlo skupaj, zdaj je drugačna situacija in zdaj je priložnost, ko tudi to pomaga, da se bodo investicije, ki bodo prav gotovo z olajšavami prej možne kot pa brez olajšav, se nekako okrepile. In sedaj ne razumem, da ste spremenili popolnoma svoje stališče. To, kar je bilo prej črno, je danes belo, kar ste včasih želeli, da bi prejšnja vlada zaustavila, zdaj pravite, zakaj pa tega niste že prej še povečali. Tu nekaj ne gre skupaj. Če bodo subjekti na področju gospodarstva v različnih pogojih, s.p.-ji bodo imeli ene pogoje, kapitalske družbe pa druge pogoje, potem ustvarjate nove delitve. To je delitev na takšne družbe in pa na drugačne družbe. In mi bi želeli to izenačiti. In ravno vi govorite, da ste proti vsakršnim delitvam. Ja, ne vem, eno so besede, dejanja so pa drugo. Danes gre za konkretne primere. Danes ni več verbalno, ja, mi vse podpiramo, mi se strinjamo z vami, ampak tega pa ne bomo podprli. Treba se je odločiti ter podpreti in izenačiti vse. Poleg tega pa, in verjetno se vsi s tem strinjamo, soglašamo s tem, da situacija, ki je ni Slovenija sproducirala, smo pa žrtve, je resna in je treba resno pristopiti. Zato me danes moti, da tu ne vidim nobenega ministra, ne ministra za finance, ne ministra za gospodarstvo, ne koordinatorja gospodarskih dejavnosti, dobro, predsednika Vlade bom izpustil. Nobenega ministra ni tu. Jaz ne trdim in ne oporekam strokovnosti ljudem, ki so danes tu s strani Vlade, daleč od tega. Ampak mislim, da bi bilo pa prav, če bi kakšen minister tudi tu sedel. Jaz upam, da se zavedajo resnosti položaja. In če se tega zavedajo, potem bi lahko vsaj eden od ministrov bil danes tu. Jaz upam, da bodo v bodoče resno stvari jemali, še posebej, ko gre za tako resne zadeve. Sam podpiram ta amandma, ker izenačuje pogoje dela in preživetja subjektov na področju gospodarstva. To se mi pa zdi izredno pomembno, zato je bil ta zakon tudi predlagan kot eden od teh ukrepov, ki spadajo v tisto celoto, da dosežemo željen rezultat. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rezman.
Spoštovani gospod predsednik, moram biti korekten in vprašati, ali mi dovolite, ker nimam več časa, kot vidim, da vseeno govorim?
Ja, gospod Rezman, potem vam pa ne morem dati besede. Hvala. Želi še kdo razpravljati o 1. členu? [[Da.]] Odpiram prijave za razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Najprej ugotovitev, da je dejansko prisotnost odgovornih v Vladi, ministrov in predsednika Vlade, zelo slaba, nobenega ni tukaj, pa obravnavamo cel paket zakonov s področja podpore gospodarstvu. Ko smo pa obravnavali uredbo Vlade, za katero, mimogrede, Državni zbor sploh ni pristojen, pa je bil tam predsednik Vlade, minister in še cel kup drugih uradnikov. Opazno izredno nesorazmerje pri obravnavanih temah v Državnem zboru, skratka, več ali manj piar zadeve. Bi pa rad ob temu opozoril na nekatere razlike v pristopih prejšnje vlade in pa sedanje vlade do konkretnih primerov. Prejšnja vlada je izredno veliko pozornosti posvetila spodbujanju ustvarjanja, spodbujanju gospodarske rasti, podpori gospodarske rasti. Ta vlada je izredno usmerjena v delitev, v razdeljevanje ustvarjenega. Če samo dnevni red današnje seje pogledamo. Imamo na njem vladni zakon, ki se ukvarja s subvencijami, to se pravi z delitvami tistega, kar gre v državni proračun, potem imamo tri predloge Slovenske demokratske stranke, ki pomenijo podporo gospodarskim subjektom pri njihovem razvoju, olajšave, zmanjšanje davkov, skratka pri ustvarjanju nekako dviga zaupanja države v njihove sposobnosti in pa v njihovo krepitev. Popolnoma diametralno nasproten koncept. Kar zadeva pristopa. Prejšnja vlada je bila usmerjena v to, da je plačevala delo. Tudi pri sodnikih je stimulirala ali pa nagrajevala plačevanje po delu. V tem predlogu zakona, ki smo ga dobili malo prej, se plačuje nedelo. Se pravi ponovno pristop v nasprotno smer. Prejšnja vlada je tudi postavila koncept enakopravne obravnave vseh subjektov. Se pravi obravnave gospodarskih družb, ne glede na pravni status in je vsem omogočila enake možnosti pri davčnih olajšavah, pri obremenitvah, pri razbremenitvah in podobno. Tu v tem mandatu smo se že soočili s tem, da firme, recimo članice Obrtne zbornice z različnim pravnim statusom niso enakopravno obravnavane. Ene gospodarske družbe ali pa s.p.-ji so dobili določene olajšave, določene stimulacije, drugi del, drugi segment, ki ima status d.o.o.-ja, teh olajšav ni dobil. Ampak na našo pobudo spet. Kar zadeva pristop. Prejšnja vlada se je hitro odzivala na spremenjene razmere. Hitro je ukrepala, hitro je predlagala rešitve. V tem primeru, v tem mandatu se soočamo z izredno veliko počasnostjo. Ko Vlada potrebuje tri tedne ali še več samo za to, po kakšnem postopku bi določen zakonski predlog sploh obravnavali. Ali bo šlo to po nujnem postopku, ali po rednem, ali po skrajšanem. Že pri opredelitvi do posameznih predlogov so zelo počasni. Kar zadeva predlagano rešitev oziroma predlagani amandma, ta amandma bom zagotovo podprl, kajti zavedam se, da se razvoj mora dogajati, da ga je potrebno stimulirati in da je ta razvoj potrebno še dodatno stimulirati na Koroškem, v Beli krajini, na Kočevskem. Težko sprejmem razlago od kogarkoli, da ta predlog tega amandmaja, ki spodbuja olajšave za razvoj, še posebej dodatno v področjih, ki so nekoliko manj razvita, je težko sprejeti in tudi težko zagovarjati. To sem zagotovo prepričan. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Černač.
Spoštovane kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni. Jaz mislim, da je na začetku verjetno najbolj prav, da se vprašamo, o čem sploh danes razpravljamo, po tistem, ko so poslanci vladajoče koalicije včeraj na odboru sprejeli predlagane amandmaje vlade k trem od petih členov tega zakona, ki smo ga vložili in s tem popolnoma izničili namen, ki je bil predlagan. Kaj je ostale poleg te vsebinske določbe in te prehodne določbe, kdaj začne veljati ta zakon? Ostala je določba o tem, da se olajšave z 20 tisoč evrov dvigne na 30 tisoč evrov. To je v tem zakonu ostalo, in nič drugega. Pa tudi to je nekaj. Pa tudi to je nekaj, čeprav moram reči, da ne razumem te bojazni Ministrstva za finance, vsaj če posluša prosvetljene, nekatere prosvetljene poslance vladajoče koalicije, ki so povedali, da finančnih učinkov tega zakona tako in tako ne more biti, saj ne bo dobička in ne bo kaj vlagati. Česa se potemtakem bojite, ko govorite o tem, da bo javnofinančni primanjkljaj zaradi vlaganj tako velik, da ga ne bo mogoče pokriti in da bomo šli preko 3% Maastrichta?! Ampak seveda bo, finančni učinki bodo, ampak bodo pozitivni. Kdaj, če ne takrat, ko so razmere spremenjene in ko je potrebno spremeniti proizvodnjo, je potrebno vlagati v opremo? Takrat je treba vlagati v opremo, ko je potrebno namesto sredstev, ki proizvajajo nekaj, kar ni več mogoče prodati - da povem poenostavljeno, da boste vsi razumeli - kupiti stroje, ki bodo proizvajali to, kar je mogoče prodati. In takrat tisti, ki to proizvajajo, potrebujejo našo podporo. Konkretno podporo! Ne namišljeno s famoznimi razpisi v znanstveno-tehnološke projekte, ki imajo učinke v 80% samo na papirju. To so dejstva. In jaz sem osebno ocenjeval po tistem, ko smo včeraj pri nekem drugem zakonu dve uri razpravljali; gre za zakon, ki naj bi pomenil samo likvidnostni izpad, zaradi skrajšanja plačilnega roka pri vračilu DDV-ja, pa ste nekateri poslanci vladajoče koalicije v razpravah to spremembo podprli, ne sicer na sedem dni, ampak na 30, 20, 25, po tistem, ko ste naredili 15-minutno pavzo, pa sem ugotovil, da namesto vas misli nekdo drug. Vsi tisti, ki ste razpravljali o tem, da boste to podprli, ste potem enotno kot eden, kot en mož, en vojak glasovali proti. In zakon je bil danes ustavljen. Vprašajte se, ali je to pravilen način obravnave in delovanja v Državnem zboru. Ali je pravilnejši način ta, da bi zahtevali od vašega finančnega ministra, naj vam na mizo vrže kompletno projekcijo vseh teh ukrepov. In če bi ta projekcija povedala, da je res tisto, kar se nekateri, predvsem v administrativnih službah bojijo, res, potem bi se lahko o tem argumentirano pogovarjali. Vendar tukaj, gospe in gospodje, ne gre za administrativne, ampak gre za politične odločitve. Gre za odločitve, ko je potrebno sprejeti ustrezne ukrepe, da ne bi bili primorani čez pol leta sprejemati bistveno bolj radikalnih ukrepov, ko poti več nazaj ne bo. Zaradi tega bom jaz ta amandma k 1. členu in vse ostale amandmaje podprl, ker drugače je zakon popolnoma izmaličen. Ali smo sprejemali kaj ali ne, je popolnoma vseeno. Zaradi tistih 10 tisoč evrov, veste, se ne bo nič spremenilo. Hvala.
Hvala. Gospod Levanič.
Hvala za besedo. Drage kolegice in kolegi! Prav nobene želje ni v tem, da zmanjšujemo finančna sredstva predvsem v raziskave in razvoj. Jaz verjamem, da čisto vsi vemo, da posebna vlaganja v tehnološki razvoj in raziskave predvsem pomenijo neko boljšo gospodarsko rast na dolgi rok, predvsem hitrejši razvoj in tako naprej. Vlada je sprejela povišanje olajšave za investicije v skladu z javnofinančnimi omejitvami. In te omejitve danes žal obstajajo. Investicijska olajšava je predvsem namenjena manjšim podjetjem, ki bodo imela pač večjo razbremenitev z investicijskimi olajšavami, kot jih prinašajo ostali predlagani ukrepi Vlade. V sedanjih časih je pač po našem mnenju primernejše, da zagotovimo subvencije za investicije v tehnološko opremo od davčnih olajšav za spodbujanje investicij, ker se s tem dejansko lahko spodbujajo investicije. In vsi bi si želeli, da bi tudi v prihajajočem letu, torej v letu 2009, bili soočeni z visoko gospodarsko rastjo, da bi lahko predvsem zadostili vsem potrebam, ki se nekako pojavljajo v gospodarstvu. Žal je realnost drugačna. Pred nami je velik izziv - kako prebroditi trenutno krizo. Iskren namen vseh nas pa mora iti v smeri, da sprejemamo takšne ukrepe, ki so v dani situaciji možni. Kljub temu morate priznati, da so vladni ukrepi dokaj ambiciozni, saj se predvideva veliko neposrednih ukrepov, kar bi se lahko, če smo iskreni, zgodilo že v preteklosti. Objavljen bo nov razpis v višini 35 milijonov evrov, v katerem se bo odprla možnost pridobitve sredstev tudi za obratni kapital in razvoj, poleg tega pa bodo pogoji in merila za dodelitev sredstev prilagojeni trenutnim razmeram na trgu. Razpisoma za razvojne projekte podjetij v višini 50-ih milijonov evrov, ki sta trenutno v fazi zaključevanja, se bo dodal tudi nov razpis v višini še dodatnih 50 milijonov evrov za razvojnoinvesticijske projekte podjetij. In priznati morate, da se na tem področju vendarle nekaj dogaja in da lahko v tem prepoznate iskren namen, da čim bolj pomagamo našemu gospodarstvu predvsem v podpiranju dodatnih sredstev za raziskave in razvoj. Vašega amandmaja ne bom podprl, ker se mi zdi, da bodo ukrepi Vlade bolj sistematično pomagali našemu gospodarstvu, kot pa to predvideva vaš predlog. Upam samo, da ste pri vaših predlogih toliko iskreni, da bi jih predlagali tudi takrat, če bi sami bili na vladi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kek.
Hvala za besedo. Z vsem spoštovanjem do dela prejšnje vlade, ampak moral sem se odzvati. Mogoče ne bi škodilo malo manj demagogije. Stalno govorite o visoki gospodarski rasti. Ja, seveda je bila, saj je bila povsod dosti večja, kot je danes. Danes so mnoge države v recesiji in je normalno, da je tudi pri nas gospodarska rast manjša. Tako kot je bila za časa vaše vlade večja inflacija in je zdaj manjša, pa mislim, da ne bomo dvigovali tabel, koliko je zdaj inflacija manjša. In tudi je normalno, da so trošarine večje, kajti nafta je poceni, zakaj ne bi bil bencin nekoliko dražji, še zmeraj je pod evro, za časa vaše vlade je bil evro 20.
Hvala. Gospa Kamnar.
Lepa hvala za besedo. Moram zavrniti vaš očitek, da Vlada predlaga nekonsistentne rešitve. Ravno s tem, da nismo podprli rešitve o olajšavah za raziskave in razvoj v tem zakonu, smo ostali konsistentni tistemu, kar smo predlagali oziroma podprli v okviru Zakona o dohodnini. To je prva stvar. Druga stvar, pomen davčne olajšave na področju raziskav in razvoja. Po naših podatkih je od 75.000 davčnih zavezancev to davčno olajšavo koristilo 461. To kaže na to, da je ukrep povsem marginalen, kar imate prav. Torej ne bo povzročal večjih finančnih učinkov v državni blagajni. Ampak to tudi kaže na to, da je ukrep nepotreben in neučinkovit. Davčna olajšava obstaja v višini 20%, nič ne spreminjamo, ostaja takšna, kot je, in ta parlament in prejšnja vlada sta se oba strinjala, da je to primeren ukrep na področju raziskav in razvoja. Ta vlada pa predlaga dodatne neposredne ukrepe, ki bodo res dosegli vse. Tudi tiste, ki dobička nimajo, pa bi radi vlagali v raziskave in razvoj. Zato podpiramo takšne rešitve. Če dovolite, samo še en očitek. Očitek, da Vlada dela počasi in se ne odziva. Prejšnja Vlada je zapustila prizorišče z visoko gospodarsko rastjo, visoko inflacijo in ugodnimi gospodarskimi razmerami, ki so kazale že trend upadanja. Ampak budžet je bil soliden. Mi smo v tem mesecu in pol ugotovili, da bodo javnofinančni prihodki v državni blagajni za 2% realno nižji od tistega, kar je bilo načrtovano leta 2007. In da so javnofinančni odhodki z zakonodajo, ki je bila sprejeta lansko leto, za dobrih 6% realno višji od tistega, kar je bilo načrtovano leta 2007. Ne moremo sprejemati ukrepov, ki bi to fiskalno situacijo potiskali k 5, 6% primanjkljaja, preden ne proučimo vseh zadev, da bomo natančno vedeli, kje bomo zmanjševali odhodke, kakšni bodo prihodki in potem konsistentno predlagali vse rešitve, da ne bomo naredili napake, ki bi jo zdajle napravili. Sami pa dobro veste, da rebalansa državnega proračuna in dveh blagajn javnega financiranja ni mogoče pripraviti v enem mesecu. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo o 1. členu? [[Da.]] Še je interes, zato odpiram prijavo za razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Majhenič, izvolite.
Hvala za besedo. Davčne olajšave v gospodarstvu predvsem za manjša podjetja so nujne. Več je potrebno vlagati v razvoj, v takšnega, ki nam bo zagotavljal na dolgi rok gospodarsko rast. Seveda bi se tu vprašal, koliko pa smo doslej naredili v smeri razvoja in koliko imamo pri nas razvojnih centrov, ki ponujajo našim podjetnikom nekaj novega, nekaj, kar bo na svetovnem trgu zanimivo in tržno. Mislim, da je v tej smeri narejeno zelo malo. Seveda pa je vse to tudi odraz našega stanja v gospodarstvu, kot ga imamo. Ljudem je seveda potrebno ponuditi delo, ne le delovnih mest. To, da jim zagotavljamo le delovna mesta, je premalo, mora imeti učinek gospodarske rasti tudi na dolgi rok. Eden od pomembnih ukrepov mora biti skrajšanje plačilnih rokov in uvesti in nadzirati je treba plačilno disciplino. Krediti bank za firme morajo biti ugodni. Še posebej morajo biti rešljivi hitreje. Seveda samo na tak način bodo imeli učinek na gospodarstvo. Še posebej bi tu izpostavil tiste kredite, ki so potrebni za prestrukturiranje in za razvojne programe. Med gospodarstveniki prevladuje mnenje, da je potrebno rešiti prej sto malih problemov, pa bo rešen tudi velik problem. Hvala.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Dve stvari. Prvič, res je, da so se spremenile prognoze za leto 2009 v zadnjih nekaj mesecih, še posebej prognoze glede gospodarske rasti in posledično pobranih davkov v letu 2009, zato da bo manj prihodkov. To je res. Res je tudi to, da je prejšnja vlada v okviru rebalansa proračuna za dve leti upoštevala sprejeto reformo plač v javnem sektorju in da zato tega ne moremo prištevati zraven. Res je pa tudi to, da ste neke prihodke že zinovirali v proračun. In to je dvig trošarine za pogonska goriva. To bo kakšen procent BDP oziroma kakšen procent, ki bo lahko pomembno oblažil tudi te predloge. Vendar tu smo slišali Vlado, ki na eni strani pravi, da ta konkreten ukrep ni potreben, opravičuje ga pa s tem, da ni denarja za njega, in pravi, da je nepotreben, ker tako ali tako na stane veliko oziroma ne stane veliko, ampak sicer je nepotreben, hkrati pa pove, da ni denarja. Če ni denarja, potem je potreben, ampak ga ne želite, ker ni denarja. Če pa ne zahteva veliko denarja, potem ga pa sprejmite. Jaz odločno nasprotujem temu stališču, da to ni potreben ukrep. Sami ste v koalicijski pogodbi zapisali, da boste spodbujali zasebna vlaganja v raziskave in razvoj. Jaz si ne znam predstavljati bolj učinkovitega ukrepa za ta cilj, kot da uvedete višje davčne olajšave. Koalicijsko pogodbo ste pisali, ko so že bile 20% davčne olajšave. Če hočete še bolj spodbujati, potem ste se politično opredelili, da je to potreben ukrep, ne pa da ni potreben, kot vi pravite. Jaz ne vem, kako drugače horizontalno najbolj pravično spodbujati investiranje v raziskave in razvoj, kot da se vsem na nek način to omogoči skozi ta zakon. Pa še nekaj. Jaz ne vem, nekateri še vedno mislijo, da se je gospodarska rast v Sloveniji zgodila kar tako, ker je bila pač neka konjunktura globalna, evropska in tu smo mi nek listič, ki plava sredi tega okolja in nas je potegnil s seboj. Moram vas razočarati, da so razvite ekonomije, ki niso beležile sploh gospodarske rasti oziroma je bila ta neznatna, na primer Italija. Italija je skozi konjunkturo Evrope lezla naprej s kakšno odstotno točko gospodarske rasti. Mi pa 6, 5, povprečno 5,5 v zadnjih štirih letih. Mislim, da ni res, da je pravzaprav kar okolje samo po sebi generiralo. Gospodarsko rast v Sloveniji so generirala predvsem dobra, kakovostna podjetja, ki jim mi želimo iti naproti. Da pa podjetja dobijo ta veter v jadra, morajo imeti neko ugodno poslovno okolje, za kar je pa odgovorna država oziroma najodgovornejša je pri tem vlada. To, da na eni strani skrbimo za nove prihodke v proračunu skozi trošarine na pogonska goriva, bi bilo verjetno še ne toliko omembe vredno ali pa, bi rekel, ne bi toliko "jahali" na tem, če bi hkrati bili tudi drugi močni ukrepi, ki bodo razbremenili in pomagali gospodarstvu. Pa smo tu: pri onem prvem zakonu. Tisti prvi zakon, če prav razumem, govori o 60 evrih na mesec na delavca. To pomeni, ker se lahko uveljavlja največ 6 mesecev, 360 evrov na delavca dobi delodajalec. To se pravi, da bi to požrlo res tolikšen denar, kot ga ima en sam ukrep trošarin, bi morali imeti v Sloveniji, ne vem, pol milijona delavcev, za katere bi uveljavili ta ukrep. Pa jih ne bomo. Ni res, da je samo neka zapuščina ovira za nezmožnost ukrepanja. V vsakem okolju ste se znašli z določenimi ukrepi, uvedli ste trošarine, ker vam je šlo na roko, res, na roko, ni padec cen nafte na svetovnih trgih in posledično padec pogonskih goriv, in se je dalo 14 dni nazaj znatno dvigniti trošarine, ne da bi se spremenile maloprodajne cene. Pa je bilo to zagovarjanje s strani provladnih ekonomistov, bivših ministrov SD, češ, ja, fino je, da so cene nafte stabilne, da se ne spreminjajo, zato je treba pozdraviti ukrep Vlade, da je dvignila trošarine in s tem ohranila cene na isti ravni. Dva dni nazaj ste pa dvignili cene naftnih derivatov samo zaradi dviga trošarin; nekatere se sploh ne bi spremenile. Torej je še tudi ta argument, ta rešilna bilka, ki vam jo je kak ekonomist dal, odpadla. In še enkrat, verjamem, da nekaterim poslancem z velikimi plačami ne pomeni 200 evrov na letni ravni nič. Verjamem pa, da kaki delavki v Muri, ki se vozi, recimo, 20, 30 kilometrov v službo, ali pa v Palomi ali kje drugje, pa to nekaj pomeni. To pomeni, recimo, lahko skoraj polovico njene neto mesečne plače. In ste ji vzeli polovico mesečne neto plače, da ne predlagate ničesar, kar bi razbremenilo gospodarstvo.
Hvala. Gospod Levanič.
Mogoče bi predlagal, da vseeno ostanemo pri komentarjih na vloženi amandma in se skušamo osredotočiti predvsem na temo, ki je na dnevnem redu. Rad bi samo poudaril kot stvar, ki je mogoče nejasna v vsej tej razpravi, da nismo govorili samo proti vašemu predlogu zgolj zaradi tega, ker ni za njega denarja, ampak zato, ker resnično menimo, da ne bi učinkoval tako, kot bi si želeli v tej trenutni situaciji. In če ste pogledali nekatere ukrepe Vlade in predloge, vidite, da obstaja iskren namen, da se rešujejo gospodarska podjetja v smeri, da bodo lažje prebrodila gospodarsko krizo. Veliko takšnih ukrepov je dobrih. Jaz verjamem, da ste jih veliko kot dobrih prepoznali tudi sami in da veste, da ni res to, kar trdite, da nekako zaviramo ali pa zmanjšujemo finančna sredstva za podjetja, ki bi rada vlagala v raziskave in razvoj. To ne drži. To sami veste, da ne drži. To je razvidno iz vseh podatkov in iz iskrenih namenom, ki jih Vlada želi narediti v prihodnje. Je pa res, da bo mnogo lažje, ko bomo našli skupni jezik za to, kaj lahko prinese večje rešitve, in ne to, da bomo eden drugemu nagajali v Državnem zboru. Danes, dragi poslanci in poslanke predvsem iz opozicijskih vrst bi želel, da ste konstruktivni in da predlagate realne predloge. Takšne, ki bodo tudi realno izvedljivi glede na trenutno stanje.
Hvala. Gospod Bezjak.
Hvala. Lepo pozdravljeni gospod predsednik Državnega zbora, gospe z Ministrstva za finance, poslanke in poslanci. Zakaj smo se odločili vložiti amandma v Slovenski demokratski stranki? Ravno zato, ker je pomembno sedaj pomagati podjetjem ravno z vlaganjem v tehnološko opremo, v razvoj in znanost. V letu 2008, kot govorite ali pa govorimo vsi skupaj, je bilo v podjetjih veliko denarja. Sedaj imajo podjetja tudi denar in jim je treba pomagati, da bodo še več vlagala v znanost in razvoj. Morda bo že v letu 2009 prepozno, da bomo namenjali za takšne olajšave in takšne stvari. Sprejeli smo zakon, ki dejansko omogoča samo olajšave s.p.-jem, samostojnim podjetnikom, nikakor pa ne d.o.o.-jem. Ne vem, kam to vodi. Tudi d.o.o.-ji so dejansko podjetja, ki imajo enega zaposlenega ali pa celo do 50 ali pa več, tako kot tudi s.p.-ji, samostojni podjetniki. Zakaj so oni sedaj, če lahko rečem, šikanirani s strani nas, 90 ljudi, tu notri? Ampak moram priznati, da od koalicijskih partnerjev, nikakor pa ne od nas. Mi zato vlagamo amandmaje, da bi dejansko pomagali tej recesiji, ki nekako prihaja, ki je že tudi prišla v avtomobilski industriji v Slovenijo. Smo bili kar precej tiho, ko ste sprejeli zakon o trošarinah. Jaz moram priznati, da na koncu koncev je res sedaj gorivo včeraj poskočilo še za dodatnih 10%, ampak samo v Sloveniji. Morate vedeti, da sedaj slovenski državljani, slovenska podjetja hodijo tankat gorivo v sosednjo Avstrijo, v sosednjo Hrvaško. Povedati vam hočem zakaj in kaj bo posledica v slovenskih naftnih družbah: manj priliva, manj prihodkov, manj prihodkov za državo. To so stvari, katerih se moramo zavedati. Zakaj je v prejšnji vladi prejšnji minister držal trošarine dejansko na najnižji ravni? Ravno s tega vidika, ker je bila potem konkurenčnost slovenskih podjetij, prevoznih podjetij v evropskem merilu. Nikakor pa ne s tega vidika, da bi dejansko polnili denar državi na tak način, po drugi strani pa naredili to, kar je sedaj, da 2.000 kamionov stoji parkiranih. To je naredila sedanja vlada, ne pa prejšnja vlada, kot govorite. Zato pohvala prejšnjemu ministru, da je imel posluh za takšne stvari. Rad bi povedal tudi tole. Govorite, da je dejansko namenjenih dodatnih 50 milijonov investicijskega denarja za razvoj in nove investicije. Res je. Zahtevali ste, da se podaljša, naredi nov rok za te olajšave. Veste, kaj bo prinesla ta stvar, če ne bi dejansko bil predlog dan, naj se samo razširi ta spisek ali dejansko te vloge, ki so bile že poslane na ministrstvo za malo gospodarstvo ali slovenski podjetniški sklad. To je dodatnih šest mesecev, ko podjetja ne morejo koristiti teh 50 milijonov evrov denarja. To so stvari, ki so pomembne. Hvala bogu, da je bil razum, da se je tako naredilo, kot je bilo tudi z naše strani predlagano. Govorite o denarju, ki ga vlagate in ki pomaga podjetjem. Jaz ne vidim, da bi pomagali podjetjem. Vsi nam na cesti govorijo, da škodimo gospodarstvu, čeprav mi k predlogom vlagamo amandmaje, ki jih nikakor ne podprete. Želel bi, da bi v teh poslanskih skupinah ali klopeh bilo čim več gospodarstvenikov, takrat bi verjetno bilo razmišljanje čisto drugačno ob sprejemanju zakonov, kot pa je sedaj. Hvala za razumevanje.
