298. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 490/5/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacím návrhem. Jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 490/6. Informace k pozměňovacímu návrhu vám byla rozdána do vaší pošty. Vítám mezi námi senátora Marka Hilšera a požádám paní ministryni práce a sociálních věcí Janu Maláčovou, zda se chce před rozpravou vyjádřit k usnesení Senátu, k pozměňovacímu návrhu. Pokud máte zájem, já vám, paní ministryně, rád udělím slovo, až tady bude klid. [[Celá sněmovna nepřetržitě hlučí.]] Paní ministryně má zájem. Konstatuji, že ještě mi bylo doručeno rozhodnutí poslaneckého klubu Svobody a přímé demokracie o tom, že stanovisko klubu bude přednášet paní poslankyně Lucie Šafránková. Paní ministryně, ještě posečkejte. Vážené paní kolegyně a kolegové, nenuťte mě, abych jmenovitě požádal ty, kteří diskutují jiné téma, aby ho diskutovali v předsálí! Myslím tím levou část i pravou část Poslanecké sněmovny. Žádám i předsedy poslaneckých klubů, aby případné diskuse, které jsou jistě potřebné k tomuto tématu, vedli mimo sál! Děkuji. Slovo má ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová. Prosím.
Děkuji, pane předsedající. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, já si myslím, že co se týče navýšení rodičovské, tak vše podstatné bylo řečeno. Myslím si také, že rodiny si zaslouží jistotu. Proto si vás dovolím požádat, abychom společně podpořili navýšení rodičovské a sněmovní verzi. Děkuji.
Děkuji paní ministryni. A ptám se, jestli má zájem pan senátor Marek Hilšer o vystoupení a o odůvodnění usnesení Senátu. Je tomu tak. Prosím, pane senátore, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně a vážení páni poslanci, vážený pane premiére, dobrý den. Senát se na své 13. schůzi dne 14. prosince rozhodl vrátit novelu zákona o státní sociální podpoře, a to ve znění pozměňovacího návrhu. Ten obsah pozměňovacího návrhu, který vás sem posíláme, v podstatě přichází s tím, že rozšiřuje okruh osob, které by měly být oprávněny čerpat rodičovský příspěvek v nové výši, a to 300 tisíc korun, a to rozšíření by mělo být i o rodiče, kteří již ke dni nabytí účinnosti nové úpravy rodičovský příspěvek vyčerpali. Z rozpravy v Senátu jasně vyplývalo, že vítáme a oceňujeme rozhodnutí vlády zvýšit rodičovský příspěvek po dvanácti letech. Myslíme si, že je důležité vést zde prorodinnou politiku zvláště v situaci, kdy všichni cítíme a víme, že naše demografické ukazatele nám říkají, že naše společnost stárne. Proto každé ocenění péče o rodiče je pozitivní. Pozměňovací návrh jsme ovšem schválili proto - a on byl přijat, dá se říci, drtivou většinou 70 senátorů z počtu 74 - rozhodli jsme se ho přijmout proto, že jsme vládní novelu, která přišla od vás, shledali jako hrubě diskriminační. Vycházeli jsme z důvodové zprávy navrhovaného zákona, který říká, že je potřeba ocenit péči o malé děti, ale všimli jsme si, že tato novela přitom některé rodiče z tohoto ocenění vylučuje. Důvodová zpráva také říká, že je potřeba pružně reagovat na možnost slaďování rodinného a pracovního života, a to i v oblasti dávkové podpory rodičů pečujících o malé děti. Takto citace. Ale přitom navrhovaný zákon trestá ty rodiče, kteří vyčerpali příspěvek dříve a začlenili se na trh práce. A za třetí, důvodová zpráva říká, že navrhovaný zákon má pozitivní sociální dopady na příjemce rodičovského příspěvku, neboť bude celková suma této dávky zvýšena. Ale pozitivní dopady jsou jen pro některé rodiče, a to pro ty, kteří rodičovský příspěvek ke dni nabytí účinnosti návrhu stále čerpají. Myslím, že nikdo z nás není naivní natolik, abychom si mysleli, že můžeme nastolit nějakou absolutní spravedlnost. To samozřejmě nejde. Ale v životě to funguje tak, že můžeme přijímat méně spravedlivá rozhodnutí, ještě méně spravedlivá rozhodnutí, anebo také nespravedlivá rozhodnutí. Myslím, že v reálu bychom mohli říci, že jste měli několik variant k tomu, jak se k dané věci postavit. Buď zvýšit příspěvek pro rodiče, jimž se děti teprve narodí - to by možná bylo úplně nejspravedlivější, i podle toho, jak reagovali občané třeba na sociálních sítích. Nebo bychom mohli zvýšit příspěvek všem - to by bylo možná méně spravedlivé rozhodnutí. Anebo jsme mohli dát jenom některé a vyloučit 70 tisíc rodin. Bohužel, rozhodli jsme se - nebo rozhodli jste se pro tuto variantu. [[(16.40 hodin)]] Myslím, že Senát jasně řekl, že kritérium "vyčerpal příspěvek, nebo vyčerpala příspěvek, nevyčerpal příspěvek, nevyčerpala příspěvek" je tím nejhorším kritériem, které jsme mohli zvolit. Co bychom mohli říct matce samoživitelce, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, která vyčerpala příspěvek, protože na tom není sociálně dobře, která chodí do práce, protože jinak by nevyžila? Co bychom jí mohli říct? Ne, vy nedostanete? Ve srovnání s rodinou, která má stejně staré dítě, kde je otec, který má slušný plat, takže manželka - anebo když to řekneme vice versa - může čerpat příspěvek pomaleji, a přitom jsou v dobré sociální situaci. Co bychom jí mohli říct? Jak bychom odůvodnili naše rozhodnutí? No, myslím, že v tomto případě můžeme říct jenom to, že pan premiér a paní ministryně financí nenašli dostatečné množství prostředků. Myslím, že je naším úkolem, abychom ve společnosti podporovali spíše pocit obecné spravedlnosti než nespravedlnosti. Ta novela je ale navíc nekonzistentní i ve srovnání s dřívějšími novelami, které zde byly přijaty, a to zákon, který upravoval čerpání příspěvku pro vícerčata. Tam toto kritérium - vyčerpal, nebo nevyčerpal - nebylo uvažováno, čili dostávali všichni. Vážené paní senátorky, vážení páni... Pardon [[s úsměvem]]. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, myslím, že Senát se rozhodl napravit toto nespravedlivé nebo méně spravedlivé řešení, které bylo zvoleno, a rozhodl se dát druhou šanci 70 tisícům rodin, které byly z toho navýšení příspěvku vyňaty. Nyní můžete rozhodnout a já vás žádám a prosím, abyste tyto rodiny neházeli přes palubu. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu senátoru Marku Hilšerovi. Ptám se, jestli se chce k usnesení Senátu vyjádřit zpravodajka našeho garančního výboru, výboru pro sociální politiku, a zároveň zpravodajka stálé komise Poslanecké sněmovny pro rodinu, rovné příležitosti a národnostní menšiny paní poslankyně Jana Pastuchová. Nechce se vyjádřit. V tom případě mohu otevřít rozpravu, kde mám dvě žádosti s přednostním právem. Nejdříve pan kolega Marek Výborný, potom Věra Kovářová a potom dále přihlášení v rozpravě. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane premiére, paní ministryně, vládo, milé kolegyně, vážení kolegové, tak já bych chtěl na prvním místě poděkovat senátorům, panu senátorovi za to, že nám tento sněmovní tisk a navýšení rodičovské vrátili v tom tvaru, jak jsme ho prosazovali i tady ve Sněmovně. My jsme skutečně přesvědčeni, a znovu to opakuji, že bychom tady měli ctít ten spravedlivý princip, tak jak tady bylo znovu opakováno. Nárok na rodičovský příspěvek bychom neměli upírat těm cca 70 nebo 80 tisícům rodin, které ho vyčerpaly zrychleně, mají dítě mladší čtyř let k tomu rozhodnému datu 31. prosince tohoto roku a o ten rodičovský příspěvek by díky té verzi, kterou vláda hnutí ANO a paradoxně sociální demokracie a KSČM schválily. Když se na to podíváme skutečně i čísly, to, co tady zaznívá, není bohužel vždy úplně pravda. Český národ je národ vynalézavý a v okamžiku, kdy bylo jasné, že vláda jde touto cestou nespravedlnosti přiznání rodičovského příspěvku, tak samozřejmě mnozí rodiče udělali maximum pro to, aby si tu rozhodnou dobu protáhli do začátku ledna. Já myslím, že i paní ministryně už to dneska ví - jak paní ministryně Maláčová, tak paní ministryně Schillerová, protože to je strážce kasy, i pan premiér - už ví, že situace je taková, že rozpočtované náklady bohužel na to stačit nebudou, protože informace, které prosím vycházejí z dat Úřadu práce, čili to není něco, co bylo vycucané úplně z prstu, jasně ukazují na to, že cca 1,5, možná 1,2 mld. korun bude potřeba k vyplacení rodičovského příspěvku navýšeného navíc, protože řada těch, kteří původně počítali s tou zkrácenou dobou čerpání, si prodloužila to čerpání až do začátku roku 2020, logicky samozřejmě, tak aby o ten rodičovský příspěvek nepřišli. Takže fakticky tady dnes nelicitujeme o víc jak 2 mld., ale o 1 mld., nebo něco málo přes 1 mld. korun. Já jsem přesvědčen o tom, že kdyby byla dobrá vůle, dobrá vůle na straně hnutí ANO, komunistů a sociální demokracie, právě u těchto dvou levicových stran, i když hnutí ANO dneska je vlastně taky levicové, tak mi to přijde velmi, velmi absurdní. Když si vzpomenu na heslo "s lidmi pro lidi", nebo tak nějak to bylo, tak to je skutečně naprosto zářná ukázka toho, co tady předvádíte, kolegové a kolegyně z KSČM, jak skutečně děláte s lidmi pro lidi. Kdyby tomu tak skutečně bylo, tak dáte jasnou podmínku, že ten nárok, spravedlivý nárok na rodičovský příspěvek - a to není pro ty, kteří to nepotřebují... Mimochodem argument, že s tím rodinné rozpočty nepočítaly, tak že přece jim nebudeme ztěžovat situaci, aby si musely lámat hlavu, jak využít těch 80 tisíc pro své děti, pro své děti, tak že jim to nebudeme ztěžovat, to mi přijde skutečně jako naprostý vrchol, vrchol absurdnosti. Vždyť je to přece úplně jednoduché. Rodičovský příspěvek, to není žádná náhrada mzdy. Při jeho pobírání nejsou sledovány příjmy té rodiny. Mnohdy se - a říkal to tady pan senátor, pokud někdo dobře poslouchal, tak to slyšel - mnohdy se skutečně jedná o rodiny s velmi nízkým sociálním statusem. Právě pro ně totiž je velmi výhodné čerpat zrychleně, protože dostanou ten rodičovský příspěvek najednou, nebo ve velmi krátké době, a potom jdou pracovat, tak aby dokázaly svoji rodinu uživit. Často se jedná o maminky samoživitelky, ale jedná se i o rodiny, které skutečně k tomu přistupují zodpovědně: aby dokázaly tu rodinu uživit, tak čerpají zrychleně a jdou pracovat. Mimochodem logicky odvádějí potom do státního rozpočtu, pane premiére, vám, České republice, nám všem tady daňovým poplatníkům daně, sociální a zdravotní atd. atd. Čili to je přece oboustranně velmi výhodné. Já se tedy ptám, co brání tomu, co brání tomu teď nakonec i v této době těsně před Vánoci říct: Jedna miliarda i vzhledem k tomu, jak vycházejí dnes veřejné finance, jak vychází státní rozpočet, není problém. A společnou silou tady podpoříme ten spravedlivý návrh, tak jak jsme ho v KDU-ČSL podporovali už v rámci toho prvního projednávání tady ve Sněmovně, opakovaně, opakovaně jsme vysvětlovali ty argumenty, proč by tomu tak mělo být, a opakovaně naši senátoři na půdě Senátu spolu s dalšími. A ten návrh nám teď vracejí právě sem do Sněmovny v této spravedlivé podobě. Já bych vás tedy chtěl poprosit, pojďme skutečně vzít rozum do hrsti a jak vládní poslanci ANO, ČSSD, KSČM, tak my všichni ostatní pojďme podpořit spravedlivý rodičovský příspěvek pro všechny rodiny, které mají děti mladší čtyř let. Skutečně tyto rodiny, tito rodiče, tyto děti si to zaslouží. A pokud celá ta šaráda včerejšího a dnešního dne ze strany vládních stran měla pouze způsobit nějaké plané naděje těm rodinám, že se včera odpoledne nebo večer zdálo, že tedy ano, že ten rodičovský příspěvek bude takto schválen - a já pořád chci doufat ve zdravý rozum i poslanců z vládního tábora, že se to podaří. Ale pokud to skutečně měla být jenom nějaká šaráda, tak tímto způsobem vzbuzovat plané naděje mi přijde opravdu, opravdu vůči těm rodinám jako velmi ostudné. Pojďme zkusit to, že to nebyla jenom nějaká komedie naoko, a pojďme skutečně schválit spravedlivý rodičovský příspěvek. Děkuji.
