Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 22. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Eva Irgl, gospa Irena Tavčar, gospa Janja Napast, gospa Marjana Kotnik Poropat, gospod Matevž Frangež, gospod Jakob Presečnik, gospod Branko Kurnjek od 15. ure dalje in gospod Rihard Braniselj od 14. ure dalje. Na sejo sem vabil predsednico Vlade, ministrici in ministre ter generalno sekretarko Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika 5000 volivk in volivcev k 7. in 8. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 22. seje državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 21. februarja 2014, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogih za širitev dnevnega reda. Po dogovoru na 84. seji Kolegij predsednika Državnega zbora 24. februarja 2014 Državnemu zboru predlagam, da dnevni red 22. seje razširi z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnem naročanju, nujni postopek, EPA 1802-VI , in Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev, nujni postopek, EPA 1801-VI . Predloga za širitev ste prejeli v ponedeljek, 24. februarja 2014, in tudi predlagam, da o obeh predlogih za širitev razpravljamo skupaj, o vsakem predlogu posebej pa bomo seveda glasovali. Sprašujem, če želi mogoče predstavnik Vlade, ki je predlagateljica predlogov zakonov, besedo za predmetno razširitev dnevnega reda. Ugotavljam, da ne. Želi mogoče kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo glede razširitve? Želi. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima besedo gospod Grill.
Najlepša hvala. Vsem lep pozdrav! Glede na besedilo obeh zakonov smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke najprej imeli željo in tudi namen, da oba zakona podpremo, da se širi dnevni red in tudi sama vsebina. Vendar iz samih členov ni moč razbrati teksta tako v detajle, kot smo lahko na Odboru za finance s strani predsednika Državne revizijske komisije zasledili oziroma bili opozorjeni na tri sklope, ki so po njihovem mnenju slabi in predstavljajo veliko nevarnost, da ta zakon oziroma oba zakona ne bosta dosegla tistih ciljev, ki jih želimo zasledovati. Prav konkretno so opozorili, kakšne pomanjkljivosti so. Glede na to, da tudi sami niso imeli dovolj časa, da bi lahko dali pripombe v takšnem smislu, da bi se lahko upoštevale v besedilu zakona, njihove pripombe v tekst niso bile vnesene in niso bile upoštevane. Iz navedenih razlogov, predvsem pa zaradi opozoril Državne revizijske komisije v Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je nujni postopek za ta dva zakona neprimeren in se bomo zaradi tega pri glasovanju o širitvi vzdržali, ravno tako pa tudi pri nadaljnjem postopku obravnave. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. S tem smo zaključili razpravo o predlogih za širitev. Prehajamo na odločanje, zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnem naročanju, nujni postopek, EPA 1802-VI . Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Obveščam vas, da bo Državni zbor predlog zakona obravnaval kot 1.a točko dnevnega reda v četrtek, 6. marca 2014. Prehajamo še na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev, nujni postopek, EPA 1801-VI . Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Hkrati vas obveščam, da bo Državni zbor predlog zakona obravnaval kot 1.b točko dnevnega reda v četrtek, 6. marca 2014. Prehajamo še na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in sprejetima dopolnitvama. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 22. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 39 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanske skupine vladajoče koalicije bo odgovorila predsednica Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednica Vlade, ministrici in ministri odgovorijo na vprašanja v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednice Vlade, ministrice ali ministra. O tem določi Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednica Vlade, ministrica in minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Obveščam vas še, da so se v zvezi z današnjo točko opravičili Karel Erjavec, minister za zunanje zadeve, doktor Gregor Virant, minister za notranje zadeve, ter Roman Jakič, minister za obrambo. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskega vprašanja, na katerega v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja, kot sem v uvodu povedal, bo odgovarjala predsednica Vlade magistrica Alenka Bratušek. Prvi bo postavil vprašanje predsednici Vlade gospod Franc Bogovič, Slovenska ljudska stranka. Izvolite.
Lep dober dan spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, spoštovana predsednica Vlade, cenjeni ministrski zbor, še posebej lepo pozdravljeni tisti trije, ministrica in ministra, ki ste prvič danes med nami na tej seji. Od 15. oktobra do 29. novembra je na predlog Vlade Republike Slovenije koalicija po nujnem postopku, kar je neobičajno za sistemski zakon, sprejela Zakon o davku na nepremičnine. Temu smo odločno nasprotovali tako v vseh opozicijskih strankah. Na moj poziv in poziv predsednika Obrtno-podjetniške zbornice gospoda Branka Meha je peticijo proti temu davku podpisalo 80 tisoč ljudi. Prav tako ste dobili veto od Državnega sveta, a vse to ni zadostovalo za to, da ni ta vladni in koalicijski stampedo šel svojo pot. Opozarjali smo na neurejene evidence o nepremičninah, na problematične davčne stopnje, na vprašljivo pomanjkanje okoli pritožbenih postopkov, opozarjali na to, da bodo ljudje imeli velike stroške, če se bo takšen zakon, kot ste ga predlagali, sprejel, na navidezne selitve in podobno. Nismo samo opozarjali. V Slovenski ljudski stranki smo zahtevali celo vrsto odborov, na drugi strani tudi predlagali številne amandmaje, s katerimi smo tudi na osnovi mnenj pravnih strokovnjakov želeli izboljšati ta zakon v samem postopku. Žal so bili vsi amandmaji, z izjemo enega, zavrnjen,i in imamo zakon, kakršen je. Vesel sem, da je Ustavno sodišče vzelo prednostno obravnavo tega zakona in da je tudi na prvi stopnji odločilo najprej glede postopka tako, kakor je. Da so bili izdani informativni izračuni, da pa Davčna uprava ne sme izdajati odločb. Na osnovi teh informativnih izračunov se je pokazalo to, kar smo predvidevali tisti, ki smo tudi s kakšnim delom na lokalnem nivoju poznali posledice tega zakona. Zato vas spoštovana predsednica sprašujem: Glede na velike stroške, ki so jih imeli ljudje, ko je več kot deset tisoč ljudi po nam znanih podatkih urejalo razne zemljiške zadeve, kdo bo pravzaprav odgovarjal za povečanje teh stroškov, ki so nastali v veliki meri zaradi tako sprejetega zakona? Se pravi vpisi v zemljiško knjigo, razne darilne pogodbe in podobno. Konec koncev je to nek strošek, ki se meri tudi v dnevih, dopustih, ki so jih ti ljudje morali jemati, da so šli na različne urade. Veliko dela je bilo narejeno v uradništvu iz tega naslova in nekdo mora za to tudi odgovarjati. Sam sem vas tudi vprašal po politični odgovornosti, kajti na ta zakon in pa kasneje na proračun je bila konec koncev izglasovala tudi zaupnica vam in vaši vladi.