Hvala. Želi še kdo besedo o 1. členu in amandmaju? Ponovno odpiram razpravo. Še vedno smo pri 1. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Grill, izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Poglejte, že prej sem razpravljal in ponovno poudarjam, da je situacija v Sloveniji danes povsem drugačna, kot je bila v lanskem letu in v letu 2007, pa tudi v letu 2006. Vlada se mora odzivati na te razmere. Gospa, tukaj ste omenili, da je bilo v preteklosti za raziskave in razvoj samo toliko in toliko zainteresiranih s strani podjetij. Verjamem. Kajti ob taki gospodarski rasti, ob takih naročilih, kot so jih imela podjetja v času konjunkture v Sloveniji, nihče ali pa zelo malo jih je resnično razmišljalo o tem, da bi pa vlagali v neke nove tehnologije, v nek nov razvoj, ker jim je že obstoječe naročilo dajalo toliko prihodkov in vsega, kar je s tem povezano, da niso razmišljali. Ampak danes, ko ima nekdo proizvodnjo, to je že prej kolega Vizjak omenil, ko mu tisti produkt več ne gre v prodajo, danes pa mora razmišljati, da bi si kupil nov stroj. Sredstva, ki jih bomo dali skozi razpis, to je pravilni ukrep, ampak ni zadosten, še posebej, če se nekako ocenjuje, da ne bo imel takšnega finančnega negativnega učinka za proračun. Dajmo jim možnost, da tisti, ki bo ustvaril dobiček, da bo namenil tista sredstva za nove stroje in da bo s tem proizvodnjo preusmeril ter ohranil nova delovna mesta in ustvarjal nove davke, ki jih bo imel naš proračun. To je tista prava pot in s tem amandmajem zagovarjamo to. Hvala.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Presenečen sem nad nekaterimi mnenji z vaše strani, kako utemeljujete in zavračate pravzaprav ta amandma, te olajšave. Gospod Kek je sicer znan po tem, da se ukvarja s skrito kamero, ampak očitno je tudi hodil slep po svetu in ni videl ukrepov prejšnje vlade. Pravi, da je visoka gospodarska rast prišla sama od sebe, da je to bilo povsem povsod. Ne, gospod Kek. Če bi vi hodili z odprtimi očmi in ne slepo po svetu, bi zaznali, da prejšnja vlada po enem mesecu ni sprejemala aneksa na koalicijsko pogodbo, tako kot je vaša danes nek protokol. Vi se ukvarjate sami s seboj. Gospodarstvo tone in se ne ukvarjate z gospodarstvom. In dodatno, gospod Levanič pravi: "Mi ne verjamemo, da vlaganja v razvoj in znanost in tehnološke inovacije lahko učinkujejo." Jaz upam, gospod Levanič, da je to sklep iz otroškega vrtca. Da so vam dali kot najmlajšemu, da takšna sporočila sporočate. Da to ni stališče celotne, najmočnejše stranke. Če pa so vas določili za gospodarskega eksperta, potem je pa to izjemno zaskrbljujoče. Povsod po svetu je lahko resno gospodarstvo, novi proizvodi samo na podlagi vlaganj v raziskave tehnoloških inovacij. Vi to zavračate. Moram reči, iz teh poslanskih klopi pošiljate neverjetno slaba simbolna sporočila. Neverjetno slaba. Podjetnikom sporočate: "Čim prej zaprite." Žal je to nevarno sporočilo. Hvala.
Hvala. Gospod Levanič, replika. Izvolite.
Gospod Jerovšek, jaz sem gospodarski ekspert ravno toliko kot ste vi zunanjepolitični. Tako sva verjetno nekje na isti točki. Kot drugo bi rad povedal, da ponovno sprevračate moje besede. Nikdar nisem rekel, da finančne injekcije v raziskave in razvoj ne omogočajo razvoja. Jaz sem rekel, da vaš predlog ne bi učinkoval. Preberite si magnetogram. To je danes poslankam in poslancem na voljo, tako da brez skrbi. Jaz pa verjamem, da lahko z drugačnim načinom, z drugačnimi ukrepi bolj pomagamo gospodarstvu. In še enkrat. Želel bi si, da bi ravnali tako iskreno in da bi takšne predloge predlagali tudi takrat, če bi vi bili na Vladi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovane gospe in gospodje, to je vaša koalicijska pogodba. Slišal sem državno sekretarko, da pravi, da ni potrebno dvigovati davčnih olajšav za raziskave in razvoj. Oni smatrajo, da to ni potrebno. To so govorili tudi poslanci. Da to ni ukrep, ki prime. Vendar ste zapisali: "Spodbujali bomo pomen znanja in raziskav za bodoči razvoj Slovenije ter podjetjem omogočili uveljavitev, najprej sofinanciranje izobraževalnih inštitucij, iz katerih pridobivajo kadre, in sofinanciranje raziskovalnega dela na inštitutih, kot dodatne olajšave pri davku od dohodka pravnih oseb." To ste zapisali v koalicijsko pogodbo. To so davčne olajšave za raziskave in razvoj. Dodatne davčne olajšave za raziskave in razvoj. To ste zapisali kot dodatne olajšave pri davku od dohodkov pravnih oseb. Mi to predlagamo. Vi pravite, da to ni potrebno. Vaša koalicijska pogodba je mrtva že drugi mesec vaše vladavine.
Hvala. Ni replike. Niste bili imenovani. Boste pa se v razpravi dotaknili tudi te teme. Gospod Pukšič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, kolegi, podpredsednik, kolegice in kolegi! V teh časih se slovenska opozicija ne samo v parlamentu, ampak tudi pri pripravi seje pripravlja in ukvarja s problematiko slovenskega gospodarstva, ker jo to enostavno skrbi. Zato je seveda tudi predlagala tri spremembe zakonov. Tako zakona o dohodnini, potem DDV in tega, ki ga sedaj tudi obravnavamo, sprememba Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, in to iz enega razloga, da bi gospodarstvu dala možen zagon in obračanje v smeri stopanja na ponovno gospodarsko konjunkturo. Če pa pogledamo s čim se ukvarja koalicija, ki je njeno prvenstveno delo prav to, kar dela opozicija, pa preberemo, da bo prihodnji četrtek začel delovati kadrovski akredicijski svet in da bodo sprožili pravne postopke ugotavljanja odgovornih v nadzornem svetu v upravi Skimar, Paloma in tako dalje. Seveda postavlja se vprašanje, kaj je z ugotavljanjem odgovornosti Koržeta, kaj je z ugotavljanjem odgovornosti direktorja Ljubljanske banke, kar pomeni, da nese milijon evrov Kramarja za dajanje kreditov, ko so lahko menedžerji divje odkupovali firme in tako dalje. No in sedaj med razpravo pa žal poslušamo tudi poslanke oziroma poslance, ki se ukvarjajo s tem, koliko je kdo kredibilen na nekem področju, nekdo, ki dela 13 let, recimo, na enem področju ali pa nekdo, ki recimo ne dela več 13 let v Talumu, pa še vedno Talum živi in dela na osnovi njegovih dognanj in projektov, ki jih je vodil. Nekdo, ki je pa bil leto dni v Talumu, pa pravzaprav po tem letu dni se sliši in čita, da se Talum zapira. Tu se potem postavi vprašanje, kdo je kje kaj že naredil oziroma koliko je katera kredibilnost. Ti amandmaji in ta amandma k 1. členu je osnova, ki bi jo morali z odprtimi rokami ne samo podpreti, ampak reči, tu smo naredili napako, pozabili smo ali kaj jaz vem, nekaj takšnega. Ne pa samo s predlogom zakona, ki ga je koalicija prinesla, se postavlja vprašanje, namreč ta zakon velja ali pa se bo lahko uresničeval 6 mesecev, dokler bo v vreči nekaj "ven za vzeti". Kaj pa potem, ko iz vreče več ne bo "nič za vzeti" oziroma ko bo v vrečo "kapalo" vedno manj in manj? Zato so takšni gasilski ukrepi, kot jih predlaga koalicija, enostavno premalo. Veste, jaz sem na začetku tega mandata rekel, da imajo nekateri še mlečne zobe v politiki, pa resno mislim tudi tokrat, mogoče je pa kdaj dobro poslušati kdaj opozicijo in kakšen dober predlog sprejeti. V prejšnjem mandatu smo to velikokrat naredili, vendar le takrat, ko so bili predlogi resnično dobri, ko ni šlo za nagajanje. V tem primeru pa se že začenja pravzaprav odbijanje predlogov samo zaradi tega, ker so prišli iz opozicije, ni važno, če so dobri, "ne, mi jih ne bomo sprejeli". Ampak povem vam, na tej točki gospodarske recesije se ne splača igrati, enkrat ste se že igrali z oškodovanjem in lastninjenjem družbenega premoženja. Takrat je bila približno enaka sestava, sicer je bil takrat pač LDS veliki in glavni, ki je botroval tej astronomski kraji slovenskega gospodarstva. Samo spomnite se zakona o reševanju Tama, milijarde so šle v privatne žepe. In sedaj bi resnično bilo treba skleniti te vrste in poslušati, saj imamo resnično dobre in poštene namene s predlagano zakonodajo in amandmaji. Sam bom amandmaje podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Juri.
Hvala lepa. Spoštovane sodelavke in sodelavci, spoštovani ostali! Ja, res je. V koalicijski sporazum smo napisali, da spodbujamo raziskave in razvoj. In dejansko to tudi sedaj uresničujemo. In, ja, mi smo na to opozarjali tudi v času, ko te bili nekateri od vas ministri. Opozarjali smo na dejstvo, da slovensko gospodarstvo rabi korak naprej pri raziskavah in razvoju. In ste vi, ministri, razlagali, kako je naše gospodarstvo v odlični formi in da tega ne potrebuje. Me veseli, da ste danes ugotovili obratno. Ob tem pa bi bilo še treba pripomniti, da predlogi, ki bodo v kratkem sprejeti, izhajajo iz odgovornosti do proračuna in izhajajo iz države. Predlogi koalicije izhajajo iz odgovornosti do volivcev. Vaši predlogi pa izhajajo samo iz potrebe po njihovih glasovih. To je po mojem mnenju neodgovorno, neodgovorno predvsem do vseh tistih, ki so od države tako ali drugače odvisni, do študentov, do bolnih, do starejših, torej do šibkejših socialnih slojev. Hvala.
Hvala. Kot predlagatelj zakona, izvolite, gospod Vizjak.
Ja, seveda se je treba oprijeti vsake rešilne bilke, da se človek izmuzne iz zoprne situacije, ko mu koalicijska pogodba jasno veleva, ne, da boste spodbujali raziskave in razvoj, ampak da boste to počeli skozi zakon o davku od dohodka pravnih oseb, skozi ta zakon, ki je danes na mizi, ne kar tako, ne vem, načelno. Najlepše je načelno nekaj govoriti, potem pa ni nobene konkretne akcije. Zapisali ste, da boste dodatno to spodbujali skozi davek, skozi zakon o davku od dohodka pravnih oseb. Preberite si! Žal vidim, da večina vas po drugi strani sploh ne ve, kaj ste sprejeli, kaj so vaše zaveze. Niso vaše zaveze to, da se z nami tule nekako sporekate, ampak so vaše zaveze, da udejanjite to, kar ste zapisali, za kar so vas ljudje izvolili. To je ena stvar. Druga stvar, omenjena je bila odgovornost do proračuna. Slišali pa smo, da ta zakon oziroma ta amandma sploh ni toliko povezan in ni problem proračun. Da ni potreben, smo slišali, kljub temu, da v koalicijski pogodbi piše, da boste to delali.
Hvala. Je še interes? Potem ponovno odpiram prijave za razpravo o 1. členu. Gospod Rožej, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Moja razprava bo bolj, bi rekel, proceduralne narave. Spoštovani predsedujoči, zbodlo me je vaše nereagiranje na nekatere navedbe, ki so bile v tej debati omenjene. Mislim, da je skrajno neprimerno, da se v tem visokem zboru poslance etiketira po starosti in se jih pošilja v vrtec, se govori o mlečnozobosti. Jaz nisem nobenega od poslancev tukaj, ki sodimo v mlajšo polovico tega zbora, slišal govoriti o starosti, senilnosti in brezzobosti. In bi upal, da bo res tovrstna praksa redkost in da bodo vsi predsedujoči, z vami na čelu, znali take debate ustaviti preden bodo prešle mejo dobrega okusa. Hvala.
Hvala. Gospod Kumer.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Imel sem namen molčati, ampak je treba nekaterim nekdanjim ministrom, eksministrom, in tudi poslancem, ki so sedeli v prejšnjem mandatu, pri nekaterih stvareh obuditi malo spomina in mogoče jim povrniti nazaj tega spomina. Vem, da ste še vedno zadihani od tega, ko ste 21. septembra pristali v opoziciji. Vendar, ko o nečem govorite, je vseeno treba zajeti malo zraka, preden izrečete dokončno sodbo. Spomnil bi vas, na čelu z ministrom za gospodarstvo, in še nekateri ministri, ki so tukaj sedeli, spomnite se večurnih razprav o davčni reformi in razprave o vlaganjih v razvojno tehnološke inovacije, davčne olajšave in tako dalje. Preberite svoje razprave, svoja stališča in stališča takratne opozicije, pa to ni tako daleč nazaj. To je v letu 2007, ni treba iti dlje nazaj. Ko danes poslušam, kaj vse je dobrega prejšnja vlada naredila, ne morem mimo tega, da ne bi rekel, da če bi prejšnja vlada res reševala in prisluhnila, tako kot danes govorite, gospodarstvu in ko nekako sugerirate tej vladi, da naj prisluhne gospodarstvu, potem danes ta vlada ne bi imela takšnih težav, kot jih ima, pa kljub temu, da smo v finančni krizi, da smo v gospodarskih težavah in nekateri pravite, da tudi v recesiji nismo. Več denarja, kot ga je bilo v preteklih treh letih v Sloveniji, prej ni bilo in dolgo več ga ne bo. In moje vprašanje vam skupaj, z nekdanjimi eksministri, so: Kdo nas je pripeljal v to situacijo? Pa ne mi govoriti, da Amerika čez lužo in tako dalje. Tudi mi, tudi s politiko prejšnje vlade in tudi z zapravljanjem prejšnje vlade. Spomnite se in poglejte si, še danes imate zapisano razvojne programe in projekte do leta 2023 - zabaviščne parke in tako dalje. Kaj vse ste pisali v tiste razvojne projekte. Danes se seveda nekaterim bolj resnim stvarem posmehujete in jih zaničujete. Kdo je tako enormno v zadnjih treh, štirih letih povečal zunanji dolg?! Kdo je najemal enormno draga posojila v času konjunkture in gospodarske rasti, o kateri govorite, za infrastrukturo in tako dalje, da se seveda današnja vlada ubada s temi težavami, v katerih je. Ne bom govoril, da je samo prejšnja vlada. Vsi smo za to odgovorni. Tudi vsi poslanci v opoziciji in tisti v poziciji, ki so v prejšnjem mandatu sedeli. Vendar večji del odgovornosti nosi sedanja, današnja opozicija, tisti, ki ste prejšnja štiri leta sedeli v vladnih foteljih. In še enkrat za konec. Nič se ne zgodi čez noč. Tudi finančna kriza se ne more. Zato je zelo pomemben "timing". In o tem "timingu" so nekatere odgovornosti pri upravljanju in vodenju države zelo jasne. In v prejšnjih štirih letih je ta odgovornost zelo jasna. Zato je ne sprevračajte in ne obračajte na vlado, ki se je komaj 21. novembra usedla v svoje fotelje in ji za vsa štiri leta nazaj obešate to odgovornost.
Hvala. Gospod Frangež.
Meni bi se zdela vsakršna razprava v tem zboru dobrodošla, če bi vodila k nekim skupnim rešitvam. Vendar se mi zdi, da se neprestano ponavlja že slišano. K temu se ne dodajajo novi argumenti in s tistim, kar smo lahko slišali tudi v preteklih dneh, nas opozicija s svojimi predlogi ne more prepričati. Tisto, kar bi pričakovali od ljudi, tudi nekdanjih ministrov, je to, da razumejo, da se država nahaja v eni delikatni poziciji, predvsem zaradi posledic gospodarske in finančne krize, da je tudi zaradi preteklih odločitev prejšnje vlade javnofinančna situacija toliko zaostrena, da smo na meji izpolnjevanja maastrichtskih kriterijev. Jaz verjamem, da lahko tudi na drugi strani dvorane to razumete kot problem in en skupni izziv, ki nam predstavlja skupno platformo za to, da razmišljamo o novih ukrepih. Brez tega ne bomo prišli daleč. Ko pa govorimo o tem konkretnem ukrepu, naj še enkrat poskušam razložiti. V situaciji, ko ni dobička ali pa bi utegnil biti dobiček manjši, kot je bil v preteklih letih, ko bi lahko kakšna vlada prišla s podobnim razlogom in bi bil učinek na obseg raziskav in razvoj, vlaganja v znanje v slovenski družbi v preteklosti lahko večji, ne bo spodbudila nikogar, ker so pričakovanja po dobičku zelo majhna in nikogar ne bo stimuliralo to, da bo čez leto in pol dobil povrnjena vlaganja, ki jih bo opravil danes. Tisto, kar je pravi ukrep za to, da spodbudimo v slovenski skupnosti in družbi vlaganja v raziskave in razvoj, so nepovratna sredstva. In ta sredstva po načrtu slovenske vlade tudi načrtujemo s paketom razpisov na področju financiranja raziskav in razvoja. Pri obravnavi drugih amandmajev pa bomo prišli tudi do vprašanj o investicijah v tehnološko opremo in podobno. Čas bi bil, da sklenemo to razpravo, da opravimo v tej zvezi tudi odločitve, ker očitno je razprava o tem amandmaju predvsem dobrodošla priložnost za opozicijo, da v nedogled ponavlja in ponavlja svoje argumente.
Hvala. Gospod Sajovic.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Razprava, kot je današnja, zagotovo k izhodu iz krize, v kateri smo se znašli, v bistvu ne bo prispevala dosti. Jaz opoziciji lahko priznavam pozitiven namen, seveda dodatna sredstva za izobraževanje so vedno in povsod na mestu. Prepričan sem, tako sem slišal tudi gospo sekretarko, da ko bomo zadevo reševali globalno in v paketu, da tudi pride na vrsto. In takrat bom vesel, če se ne bomo tako delili na pozicijo in opozicijo in bomo to podprli. Je pa bilo nekaj povsem deplasiranih izjav, ki samo prilivajo olje na ogenj prepirov. Zagotovo pa tisti, ki so danes najbolj glasni in nam to očitajo, še nekaj mesecev nazaj so se vozili z dragimi audiji, so jih seveda tukaj pred parlamentom v prižganih avtomobilih čakali šoferji, da jih ni zeblo, in so seveda imeli kar razkošno reprezentanco, bi jih seveda prosil, da si pogledajo te podatke za štiri leta nazaj in si sami sebi nalijejo čistega vina in se pogledajo v ogledalo, predvsem pa da tudi pomislijo na tiste njihove ministrske kolege iz predhodnice, ki niso imeli te sreče, ali pa, bom jaz rekel, nesreče, zaupanja volivcev, da bi ponovili mandat in zdaj imajo sedaj kar razkošna nadomestila za celoletno nedelo. Tudi pri tem je treba biti realen in to upoštevati. Predvsem pa eno sporočilo za tisto vlado, ki je odšla, za tisto, ki je zdaj, in jaz sem prepričan, da bom kot član te koalicije dočakal tudi čase, boljše, ki še pridejo, da takrat, ko nam gre dobro, ko je gospodarska rast velika, da je takrat treba dati kaj na stran za slabe čase. Tega pa seveda kolegi, ki ste danes v opoziciji, ko ste imeli možnost, niste naredili. In pa tudi to, trošarine, bencin in nafta sta bila v časih izjemne gospodarske rasti, ki jo bomo težko še dočakali, bistveno večja in pa višja, kot je danes. Kar pa se tiče amandmaja. Duh je pozitiven, dober. Podprl ga bom takrat, ko bodo pravi časi, v kompletu. Danes pa ocenjujem, da za to ni priložnost. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Župevc.
Hvala lepa za besedo. Jaz moram reči, da vaša demagogija in populizem sta neverjetna in moram reči tudi, da ne verjamem v vaše, če citiram gospoda Pukšiča, poštene in dobre namene. Dovolite mi, da povem, zakaj. Štiri leta ste nam dopovedovali, da živimo v raju, da imamo rekordno gospodarsko rast, da je ta vlada, bivša vlada zaslužna za več 10.000 delovnih mest. Imeli smo vse možnosti, da vlagamo v razvoj, da vlagamo v naše potenciale, ki jih ima Slovenija, priznam, ogromno. Ampak gospodje, tako kot je rekel moj kolega Kumer, 21. septembra so bile volitve in od takrat javne finance pač niso več vaša stvar, niso več vaša skrb in vi ponoči mirno spite, verjamem. Jaz na vašem mestu ne bi. In če bi vas res skrbelo, če bi res želeli več vlagati, bi lahko vlagali v zadnjih štirih letih, ko smo imeli idealne priložnosti za to. In gospodje, vaš smeh priča samo o eni stvari. Da to, kar počnete zdaj, to je pobalinstvo in nič drugega. V nasprotnem primeru se danes na tej strani ne bi cel dan videl smeh, ker vam je pač to smešno. In ko govorimo o olajšavah. Katera vlada pa je ukinila stanovanjsko olajšavo? Ali je to zdajšnja vlada storila? Ves čas ste ponavljali, da je prejšnja vlada bremena prerazporedila enakomerno. Vi razložite vsem tem mladim, in ni jih malo, po mojih podatkih jih je čez 100.000, popravite me, če ni to prav, kaj so imeli oni od tega? Ali ste jim znali do danes razložiti, zakaj ste ukinili stanovanjsko olajšavo, če pa nam je šlo vsem dobro? Kakšen je bil torej vaš plemenit namen pri ukinitvi stanovanjske olajšave? In sprašujete česa se bojimo. Ničesar. Ampak ni nam vseeno za našo skupno prihodnost. Gospod Vizjak, vi ste očitno našo koalicijsko pogodbo prebrali stokrat. Tudi jaz sem vašo pred štirimi leti zelo podrobno prebrala. In na začetku, mislim, da na prvi ali drugi strani ste napisali: "Vodili bomo z zgledom." Jaz mislim, da ste v štirih letih dokazali, kakšen zgled ste pokazali. Hvala lepa.
Hvala. Kot predlagatelj. Izvolite gospod Vizjak.
Če bi nam bilo malo mar za usodo te naše države, potem bi pa tudi ne predlagali določenih rešitev, za katere mislimo, da so dobre. Razbremenitev gospodarstva, pomoč podjetjem v smeri nadaljnjega razvoja je staviti pravzaprav na konja, ki vleče, in od tega bomo imeli vsi, ne na kratek rok, ampak na dolgi rok, nekaj. In kdo je državo pripeljal do sem, kot se je retorično vprašal eden poslanec koalicije, bomo lahko povedali ob takem neukrepanju aktualne oblasti čez 2 meseca, ko boste pa dejansko polno prevzemali odgovornost za nastalo situacijo. Mi vam želimo zdaj pomagati. Mi vam želimo s predlogi pokazati, kaj mi mislimo, da bi bilo tisto, kar bi lahko potegnilo naprej. Vi to zavračate. Hkrati ne predlagate drugega kot to, da se dejansko z žličkami vode gasi požar, kot je tisti zakon, ki smo ga obravnavali na začetku te seje, pa ste dvignili trošarine, pa ste sprejeli nekaj ukrepov, ki ne delujejo, pa smo jih tudi mi takrat predlagali. Edini ukrep za spodbudo finančnega sektorja je ta, da država jamči za bančne vloge, ki je prijel, in se ljudje res niso množično obrnili na bančna okenca in dvigovali svoje depozite. Oni drugi zakon, ki smo ga mi predlagali, pa ste ga vi tudi podprli in je bil skupaj narejen, sprememba zakona o javnih financah ni prijel. Banke še danes ne servisirajo gospodarstva in bojim se, da nimate več idej, kaj narediti. Mi imamo ideje, vam nekaj predlagamo. Ne rečem, da je to vse in da je to zadosti. Nekaj je. Vi to zavračate in nas sprašujete, kdo je sedaj odgovoren za nastalo situacijo. To je retorično vprašanje.
Hvala. Želi še kdo od 1. členu? Še odpiram prijavo. Prijava teče. Gospod Han izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Tudi kot Dušan Kumer se tudi jaz danes nisem mislil oglasiti, ampak na zadnje izvajanje gospoda Vizjaka, ki ga že cel dan poslušamo, eksperta za finance in gospodarstvo, vidimo, kam je ta ekspert gospodarstvo v Sloveniji pripeljal. Pri taki gospodarski rasti bi mu samo odgovoril, ko govorite, da z žličkami vode gasimo požar, žal ste vi s cisternami gasili sveče, zato pa smo prišli do tega, da imamo v Sloveniji stanje takšno, kakršno je. Upam in tudi prosim Vlado, da naredi revizije ne samo v državnem proračunu, da naredi revizije poslovanja v vseh državnih firmah, ki so imele v prejšnjem mandatu toliko denarja, da so lahko sponzorirale projekte, kot so bili Slovenski tednik, Ekspres in ne vem še kakšne zadeve, danes pa žal te firme nimajo denarja, da bi plačale za podizvajalce, nimajo denarja, da bi namenjale denar za razvoj. Vi pa tu cel dan z demagogijo ustvarjate, kako je treba razvijati še naprej ta gospodarstva, ki so brez denarja. Ni čudno, da vaš podpredsednik za gospodarstvo ne pozna, da se zakon o trošarini ne sprejema v Državnem zboru, ampak da je to naloga Vlade. Potem se čudim gospodu iz zadnje vrste, da se dela norca iz naših najmlajših poslancev, ki pa verjamem, da so v veliki meri boljši, kot pa nekateri vaši z veliko izkušnjami. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Grims.
Ne samo ena od sosednjih držav, ampak praktično vse sosednje države so v zadnjih dveh letih našega mandata dosegale tri- do petkrat nižjo gospodarsko rast kot pa Slovenija. Zato vaš posmeh v tem delu zagotovo ni bil na mestu. Še več, tako kvalitetne zapuščine, kot ste jo vi prejeli, je ni prejela še nikoli nobena vlada. Imeli ste pozitiven proračun, imeli ste visoko gospodarsko rast in šli ste na volitve z obljubo "Slovenijo je mogoče voditi bolje". Ljudje so vam verjeli in zaupali. Zdaj pa to dokažite, gospe in gospodje! Samo ne z arogantnim zavračanjem vseh naših predlogov, potem pa rečete, da nismo ničesar predlagali, in obenem ne predlagate nobene boljše rešitve. To ni prava pot, to je samo pot do tega, da bodo čedalje daljše vrste na zavodu za zaposlovanje in čedalje manj denarja za deliti vašim kolegom, o čemer ste nekateri zelo direktno govorili, to ste napovedali. In na koncu bo prišlo do tega, da boste svojo himno iz internacionale lahko spremenili v tisto od Adija Smolarja, "Zavod za zaposlovanje, to je kraj, kjer se končajo sanje". In to smo želeli s temi zakonskimi predlogi mi preprečiti. Obžalujem, da jih tako lahkomiselno zavračate.
Hvala. Gospod Kampuš.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Smo pri amandmaju, ki ga seveda ne bom podprl, ker imam v roki novega Podjetnika, v katerem piše: "Razpis za raziskovalne projekte, razvojne projekte v podjetjih, prvi rok za prijavo 23.1.2009, drugi junij 2009, tretji rok, četrti rok" in tako naprej, "na razpolago je milijon evrov." To je tukaj. Zdaj pa seveda, če sem pri besedi, mi dovolite, vse je treba gledati nekoliko bolj realno, nekoliko bolj preudarno in ne pretiravati. Panika, ki se v tem trenutku ustvarja predvsem s strani opozicije, je nepotrebna in škodljiva. Reči je treba jasno in glasno, da niso v Sloveniji vsa podjetja v krizi. Treba se je lotiti samo tistih, ki de facto so v krizi. Teh pa ni veliko, teh pa ni 100%. In tistim želimo v tej krizi pomagati ter tistim delavcem, ki so zaposleni v kriznih firmah, da obdržijo delo. To je bistvo tega današnjega zbora. Zakaj bi se potem lotevali, ne vidim razloga, da bi se lotevali tistih firm, ki odlično delajo, ki so izvozno usmerjene in tako naprej. Lotevati se je treba samo tistih, ki so v krizi. Lahko se zgodi tudi to, da nekatere firme bodo to krizo uporabile kot krinko v svoj prid. Vse te sprejete zakone je treba zdaj dati pod drobnogled in jih spremljati. Ocenjujem, da imajo naši ministri, lahko rečem, moškost, da so upali stopiti pred komisije in pri vseh zadevah preudarno povedati. To pa pomeni, kako daleč lahko obremenjujemo naš državni proračun. Ne gre kar tako počez, lahko se zgodi tudi ob vseh teh ukrepih, ne govorim samo o tem amandmaju, da pride do kolapsa našega proračuna in tudi do nelikvidnosti. Kaj se pa potem zgodi, kaj če bi pretiravali, tako kot v tem trenutku vi predlagate, da gremo z ne vem kolikim številom ukrepom in v pretirano zadolževanje v tem smislu nelikvidnosti našega državnega proračuna? Potem se lahko v nekem doglednem času zgodi to, da državni proračun ne bo sposoben plačevati nekaterih del, ki so v tem trenutku v upravljanju. Ali bomo mi prispevali h kolapsu nekaterih firm ali pa k temu, da nekatere firme ne bodo dobile plačila za opravljeno delo? Kaj se potem s tistimi firmami lahko zgodi, lahko sami preštudirate. Veliko je bilo danes natolcevanja in žogice letijo sem ter tja. Upam si trditi, da nekateri bi morali imeti več preudarnosti, ker vsi bi lahko začeli v tem smislu "bojda je bivša vlada financirala banke, ki so šle v menedžerske odkupe, bojda je bivša vlada bistveno pripomogla h krizi v Sloveniji in zaposlila 150 ljudi pet dni pred primopredajo novi vladi" in tako naprej. Jaz sem samo razočaran nad enim gospodom, in sicer nad gospodom ministrom za gospodarstvo, bivšim. Nekajkrat sem bil v prejšnjih časih z njim skupaj in sem ocenil, da je blizu podjetništvu in obrtništvu in sem iz tega želel povedati sledeče. Vemo, da so obrtniki in podjetniki tisti, ki v tej državi s svojim premoženjem jamčijo za vse odločitve, ki so v smislu poslovnih odločitev in tako naprej. Res me zanima, kako daleč so zdaj prišle te zadeve, ki jih tudi mi želimo urediti, kako daleč so tisti menedžerji, ki upravljajo v tem trenutku državne firme, ki so bili politično nameščeni. Ali imajo kakšno odgovornost, ali imajo kakšno materialno odgovornost, ali dobivajo samo finančne nagrade, ki so neodvisne od uspešnosti, ali imajo neomejeno časovno delovanje? Ja, priznam, da je v Sloveniji v zadnjih nekaj letih odšlo veliko milijard zaradi neodgovornosti v posameznih firmah. Da ne boste rekli, da natolcujem, bom omenil samo dve, tisti, ki sta mi blizu, tisti, ki jih poznam. Paloma. Bivši finančni direktor je pripeljal svoje ljudi za rešilno ekipo, niso naredili nič oziroma sploh niso vedeli parirati zahtevam časa. In seveda v tem trenutku bivšega finančnega ministra ne vidim. Mislim, da je poniknil. Ista zgodba je bila Industrija usnja Vrhnika. Žal mi je teh ljudi. Treba je že reči bobu bob, treba je pripraviti nekatere rešitve. V tem trenutku zaupam, mislim, da je ta vlada kompetentna, sposobna, da Slovenijo pripelje čim prej iz krize s čim manj praskami. To je takole generalno, če ste se tudi vsi vi dovolili razpravo malo širše. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo o 1. členu? Ni interesa, potem zaključujem razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Prehajamo na 2. člen in amandma k temu členu. Želi kdo razpravljati? Najprej kot predlagatelj, izvolite gospod Vizjak. Potem bom odprl prijavo.