Děkuji panu Marku Výbornému. Nyní paní Věra Kovářová a poté Lucie Šafránková. Máte slovo, paní poslankyně.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, Senát nám vrátil rodičovský příspěvek s pozměňovacím návrhem, který se týká všech rodičů s dětmi do čtyř let, kteří budou mít nárok na onen zvýšený rodičovský příspěvek. Myslím, že pan senátor Hilšer tady jasně uvedl argumenty, proč tak Senát učinil. Ve srovnání se senátní verzí je verze sněmovní diskriminační, a to proto, že trestá rodiče, kteří šli do práce dříve, než jejich děti dosáhly věku čtyř let. Ta verze senátní je naopak spravedlivější. Paní ministryně Maláčová navrhovala původně tuto verzi, nicméně došlo k dohodě takové, že se to bude týkat pouze těch rodičů dětí, kteří ještě pobírají rodičovskou a nechodí do práce. Podle senátní verze na zvýšený rodičovský příspěvek budou mít nárok i ti, kteří jej třeba kvůli těžké finanční situaci museli vyčerpat rychleji a také museli jít do práce, aby uživili své děti a své rodiny. A to jsou právě ti, kteří tento zvýšený rodičovský příspěvek potřebují nejvíce. Senátní verze tuto diskriminaci napravuje, proto také Starostové a nezávislí senátní verzi podpoří a v případě, že neprojde, podpoří verzi sněmovní. Dnes paní ministryně Maláčová řekla, že sociální demokracie podpoří pouze verzi sněmovní, a to z toho důvodu, že se mají dohody dodržovat, což je správné, ale to vysvětlete těm 70 tisícům rodičů, kteří nebudou mít na tento zvýšený rodičovský příspěvek nárok. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni Věře Kovářové. Nyní paní poslankyně Lucie Šafránková. Připraví se pan kolega Jan Bauer. S přednostním právem ještě Tomio Okamura. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, dnes k vám tady budu ve věci rodičovského příspěvku hovořit asi naposledy. Nechci mluvit příliš dlouho. Dovolte mi tedy pronést jen pár slov, která považuji za nejdůležitější. SPD bojuje o plošné navýšení tohoto příspěvku všem rodičům, kteří pečují o dítě do čtyř let věku, od samého počátku diskusí o této novele. Zatímco některé strany, například sociální demokracie, své názory a stanoviska v této záležitosti několikrát změnily, naposledy asi dvakrát během posledních 24 hodin, my zůstáváme naprosto pevní a konzistentní. Svůj postoj opíráme o argumentaci, která i tady ode mě již několikrát zazněla. Ostatně byla jsem společně s kolegou Bauerem i předkladatelkou příslušného pozměňovacího návrhu, který měl za cíl neodůvodněně nespravedlivou vládní novelu korigovat a který je totožný s návrhem, který přijal Senát. Naše argumenty vycházejí zejména ze skutečnosti, že rodičovský příspěvek je plošnou a univerzální dávkou státní sociální podpory, jejíž vyplácení, a tedy i navyšování a všechny jiné potenciální změny nesmí mít výběrový a selektivní charakter. Jedinou podmínkou je zde péče o dítě do čtyř let věku, proto má na příspěvek, ať už je aktuálně jakkoliv vysoký, nárok každý rodič, který toto splňuje, včetně nároku na jeho navýšení. Dále je zde také precedens zvyšování rodičovského příspěvku pro rodiče vícerčat. Toto navyšování před dvěma lety se též týkalo všech rodičů všech vícerčat do čtyř let bez ohledu na to, zda ještě příspěvek čerpali, anebo ne. Čili existuje zde i na tomto základě naprosto legitimní očekávání současných rodičů dětí mladších čtyř let a současně zde existuje i riziko možné protiústavnosti dnešní vládou navrhované selekce. Na mnoha jednotlivých příkladech lze také prokázat, že výběrové navyšování rodičovského příspěvku pouze těm, kteří rodičovský příspěvek nevyčerpali, těžce poškozuje zejména pracující nízkopříjmové rodiče, kteří v dobré víře zvolili kratší dobu čerpání, nastoupili zpět do zaměstnání, platí daně a odvody a vláda je za to de facto ještě trestá. A konečně celoplošné zvýšení rodičovského příspěvku by bylo jen zhruba o 2 miliardy nákladnější než vládní varianta. Mimochodem stejnou částku vyplatíme na dotacích takzvaným solárním baronům během každých cca tří kalendářních týdnů. Paní ministryně financí prostřednictvím pana předsedajícího, mnohokrát jste deklarovala, že jste obdobné, ba i vyšší částky, například při vyjednávání s jednotlivými ministry o sestavování rozpočtu nebo při řešení problémů v sociálních službách a podobně, bez větších problémů nalezla. Skutečně chcete říci, že až nyní, v tomto případě, to možné není, nebo že vám jsou pocity a životy těch rodičů a dětí, které svým návrhem házíte přes palubu, zcela lhostejné? Kolegyně a kolegové, francouzský spisovatel kníže de La Rochefoucauld vyslovil jednu velkou pravdu. Mnozí z vás ji možná znáte i z dnes už kultovního českého filmu Sněženky a machři. Ona pravda zní: "Čeho se na nás dopustili druzí, s tím už se nějak vyrovnáme, horší je to s tím, čeho jsme se na sobě dopustili sami." A já k tomu dodávám, že vůbec nejhorší je vyrovnat se s tím, čeho jsme se my dopustili na druhých, zvláště jde-li o tak neskutečnou nespravedlnost, jakou je vládní podoba návrhu na zvýšení rodičovského příspěvku. Mějme to prosím na paměti při následujícím hlasování. A dovolte mi také poděkovat nezávislé iniciativě rodičů Také pečujeme za jejich aktivitu v rámci projednávání navýšení rodičovského příspěvku. Děkuji vám.
Děkuji paní poslankyni Lucii Šafránkové a nyní s přednostním právem ještě místopředseda Tomio Okamura. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Vážené dámy a pánové, já bych shrnul to, o čem tady dneska jednáme. Před cca čtrnácti dny jsme tady hlasovali ve třetím čtení o pozměňovacím návrhu poslankyně Lucie Šafránkové a poslance Bauera za ODS, společný pozměňovací návrh, aby dostaly rodičovskou, zvýšený rodičovský příspěvek z 220 tisíc na 300 tisíc, také matky samoživitelky, které, zoufalé, protože nemůžou vyžít z rodičovské, předčasně rodičovskou ukončily, mají děti do čtyř let a musely jít do zaměstnání. A vláda a poslanci hnutí ANO, ČSSD a KSČM tento pozměňovací návrh poslance Bauera a Šafránkové zamítli. Na druhou stranu včera ministerstva vlády hnutí ANO, ČSSD, potažmo KSČM dala negativní stanovisko k novele zákona z pera SPD, která ukončuje zneužívání sociálních dávek takzvanými nepřizpůsobivými, a chceme zadresnění těchto sociálních dávek, aby nebyly zneužívány těmito takzvaně parazitujícími spoluobčany. Takže tady se přesně ukazuje první rovina toho, o čem tady dneska mluvíme. Paní Maláčová z ČSSD, to je ministryně práce a sociálních věcí, na jednu stranu dává negativní stanovisko k našemu návrhu zákona - prý neutrální, není to ale pravda, protože neutrální tam bylo za Ministerstvo pro místní rozvoj, Legislativní rada vlády dává negativní, prostě jste to nepodpořili, tak dává negativní stanovisko k tomu, že nechcete zadresnit sociální dávky, nechcete ukončit výplatu dávek nepřizpůsobivým. Na druhou stranu tady máme 70 tisíc rodičů s malými dětmi do čtyř let, kterým vy odmítáte zvýšit rodičovský příspěvek, na který mají ovšem morální i jiný nárok, ale ten rodičovský příspěvek zároveň zvyšujete takzvaným nepřizpůsobivým rodinám. Tak to je opravdu neuvěřitelná situace. Takže to je jedna rovina. [[(17.00 hodin)]] Jsem rád, že Senát si osvojil ten pozměňovací návrh poslance Bauera a Šafránkové a že přijal tento pozměňovací návrh, aby tedy těch 70 tisíc rodičů samoživitelů, kteří pracují, jsou slušní, aby také na tu zvýšenou rodičovskou logicky mělo nárok, protože má taky děti do čtyř let. A teď jsme tady tedy zpátky u toho, u čeho jsme byli před cca čtrnácti dny nebo třemi týdny, zase u toho hlasování v podstatě o tom pozměňovacím návrhu Bauera a Šafránkové, když to shrnu. Jenom do toho mezitím vstoupil ten Senát, který si to osvojil. A teď je tady druhá rovina - to je postava paní ministryně Maláčové, která to tady má na starosti za ČSSD. Takže nejprve při hlasování ve Sněmovně, abych to řekl lidskou řečí, podrazila 70 tisíc maminek, nebo rodičů, například samoživitelů s malými dětmi. Takže nejprve podrazí maminky samoživitelky, které musely nuceně do práce. Potom zřejmě ČSSD zoufale zjistila, že jim ubývají preference, takže paní ministryně Maláčová za ČSSD a místopředsedkyně ČSSD nám tady včera sdělila, že vlastně bude podporovat ten pozměňovací návrh Bauera a Šafránkové, který tedy mezitím v podstatě přijal Senát, a že vlastně bude přemlouvat své koaliční partnery, hnutí ANO a KSČM, aby tento návrh přijali. Takže vyzvala k tomu, aby nejenom podrazili těch 70 [[tisíc]] maminek samoživitelek a těchto rodičů, ale dokonce se jala podrazit koaliční partnery. Takže podraz na obě dvě strany. Takže poté, co si s paní ministryní Maláčovou a s ČSSD popovídal podle všeho Andrej Babiš nebo někdo prostě z hnutí ANO, tak jim vysvětlili, že by to byl podraz už i na ně, nejenom na těch 70 tisíc zoufalých rodičů, a že to takhle nejde dělat, že nemůžou být podrazáci na obě dvě strany. Buďte podrazáci jenom na jednu stranu, ale na dvě, to už je moc. Během 24 hodin paní Maláčová udělal opět ten obrat a to, co platilo včera nebo před pár hodinami, už najednou neplatí. Takže opět řekla, dostali jsme ty ty ty od koaličního partnera, nesmíme být podrazáci, jste podrazáci, nesmíme, dostali jasně to řečeno, a tím pádem řekli, že tedy nepodpoří těch 70 tisíc zoufalých rodičů, těch nízkopříjmových, někteří jsou z nich nízkopříjmoví, někteří ne, ale v každém případě mají děti do čtyř let, a vlastně udělali opět obrat. Takže to je politika ČSSD, takže už se v tom nikdo nevyzná. Je to totální galimatyáš. [[Hluk v sále.]] Takže opět se potvrzuje, jak to funguje ve vládní koalici A v podstatě v závěru bych to jenom shrnul. Teď se blížíme v k hlasování a je zcela jasné, že si vládní koalice prohlasuje verzi, kdy 70 tisíc potřebných rodičů s dětmi do čtyř let nedostane zvýšenou rodičovskou, přestože by na ni měli mít nárok. A naopak nějaké takzvané parazitující rodiny, které si udělaly z parazitování na sociálních dávkách svůj životní program, tak ty naopak podporu budou dostávat. To mi připadá opravdu jako odporný sociální program. Nezlobte se na mě. To znamená, jediné, co můžu udělat, je, abych znovu vyzval vládní koalici, byť vím, že je to marné, protože už jste domluveni a už to bylo řečeno i v médiích, abyste podpořili ty pracující maminky samoživitelky. Abyste nepodporovali ty parazitující na sociálním systému. Takže to je to, co tady říká SPD, to je to, o co my usilujeme, a samozřejmě během velice krátké doby, tak do hodinky, myslím, že dojde na hlasování a uvidíme, jak ČSSD a KSČM budou hlasovat, protože na KSČM také nesmím zapomenout, KSČM také řeklo, že nepodpoří to, aby těchto 70 tisíc maminek samoživitelek, rodičů samoživitelů a dalších lidí v zoufalé situaci mělo nárok na tu zvýšenou dovolenou, zvýšenou rodičovskou. Takže je to koalice hnutí ANO, ČSSD, KSČM. Na jednu stranu říkají, jak jsou sociálně citliví, ale oni nejsou sociální, ale asociální. A hlavně je to ČSSD problém. Je to problém ČSSD. Vy máte ministra práce a sociálních věcí. Komunisti, já si jich vážím za to, že přiznali na rovinu, postavili se ke koaličnímu partnerovi otevřeně, postavili jste se férově k vaší koaliční dohodě, vy prostě držíte to, co jste si vy tam dohodli, i když s tím nesouhlasím, s tímto, ale takže působíte jako spolehlivý koaliční partner, a to bezesporu v politice je deviza, byť já s touto konkrétní věcí nemůžu souhlasit, s tím, na čem jste se domluvili, to znamená, podpora těch nepřizpůsobivých, ale že budete hlasovat proto pro odmítnutí podpory těm slušným, řádným rodičům, kteří by to potřebovali, tu zvýšenou rodičovskou. Proto já tady vůbec, vůbec nekritizuji komunisty. Nesouhlasím s tím programem, ale to je politika. Máte prostě jiný program, jiné dohody, v pořádku. Takže to je v pořádku. Ale volič si to holt musí vyhodnotit. Máme jiné názory, to je v pořádku. Ale to, co tady předvádí ČSSD, to si myslím, že zasluhuje skutečně mimořádnou pozornost. Mimořádnou. Protože není přece možné, že ministr a místopředseda vládní strany, to znamená, paní ministryně Jana Maláčová, takovýmto způsobem během 24 hodin předvádí kotrmelce. To přece není to, co očekávají občané - stabilitu, aby mohli státu věřit, aby se mohli opřít o stát ti slušní pracující lidé. To je prostě šílená situace. Takže za hnutí SPD my říkáme jasně - my budeme hlasovat pro to, aby těch 70 tisíc rodičů, například maminek samoživitelek, kteří museli jít prostě do práce předčasně, aby se vůbec uživili, aby měli nárok na tu rodičovskou, naopak jsme pro to, aby ti, co žijí parazitním způsobem života, aby tu podporu neměli, a to my budeme tady prosazovat i nadále, i když nás tentokrát přehlasujete. Děkuji za pozornost.