Hvala. Na postavljeno vprašanje bo odgovorila predsednica Vlade.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec, da bom danes lahko še enkrat razložila razloge, zakaj se je vlada morala odločiti za to, kar je naredila. Jaz mislim, da ga ni v tej dvorani, ki se ne bi strinjal, da je konsolidacija javnih financ potrebna. Razlikujemo se pa v načinu in v hitrosti, kako bi to izpeljali. Konsolidacijo javnih financ se da izpeljati, jaz vedno rečem, na tri načine. Prvič, z zniževanjem odhodkov; drugič, z zviševanjem prihodkov; tretjič, s kombinacijo obojega. In točno to tretjo pot je ubrala moja oziroma naša vlada, ko je prevzela vajeti v svoje roke. Zato smo končali z brezglavim varčevanjem, ki je, dokazano v številkah, imel slabe posledice na gospodarstvo. Treba je biti pošten. Davek na nepremičnine ni v celoti nekaj novega, štiri davščine zamenjujemo. To je nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, davek na premoženje, pristojbine za gozdne ceste in davek na nepremično premoženje večjih vrednosti. Skratka, to ni nekaj povsem novega in pozna ga praktično celotna Evropa. Mislim, da sta v tem trenutku dve državi, ki tega davka ne poznata. Lahko vam povem, glede na to, da občasno še vedno slišim, da bi bilo bolje, da bi v Slovenijo prišla trojka, kot da bi sami reševali svoje probleme, je ni države, ki bi bila v programu trojke in ne bi Irska morala v lanskem letu uvesti tega davka, vse ostale države so pa ta davek na nepremičnine, ki so ga že imele, morale dvigniti v znatnem znesku. Potem ne bi mene spraševali, ali je treba, ali je smiselno ali ne, ampak bi preprosto to morali narediti. In še ena stvar je pomembna. Obdavčitev premoženja, če se primerjamo z državami članicami OECD, je Slovenija s temi štirimi davščinami krepko pod povprečjem OECD. 0,6 % BDP poberemo z davki na premoženje, povprečje OECD je 1,8 %. Tudi z davkom na nepremičnine bomo še kar nekaj pod tem povprečjem – približno 1,1 % BDP. Ampak treba je biti pošten in povedati, da se uvedba davka na nepremičnine ni začela z lanskim letom. Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin je bil sprejet v letu 2006. 1. člen tega zakona pravi: "Ta zakon ureja ocenjevanje vrednosti, vrednotenje nepremičnin v Republiki Sloveniji na podlagi množičnega vrednotenja nepremičnin zaradi obdavčenja", to je na prvem mestu, "in drugih javnih namenom, določenih z zakonom." 2006, 2007 se je delal popis. Mislim, da smo leta 2010 vsi dobili domov podatke z informativnimi izračuni vrednosti naših nepremičnin in bili pozvani, da to uredimo. Seveda pa država namesto lastnikov tega ni mogla urediti. In ne nazadnje je do danes za ta projekt, ki je bil že v osnovi namenjen davku na nepremičnine, država plačala 20 milijonov evrov. In kdo mislite, gospod Bogovič, bo pa to vrnil našim državljanom, če projekt vržemo v koš in rečemo, da ni potrebe? 20 milijonov, več kot 13 tisoč povprečnih plač. Več kot 32 tisoč povprečnih pokojnin. Da ne rečem, da bi lahko s tem denarjem obnovili mostove, državne ceste in še kaj. Nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]ki pravite, da bi se ga dalo vrniti, je prav tako doživel veliko ustavnih presoj. Marsikateri odlog je Ustavno sodišče razveljavilo in že leta 1999 je Ustavno sodišče opozorilo, da bi bilo primerno, da se sistem dajatev preoblikuje v davek na nepremičnine. Več pa v dopolnitvi.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev ima gospod Franc Bogovič.