Vidim, da so nekateri poslanci začeli z osebnimi napadi, recimo temu tako, name, vendar me to ne bo zmedlo. Imam malo časa, pa bom poskusil obrazložiti ta amandma. Ta amandma pravzaprav vrača tekst zakona na tisti osnovni predlog, da je davčna olajšava za investicije v opremo in neopredmetena osnovna sredstva v višini 30% in je omejena zgolj z davčno osnovo. Ni tiste meje 30.000 evrov. Mislim, da je to ustrezna rešitev, kot je bila tudi za zakon o dohodnini. S tem smo želeli davčno gledano pri investicijah v opremo in neopredmetena sredstva izenačiti samostojne podjetnike in gospodarske družbe, ker mislim, da ni fer, da jih razlikujemo do področij investicij, in da je res "žegnana voda" tisto, kar predlaga koalicija, to je, da je to omejeno na 30.000 evrov. Zamislite se, kaj enemu Gorenju, Krki, Iskri avtoelektriki pomeni, da lahko le do 30.000 evrov uveljavi te davčne olajšave v davčnem letu. To ni nič, po domače povedano. Izmaličili ste osnovni predlog v neke drobtine, ki so ne bistvene. To, kar ste vi sedaj skreirali z zakonom, ki sem ga predlagal, je res zakona ne vredno.
Hvala. Odpiram prijavo za razpravo o 2. členu in o amandmaju k temu členu. Gospod Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam sem se želel oglasiti pri tem amandmaju predvsem zaradi tega, ker se mi zdi ta ukrep eden od ključnih ukrepov in eden najpomembnejših, ko govorimo o olajšavah za investicije. In me moti, ko se pogovarjamo tako, da so ti ukrepi, ki bi naj spodbujali razvoj gospodarstva, nepotrebni ali neučinkoviti. In ker sem sam vedno rad konkreten, bom povedal eno zgodbico, ki je žal resnična in je povezana s podjetjem, v katerem sem sam prej deloval, v Nafti Lendava. Mnogi veste, da je to podjetje šlo skozi težko kalvarijo tudi zaradi takšnih in drugačnih političnih igric in da smo leta 2000 zaprli edino slovensko rafinerijo, ki bi nam v teh hudih časih predvsem energetske krize še kako prav prišla. Ampak ne glede na to, takrat je odločitev bila takšna, rafinerija je bila zaprta in po trdem delu, vztrajanju uprave smo uspeli poslovanje te družbe stabilizirati, da je to postalo koliko toliko stabilno podjetje, ga postaviti v neko formo, da je ne nazadnje bilo sposobno pred kratkim se odločiti tudi za investicije, ki bi lahko to podjetje ohranile na daljši rok. Odločili smo se takrat za dve investiciji, eno v višini 20 milijonov evrov in eno v višini 10 milijonov evrov. Žal se je investicija v vrednosti 20 milijonov ustavila zaradi problemov v finančni sferi, v bančništvu, ker banke niso več pripravljene spremljati takšnih investicij. Druga investicija v višini 10 milijonov evrov je praktično zaključena in po informacijah, ki jih imam, bo v roku meseca ali ali začela delovati, torej bo tovarna "zagnana". Ko smo se odločali za te investicije, smo računali, da bomo z njimi dvignili 20 do 30% kapacitete, da bodo ustrezni tudi prihodki in da bo toliko višji tudi dobiček. Žal se je vmes zgodilo, da so naročila padla za 30%. Pri računanju rentabilnosti teh investicij je tudi teh 30% naročil bilo upoštevanih in še seveda tisto, kar bo nova investicija prinesla. Ker Nafta Lendava ni imela nekih prihrankov, je bila ta investicija v pretežni meri sfinancirana iz kreditov. In tukaj pride sedaj dodana vrednost teh predlogov, ki so danes na mizi. Lahko se zgodi, da teh kreditov to podjetje jutri ne bo zmožno odplačevati. In da bo zaradi tega, ker je želelo iti na novo pot, ker je želelo odpreti nove razvojne priložnosti, da bo zaradi tega, po domače rečeno, "crknilo". In iz tega zornega kota jaz vidim dodano vrednost tega zakona. Jaz sem vam povedal en primer, takih primerov je po moji oceni veliko v Sloveniji, in v času te konjunkture so se mnogi podjetniki veliko bolj hrabro odločali za investicije. Bojim se, če ne bomo toliko pogumni in ne bomo začutili potrebe, da je v tem segmentu potrebno pomagati gospodarstvu, da se bodo te investicije ustavile ali kot lahko rečemo tudi, da bodo investicije nasedle. In ne samo to, da bodo nasedle, da bodo same po sebi razlog za to, da bodo podjetja propadala. In jaz bi predlagal, da še enkrat zelo resno razmislimo, tudi zaradi zgodbice, ki sem jo povedal, in takšnih zgodbic je najbrž več, in zadevo podkrepil tudi s številkami, ki smo jih sicer obravnavali pri prejšnjem zakonu o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa, kjer je nekako predvideno, da bi za ta ukrep potrebovali 230 milijonov evrov. Če vzamemo primer, da bi vsi, ki se bodo odločili za ta ukrep, šli na tisto varianto 60+60, torej 120, pa na šest mesecev, je to 720 evrov bi imeli denarja za 320.000 zaposlenih. Mislim, da je vsota sredstev, ki je bila predvidena za ta ukrep, bila izračunana napačno, da je predimenzionirana. Če se vsi ukrepi računajo na podoben način, potem najbrž res nobenega ukrepa ne bomo znali ali pa zmogli realizirati. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo o 2. členu? Ja, še je interes. Odpiram prijavo. Gospod Križman. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Jaz bi rad samo opozoril na nekaj zadev iz prejšnjega mandata. Pa ne zato, da bi koga pljuval in klical na odgovornost, ampak samo zato, da se ve. V prejšnjem mandatu ste postavili v Luko Koper v Interevropo v nadzorne svete svoje ljudi. Interevropa, direktor oziroma predsednik uprave Interevrope je v Rusijo investiral 40 milijonov evrov po sklepu nadzornega sveta, vse ostalo do 150 na svojo roko in kasneje to z velikanskimi mukami in težavami in z mediji in z ne vem s čim spravil skupaj in mislim, da na nek način tudi legaliziral. Vsaj upam, da je. Dejstvo je, da je to podjetje obubožalo in da je za to podjetje delno skrbelo tudi Ministrstvo za promet. Tako je tudi v Luki Koper, paradni konj gospodarstva, če hočete, paradni konj Primorske obubožal zaradi napačnih investicij, zaradi ustavljenih investicij, zaradi gradnje poslovnih objektov in zaradi ne vem vsega še. Nič se ne dogaja. Še vedno ti ljudje tam lepo sedijo in uživajo. To vam govorim zaradi tega, ker ko ste vi, gospod Vizjak, govorili, sem vas poslušal in vam nisem skakal v besedo, niti se smejal in niti se premetaval po stolu. S tem sem vam želel samo to povedati, da ni vse tako, kot govorite, in da ukrepi, ki jih zdaj mislite predlagati, ne, da so smešni, zafrkavate tiste, ki ste jih postavili nesposobne na mesto, da so določene stvari pripeljali do take točke. To morate vzeti v zakup. Ne zamerite, nobenega nisem osebno imenoval. To so dejstva. Čez nekaj tednov, čez kakšen mesec si boste lahko ogledali bilanco teh podjetij za štiri leta nazaj in za tisti trenutek, ko bodo ti ljudje odšli. Potem boste videli uspešnost vodenja najboljšega dela gospodarstva v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. O amandmaju k 2. členu predloga zakona bo razpravljal gospod Zvonko Černač. Izvolite.
Hvala lepa. Pa o čem vi govorite, gospoda?! Direktor Intereurope in direktor Luke sta bila izbrana na podlagi javnega razpisa v konkurenci več kandidatov. Če tega ne verjamete, si preberite dokumentacijo iz tistega obdobja. Drugače, kot bo to sedaj, ko bo take ljudi imenoval tako imenovani strokovni nepolitični svet, ki ga je imenovala Vlada, ki se imenuje KAS in ki mu predseduje bivši kandidat za predsednika države s strani LDS. Toliko o tem. Govorite, javne finance po 21.9. niso več vaša stvar in pri tem kažete s prstom na nas. Torej, so vaše, gospoda. Ne, popolnoma napačno razumevanje teh stolov, na katerih sedite. Javne finance v tej državi so poverjene nam vsem, ki tu sedimo, v odgovorno upravljanje. Do 21.9. oziroma nekaj dni več, ker vemo, da traja prenos pristojnosti Vlade nekaj časa, Vlade Janeza Janše, od takrat naprej z malo več odgovornosti Vladi Boruta Pahorja. Ampak z našo odgovornostjo, niso nobena naša last. Kakšna je zapuščina Vlade Janeza Janše - katastrofalna. Ali res? Konec leta 2008 javnofinančni presežek, povprečna gospodarska rast v letu 2008 preko 4%. Kakšna bo pa zapuščina po 2009, 2010, o tem bomo govorili, ko bo za to čas in mesto v tem Državnem zboru. Če ne verjamete tega meni pa nam, verjemite vsaj svojemu predsedniku gospodu Borutu Pahorju, da za spremenjene ekonomske razmere ni odgovoren Janez Janša ne njegova vlada. To je dejal tu, za to govornico. Preberite si magnetogram, če meni ne verjamete. O čem govorimo pri tem členu in pri tem amandmaju? Da boste razumeli, ker vidim, da imate težave z razumevanjem. Ob tej točki moram povedati, da sem zelo razočaran, da tega amandmaja ni podprl predsednik Obrtno-podjetniške zbornice gospod Klun včeraj na odboru. Upam, da bo to napako popravil in ga bo danes vsaj na plenarnem zasedanju, ker ta potrditev itak ne bo spremenila vaše zavrnitve. Govorimo o tem, da nekdo, ki je s.p., investira, recimo, v tovarno peletov za ogrevanje milijon evrov, bo lahko uveljavljal 300.000 olajšave. Nekdo, ki je naredil enako investicijo na drugi strani dvorišča v višini milijon evrov, pa po tem členu samo 30.000 evrov. O tem govorimo - o neenakosti med pravnimi subjekti glede na njihov formalnopravni status. In, gospod Han, ko ste tako vehementno problematizirali napako gospoda Bezjaka, ki se je nerodno izrazil. Rekli ste, da Zakona o trošarinah ne sprejema Državni zbor. Seveda ga! To je Zakon o trošarinah, sprejel ga je Državni zbor. To bi pa vi, ki ste drugi mandat v Državnem zboru, pa že morali vedeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. K amandmaju k 2. členu ni več prijavljenih razpravljavcev. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na amandma k 3. členu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Da.]] Dajem čas za začetek prijave za razpravo. Prijavljen je gospod Luka Juri. Izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat, spoštovane sodelavke, sodelavci. Amandma je napisan z istim namenom. Razumljivo, konec koncev. Opozicija opravlja tisto, kar smatra da je njihovo delo, in to je, da skuša z všečnimi intervencijami pridobiti čim večji "rejting" na anketah javnega mnenja. Razumljivo. Katerakoli, tudi najbolj osnovna, gospodarska analiza trenutnega položaja pravi, da je potrebno spodbujati potrošnjo, ne pa spodbujati to, da podjetja svoj denar uporabljajo za druge namene, kar ni potrošnja. Sam pojem recesije oziroma eden od glavnih faktorjev za nastop recesije je izpad povpraševanja, torej izpad potrošnje. To nam je dokaj jasno. S tem, ko mi zmanjšujemo stopnjo, dejansko zmanjšujemo delež finančnih sredstev, ki jih bo država lahko uporabljala prav za to potrošnjo. Torej delujete proti tistemu, kar želite popraviti. Želite zmanjšati potrošnjo in povečati recesijo. To pa mi ni preveč logično.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Vsem skupaj lep pozdrav. Sam bom podprl tretji in tudi četrti amandma. Za četrti amandma za razpravo ne bo ostalo več časa, pa seveda tudi spremembo zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Mislim da je ta zakon, ta sprememba nujna in da je bolj upravičena kot zakon, ki smo ga obravnavali pod 1. točko. Mislim, da je ta ukrep eden od tistih, ki je bolj enakopraven do vseh pravnih subjektov v državi, kajti subvencioniranje delovnega časa seveda to ni, ker z deklarirano enakostjo pred zakonom nima nič zveze. Tista podjetja, ki so dobra, ki so uspešna na trgu, ki so fleksibilna, ki so inovativna, od subvencioniranja delovnega časa ne bodo imela nič. Znižanje davčnih stopenj, o katerem govorimo sedaj, pa je tisto, kar bo koristilo vsem. Žal ta vlada v Državni zbor pošilja zakone v majhnih količinah, nekako po kapljicah, zato se moramo tega lotevati mi v opoziciji. In spet, žal, koalicija te zakone gladko zavrača. Kriza pa je velika in trka na vrata. Na drugi strani pa se koalicija ukvarja sama s seboj, vidimo, da organizira koalicijske vrhe. Danes v slovenskem tisku lahko na prvi strani beremo naslov o spravnem sestanku predsednikov vladne koalicije, o umirjanju koalicijskih nesoglasij. Slovenci pa bomo lahko že kmalu na hladnem, na mrzlem. Zanimivo je tudi to, da za razliko od slovenske vlade je nemška vlada včeraj delala in je sprejela za 50 milijard evrov težak sveženj ukrepov. Ta je sestavljen iz infrastrukturnih naložb in davčnih olajšav. Prvi sveženj, v višini 31 milijard evrov, pa je nemška vlada sprejela že pred novim letom. Poglejmo, kako razmišlja Merklova. 17,3 milijarde evrov bo Nemčija namenila za naložbe v ceste, železnico, šole, univerze, bolnišnice. Torej ne bodo plačevali tistim, ki bodo doma čakali na delo, ampak bodo s to finančno injekcijo spodbudili naložbe. Delo bo dobilo na desettisoče ljudi. Prag za neobdavčeni del dohodka se bo povečal, stopnjo za najnižji davčni razred bodo v Nemčiji znižali s 15 na 14%. Znižali bodo prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje s 15,5 na 14,9%. Prejemniki otroškega dodatka bodo prejeli še po 100 evrov na otroka. Tisti, ki bodo peljali 9 let star avto na odpad, bodo za novega, do okolja prijaznega avta, za nakup novega avta dobili od države še 2.500 evrov; in še bi lahko naštevali. Torej v času finančne krize jih skrbi tudi okolje. Delajo na tem, da spodbujajo ukrepe, ki gredo v okolju prijazen ukrep. Tako gospa Merklova, kaj pa se dogaja v Sloveniji? Žal mi je, ampak predsednik Vlade, gospod Borut Pahor, v zadnjih letih bolj spominja na nekega direktorja urada za zaposlovanje, kot pa predsednika Vlade, saj se ukvarja z iskanjem zaposlitev za razne svetovalce, za razne odposlance, za razne bankirje in to je seveda izguba časa, energije, predvsem pa se pozornost odvrača od bistvenih problemov, ki jih imamo tukaj v Sloveniji.
Hvala lepa. Želi k 3. členu oziroma amandmaju k 3. členu še kdo razpravljati? Odpiram čas za prijavo. Gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, ta amandma znižuje davke in kot dobro vemo, davki - torej, delo in kapital sta preobremenjena in sedaj je še vedno ta priložnost. Poglejte, če bi si prebrali v današnjem delu tudi Dušana Mramorja, dr. Mramorja, ki pravi: "Bojazen, da bo treba nad krizo golorok." On seveda opozarja na tiste predloge, ki jih samo Vlada predlaga [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod Pukšič. Naslednji razpravlja gospod Andrej Vizjak.
Jaz sem v nasprotju s poslanskim kolegom prepričan, da tudi ta amandma oziroma ponovna uvedba investicijskih davčnih olajšav gre v smeri večje potrošnje, saj bodo podjetja, ki investirajo v opremo, tudi na nek način krepila potrošnjo. Zagotovo pa ne gre dvig trošarin v potrošnjo. Saj ste vzeli iz proračuna, iz družinskega proračuna ljudem 200 evrov na letni ravni, ki ga ne bodo mogli porabiti za [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Juri.
Gospod Vizjak, saj ste vendarle bil gospodarski minister! Kateri koli državni prihodek je lahko na podlagi seveda proračuna in odločitve Vlade potrošnja in ko se Vlada zaveda njene vloge v trenutnem položaju, seveda to potrošnjo spodbuja. Tudi trošarine! Omogočajo Vladi izvedbo tistih investicijskih projektov, o katerih vi toliko govorite. Ampak hkrati pravite, da želimo znižati davke. Ampak veste, komu bo ostal denar? Ostal bo denar tistim podjetjem, ki rabijo dobiček za odplačevanje obveznosti. Vi s tem amandmajem financirate tiste tajkune, proti katerim se želite boriti.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 3. členu in amandmaju? Ne. Zaključujem razpravo in prehajamo k 4. členu in amandmaju k 4. členu. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo k 4. členu in prehajam k 4.a členu in amandmaju. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo tudi k amandmaju k 4.a členu. Ker je čas oziroma ker ni več želje o razpravi o amandmajih, zaključujem razpravo in s tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O DOHODNINI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo predložil poslanec Rudolf Petan. V zvezi s predlogom zakona je skupina 22 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo pri tej točki dnevnega reda dajem najprej predlagatelju zakona mag. Andreju Vizjaku za dopolnilno obrazložitev zakona. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavnice Vlade! Pravzaprav je novela zakona o dohodnini razmeroma preprosta in ponavadi so dobre rešitve tudi preproste rešitve. Kaj želimo s tem narediti? Želimo poenostaviti predvsem davčno okolje tistim najmanjšim, ali pa tistim na začetku, tistim, katerih prihodki na letni ravni ne presegajo 100.000 evrov. Vsako podjetje, tudi največji koncern danes je začel nekje, Bill Gates v garaži, in še marsikatero uspešno družinsko podjetje in tudi marsikateri uspešen podjetnik. Zato mislim, da je v tem segmentu gospodarstva, tudi v takšnih kriznih časih, še posebej treba iti nasproti, mu olajšati poslovanje, mu zmanjšati birokratska bremena in ga tudi davčno kar se da razbremeniti. Jaz se spomnim tistih časov, mimogrede sem tudi takrat bil podjetnik, ko prvo leto sploh ni bilo davka za samostojnega podjetnika oziroma za podjetnika, ki je začel z neko dejavnostjo. Potem čez leto dni je bila ta davčna stopnja neka nizka zadeva in potem se je postopno večala, tako da je seveda podjetnik lahko "zadihal". Mi ne predlagamo tako radikalne rešitve v tem primeru, predlagamo pa pomembne poenostavitve. Predlog zakona se nanaša na vse, ki kot fizične osebe, torej samostojni podjetniki, opravljajo podjetniško, lahko pa tudi kmetijsko-gozdarsko, poklicno ali tudi drugo neodvisno dejavnost. Torej se predlog zakona nanaša poleg vseh samostojnih podjetnikov in kmetov tudi na samostojne novinarje, poklicne športnike, samozaposlene v kulturi in podobno. V ugodnejšem položaju bodo vsi, ki bodo zaradi zvišanja meje z 42.000 evrov na 100.000 evrov prihodkov se lahko odločili za ugodnejše oziroma za ugotavljanje davčne osnove od dohodka iz dejavnosti na podlagi normiranih odhodkov. Kaj to pomeni? To pomeni, da se meja za tako imenovane pavšaliste dviguje z 42.000 evrov na 100.000 evrov prihodkov in s tem bodo lahko vsi tisti, ki so danes nekje vmes, torej med 42.000 evri letih prihodkov in 100.000 evri prihodkov, izbirali. Lahko se bodo odločali, da bodo obdavčeni na podlagi pavšala, lahko pa bodo obdavčeni na podlagi dejanskega stanja, na podlagi njihove dejansko ugotovljene davčne osnove. S tem se seveda krog teh pavšalistov bistveno širi, vendar ne toliko, da po naši oceni zadeva ne bi bila vzdržna. Pa se sprehodimo nekoliko tudi po kronologiji in po tem, kako se je meja prihodkov gibala skozi obdobja. Z zakonom o dohodnini, tako imenovan Mramorjev zakona, se je ta meja postavila na 16.274 evrov, takratnih 3,9 milijona tolarjev plus pogoj, da seveda ta ne zaposluje delavcev. Takrat je veljala stopnja in še danes je podobna, da je bila 25%, torej 25% se je temu priznalo, 75% mu je odšlo v njegovo davčno osnovo kot fizični osebi. Potem se je 1. 6. ta znesek dvignil na 6 milijonov, 1. 1. 2006, pardon, dvignilo na 6 milijonov na 25.000 evrov, enako je ostalo 25% za vse in pogoji, da ne zaposluje delavcev. Zakon o dohodnini 1. 1. 2007, čez eno leto, je uvedel 42.000 evrov plus tega, da delodajalec ne zaposluje delavcev. Pri tem pa moram povedati, da je uvedel pomembno novost ta zakon iz leta 2007, da je za kmetijsko-gozdarsko dejavnost in umetniško obrt stopnja 70% in je šlo samo 30% v osnovo. In sedanji predlog je, da se ta meja dvigne na 100.000 in da zavezanec lahko zaposluje enega delavca. To se pravi, gre za ta segment mikropodjetij, kjer se te bistveno administrativno razbremeni. To so ponavadi ljudje, ki niso vešči ne finančne ne kakršnekoli druge stroke, razen tiste osnoven dejavnosti, s katero se ukvarjajo in zato jim pustimo, da se s to dejavnostjo ukvarjajo, ne pa davčno in drugače optimirajo svoje poslovanje.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade, če želi. Gospa mag. Kamnarjeva, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zakon, ki je pred nami, pravzaprav spreminja pogoje, pod katerimi lahko davčni zavezanec obračunava davčno osnovo na poenostavljen način. Ta poenostavljen način preprosto pomeni, da se upošteva dejanske prihodke in normirane odhodke v višini 25%. Izjema so nekatere dejavnosti, med katere sodi tudi kmetijstvo in gozdarstvo, domača obrt in pridobivanje električne energije pod posebnimi pogoji, in v tem primeru so normirani stroški 70%. Vsi ostali morajo svojo davčno osnovo, če teh pogojev ne izpolnjujejo, določati na način dejanskih stroškov. Temeljni princip, ki je v zakonu zasledovan, je ta, da naj bi davčna osnova temeljila na dejanskih prihodkih in na dejanskih stroških in poenostavitev naj bi bila izjema od osnovnega pravila. Zato je tudi v zakonu postavljena poenostavitev za relativno majhen krog zavezancev, to so tisti, kot je že predlagatelj spremembe zakona povedal, ki so manj vešči vodenja knjig, ki imajo manjše prihodke in bi jih to dodatno obremenjevalo s stroški in podobno. Vsekakor pa je osnovni princip zakona ta, da ne dopušča možnosti pretiranega izogibanja plačevanja - obračunavanja in posledično plačevanja davkov. Dovolite, da vam postrežem z nekaterimi številkami, ki niso nezanimive za odločanje o tem, ali je taka sprememba zakona smiselna in potrebna ali ne. V letu 2007 je bilo predloženo 74.879 obračunov akontacije dohodnine od dohodka iz dejavnosti. Oseb, ki so izpolnjevale pogoje za obdavčitev na poenostavljen način, pa je bilo 48.600, če zaokrožim, skratka, približno 65% davčnih zavezancev. Od teh 48.600 je izbralo poenostavljen način obračunavanja zgolj dobrih 9.000 davčnih zavezancev ali približno 18%. To se pravi, da se niti pri davčnih zavezancih pravzaprav ne pojavlja pretiran interes, da bi ta poenostavljen način uveljavljali in na ta način pridobili kakršnekoli večje koristi. To je eden od osnovnih razlogov, zakaj pravzaprav Vlada predloga tega zakona ne podpira. Bo pa vprašanje, ki je predmet današnje obravnave, ko bo pripravljala spremembe zakona o dohodnini, ker je v normativnem delu programa dela Vlade, ponovno proučila in po potrebi na ustrezen način dopolnila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej bo v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije predstavil stališče mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Še enkrat prijazen pozdrav! Naj uvodoma povem, da se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije z razmišljanji Vlade strinjamo, da je to eden od možnih ukrepov, ki se mu bo v bodoče treba posvetiti predvsem zato, da bomo dosegli tudi primerljivost s sosednjimi državami, recimo, z Avstrijo in Italijo, kjer so temu področju namenili nekaj več pozornosti. Predlagatelj zakona, poslanec Rudolf Petan, s predlogom zakona predlaga spremembo pogojev, ki jih mora zavezanec za dohodnino izpolnjevati, da se lahko odloči za ugotavljanje davčne osnove od dohodka iz dejavnosti na podlagi normiranih odhodkov. Predlaga se povečanje cenzusa z obstoječih 42.000 evrov na 100.000 evrov ter sprememba glede zaposlenih in širitev možnosti na tiste zavezance, ki imajo enega zaposlenega. Predlagatelj tudi dodatno navaja, da je cilj predloga zakona razbremenitev slovenskega gospodarstva. Če se sedaj navežem na besede državne sekretarke, je seveda takih zavezancev v Sloveniji samo 9.000, kar je pomembno v času svetovne finančne in gospodarske krize. Zato s predlaganim zakonom zagotavlja poenostavljeno ugotavljanje davčne osnove za odločitev za večje število zavezancev, ki imajo dohodke iz dejavnosti. Predlog zakona naj bi torej večjemu številu malih zavezancev omogočil vodenje poenostavljenega knjigovodstva. O tem pa se bo seveda v bodoče treba temeljito pogovoriti in - tako, kot sem že v uvodu rekel - doseči primerljivo raven s sosednjimi državami. Vlada na drugi strani v svojem mnenju izpostavlja, da je način ugotavljanja davčne osnove na podlagi normiranih, ne pa dejanskih stroškov, potrebnih za pridobitev prihodkov v osnovni zakon vključen z namenom administrativne poenostavitve pri ugotavljanju davčne osnove. Vendar pa je takšen obseg ugotavljanja smiseln le za zavezance z majhnim obsegom poslovanja. Ker pa je ukrep namenjen poenostavitvi poslovanja in zmanjšanju fiksnih stroškov zavezancev, ne vključuje zavezancev, ki zaposlujejo druge delavce. Po drugi strani pa je na mestu opozorilo, da je pri tej problematiki potrebno upoštevati tudi enako obravnavo vseh gospodarskih subjektov. Male družbe, za razliko od podjetnikov, nimajo možnosti poenostavljanja računovodenja in s tem ugotavljanja davčne osnove na poenostavljen način. Opozarja pa se tudi na prednosti in koristi, ki jih prinaša korektno in pregledno spremljanje poslovanja za samostojne zavezance, za tretje osebe, ki z njim stopajo v dolžniško-upniško razmerje. Zato seveda, če upoštevamo kompleksnost ugotavljanja davčne osnove na poenostavljen način, je to po ugotovitvi v nasprotju predlogu zakona. Se je pa treba zagotovo zavezati, da se prouči in oceni možnosti za razširitev ugotavljanja davčne osnove z upoštevanjem normiranih odhodkov oziroma pavšala v okviru sprememb, ki se pripravljajo na področju obdavčenja dohodkov fizičnih oseb. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije je, da je ta predlog zagotovo dobronameren, vendar pa je Vlada s svojimi predlogi, predvsem pa z razmisleki, ki jih kani v kratkem prinesti pred ta Državni zbor, prepričljivejša. Dodajamo, da je davčni sistem kompleksen in pa zahteven sistem, da ga ne gre spreminjati delno, parcialno, pač pa mora biti zato skladna celota. Če bomo pristali na te zadeve, ki so delne, lahko občutljiv in pomemben sistem zamajamo do samih temeljev. Zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije želimo še enkrat podati in izpostaviti, da velja zaveza Vlade Republike Slovenije, da bo v letošnjem letu proučila in ocenila možnost za razširitev ugotavljanja davčne osnove na osnovi normiranih dohodkov v okviru sprememb, ki jih pripravlja na področju obdavčevanja dohodkov fizičnih oseb. Zato ta trenutek in na tem mestu ne podpiramo sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Bogdan Čepič.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, predstavnice Ministrstva za finance, kolegice in kolegi. Predlagani zakon o spremembi in dopolnitvi zakona o dohodnini se nanaša na predlog sprememb pogojev, ki jih mora zavezanec za dohodnino izpolnjevati, da se odloči za ugotavljanje davčne osnove od dohodka od dejavnosti ali na podlagi normiranih ali dejanskih prihodkov in odhodkov. O tem se odloča davčni zavezanec sam, pač glede na njegovo poslovanje. Zakon predlaga povečanje cenzusa z 42 tisoč evrov na 100 tisoč evrov ali približno 2 in polkrat povečano. Način ugotavljanja davčne osnove na podlagi normiranih, ne pa dejanskih dohodkov in odhodkov je bilo v zakon vključeno z namenom administrativne poenostavitve davčne napovedi. Gospa Kramarjeva je že povedala nekatere podatke za leto 2007, sam imam podatke za leto 2006, ko je bilo 47 tisoč 289 takšnih zavezancev in je to olajšavo izkoristilo samo 10 tisoč 414 ali dobrih 25%. Vidimo pa, da je bilo v letu 2007 tega celo nekoliko manj, torej te olajšave niso uporabljali več, ampak celo manj, kljub temu da je bilo to še možno. Zaradi tega se pravzaprav postavlja vprašanje smiselnosti predlagane rešitve v zakonu, ki sedaj ta cenzus dviguje za skoraj 2 in polkrat. Predlagatelj v ničemer ne obrazloži, zakaj je to povečanje nujno in kaj nam bo prineslo. Že sedanji cenzus ni bil v celoti izkoriščen oziroma ga davčni zavezanci niso upoštevali in so se odločili, da ugotavljajo dejanske prihodke in odhodke in na osnovi teh podatkov poravnavajo svoje davčne obveznosti do države, ki nastajajo iz naslova njihovih poslovanj. Verjetno ugotavljajo, da je to za njih ustreznejše, tudi na osnovi olajšav, ki so že bile predvidene in ki so tudi predvidene. V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zavedamo, da je potrebno celovito pristopiti k sistemskemu reševanju kompleksnosti ugotavljanja davčne osnove in s poenostavitvijo davčne zakonodaje, tako za pravne kot tudi fizične osebe. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zato glasovala za sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj ne ponuja celovite in konsistentne rešitve. Je pa jasno, da je bil zakon predlagan z namenom, da se politično kritizira Vlado, kako nič ne dela, sami pa predlagajo všečne ukrepe, ki nimajo prave osnove - ne v njegovih izvajanjih, niti v učinkih, ki bi v sedanji krizi lahko bili uspešni pri zmanjševanju učinkov finančne krize. Sicer pa očitno SDS-u zmanjkuje vsebine za kritiziranje Vlade, če predlagajo zakon, s katerim nameravajo po njihovem razbremeniti gospodarstvo in istočasno spodbuditi njegovo rast. Ta zakon tega zagotovo ne omogoča. Spodbujanje investicijskih odločitev in investicij ni na osnovi tega, da se odločimo, kako bomo obdavčeni, temveč so za to potrebni drugi ukrepi, ki jih sedaj Vlada izvaja in sprejema. To je mogoče predvsem z investicijskimi spodbudami, ki jih ta Vlada že uvaja. Kot primer pa lahko uporabimo dejavnost državne SID banke, ki je že ponudila dodatnih 100 milijonov evrov finančnih sredstev za financiranje malih in srednje velikih podjetij. Prav tako pa je SID banka ponudila še 100 milijonov evrov za srednja, velika podjetja in s tem državna banka skuša slovenskim podjetjem olajšati dostop do finančnih virov in jim tako pomagati prebroditi trenutno finančno krizo. Zaradi tega bo SID banka, kot razvojno spodbujevalna banka z ukrepi prispevala k blažitvi negativnih vplivov, neugodnih finančnih razmer na poslovanje slovenskih podjetji ter spodbujala rast in nadaljnji razvoj slovenskega gospodarstva. Pri vzpostavljanju nadaljnjih ukrepov za ublažitev finančne in gospodarske krize bo SID banka v sodelovanju z Vlado in drugimi subjekti poskušala čim prej pripraviti nadaljnje finančne produkte in spodbude za prehod iz te finančne krize. Očitanje opozicije, da Vlada dela prepočasi, je napačno. Že ekonomska centralna banka oziroma Evropska centralna banka opozarja, da so po njihovem nekateri zakoni sprejeti prehitro. Tudi tisti, ki jih je predlagala prejšnja v8lada. Še slabše pa je, če sprejemamo slabe in nekonsistentne zakone. Zaradi vsega navedenega, bo Poslanska skupina Socialnih demokratov glasovala za sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav ima ta predlog zakona, ki smo ga vložili v okviru Slovenske demokratske stranke oziroma Rudolf Petan, osnovo v zahtevku slovenske obrti in zato se prav čudim Poslanski skupini SD, da ta zakon nima nobene osnove, da je neka všečna poteza. Zahteva slovenske obrti! In verjetno boste o tem tudi kaj debatirali v poslanski skupini, ko boste obravnavali te vaše res smešne trditve. To se pravi, če jo prepoznava obrtno-podjetniška zbornica, njen strokovni tim in predsednik, se prav čudim stališčem Poslanske skupine SD, da je [[...]]