Děkuji. V rozpravě nyní vystoupí... Ještě než dám slovo panu poslanci Bauerovi, s faktickou poznámkou se přihlásil pan poslanec Petr Dolínek. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Já bych prostřednictvím pana předsedajícího chtěl vzkázat panu místopředsedovi, ať se podívá, jak hlasovalo jeho hnutí u zvýšení platů učitelů, to je zvýšení platů na celou dobu, a ať nás tady přestane učit. Děkuji. Já vím, jak jsem hlasoval, proto si to dovolím říct. Děkuji.
S faktickou poznámkou pan místopředseda Sněmovny Tomio Okamura. Prosím, máte slovo.
Děkuji za ten dotaz, ale další lež v přímém přenosu. My jsme nehlasovali pro populistický návrh paní poslankyně Valachové, který zvyšoval o tři miliardy platy učitelů. Hlasovali jsme pro pět miliard, co tady navrhoval poslanec Pirátů, a to byli pedagogičtí pracovníci a ještě pro tři miliardy navíc pro nepedagogické pracovníky. Takže teď nevím, vy, vážený pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího, buď si ty věci zjistěte, nebo nelžete! Vy jste tady buď nebyl, nebo jste spal, nebo nevím, co jste tady dělal, ale my jsme hlasovali naopak pro ještě větší zvýšení, než navrhovala paní poslankyně Valachová! Co to tady lžete? Co si vymýšlíte? Vždyť se podívejte do těch záznamů. No to snad není možné, co tady tvrdí ČSSD. Vy už jste fakt zoufalí úplně. Vy normálně lžete tady přímo v přímém přenosu. To se mi snad jenom zdá! Takže my jsme nehlasovali pro paní Valachovou z jednoduchého důvodu. Protože nejprve zavedete inkluzi, paní Valachová, za šest miliard korun ročně, a pak si tady, s prominutím, honíte triko, že chcete přidávat tři miliardy učitelům. Takže my pro váš návrh jsme hlasovat nemohli, protože to byl populismus nejhlubšího zrna. Inkluzi za šest miliard nejprve tady zavede ČSSD, úplně nepovedená věc, my jsme byli proti, úplně rozvrat školství, a potom tady zároveň paní poslankyně Valachová navrhuje tři miliardy zvýšení platů učitelům. Takže pro vás jsme nehlasovali, ani bychom nehlasovali znovu pro váš populistický návrh vaší poslankyně Valachové. Nechtěl jsem o tom mluvit, ale když tedy jste to otevřel za ČSSD, tak vám musím jasně odpovědět! Nechtěl jsem o tom mluvit! Nechtěl jsem mluvit ani o paní poslankyni Valachové, ale na tento, řekl bych, neadekvátní, nekorektní útok musím okamžitě odpovědět. A naopak jsme si vybrali hlasování pro jiný návrh, kde jsme, shodou okolností, bylo to zvýšení ještě vyšší. Takže prosím, už skončete s tím lhaním, opravdu, chovejte se opravdu pravdivě aspoň tady, protože mě neobalamutíte. Já přesně vím, jak jsme hlasovali. To si říkejte možná někde v médiích, možná na to skočí nějaký váš volič.
Seznámím vás s omluvou. Pan předseda vlády Andrej Babiš se omlouvá do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Na řadě je faktická poznámka paní poslankyně Valachové, připraví se paní poslankyně Aulická Jírovcová také s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Já si myslím, že je podstatné, že tato vláda navazuje na práci předchozí vlády. A co se týká jak učitelek a učitelů a vzdělávání, tak co se týká rodičovského příspěvku, zvyšování financí směrem k rodinám s dětmi je rekordní. To jsou fakta. Co se týká toho, jak dál, nebo zda si zaslouží všechny děti do čtyř let vyšší příspěvek, asi tady není nikdo, kdo by to chtěl zpochybňovat. Návrh, tak jak ho v tuto chvíli podporujeme a podpoříme, je kryt státním rozpočtem a je to něco, co je odpracováno a co je jisté. Co se týká inkluze, byla tady zmíněna, to je takové tajemné slovo, tak jenom bych chtěla říct, ať si pečlivě každý nastuduje v rozpočtu, kolik takzvaně stojí inkluze. A jenom pro ty, co nás poslouchají, nebo i pro nás samotné bych chtěla říct, že všechny tyto náklady se týkají platů - platů učitelů, speciálních pedagogů, asistenta pedagoga atd. Myslím si, že tyto peníze jsou přesně ty peníze, o kterých Tomio Okamura vaším prostřednictvím mluvil směrem k pedagogickým i nepedagogickým pracovníkům, že si je zaslouží. A naposledy bych také doporučila, protože se vždycky toto téma vrací, ať si všichni nastudují sjetiny této novely školského zákona z dubna 2015, kdo ji odhlasoval. Děkuji.
Děkuji. Paní poslankyně Aulická Jírovcová s faktickou poznámkou. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já ještě s dovolením vaším prostřednictvím, pane předsedající, na pana předsedu Okamuru a místopředsedu Poslanecké sněmovny. Teď to vypadá, že těch 70 tisíc rodin, o kterých jste tady hovořili, i vaše kolegyně Šafránková, jsou všechno samoživitelky, a zároveň jedním dechem říkáte, že dáváte novelu, která by měla řešit to velké zneužívání sociálních dávek. Já jsem to dostala jako zpravodajování, takže se na to velice těším, ale řekněme otevřeně, jedním dechem hovoříte o tom, že dochází k velkému zneužívání sociálních dávek, a na druhé straně říkáte, 70 tisíc rodin a téměř všechno samoživitelky. Ale mezi nimi jsou přece i ty rodiny a rodiče, kteří jsou na tom úřadu práce, kteří pobírají sociální dávky a které vy označujete ve velké míře jako za nepřizpůsobivé a jako za lidi, kteří dávky zneužívají. Takhle to vyznívá od vás. Děkuji.
Děkuji. Na řadě je nyní v rozpravě pan poslanec Bauer, připraví se paní poslankyně Golasowská. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, vážený pane místopředsedo Poslanecké sněmovny. Vážené dámy a pánové, já v rámci svého vystoupení začnu úplně od konce, protože jsem si všiml, že pan premiér odešel, což samozřejmě je legitimní a možné, ale já jsem úplně na závěr svého vystoupení měl k němu krátký dotaz, tak ho řeknu, třeba ho ještě zastihnu někde v předsálí a možná mě uslyší. Já jsem si, stejně jako vy všichni, před malým okamžikem přečetl v médiích, že při rozhovoru s jednou z maminek přislíbil, že tu nedočerpanou rodičovskou zaplatí ze svého, což je nesporně, určitě dobrý počin, tak bych chtěl prostřednictvím pana předsedajícího na pana premiéra vznést dotaz - samozřejmě slovo muže má velkou váhu, slovo premiéra České republiky má váhu ještě větší -, jestli ten svůj slib myslel pouze na tu maminku, se kterou se setkal, nebo jestli ten slib, že to doplatí ze svého, platí pro všechny maminky, které se přihlásí, anebo jestli to platí úplně pro všechny maminky bez rozdílu, jestli se přihlásí, nebo se nepřihlásí. Věřím, že ten slib, tak jak znám velkorysého pana premiéra, patří pro všechny maminky, i ty, které se přihlásí, nebo nepřihlásí, a v tom případě pro něj mám dvě zprávy. Jedna zpráva je špatná a ta druhá je dobrá. Ta špatná zpráva je, že se jedná o přibližně 70, možná 60 tisíc maminek nebo rodičů, abych byl korektní, což je opravdu vysoké číslo. A ta dobrá zpráva je, že mám pocit, že ani samotné Ministerstvo práce a sociálních věcí pořádně neumí spočítat nákladově, kolik by znamenala v praxi ta férová rodičovská, tak jak o ní hovoříme jak v té poslanecké verzi, kterou jsem předkládal s paní kolegyní Šafránkovou, nebo v té senátní verzi, o které za chvíli budeme hlasovat. Každopádně platí, a to je ta dobrá zpráva, že to podle mého názoru není těch 2,7 mld. korun, jak se o tom hovoří, ale že by pan premiér významně ušetřil, protože podle mých odhadů se jedná o 1,3 až 1,5 mld. korun. Takže prosím moc prostřednictvím pana předsedajícího o stanovisko, jak to bylo myšleno. Jinak bych chtěl své vystoupení začít opravdu poděkováním. Všichni, co tady sedíme, čas od času čelíme různým kampaním zájmových skupin nebo nátlakových akcí různých aktivistů, kteří nás přesvědčují o tom, že jejich pohled na konkrétní problém je jediný dobrý a správný, a musím říci na základě dvou- nebo tříměsíční zkušenosti, že tentokrát to bylo úplně jiné. Ve velkém se na nás obraceli nebo začali obracet lidé, od nichž maily obvykle nedostáváme. Obraceli se na nás rodiče, kteří se starají o malé děti, lidé, kteří obvykle mají dost své práce a starostí, než aby pořádali organizované akce směrem k zákonodárcům. Čili tak bez zbytečných emocí a citového vydírání. Myslím si po těch zkušenostech a těch setkáních, že do veřejného prostoru naopak vnesli velmi věcné a korektní argumenty podložené fakty, a chtěl bych tímto způsobem i touto cestou jim velmi poděkovat a říci, že si těch setkání, těch argumentům velmi vážím, a samozřejmě i tady mezi námi je pozdravit a přivítat. Na druhou stranu je mi poněkud smutno z toho, že právě občané, ať už jde o voliče kterékoliv politické strany, musejí nás zákonodárce upozorňovat na to, že se na půdě Sněmovny dost možná schyluje ke schválení zákona, který je protiústavní. Já tady nechci opakovat svou argumentaci, kterou jsem obhajoval svůj dřívější pozměňovací návrh společně s paní kolegyní Šafránkovou, a ze kterého vychází i ta současná senátní verze zákona o státní sociální podpoře, a ani se nebudu vracet k tomu, jak vidí dobrou prorodinnou politiku Občanská demokratická strana, a že se naše představy s těmi vládními velmi často rozcházejí, ale zastavím se u té protiústavnosti. Základem právního státu je právní jistota. Kdo se v právním státě rozhodne k nějakému kroku nebo chování, musí dopředu znát právní následky takového chování. Každý občan se v právním státě musí pohybovat na hřišti, které má dané a jemu známé mantinely. A pokud se tyto mantinely posunou anebo změní, tak pouze do budoucnosti, nikoliv zpětně. Odtud je zákaz retroaktivity. A tento princip je jednoznačně aplikovatelný i pro nastavení systému čerpání rodičovské v podobě, v jaké ji známe, a do doby, než ji třeba v návaznosti na evropské regule budeme muset do budoucna změnit. Rodiče rodičovský příspěvek čerpají v předem známé výši a tempem, které si podle možností ze zákona sami zvolí. Prostě je to jejich svobodná vůle si to dle zákona zvolit. Požadavek zákazu retroaktivity proto nemůže z plánovaného navýšení rodičovského příspěvku vyloučit rodiče jen proto, že si zvolili jeho rychlejší čerpání, pokud v