Hvala lepa. S tem odgovorom res ne morem biti zadovoljen in kaže, kaj je problem v naši državi. Mi se niti ne poslušamo, niti ne slišimo. Niti z eno besedo niste odgovorili, kdo bo odgovarjal za to, kar ste naredili ljudem. Tudi vaš odgovor dokazuje odtujenost oblasti od ljudi. Enostavno se ne slišimo več. V tej družbi bi želeli govoriti samo to, kar se nekomu zdi v tistem trenutku, da je dobro govoriti. In to počnete izza tega pulta zadnje leto in danes ste to na odličen način demonstrirali pri nekem vprašanju, kjer je treba pogledati ljudem v oči. In ko se sprejemajo takšni zakoni, spoštovana predsednica, smo tisti, ki smo že na terenu kakšno uro prebili, sprejeli kakšen odlok o stavbnih zemljiščih, pravilno ocenjevali, kakšne bodo posledice. Vehementno ste nas zavračali, da to ni res. Enako vam je sledila koalicija. Isto noč, kot smo govorili o tem davku, smo govorili o proračunu, na koncu pa je bil lep piar vložek zaupnica vladi predsednice, celo že štiri, pet mesecev prej, kot je bilo napovedano. To je fotografija, ki so jo dali na Facebook vaši ministri, ministri vaše vlade. Noge na mizo, vi se pa zajebavajte v tejle dvorani in govorite o davku, vse je dogovorjeno, mi pa počakajmo do jutra, da lahko potem v miru proslavimo. To je odnos, spoštovana predsednica vlade, do ljudi. Ne do tistih, ki opozarjamo na to, kar se v tej državi dogaja, in to je naš današnji ključni problem. Sam nikoli nisem dejal, da sem proti temu davku. In še enkrat, kot sem ničkolikokrat že dejal, ocenjujem, da bi najprej s 1. januarjem 2016 lahko ta davek spravili v življenje, da bi do takrat odpravili tiste pomanjkljivosti, ki so še v tem zakonu. Glede tega pa, da je nekdo drug kriv. Ali je nekdo, če se odloči, da bi pri hiši kupili avto, ga čez pet let kupijo, potem pa nekdo naredi prometno nesrečo [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala, gospod Bogovič. Besedo za dopolnitev odgovora dajem predsednici Vlade.
Dodala bom, gospod Bogovič, tisto, kar sprašujete v svojem poslanskem vprašanju. Zdi se mi pa prav, da ljudem pogledamo v obraz in povemo, kaj sledi, če tega ne bo. Mislim, da je to fer in pošteno do ljudi in ne sledijo lepe stvari. 400 milijonov evrov, kolikor bi jih naj dobili z davkom na nepremičnine, so praktično vsi socialni transferji, ki jih imamo zagotovljene v državnem proračunu. 10 % pokojnin, 16 % plač in lahko nadaljujemo. Ampak spraševali ste me tudi po skupni višini davka na podlagi informativnih izračunov. Lahko vam povem, da bi na podlagi informativnih izračunov znašala višina 407 milijonov evrov. Se pravi, da smo bili pri svojih ocenah precej konservativni, kar je seveda prav. V javnih financah je to treba. Kar se tiče povečanja števila sprememb stalnega prebivališča. Natančnih podatkov o tem je praktično nemogoče dobiti, ker upravne enote ne zbirajo, zakaj človek menja stalno prebivališče. Želela pa bi si, da državljani to delajo zato, ker tam res prebivajo. In še zemljiška knjiga in osebna služnost. Tudi s temi številkami vlada ne razpolaga, smo pa zaprosili Vrhovno sodišče za podatke, ki jih želite in vam jih bom, z veseljem posredovala takoj, ko jih prejmem. Bi pa želela glede služnosti vseeno še nekaj povedati. Osebna služnost je pravica imetnika, da uporablja tujo stvar ali izkorišča pravico. In osebna služnost nastane na podlagi pravnega posla in sodne odločbe. Mislim, da sem petek lahko v enem od dnevnih časopisov prebrala naslov Koristoljubnost se mnogim ni izplačala. Veste, da tudi notarji sami pravijo, da je očitno, da so številni k notarjem prišli zaradi tega, da se izognejo plačilu davka in ne zaradi tega, da uredijo to civilnopravno razmerje, kar bi bilo edino prav. In jaz ljudi pozivam, tisti, ki morajo to urediti, naj uredijo in morajo urediti. Ne urejati tega zato, da se ljudje izogibajo plačevanja davkov. Tukaj pa verjamem, da se strinjate z mano. In še tudi eden od notarjev, da "pred 12 leti jim ureditev služnosti ni ustrezala, zdaj, ko so bile na voljo olajšave, pa so, v narekovaju, navalili vsi". Tak je pač naš nivo. To so besede, ne moje, ampak enega od mariborskih notarjev.
Hvala. Predlog za razpravo o odgovoru ima gospod Bogovič.
Spoštovana predsednica, kar se tega tiče, dajmo vsi skupaj potegniti en nauk. Sprejemajmo takšne zakone, da ne bodo ljudem komplicirali življenja po nepotrebnem. Vsi mi živimo v tej državi in vemo, kakšne so te evidence. Če tega Vlada ne ve, ob vseh ekspertih, in naredi takšen davek, kot je zdaj, bog se usmili Slovenk in Slovencev. To ni problem ljudi, to je problem vlade, ki vlada, in ne pozna države, kateri vlada. To je ta odtujenost, o kateri govorimo. Kar se tiče škode, kaj bo. Ja, smo pozabili, da je Ustavno sodišče imelo na isti dan, ko ste najbrž namenoma na isti dan dali sporočilo, da boste prve popravke naredili zato, da se bes in naval ljudi ustavi, da to Ustavno sodišče sodi o tem davku [[…]]
Gospod Bogovič, moram vas opozoriti, da je v tej fazi treba predstaviti predlog, zakaj boste zahtevali razpravo.
Saj ga bom, gospod Veber, prosim, če mi pustite čas za to, da ga bom predstavil.
Vem, ampak v bistvu polemizirate zdaj v tej fazi, ker vam ne more odgovoriti.