Gospod Vizjak, jaz vas lepo prosim, gospod Vizjak [[...]]
[[...]]tak predlog brez osnove, da tak predlog nima nobenega pozitivnega učinka za gospodarstvo, pri čemer pa se nahaja med zahtevami slovenske obrti. Zato še enkrat predstavljam zelo jasno osnovo tega zakona. Osnova tega zakona so zahteve tistih, na katere se ta zakon nanaša. To je slovenske obrti oziroma slovenskega malega, mikro podjetništva. Zahteve so napisane, elaborirane, poslane vsem poslanskim skupinam in verjamem, da tudi ustno obrazložene govornikom, ki pojma nimajo o tem. Vendar seveda, to je politični ring in argumenti in napisane trditve in mnenje gospodarstva tu očitno nekaterim nič ni vredno, še manj pa smiselno to upoštevati. Vlada nasprotuje in vidim, da to kot papagaji povzemajo drugi, da se to nanaša na nek marginalni krog podjetnikov, obrtnikov. Jaz mislim, da je zelo pomembno v kateri fazi se taka roka ponudi njim. Za marsikoga je ta roka zelo pomembna prvo leto oziroma v nastanku, ko se rodi nek podjetnik, ko se rodi in mu ni treba pri vsem tem voditi nekih birokratskih opravil, še posebej, če je to davčno zanj ugodno. In za katero dejavnost je to davčno ugodno? Sigurno to ni davčno ugodno za takšne dejavnosti, kjer se nekaj kupi, se mu nekaj malega pridoda vrednosti in proda naprej in so seveda vhodni stroški visoki, izhodni stroški so tudi visoki in se nekaj malega zasluži. Tak, verjetno navaden obračun obračuna; prihodki, odhodki, nekaj malega pri tem zasluži - in bog pomagaj, tudi če je mikro podjetnik. Za take to ni. Seveda ni. Zato tudi večina, žal, podjetnikov tega ne uporablja v Republiki Sloveniji. Uporablja pa to 10.000 ljudi oziroma leta 2006 10.000 oziroma leta 2007 ali ne vem kdaj 9.000. To se pravi tudi za teh 9.000 očitno je ta ukrep bil dober. In če bi razširili na višji prag, bi ne bilo teh 10.000, bi jih bilo verjetno 20 ali 30.000 - ne vem. Zajel bi večji krog izmed teh 74.000 vseh, ki obračunajo akontacijo dohodnine iz dejavnosti in bi ne bila osnova, ki izpolnjuje pogoje, 48.600, kot je bilo rečeno, bi bila verjetno ta osnova 70.000 ali pa 60.000 - jaz ne vem - in bi verjetno tudi odstotki teh, ki bi to uporabljali, bil večji. Verjetno je teh razmeroma malo, vendar ne premalo tudi zaradi tega, ker je stopnja 25%. Če bi bila stopnja drugačna, višja, 40%, bi bilo verjetno teh tudi več. Vendar ne. Mi nismo tega predlagali. Mi smo predlagali ukrep, ki ne gre le v smeri zahtev podjetno-obrtniške zbornice. Ta ukrep gre tudi v smeri akta za mala podjetja, ki je osnovni dokument Evropske unije za pomoč malim in srednje velikim podjetjem. Dodatna davčna razbremenitev in ne samo razbremenitev, poenostavitev malim podjetjem! Saj vsem to ne bo prav prišlo, nekaterim pa. Ampak mislim, da moramo sprejemati v tem parlamentu tudi take ukrepe, ki pomagajo 10.000 samostojnim podjetnikom ali drugim, ki opravljajo to samostojno dejavnost v Republiki Sloveniji. Za mene v Sloveniji številka 10.000 ni majhna številka, ni marginalna številka, zaradi katere bi zavračali ta zakon, češ, da je nepotreben. Ni! Če je za vas 10.000 majhna številka - v redu! To sem videl, da ste to tudi zelo lepo to javno povedali. Pa še - kaj je pomembno? Ta zakon cilja na tiste, ki v okviru svoje dejavnosti vgradijo veliko dodane vrednosti in imajo malo stroškov. Še posebej to pomeni, recimo, pri domači umetnostni obrti, kjer se pravzaprav vrednostno gledano z malo materiala naredi izdelek, ki je lahko veliko vreden. Se pravi, da se v izdelek vkomponira veliko znanja, veščin, mojstrstva in podobno. In ti ljudje so, prvič, administrativno razbremenjeni in imajo ugoden davčni tretma. Mislim, da se s tem nagrajuje tudi znanje in ne nazadnje tudi vkomponirana dodana vrednost, ki ni nujno samo znanje, lahko je tudi neka naravna danost, nekdo zna lepo oblikovati in je zaradi tega njegov izdelek lahko samo zaradi teh oblikovnih dodatkov bistveno več vreden, kot pa je tisti material, in mu tudi 25% odhodkov pomeni več pri njegovih prihodkih, kot pa je to dejansko njegovih materialnih stroškov, in zato izbere pač ta pavšal. Torej, danes tu nisem slišal prepričljivih razlogov, zakaj ta novela zakona ni sprejemljiva. Slišal pa sem veliko neresnic, da to ni potrebno in da to nima osnove. In to me boli, ker to ni res. Prvič, osnovo ima, ima jo v zahtevah slovenske obrti in podjetništva, to je napisano kot zahteva; in drugič ima osnovo v evropskih dokumentih, ki so namenjeni spodbudi malim, mikro podjetjem, ker se želi administrativno in sicer razbremeniti malo podjetništvo, da bi malo podjetništvo in obrtništvo dejansko postalo generator tudi v takih časih, kot so sedaj v Sloveniji, torej, ko se soočamo tudi s pomanjkanjem dela v nekaterih velikih sistemih, kjer je tega dela bilo pred pol leta še ogromno. In zelo pomaga tudi začetnikom, tistim, ki začnejo, ki so v prvem letu, ko imajo prihodkov malo in lahko izberejo, ker pač padejo pod ta cenzus 100.000 evrov, ta način. Pravzaprav sem pričakoval, če bi bila osnovna intenca pomagati temu segmentu gospodarstva, da bi šli korak naprej, da bi razmišljali tudi o dvigu stopnje, recimo, s 25% na 40%, in da bi bilo teh pavšalistov še na tem področju več. Vendar vidim, da je tudi ta droben korak, ampak pomemben korak - se strinjam, da je to samo eden izmed ukrepov, ki sodijo v širši sklop, zato smo tudi več predlagali, zato je to eden izmed teh. Tudi današnja seja je tipičen primer: Vlada predlaga eno točko, opozicija tri. In s tem se tudi približno vidi, kakšen je obseg skrbi in material za reševanje problemov, ki so pri nas in med nami. In gotovo, gotovo, spoštovani, vam bomo ob takih zavrnitvah, kot so danes že tretjič, kdaj to tudi prinesli v obliki vaših gospodarskih rezultatov. Želim si, spoštovani, da bi imeli v vašem mandatu takšne gospodarske rezultate, kot so bili v prejšnjem mandatu. Želim si! To govorim zaradi tega, ker bomo od tega vsi, še posebej pa naši ljudje, nekaj imeli. Vendar na tak način, ko ne podprete tudi enega ukrepa ne, ki bi izboljšal, poenostavil poslovno okolje, ki bi pomagal malim in srednje velikim podjetjem, je težko pričakovati, da bo kar samo od sebe kaj šlo na bolje. Ne bo šlo na bolje, samo od sebe bo šlo kvečjemu še korak nižje in boste še bolj morali prek socialnih ukrepov prazniti blagajno. Mi pa želimo, da ne praznimo blagajne preko socialnih ukrepov, temveč da pomagamo, razbremenjujemo gospodarstvo, da ono deluje, zaposluje in s tem ne nazadnje tudi skrbi za javno blagajno. Če je res tako marginalen ta ukrep, kljub temu da tangira, recimo, 10.000 gospodarskih subjektov v Republiki Sloveniji, potem ga podprite. In vsaj simbolno, če ne drugače, izkažite neko pripravljenost reševati nastale situacije. Bojim pa se, da je tu res neka politična mašinerija, ki gre kot valjar čez dobre predloge in jih brez utemeljitev zavrača.
Hvala lepa. Gospod Vizjak je samo deloma upošteval moje opozorilo. Pa vas lepo prosim, če to naredite drugi. Predstavitev stališč ni namenjena polemiki s stališči drugih poslanskih skupin. O tem bo priložnost, ko bomo imeli splošno razpravo. Prosim vas, če se tega držite. Besedo za predstavitev stališč Poslanske skupine Zares ima gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Osnovni namen predloženih sprememb Zakona o dohodnini je poenostavljen način ugotavljanja davčne osnove za obdavčitev na podlagi normiranih odhodkov ob istočasni spremembi cenzusa z 42.000 evrov na 100.000 evrov za vstop v poenostavljen način ugotavljanja davčne osnove. Omenjeni predlog ne temelji na nobenih novih spoznanjih ali novih razmerah, ki bi to zahtevale in bi to idejo bilo možno udejanjiti že v preteklosti. Obstoječi zakon o dohodnini pa postavlja tri pogoje za izračun davčne osnove na podlagi normiranih stroškov. Prvič, da ne obstaja možnost vodenja poslovnih knjig in evidenc, drugič, da prihodki iz dejavnosti v zadnjih dvanajstih mesecih ne presegajo 42.000 evrov, in tretjič, da zavezanec ne zaposluje delavcev. Poleg tega še posebej določa primerljive pogoje tudi za osnovno kmetijsko in osnovno gozdarsko dejavnost. Temeljna ureditev v veljavnem zakonu temelji na dejanskem ugotavljanju dobička oziroma davčne osnove, kar je seveda logično in edino pravilno. Administrativna poenostavitev pri ugotavljanju davčne osnove je smiselna le za zavezance z majhnim obsegom poslovanja. Dostopni podatki, o katerih je bilo danes že govora, pa kažejo na relativno majhen interes upravičencev do ugotavljanja davčne osnove na podlagi normiranih stroškov. V preteklosti se je to gibalo okrog petine zavezancev, ki so se odločili za to možnost. Predlagani ukrep seveda ne more zajeti tistih, ki bi sicer želeli uporabiti normirane stroške za izračun davčne osnove, vendar pa zaposlujejo delavce in so zaradi tega dolžni voditi posebne evidence. Pri določanju pogojev za poenostavitev ugotavljanja davčne osnove pa je treba paziti tudi na enako obravnavo vseh subjektov, tako samostojnih podjetnikov kot tudi malih gospodarskih družb, ki pa jim je onemogočeno vodenje poenostavljenega računovodstva in s tem poenostavljeno ugotavljanje davčne osnove. Prav tako pa je treba upoštevati tudi pomen in koristi korektnega in preglednega spremljanja poslovanja zavezancev za davek, za njih same pa tudi za tretje osebe, kot je bilo danes tudi že prav tako povedano. Seveda, zavedati se je treba tudi povezave prihodkovnega praga z dohodkovnim pragom zavezancev iz naslova kmetijske in gozdarske dejavnosti. V vsakem primeru gre za kompleksno dejavnost, ki zahteva širšo presojo in brez širše presoje posledic predloga zakona v temu trenutku ni možno podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča poslanske skupine DeSUS bo predstavil Matjaž Zanoškar
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi, predstavnice Ministrstva za finance. Stališče Poslanske skupine DeSUS do novele in sprejema Zakona o dohodnini je negativno. Ne dvomimo v to, da predlagatelj sledi cilju, da bi s spremembami Zakona o dohodnini vnesel kar se da največ elementov za ublažitev negativnih posledic krize, vendar smo mnenja, da vnašanje sprememb tega zakona po segmentih lahko doprinese k temu, da bi učinki teh sprememb nekako negativno vplivali na celoten globalen pogled in pa globalne učinke celotne zakonodaje. Predlagane spremembe se nanašajo na ugotavljanje davčne osnove iz dohodka, iz dejavnosti. Splošno pravilo za določene davčne osnove je, da je davčna osnova za odmero dohodnine od dohodkov, doseženih z upravljanjem dejavnosti, dobiček, ugotovljen kot razlika med prihodki in odhodki, ki nastanejo v zvezi z upravljanjem dejavnosti v davčnem letu. Prihodki in odhodki se načeloma ugotavljajo na podlagi Zakona o dohodnini, razen če Zakon o dohodnini ne določa drugače za specifične položaje fizične osebe, ki opravlja neko dejavnost. Določeni kriteriji pa zakon daje možnost zasebnikom, da se odločijo na drugačen, tako imenovan poenostavljen način ugotavljanja davčne osnove, ki predstavlja odstopanje od osnove pravila. V primeru, da se davčna osnova določi tako, da se upoštevajo dejanski prihodki zasebnikov v davčnem obdobju, ki si znižajo na račun pavšalno določenih stroškov. Gre za zavezance, ki morajo izpolnjevati taksativno določene pogoje, in sicer: prvo je, da niso zavezani voditi poslovnih knjig in evidenc po drugih predpisih in jih tudi dejansko ne vodijo. Drugič, da njihovi prihodki iz dejavnosti v zadnjih zaporednih dvanajstih mesecih ne presegajo dvaintrideset tisoč evrov, in tretjič, da ne zaposlujejo delavcev, torej da delo opravljajo osebno. Enako pravico zakon priznava tudi zavezancem, ki so na novo začeli upravljati dejavnost, kljub temu da pri takšnem zavezancu ni mogoče privesti vseh pogojev, ki jih sicer zakon predvideva. Zavezanec, ki je začel opravljati dejavnost, se lahko določi tudi za ugotavljanje davčne osnove na poenostavljen način, za prvo davčno leto. Torej takrat, ko se že izkažejo njegovi rezultati. Če se zavezanec odloči za poenostavljen način ugotavljanja davčne osnove, se mu pri ugotavljanju davčne osnove priznajo normativni stroški v višini 25% od ustvarjenih prihodkov. Za posamezne kategorije davčnih zavezancev pa predvideva zakon višje normativne stroške, in sicer 70% za zavezanca, ki doseže dohodke za izdelavo ali prodajo izdelkov domače in umetnostne obrti, ter zavezance, ki dosežejo dohodke z opravljanjem kmetijske, gozdarske ali dopolnilne dejavnosti na kmetiji. Torej, predlog novel dviguje mejo za upoštevanje normativnih odhodkov, in sicer z 42.000 evrov na 100.000 evrov prihodkov iz dejavnosti iz zadnjih zaporednih 12 mesecev ter širi krog upravičencev od poenostavljenega načina ugotavljanja davčne osnove za zavezance, ki zaposlujejo enega delavca. Poslanska skupina, poslanci DeSUS-a tovrstni rešitvi nismo ravno naklonjeni, ker menimo, da je sedaj veljavni obseg uveljavljanja davčne osnove ter s tem dana možnost poenostavljenega načina ugotavljanja primerna in smiselna za zavezance z majhnim obsegom poslovanja. Seveda pa v Poslanski skupini DeSUS smo za to, da se ta novela in ta sprememba vnese v zakon, vendar pričakujemo od Vlade, da bo v zelo kratkem času predložila tudi spremembe celotnega zakona in takrat zanesljivo bomo tudi če se bo novela vključevala smiselno v celotno zakonodajo, to novelo tudi podprli. Torej, danes, v tem trenutku in sedaj je ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Še enkrat hvala lepa, gospod podpredsednik za dano besedo. Kolegice, kolegi, predstavnici Vlade! Kaj reči že v tretje kot tisto, kar smo povedali. Ob napovedani recesiji in napovedani, ki je še ni čutiti, gospodarski krizi, so vsi poskusi dobri bili in bodo. In edino, kar lahko že spet ponovim, je samo to, da samo na področju davčne politike v celoti tako kapitala kot dela lahko pomagamo. To so poskusi. Danes je to že tretji poskus. Dana je možnost, da se dvigne meja prihodkov od davčnih zavezancev z 42.000 na 100.000. Ne razumem, zakaj bi zaklepali in ne dajali možnosti, pa tudi če bo ostalih tistih 9 ali 10.000, ki bodo to izkoristili. Tudi če eden ne bo več, ki bo želel to izkoristiti, pa tudi če jih bo manj. Dana je možnost in žal mi je, da v tem zakonu ni predvidena preteklost, torej tisto, o čemer smo danes že slišali. Za nekoga, ki začne, najprej brez davka, potem pa pač povprečnina do določen stopnje. To bi bilo najbolj pošteno. Zakaj tega ne uporabljamo? Zakaj je danes samo 9 oziroma 10.000 tistih, ki izkoriščajo že dano možnost, torej do 42.000? Zato, ker je najmanj 40% takšnih, ki delajo na črno. Delajo, pa nihče ne ve in ne plačuje nobenih davkov. Delajo v garažah, privat, na črno zaposlujejo tiste, ki dobivajo na sociali denar. Zato je temu tako, zato jih je samo 10.000, pa če verjamete ali pa ne. Jaz verjamem in vem. V Slovenski nacionalni stranki bomo ta predlog zakona podprli. Zato, ker je še eden od poskusov, kako poskušati pomagati. In za konec, čudi me pa pri prvem zakonu, ko smo govorili, dajem samo primerjavo, nihče ni omenil tistega, kar je omenila Zakonodajno-pravna služba. Pri zakonu o subvencijah na skrajšan delovni čas na plače je opozorila, da ni nobenih zakonskih kazenskih sankcij in da ta zakon, za katerega bomo najbrž danes vsi tudi malo populistično rekli "da", da omogoča številne malverzacije in kazniva dejanja. To piše, poglejte si! Tudi eden ni z besedo omeni! Tu pa iščemo vsako figo in vsako možnost, ki je pravzaprav nepotrebna. Ne vem, mi vemo, da je treba pomagati, ampak vse, kar poskušamo - samo zavračati? Ne vem, če je dobro. Pričakujem pa, da bo vse to, kar je predlagano z neke druge strani, v tem primeru vladne, prišlo novo in boljše in da bomo vsaj takrat - samo, če ne bo prepozno.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ne čudim se več, da Vlada Republike Slovenije nasprotuje tudi temu predlogu zakona. Očitno obljube predsednika Vlade, da bo koalicija podprla predloge zakonov opozicije, ki bodo koristni za slovensko državo in slovenske državljane, očitno ne drži najbolje. Gre za enostavno dopolnitev in spremembo zakona o dohodnini, ki bi olajšala poslovanje tistim zavezancem, ki pod izpolnjenimi drugimi pogoji želijo uveljaviti možnost upoštevanja normiranih odhodkov. S stališča Vlade je razvidno, da to možnost uporabi tako ali tako samo petina možnih zavezancev. Tudi kontraargument enake obravnave vseh gospodarskih subjektov se nam ne zdi dovolj prepričljiv v tem trenutku in kontekstu. Če pa je glavni argument koalicije za zavrnitev predloga zakona neusklajenost predlagane rešitve z ureditvijo položaja zavezancev, ki opravljajo osnovno kmetijsko in gozdarsko dejavnost in dopolnilno dejavnost na kmetiji, pa pozivamo koalicijo, da skupaj preko amandmaja dopolnimo predlagani zakon v smeri uskladitve te rešitve. V Poslanski skupini SLS bomo predlagani predlog zakona podprli kot primernega za nadaljnjo obravnavo v okviru postopka Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev na podlagi prijav, ki smo jih dali za sejo. Prvi ima besedo gospod Vili Rezman. Ne. Gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Predlog zakona se nanaša na vse, zlasti pa na mala podjetja in ravno v tem kontekstu danes predebatiranega je to tudi ena od oblik pomoči, ki lahko nudi takojšnje efekte - seveda, če bomo ta zakon sprejeli. Kot kaže, ga ne bomo. Slovenska podjetja in spodbude, nekdo je razpravljal o tem - jaz bi rad povedal nekaj, da ni edina spodbuda kredit za razvoj podjetij. Še dosti prej bi morali postoriti v državi Republiki Sloveniji, če bi hoteli imeti zdravo malo gospodarstvo, za katerega pa vemo, da je pogoj za nastanek velikih in srednje velikih podjetij. In kako danes država ravna do tistih, ki vsako leto zaorjejo davčno njivo, ki jo vsako leto tudi pognojijo in posejejo? Od tod tudi prihaja tisto, kar spravimo v državni trezor. Zelo mačehovsko, spoštovane gospe in gospodje! Država je največji dolžnik do tistih, ki jim mora kaj vrniti, je po navadi tudi to na sodišču iztožljivo, se mora čakati leta in leta, pravnomočne sodbe imamo, ko država noče slišati za njih. Država želi takoj pobrati svoj davek od proizvajalcev, res takoj, pri tem pa jo čisto nič ne zanima, ali bo ta, ki je nekaj naredil, to dobil tudi plačano. In država pobira zelo visoke obresti za neplačano in poskrbi za povračilo svojega dolga tako, da tudi dostikrat blokira račun samo zaradi tega, ker niso plačane avtorske pravice, zaradi tega, ker je nekdo imel prižgan radio v obratu; tudi take zadeve se dogajajo. Kot že rečeno, to pomoč bomo tudi danes zavrnili. Predlog tega zakona se mi zdi smiseln in če smo do nedavnega trdili, da tisti, ki pomaga hitro, da dvakrat, bi bilo to treba danes dobro razmisliti. Prepričan sem, da bi država lahko vpeljala finančno disciplino, da bi lahko poskrbela za to, da bi bilo tudi tisto, kar je preplačano, vrnjeno, pa tudi temu smo bili priče danes, da verjetno ne bo sprejeto - da tudi za tisto, kar je državi preplačano s strani malih ali velikih podjetij, si bo država vzela še naprej pravico, da bo plačala takrat, kadar bo ona mislila, da je to preplačilo treba vrniti. In če bomo tako še naprej ravnali, potem bo ta davčna njiva vedno bolj skopa, ker bo teh oračev, sejalcev vedno manj in verjetno bomo tudi vedno bolj zrli v to, kje dobiti denar za pokrpati luknjo, ki bo nastajala v proračunih za naslednja leta. Ni prav, da tako mačehovsko ravnamo s tistimi, ki želijo tej državi dobro. Kdor ima voljo do dela, bi se mu moralo pomagati. In kot je že moj predhodnik prej dejal, gospod Bogdan Barovič, preveč je podjetij, ki to na črno opravljajo, tudi samostojnih podjetnikov, zaradi tega, ker so preprosto ugotovili, da se jim ne splača legalno delati, ker prvo, kar jim pošlje država, še preden kaj odprejo, je račun.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič. [[Ne.]] Besedo ima gospod Miroslav Klun.