době svého rozhodnutí neměli, a ani mít nemohli, povědomí o tom, že se celková částka k čerpání rozhodnutím vlády zvýší. Oni prostě tu informaci v té chvíli neměli. Původní vládní návrh to ale bohužel dělal. On totiž rozlišuje dvě skupiny rodičů dětí do čtyř let věku, kdy jedny odměňuje a druhé trestá za minulé rozhodnutí, které by ale s vědomím budoucím změn možná vypadalo úplně jinak. A to je podle mého názoru s principy právního státu v jednoznačném rozporu. Ostatně on o tom tady hovořil i kolega senátor Hilšer. My jsme to viděli u zákonodárců v nedávné minulosti, kdy schvalovala tato velectěná Sněmovna navýšení rodičovského příspěvku pro rodiče vícerčat. Já prostřednictvím pana předsedajícího - teď vyhledávám pana předsedu Jana Chvojku, předsedu poslaneckého klubu ČSSD, protože on byl právě tím představitelem, který ten pozměňovací návrh navrhoval, a pan kolega Jan Chvojka to tenkrát pravděpodobně považoval dokonce za takovou samozřejmost, že se to prostě bude dorovnávat, že přechodná ustanovení, která tuto možnost otevřela, ve svém pozměňovacím návrhu ani nezdůvodňoval. Na to se prostě podívejte, to je významný rozdíl oproti tomu, co se děje teď. [[(17.20 hodin)]] Na té situaci se vůbec nic momentálně nezměnilo, dnes stojíme před úplně stejným principiálním rozhodnutím. Vláda, nebo chcete-li její dominantní část, hnutí ANO, chce navýšit rodičovský příspěvek jen některým rodičům, přestože nárok je v zákoně jasně definován a je spojen pouze s věkem dítěte do čtyř let. Žádný jiný ukazatel tam prosím není. Vláda tak postupuje v duchu přísloví, aby se vlk nažral, rozuměj, aby bylo v novinách pěkné PR, jak se pomáhá rodinám, a vlk zůstal celý, rozuměj, aby se moc neutratilo. Velká část Poslanecké sněmovny naopak od začátku prosazovala rovný přístup ke všem rodičům, kteří zmiňovaný nárok ze zákona mají. Naposledy nás ale nebylo dostatek. Senát nám novelu vrátil a vrátit nám ji musel, protože zvýšit rodičovský příspěvek selektivně jen některým rodičům, kteří na něj mají v dané chvíli nárok, je diskriminační, a tedy protiústavní. Dnes je nás tu opět velká část, a doufejme, že už i většinová, která chce stále to samé. Vy, kteří přesto trváte na tom, že benefit navýšení rodičovského příspěvku bude přidělen jen některým rodičům, měli byste uvážit, co může v poměrně krátké době podle mého názoru nastat. Bude-li schválena původní verze vládní novely zákona, je téměř jisté, že se najdou rodiče, kteří si o zvýšení požádají, přestože již příspěvek dočerpali. To jim bude logicky zamítnuto, a proto se po absolvování příslušného správního řízení budou moci obrátit na Ústavní soud a podat ústavní stížnost na neférové zacházení. To vyplývá právě z toho, že zákon porušil pravidlo zákazu retroaktivity a porušil právní pravidla během hry. V průběhu hry, opakuji. Stále více odborníků z řad právnické veřejnosti přitom připouští, že jejich šance na úspěch vůbec nejsou malé. Ústavní stížností pak lze samozřejmě spojit návrh na zrušení protiústavního ustanovení tohoto zákona. Závěrem, dovolte mi krátké stanovisko Občanské demokratické strany. Pokud dnes neprojde senátní verze, podpoříme i tu původní vládní, protože rodiče nechceme o zvýšený příspěvek připravit. Za Občanskou demokratickou stranu chci ale současně jednoznačně říci, že dál stojíme na straně předvídatelnosti práva a ústavnosti. Rozhodnutí Ústavního soudu nemůžeme samozřejmě ani my, stejně jako nikdo tady v sále dopředu předjímat. Protože ale zjevně hrozí, že Ústavní soud může případnou vládní verzi novely zákona o státní sociální podpoře nebo její části zrušit, chceme předejít další právní nejistotě a hrozícímu zmatku s vyplácením zvýšeného rodičovského příspěvku. Pokud tedy dnes neprojde senátní verze a Sněmovna a následně prezident potvrdí verzi vládní, rozhodli jsme se okamžitě poté podat novelu, která do zákona spravedlivý a rovný přístup vrátí. Chceme, aby po případném rozhodnutí Ústavního soudu byl již v legislativním procesu návrh vyhovující všem legislativním i ústavněprávním pravidlům a doba případné nejistoty pro rodiče byla co nejkratší. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji, pane poslanče. Než dám slovo paní poslankyni Golasowské, tak se omlouvá ministr dopravy Vladimír Kremlík z dnešního jednání od 17.00 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů a pan poslanec Antonín Staněk od 16.30 do 19.00 hodin z pracovních důvodů. Nyní vystoupí paní poslankyně Pavla Golasowská, připraví se paní poslankyně Richterová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, chtěla bych dnes poděkovat Senátu, který vrátil návrh zákona o státní sociální podpoře zpět na Sněmovnu. KDU-ČSL podala pozměňovací návrh k návrhu tohoto zákona na Sněmovně, který bohužel neprošel, a v důsledku jeho nepřijetí tak bylo diskriminováno 70 tisíc rodin. To číslo je velice důležité, již tady dneska několikrát zaznělo, je to 70 tisíc rodin, 70 tisíc domácností, které byly vyčleněny z tohoto návrhu o podpoře rodičovského příspěvku. Pan senátor Hilšer zde už dnes uvedl důvody v důvodové zprávě k navrhovanému zákonu a já je znovu přečtu, protože opakování je matka moudrosti. Důvodová zpráva navrhovaného zákona říká, že je potřeba ocenit péči o malé děti, a přitom některé rodiče z tohoto ocenění vylučuje. Ti přece, kdo jej vyčerpali, pečují stejně o své děti jako ti, kdo jej čerpají. Dalším bodem důvodové zprávy je to, že je potřeba pružně reagovat na možnost slaďování rodinného a pracovního života, a to i v oblasti dávkové podpory rodičů pečujících o malé děti. A přitom navrhovaný zákon trestá ty rodiče, kteří vyčerpali příspěvek dříve a začlenili se na trh práce. Tady bych chtěla poukázat na to, že příspěvek vyčerpali dříve často právě ti rodiče, kteří se začlenili na trh práce a odvádějí daně do naší státní kasy. Chtěla bych zdůraznit, že paní ministryně dnes řekla, že rodiny si zaslouží jistotu, a já myslím, že o tom nikdo nemáme pochyb. Ale mám otázku. Pouze některé rodiny si zaslouží jistotu? A co těch 70 tisíc rodin? Proto vás dneska prosím a žádám, abychom tu jistotu odhlasovali pro všechny ty, kteří vychovávají děti mladší čtyř let, přestože příspěvek už vyčerpali. A na závěr, přestože mě pan kolega Bauer už předešel, tak já bych se také chtěla dnes zeptat nepřítomného pana premiéra prostřednictvím pana předsedajícího: Pane premiére, vy jste prohlásil v debatě s nezávislou iniciativou Také pečujeme, že to jedné z maminek doplatíte. A co těch dalších 70 tisíc maminek? Ty mají smůlu, že dnes nebyly na Sněmovně? Nebo se na vás mohou také obrátit? Pokud ano, budeme je za vámi rádi posílat. Děkuji
Děkuji a zatím poslední přihlášená do rozpravy je paní poslankyně Richterová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené přítomné paní ministryně, vážený pane senátore, kolegyně, kolegové, já bych se ráda velmi stručně vyjádřila k tématu, jehož jsme byli všichni rukojmími poslední rok. V podstatě jsme rukojmími té důvěry veřejnosti, že nějakým způsobem reprezentujeme správu této země i my, kteří jsme v opozici, i my, kteří reálný vliv nemáme. A i na příkladu schvalování rodičovského příspěvku je vidět, jak nepředvídatelné je tady rozhodování, kolik slibů je dáváno planě a jak těžké je říkat, že se na něco dá v politice spolehnout. Opravdu nejnáročnější pro chápání široké veřejnosti, domnívám se, je to, že několikrát zaznělo zejména bohužel z úst paní ministryně, že rodičovský příspěvek bude nárokovatelný pro všechny, kteří budou mít děti do čtyř let věku, a potom se ukázalo, že to není funkční koaliční dohoda. My jsme zkrátka teď v situaci, že něco, na čem v celé Sněmovně je široká shoda, že rodičovský příspěvek je třeba zvýšit, se schvaluje až na úplně tu nejposlednější chvíli. Lidé jsou do poslední chvíle v nejistotě a namísto toho, aby to prošlo v klidu před nějakým tři čtvrtě rokem a aby byly dostatečné informační materiály, aby pracovníci a pracovnice úřadu práce věděli, co mají lidem říkat, aby měli dostatečné podklady i oni, jak informovat lidi, tak namísto toho všeho na některých pracovištích jsou až do poslední chvíle v naprosté nejistotě. Není to tak všude, ale z těch ohlasů, co mám z terénu, se lidé leckde nedozvědí, co by se dozvědět měli. [[(17.30 hodin)]] Takže to je ta jedna opravdu špatná zpráva. Namísto důvěry veřejnosti, že alespoň u takto všeobecně podporované věci, jako je navýšení rodičovského příspěvku, se to podaří schválit včas a předvídatelně, tak i u toho jsou lidé zase v nejistotě, pracovníci ve stresu a ve finále bude spousta lidí bohužel zklamaných, že nedosáhnou na těch celých 80 tisíc, že se jich budou měsíční limity čerpání a že - a to je alespoň jedna věc, která se podařila a za niž chci poděkovat kolegům z těch stran, kteří to uznali za důležité, což byly vlastně úplně všechny strany kromě ANO a ČSSD, a sice navýšení měsíčního limitu čerpání na 10 tisíc korun, které se týká třeba hodně živnostníků. Díky tomu tedy některé rodiny zvládnou vyčerpat alespoň o něco více. Za tento návrh, který prošel Pirátům, jsem moc ráda a děkuji za to těm, kdo nás podpořili. Ale stejně to nevyřeší situaci řady rodin, které třeba nevěděly, že existuje limit, že změna u čerpání rodičovského příspěvku je možná jen jednou za tři měsíce. Takže ten, kdo si přišel prodlužovat až v prosinci, si bude výšku čerpání moci měnit až v březnu. Takovéhle různé věci bylo potřeba široce komunikovat, a to co nejdříve. [[V sále je silný hluk.]] To je tedy k tomu jednomu bodu - předvídatelnost, ztráta důvěry veřejnosti vlastně v kvalitu veřejné správy. A druhá věc, kterou chci říct. Podpora rodin, podpora rodičovství a zároveň i podpora kvalitní a široce dostupné předškolní péče -
Já se omlouvám, paní poslankyně. Dámy a pánové, prosím o ztišení, ať může paní poslankyně Richterová dokončit svůj projev. Prosím, pokračujte.