V tem delu je Ustavno sodišče tisto, ki bo še odločalo o tem zakonu. In kdo bo takrat nosil posledice? Zato predlagam, da se opravi razprava o tem zakonu, tako kot sem že ničkolikokrat opozarjal na te posledice in še danes opozarjam na njih. Vlada sprejme na isti dan nek predlog, s katerim, kot ste dejali, 90 % problemov umakne. Pustimo pa 10 % po vašem. Prejšnji teden smo se poslovili od doktor Zagožna, ki je v Mladini leta 1988 dejal, "bila je pšenica, zdaj raste plevel". In v nadaljevanju, da Kardelj v prvi potezi žrtvuje kmeta. Kakršen ste dobili v petek odziv, lahko to samo razširimo, da ste vi žrtvovali poleg kmeta še obrtnika, podjetnika, delovna mesta in podobno. Zato želim, da se opravi razprava in da prenehamo s tem, da slab zakon želimo samo nadgrajevati, ampak spoznamo, da je v tem zakonu en kup konceptualnih napak, jih skupaj odpravimo in potem popravljeni zakon sprejmemo in ga uveljavimo, kot sem že dejal, s 1. 1. 2016. Dajmo ljudem dovolj časa in vse skupaj, da se zakon sprocesira tako, kot se mora. V tem času ste na takem mestu, ko boste morali vi na kakšno finančno vprašanje najti odgovore. Najti tudi odgovore na to, kaj bo s financiranjem občin, kajti takšna situacija, kot je, je onemogočila občinam, da bi izdale za 200 milijonov evrov stavbnega zemljišča. In o tem sem vam govoril pravi čas, lansko jesen, ko ste zakon sprejemali. Zato predlagam, spoštovani predsednik, da to razpravo opravimo in da se spustimo s te višine lepo na tla, tako kot so nas zabili na tla ljudje s svojimi pripombami, in resno, trezno, odgovorno o tem zakonu še enkrat spregovorimo in sprejmemo ljudem sprejemljiv zakon. Upam, da bo ta razprava izglasovana predvsem z rokami koalicije, ki je pač odločilna pri tej zadevi. Hvala lepa.
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 6. marca 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo pa na naslednje vprašanje. Drugo vprašanje predsednici Vlade bo zastavil gospod Jožef Horvat, Nova Slovenija.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana predsednica Vlade, ministrski zbor, drage kolegice in kolegi! Spoštovana predsednica Vlade, v zadnjem času ste večkrat ponavljali tudi v tej hiši, da je situacija v Sloveniji danes boljša, kot je bila pred letom dni. To utemeljujete tudi s povečanjem gospodarske rasti, ki je bila ob vašem prevzemu oblasti minus 4,6 odstotka BDP, v tretjem četrtletju 2013 minus 0,6 odstotka BDP, v petek pa je statistika objavila še podatek o gospodarski rasti v četrtem četrtletju 2013, ta je plus 1,2 odstotka BDP, glede na isto četrtletje leta 2012, kar pomeni, da smo v Sloveniji v četrtem četrtletju lani ustvarjali za 133 milijonov evrov več kot v istem četrtletju leta 2012.Samo kot zanimivost, enako vrednost, torej 183 milijonov evrov je zabeležil tudi državni proračun, in sicer kot primanjkljaj v mesecu novembru 2013. Na tem mestu iskreno želim izraziti čestitke in priznanje vsem v državi, predvsem gospodarstvu, ki so prispevali k pozitivni rasti po osmih zaporednih padcih. Spoštovana predsednica Vlade, sprašujem vas: Katerim ukrepom vaše vlade pripisujete dvig gospodarske aktivnosti v obdobju od prevzema oblasti do konca lanskega leta? Ali mislite, da bo tudi davek na nepremičnine spodbujal gospodarsko aktivnost v Sloveniji? Predstavniki malega gospodarstva, ki predstavlja skoraj 99 % slovenskega gospodarstva, pravijo, da je ta davek za njih poguben. Ali mislite, da bo tudi enormno zadolževanje države v času vaše vlade danes in v prihodnosti, ko bo treba kredite odplačevati, spodbujalo gospodarsko aktivnost? Katere ukrepe za dvig gospodarske aktivnosti načrtujete do konca svojega mandata? Vnaprej hvala za vaše odgovore, gospa predsednica. Verjamem pa, da razumete, da ko vas sprašuje poslanec, vi odgovarjate vsem državljanom.
Hvala. Besedo za odgovor dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec, da bom lahko danes s tega mesta še enkrat ne samo povedala, ampak tudi pokazala, kakšno je dejansko stanje v državi. Vesela sem, da zdaj tudi številke potrjujejo moje besede, da je stanje v državi boljše, kot je bilo pred letom dni. In res je, BDP je prvič po osmih kvartalih, to je dveh letih, lahko vidite tudi na grafu, pozitiven. Vesela sem, da se je leto 2013 končalo, na žalost še vedno negativno, ampak z bistveno manj negativno oceno ali pa številko, kot so bile črnoglede napovedi. Dejstvo je, da se povečuje izvoz. Dejstvo je, da so se bruto investicije povečale, in to zelo povečale, z minus 20 v prvem kvartalu preteklega leta je ob koncu zabeležena rast več kot 20 %, 22 %. Se pravi, razlike so res zelo, zelo očitne. Tudi potrošnja se počasi vrača. Prebivalstvo je potrošilo enako kot pred letom dni, državna potrošnja pa je seveda zaradi tega, ker vsi govorimo, da je konsolidacija javnih financ potrebna, še vedno negativna, je pa bistveno manj negativna kot v preteklih obdobjih. Dve stvari ali pa dve številki, kjer se pa res to še ne pozna, sta brezposelnost in dolg države. Pa se bom k temu vrnila. Najprej bom skušala navesti razloge, ki so pripeljali do tako pozitivnih številk. Najprej smo kot nova vlada absolutno umirili razmere v državi, prenehali smo z neprestanimi grožnjami, kaj vse se bo državi in našim državljanom slabega zgodilo. Prenehali smo z brezglavim nepremišljenim varčevanjem, ampak smo začeli konsolidacijo, uravnoteženje javnih financ izvajati tako, kot je edino pravilno – in to sem enako govorila, ko