Hvala lepa. Moram reči, da sem zelo vesel, da sem v teh nekaj pičlih dneh, ko sem v tej dvorani tolikokrat slišal besede obrt, podjetništvo, obrtništvo, obrtna zbornica, in ponosen sem na to. Vesel sem, da se zelo dobro berejo tudi naše zahteve slovenske obrti, in tudi naša glasila. Še bolj sem pa vesel, da se večino teh naših zahtev v zadnjem času tudi realizira. In vesel sem, da se jih realizira tako, kot jih mi predlagamo, in da se jih realizira tako, da resnično nosijo učinke, ne pa neke samovšečne ad hoc spremembe, za katere potem ugotavljamo, da ne prinašajo tistega, kar si mi želimo in kar ne nazadnje tudi obrtniki in podjetniki potrebujemo. Zato sem tudi vesel, da smo tudi olajšave danes sprejeli, poleg tistih, ki smo jih zadnjič, ki rešujejo večino naših malih podjetij, za kar so bile tudi namenjene. In če grem k temu, kar je bilo prej rečeno, in k temu, da je predlog, ki ga imamo danes na mizi, najmanj, milo rečeno, pomanjkljiv, potem lahko rečem, da se strinjam s tem, da je treba ta predlog resnično sprejet, ampak ga je treba najprej uskladiti in to se že dogaja tako z Ministrstvom za finance kot z našimi strokovnimi službami. Res je, da je ta predlog bil in da je bil prebran v naših zahtevah. Želeli smo povišanje, tako kot smo želeli tudi prej že nekajkrat. In tudi takrat, ko smo uveljavljali višje normirne stroške za domačo in umetnostno obrt, ker jim je bila ukinjena in znižana, smo ugotovili, da smo prav ravnali, da smo prav imeli in da smo povečali število teh, ki se s tem tudi prehranjujejo in preživljajo svojo družino. Zakaj imamo že sedaj v tem znesku, ki je 42.000 evrov, samo 9.000 tistih, ki to koristijo? Zato, ker imamo prenizke normirne stroške in ker se nekaterim pač splača bolj prijavljati in voditi evidence na drug način in tukaj je ta pomanjkljivost, ki jo želimo urediti, ker je treba rešiti problem normirnih stroškov. Če hočemo pomagati in povečati število tistih, ki se bodo odločali za tak način, kar tudi seveda podpiramo in smo to tudi predlagali, tudi tisti, ki imajo enega zaposlenega, ne samo tisti, ki nima nobenega, potem resnično potrebujemo neko analizo, kateri je tisti cenzus in tisti odstotek stroškov, normirnih, ki bo spodbujal te ljudi in te podjetnike, da se bodo odločali za tak način. Prepričani smo, da s tem odpravljamo birokratske ovire, ko bomo to naredili; prepričani smo, da tudi zmanjšujemo sivo ekonomijo. Kajti verjetno, če bo poenostavljen način in če bo tudi nadzor potem drugačen za tiste, ki delajo na črno, se bodo registrirali na tak način. Seveda sem prepričan, da bomo v kratkem uspeli resnično pripraviti tak predlog tega zakona in te spremembe, da bo užiten in da bo tudi obrodil sadove in da bomo lahko čez čas rekli, da nimamo samo 9.000, ampak da imamo kar nekaj tisti, ki so se za to odločili. Mi imamo petdeset tisoč subjektov do sto tisoč evrov prihodkov, ti imajo pa povprečno 70% odhodkov in tukaj je tista ovira, zaradi katere imamo samo devet tisoč takšnih, ki so se odločali za ta ukrep, ki je že sedaj, ko smo ga dosegli po dvakratnih spremembah ali ne vem kolikokratkratnih tako visok, da resnično bi omogočal večim, da bi se za to odločili. In moram še enkrat reči: hvala za to, da se zavedamo tudi mi, da je prav malo gospodarstvo tisto, ki je gonilo razvoja in motor, in tisto, ki ustvarja nova delovna mesta, in tisto, ki je prevalilo in tranzicijo in bo tudi krizo, kakršna bo, na svojih plečih, čeprav za to ni odgovorno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Slabo je oziroma ni v redu, če opozicija opravlja tisto delo, ki bi ga morala opravljati Vlada. Še mnogo slabše oziroma nekaj je narobe z državo pa, kjer vlada ne podpira tistih ukrepov, ki jih predlaga opozicija in so dobri v interesu države in državljanov. In temu smo danes priča skozi celotno to sejo z izjemo tistega zakona, ki ga je predlagala Vlada in ki stimulira nedelo; namesto da bi bili soočeni s takšnimi ukrepi, kot smo slišali, da so jih sprejeli, recimo, v Nemčiji, kjer stimulirajo delo. Ta zakon, ki ga imamo danes na mizi in glede katerega je odprta splošna razprava, kar pomeni, da če ne boste izglasovali sklepa, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, da se bo o njemu še govorilo in da mu je mogoče dodati vse tisto, kar pravite, da sedaj ne vsebuje, je eden izmed tistih zakonov, ki bi Vladi omogočil, da bi ukrepe, ki jih je treba sprejeti v temu zakonu, v Zakonu o dohodnini, lahko sprejela hitreje. Kajti, procedura je odprta, splošna razprava bi bila danes zaključena in naslednji mesec bi lahko bil zakon dodelan. Temu očitno ne bo tako. Jaz sem vesel, da sem govornik za predsednikom Obrtno- podjetniške zbornice in poslancem gospodom Klunom, kajti dobivamo vsi ta Obrtnik, to je glasilo obrtno-podjetniške zbornice. Ko berem te njegove izjave tukaj, pa ko poslušam in spremljam njegove odločitve v Državnem zboru, se te stvari ne ujemajo. Zdaj ne vem, kaj je tisto pravo stališče: Ali je pravo stališče takrat, ko se na neki tematski konferenci na Obrtno podjetniški zbornici, ki je govorila o vplivu gospodarske in finančne krize na malo gospodarstvo in o ukrepih, kjer je šlo za nek znan piar predsednika Vlade, ali je res to, kar tukaj piše, ali je res to, kar so odločitve, ki jih sprejemamo v Državnem zboru? Tukaj piše: Izpolnjeni dve od treh temeljnih zahtev Obrtne zbornice Slovenije. Drži. Obe sta bili dani v proceduro še s strani prejšnje vlade. Tukaj piše, da so obrtniki izrazili nezadovoljstvo nad odločitvijo vlade, da iz postopka umakne spremembe zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki bi enako olajšavo omogočil tudi gospodarskim družbam, različno obravnavanje po mnenju Obrtne zbornice Slovenije ni sprejemljivo, saj postavlja medsebojno primerljive mikro in male gospodarske subjekte v neenakopraven položaj. To piše črno na belem. In to boste pri prejšnji točki, ko bomo o njej glasovali, zavrnili, ker ste to isto zavrnili že včeraj na odboru - da se te subjekte izenači. Da se s.p.-je izenači s pravnimi osebami. To so zahteve slovenske obrti in s temi zahtevami se, pravite, strinjate. Ko pa je treba sprejeti odločitve, ki naj gredo v tej smeri, pa tega poguma zmanjka. In pazite, ne zaradi nekih javnofinančnih učinkov, ampak zaradi tega, ker pravite, da ti ukrepi niso potrebni. Pri 1. točki smo govorili - ker gre za zakon o dohodnini in gre za celoto, gre za eno širše vprašanje, ne samo konkretno o tem, o čemer govorimo - o skrajšanju roka za vračilo preplačanega DDV. Včeraj je bila tam situacija še bolj absurdna. Najprej ste se, gospa in gospodje, dve uri strinjali, da je treba to narediti, potem ste šli za 15 minut ven na posvet in ugotovili, da vaše stališče, ki ste ga imeli dve uri prej, ni več pravilno in da se tega ne podpre, pač pa je treba počakati Vlado, da bo to isto predlagala v okviru rebalansa proračuna. Jaz ne vem, ali sem jaz nerazsoden ali kdo je tukaj nerazsoden. Se pravi nekaj podobnega bomo deležni čez nekaj mesecev, ko bo za mnoge že zelo prepozno, to isto, kar počnemo sedaj z mnogimi od teh ukrepov. Poglejmo, kako so se stvari dogajale nazaj. Kaj se je pravzaprav v teh nekaj mesecih, štirih, petih, zgodilo po 21. septembru, po tistem, ko pravite, da so zdaj javne finance vaše. Niso vaše, prevzeli ste malo večjo odgovornost kot mi zanje [[...]]Kaj se je zgodilo konkretnega od teh ukrepov, ki so tukaj in so na poti in učinkujejo? Štirje zakoni so bili predlagani s strani prejšnje vlade, dva ste spustili skozi in smo jih sprejeli, dva sta ostala na lagerju. S korekcijami nekaj od tega sprejemamo danes. Se pravi po treh, štirih mesecih, skoraj prepozno in še neučinkovito. Odpravljen je bil s 1. 1. 2009 davek na izplačane plače. Hvala bogu, da je bil sprejet leta 2006 s postopno odpravo do 1. 1. 2009. Dana je bila možnost tistim, ki so socialno šibkejši, da ne plačujejo storitev prostovoljnega zdravstvene zavarovanja, dana so bila številna javna zagotovila, kaj vse bo narejeno, in začele so učinkovati bistveno višje trošarine - ukrep te Vlade. To je vse, kar imamo na mizi do danes. In ko govorimo o tem, da vsi ti ukrepi, ki smo jih predlagali, sledijo predlogom in zahtevam tistih, na katere se nanašajo, je potrebno povedati, da tudi ta, ki ga imamo v tem zakonu o dohodnini, je eden izmed njih. Obrtniki pravijo, povečanje limita za ugotavljanje davčne osnove z upoštevanjem normiranih odhodkov. Če tehnično ni dovolj to, kar je predlagano, nobenega problema. Podprite, da gre zakon naprej, podprli bomo vse vaše predloge in amandmaje, ki bodo to določbo dodelali. Nobenega problema. Če pa boste danes glasovali, da ta zakon ustavite, kar boste storili, ker ste to napovedali, pomeni, da bo ta ukrep oziroma možnost vložena še za nekaj časa. Vlada oziroma Ministrstvo za finance pravi, da ne bo nobenega učinka od tega ukrepa, od sedanjih petinštirideset tisoč jih samo 20% oziroma devet tisoč to koristi. Pa tudi če bi jih samo sto to koristilo, pa tudi če iz tega naslova ostane samo tristo delovnih mest, ki ne bodo izgubljena, je namen dosežen. Pa tudi če bi jih ostalo samo petdeset, je namen dosežen. Zato prosim, ne s takšnimi argumenti, ker ti argumenti to niso. Jaz predlagam, da po pavzi vseeno razmislite, kako boste glasovali, in ne onemogočite tistega, kar je bilo predlagano dobronamerno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Veliko sta že povedala kolega iz Slovenske nacionalne stranke. Absolutno je potrebno razmišljati o poenostavitvi v malem gospodarstvu. Še posebej pri obrtnikih, ki bodo z dejavnostjo začeli. S tem se odpravlja tudi siva ekonomija. Ne smemo biti togi pri odpiranju in podpiranju malega gospodarstva. V malem gospodarstvu se samozaposljujejo tudi ljudje, ki so na borzah in ostajajo brez dohodkov tudi v kmetijstvu. Še posebej na vodovarstvenih območjih, ki jim je država obrnila hrbet. Mala in srednje velika podjetja so tisti del prepotrebnega malega gospodarstva v manjših občinah, ki zapolnjuje brezposelnost in je tudi prepotreben vir dohodka za občine in razna društva, ki delujejo na tem področju. Zato bom predlog zakona podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Lep dober večer, spoštovane kolegice in kolegi. Po petih urah seje, na kateri smo se zbrali zato, da poskušamo ugotoviti in sprejeti ukrepe, da bi ob zagotovo težki situaciji, v kateri se nahaja celotna država, kaj pametnega postorili, ima človek malo grenkega priokusa in malce žalosti. Ocenjujem, da bomo res sprejeli ta vladni ukrep, ki ga sam pozdravljam, in mislim, da je prav, da subvencioniramo in ohranimo ta delovna mesta. Še enkrat bi vprašal za to napako, 230 milijonov, po 500 evrov, za 460.000 ljudi, mislim, da ste precenili in da še nismo toliko javnega denarja porabili v letošnjem proračunu ali pa ga ne bomo, kot je bilo predvideno. Pri davku na dodano vrednost smo bili zelo trdi, rigorozni in ocenili, da tudi v tem težkem času ta prepotreben likvidnostni denar ne bomo sprostili za podjetja prej kot v šestdesetih dneh. Pri investicijskih olajšavah, mislim, da smo bili zelo škrti in da enostavno ne verjamemo v to, da so v Sloveniji tudi dobra podjetja, podjetja, ki bi tudi v takih težkih trenutkih vlagala. V ljudski stranki smo tudi že večkrat predlagali tudi ta ukrep, da bi bila mogoče ta stopnja celo pospešena za letošnje leto, da bi ja spodbudili porabo tudi z investicijami. Tudi pri raziskavah in razvoju nismo bili širokodušni. Zdaj prihajamo na zakon o dohodnini, kjer smo ugotovili, da je predlog, ki je bil podan, gre samo v to smer, da se čim več tistih posameznikov odloči, da ne bo birokratiziralo, ampak da bi na čim enostavnejši način vodili svoje podjetje. Ugotavljamo, da je takih podjetij doslej že kar 9.000. Jaz mislim, da je to zelo veliko, da to ni malo. Tudi v tem primeru imam občutek, da se je pač nekdo odločil, da bo proti temu, ker je nekdo to predlagal in ni iz pravih vrst prišel predlog. Bojim se, da je takšna pot, ki jo danes vidimo v Državnem zboru, slaba popotnica za reševanje težke situacije in tudi nagovore, ki smo jih bili doslej deležni, so šli v drugo smer. Tudi sam sem želel v Slovenski ljudski stranki delovati kot konstruktivna opozicija, in bom tudi deloval, vendar to zadevo razumem na malce drugačen način. Izhajam iz okolja, ki je sredi devetdesetih let zašlo v večjo gospodarsko krizo, kot bo danes prišla Slovenija. To si upam trditi, kajti sesulo se nam je kompletno gospodarstvo in tu so padale kot domine podjetja s 1.000 do 2.000 ljudi, pa tudi tista z 800 in več. V tistem trenutku, ko smo bili vsi v nekem času apatije, sem tudi sam 1998. leta nastopil mandat in kar nas je takrat na nek način krasilo, to danes ugotavljam, je to, da smo bili hrabri in da smo si vsi skupaj upali v tistem času verjeti v to, da smo sposobni iz tistega okolja nekaj narediti. Šli smo v zelo korenite ukrepe: od poceni stavbnih zemljišč, do nizke obdavčitve za izpad stavbnih zemljišč, to, kar lahko občina uredi, vlagali smo v visoko šolstvo, v dve fakulteti, ki danes delujeta. Lahko rečem, da je danes, ko v Sloveniji gledamo zemljevid, okolja, kjer podjetja padajo in kjer grozi brezposelnost, zaenkrat k sreči naše okolje še ni na tem zemljevidu, kajti s temi proaktivnimi ukrepi je prišlo tudi do transformacije gospodarstva, ki danes temelji na manjših, srednjih podjetjih in da se je dobro odreagiralo na te težave. Ne rečem, da ne bodo podjetja zašla v težave. Zagotovo pa še enkrat trdim, da takšne katastrofe več ne more biti, kot je bila v preteklosti. In kaj je bilo tudi odlika tistega časa? To je bil nek optimizem. Sam sem zelo razočaran, ko v Sloveniji iz tistih vrhov politike enostavno veje samo en pesimizem in tudi včasih banalni načini, kako bi se iz tega varčevanja dalo kaj privarčevati, namesto da bi poskušali poiskati svetle točke in tudi s kančkom optimizma spodbuditi ljudi k temu, da je potrebno zopet stopiti skupaj in to krizo prebroditi in v tej krizi mogoče najti tudi kakšne priložnosti. Mislim, da je med temi predlogi, ki so bili danes podani, nekaj takšnih, ki bi bili zelo vredni premisleka, ali ni tudi kakšna priložnost v kakšnem od teh predlogov. Žal pa se bojim, da bodo kot po tekočem traku bili neizglasovani. Pa še nekaj, kar je bilo v tistem trenutku v našem okolju značilno. Do takrat smo se preštevali in smo iskali, kdo je čigav. Od leta 1998 v občini Krško ni več politične koalicije, ampak se poskušajo vse stranke pogovoriti, kaj je dobro za občino. Mislim, da je zdaj čas, ko bi bilo treba nekaj podobnega postoriti v Sloveniji, bojim pa se, da je takšna seja, kot je današnja, slaba popotnica za to. In če imate kje možnost, kjer vam ni treba prav ničesar preračunavati, se pri zadnjem zakonu odločite, da ga sprejmemo, pokažite dobro voljo v tem delu in ustvarite neke pogoje za normalno delo tudi v prihodnje. Mislim, da bo res zelo poceni pokazati dobro voljo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lep dober večer vsem prisotnim! Novela zakona o dohodnini bi bila lahko ena od kamenčkov v mozaiku ukrepov za ublažitev posledic finančne krize, kar je bil po mojem prepričanju tudi namen predlagatelja. In kot je v uvodu povedal mag. Vizjak, je to tudi zahteva slovenske obrti. Cilj predlagane rešitve je razbremeniti slovensko gospodarstvo, posebno še v tem primeru malo gospodarstvo, ki je zelo pomembno v svoji fleksibilnosti in zmožnosti prilagajanja trenutnim razmeram na trgu, ki pa je hkrati tudi najbolj ranljivo in občutljivo. Rešitev predlaganega zakona je, kot rečeno, dvig meje prihodkov davčnega zavezanca s sedaj veljavnih 42.000 evrov na 100.000 evrov, da lahko pri ugotavljanju davčne osnove naslednjega leta zahteva upoštevanje normiranih stroškov oziroma normiranih odhodkov. Poleg tega pa daje možnost upoštevanja normiranih odhodkov tudi tistim davčnim zavezancem, ki zaposlujejo po enega delavca. To pa seveda ne pomeni, da se zavezanec, če tako želi, lahko odloči tudi za ugotavljanje dohodka na podlagi vodenja poslovnih knjig in dejanskih stroškov, kar je seveda stvar izračuna, kaj se bolj splača. Menim, da bi z uveljavitvijo novele zakona lahko dosegli vsaj dvoje. Kot prvo bi v času finančne in gospodarske krize spodbujali ljudi, da bi se sploh odločali za podjetništvo. In kot drugo, majhne podjetnike bi spodbujali k rasti in razvoju, za kar je odgovorna predvsem država, da zagotavlja ustrezne pogoje. Poleg tega bi se s to novelo spodbujali samostojni podjetniki k zaposlovanju novih delavcev, kar je v času svetovne finančne in gospodarske krize, zaradi katerih grozijo množična odpuščanja, še posebej pomembno. Samostojni podjetniki z dvigom meje prihodkov sicer ne bi imeli neposrednih prihrankov, znatno pa bo prihranjenega pri administriranju tako samostojnih podjetnikov kot države in bi to pomenilo poenostavitev izvajanja dohodninska zakonodaja. Skratka, z malo stroškov bi dosegli veliko dodano vrednost, zato apeliram na vse vas, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar. Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Pozorno sem poslušal dosedanjo razpravo in malce sem razočaran, ker že naprej slutim, da še tako dober predlog, o katerem Vlada pravi, češ, da je to parcialen način reševanja problema in da ima v načrtu to rešiti celotno, ampak tukaj gre za nujno reševanje enega problema, ki je predvsem osredotočen na malo gospodarstvo, se pravi na obrtnike, na male firme. In zelo bom razočaran, če dobronamerni predlog opozicije a priori ne bo sprejet, ker zopet pokažemo svoj obraz, delitev na levo in desno, kot da nas ne zanima, kaj je dobro za slovenstvo, za Slovenijo, za naše male obrtnike, za male firme. Vsekakor se zavedajmo, kot je že moj predhodnik iz stranke rekel: Kdor pomaga takoj, pomaga dvakrat. In pozabimo sedaj na to, ali je to prišlo iz opozicijskih vrst ali iz koalicijskih vrst. Če je predlog dober, ga je treba tudi razumno sprejeti. Zavedajmo se še enega dejstva. Male firme so pomemben faktor pri stabilnosti slovenskega gospodarstva. Poglejte po Evropi, pa tudi sedaj pri nas. Ali ima država probleme z malimi obrtniki, z malimi firmami? Le-te so prepuščene same sebi, se bodo že nekako znašle. Ne predstavljajo akutnega problema slovenskega gospodarstva. Kdo predstavlja problem? Problem predstavljajo mega firme, velike firme, kjer je solastnik celo država, kjer se delajo take anomalije. In sedaj na koncu plačajo dolg samo delavci. Nobeni menedžerji ne bodo trpeli zaradi te krize, nobeni nadzorniki. To je tisto, česar se moramo zavedati. Zato apeliram na vse tukaj, da podpremo tako dober predlog, se pravi pomoč malemu gospodarstvu. Hvala za razumevanje.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav. Hvala, se odpoveduje razpravi. Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Lepo pozdravljeni še enkrat, predvsem tudi gospod minister, ki je tukaj prisoten! Spoštovane kolegice in kolegi! Poslušam to razpravo, razmišljam o tem, ali dejansko tukaj izvoljene poslanke in poslanci res ne želimo podpreti obrti in podjetništva, kot je bilo danes ničkolikokrat rečeno. Razmišljam o tem, ali res drži, da gre tukaj za izjave enkrat kot predstavnik obrtno podjetniške zbornice oziroma predsednik, drugič kot poslanec in vsakič v drugi smeri. Menim, da ni tako. Vendar lahko si vsak od nas vsako od izjav vsakega od nas interpretira po svoje, morebiti včasih tudi kakor komu kdaj bolj ustreza. Ko poslušam o spodbujanju obrti in podjetništva, o tem, ali se odločamo za podjetništvo, ali znamo oceniti spodbujanje oziroma tudi spodbujati rast in razvoj, inovativnost, menim, da tukaj sploh ni dvoma. Nikogar tukaj med nami ni, ki ne bi želel spodbujati obrti in podjetništva. Menim pa tudi, da tudi pri pripravi zakonodaje oziroma pri predlogu našega kolega poslanca verjetno mogoče tudi ni bilo dovolj časa, da bi se pri tem predlogu celovito zadeva predelala, razmislila, pa tudi pogledala z več vidikov. Danes v tej razpravi tako koalicijskih kolegov poslancev kot opozicijskih je bilo to čutiti. Tudi nekateri spoštovani kolegi iz opozicije, ki ste sami blizu obrti in podjetništvu, ste to tudi jasno nakazali in v nekaterih stavkih jasno povedali. Naj pa vam tudi povem, da sem se ravno v ponedeljek srečala z gospodarstveniki z območja Bele krajine, Metlike, kjer sem županja. Eden od gospodarstvenikov velikega podjetja mi je tako povedal oziroma nam prisotnim: "Za krizo smo krivi vsi, veliko stvari je narobe, vendar Evropa se je preveč odprla uvozu z vzhoda. Vseh neumnosti z vzhoda nam res ni treba uvažati, dokler bo tako, bo kriza." Eden od gospodarstvenikov pa mi je rekel tudi tako: "Iz krize nas ne bo pripeljal nihče drug kot vsak sam. Treba je imeti odprto glavo, jasno pamet in iti svojo pot." V tem trenutku sem čutila, tudi name je letela kritika, ko je kolega poslanec omenil razpravo na včerajšnji seji Odbora za finance, ko je omenil gospa in gospodje, gospa sem bila od članov odbora samo jaz tista gospa. V sami razpravi v zvezi z davkom na dodano vrednost smo jasno izrazili svoje mnenje tudi sama sem ga in še danes stojim za tem. Obrazložitev gospoda ministra in strokovnih sodelavk na ministrstvu pa je bila izredno jasna, povedal je, da pred rebalansom proračuna bi bilo sprejetje takšnih ukrepov nespametno, saj mi smo tisti, ki odločamo, kaj bo z denarjem, javnim denarjem nas vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Zatorej menim, da je bolj smiselno, da dobro premislimo vsi skupaj, ne pa da eden drugega žalimo ali si morebiti očitamo, saj verjamem, da gremo skupno pot v tej dvorani in da si vsi želimo nadaljnjega razvoja in dela. Hvala.
Hvala lepa. Kdo ima repliko? Gospod Černač. Omenjeni niste bili. No, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mislim, da poznamo določbe Poslovnika, če je bila izjava poslanca napačno interpretirana oziroma narobe razumljena, in ve se, na koga se je tu nanašalo. Ne vem s čim sem jaz gospo Brunskole žalil. Mogoče s tem, da sem ugotovil, kaj se je včeraj na seji odbora dogajalo. Če je to žalitev, glejte, takšnih žalitev, spoštovana gospoda bo potem še veliko, ker takšnih ugotovitev bo mnogo. Če pa se bojite vaših dejanj, potem tega ne počnite, potem ne naredite, kar ste naredili včeraj, ko ste dve uri razpravljali o tem, da podpirate, da se ta rok za vračilo DDV-ja skrajša, ne na 7, ampak na 30 dni, in potem po 15-minutnem premoru - to so dejstva, gospa Brunskole, navajam dejstva - pridete nazaj in glasujete proti temu. Glede izjave gospoda predsednika Obrtne zbornice, ki sem jo baje narobe interpretiral, o čemer ste tudi vi govorili, jo bom prebral iz Obrtnika. Miroslav Klun, predsednik Obrtne zbornice Slovenija: "V zbornici vztrajamo pri tem, da se glede investicijskih olajšav izenači vsa mikro in mala podjetja in da veljajo olajšave tako za samostojne podjetnike kot tudi za pravne osebe." [[Konec citata.]] Kaj sem narobe interpretiral? Popolnoma nič. Povedal sem samo, da se nekaj govori v svojstvu predsednika Obrtne zbornice, druge so pa odločitve, ki jih sprejemamo tukaj. In poslanski kolega Klun je včeraj izrecno povedal, da se ne strinja s tem, da se za podjetja ta olajšava izenači z olajšavami za samostojne podjetnike, ker to ne bi bilo dobro, ker imajo različne nivoje obdavčitve. To so dejstva. Hvala.
Hvala lepa. Jaz bi vam svetoval, da kljub temu poslovnik pogledate, ker je namreč možno, da ste bili narobe razumljeni, ker ste tolmačili, kaj so razlogi, zakaj je kdo tako ravnal, teh pa vi ne veste. Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Lepo pozdravljeni, gospod podpredsednik, gospod minister s sodelavci in celotna ekipa! Mi smo se odločili za predlog spremembe zakona o dohodnini s tega vidika, ker smatramo in menimo, da je tako pravilno ravno zaradi tega, da bi začela država pobirati od vseh obrtnikov, tudi od tistih, ki dejansko ne plačujejo davkov. Zaradi tega smo se odločili za to spremembo. Kakšne konkretne rešitve oziroma ugodnosti prinaša zakon, ki ga je predlagala SDS? Poglavitna rešitev predloga zakona je dvig meje prihodkov davčnih zavezancev samostojnih podjetnikov posameznikov iz naslova opravljanja dejavnosti z 42.000 evrov na 100.000 evrov, da bi lahko pri ugotavljanju davčne osnove za plačilo davka iz naslova dohodnine naslednjega davčnega leta zahtevali in upoštevali normirane odhodke. Koliko bo konkretno samostojni podjetnik zaradi tega prihranil? Samostojni podjetniki, ki so do sedaj imeli do 42.000 evrov prihodkov in so uveljavljali upoštevanje normiranih odhodkov, dodanih prihodkov, če bo zakon sprejet, ne bodo imeli, se bo pa povečalo število samostojnih podjetnikov na vse tiste, ki imajo do 100.000 evrov letnih prihodkov, ki bodo lahko zahtevali ugotavljanje davčne osnove z upoštevanjem nominiranih odhodkov. Ti nominirani odhodki so v zakonu priznani v višini 25%, za zavezance, ki se ukvarjajo z domačo ali umetnostno obrtjo ter kmetijstvom, pa v višini 70%. Osnove za dohodnino, za izračun so tudi prikazane. Seveda pa prihranek velja zgolj za tiste samostojne podjetnike, ki upravljajo takšno dejavnost, da njihovi stroški oziroma odhodki ne presegajo 25% njihovih prihodkov. Če so njihovi odhodki višji, se jim bolj splača, da obračunavajo dejanske stroške. Če pa bi vsem dvignili odstotek nominiranih odhodkov, ki ga lahko uveljavljajo, v prejšnjem mandatu smo ga dvignili za domačo in umetnostno obrt ter kmetijstvo, bi se za ta način določanja davčne osnove za dohodnino odločilo še več s.p.-jev, samostojnih podjetnikov. Povišanja nominiranih odhodkov naš predlog zakona ne predvideva. Povedati je treba, da bodo samostojni podjetniki, ki se bodo, če bo zakon sprejet, odločili za uveljavljanje nominiranih odhodkov, prihranili tudi pri računovodskih in drugih administrativnih storitvah. S tega vidika smo mi mnenja, da bi bilo pametno sprejeti ta zakon, ki smo ga predlagali. S tem bi država, verjemite, pobrala več dajatev, več davkov od samostojnih podjetnikov oziroma ljudi, ki na črno delajo. Tega denarja je precej še zunaj. Zato je naša odločitev ravno za spremembo tega zakona. Upam in verjamem, da se boste odločili in glasovali za spremembe, ki smo jih podali, da se bo država zamislila, da lahko toliko in toliko tisoč ali milijonov evrov več pobere denarja, kot pa ga je do sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Za repliko je prosil gospod Klun. Če lahko, gospod Klun, se omejite na tisti del, kjer ste prepričani ali pa mnenja, da je gospod Černač napačno interpretiral ali pa razumel vašo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Ravno zaradi tega, ker bi prosil, da gospod Černač, če bere potem prebere do konca in tam piše takole, če nadaljujem: "O tem se intenzivno pogovarjamo tudi s finančnim ministrom dr. Francetom Križaničem...", to je bilo namreč po tisti seji, ko so bile sprejete spremembe zakona o davku o dohodnini in ker smo mi takrat rekli, da bomo mi na naslednji seji obravnavali to, kar danes obravnavamo in je bilo rečeno tako [[...]]"ki nam je zagotovil, da v ministrstvu že pripravljajo predlog naslednjih ukrepov, ki bodo morebiti potrebni za odpravo posledic finančne in ekonomske krize. V okviru teh ukrepov bodo preučili tudi možnost izenačitve družb z omejeno odgovornostjo s samostojnimi podjetniki, kar zadeva investicijske davčne olajšave. V zbornici v temu trenutku oblikujemo kriterije za uveljavljanje teh olajšav, da bodo te res dosegle tiste, ki jih potrebujejo, ne pa da jih bodo nekatera podjetja izkoriščala v neprave namene, kot je bilo to pred časom in brez velikih..." In še, bilo je, če smem povedati, pojasnjeno na odboru, da glede s.p. in pa ostalih družb in pa obdavčitve in statusa je bilo jasno povedano, da po naših izračunih oba zakona in oba predloga, tudi ta, ki je bil danes, približno izenačujejo ta segment malega gospodarstva.