Děkuji - a péče o malé děti. A v podstatě to je tedy téma zákona o dětských skupinách, ať už se jim bude říkat jakkoliv, na jméně nezáleží. Jde prostě o zákon týkající se toho, jak budou financována zařízení pro děti předškolkové, děti typicky mezi rokem a půl a třemi lety věku. A tento zákon je zase někde v meziprostoru, někde visí, financování je z eurofondů, není výhled, jak to bude do budoucna. A tohle je přitom klíčová věc pro rodiny s malými dětmi, jestli opravdu pro ně bude místo třeba ve dvou letech věku dítěte, jestli opravdu ta péče bude kvalitní, protože nebude přehnaný počet dětí na typicky jednu paní učitelku. U toho chci jenom připomenout, že debata o počtu dětí na jednu učitelku, jednoho vychovatele, v mateřské škole, domnívám se, že ještě ani nezačala. A přitom těch 24 dětí třeba ve věku tří let prostě není zvládnutelné tak, jak jsou dnes u nás nastaveny limity. Závěrem chci zdůraznit, že to handrkování, kterého jsme byli okolo rodičovského příspěvku na politické scéně svědky, mně připadá pro rodiče nedůstojné. Domnívám se, že si to nezaslouží a bylo by do budoucna třeba takové handrkování nezažívat. Bylo by třeba mít pravidelné, mírné zvyšování, ne takovéto skoky. To byla podstata zase pirátského návrhu pravidelné, mírné valorizace. Ten byl odmítnut. Ale já to chci připomenout. Za několik let totiž zase někdo další patrně předloží skokové navýšení a budeme zase ve strašně podobné situaci. A to je prostě nedůstojné a takovýto kolotoč dohadů a ve finále nespravedlnosti vždycky pro někoho by, domníváme se v Pirátech, neměl pokračovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S faktickou poznámkou nyní vystoupí pan poslanec Holomčík. Prosím máte slovo.
Děkuji za slovo, vážené dámy, vážení pánové. Já bych si dovolil zareagovat a trošku doplnit paní kolegyni Richterovou. Píší mi moji vrstevníci, kamarádi, kamarádky, kteří mají stejně jako já malé děti, o tom, že vlastně nevědí, jak to od Nového roku bude, a dost často ty jejich zprávy obsahují různé nadávky, které říkali úředníkům a úřednicím na úřadech, když se ptali, co bude, a oni jim to nebyli schopni říct. A já jsem se jich prostě zastával. Vím, že není moderní zastávat se úředníků, ale prostě v tomhle případě úředníci na úřadech s odpuštěním vyžírají neschopnost koalice se domluvit na tak zásadní věci, jako je rodičovská, jako je rodičovský příspěvek. Jestliže chceme, aby náš stát poskytoval občanům kvalitní služby, tak přece ti lidé, kteří na úřadech pracují, jsou ty klíčové spojky. A já si rozhodně nepředstavuji, že se tímhle způsobem vytváří nějaké kvalitní nebo příjemné prostředí pro lidi, které potřebujeme k tomu, abychom byli schopni jako stát poskytovat občanům kvalitní služby. A tohle mně přijde - o tom se moc nemluví, ale přijde mi to strašně důležité říct. My klademe na úředníky řadu povinností a tímhle jsme je prostě demotivovali docela zásadním způsobem. Tak bych byl rád, kdyby ta koalice začala fungovat trošku víc systematicky, protože tohle je fakt naprosto neúnosné. Děkuji.
Děkuji. Nyní v rozpravě vystoupí pan předseda Kalousek, po něm pan předseda Stanjura, který se teď přihlásil. Prosím máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, konzistentně se svým chováním v prvním druhém i třetím čtení poslanecký klub TOP 09 podpoří senátní návrh a dovoluji si vám ho doporučit. Pokud senátní návrh nebude schválen, podpoříme i návrh sněmovní. Ale podpoříme ho s pocitem, že 70 až 80 tisíc rodin s malými dětmi budou mít oprávněný pocit diskriminace, a já jsem přesvědčen, že ty necelé 2 miliardy korun za tento pocit u těchto rodin opravdu nestojí. Ale to je na vašem zvážení. Nyní dovolte, abych složil hold dlouholetému profesionálu - sociální demokracii. Protože politika je svým způsobem řemeslo a vyžaduje svoje dovednosti, a pokud se někomu něco povede, má to kolega umět ocenit. Vám se sice, kolegové ze sociální demokracie, nepodařilo, ač jste to avizovali, prosadit vyšší platy pro učitele, vám se sice, kolegové ze sociální demokracie, s pravděpodobností blížící se jistotě nepodaří prosadit ani férovější rodičovský příspěvek, ač jste to rovněž avizovali, ale na druhou stranu se vám mistrně podařilo zdvojnásobit poplatek na katastrálním úřadě. A to je prostě potřeba ocenit. Ty priority jsou zcela zřetelné: je to politika pro lidi a já vám k tomu blahopřeji.
Děkuji. Pan předseda Stanjura, po něm pan předseda Výborný. Prosím máte slovo.
Děkuji za slovo. To, co teď budu říkat, nebudu říkat příliš rád směrem ke kolegům ze sociální demokracie, protože jsem je považoval za tradiční politickou stranu, byť levicovou, se kterou se ideově utkáváme o podobu našeho státu a významných systémů veřejných služeb, ať už to jsou daně, zdravotnictví, sociální oblast. A takhle bych mohl pokračovat. Začnu tím, co jsem si přečetl dneska ráno v monitoringu, a to jsou slova paní ministryně Maláčové: Všichni dali za pravdu mému původnímu návrhu. Opozice jako celek, Senát jako celek, mi dali za pravdu, všichni mi dali za pravdu. - No evidentně ne. Evidentně ne. - Budu přesvědčovat své kolegy, poslance a poslankyně, aby podpořili senátní verzi a názor opozice, protože to je můj nápad a můj projekt. - Paní ministryně v tom úspěšná evidentně nebyla. Pět ministerských křesel má větší hodnotu, než to, že paní ministryni dali jejími slovy všichni za pravdu. O nic jiného tady nejde. [[(17.40 hodin)]] Slyšíme dny, týdny a měsíce slova o tom, jak na to nejsou peníze. No dobře. Pomiňme rezorty, které vede hnutí ANO, a zkusme hledat peníze v rezortech, které vede Česká strana sociálně demokratická, a já to hledání ještě zúžím na rozpočtovou kapitolu 313 - pokud se nepletu. Paní ministryně, je to vaše rozpočtová kapitola. [[K ministryni Maláčové.]] 313. Tak se na to podívejme. Nemáme peníze na spravedlivý rodičovský příspěvek. Ale - máme v rozpočtu skoro 800 milionů na poradenské služby. Paní ministryně si to prosadila ve svém rozpočtu, a tím pádem ve vládním rozpočtu. [[Ministryně Maláčová opravuje.]] 780, máte pravdu. Není to 800. 780. Máme, buďme za to rádi, rekordně nízkou nezaměstnanost a rekordně vysokou zaměstnanost. Podívejte se do položky - rozpočtová kapitola 313 MPSV, aktivní politika zaměstnanosti. Skoro 3,5 miliardy K čemu? Pro koho? Zase pro poradenské firmy, které budou zřejmě neustále školit ty, kteří nechtějí pracovat a mohou pracovat. Pak jsou jiní, kteří nemohou. Ale o těch já vůbec nemluvím. Zeptejte se zaměstnavatelů, jestli by rádi zaměstnali české zaměstnance, kdyby byli na trhu. Nejsou. Ale máme 3,5 miliardy v nesmyslné položce aktivní politika zaměstnanosti. A ta samá paní ministryně říká: Nejsou peníze, to je realita. Nepřesvědčila jsem hnutí ANO. Ona ty peníze má v tom rozpočtu, ale raději to nesmyslně vyhodí, místo aby to dala mladým rodinám. Takhle jednoduché to je. My jsme to v rozpočtu identifikovali, ty částky. Navrhli jsme je ušetřit. Ale i sociální demokraté hlasovali proti. Kdybych měl shrnout postoj paní ministryně k spravedlivému rodičovskému příspěvku, tak kdybych použil oblíbenou část oblíbené pohádky - odvolávám, co jsem odvolal, a slibuji, co jsem slíbil, ale škoda té pohádky, tak raději bych použil zásadové stanovisko paní ministryně. Jsem pro, jsem proti. Jsem pro, jsem proti. Jsem pro, jsem proti. A nakonec poslechnu Andreje Babiše. Přesto, že jsem všechny přesvědčoval o své pravdě. A můžete mi vykládat, jestli by to bylo porušení koaliční smlouvy. To je nám fakt jedno. To je nám skutečně jedno. Mimochodem v minulém bodě jste porušili programové prohlášení vlády o daňové neutralitě a nezvyšování daní. A ještě jste si zatleskali. Skvělé. Můžete. Ale neříkejte, že nejsou 1,5 nebo 2 miliardy. V minulém bodě jsem to počítal. Jedno promile výdajů. Jedno promile výdajů. A vy desetitisíce rodin hodíte přes palubu, protože - jak říkala paní ministryně, všichni mi dali za pravdu. Ne, paní ministryně, v tom vám za pravdu nedám. Ten váš původní návrh byl skutečně lepší. Já nemám důvod to nepřiznat. Nás jste přesvědčila, my jsme připraveni hlasovat pro návrh horní komory. Přesvědčila jste horní komoru. Nicméně teplá ministerská křesla jsou přednější než desetitisíce rodin s malými dětmi. Tak to prostě je.
Děkuji. Pan předseda Marek Výborný, poté pan místopředseda vlády Jan Hamáček. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Paní ministryně, vládo, kolegyně, kolegové, já jsem pečlivě poslouchal celou tu debatu a pořád jsem čekal, kdy se tady postaví někdo z vládního tábora, kdy se tady postaví někdo ze sociální demokracie, z hnutí ANO a půjde sem k tomu pultíku. A vaším prostřednictvím, pane místopředsedo - pane kolego Juchelko, vy se neustále tváříte, že jste v pozici těch, kdo hájí zájmy těch rodin, tak pojďte to sem říct. Pojďte jim do očí říct, že 70 nebo 80 tisíc rodin bude nespravedlivě trestáno za to, že vyčerpalo ten příspěvek dřív a nemůže teď čerpat. Pojďte to říct zástupcům iniciativy Také pečujeme - jsou nahoře. A sluší se jim poděkovat za to, jakým způsobem se ne pro sebe, ale pro ty rodiny snažili vás přesvědčit o tom, co je spravedlivé. Kolegové ze sociální demokracie - zarytě mlčíte a koukáte se do lavic. Pojďte to sem říct do očí! Protože to jsou věci, které z mého pohledu jsou skutečně naprosto nepochopitelné. Těch argumentů tady bylo sneseno tolik, to není otázka nějakých rozpočtů. Samozřejmě, že ty finanční prostředky jsou. Chce to jenom mít odvahu a používat trochu selský rozum. Děkuji.
Děkuji. Pan místopředseda vlády Jan Hamáček. Máte slovo.
Děkuji. Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, já nechci zdržovat, ale jako vždycky mě těší ta dojemná starost pravice o osud sociální demokracie. A já chci jenom připomenout, že tady byly doby, kdy tady vládla pravicová vláda. A ti samí, kteří dnes hovoří o tom, že je potřeba zvedat rodičovský příspěvek, že je potřeba myslet na ty rodiny s dětmi, tak na to [[nesrozumitelné]]zapomněli a během svých vlád nejenže nepřidávali, ale škrtali nejen ve výdajích na sociální politiku, ale v platech! Zeptejte se policistů, běžte na policejní stanici, běžte na hasičskou stanici, a zeptejte se, jak to bylo za vás! [[Hovoří velmi důrazně.]] Minus deset a zdanit výsluhy. To byla vaše práce! A nám budete tady něco vyčítat! A kdo vymyslel rodičovský příspěvek? Sociální demokracie! My jsme s tím přišli do vyjednávání s hnutím ANO. A já chci poděkovat našemu koaličnímu partnerovi, že jsme se dohodli, a ten závazek jsme učinili a teď jsme ho prosadili. A vy nám budete něco vyčítat? Začněte u sebe. Začněte u sebe a zpytujte svědomí, jak jste spravovali tuto republiku! A jak jste dělali ty všechny věci pro lidi. My jsme řekli, že chceme zvednout rodičovský příspěvek. Ano, měli jsme trošku jinou představu než náš koaliční partner, ale je to otázka kompromisu. A ODS potvrdí, že když byla ve vládě, tak také musela dělat kompromisy, to já tomu rozumím. Ale ve finále jsme to prosadili. A co nám tady dneska vyčítáte? Začněte u sebe, zpytujte svědomí a běžte se postavit čelem k těm, kteří zažívali ty ústrky - snižování mezd, snižování dalších benefitů za vaší vlády! Ty lidi už to vědí. Už vás... Mají s vámi zkušenost a vědí, co od vás můžou očekávat, tak to neházejte na sociální demokracii! My jsme si prosadili to, co jsme chtěli. Dneska jsme minutu od hlasování, tak nás to prosím nechte odhlasovat. Ale vaše péče o sociální demokracii mě nezajímá. My jsme udělali všechno to, co jsme našim voličům slíbili, a jsme čistí. My máme čisté svědomí. Pochybuji o vašem!