sem sedela na tisti strani kot opozicijska poslanka – na prihodkovni in odhodkovni strani. Z rebalansom 2013 nismo še dodatno posegali v pravice ljudi, kot je bilo napovedano. S spremembami davkov nismo še dodatno posegali v podjetniško okolje. Izjema je, posebej poudarjam, za določen segment gospodarstva nepremičninski davek, ampak o tem sem nekaj že povedala, pa mogoče tudi ob naslednjem vprašanju, ki se nanaša na to. In ukrepi, ki smo jih sprejemali v lanskem letu, so bili vsekakor pripravljeni s pogledom na gonilno silo našega gospodarstva, to so izvozniki. Dvig DDV, ki se je zgodil 1. julija in ki smo ga morali izvesti, to dobro vemo, ni vplival na izvoznike zaradi načina poračunavanja. In vseskozi smo to poudarjali, da ne bo negativno vplival na gospodarstvo. Številke potrjujejo, da smo imeli še kako prav. Pri nepremičninskem davku bi želela tukaj še enkrat povedati, da je v povprečju za gospodarstvo stopnja enaka, kot je bila tudi z NUSZ, res pa, da so občine to zaračunavale, jaz bom rekla, kar radikalno ali pa katastrofalno različno. Od 0,001 %, skratka da ni bila popolna oprostitev, in ne boste verjeli, vse do preko 3 %. To se z NUSZ dogaja v naši državi istemu slovenskemu gospodarstvu, tudi 3 %. Praktično na vsakem sestanku, kjer imam možnost, ko sedim z gospodarstveniki, preverim, kako na njih vpliva davek na nepremičnine. Prejšnji teden sem sedela s petimi od njih, med njimi Julon, Talum, Paloma. Od petih bodo štirje plačevali nižji davek na nepremičnine. Štiri podjetja bodo plačevala nižji davek na nepremičnine. Pripravili smo posojilni sklad za mala in srednja podjetja preko SID banke, pospešili smo črpanje evropskih sredstev, kar je prav gotovo vplivalo na povečanje bruto investicij. Toliko, kot je naša država v lanskem letu počrpala evropskih sredstev, ni nikoli v tej finančni perspektivi.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Želel sem, spoštovana gospa predsednica, nekaj povsem drugega. Poglejte, statistiko vsaj mi poslanci lahko beremo, berejo tudi državljanke in državljani, beremo časopise in vidimo, kaj se dogaja. Tudi kaj sami izračunamo. Jaz sem želel, spoštovana predsednica, da identificiramo skupaj tiste ukrepe vaše vlade, ki so prispevali k rasti gospodarstva, kot jo kaže statistika. Zakaj je to pomembno? To je pomembno zato, da bi morebiti potem ukrepe še intenzivirali, če je seveda to možno. Zdaj vi pravite in razlagate, kot da bi za podjetja celo davek na nepremičnine oziroma odprava nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča pomagala gospodarskemu razvoju. Nikakor se s tem ne morem strinjati. Mi se tudi dobivamo. Poslanska skupina Nove Slovenije se je dobila z vodstvom Obrtno-podjetniške zbornice, minister za gospodarstvo se bo strinjal, 99 % slovenskega gospodarstva, morda nekaj manj, predstavlja malo gospodarstvo, in to malo gospodarstvo je treba negovati. In oni so izjavili, predstavniki zbornice, da je ta davek za njih poguben. Zato sem nekako razočaran in želim še enkrat ponoviti vprašanje. Identificirajte Državnemu zboru in državljankam in državljanom te države konkretne ukrepe te vlad:, zakone, podzakonske akte, uredbe vlade in tako naprej, ki so pripomogli k večji gospodarski rasti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora ima predsednica.
Hvala. Ne bom še enkrat naštevala vsega, kar sem povedala. Ni pa nujno, da uredbe, razni drugi vladni akti sami od sebe spodbujajo gospodarsko rast, da bi jih zdaj naštevala. Ampak še enkrat. Črpanje evropskih sredstev, o katerih smo tudi v tej dvorani velikokrat govorili in sem bila kritizirana, je, mislim da za 15 % večje kot kadarkoli. To je vplivalo na bruto obseg investicij, in to je vplivalo na gospodarsko rast. Posojilni sklad v okviru SID banke, kjer je na voljo 500 milijonov evrov po bolj ugodnih pogojih, kot so bili na bankah. Seveda je sama sanacija bank prav gotovo, in to poudarjam od začetka, v največji meri namenjena pomoči gospodarstvu. Zavedam se, da tukaj še nismo na cilju in da podjetja še nimajo dovolj olajšanega dostopa do financiranja. Ampak vse to skupaj, mislim, da ni treba naštevati zakonskih sprememb, spoštovani poslanec, očitno kaže, da stvari gredo v pravo smer, ampak daleč od tega, da bi na teh dobrih številkah zaspali. Zavedamo se, da je treba delati naprej. In delali bomo. Zmanjšanje administrativnih ovir. S katerim koli tujcem govorim, mi vedno bolj kot o davčnem bremenu govori, da je v Sloveniji preveč administrativnih ovir. Lotili smo se tega, zbrali na enem mestu, kaj bi po naši oceni bilo treba spremeniti, delamo na tem, se pa ne da vseh stvari, še posebej tukaj bom rekla na tem administrativnem delu spreminjati čez noč. Še naprej bomo aktivno delali na pospešen črpanju evropskih sredstev, ker, roko na srce, je to praktično edini razvojni denar, ki ga v Sloveniji v tem trenutku premoremo. Nadaljnje izboljšanje dostopa podjetij do finančnih sredstev, se pravi denar, ki smo ga v tem trenutku namenili za banke, mora čim hitreje priti do gospodarstva. In tukaj zelo aktivno delamo na tem. In ne nazadnje, zakon je že bil sprejet, pomoč pri razdolževanju in prestrukturiranju podjetij. To je naša naslednja velika naloga, da bo našemu gospodarstvu v nadaljevanju še lažje. Zavedam pa se, da naše državljanke in državljani vsega tega, kar se zdaj kaže v številkah, še ne občutijo. Ampak tudi do tega, da bodo državljanke in državljani to občutili, bo prišlo. In to kmalu.