Hvala lepa. Gospod Černač proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Rad bi vas opozoril, da ste kršili Poslovnik, ker je bila moja replika na gospo Brunskole in replike na repliko po Poslovniku ni. Sem pa vseeno hvaležen gospodu Klunu, da je do konca prebral svojo izjavo, ker je jaz ne bi uspel v treh minutah, ki so mi bile v okviru replike na voljo. Ampak to nič ne derogira tistega prvega dela izjave, ki govori, da zbornica zahteva enakopravno obravnavo samostojnih podjetnikov in pravnih oseb. Hvala lepa.
Gospod Černač. Jaz sem dal gospodu Klunu besedo, ker to ni bila replika na repliko, ampak replika na vašo razpravo. Vi ste pa zdaj prav opozorili na Poslovnik, vendar ga ob tem sam tudi zlorabili, ker ste replicirali na njegove izjave. Mislim, da se nič ni zgodilo in da gremo lahko z razpravo naprej. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic. [[Ne.]] Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister s svojo ekipo! Vesel sem, da danes obravnavamo ponovno cel sklop predlogov zakonov, ki naj omogočijo našemu gospodarstvu preživetje v teh kriznih časih, kajti ta finančna kriza nezaupanja med bankami ima za posledico skoraj zaustavitev medbančnega kreditiranja, kar seveda posledično pomeni tudi, da se zmanjšajo oziroma celo zaustavijo kreditiranja, ki omogočajo napajanje realnega sektorja in se s tem bistveno poslabšajo pogoji za gospodarstvo in med drugim tudi podjetnike. In ta naš zakon bi prispeval en kamenček k reševanju te situacije, kajti podjetniki in podjetniški del je vsekakor eden od pomembnih stebrov tudi večjega gospodarstva. In to gospodarstvo je dejansko povezano v mednarodne gospodarske tokove. Zato se vsi strinjamo, da ta situacija zahteva hitre in premišljene ukrepe. In mi smo že v Državnemu zboru pred novim letom sprejeli kar nekaj ukrepov, ki so bili pomembni, vendar se vsi niso dobro prijeli in ne učinkujejo. Garancija za depozite, za fizične osebe je bil zelo dober ukrep in pomeni ublažitev neke panike, ki bi lahko nastala na bančnem trgu. Krediti, ki naj bi jih pa gospodarstvo dobilo za to, da poženejo ponovno nek ciklus investiranja in gospodarskega razvoja, pa ne uspevajo. Kar veliko podjetij se oglaša tudi pri nas in opozarjajo na to, da se poslabšujejo krediti, da se dviguje obrestna stopnja in podobne stvari, kar direktiva Evropske unije jasno nekje nakazuje, da naj se to ne bi dogajalo. Krediti se tudi ne podeljujejo, ne upoštevajo se bonitete, ki jih imajo določena podjetja že več let. Tako da določeni ukrepi, o katerih govorimo, niso padli na plodna tla. Zelo sem razočaran, da tudi predlogi, ki so bili dobronamerni z naše strani, dejansko ne učinkujejo. Verjetno bomo sprejeli prvi zakon, ki govori o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa. Ne pozabiti, da o tem zakonu so različna mnenja tudi v stroki. To beremo danes tako v Financah kot v Delu in ne pozabiti, da je ta zakon v nezadovoljstvo tudi v okviru sindikatov in tudi v okviru delodajalcev. Tako da ne vem, kaj bomo s tem pogasili. Cilj tega našega predlaganega zakona je tako kot teh vseh ostalih razbremenitev določenega dela gospodarstva. Tu ne moremo govoriti, da je tu neka številka, ki je zanemarljiva, tako kot je bilo nekajkrat omenjeno v razpravah. Tudi ta dodatna pobuda, ki bi govorila o olajšavi za dodatno zaposlenega, mislim, da ni zanemarljiva v temu primeru. To znižanje stroškov podjetnikov je absolutno sprejemljivo in zelo sem presenečen, ker smo se v prejšnjem mandatu dostikrat srečevali s podjetniki, da je zdaj stališče Obrtne zbornice nekako negativno. Sicer načelno govori o tem, da je ta zakon primeren, vendar kdaj je primeren, se bomo spraševali takrat, ko bo prepozno. Ker ste vsi opletali z nekaterimi rekli iz slovenske, bi rekel, kulturne zgodovine, en pregovor pravi: Kdor hitro da, dvakrat da. Tako da se ne bomo kasneje spraševali, zakaj določeni ukrepi niso v danem trenutku primerni, v nasprotnem primeru pa, zakaj potem te olajšave ne ukinemo, če smatrate, da ni primerno o tem razpravljati. Ne pozabiti kolegi, da govorimo o prvi obravnavi in da je to zakon, ki se ga da dopolniti v naslednji fazi, če smatrate da je primeren. Še en podatek, ki je zelo zanimiv. Eurostat ugotavlja, da je v novembru gospodarska rast v Sloveniji praktično padla za dvanajst odstotnih točk. To je današnji podatek, ki ga imate na spletu. V temu času je v Evropski uniji padla za 1,6%. To je zelo zaskrbljujoč podatek. To pomeni, da določeni ukrepi niso prijeli tako, kot razlagate. Nenazadnje pa dvig te splošne olajšave in ukrepov, ki bi se skozi ta zakon dali vgraditi, posredno tudi zmanjšuje nekatere birokratske stroške tako podjetnikom kot nenazadnje tudi davčni upravi. Jaz bi predlagal, da glede na to, da je prva obravnava in da večina ali pa kar pretežni del kolegov razmišlja o tem, da bo Vlada pripravila podoben zakon, da bi se pa mogoče le odločili in to prvo obravnavo podprli in s tem dali možnost, da se ta zakon vgradi in da res učinkuje v pravem trenutku, ne potem, ko bo prepozno.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Čadež. [[Ne.]] Gospod France Cukjati. [[Ne.]] Gospod Anton Kampuš.
Spoštovani podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Sem optimist. Vse sprejete zakone je treba vzeti pod drobnogled in jih dnevno spremljati - to pričakujem od Vlade -katere firme se prijavijo na ukrepe, kako se lotevajo in uporabljajo te ukrepe, ali ukrepi pozitivno vplivajo na krizno reševanje tistih, ki uporabljajo te ukrepe, po potrebi pripraviti nove prijeme, če ti ukrepi v firmah ne bi dali pričakovanih rezultatov. Veliko je seveda odvisno tudi od implementacije ukrepov in injekcije bančništva v prakso, v vsakdanje življenje in delo. Moramo biti optimisti. Gremo v rešitve, imamo dobre preddispozicije in korajža velja. Zdaj sem prepričan, da ni čas ali prostor za ljudi ali za vlade, ki kažejo pesimistično držo. Tudi v firmah, ki se jih je treba dotakniti, ni čas za filozofske razprave, ampak se je treba usmeriti k ljudem in jih poslušati, predvsem tiste, ki imajo dolgoletno prakso na področju vodenja ali upravljanja renoviranih firm. Pri teh ljudeh iščemo rešitve, v spregi s korajžo in optimizmom. Treba je uveljaviti vse ukrepe in ne čakati in ne izkoriščati najlažje poti, to pa je odpuščanje delavcev. V Sloveniji, sem prepričan, da imamo veliko odličnih firm, ki vedo, kako je treba ravnati ob kriznih situacijah, in so lahko velikemu številu tistih, ki so v krizi, za vzor. Znajo strniti svoje vrste takrat, ko je potrebno. Kljub dobronamernosti verjetno vseh razpravljavcev v tem parlamentu mi danes tega verjetno nismo dokazali. Pa mogoče prihodnjič. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Lep pozdrav, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Česa nismo pokazali in kaj bom pokazali, bo vidno po glasovanju. Slovenska opozicija je pokazala skrb za slovensko gospodarstvo, zato je tudi pripravila tri zakone, spremembe zakonov, ki bi lahko pomagali prav pri tej situaciji, v kateri smo oziroma v katero lezemo. Ali bo slovenska koalicija, Vlada temu sledila, pa bomo seveda šele videli. Jaz se sicer strinjam, da je verjetno potrebno narediti en paket v sklopu tudi z rebalansom proračuna za 2009. Vendar vse to, kar smo danes predlagali, in sploh ta 4. točka - Zakon o dohodnini, kjer predlagamo višjo neobdavčeno stopnjo, torej z 42 na 100 tisoč evrov, in če ji damo zelo luč, je pravzaprav to nek pozitiven signal, s tem pa ne vplivamo na javne finance. Zakaj se strinjam, da je potrebno verjetno to narediti v sklopu rebalansa proračuna? Tudi zato, ker je nujno potrebno zmanjšati javno porabo. Prejšnji vladi, prejšnji koaliciji je uspelo iz 45 na 42 to narediti, torej v procentu BDP, sedaj v tej situaciji pa je nujno, da tudi ta koalicija pripravi rebalans tako, da bo absolutno v tej smeri naravnan in da bo pospeševal nekatere naložbe v javnem sektorju. Le-to so lahko instrumenti, ki bodo v tem času pomagali pri ohranjanju delovnih mest. Ohranjanju delovnih mest, kolegice in kolegi, ne bomo pomagali s prvim zakonom za nadomeščanje skrajšanega delovnega časa. Za določen čas. Mogoče bi to bilo celo bolj učinkovito oziroma bi pomagalo ali pa bi bil dober ukrep, če bi šla gospodarska kriza proti koncu. Zdaj se pa šele začenja. Pa ne samo da smo v opoziciji, boste rekli, pametni in sedaj hočemo nekatere stvari, tudi strokovnjaki, tudi vaši bivši ministri, iz bivših koalicij, dr. Dušan Mramor tudi opozarja na to in pravi, da šele čez tri mesece se bo videla ta gospodarska kriza in problematika, v katero bodo podjetja zlezla. S temi ukrepi, ki jih mi predlagamo danes, predlagamo pravzaprav samo to, da bi bil ta pogrez v to problematiko čim manjši in da bi tistim, ki so še nekako nad vodo, dali možnost splavati in ohraniti delovna mesta. Glejte, jaz sem že na zadnji, 4. izredni seji, ki smo jo imeli, opozarjal na to pri Zakonu o DDV-ju. Tudi danes ste zavrnili možnost vračila DDV-ja na sedem. Dobro, lahko bi amandmirali, pa bi rekli na 15 ali pa 20, ne vem, nekaj dni. Ampak vsaj nekaj pa bi lahko naredili brez spremembe zakona. Lahko bi vsaj naredili to, da bi davčna uprava v podjetjih naredila vsaj poračune za mesec, ko je recimo podjetje upravičeno do vračila oziroma mesec, ko ga mora plačati. Tudi Dušan Mramor ugotavlja in Umar ugotavljajo, da je problematika v tej celotni finančni stabilnosti posameznih podjetij tudi zaradi takšnih zadev. Vsaj do teh poravnav bi lahko prišlo. Skratka, ali bo kaj ali ne bo, opozicija je pokazala, če bo kaj. Če bomo res strnili te vrste, tako kot je bilo napovedano na začetku sestave te koalicije, potem je čas, da na prvi resni seji, ko se s problematiko ukvarjamo, pokažete nekaj dobre volje in to tudi podprete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Še enkrat najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, prav vesel sem, da ste zdaj tukaj prisotni, da boste lahko vsaj ta del razprave spremljali in upam, da prepoznali, da je tudi ta zakon resnično dobronameren, konstruktiven in predvsem v korist našim podjetnikom, podjetništvu in da verjamete, da so bili tudi tisti zakoni, ki smo jih danes tukaj že obravnavali skozi razpravo, za katere je bilo s strani koalicije že nekako prepoznati, da jih bodo zavrnili, da boste le še enkrat razmislili in videli, da so ti zakoni, ki bi ob tistem, ki ste ga predložili kot Vlada, prispevali k temu, da se pravočasno odzivamo na te izzive, ki so izredno pomembni za naše gospodarstvo, in to predvsem malo gospodarstvo. Argumenti, ki jih tukaj nekateri navajajo, za ta zakon, ki ga sedaj obravnavamo, niso dobri, da jih ne bi veljalo podpreti, mislim, da niso dobro argumentirani, kajti bilo je slišati, da so normirani stroški prenizki, da to niso takšni, ki bi lahko motivirali naše podjetnike, ki bi se želeli odločiti za takšen način vodenja. Mislim, da to ne vzdrži. Če bi bilo to res, ni problem dodati amandma ali pa poiskati rešitev, da se normirani stroški opredelijo takšni, ki bi imeli tukaj učinek. Bila je tukaj ocena, da je imel predlagatelj magister Andrej Vizjak premalo časa za pripravo tega zakona. To besedilo zakona kaže, da je bil ta zakon pripravljen izredno skrbno in je imel vse tiste elemente, ki nam lahko pomagajo pri odločanju. In če je slučajno še kaj treba dodati, danes je splošna razprava in lahko v nadaljnji proceduri zakon še dodelamo skupaj ali pa kot Vlada oziroma koalicija, da bo bil takšen, da bo imel učinek. Verjemite, ni nam za nek populizem. Nam je resnično za to, da bodo naši podjetniki prepoznali, da se resnično sprejemajo ukrepi, ki so njim v pomoč. Bilo je slišati tudi argumente, da se je včeraj odločalo, da so se predlogi naših zakonov zavračali, ker še ni rebalansa. Jaz verjamem, da so še lahko določeni učinki, ki se bodo pojavili, neznani ali pa ne dovolj znani. Ampak to ni razlog, da ne bi teh zakonov sedaj podprli, mogoče tudi z neko kasnejšo veljavnostjo, ampak da so podprti in da začnejo veljati po sprejemu rebalansa. Pomembno je, da pravočasno našim podjetnikom damo signal, da gremo v korak s tistim pričakovanjem, ki bo koristil njim, da se bodo lahko odločali v tisto smer, ki bo ohranjala njihovo proizvodnjo, da bodo lahko zaposlovali ljudi, predvsem pa, da jih ne bodo odpuščali. Zato še enkrat apeliram na vse, da prisluhnite našim argumentom. To niso argumenti populizma, kajti do volitev je še štiri leta. Resnično so to konstruktivni predlogi, ki bodo skupaj s tistim zakonom, ki ste ga kot Vlada vložili, prispevali k temu, da bomo zajezili krizo, ki se seli tudi v Slovenijo in bomo njene učinke verjetno zminimizirali na minimum. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni! Obnašanje opozicije je čisto logično. Na vseh nivojih se to dogaja isto. Polnjenje proračuna je skrb nekoga drugega, trošenje je pa seveda stvar opozicije in mnogo besedičenja nocoj je tu bilo za marsikoga zelo všečno: Pomoč, olajšave in tako dalje. Vendar ministrstvo le mora poskrbeti za to, da bo v proračunu dovolj sredstev tudi za zakonske obveznosti, da bo za reševanje mnogih socialnih problemov in nezaposlenih zagotoviti tudi nekaj sredstev. Pa sem prepričan, da bo trošarina "šlager sezone" in da bomo to še poslušali zelo dolgo. Vendar mislim, da je to tudi prava rešitev. Kajti na dolgi rok za 200 evrov v celoletnem ali pa na 25.000 kilometrov prevoženih, se lahko temu odpovemo. Kajti tiste delavke, ki imajo 300 evrov, hodijo z avtobusom, žal, ker si tega ne morejo privoščiti, da bi imele avto in si ga plačale. Vendar vemo, kdo je hodil po tovarnah in kdo je obljubljal, da tudi v Muri, da ne bo treba skrbeti za kruh in da ne bo treba nikoli več "štrajkati". So seveda naloge, ki jih je možno rešiti. In sem prepričan, da je rebalans tisti, ki bo pokazal, da je namen Vlade poseči po teh problemih in iskati rešitev, pomagati tistim, ki to zaslužijo, ne pa tudi tistim, ki se lahko v takih kriznih časih tudi okoristijo. Seveda bo prej morala Vlada pospraviti z okostnjaki, ki padajo iz omare, poskrbeti za kruh vsem tistim, ki ste jih zaposlili za nedoločen čas. Treba bo bombončke, ki jih je Virantov plačilni zakon dal v življenje, poravnati, in tako dalje. Prepričan sem, da bodo v naslednjem obdobju, in to zelo hitro, pripravljeni ustrezni ukrepi za pomoč tudi vsem tem, ki bodo pomoč res potrebovali. Ni pa panike, kajti prav vsi pa tudi niso tako kritični in mislim, da je denarja dovolj povsod. Denar je v nadzornih svetih, v plačah, to, kar beremo pač po časopisih, pri določenih direktorjih, predsednikih uprav in tako dalje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl. [[Ne.]] Gospod Jože Tanko. [[Tudi ne.]] Gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Vesel sem, da se nam je pridružil tudi minister. Poglejte, veliko je bilo povedanega, kako smo tu vsi za to, da se ta podpora malim in mikro podjetjem - vsi razumemo podjetništvo, vsi smo hodili ali pa tisti, ki ste govorili, da ste hodili med podjetnike in jih načelno podprli, ja, mi se zavzemamo za vas, mi vas razumemo, mi vas podpiramo. Ko pa so na mizi konkretni dokumenti, konkretni zakoni, konkretne rešitve, in bolj enostavnih rešitev, kot so te danes na mizi, si sploh ne znam predstavljati. Zelo konkretne in zelo enostavne. Tu pa potem, "ja, saj mi smo za, vendar je situacija takšna, Vlada bo premislila, bo predlagala..." in tako naprej. Veste, podjetniki si s takimi izgovori lahko obrišejo nekaj. Podjetniki razumejo konkreten ukrep, zelo težko pa razumejo nakladanja, po domače povedano, politikov, ki so načeloma za in jih razumejo, vendar ne morejo, ker imajo pogum, nimajo pa denarja. In ko govorimo o polnjenju blagajne in proračuna, moramo vedeti, da so vsi ti ukrepi napisani za tiste, ki polnijo proračun in blagajno, vsi gospodarski subjekti jo z davkom plačujejo. In tudi po tem zakonu bodo podjetja plačevala davek. Tudi po tej rešitvi bodo podjetja plačevala davek, morebiti celo več davka. Jaz ne znam napovedati, da ne bo, recimo, neka taka poteza poenostavitve spodbudno delovala na gospodarski sektor, ki se bo hitreje razvijal in bo posledično več plačeval in bo kmalu padel preko tiste meje tudi 100.000 evrov in bo zadihal v nekem, bi rekel, ne poenostavljenem, temveč normalnem davčnem sistemu. Zato še enkrat, ne morem razumeti te logike, da ste načeloma za, vendar boste konkretno proti, ker bo pač Vlada to premislila. Jaz sem šel pogledat v normativni program dela Vlade. Sicer je res za drugo polletje letošnjega leta, to se pravi za jesen napisana novela zakona o dohodnini. Verjetno ne za to spremembo, za kaj drugega, ker ste tudi nekaj drugega zapisali v koalicijski pogodbi. Spomnil pa bi vas, da ste podobne rešitve zagovarjali v koalicijski pogodbi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič.