Pan předseda Zbyněk Stanjura s faktickou poznámkou, po něm s faktickou poznámkou pan poslanec Ferjenčík. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Tak já bych poprosil pana předsedu Hamáčka, aby se nezmiňoval o mém svědomí. Já ho mám také čisté. Já nemám starost o sociální demokracii, tu už jsem dávno ztratil. Vy jste říkal, že hájíte zájmy svých voličů. Takže tam nahoře [[na galerii pro návštěvníky]] nesedí vaši voliči? Ti rodiče, těch 70, 80 tisíc rodin, které chcete připravit o toto, nejsou vaši voliči? No, je to možné. Já nevím, čí jsou to voliči. Ale mají pravdu. To je důležité! Jsou tam čtyři, říká pan ministr. No tak slyšíte to dámy, jste tu čtyři. No tak kdyby tam bylo čtyřicet, tak možná by sociální demokraté... Není důležité, čí jsou to voliči! Důležité je, zda mají pravdu. [[Důrazně.]] A mají pravdu. A vy jste podělaní strachy! Tak to byla paní ministryně, která dneska, včera říkala: všichni mi dali za pravdu, budu přesvědčovat své kolegy, aby to podpořili. A jak dopadla, místopředsedkyně vaší strany? Nejste schopni se ani za ni postavit! [[Výkřiky z lavic. Nesouhlas.]] Nejste schopni se za ni postavit! A tady se trapně vymlouváte a taháte sem úplně jiné věci. Neházejte tyto lidi, tyto mladé rodiny přes palubu. [[Výkřiky z lavic: Je to síla.]] Je to síla. Váš postup je síla, přesně tak. Neslyšíte na racionální argumenty, protože jste si něco dohodli. Já jsem ukázal, kde paní ministryně sama mohla najít ty peníze. A radši to dá těm poradenským firmám, než těm rodinám. Na co potřebujeme tu aktivní politiku zaměstnanosti? Koho, za co tam utratíte 3,5 miliardy? Vyhozené peníze! Takže můžete se tady vlísávat a říkat, jak jste skvělí, a děkovat hnutí ANO, ale vy jste včera říkali, ne hnutí ANO, že podpoříte senátní verzi. Slibuji, co jsem slíbil, a odvolávám, co jsem odvolala. To je přístup paní ministryně a z toho se nevylžete!
Následují faktické poznámky v tomto pořadí: pan poslanec Ferjenčík, pan předseda Výborný, pan poslanec Veselý a pan předseda Hamáček. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych si dovolil stručně reagovat na kolegu Hamáčka. Zaprvé Piráti tu ještě nevládli, takže za námi ty škrty nejdou. Každopádně my jsme na rozdíl od vás navrhli pravidelnou valorizaci rodičovské, aby rodiče měli jistotu, že jak bude růst inflace, bude se zvedat i rodičovská do budoucna. Bohužel to vládní koalice zablokovala. Každopádně proč tady vedeme tu debatu s paní ministryní Maláčovou. Tam jde o to - cituji z jejího facebooku z 15. prosince, to je dva dny zpátky. To bych očekával, že si to paní ministryně ještě pamatuje: Proto s předsedou Hamáčkem požádáme poslance ČSSD, aby podpořili senátní verzi. - To píše tady dva dny zpátky paní ministryně na facebooku, aby následně 17. prosince ta samá ministryně požádala Sněmovnu, aby hlasovala pro sněmovní verzi, to znamená pro tu verzi, která nepřidává těch 80 tisíc rodinám. Já to vůbec nechápu, jak má někdo tu drzost psát si na facebook, že žádá svoji stranu a spolu s předsedou Hamáčkem svou stranu o to, aby pro něco hlasovala, a pak se tady vymlouvala, že to nejde.
Děkuji. Pan předseda Výborný. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Pane vicepremiére, já opravdu teď nemám starost o sociální demokracii. Mě zajímají ti rodiče. O ty mně jde. Ke kterým vy se neumíte postavit čelem a říct ano, vás 70 tisíc vezmu a ty peníze vám nedám prostě. Přestože tady paní ministryně dva dny říká něco, pak zase říká něco jiného. Opravdu ta nejistota, kterou tady vyvoláváte, nejprve jim dáte naději, a pak jako pardon, sorry, my jsme se nedohodli, pan premiér nás vyhodil a podobně. Takže opravdu nejde o sociální demokracii. Jde o ty lidi. O ty rodiče.
Pan místopředseda vlády Jan Hamáček, faktická poznámka. Prosím, máte slovo.
Za prvé k Pirátům. Já jsem si nedovolil obvinit Piráty z toho, že u toho byli. To byla reakce na pana kolegu Stanjuru, který, on ne, ale jeho politická strana u toho byla od roku 1991 minimálně a všichni víme, co tady všechno napáchali. A za druhé. Mně ta debata připomíná takové to piš, barde, střádej, a až budeš mít třicet milionů, přijď a zúčtujeme spolu, slovy Cimrmana. A já se ptám. Co jste dokázali vy? Pan předseda Výborný nám tady vyčítá, že jsme se nepostarali. Byli jsme spolu ve vládní koalici. Zaznamenal jsem já, že by vystoupili lidovci a řekli "my trváme zásadně na tom, že se navýší rodičovský příspěvek"? Nic takového nepadlo! Nebo jste to neprosadili. My jsme to prosadili! A já se vás ptám, pane předsedo Stanjuro prostřednictvím předsedajícího, pane předsedo Výborný prostřednictvím předsedajícího - co jste dokázali vy? Nic! My jsme dokázali navýšit rodičovský příspěvek. Byla to naše priorita, my jsme to dokázali. Ne pro všechny, to já beru, ale pro drtivou většinu. Aspoň něco. Vy jste nedokázali vůbec nic!
Následují faktické poznámky v tomto pořadí. Pan poslanec Jurečka, pan předseda Stanjura, pan předseda Bartošek a pan poslanec Holomčík. Pan poslanec Jurečka má slovo. Prosím.
Děkuji. Krásný podvečer milé kolegyně, kolegové. Pár faktických poznámek na pana vicepremiéra Hamáčka. V naší minulé koaliční vládě jsme společně rodinám díky postupnému zvyšování slev na děti přinesli ročně 5,5 miliardy korun navíc. Když byla otázka na pana předsedu Výborného, já jsem v té vládě byl. To je konkrétní odpověď. Napravili jsme křivdu, kterou spáchala tehdy v době krize vláda vedená ODS, a tam jsme navýšili - prosím, nepokřikujte mi za zády, já jsem mluvil o společné koaliční vládě, kde jste byli i vy, kdybyste mě poslouchal. Děkuji. A napravili jsme tu křivdu, kterou tehdy spáchala vláda Petra Nečase, která sebrala slevu na manžela, manželku těm živnostníkům, kteří danili paušálem. My jsme jim to v hodnotě 1,5 miliardy korun ročně vrátili alespoň částečně. Jsou dvě důležité věci, které byly rodinám vráceny. V loňském roce pan premiér Babiš v květnu říkal do médií: našli jsme 8,6 miliardy. Ve stejném roce paní ministryně Klára Dostálová říkala: našla jsem 10 miliard korun. Prosím vás pěkně, je to takový problém, najít v tom velkém rozpočtu 2,5 miliardy korun? A já nemám vůbec problém s tím, abychom to tady společně schválili, abychom si nevyčítali, co bylo před deseti patnácti lety. Já jsem tady nebyl. Mě to fakt nezajímá. Já jsem tady v tento moment pro to, abychom těm rodinám, 75 tisícům rodin, pomohli. Přestaňme se prosím o to hádat. Je to pouhých 2,5 miliardy korun v celkovém rozpočtu 1,6 bilionu korun. To ta vláda neumí najít? My to rádi podpoříme, jestli je potřeba nějakou legislativní změnu v oblasti rozpočtu, což není. Vy na to máte pravomoc to najít. Tak to, prosím pěkně, udělejte a nemám problém s tím, kdyby pan premiér za týden přišel a řekl, byl to můj nápad, já jsem to vymyslel, Sněmovna to podpořila. Mně jde o to, jestli těm rodinám jsme schopni pomoci. Nejde o to, kdo to tady zvedne jako svoje triko, jestli paní ministryně Maláčová, nebo někdo jiný. Děkuji.
Děkuji. Pan předseda Stanjura. Prosím, máte slovo.
Ve vystoupení pana předsedy Hamáčka ještě chybělo, jak před rokem 1989 to fungovalo všechno dobře. A když už chce exkurz do minulosti - co jsme dokázali, pane předsedo Hamáčku? Přivedli jsme Českou republiku do NATO. To je dobře, ne? My jsme přivedli Českou republiku do Evropské unie. To je dobře, ne? Já neříkám, že my sami. Vy jste se ptal, co jsme dokázali. Transformovali jsme komunistickou zemi na normální demokratickou prosperující zemi. To není málo. Takže nemá cenu se vracet a vymlouvat se. Dnes ta debata je v zásadě jednoduchá. Kdyby paní ministryně chtěla, tak ty peníze našla ve svém rozpočtu. Kdyby vláda chtěla, tak to jedno promile výdajů najde ve svém rozpočtu. Ukažte mi vládu, která je schopná odhadnout celkové výdaje státního rozpočtu s přesností na jedno promile. To není možné a je to logické. To není deset procent z rozpočtu, to nejsou desítky a desítky miliard. Je to prostě nespravedlivé. Klidně si to prohlasujte. Půjdeme k Ústavnímu soudu. Uvidíme, co na to řekne Ústavní soud. Měníte pravidla během hry. A 80 tisíc rodin má na to doplatit. A nebude to ani ty 2,5 miliardy, jen tak mimochodem. Ani to nejste schopni pořádně spočítat. Nejste schopni to pořádně spočítat. Pořád ta čísla měníte. Víte, co si myslí ty rodiny? Že každá z nich dostane 80 tisíc navíc. Takhle to prodáváte: 80 tisíc ne pro všechny, ale pro většinu. Ani to není pravda! Tak jim to řekněme otevřeně. Ani to není pravda, pane vicepremiére. Nebo je? Já myslím, že to není pravda. A teď tady budete počítat, kolik máme lidí na galerii? Připadá vám to důstojné? Mně to tedy důstojné nepřipadá. Nevymluvíte se z toho. Vy jste včera ohlašovali a paní ministryně radostně, aby dneska sklopila uši a požádala, abychom hlasovali jinak, než chtěla včera. A pak chcete respekt?
Omlouvám se, pane předsedo, čas. Teď je na řadě pan předseda Bartošek, po něm pan poslanec Holomčík, poté pan předseda Hamáček. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Jak tady tu diskusi poslouchám, tak mám pocit, že lapeni do starých křivd si navzájem vyčítáme, co jsme tehdy neudělali a udělat mohli, místo toho, abychom řešili dnešek teď a tady, co pro ty rodiny udělat můžeme. Osobně mě to mrzí, protože ty rodiče a rodiny nezajímá, co tady bylo před x lety. Ty rodiny zajímá, jakým způsobem jim pomůžeme dneska při tom hlasování. Za sebe mohu říct, že já jsem sociální demokracii v tom fandil. Já jsem, paní ministryně, vaše vyjádření kvitoval a ocenil jsem ho. Věřte, že já se tady na vás nebudu zlobit. Mně je to jenom líto. Já jsem ten krok a to vyjádření, které jste dala, já jsem mu rozuměl a líbilo se mi. Pouze říkám, je mi to líto, protože jsem věřil, že sociální demokracii v hlasování pomůžeme. Díky.
Děkuji. Pan poslanec Holomčík s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Jelikož zde nelze koupit popcorn, dovolím si říct pár slov. Ten spor přece není o tom, jestli něco jde, nebo nejde, jestli jsou na to peníze, nebo nejsou. Ten spor, který se teď tady vede, je o tom, že se nezanedbatelnému množství občanů této země něco přes oficiální média, oficiální kanály slíbilo, a teď se to prostě nedodrží. To je přece ten problém. My tady řešíme, nebo teď ne tady, ale obecně řešíme nedůvěru lidí v politiky, nedůvěru lidí v politiku, nedůvěru lidí ve stát, nedůvěru lidí v demokracii. A proč to je? No přesně z těchhle důvodů, že se lidem něco slíbí, a slibují se věci, které prostě možná nejdou, nebo je politici nechtějí plnit. Takže přestaňme lidem slibovat něco, co prostě nechceme splnit.