Hvala. Predlog za razpravo o odgovoru ima gospod Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Drugi odstavek 246. člena poslovnika Državnega zbora mi dopušča, da kolegicam in kolegom predlagam, da sprejmemo sklep o širši razpravi o odgovorih predsednice vlade na moja poslanska vprašanja. Soglašam s tem, da je statistika eno, drugo pa je realno življenje in to, kar dejansko od statistike, ki za enkrat dobro kaže glede gospodarske rasti, bodo od tega imeli državljani. Spoštovana predsednica vlade, jaz sem le pričakoval, da boste jasno povedali, vsaj en ukrep vlade, da je to ta in ta zakon, da je to, ne vem, Zakon o DDV, da je to Zakon o davku na nepremičnine, ki spodbuja gospodarstvo. Tako se je nekako dalo razumeti. Ampak mislim, da je potrebna razprava o tem, da identificiramo ukrepe, ki jih je v tem letu sprejela vlada in koalicija, da vidimo, kateri so bolj, kateri manj prispevali h gospodarski rasti in da zapišemo nabor tudi novih ukrepov. Lahko bi rekli, pa pustimo zdaj, vemo, kaj lahko rečemo o statistiki, ampak če nam zdaj statistika dobro kaže glede gospodarske rasti, lahko razumemo tudi, da zdaj je pa gospodarstvo v naletu, če je to res, potem dajmo temu gospodarstvu pospešek. In jasno povejmo, jasno artikulirajmo, kateri so ukrepi za pospešitev gospodarske rasti, za nova delovna mesta, ker tu je pravzaprav največji problem. Dokler mi ne bomo ustvarili, pa še enkrat pravim, ne da se čez noč, ampak dokler ne bomo ustvarjali vsaj 60 tisoč novih delovnih mest, tukaj mislim seveda saldo novih delovnih mest, do takrat ne bodo naši podsistemi normalno financirali ne zdravstvo, ne šolstvo, ne pokojnine in tako naprej. In res, kolegice in kolegi, o tem, kaj je vplivalo na večjo aktivnost gospodarske rasti, moramo opraviti razpravo, da identificiramo pozitivne in seveda tudi negativne ukrepe, da se morda odločimo, katere reforme, ki jih do sedaj ni bilo, katere reforme so potrebne, da jih sprejmemo v Državnem zboru za hitrejši razvoj gospodarstva in večjo blaginjo državljank in državljanov. Prosim za podporo temu mojemu proceduralnemu predlogu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 6. marca 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na tretje vprašanje, ki ga bo postavil gospod Jože Tanko, Slovenska demokratska stranka.
Hvala lepa. Danes so nepremičnine vodilna tema, očitno, teh poslanskih vprašanj, ne brez razloga, kajti opozorila Slovenske demokratske stranke in drugih opozicijskih strank ter civilne družbe niso bila upoštevana v nobeni fazi postopka, ampak so bila precej cinično obdelana.Z nepremičninskim davkom je vlada zadela v temelje družbe, v družine, v lastnino, gospodarstvo, mlade, onemogle in tako naprej. In ta davek je samo eden od davkov, s katerimi ste jih lani neposredno obremenili. Bistveno ste povišali DDV in katastrski dohodek, pomembno znižali dohodninske olajšave, učinke slednjega bodo državljani šele občutili z izdajo dohodninskih odločb, podražili ste vinjete in tako naprej. Istočasno, ko ste lomastili po družinskih denarnicah in bilancah podjetij, pa je bila vaša vlada in je še vedno izjemno velikodušna do propadajoče tako imenovane Rigelnikove Factor banke in Probanke. Javnega denarja je bilo za ti dve banki tudi v času propadanja vedno dovolj. Uvedbo nepremičninskega davka ste, spoštovana predsednica Vlade, pospremili z argumentacijo, da gre za dodatno obremenitev družin v višini samo 2 ali 3 evrov na stanovanjsko enoto povprečno. Ampak če bi šlo res samo za toliko, tega državljani kljub krizi še opazili ne bi. Tudi zato, ker jih k temu ne bi nihče spodbujal. Da gre za veliko večje obremenitve, pospremljene s številnimi napakami, kažejo nepregledne vrste nezadovoljnih državljanov pred uradi Gursa, Dursa, upravnih enot in še kje. Spoštovana predsednica Vlade: Ali so vas tako številne napake pri odmeri davka na nepremičnine presenetile? Ali so bile vladne priprave za uvedbo davka na nepremičnine zadostne? Ali menite, da Vlada s prekomerno obremenitvijo družin krepi družinsko okolje, s prekomerno obremenitvijo malega gospodarstva pa poslovno okolje, stabilnost, konkurenčnost in ustvarjanje novih delovnih mest? In ne nazadnje, sprašujem vas: Ali menite, da je vaš nepremičninski zakon, ki je zdaj na Ustavnem sodišču, pravično porazdelil bremena? Hvala za odgovore.
Hvala. Besedo dajem predsednici Vlade.