Hvala lepa. Res je bilo kar nekaj "nakladanj", tako kot je mag. Vizjak tukaj rekel, ampak predvsem s strani predlagateljev. Predlagatelji so včeraj na odboru predlagali osiromašenje javnih financ za približno 600 milijonov evrov. To je bil predlog, z enostavnimi rešitvami in z enostavnimi spremembami v zakonih bi, če bi to bilo sprejeto, pri zakonu o davku na dohodek pravnih oseb olajšali državno blagajno za 250 milijonov, pri zakonu o davku na dodano vrednost in s tisto spremembo pa za približno 338. Kasneje smo nekoliko poskušali popravljati te stvari. Res je to. Ampak tudi včeraj smo ugotovili, da je pravzaprav kriza na vseh področjih, ne samo v gospodarstvu, je tudi v javnem sektorju, ki se pravzaprav plačuje in financira s tega dela. Kriza je tudi v šolah, kriza je tudi v zdravstvu, kriza je v socialni blagajni. In treba je zagotoviti v proračunu denar. Proračun ima en izvirni vir, to so dohodki s strani davkov. Ta sprememba, ki jo sedaj predlagate, poglejmo številke. 2006 je bila še olajšava približno 16.200 evrov. In takrat je to olajšavo koristilo približno 22% tistih, ki so imeli to možnost. Leta 2007 se je ta olajšava povečala na 42.000. In glej ga zlomka, koristnikov je samo še 18%. Danes to dvignemo na 100.000, verjemite mi, jih bo še manj, ker se limit dviguje. In ta olajšava je namenjena tistim, ki res delajo s svojimi rokami, ki ne morejo prikazati nekih stroškov, ki jih delajo, prodajajo neke stvari in je pravzaprav zato ta namenjena. Ampak že po prejšnji varianti je imel povprečen dohodek 3.500 evrov. In če je uspel zbrati več kot za 875 evrov stroškov, ni tega upošteval, ni 25% limita, ampak je raje stroške dal, ker si je osnovo za davek pravzaprav zniževal. Gre za to, da je imel 25% več stroškov. To pomeni, da je pri prejšnji uveljavitvi na 16.000 evrov 25% odbil in od tistega plačal davek. Mi danes predlagamo, da bo od 100.000 evrov imel 25.000 evrov stroškov in na 75.000 evrov plačal davek. To pomeni 8.300 evrov na mesec. Mora imeti za 2.000 evrov stroškov, vi predlagate, da zaposli še enega delavca, kar pomeni, da če pošteno in korektno dela, da bo zaslužil 8.300 evrov in bo verjetno limit 2.000 evrov presegel. Verjetno bo. In takrat se mu to seveda ne izplača. Ne reči, da ni skrbi za male obrtnike in te stvari. Velika skrb je. Ampak to je demagogija, kar pripravljate vi, kar ste predlagali, ker to seveda ni vaša skrb. Javne finance v tem trenutku niso vaša skrb. Govorimo pa o skrbi za to državo. In to je tista stvar, zato nasprotujemo takšnim ad hoc rešitvam, ki jih tukaj poskušate prikazovati. Drugače bi bilo, če bi vi zdaj pripravljali in rekli: "Dvignimo te limite za olajšave." Takrat bi seveda direktno posegli v državno blagajno, prosili bi ministrstvo, da pripravi tudi te izračune in na ta način ugotovili, kaj to pomeni. In zelo dobro je, in dobro ste ugotovili takrat, ko ste konec leta 2006 spreminjali zakon o dohodnini, da je potrebno na tistih področjih, kjer je težko prikazovati stroške, stroški pa so, to je kmetijstvo, to je umetnostna obrt in še nekatere stvari, da so ti limiti mnogo, mnogo višji. Prav je bilo tako. In to je bila dobra odločitev, da smo pomagali tem ljudem, da ne iščejo neke račune in si jih izmišljujejo, da bodo uveljavljali stroške in da jim poenostavimo. Ampak obrtnik, ki danes ustvarja 100.000 evrov, tega ne more ustvarjati kar tako, da bo rekel: "Zdaj pa mi bo to kar tako padlo." Mogoče imate koga v mislih, ki bi mu želeli pomagati na ta način, neka svetovanja, pri katerih bi seveda obšli kakšne vzvode kontrole, davčne in še česar koli. Za te je to namenjeno. To ni namenjeno za tiste, ki s stroji delajo, ki vlagajo v razvoj. Ker razvoj pomeni vlaganje v osnovna sredstva in ti zagotovo presegajo 25% limit in za te se to ne splača. Zato je seveda zgodba, ki jo ves čas in cel dan danes in smo jo včeraj poslušali, veliko nakladanje in neproduktivno in škoda seveda, da morajo to nekateri tudi poslušati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je bilo narobe nekaj? Ja, res je. Ampak je tako ali tako konec razprave. Besedo ima še predlagatelj. Ostalo je, kot je prej kazalo, predlagatelju pet minut. Izvolite, gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Zdaj bom nekoliko trši. To ni bila demagogija in nakladanja. To so bile neumnosti, kar smo zdaj slišali. Govorjeno je bilo o olajšavah. Mi sploh ne govorimo pri tem zakonu o nobenih olajšavah. Govorimo o dvigu pragu za tiste davčne zavezance, ki lahko uveljavlja normirane stroške oziroma odhodke in tako imenovane pavšaliste. Poglejte. Rečeno je bilo, da je to neka poceni demagogija opozicije. Mi pa govorimo o eni izmed zahtev slovenske obrti. Potem je to njihova demagogija. Potem povejte kolegu dve vrsti nazaj, da se gre demagogijo, ker take zahteve v okviru zahtev slovenske obrti plasira v slovensko javnost in vam in nam in slovenski vladi. Še enkrat: ta zakonski predlog povzema zahtevo slovenske obrti. Ne samo to! Je v celoti usklajen tudi z aktom za mala in srednja podjetja Evropske unije, katerih osnovni cilj je, da se razbremeni, administrativno razbremeni do določenega praga mikro podjetja in to je tem tudi namenjeno. In vi se tu greste poceni demagogijo, ker zavajate ljudi, češ da je to za neke špekulante in za neke konkretne, ne vem, samostojne podjetnike pisano na kožo. To je povzeta zahteva slovenske obrti, ki jim je vam malo mar za te zahteve slovenske obrti, ki si jih tudi ne preberete očitno ne. In spoštovani, cilj, cilj tega zakona je zelo preprost. Preprost je, da se tudi nenazadnje na segmentu mikro podjetij gre korak naprej in da se z dvigom leta 2007 določenega praga tudi prilagodi ne nazadnje razmeram in pomaga tistim najmanjšim, da si prosto izbirajo način obračuna davka. Saj lahko izberejo tudi klasičnega, standardnega, lahko pa tega. S tem se nikogar nikamor ne sili. Daje se pa podjetjem, tistim podjetjem neka dodatna možnost. Če bo to izkoristilo 1.000 podjetij, bo pač 1.000 podjetij, hvala bogu, da bo. In če bomo 1.000 podjetjem v tem parlamentu omogočili lažje poslovanje naprej, bom jaz zelo, zelo zadovoljen kot predstavnik predlagatelja. Vam je pa to malo mar. Vam je pa malo mar za 1.000 mikropodjetnikov! Tako vsaj govorite in zavajate. Zavajate, ko govorite, da smo včeraj predlagali - včeraj tega zakona, mimogrede, sploh ni bilo na obravnavi na Odboru za finance. O tem sploh nismo govorili. Mi smo govorili o dveh drugih zakonih, o noveli zakona o davku na dodano vrednost, zakonu o dohodku pravnih oziroma o davku od dohodkov pravnih oseb. Prvi zakon o DDV-ju nima nikakršnih javnofinančnih posledic. Ima pa likvidnostni izpad v nekem dotičnem proračunskem letu in nikoli več. Ker bo pač treba več obrokov DDV-ja vrniti v enem koledarskem letu. Samo za to gre! Več bo treba vrniti tistim, ki jim je treba vrniti, in vi to imenujete napad na javne finance. Da boste vrnili podjetnikom denar in s tem njim zagotovili likvidnost! Drugi zakon pa po moji oceni niti približno nima 250 milijonov evrov javnofinančnih posledic, ker bo davka od dobička in posledično tudi investiranega in seveda uveljavljanih davčnih olajšav bistveno manj, kot jih je bilo v preteklih letih, prav zaradi tega cagavega obnašanja, ki ga izkazujete tu glede podpore gospodarstva. To so fakti! In ko predlagamo pravzaprav eno izjemno preprosto rešitev, en specifičen segment gospodarstva, ki to potrebuje, namesto da bi rekli, da je predlog v redu - po mojem je še malo premalo korajžen - dajmo dvigniti stopnjo s 25% na 40. To bi lahko rekli. Vi govorite, da je zadeva nedodelana, da jo je treba še bolj dodelati. Jaz mislim, da je zakon zelo dodelan. Samo ne "paše" vam, da bi ga sprejeli, ker je predlagatelj napačne barve. In zopet govorite, da se ne boste šli te delitve "na naše in vaše," temveč, da boste podpirali dobre ideje. In zato smo danes tu, kjer smo. Verjemite mi pa, da bomo vztrajali, da bomo nadaljevali z vlaganjem predlogov, vi, verjamem, da boste tudi proti in si boste tudi pripisali posledice za takšen način dela.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni, ki ste želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da se roke dvigajo, zato bom odprl listo za prijavo in vam tudi povedal, koliko časa imate na voljo. Prijava teče. Prijavljenih je šest razpravljavcev, vsak ima na razpolago pet minut. Gospod Miroslav Klun, izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat. No, jaz moram reči, da se nisem mislil več oglašati, ampak vseeno bi rad tudi nekaj dejstev povedal za nazaj. In sicer, zdi se mi, da velja načelo, da dolgost spomina našega je kratka. Veliko govora o zahtevah in obrtni zbornici je bilo in jaz moram reči, da 8. aprila 2008 smo resnično poslali zahtevo za to, da se olajšava uredi, vrne in da se uredi v 20% višini. Takoj nato, se pravi 17. 4. 2008, je bila imenovana s strani Vlade Republike Slovenije medresorska projektna skupina za preučitev zahteve za ponovno uvedbo davčnih olajšav za razvojne investicije. Veliko je bilo preračunavanj, veliko je bilo o tem govora in medresorska komisija je potem v zaključku zapisala tako: "Predlog kolegija upravnega odbora Obrtne zbornice Slovenije, da se limitirani znesek davčne olajšave za 10.000 evrov poveča na znesek 20.000 evrov, pomeni, upoštevaje enake predpostavke kot pri oceni finančnih posledic predloga medresorske projektne skupine izpad javnofinančnih prihodkov v višini 86 milijonov evrov. Predlog se zavrača, saj je glede na predvideni javnofinančni položaj državnega proračuna finančno nevzdržen. Prav tako pa se ocenjuje, da je predlagani limit za investicijske olajšave na leto 10.000 evrov, upoštevaje povprečje dejansko uveljavljenih olajšav pri zasebnikih v letu 2006, ko so znašale investicijske olajšave v povprečju na zasebnika le 1.447 evrov oziroma 4.687 evrov na zasebnika s pozitivno davčno osnovo, dovolj visok." In takoj zatem je Vlada Republike Slovenije na 173. redni seji dne 12.6.2008 sprejela poročilo medresorske projektne skupine za proučitev zahteve za ponovno uvedbo davčnih olajšav za investicije in podprla predlagane sklepe ter naložila Ministrstvu za finance Republike Slovenije, da pripravi ustrezne spremembe zakonodaje v tem smislu. Mi smo predlagali takrat seveda 20.000. Sedaj imamo 30.000 in 30%. Mi ocenjujemo, še enkrat poudarjam, ker smo tudi razpravljali in se pogovarjali z obrtniki in podjetniki, da so tako olajšave v zakonu o dohodnini kot olajšave, če bodo kot take sprejete, v zakonu o davku od dohodka pravnih oseb, tiste, ki zadovoljujejo in pokrivajo v tem trenutku najosnovnejše potrebe malih podjetij v tej državi, za katera se zavzemamo in za katera tudi kot njihovi predstavniki vztrajamo in postavljamo zahteve, nekako zadovoljeni. Za nadalje pa imamo zagotovilo - in zato tudi pristajamo na to, da se dejansko pri rebalansu ugotovi dodatne možnosti in da se tudi ostalim, ki v tem kontekstu niso zajeti, omogoči čim hitreje možnosti za prebroditev te krize. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavkami! Zakon o dohodnini bomo v Slovenski ljudski stranki, pa tudi sam osebno, podprli. Ne morem se strinjati s tem, da bi moral biti limit, kolikor jih je že zdaj vključenih, ali pa da bi teh sto tisoč evrov moralo biti tista zadeva, o kateri bi bilo treba prav veliko diskutirati. Res je, vključil se bo, kdor koli se bo že vključil. Jaz vam lahko povem, da jaz sam, če bi imel to možnost, bi se sigurno v to zadevo vključil kar je treba vedeti, da nekateri podjetniki zelo težko prenašamo te administrativne ovire, in vam lahko rečem, da so to samo eni veliki ubijalci ustvarjalnosti. Poleg tega bi se tudi stroški knjigovodstva bistveno pomanjšali, ker se mi zdi, da moj težko pridelan dohodek zapravljam za mastitev, če hočete, teh knjigovodskih servisov. Ker to, kar se danes dogaja v tej državi, mislim, da presega vse meje, ampak tukaj ne morem nič pomagati, pač se je treba znajti in delati. Poglejte, kar se tiče - gospod Klun je lepo povedal - jaz sem prepričan, da na obrtni zbornici imajo to že vse pripravljeno, da tega sploh ni treba veliko izračunavati in bi lahko že naslednji mesec, če bi hoteli ta zakon tudi sprejeli. Samo glede na to, da smo v dinamičnem času, ko ima Vlada veliko dela, ko se mora Vlada nemudoma odzivati na mnogo stvari, bi se danes odločil po tistem reku: boljše vrabec v roki kot pa golob na strehi, in bi danes to zadevo sprejel, zadevo speljal in potem, jasno, delal naprej še z vso vnemo, da pridemo do tistih zaključkov, katere mi obrtniki predlagamo. Pozivam vse obrtnike, vse tiste, ki prihajamo iz tega malega gospodarstva, podprite danes ta zakon - mislim, da bo zadeva "šla skozi" - potem se pa pogovarjajmo naprej in dodelajmo. In tudi ta prag o katerem govorimo, popravimo. Premalo je teh 20% - več! Saj če bi naredili analizo - mislim, da se da, vsi podatki so javni - se da zelo hitro izračunati, če bi sploh država kaj izgubila. V današnjih zakonih, o katerih govorimo, nikjer ne delamo škodo državi, nikjer ne delamo škode financam države. Tudi pri DDV-ju se ne morem strinjati, če sem pravilno razumel, da je časovna stiska glede kontrole oziroma obračuna, če je zadeva točna. Veste, vsak obrtnik se dacarja, inšpekcije boji. On, ko bo ta izkaz tja dal, mora biti verodostojen. Če se na koncu ugotovi, da nekaj ni prav naredil, je pa sigurno tudi velika kazen. Mislim, da se te zadeve lahko v sedmih dneh vrnejo. Tukaj gre predvsem za pozitivni finančni tok države. In tudi mi moramo skrbeti za svoj pozitivni finančni tok. Tukaj bi bila sprožena pomoč. Preveč je bilo danes tudi govorjenja in očitkov na preteklost. Mi smo zdaj tukaj, živimo danes. Jaz sploh nimam nobenih ovir, ne s prejšnjo vlado, ne z zdajšnjo, ampak želim, da peljemo zadevo v tisto smer, o kateri smo vsi govorili. Mislim, da se bomo neformalna podjetniška skupina čim prej sestali in o tem pogovorili in prišli do takšnih zaključkov, ki bodo dobri za vse. Saj nam ni do tega, da komur koli kaj jemljemo, ampak za to, da delamo dobro, delamo pošteno in brez nepotrebnih obremenitev. Jaz vam povem, v tej državi jih je preveč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tomaž Mencinger.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovane! Pred nekaj časa smo nekateri tukaj opozarjali na krizo, ki se pojavlja tudi v Sloveniji, in smo bili od istih, ki danes nam delijo nasvete, levo in desno, pač, pomirjeni v tem smislu, da te kriz v Sloveniji ni. Lahko rečem, da o teh razpravah, ki so bile danes tukaj, imam osebno zelo slab občutek. Malce pelina, malce grenkobe in preveč demagogije in v bistvu nekaj gasilskih "na horuk" akcij. Jaz za takšne stvari v bistvu nisem in bom povedal zakaj. V vseh teh zgodbah: čas kot kriza, recesije mislim, da so lahko resnično pozitivne ali pa tudi negativne posledice. Danes smo slišali, da ta podjetja, ki so vezana na avtomobilsko industrijo, so v krizi, ne samo ta podjetja, tudi ostala podjetja, ki so določene sklope tej industriji delale in dobavljale, to je vse v krizi. Zato je tukaj velik problem tega malega gospodarstva in vsak se najprej odreče uslugam ravno tem najmanjšim, ki so najbolj občutljivi. Zato lahko rečem, da podjetnik kot tak - sam sem 18 let in vem, da to ni enostavno in bom povedal zakaj. Tudi novi podjetniki morajo imeti idejo, pridobiti morajo svoja sredstva ali na trgu, in kar je bistveno, imeti veliko korajže. V teh razmerah pa še tega mogoče več in tukaj bi resnično mogoče dal prednost, da se nekako posvetimo tistim inovativnim podjetjem, to je nekaj novega v tem smislu, ker smo tudi potem konkurenčni lahko na ostalih trgih. Kitajski pregovor nekako uči, da je treba lačnemu - ne dati ribo, ampak ga naučiti loviti ribe in mu omogočiti, da bo te ribe lovil. Pridemo na sistem in okoli tega sistema bo treba v Sloveniji zelo hitro doreči, seveda, prej postaviti cilje. Tukaj so vključena ministrstva, zbornice in tudi ves izobraževalni sistem. Naslednja stvar, ki je zelo pomembna, je, da se ustvarja pogoje za razvoj drobnega gospodarstva. Tukaj je v prvi vrsti zakonodaja, prostorska dokumentacija, komunalna infrastruktura in pa seveda finance. Če vse skupaj zavijem v celofan, je tu tudi zelo pomembna komponenta čas, ker vemo, kakšne so odločitve in kako v kratkem času je treba podjetniško idejo realizirati in če tega ni, potem se moramo resnično vprašati, kje je problem. Jaz mislim, da v tem delu vidimo, da so nekatere občine zelo uspešne, uspešne so zato, ker so znale prisluhniti, ker imajo urejeno vizijo in strategijo kraja kot takšnega in temu podrejajo tudi prostorsko dokumentacijo in pa tudi vso komunalno infrastrukturo na temu nivoju. Problem je bil mogoče v preteklosti tudi ta, da smo veliko sredstev vlagali v ceste, se abnormalno zadolževali. Kar je bilo potem v bančnem delu, je pa druga zgodba. So se pa v glavnem šli nepremičninske posle in je zopet problem ta, da se je ta stvar skozi to recesijo postavila tja, kamor spada. V bistvu so v tej zgodbi banke še v težjem položaju, ker so tudi same v velikih težavah. Tako je situacija zelo, zelo slaba in zato sem proti takšnim gasilskim akcijam "na horuk", ker v bistvu v končni fazi, tako kot so nekateri kolegi rekli, so to bolj neke predvolilne akcije v začetku mandata. Me pa preseneča to, da če smo vsi rekli, da smo v nekem čolnu, ampak to je čoln brez motorja, to je čoln na vesla pa na veter, dajmo se dogovoriti, kam bomo ta čoln peljali, kako bomo veslali pa tisti veter izkoristiti, kolikor ga je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleksander Ravnikar. Se odpovedujete. Gospa Silva Črnugelj?
Hvala lepa. Se tudi odpovedujem.
Hvala. In gospod Anton Kampuš. Izvolite.
Sem bil pred nekaj leti podpredsednik Obrtne zbornice Slovenije in spomin, ko mi gre nazaj, moram reči, da smo imeli vražje muke, da bi izboljšali pogoje delovanja obrtništva v Sloveniji tudi takrat, ko je bil seveda bivši minister. Zelo malo se je dalo premakniti, zelo zelo malo! Veliko truda smo vlagali. Tako v temu trenutku moram reči, da gredo ukrepi v pravo smer. Niti slučajno si ne smemo misliti, da bomo dosegli 100% zadovoljstvo podjetništva, obrtništva in tako naprej. Niti slučajno! Ker tega nikdar ne bomo dosegli, ampak gredo stvari v pravo smer. In v temu trenutku moram priznati, da moramo biti zadovoljni. Ne si pa misliti tega, da ne bomo spremljali naslednjih ukrepov, ki so potrebni in bodo potrebni. Tudi te vlade! Tudi te vlade. Bomo! In seveda želimo, da gredo ukrepi naprej v taki smeri izboljšanja pogojev gospodarjenja. Prihodnji mesec želimo, da se ukrepi nadaljujejo in da, tako kot načrtuje Vlada, v drugi polovici leta dobimo celovite ukrepe za boljše gospodarjenje in pa bolj ugodne pogoje. Tako do konca leta - si skoraj upam trditi, kolikor poznam program Vlade in gospodarskega ministrstva, tudi nekaterih drugih resorjev, finančnega ministrstva - lahko upam, da bomo takrat, torej proti koncu leta, za dva koraka naprej, kot pa si misli bivši gospodarski minister. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj ob enaindvajseti uri in pet minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure. To je ob enaindvajseti uri in pet minut. Hvala.
Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Najprej poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa - nujni postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Proceduralno, gospod Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Obveščam vas, da je odpeljal zadnji vlak, avtobus pa že precej prej. Prosil bi, da poskrbite za prevoz, da ne bo treba peš v Trebnje. Kajti, doslej sem jaz uporabljal svoj avto, ampak danes pa ga ne bi, ker za to ne dobim ustreznega plačila oziroma nadomestila stroškov, ki so nesorazmerno višji od karte za vlak. In dolžnost Državnega zbora je, da to reši, glede na to, da imam pravico čakati, kljub temu da gre zadnji vlak, da bi glasoval. Te pravice pač ni mogoče odvzeti poslancu in zato bi rad, da se to uredi. Najrajši vidim avto s šoferjem, kajti po toliko urah dela sem malodane preutrujen, da bi pešačil ali da bi sam vozil avto v teh neugodnih razmerah. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec Žnidaršič. S strokovnimi službami bomo to uredili, da boste varno in zanesljivo lahko prišli domov v Trebnje. Proceduralno?
Ker želi opozicija pomagati spoštovanemu poslancu, ga lahko jaz potegnem do Trebnjega, ker grem tako mimo. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]
Gospod Vizjak, to so [[...]]Hvala za povabilo. To so individualni dogovori, s katerimi se boste lahko dogovorili izven dvorane. Ne bi želel, da bi bil proceduralni predlog gospoda Žnidaršiča, ki pravzaprav ocenjuje in se nanaša na delo tega zbora, predmet razprave, zato seveda ta proceduralna vprašanja zaključujem. In kot sem rekel, prehajamo na glasovanja. Obrazložitev glasu. Želite obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin? Odpiram razpravo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Predlagani zakon bomo v Socialni demokraciji podprli. Razumemo prezentacijo občutkov, ki so jih danes predstavljali delavke in delavci na Trgu republike, vendar ocenjujemo, da je treba za polno funkcioniranje tega ukrepa, ki naj zagotovi ohranitev največjega možnega števila delovnih mest, zakon podpreti tudi brez strani sindikatov in predlagane varovalke o zavarovanju najnižje osnovne plače. Socialni demokrati bomo predlog tega zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini SDS se bomo pri glasovanju o tem zakonu vzdržali. Menimo namreč, da zakon ne bo prinesel tistih učinkov, ki jih z njim želite. In verjetno se bo še zmotno v javnosti ustvaril vtis, da odpuščanj ne bo, da samo s tem zakonom preprečimo odpuščanja, kar pa se seveda kljub temu lahko zgodi, sploh če Vlada ne bo še česa na tem naredila. Nekateri ste danes nekajkrat povedali, da so ukrepi Vlade boljši, bolj konkretni. Mene zanima, kateri so ti ukrepi, kajti polovico današnje seje oziroma tri četrtine so naši predlogi, ki ste jih sicer po svoje malo razmrcvarili, ampak to so naši predlogi, ne pa predlogi vaše vlade. Edini ukrep, predlagan z vaše strani, o katerem smo danes govorili, ste rekli, da ga namenjate delavcem. Hkrati smo bili pa priče demonstracijam tamle zunaj [[...]]
Spoštovana kolegica Jerajeva, prosim za obrazložitev glasu, ne pa za polemiko z nasprotno poslansko skupino ali poslanci. Tako smo se dogovorili, vi pa polemizirate. Prosil bi vas, da obrazložite svoj glas.
Dobro. Mi zakona ne bomo podprli oziroma se bomo vzdržali, zato ker ga očitno ne podpirajo niti tisti, ki jim je namenjen, torej sindikati kot predstavniki delavcev, niti delodajalci. Pričakovali bi oziroma morda se nam lahko zgodijo potem še kakšni administrativni zapleti, kar pomeni, da bo pomoč, ki jo želi Vlada dati podjetjem, prišla prepozno. Po našem mnenju se resna vlada na resno situacijo tako tudi pripravi. Pričakovali bi resen pristop, sistemski, in več ukrepov, ki bi se med seboj dopolnjevali in dejansko prinesli učinke, ki jih vsi skupaj želimo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu poslank in poslancev. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Jaz bom predlagani zakon podprl v pričakovanju, da bo Vlada naprej analizirala stanje na področju gospodarstva in pripravljala vnaprej tudi ustrezne ukrepe. Žal je bil danes malo zamujen čas, da bi lahko nekatere ukrepe že poleg tega zakona tudi sprejeli. Mislim pa oziroma sem prepričan, da bo tudi ta zakon pomagal pri vsaj nekaterih podjetjih, ki bodo na ta način vsaj to osnovno krizo, ki trenutno je, s tem zakonom tudi pomagali prebrodit. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Štefan Tisel. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministra, kolegice, kolegi, poslanke, poslanci, sodelavke, sodelavci! Zakon gotovo bo nekaterim zaposlenim omogočil, da obdržijo delovno mesto. Vendar zelo redkim in selektivno, kajti ta zakon stimulira nedelo. Pa vendarle, tudi če se bo nekaj delovnih mest obdržalo, je vredno, ker delovno mesto ne pomeni samo ekonomske kategorije, ampak tudi socialno in psihološko. Vendar je premalo narejenega za delovna mesta, kajti prestrukturiranje bi bilo potrebno koreniteje in bi se bilo treba poslužiti novega znanja in razvoja, se pravi, prestrukturiranja. Če bomo šli na staro, kar je bilo do zdaj, bomo samo probleme odložili za pet, deset let. Kajti problemi, finančni problemi in gospodarski, prehajajo v globalni problem, problem hiperprodukcije in potrošništva, izčrpavanja naravnih virov in onesnaževanja okolja. Zato pričakujemo, da bomo z naslednjimi ukrepi pa s temi dopolnitvami zakonov zadeve izboljšali, zato se bom tudi jaz vzdržal pri odločanju.
Hvala lepa. Besedo ima gospod France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. Tudi jaz, kot poslanska skupina, se bom pri tem glasovanju vzdržal iz dveh razlogov. Prvič zato, ker zakon sam s subvencioniranjem pravzaprav je namenjen negospodarjem, nelikvidnim oziroma neperspektivnim podjetjem in ohranjanju neperspektivnih delovnih mest, za katera, verjemite, bodo ukinjena takoj, ko bo konec subvencije po šestih mesecih. Sta dva načina pristopa gašenja požara, če gori skedenj sredi vasi, z visokim plamenom in je omejena količina vode na voljo, potem gasilci ne gasijo požara, ki ga ni mogoče pogasiti, ampak curek usmerijo v še zdrave hiše, da preprečijo njihovo gorenje. In mi smo tri zakone predlagali, obravnavali smo jih tudi danes, ki so namenjena dobrim perspektivnim podjetjem, ohranjanju perspektivnih delovnih mest, razvoju tistih podjetjih, za katera bi lahko računali, da bodo uspeli s to pomočjo, pa ste dva zakona zavrnili oziroma boste zavrnili v celoti, enega pa tako razdrobili, da ne bo več ničemur podoben. Zaradi tega, ker obenem [[...]] [[Znak za konec razprave.]] Drugi razlog pa je, ker Zakon o subvencioniranju teh delovnih mest v ničemer ne preprečuje zmanjšanja tudi minimalnih oziroma plač delavcev.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bom seveda glasoval za ta zakon kljub dejstvu, da imam nekatere pomisleke, ki bi jih rad izpostavil. Pomisleki so podobni tistim, ki so navdihovali sindikate danes, z njimi sem se tudi pogovarjal in dejansko vtis, ki je nastal, je, da bomo delodajalce subvencionirali, ne da bi preprečili nadaljnje znižanje plač in seveda tudi drugih socialnih pravic. Da temu ni bil zakon niti namenjen, je jasno. Namen je, da bi preprečili odpuščanje delavcev in če je ta cilj, seveda ta zakon ima nekaj smisla. Podpiram ga tudi, ker je časovno omejen. V enem letu ali približno v enem letu bomo preverili, ali so bili ti ukrepi utemeljeni in smiselni ali so imeli res prav sindikati. No, podpiram ga tudi, ker Vlada je upoštevala določene zahteve in vnesla v 2. člen dejansko neko jamstvo, da bodo zlasti pri določanju krajšega delovnega časa, do dvaintrideset ur, ključni pogajalec prav sindikati. Torej, s tega vidika je bil dosežen kompromis, ki utemeljuje glas za, vendarle glasujem z določeno zadržanostjo in v upanju, da se bo izkazala utemeljenost tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Tudi sam ne morem podpreti te rešitve, seveda zaradi nekih simbolnih učinkov ji tudi ne morem nasprotovati, zato se bom vzdržal. Vendar mislim, da je pred nami pravzaprav tudi eno simbolno sporočilo, kako Vlada vidi reševanje nastalih težav. Torej v tem, da z nekimi gasilskimi ukrepi pomaga tistim, ki so že oziroma simbolno pomaga tistim, ki so ali ki bodo zabredli v težave in še na tak nedostopen način, da se bodo tega le redki, po moji oceni, tudi posluževali. Namesto da bi pravočasno spodbudila k nadaljnjem razvoju tiste, ki imajo razvojno vizijo, in to smo večkrat predlagali tudi skozi naše predloge. Po moji oceni se tudi želi prikazati en ogromen javnofinančen obseg, ki bo ga terjalo izvajanje tega zakona. Prepričan sem, da ta zakon ne bo tangiral pol milijona delavcev v Republiki Sloveniji, kajti le v primeru subvencioniranja pol milijona delavcev bi to prineslo teh finančnih posledic 240 milijonov evrov, kajti vsak delavec lahko dobi približno 360 evrov, nič več, šest mesecev po 60 evrov, in če bodo nekateri uveljavljali dvakratnik, nekateri pa polkratnik bo teh približno pol milijona. Tega ne bo toliko in s tem si tukaj Vlada kupuje nek argument, češ da za druge stvari ni denarja, ker ga bomo sem potrošili. S tem predlogom niso zadovoljni delodajalci, niso zadovoljni sindikati in odseva neko pasivnost Vlade pri reševanju teh problemov in to me skrbi. Napovedovali ste ukrepe, ki bodo usklajeni s socialnimi partnerji, danes imamo pa proteste pred parlamentom.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Želite obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin? Odpiram prijavo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne bo podprla tega sklepa oziroma ne bo podprla predloga, da zakon ni primeren. Zakon, menimo, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Ne samo, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, zakon je nujno potreben za slovensko gospodarstvo. Jaz sem prepričan, da je eden največjih problemov gospodarstva v tem trenutku likvidnost in dostop do finančnih virov - žal, še vedno, kljub nekaterim sprejetim ukrepom; medbančni trg ne deluje, tudi navzdol servisiranje gospodarstva ne deluje tako, kot gospodarstvo pričakuje. Vsak ukrep, ki gospodarstvu zagotovi, da razpolaga likvidnostno, torej, da razpolaga s svojim denarjem, je še kako potreben in pomemben. Ta ukrep, ki ga predlagamo, da se preplačani davek na dodano vrednost podjetjem vrne prej kot v 60 dneh, to se pravi, da se vrne 7. dan, je po moji oceni tudi odsev vsaj nekaterih držav Evropske unije, Estonija ima 5 dni, Nizozemska, Irska 7 do 10 dni. In argumentirati, da je birokracija neusposobljena tako hitro preveriti obračune in to vrniti ter da bi ti imelo javnofinančne negativne učinke, ne odtehtajo potrebe po likvidnih sredstvih v gospodarstvu. Mislim, da mora biti skrb poslank in poslancev, kakor tudi vlade, da je najprej gospodarstvo likvidno. In likvidno gospodarstvo je tudi ne nazadnje v boljši kondiciji in lahko potem prispeva in polni državni proračun. Tu pa se srečujemo z drugačnim pristopom. Najbolj nas skrbi likvidnost tistega, ki nam daje plače, nam poslancem in vladi, manj pa likvidnost tistega, ki polni državni proračun in daje plačo 100.000 ljudem, ki si s svojim delom vsakodnevno zagotavljajo kruh. Torej, tudi ta ukrep, ki, po moji oceni, sploh ne bo zadel javnih financ na daljši rok, bo zgolj prispeval k likvidnostnem izpadu v tekočem proračunskem letu, je dober, vreden podpore in zato ga bomo podprli. In prosim tudi ostale poslanke in poslance, da končno tudi spoznajo, da je to ukrep, ki bo koristil ekonomiji in gospodarstvu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu poslank in poslancev. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane sodelavke in sodelavci. Predlog, da predlagani zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bom podprl. Jasno, ampak - zakaj? Zato, ker menim, da ne glede na to, da je smisel dober, smo že z dosedanjim delom in delom na odboru dosegli zavezo ministrstva, da bo pripravilo v okviru razprave o rebalansu proračuna uravnotežen predlog, takšen predlog, ki odgovorno upošteva ne samo prihodke, ampak tudi odhodke. Takšen predlog, ki omogoča, da ohranimo pravo raven deficita za leto 2008, za leto 2009, 2010 in tako naprej. In predvsem takšen ukrep, ki bo omogočil, to morda kolega pred menoj pozablja, izplačilo ne samo plač, [[...]]
Ni polemike pri obrazložitvi glasu, kot smo že opozorili. Obrazložite svoj glas in ne polemizirati s predstavniki drugih poslanskih skupin in poslanci. Prosim.
Hvala lepa. Torej, verjamem, da bo takratni predlog omogočil uravnoteženost proračuna, medtem ko se mi pa ta zdi še vedno nedozorel in zaradi tega ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Jaz bom presenetil z ločenim mnenjem, ampak pravzaprav jaz podpiram predlog SDS-a in ne bom glasoval proti temu predlogu. Kajti, vsaj na simbolni ravni opozarja Vlado na nekaj, kar je stvarno, realno. In to, ker sem bil sam podjetnik - 8 let sem deloval kot samostojni novinar, in sem bil v zelo podobni situaciji, kot so podjetja, ko morajo vlagati, kreditirati državo, pozno dobijo denar nazaj in brez nikakršnih obresti. Torej to je ena praksa, ki jo je treba prekiniti. Jaz mislim, da ta predlog zelo resno opozarja, da je bila storjena napaka včeraj, ko se niste dogovorili za kompromisno odločitev. Upam, da se bo Vlada tega zavedala. Kajti, če smo dolžni zagotovit likvidnost za državo, smo dolžni zagotovi likvidnost tudi za ostali del družbe in to je gospodarstvo, to so gospodarski subjekti, ki seveda so del te države in brez učinkovitosti enega segmenta ni učinkovitosti drugega. Zato, kolegi poslanci, se bom vzdržal. Se bom vzdržal v znaku simbolne podpore predlogu, ampak ker sem del koalicije, želim ne nasprotovati svoji vladi.
Hvala lepa. Če smem reči, to je pravi način obrazložitve glasu. Takrat, kadar se glas poslanca razlikuje od stališča, recimo poslanske skupine. Toliko mimogrede. Sicer pa besedo ima Zvonko Černač. Seveda, to je pravi način.