Pan místopředseda vlády Jan Hamáček. Máte slovo.
Slibuji, že to je dneska naposledy. Ale tady byly dotazy, co jsme udělali pro rodiny s dětmi. Slevy na dani, dětské skupiny, sdílená pracovní místa - to je všechno práce této vlády, nebo těch vlád předchozích, kde jsme byli s hnutím ANO. Co jste udělali vy? A když jsme u toho, kdo tady drží slovo. Pánové a dámy, co tady přede mnou vystupovali, omlouvám se, že to znovu tahám do resortu Ministerstva vnitra. Běžte na policejní služebnu a běžte se jich zeptat, jak to bylo v tom roce 2010, 2011 a 2012, jak jste jim brali výsluhy, jak jste jim snižovali platy, jak to, co bylo řečeno a slíbeno, neplatilo. Dodneška si to pamatují! A dodneška to napravujeme po vás! Oni všichni vědí, minimálně v bezpečnostních sborech, jak to bylo za vás. A všichni se modlí, abyste se nevrátili!
Pokračujeme ve faktických poznámkách. Pan předseda Vojtěch Filip, po něm pan předseda Kalousek, Stanjura a pan poslanec Jurečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, paní a pánové, kdybych neslyšel ta slova od těch, kteří tady opravdu, co mohli, to rozebrali, kde mohli, tak klidně ukradli, tak bych tomu třeba i uvěřil. Ale já jsem neslyšel nic o tom, že by tady byl příslib v roce 2013 nebo 2014, že vláda zvýší rodičovský příspěvek. A jestli se to odehrává až od chvíle, kdy tady dostala vláda důvěru v červenci 2018, tak nikdo ten příslib nemůže před ten termín dát. Tak nechť tady nevytahují lidé z KDU-ČSL, TOP 09 nebo ODS tyhle záležitosti! Prosím vás, ano, veřejný příslib je veřejný příslib. A jestli tady někdo dodržuje slovo, tak jsou to ti, kteří chtějí, aby to, co bylo slíbeno, také nemuselo být příští rok odebráno, jak vy si to představujete, abyste potopili státní rozpočet. O to vám jde! O nic jiného! A nezlobte se na mě, ještě jedna malá poznámka. Víte, tady se dohadujeme o tom, jestli to je 70 tisíc lidí. Pan předseda Stanjura tady povídal o tom, že to není spočítáno. Víte vy, kolik takových rodin je, kdy 2. ledna tomu dítěti budou čtyři roky a rodiče pobírali příspěvek jenom jeden rok? Copak si mohl ten člověk představit, že bude v roce 2020 opravdu ten příspěvek pobírat? A máte to spočítáno? Nemáte to spočítáno! Takže tady také nelžete! A jestli chcete někomu vyčítat dodržování slova, tak se hlavně zamyslete sami nad sebou!
Děkuji. Nyní vystoupí pan předseda Kalousek s faktickou poznámkou, po něm pan předseda Stanjura.
Děkuji za slovo. Víte, pane ministře Hamáčku prostřednictvím pana předsedajícího, i pane místopředsedo Filipe, až budou psát naše politické nekrology, což může být brzy, tak se klidně s jejich autory hádejme, co kdo kdy v minulosti udělal, z jakých důvodů a za jakých objektivních podmínek. Teď to nemá žádný smysl. Teď si položme jednu jedinou otázku, jestli v okamžiku, kdy hlasujeme senátní nebo sněmovní návrh, jestli je víc fér ten senátní, anebo jestli ten sněmovní je tak nefér, že to za ty necelé 2 miliardy, víc to nebude, že to za ty necelé 2 miliardy nestojí. V porovnání s tím, že vláda má z roku na rok o 100 miliard vyšší příjmy, v porovnání s jinými výdajovými prioritami, ať už jsou to dotace neziskovým podnikatelským subjektům, ať už to jsou slevy na jízdném, jsou to prostě marginální položky. A já se docela normálně ptám: Chcete být za necelé 2 miliardy fér? Jestli ano, tak pojďme schválit ten senátní návrh. Jestli trváte na tom, že budete nefér z politické prestiže - protože o ty 2 miliardy nemůže jít v rozpočtu, který má 1,5 bilionu, to je o politické prestiži - jestliže chcete být nefér kvůli politické prestiži, tak je to váš problém, ale i váš hřích.
Následuje faktická poznámka pana poslance Jurečky. Připraví se paní poslankyně Černochová. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Mám dvě faktické poznámky. Chtěl bych poprosit pana předsedu ČSSD Hamáčka a vicepremiéra v jedné pozici, prosím vás pěkně, zkusme si teď nevyčítat, z vašich úst, jak zde zaznělo, co kdy udělala špatně ODS vůči hasičům, policistům, protože to není argument obhájit krok, kdy špatně uděláme něco teď přece. Přece nebudete chtít poslouchat za čtyři roky, když to bude jinak, jak jste tehdy tady dnes udělali špatné rozhodnutí vůči rodinám s malými dětmi. Ta argumentace je prostě divná, je chybná. Protože někdo udělal něco blbě před šesti lety, proto to mohu teď udělat blbě já jako politik? To mně úplně nesedí. A prosím pěkně, máte, koaliční vládo, ve svém koaličním programovém prohlášení [[ukazuje]] napsáno: "Zavazujeme se aktivně podporovat pracující rodiny s dětmi prostřednictvím daňových slev." Ty daňové slevy od doby, kdy skončila naše koaliční vláda - KDU-ČSL, ČSSD a ANO - tak jste nezvýšili ani o korunu. Je to na stále stejných hodnotách. Já jsem to tady v loňském roce navrhoval, to zvýšení slev pro děti, pro třetí dítě, pro studující dítě. Odmítli jste to. Toto beru jako určitou šanci na reparát, když se nezvyšují tedy ty daňové slevy, které máte v programovém prohlášení vlády, tak abychom to udělali touto formou, že opravdu těm rodičům, kteří mají dítě do čtyř let, dáme tady to, co jim má fakticky správně férově náležet. A moje poznámka ještě na pana předsedu Filipa s tím, jak komunisté drží slovo. No to jsme si mohli vyzkoušet, když mluvil prezident Zápotocký a sliboval, že daňová reforma, měnová reforma určitě nebude. To si myslím, že postihlo celý tento národ docela významně. A mohl bych pokračovat, kdy komunisté drželi, nebo nedrželi slovo. Takže prosím pěkně, pane předsedo, vy se k tomu radši nevyjadřujte. Děkuju.
Paní poslankyně Černochová s faktickou poznámkou, po ní pan místopředseda vlády Hamáček. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Chtěla bych požádat pana ministra Hamáčka, aby méně křičel a lépe artikuloval. To zaprvé. Zadruhé jsem se chtěla zeptat tady pana ministra, jestli skutečně tu éru pana ministra Chovance on považuje za úspěšnou éru v resortu, do kterého nastoupil, protože jestli nám, pane ministře, něco vyčítáte, tak si myslím, že se obraťte více na vašeho kolegu, protože za nás ti policisté alespoň měli v čem chodit, v čem jezdit a čím být chráněni. Tím myslím balistickou ochranu, kterou jste nedokázal ani vy, ani váš předchůdce vyřešit, takže policisté nosí vesty, které neodpovídají balistické ochraně. Myslím si, že neříkám nic nového. Členové výboru pro bezpečnost mě slyšeli v minulém týdnu, kdy jsem chtěla informace, jak toto bude pan ministr Hamáček řešit, protože to skutečně považuji za zásadní. Pane ministře, co jste dokázali vy? Dokázali jste, že jenom v Praze ke konci roku 2019 bude chybět více než 800 policistů, a to včetně takových kapacit a takových lidí, jako byl pan plukovník Mareš. [[Důrazně, velmi hlasitě.]] To je výsledek vaší práce!
Pan místopředseda vlády Hamáček, po něm pan poslanec Ondráček. Prosím, máte slovo.
Dobře. Já se zkusím držet věcného tématu a mluvit pomaleji, aby mi paní kolegyně Černochová rozuměla. A začnu u ní. Tak pokud narážíte na změny v pražské policii a na pana plukovníka Mareše, možná by stálo za to, než tady vykřikovat na mikrofon, tak se setkat s těmi policisty z pražského ředitelství a zeptat se jich, jak to bylo, a zeptat se jich, jestli náhodou pan plukovník Mareš nebyl unaven a nebyl rozhodnut, že po těch desítkách let, které sloužil u policie, už chce dělat něco jiného, a jestli náhodou mu pražské ředitelství policie nenabídlo zaměstnání v rámci policie. Stačilo se zeptat pana generála Lercha nebo pana policejního prezidenta, a možná jste tady na mě nemusela křičet přes mikrofon. [[(18.10 hodin)]] Já si práce pana plukovníka Mareše vážím, jsem rád, že jak pražský policejní ředitel, tak policejní prezident se ho snažili přesvědčit o tom, aby zůstal u policie, ale on prostě nechtěl. A já neumím přesvědčit někoho, kdo nechce dál sloužit, poté co strávil nejlepší léta svého života ve službě tohoto státu. A pokládám za důležité, že policie mu nabídla další existenci v rámci sboru. My jsme ho nevyhodili na ulici. My jsme se o něj postarali. To za druhé. Ale já jsem nechtěl vystupovat kvůli tomu, ale jenom reaguji na paní poslankyni - vesty. Paní poslankyně, já to pokládám za ubohé! Víte, že jestli mně jde o něco, tak mi jde o to, aby policisté, kteří jedou k zásahu, byli vybaveni vším vybavením, které potřebují. A já jsem nedělal výběrové řízení. Já jsem vysoutěžil auta a dneska auta mají a ty balistiky taky vyřešíme. Ale k tomu, co říkal pan kolega Kalousek. Po každém z nás něco zbude. Po mně zbudou ta policejní auta, po někom ty vojenské padáky.
Faktická poznámka pana poslance Zdeňka Ondráčka, připraví se pan předseda Kováčik. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Ono v podstatě to vypadá, že státní sociální podpora se zvrhla v téma bezpečnosti. Ale ono to tak je v podstatě vyprovokováno. Já jsem velmi rád, že z úst pana poslance Jurečky zaznělo to, že snížit platy policistů o 10 % a zdanit výsluhy o 15 % byla chyba tehdejší vlády. Já jsem velmi rád, že to zaznělo z úst právě tohoto politika. Ještě bych byl rád, kdyby to zaznělo také z úst politiků, kteří tehdy byli u vlády. Kdyby se za to omluvili příslušníkům bezpečnostních sborů. Za to, že desítky a stovky z nich dohnali až na osobní bankroty. A také kdyby se našla vůle a ty peníze, které jste jim sebrali nesmyslným zdaněním jejich výsluhových nároků, jste jim také někdy vrátili. A jenom krátce k paní poslankyni Černochové. Paní kolegyně, my jsme se o balistice bavili na posledním výboru pro bezpečnost. Ale přece jste tam byla, když pan policejní prezident říkal, že žádná z těch vest, která je ta problematická, u které se zvažuje podání dovolání, není v přímém výkonu a že slouží pouze k výcvikovým účelům. A je potřeba také říci, že koncepci balistické ochrany jsem zvedl já společně s bývalým poslancem hnutí ANO panem Chalupou, kdy jsme se o toto téma intenzivně zajímali v roce 2015 stejně tak jako vy a donutili jsme Ministerstvo vnitra, resp. Policejní prezidium zpracovat koncepci balistické ochrany. A dnes i přes ty peripetie s problémy s nákupy, které řeší pan ministr, máme více než 60 % policistů, kteří už chráněni jsou. To jsou ta skutečná fakta a byl bych rád, kdyby tady také zazněla. Ale pojďme se vrátit ke státní sociální podpoře, protože to je to důležité téma, které musíme prohlasovat. Děkuji.
Pan předseda Kováčik, připraví se pan předseda Stanjura. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Paní a pánové, my jsme se dostali od rodičovského příspěvku ke všem možným tématům jiným. Já bych např. mohl panu kolegovi Jurečkovi připomenout, že Tonda Zápotocký nebyl první, kdo tu fintu použil. Byl to Alois Rašín. On to od něj jenom opsal. Ale nebudu mu to připomínat, protože to přece není k tématu. Kdyby ty malé děti, tříleté, čtyřleté rozuměly a viděly a měly schopnost posoudit, jak my se tady dohadujeme, to by nám nedaly vůbec dobré vysvědčení. Já si myslím, že už jsme se dostatečně poprali, z košilí či případně neprůstřelných vest pentle nadělali a nezbývá nic jiného, než abychom se postavili k tomu tématu, jak máme. Pojďme tedy hlasovat, ono se ukáže, zač je čeho loket. Děkuji.