Ja, če sem v kaj prepričana, sem prepričana v to, da je davek na nepremičnine pravično, glede na to, kakšno je naše premoženje, razdelil bremena. Tisti, ki imamo več, večjo vrednost, bomo več davka tudi plačali. Vrste na geodetskih upravah in upravnih enotah smo uspeli praktično ukiniti. Že v petek ste lahko po televiziji videli, da ni praktično nobene gneče več. Je pa dejstvo, da bolj kot z urejanjem podatkov v evidencah so se ljudje, približno 80 % je bilo teh, ukvarjali s tem, kako morajo urediti stalno bivališče, zato da njihov davek na nepremičnine ne bi znašal 0,5, ampak 0,15. Zato tudi odločitev vlade, da v tem trenutku ti dve stopnji izenači. Vseeno se moram še enkrat dotakniti nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, ki ravno tako veliko ljudi prizadene bolj nepravično kot druge državljane v kakšni drugi občini. Že prej sem omenila, da je bilo kar nekaj ustavnih odločb sprejetih za razveljavitve posameznih delov ali pa celo celotnih občinskih odlokov. Ne bom naštevala vseh občin, ampak nekaj jih imam tu zapisanih: Lenart, Domžale, Lukovica, Hoče, Slivnica, Celje, Ptuj in tako naprej. Tukaj je Ustavno sodišče povedalo, da so župani oziroma občinski sveti sprejemali protiustavne odloke in je te stvari bilo treba popraviti. Ampak mogoče še en pomembnejši podatek. Veliko je bilo tudi pritožb na davčne odločbe, in več kot polovica na davčne odločbe, ki se nanašajo na nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Več kot polovica pritožb se je nanašala na ta del. Se prav, dai tudi za nadomestilo ne moremo reči, da je bilo prava rešitev. Res pa je, da je verjetno v očeh marsikoga, glede na to, da se ga plačuje že vrsto let, bolje ali lažje. Ampak naša dolžnost je, da to uredimo pravično, in to pravično za celotno Slovenijo, za vse naše državljanke in državljane. Alternative, ki smo jih imeli na mizi, ko smo se odločali, zakaj davek na nepremičnine in zakaj ne ostalo, je bil, če smo pošteni, tudi krizni davek. Ampak po naši oceni to ne bi bila prava odločitev, ker bi obdavčili že tako zelo obremenjeno delo, ker bi imelo naravo začasnosti in ker konec koncev ni pravičen. Plačali bi ga na primer tudi tisti mladi, ki se prvič zaposlijo, komaj dobijo zaposlitev, nič nimajo, nobene nepremičnine in bi jih obdavčili takoj še dodatno s kriznim davkom, če že govorimo, da nam gre za mlade. Naslednja alternativa – nižanje odhodkov. Jasno in pošteno je treba pogledati v proračun in ugotoviti, da če želiš nadomestiti 400 milijonov evrov, so stvari zelo jasne. Se je treba odločiti, če gremo na transferje posameznikov, kaj od tega bomo ukinjali: otroške dodatke, porodniška nadomestila, transferje za socialno ogrožene, zniževali pokojnine, zniževali plače oziroma odpuščali v javnem sektorju. Ni res, da je nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča alternativa temu. Ustavno sodišče je že leta 1999 reklo, da je treba to stvar urediti, in ni prav, da vsak župan po svoje ureja, koliko bo neko podjetje obdavčeno. Prej sem vam povedala od 0,001 %, do 3 %. Do 3 %. Si predstavljate, koliko manj bo to podjetje, ki je bilo zdaj obdavčeno po 3 %, plačalo po novi davčni stopnji skladno z davkom na nepremičnine. Naša naloga je, in to smo želeli s spremembami, ki jih je Vlada v četrtek sprejela, narediti ljudem čim manj problemov in narediti zakon takšen, da se ga bo dalo implementirati z letom 2014, ker je vse ostalo bistveno slabše za državo in za ljudi.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Tanko.
Hvala lepa. Odgovorili ste samo na eno vprašanje in še na tistega ne točno. O tem, da vas je odmera presenetila, nobene besede. Nobene besede o tem, da gre za prekomerno obremenitev družin in malega gospodarstva v primerjavi z nekaterimi drugimi oblikami gospodarstva. Kar zadeva pa pravičnost, spoštovana predsednica vlade, pa najbrž kaže, da ta zakon ni pravičen, ki je na Ustavnem sodišču. To, da ga popravljate z radikalnimi spremembami količnikov in tudi tisto, kar ste navedli glede učinkov tega zakona, zadeva ni točna. Ta zakon na nepremičnine ima samo 200 milijonov evrov dodatnih učinkov. 200 že tisti zakoni, ki jih odpravljate, ne 400. Tudi kar zadeva vašo ugotovitev, kdo sprejema odloke, ne drži. Župan ne sprejme nobenega odloka. Sprejemajo občinski sveti. Bili ste svetnica, in to bi lahko vedeli. Vendar ob tem ne gre samo za nepravične odmere, spoštovana predsednica vlade, gre tudi za to, da plačujejo ljudje davke za zemljišča, ki niso v njihovi lasti ali pa jih vsaj ne morejo uporabljati. Gre za zemljišča, na katerih je javna infrastruktura kot so ceste, tranfo postaje. To se pravi, da imajo nekega lastnika. Gre za zemljišča, ki so jih uzurpirali predvsem na Dolenjskem neki črnograditelji in sedaj plačujejo davke. Gre za zemljišča, ki jih uporabljajo gospodarske družbe, javna podjetja, gospodarske družbe v državni lasti in tukaj evidence niso urejene. Prav zanima me, kako boste vi dosegli, da bodo te evidence na tem področju urejene, to se pravi, da bodo tista javna podjetja, ki uporabljajo zemljišča zasebnikov, pa niso prepisana, te zadeve uredila in koliko bo to stalo. To je tudi ena od pomembnih stvari, ne samo rezidenčnost. Hvala lepa.
Hvala. Za dopolnitev odgovora ima besedo predsednica Vlade.