Jaz predlagam, spoštovane kolegice in kolegi vladajoče koalicije, da temu pozivu predsednika Državnega zbora sledite in da je čim več takih obrazložitev v nadaljevanju. Zakaj je vredno podpreti ta zakon in ga pustiti odprtega? Možno ga je seveda še spremeniti v nadaljnji zakonodajni proceduri in nikjer ni rečeno, da mora biti uveljavljen rok s 60 na 7 dni. O tem smo tudi včeraj na odboru govorili. Tisto, kar je bistveno, pomembno je, da se ta ukrep sprejme takoj in da likvidnostno razbremeni gospodarstvo. Kajti ta ukrep bo za razliko od tistega, ki ste ga sprejeli malo prej, učinkoval takoj in ne bo pomenil direktnega javnofinančnega izpada v povečanih odhodkih kot zakon, glede katerega ste soglasje dali pri prejšnji točki. Gre samo za likvidnostni izpad, glede katerega pa v teh razmerah država lažje dostopa do finančnih kreditov kot gospodarstvo. Kot veste, smo glede tega novembra zakon sprejeli, vendar ti ukrepi enostavno ne učinkujejo. Zakaj je hitrost pomembna v teh razmerah? Pomembna je zaradi tega, ker daje ustrezen pozitiven signal. Spomnite se, v kolikor 8. oktobra ne bi bilo javne izjave takratnega ministra za finance o tem, da je jamstvo za bančne vloge neomejeno, kljub temu da smo zakon sprejemali šele mesec in pol zatem, bi se po veliki verjetnosti zgodila panika. Zgodil bi se odliv vlog iz bank in zdaj bi bili verjetno priča popolnoma drugačni situaciji, kot smo ji danes, ko se je na tem segmentu ta kriza preprečila. Smatram, da bi bilo prav, da ta zakon ostane v proceduri in da ga v nadaljnji proceduri še dodelamo. Zaradi tega bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Seveda tudi sam tega predloga ne bom podprl in obžalujem, da je bil včeraj sploh takšen predlog na odboru izglasovan, kajti to je zakon, ki ga naše gospodarstvo nujno potrebuje. Ne vem, zakaj takšen odnos do naših podjetnikov, kajti ta sredstva, ki jih sedaj obrača država neupravičeno šestdeset dni, nujno potrebujejo, da lahko premoščajo likvidnostne težave. Ravno v temu času, ko so težave pri najemanju kreditov, predvsem imajo težave mali podjetniki, bi jim s tem ukrepom resnično takoj pomagali in prebrodili to krizo skupaj z njimi na način, ki ne bi bistveno prizadel državnega proračuna. Zato sam resnično apeliram, da se ta predlog ne podpre, tudi s strani koalicije, da dopustimo možnost, da se eventualno še ta zakon, če je treba, kaj dodela, čeprav sam verjamem, da ne, kajti tudi tista obrazložitev, da administracija v naši davčni upravi tega ne bi zmogla v teh časovnih okvirih, to preprosto ne zdrži. Lahko se sicer poda še s tega predloga na trideset dni. In nenazadnje, dajte podpreti potem tisti zakon o dohodnini, kjer bomo dali možnost, da se bo več samostojnih podjetnikov odločalo za pavšal, pomeni, da bo manj davčnih uslužbencev imelo administracijo z njimi, pa se naj ukvarjajo s temi, da bodo lahko čim prej vračali ta sredstva nazaj, kajti to so sredstva naših obrtnikov. Zato, kot sem omenil, tega predloga seveda ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima še poslanec Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Jaz sem sicer prejšnji zakon o subvencioniranju polnega delovnega časa podprl sicer z upanjem, da bo, kar je bilo tudi sedaj v obrazložitvi že nekaj rečeno, koalicija tudi podprla spremembo Zakona o davku. Namreč, zdi se mi pomembno - likvidnostne težave, tako kot minister razmišlja oziroma je bilo s strani Vlade rečeno, da je treba istočasno videti prihodke in odhodke. Če bi hitreje vračali ta DDV, torej ne v 60 dneh, bi bil lahko problem na likvidnostni strani države. Ampak ta zakon je opozicija predlagala iz tega razloga, ker je gospodarska kriza nastala. In tudi likvidnostne težave čutijo prav podjetniki, gospodarstveniki. In ker čutijo te težave, so jih prej lahko reševali z likvidnostnimi krediti. Danes pa teh likvidnostnih kreditov ne dobijo, po eni strani. In po drugi strani, kar je še večji nonsens, je pa to, da imajo enkrat pozitivo, drugič negativo v DDV in davčne uprave tega ne poračunavajo, to pomeni, ne naredijo pobotov. In nujno je na ta način pomagati gospodarstvenikom. Če sedaj ta sklep zavržemo, torej, v nadaljevanju priprave zakona se amandmira in med tem časom se bo tudi to lahko reguliralo. Tako bi bilo res dobro, da ta sklep zavržemo in damo prosto pot temu zakonu naprej prav za spodbujanje gospodarstva.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 36 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju k 1. členu Poslanske skupine SDS. Na klopeh imate pregled amandmajev, tako da boste lahko tudi sledili. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo ta amandma podprla, in sicer zaradi tega, ker je pomemben zato, da se zbližata dva svetova, in sicer svet znanstveno-raziskovalnih institucij in gospodarstva, da se vse več zbližujeta in povezujeta in da so podjetja skozi davčne olajšave stimulirana, da več vlagajo v raziskave in razvoj in da torej s tem tudi nadgrajujejo svojo konkurenčno sposobnost, svojo inovativnost in razvojno naravnanost. Menim torej, da ni nikoli dosti spodbud, konkretnih spodbud v smeri uresničevanja tega cilja, ki je tudi temeljni cilj Evropske unije. Lizbonska strategija temelji na tem pristopu; pristopu, kako v gospodarstvu doseči neko višjo stopnjo razvojne naravnanosti in posledično rešitev, tehnoloških rešitev, dovršenih rešitev, ki seveda nadgrajujejo bodisi izdelke, storitve ali tehnološke procese. Brez pritegnitve zasebnega sektorja k tem investicijam, lahko naredite stotine razpisov, se to ne bo zgodilo. Zasebni sektor mora sodelovati in prevzemati odgovornost pri vlaganjih in to najlažje počnemo horizontalno, na podlagi davčnih pristopov. Še več. Pri razlogih za nepodporo k temu predlogu, je bilo slišati, da to ni potrebno. Tudi tu je nekaj javnofinančnih težav, vendar so v manjši obliki, da ta zadeva ni potrebna in tu sem se spomnil in prebral sem koalicijsko pogodbo, kjer se je koalicija zavezala, da bo povečala tudi spodbude zasebnemu sektorju skozi davek, skozi zakon o davku od dohodka pravnih oseb. Menim torej, da je zelo pomembno, da je res zelo pomembno, da povečamo vlaganja v raziskave in razvoj podjetij, da lahko to zelo učinkovito storimo skozi rešitve tega zakona. Torej, da povečamo davčne olajšave z 20 na 40% in s 40% na 60% v okoljih, ki se ubadajo z večjimi razvojnimi izzivi in vprašanji. Torej povečevanje davčnih olajšav za raziskave in razvoj, razvojni ukrep, pomaga gospodarstvu in gotovo cilja na tako srednji, lahko tudi kratek rok, da ne govorimo o dolgoročni koristi tega ukrepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu poslancev in poslank. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Branko Grims. Prosim.
Eden od vzvodov, s katerim je Japonska v povojnem obdobju vzdrževala in pospeševala svojo gospodarsko rast, je bil tudi, da kadarkoli se je pojavila težava, kadarkoli se je začel razvoj upočasnjevati, so dodatno stimulirali vlaganja v razvoj in znanje. In prav to je to, kar predlagamo s tem amandmajem. Že to bi bil argument, zakaj je ta amandma vreden podpore. Konec koncev pa ste se k temu vi sami zavezali v svoji koalicijski pogodbi, ki ste jo verjetno zdaj pustili nekje pod klopjo [[...]]
Gospod Grims, ponovno opozarjam, ni polemike z drugimi poslanskimi skupinami ali poslanci.
Star pregovor pravi, da cagav fant še nikoli ni pri punci spal in cagava vlada zagotovo ne bo uspela inicirati ali pa vsaj ohraniti visoke gospodarske rasti iz minulega obdobja. Dvigovati cene trošarin in s tem izčrpavati vse v Sloveniji in hkrati plačevati nedelo, to je pot v podaljševanje vrst na Zavodu za zaposlovanje in prav to neodločnost, počasnost, prepočasnost in polovičarstvo, ki ga s tem izkazujete, bo pripeljalo do tega, da boste svojo himno internacionalo lahko zamenjali s tisto [[...]]
Gospod Grims, prosim vas, da obrazložite svoj glas, zakaj boste glasovali tako, kot mislite glasovati, ne pa polemizirati, niti z Vlado niti s poslanskimi skupinami.
Jaz vem, da vam ni všeč in izkoriščate to, da ne bi bilo to možno predvajati, pa vas prosim, da ne zlorabljate Poslovnika, ker točno to delam, samo pustite mi, da misel izpeljem do konca in dajte mi dodaten čas, ker ste mi zdaj dvakrat segli v besedo. Gre za en sam stavek. To polovičarstvo torej in prepočasnost pri sprejemanju ukrepov, ki zahtevajo hitro ukrepanje, bo pripeljalo do tega, da boste lahko svojo himno internacionalo zamenjali s tisto od Smolarja, Zavod za zaposlovanje, to je kraj, kjer se končajo sanje. In da se to ne bi zgodilo, vas prosim, tako kot bom storil sam, podprete [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Seveda bom ta amandma podprl. Upam, da ga bo podprla tudi koalicija. Če pa že ne upate podpreti tega amandmaja, se pa vsaj vzdržite, pa ga bomo mi izglasovali. Kajti, ta davčna olajšava resnično je v korist našim podjetnikom. In tisti argument, ki ste ga v razpravi navajali, da boste skozi razpise omogočali, da bodo prišli podjetniki do potrebnega denarja za raziskave in razvoj je korak v pravo smer, vendar ni dovolj. Kajti, za tak razpis porabi podjetnik, prvič, sredstva in drugič, potrebuje ljudi, strokovnjake, ki se na te stvari spoznajo, da se lahko pripravi razpisno dokumentacijo. In če gledamo na vsak ta razpis, se jih javi lahko nekaj deset in nekaj sto. S takšnim ukrepom pa se bo lahko prijavil oziroma bo lahko koristil to možnost vsak, ki ima željo, da bo tista sredstva namenil raziskavam in razvoj in s tem omogočil, da bo podjetništvo z večjim razvojem sledilo vsem izzivom, ki jih prinašajo te naše razmere. Še enkrat, kot sem povedal, vsaj vzdržite se, če si ne upate glasovati za. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 45. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje Poslanske skupine SDS k amandmaju k 2. členu. Obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Odpiram prijavo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
V Slovenski demokratski stranki bomo ta amandma podprli zato, ker vrača tisto bistvo oziroma najpomembnejši del, srce tega zakona, ki smo ga vložili. Menimo namreč, da je pomembno z investicijskimi davčnimi olajšavami spodbujati vse velikosti podjetij k reinvestiranju dobička, kajti ta reinvestirani dobiček se skozi naložbo v opremo in neopredmetena osnovna sredstva multiplicira v prihodnjih letih. Vredno je stisniti zobe in omogočiti podjetjem, da se še posebej tudi v kriznih časih razvijajo, da odtehtajo del problemov, s katerimi se družba sooča zaradi tega, ker so določena druga podjetja zapadla v krizo, lahko torej prezaposlijo in odnesejo del bremena. Hkrati lahko krizo izkoristijo kot izziv in kot priložnost, tudi kot prestrukturiranje, prepotrebno, kajti marsikatero podjetje se zaradi nekih konjunkturnih gibanj in nekega ugodnega obdobja niti ne odločijo za neke smele poteze, ki pridejo do izraza najbolj takrat, ko nekoliko zaškripa v podjetju. Veliko dobrih slovenskih podjetij lahko izkoristi to krizo kot priložnost, zato jim je treba omogočiti določen obseg denarja, ki so ga sama, mimogrede, zaslužila, da ga reinvestirajo kot dobiček. S tem bodo vrnila to z nekajkratnikom državi nazaj preko plačanih davkov, preko plačanih prispevkov, ki jih bo obrodila prav ta investicija, ki bo omogočena zaradi investicijske olajšave. Torej, to je eden najbolj usmerjenih razvojnih ukrepov, ki jih slovensko gospodarstvo potrebuje. Prepričani smo, da je za to tudi finančni prostor. Po podatkih, ki jih imam, bo za lansko leto pobranih približno 20% več davka, še posebej davka od dohodka pravnih oseb, kot je bilo sprva predvideno. To je velik obseg, kajti vedno so v vseh vladah konservativno napovedovali davčne prihodke in so se vedno izkazovali na koncu večji. In tako bo tudi na podlagi davčnega leta 2008. Tudi finančni prostor za to je in dajmo ga tistim, ki ga najbolj potrebujejo: to so podjetja, ki imajo razvojne ambicije, ki imajo programe in ki lahko potegnejo slovensko ekonomijo iz teh kriznih časov.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo ta amandma podprla, zaradi tega, ker menimo, da je to eden ključnih ukrepov, ki lahko pospeši, da bi se to razvojno kolesje vrtelo naprej. Pa tudi zaradi tiste zgodbice, ki sem vam jo razložil v svoji razpravi, torej zaradi tistih investicij, ki so se ustavile zaradi nezmožnosti bančnega sektorja glede financiranja teh investicij, zaradi tistih investicij, ki so praktično na koncu, ki bodo začele funkcionirati in jih bo treba v tem neugodnem času vračati. Treba je vedeti, da so se družbe in menedžmenti, uprave, ko so se odločale za te investicije, odločale v popolnoma drugem času, v času konjukture, v času optimizma. In če bi takrat vedela, da prihajajo hudi časi, se marsikdo ne bi odločil za te investicije. In prav bi bilo, da te družbe tokrat ne pustimo na cedilu in da bi zaradi investicij, za katere so se odločale v dobrih časih, tokrat morale te družbe propadati, mislim, da bi bilo to narobe. Skratka, ta amandma bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine SD.
Spoštovane in spoštovani! Pri tem zakonu se bomo v predstavitvi stališč poslanske skupine za razliko od koga drugega oglasili le enkrat, tudi iz spoštovanja časa, ki smo ga danes že prebili v tej dvorani. Socialni demokrati bomo podprli rešitve, ki so vsebovane v predlogu zakona, zato ne bomo podprli predlaganega amandmaja. Menimo, da je dopolnjena investicijska olajšava primeren ukrep za razbremenitev malega gospodarstva, še posebej zaradi veljavnosti te olajšave v letu 2008. To je tudi uresničevanje ene od danih koalicijskih zavez. Hkrati mislimo, da so potrebni tudi drugi, bolje ciljani ukrepi za tehnološki razvoj v gospodarstvu, in zato opozarjamo na že sprejete ukrepe vlade, ki so bistveno okrepili finančno spodbudo v tehnološki razvoj podjetij preko nepovratnih sredstev, ki so v tem primeru bolje ciljan in učinkovitejši ukrep za tehnološki razvoj gospodarstva. Kot smo v razpravi večkrat poudarili, ocenjujemo, da mora biti naša skupna skrb in skupno izhodišče za premisleke o reševanju gospodarske in finančne krize tudi to, da ohranimo stanje javnih financ nad mejo 3% javnofinančnega primanjkljaja. To je tisto zagotovilo, ki nam ohranja relativno ugoden položaj na mednarodnih finančnih trgih, kar bo ključnega pomena v situacijah, ko bodo države in gospodarstvo moralo pridobivati sredstva na mednarodnih kapitalskih in finančnih trgih, kar bo bistvenega pomena za to, da se bomo lahko uspešno in učinkovito soočali z nadaljnjim potekom krize.
Hvala lepa. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu poslank in poslancev. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Sprememba, ki jo prinaša ta amandma, je ključna sprememba v tem zakonu iz dveh razlogov. Prvi, ki je po mojem bistven, je ta, da sprejetje tega amandmaja odpravlja neenakost med različnimi subjekti glede na njihovo pravnoformalno organiziranost. O tem sem govoril že prej v razpravi. Povedal sem plastičen primer. Nekdo, ki je organiziran kot s.p. in bo vložil v nakup novega stroja milijon evrov, bo upravičen do 300.000 olajšave, nekdo, ki bo ta isti stroj kupil v smislu d.o.o.-ja, bo upravičen do 30.000 evrov olajšave. To je nesprejemljivo in če tega amandmaja ne boste podprli, boste tako razlikovanje samo na podlagi različnih statusnih oblik podprli. Drugi razlog, ki je po mojem pa še bolj bistven, so pa spremenjene gospodarske razmere. Zaradi tega bi bilo smiselno, da bi bil ta ukrep sprejet že takrat, ko je bil s strani prejšnje vlade predlagan, v novembru mesecu lani, in se nanaša na zagotavljanje prestrukturiranja tistih, ki bodo morali zaradi tega, ker na nekaterih produktih prodaja pada z odstotki 30, 40, proizvodnjo preusmeriti na druge proizvode. Zato bodo potrebovali sredstva za nakup nove opreme. In kdaj, če ne v teh razmerah z učinkovanjem tudi za 2008, je tak ukrep smiseln, vas vprašam. Tudi, če ga boste predlagali čez mesec ali dva, ti učinki ne bodo več taki, kot bi bili v tem trenutku. Jaz se bojim, spoštovane kolegice in kolegi in spoštovani minister [[...]]
Gospod Černač, polemizirate s poslanskimi skupinami. Prosim, povejte, zakaj boste vi glasovali, prosim.
Povedal sem svoje stališče gospod predsednik in sledim vašim besedam, da pri besedah ne bomo "šparali" v Državnem zboru. Ampak vidim, da tudi vi nekaj govorite, drugo pa delate. Torej, ta amandma bom podprl, ker ga je nujno podpreti iz teh dveh razlogov, ki sem ju navedel prej in ker bomo drugače oziroma boste izmaličili Vizjakov zakon. To ne bo več naš zakon, pač pa bo zmazek vaše vladajoče koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres. Prosim.
Hvala lepa. Podpiram amandma, ki je v predlogu, predvsem iz razloga, ker pomagamo podjetjem in to tistim podjetjem, ki delajo. Tista podjetja, ki so iz Radovanove zgodbe mislile na to, kako bodo proizvajale, kako bodo prišle do dodane vrednosti in ohranjale proizvodnjo in delovna mesta na področju, na katerem delujejo. Ker danes smo v krizi, ne zaradi nas samih ali pa, če hočete, ravno Slovenije, ampak ta "kazino gospodarstev", ki se je dogajal v svetu, je pripeljal do tega, kjer danes smo. Tudi pri nas v Sloveniji so bili tako imenovani "kazino politike" oziroma oprostite, gospodarstveniki, ki so pripeljali velika, lepa, zdrava podjetja, ki so bila v ponos slovenskemu gospodarstvu, na rob propada. Tisti ljudje, ki so gradili tista podjetja, danes malodane pred kamerami jočejo, ko so njihovi nasledniki pripeljali do tam, koder so. Mi moramo pomagati tem podjetjem, ki so delala in želim, da delajo tudi naprej, zato bom amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti pa 45 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 3. členu. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Slovenska demokratska stranka bo ta amandma podprla, ker je v skladu z logiko, da je potrebno davčni primež in davčno breme podjetjem nekoliko odtegniti, olajšati in znižati davčno breme, torej znižati davčno stopnjo in davčno gospodarstvo razbremeniti. Po moji oceni je to še kako pomembno takrat, ko imajo podjetja pravzaprav veliko tudi problemov in ko je še kako pomembno, da se jim takrat prebroditev teh problemov olajša. Ne nazadnje, ko primerjamo davčne stopnje v Republiki Sloveniji in tudi to splošno davčno stopnjo 20%, ki jo je mimogrede prejšnja vlada znižala s 25 na 20, postopno, odstotno točko na leto, je še zmeraj ta davčna stopnja previsoka, še posebej za nekatere konkurentke, ki se borijo z nami tudi za evropske in globalne investicije. Prihod neposrednih tujih investicij, ki ste jih označevali kot enega izmed zelo pomembnih programskih ciljev, je zelo odvisen od davčnega okolja v neki državi in od te davčne stopnje, ki je seveda splošna - ta, o kateri zdaj govorimo, 20%, efektivna je pa seveda znižana, če so tu ustrezne davčne olajšave. Vi ne želite nižati davčnih stopenj, očitno, v Republiki Sloveniji ta trenutek. Upam, da ga boste kdaj kasneje, vendar se krepko bojim - mi ga pa predlagamo. Mi predlagamo, da se davčni primež zrahlja, da se podjetjem vzpostavi bolj prijazno davčno okolje in da se davčna stopnja popravi, zniža z 20 na 18%. Verjamem, da bo to povzročilo kratkoročno sicer verjetno za ministra za finance kak glavobol ali pa tudi ne, dolgoročno pa gotovo ukrep, ki bo slovenskemu gospodarstvu pripomogel k hitremu in hitrejšemu razvoju, zato smo ga predlagali, zato menimo, da bi ga bilo tudi vredno uveljaviti čim prej.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Juri v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa. Socialni demokrati smo se odločili slediti mnenju velike večine ekonomske stroke, ki govori, da v času recesije je treba spodbujati potrošnjo, porabo, ne pa spodbujati varčevanja, in ker vemo, da bi tak ukrep omogočil le polnjenje žepov tistih lastnikov, ki bi se odločili ne reinvestirati svojih dobičkov, ampak morda odplačevati obveznosti pri kreditih, ki jih imajo, in ker ne želimo spodbujati sedaj varčevanja, ampak najbolj prav potrošnjo, menimo, da je takšna odločitev v tem primeru napačna in zato takšen amandma zavračamo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu poslank in poslancev. Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Branko Grims.
Poglejte, predlagan ukrep je nekaj, kar deluje na dolgi rok. Obstajajo izračuni, v vsakem učbeniku jih imate, ki dokazujejo, da je pravzaprav edino, kar na dolgi rok pospešuje gospodarsko rast, prav znižanje davkov. In točno to je tukaj predlagano. Danes je pravzaprav ena od stvari, ki bi morala vse skrbeti, to, da se je v glavnem prav z vladne strani govorilo o pomenu zgolj kratkoročnih ukrepov, ampak kratkoročni ukrepi so gašenje, so nekaj, s čemer pridobimo dodatni čas, ampak ta dodatni čas mora biti ja namenjen temu, da iniciramo nov razvojni cikel, da pospešimo razvoj, da vzpostavimo pogoje, okvir za nov, hitrejši razvojni dosežek naše države. In iz tega razloga je ta predlog še kako smiseln. Še bolj pa bi bil smiseln, če bi zmogli seveda prej poguma in sprejeli tisti naš predlog za dodatno davčno olajšavo za vlaganja v znanje in razvoj. Kajti, to je potem celovit ukrep, da po eni strani gospodarstvu omogočiš, da ohrani denar, in po drugi strani da spodbujaš to isto gospodarstvo, da gre v vlaganja na tisti točki, ki je edina perspektivna, da odpira nova produktivna visoko plačana delovna mesta, da torej vlaga v znanje in razvoj. Mi zgolj z ohranjanjem neke manualne proizvodnje ali pa stvari, ki so se že davno iz drugih evropskih države preselile kam drugam, seveda ne moremo doseči tega razvojnega cikla, zato je k temu treba pristopiti celovito in zato je bil ta zakon tako zelo pomemben. In še je mogoče doseči, da se njegovo kvaliteto ohrani. Podprite ta amandma.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 46. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 45. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4.a členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Odpiram prijavo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
S tem amandmajem želimo, da se zakon uporablja že pri obračunu davka od dohodka pravnih oseb za leto 2008 - seveda ima to sedaj marginalen učinek, ker je zdesetkana davčna olajšava. Namreč, omejena je na 30 tisoč evrov, kot ste izglasovali. Vendar kakorkoli že, to je pomembno, in zaradi tega verjamem, da je amandma vreden podpore in ga bomo v SDS tudi podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 47 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 3. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o dohodnini. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o dohodnini je primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
V Slovenski demokratski stranki bomo podprli predlagani sklep in s tem tudi predlagani zakon, ker menimo, da ta rešitev širi krog in rahlja te ostre pogoje, zato da se nekaterim, zlasti mikro podjetjem olajša poslovanje, znižajo birokratske ovire in da lahko pomembno opravilo naredijo enostavneje, če se seveda za to tako odločijo. Tako imenovani normiranci oziroma pavšalisti bodo to možnost uporabili, če se bo pri njih izkazala kot finančno ugodnejša. Ne bodo je pa uporabili, če bodo izračunali, da bi z dejanskim obračunom davka plačali manj državi. Torej ne pomeni samo birokratske razbremenitve mikro podjetij, pomeni tudi finančno razbremenitev tistega dela mikro podjetij, ki se za to odloči. Pa še nekaj. Ta del oziroma tak pristop zagovarjajo asociacije, ki predstavljajo mala in srednje velika podjetja v Republiki Sloveniji. To je tudi evropski pristop, ki ga zagovarja akt za mala podjetja. Tudi Evropska unija se zaveda, da so to izjeme, da to ni pravilo, da se ta možnost pavšala da neki skupini podjetij, manjši skupini podjetij, da se jim s tem olajša življenje. Zato je tudi evropsko postavljen prag, da se preko tega praga ne sme iti, kajti potem bi verjetno bila zadeva bistveno bolj nepregledna. Mi mislimo, da je v teh razmeroma negotovih časih, ko bo tudi kdo ostal brez dela kje, tudi možnost za nek nov začetek za podjetja in podjetnike, ki bodo nenazadnje šele stopili na to pot in se bo iz njih lahko razvilo tudi kaj večjega kasneje. Zato jim želimo iti nasproti in zato jim dvigujemo ta prag in s tem ne samo simbolno, temveč tudi zelo konkretno izražamo podporo in naklonjenost. Menim torej, da je to še eden izmed ukrepov, ki ni ne vem kako revolucionaren, je pa pomemben za mala in mikro podjetja in bo gotovo marsikomu koristil. Še bolj bi koristil seveda, če gremo s proceduro tega zakona naprej in spremenimo tudi stopnjo. Namesto 25%, recimo 40%, s tem povečamo obseg teh odhodkov, ki so priznani in še dodatno razbremenimo. Torej, to bomo podprli.
Hvala lepa. Odpiram obrazložitev glasu v imenu poslank in poslancev. Besedo ima gospod Luka Juri. Prosim.
Zelo na kratko. Menim, da predlog enostavno ni primeren, da bi šel nazaj na obravnavo zato, ker je nepopoln in ne omogoča konkretnih rešitev. Če poznate, kakšne so strukture stroškov manjših in večjih podjetij, in veste, kako so urejeni normirani stroški, vam bo takoj jasno, da čeprav bi povečali prag, s tem ne bi dosegli nobenih dejanskih rešitev.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims.
Hvala. Drugi del japonskega gospodarskega čudeža poleg pospešenega vlaganja v raziskave in razvoj vedno, kadar so bili korak od krize, je bilo prav drobno gospodarstvo - tista mala in srednja podjetja, včasih družinska podjetja, kot so jim oni ponavadi rekli. In temu delu gospodarstva bo morali nameniti posebno pozornost, dodatne olajšave ravno v tem trenutku, kajti ta trenutek je bistven in čas teče. Tega izgubljenega časa, ki ga vi zamujate, ne vem, ker iz prestižnih razlogov zavračate naše predloge, tega izgubljenega časa nihče Sloveniji ne bo mogel povrniti. Kajti danes, ko vas gledalke in gledalci poslušajo, imajo najbrž vtis, da je v tej dvorani okoli 50 kmečkih nevest, ki pravijo za vsak naš predlog, ki smo ga pretehtali približno takole: "Ja, saj bi, ampak veste ne bi danes, pa ne na tak način..."
Mag. Grims, prosim, da ne komentirate stališče drugih poslanskih skupin. Obrazložite svoj glas. Prosim.
Seveda gre prav zato, da se vendar zbere pogum, da se omogoči vsaj temu delu gospodarstva dodatno iniciativo, dodaten razvoj in da se na ta način ohrani tisto kvaliteto, ki smo jo v prejšnjem mandatu vzpostavili. Tako dobre zapuščine, kot jo je prevzela vaša vlada, nobena vlada nikoli še ni prevzela v tej državi. In to izgublja zaradi cagavosti, zaradi prepočasnega ukrepanja, zaradi prestižnih razlogov. To je neodgovorno do Slovenije. Lepo vas prosim, ravnajte odgovorno in pritisnimo skupaj, da je ta zakon primerna osnova za nadaljnjo obravnavo. Lahko ga tudi še skupaj dodelamo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti, čeprav ima človek včasih nehote občutek, da bi najboljši minister bil nekdanji minister, ki ima v tem mandatu mnogo več predlogov, kot je imel v prejšnjem realizacije.
Kek, vi ste s tem, seveda, zlorabili obrazložitev glasu. Čeprav ste povedali, da boste glasoval proti tem predlogu, ste se sklicevali na osebo, ki v tem trenutku ne more priti do glasu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 47. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 5. izredno sejo Državnega zbora. Hvala lepa in lep pozdrav.