Děkuji. Ještě než budeme hlasovat, tak jsou zde další kolegové a kolegyně s faktickými poznámkami. Pan předseda Stanjura, paní poslankyně Černochová, pan poslanec Klaus, pan předseda Kalousek a pan poslanec Jurečka, v tomto pořadí. Prosím, máte slovo, pane předsedo.
S lítostí musím říct, že pan ministr vnitra byl docela úspěšný v tom odvést pozornost. Já opravdu nejsem v tomto bodu připraven debatovat o platech policistů, hasičů, vestách, zbraních a podobně. To opravdu ne. Je vidět, že když chybí argument, když chybí argumenty, které by mohly podpořit sněmovní verzi proti té senátní, tak se hledá cokoli a jde se do roku 2010, nebo ještě do první republiky nebo kam všude. Ale to základní přece zůstává. Paní ministryně selhala, nebyla schopna přesvědčit ani vlastní stranu, tak nás nemistrujte, co máme dělat my. Nás paní ministryně přesvědčila, že ten její původní návrh, a já nezastírám, že to byl její původní návrh, aby dostali všichni, nezastírám to, poctivě to přiznám. Jestli to chcete slyšet ještě dvakrát, klidně to řeknu ještě dvakrát. Nás přesvědčila, horní komoru přesvědčila - vlastní poslance nepřesvědčila. To je strana! Nejdřív si ji zvolí jako místopředsedkyni, a pak na ni vůbec nedají! To je přece divné, to je podezřelé. A my se ptáme: Co za tím je? A jediná logická odpověď je, že se držíte těch křesel. Těch vládních. Nezlobte se na mě! Nic jiného nás logicky nemůže napadnout. Kdyby paní ministryně celou dobu křičela: Nedám to těm rodinám! Nezaslouží si to! - tak váš dnešní postup pochopím. Ještě včera se radovala. A kdyby přesvědčila své kolegy, když byla neúspěšná, tak udělá tiskovku a řekne: Má to mnoho otců, ale já jsem ta matka! [[Pobavení.]] No tak ona bude pravděpodobně matka toho, že desítky tisíc rodin přijdou zkrátka. Nevím, jestli uděláte tiskovku, paní ministryně, já bych to doporučoval. Udělejte dneska tiskovku a řekněte: Milé rodiny! [[Upozornění na uplynutí času k vystoupení.]] Já se přihlásím ještě jednou.
Paní poslankyně Černochová s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji. K panu Ondráčkovi vaším prostřednictvím. Ano, to tam bylo řečeno o těch vestách. Na druhou stranu tady tedy evidentně vznikla státu škoda v hodnotách desítek milionů korun. Protože přeci není možné, aby se takto nakoupená balistická ochrana, která měla sloužit policistům, používala pouze na cvičné účely. Za desítky milionů korun. Za prvé. Za druhé k panu Marešovi. Pane ministře, vy jste asi neslyšel vyjádření pana plukovníka. Pan plukovník veřejně v České televizi, možná i jinde, řekl, že důvody jeho odchodu jsou ty, že srdcaři od policie odešli a srdcaře vystřídali vaši manažeři. K tomu, co ještě říkal pan kolega Ondráček. Pane kolego prostřednictvím pana místopředsedy, já jsem se několikrát jak příslušníkům bezpečnostních, tak ozbrojených sborů omluvila za výsluhy a vysvětlila jim, že skutečně to opatření v době krize bylo nevyhnutelné a mělo platit pouze tři roky. Nemělo platit déle. To, že vláda, ta minulá, zdanění výsluh zrušila až těsně před koncem funkčního období, těsně před volbami, to asi o něčem vypovídá. A věřte mi, a myslím si, že v tomhle se oba shodujeme, že i vy i já jsme se snažili pro policisty několikrát i zde na plénu navrhnout lepší podmínky, zejména ty finanční, pro to, aby od policie neodcházeli. Alespoň v tomto ohledu můžeme být my dva ve shodě.
Děkuji. Pan poslanec Václav Klaus, připraví se pan předseda Miroslav Kalousek. Prosím, máte slovo.
Dobrý večer, dámy a pánové. My jako Trikolóra podpoříme senátní verzi. A jak tak sleduji tu debatu, tak se mi vkrádá myšlenka, že tady existuje sněmovní koalice ČSSD - ODS - KDU, která má zájem, aby se nikomu nepřidalo nic a vůbec nic se neschválilo, jak sleduji ten čas. Já si to neumím vysvětlit. Vás bych, pane předsedo, vyzval, abyste když tak někomu odebral slovo, když tady mluví o balistických doplňcích, výsluhách, ať už je to třeba ministr, nebo nějaký poslanec z vaší strany, protože to není k meritu věci. Ani Zápotocký, ani Rašín. Mimochodem, Rašín jenom provedl odluku rakouské měny od české koruny, ale to je asi jedno. [[(18.20 hodin)]] A poslední poznámku bych měl k předřečníkovi, který mluvil trošku racionálněji, panu Stanjurovi, vaším prostřednictvím. Já bych vždycky ubíral tím vyhrožováním soudy. Všechna moc pochází z lidu, tím bychom se měli řídit. Když to tady sociální demokracie dnes odhlasuje špatně, tak jim to voliči samozřejmě sečtou. A tím vyhrožováním soudy bych trošku brzdil, protože se to v České republice rozmáhá. Děkuji.
Pan předseda Kalousek, po něm pan poslanec Jurečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Omlouvám se za krátké zdržení, ale nemohu nereagovat na zmínku o padácích, kterou z tohoto místa pronesl první místopředseda vlády. Pane první místopředsedo Hamáčku, v okamžiku, kdy vám došly argumenty, tak jste se snížil k opakování 21 let vyvrácené pomluvy. Mimořádně sprosté pomluvy, která byť byla jednoznačně vyvrácena podrobným vyšetřováním, je stejně tak často opakována tu pirátskou stranou na volebním autobuse, tu předsedou vlády v přímém přenosu z tohoto místa. Nemíním si nechat líbit tyto lži, tyto sprosté pomluvy, a zásadně se proti nim ohrazuji. Omluvu od vás nechci, za to mi nestojíte. O tu se soudím s vaším páníčkem. Ale mohl byste se alespoň stydět, alespoň při vzpomínce, že jste kdysi býval chlap!
Pan poslanec Jurečka, pan poslanec Skopeček, pan poslanec Birke a pan předseda Hamáček budou mít faktické poznámky v tomto pořadí. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Já dvě faktické poznámky. Na opravdu neférovou lež pana kolegy poslance Ondráčka. Ať se podívá do stenozáznamu a ukáže mně, kdy já jsem tady řekl, že souhlasím s tím, že tady byly zdaněny výsluhy a byly sníženy platy policistů. Ukažte mně to, pane kolego. Nikdy jsem to tady neřekl. A já jsem v tu dobu nebyl v politice, KDU-ČSL nebyla v tu dobu ve vládě. A byl jsem členem vlády, která policistům a obecně složkám integrovaného záchranného systému finanční prostředky po letech přidávala, platy jim zvyšovala, a já jsem pro to aktivně také hlasoval. A druhá věc na pana poslance Klause prostřednictvím pana předsedajícího. Vážený pane poslanče, já jsem tady především dnes jako poslanec, který tvoří určitou koalici pro rodinu, koalici, která chce 75 tisícům rodičů, kteří se řádně starají o své děti, a rodinám, pokud mají dneska dvě a více dětí, mají nejnižší průměrný příjem na hlavu, nižší, než je průměrný důchod v České republice, skoro o 4 tisíce korun, tak jim chce pomoct v jejich situaci, protože si to ti lidé zaslouží. Děkuji.
Děkuji. Následuje faktická poznámka pana poslance Skopečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já chci reagovat na pana poslance Kováčika vaším prostřednictvím. Já se chci zastat Aloise Rašína, kterému vděčíme za to, že máme českou korunu. Není to tak dlouho, co tato Sněmovna přijala usnesení, ve kterém tuto úctu vyjadřujeme. Považuji za úplně neuvěřitelné spojit Aloise Rašína s jedním z největších komunistických zločinů, kterým byla měnová reforma. Styďte se, pane poslanče!
Pan poslanec Birke, který je v tuto chvíli posledním přihlášeným. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Tak o mně je obecně známo, že to zase vždycky napálím a zase vyvolám hromadu technických, ale já to tak neudělám. Věřte mi to. Já bych si tady taky mohl vyčítat moji matku za svobodna a všechny a co se stalo před deseti a před patnácti lety... A já to prostě neudělám. [[Krátce se odmlčuje a do ticha se najednou ozývá zvonění mobilu od ministryně financí. Smích v sále.]] Nevím, paní ministryně, jestli to nebyl atentát nebo reakce na to, co jsem řekl. [[Z pléna někdo vykřikl: Odzvoněno!]] Víte, já vás chci poprosit, všechny, ať vpravo, tak i vlevo, ve středu, prosím vás, pojďme hlasovat. Tohle nikam nevede. Já znovu opakuju, to není o tom, kdo začal, kdo nezačal, ta debata nikam nevede, nikam se to neposouvá, dostává se to do osobní roviny, jestli vás to baví, všechny... Promiňte mi to, nebaví nás to možná nikoho, nebo většinu v této sněmovně, je to jenom přetlačovaná několika jedinců a nikam to nevede. Jestli vás můžu jménem svým požádat i přesto, že je tady jmenovaná sociální demokracie jako největší zlo, tak já jako Jan Birke, sociální demokrat, vás prosím, pojďme hlasovat a ukončeme tuhle debatu, která nikam nevede. Děkuji vám všem.
Děkuji. Hlásí se ještě někdo do rozpravy? Do rozpravy se nikdo nehlásí, rozpravu končím. Je zájem o závěrečná slova? Pan senátor má zájem o závěrečné slovo. Prosím, pane senátore, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, nebojte se, nebudu vás dlouho zdržovat, není to mým cílem. Jen bych chtěl prosím apelovat na to a upozornit, že podpora rodin a to, jestli se najdou peníze ve státním rozpočtu, je pouze a jenom otázka priorit. Prosím, zvolte prioritu rodiny, podpořte rodiny. Během diskuse v Senátu vystoupila jedna senátorka za ANO a říkala, že ta rozprava v Senátu ji přesvědčila o tom, že bude hlasovat jinak než hnutí ANO. Já bych chtěl poprosit všechny poslance a poslankyně hnutí ANO, aby našli stejnou odvahu jako tato senátorka a podpořili pozměňovací návrh Senátu. Děkuji vám. Neházejte ty rodiny přes palubu.
Děkuji, pane senátore. Paní ministryně nemá zájem o závěrečné slovo, takže přistoupíme k hlasování. Přivolal jsem poslance, kteří nejsou v jednacím sále. Přistoupíme k hlasování podle § 97 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. [[Někteří poslanci ťukají kartami do lavic.]] Slyším žádost o odhlášení, všechny jsem vás odhlásil, prosím, přihlaste se znovu svými hlasovacími kartami. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře, ve znění pozdějších předpisů, podle sněmovního tisku 490/5, ve znění schváleném Senátem, podle sněmovního tisku 490/6. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 363, přihlášeno 179 poslanců, pro 79, proti 4. Návrh nebyl přijat. Návrh zákona ve znění schváleném Senátem jsme nepřijali. A budeme hlasovat znovu a to podle § 97 odst. 5 jednacího řádu Poslanecké sněmovny. Připomínám, že k přijetí tohoto usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny všech poslanců, tedy souhlasu 101 poslance. Máme nastaven potřebný počet hlasů. Takže přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna schvaluje návrh zákona, kterým se mění zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře, ve znění pozdějších předpisů, ve znění, ve kterém byl postoupen Senátu, podle sněmovního tisku 490/5. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 364, přihlášeno 187 poslanců, pro 186, proti nikdo. Konstatuji, že jsme návrh zákona přijali. Končím projednávání tohoto bodu a předávám řízení schůze.
Přeji hezký večer. Přečtu omluvu. Z jednání se od 17.45 do konce jednacího dne z pracovních důvodů omlouvá poslankyně Monika Jarošová. A nyní přistoupíme k dalšímu tisku. Jedná se o