Hvala. Veste, zakaj govorim o 400 milijonih? Zato ker sem vam prej povedala cel kup stvari, zakaj tudi nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, v marsikateri občini je bilo, dokazano na Ustavnem sodišču, protiustavno, in so ga morali spreminjati. Edina stvar je to, da je pač uveljavljeno že dlje časa. Jaz sem prepričana, če gremo danes zbirati podpise proti nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča, jih bomo zbrali enako veliko. 80 tisoč. In nepravično, nepravično je bilo to nadomestilo razporejeno po celotni Sloveniji. To kažejo podatki. Še enkrat vam bom povedala primer obdavčitve gospodarstva. Od 0,001 % do 3 %. Poslušajte tudi te argumente in vprašajte te ljudi, ki jih ni tako malo, ki bodo skladno z davkom na nepremičnine plačevali manj. Se pravi, da ni korektno, da nazaj uvajamo davščino, ki bi jo bilo treba spremeniti že nekaj let pred tem. Od leta 2006 se stvari urejajo in ljudje smo pač narejeni tako, da vse ali pa veliko rešujemo v zadnjem hipu. Jaz sem prepričana, tudi če bi ta del ali pa zakon zamaknili, bi se evidence in stvari urejale praktično zadnji mesec, preden bi pošiljali davčne odločbe. Ker smo pa želeli preveriti to, kar me sprašujete, o verodostojnosti podatkov, smo se odločili, da ne gremo takoj z davčnimi odločbami, ampak smo poslali informativne izračune, da ljudje lahko vidijo, kaj jim ta davek prinaša in da lahko uredijo podatke. Ampak še enkrat, največji del problemov se v tem trenutku ne nanaša na urejanje podatkov v evidenci Gurs, ampak 80 % vseh problemov, ki so bili, pa jih ni več, lahko preverite tudi na geodetskih upravah, se je nanašalo na tako imenovano služnost oziroma kako davek iz 0,5 % znižati na 0,15 %. In ker bi praktično popolnoma izničili učinek te višje stopnje, smo se odločili za to spremembo, da tudi ljudem prihranimo pot. Čeprav pa kljub temu vse, ki služnost, ne zaradi izogibanja davku, ampak zato, ker je tako prav, morajo urediti, pozivam, da to še vedno uredijo. Naša naloga je, in to bomo naredili, da evidence izčistimo in uredimo do takrat, preden gredo davčne odločbe do ljudi. In če bo treba, bodo ljudje še enkrat dobili pred davčno odločbo tudi informativne izračune.
Predlog za razpravo o odgovoru ima gospod Tanko.
Hvala lepa. Predlagam, da se o odgovoru predsednice Vlade opravi razprava. Na številna vprašanja, ki so bila postavljena, ni bilo odgovora. Pravzaprav praktično nobenega. Tisto, kar je bilo danih odgovorov, pa so bili netočni, ali je bil naslovnik narobe ali številka narobe ali tudi kaj drugega. Spoštovana predsednica Vlade je tukaj govorila o tem, da so bili številni občinski odloki razveljavljeni. Morda, ampak nisem prepričan, ker je bila razveljavljena morda samo kakšna določba občinskega odloka. In zdaj to kritizirate in navajate kot enega izmed razlogov, da se te zadeve poenotijo. Ampak, gospa predsednica Vlade, kaj pa če bo pa vaš zakon na Ustavnem sodišču razveljavljen? Kaj se bo pa v tem primeru zgodilo? Pa ne bo veljal ne prejšnji zakon, ne sedanji zakon, posledice bodo pa ostale. Kaj bo storila Vlada v tem primeru, ko tako vehementno očita lokalnim skupnostim, ki so imele izvorno pravico, da si nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča uredijo na svoj način, po svojih kriterijih? To je bila njihova pravica. Zdaj pa vi urejate z zakonom, ki bi moral biti ustavno skladen. In v primeru, da se zgodi ustavna neskladnost, da bo Ustavno sodišče razveljavilo dele ali pomembne dele zakona ali cel zakon – kaj pa potem? Še ena stvar je, gospa predsednica Vlade, vi ste ta zakon postavili tako, s takimi določbami, kot da je vse to premoženje, ki ga obdavčuje davek na nepremičnine, pridobljeno na nezakonit način ali na nepojasnjen način. Tako so napisane določbe. Če kdo ne bo mogel plačati, je takoj plomba na tem premoženju. Nemogoče je razpolagati z njim. Vi tega niste sposobni uzakoniti in realizirati pri zakonu na nezakonito pridobljeno premoženje, da bi se na tak način zapisala plomba, ki ga ureja Zakon o pridobitvi premoženja nepojasnjenega izvora. Samo v nepremičninskem davku so tako toge, trde določbe da se nekomu usede državni organ na premoženje. Tega niste sposobni realizirati nikjer. Pa gre v primerih pri kriminalnih dejanjih za nezakonita premoženja, marsikaj v tej bančni luknji je takega, ki je tako pridobljeno, tudi v gospodarskem delu, pa tega Vlada ne zapiše nikoli in nikjer tako togo. Tudi zato ne morete poročati o tem, da se je karkoli na tem področju na tak način zgodilo. Gospod predsednik Državnega zbora, predlagam, da o odgovoru predsednice Vlade opravimo razpravo. Hvala lepa.
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 6. marca 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na četrto vprašanje, ki ga bo postavila gospa Kristina Valenčič, Državljanska lista [[..]]
Hvala za besedo. Spoštovana predsednica Vlade, ministrici, ministri, kolegice in kolegi! V teh dneh je bilo že ogromno povedanega okrog nepremičninskega davka. Tudi danes ste, spoštovana predsednica Vlade, že dodatno obrazložili po posameznih segmentih, pa se bom kljub vsemu tudi sama dotaknila te teme, saj je nepremičninski davek ta trenutek najbolj aktualna tema, ki se dotika slehernega lastnika nepremičnin v Sloveniji. Vzroka, da še enkrat spregovorimo o tem, sta vsaj dva. Prvič. Ta koalicija je z vso odgovornostjo sprejela nepremičninski davek, in tudi danes, ko so se v praksi pokazali prvi večji problem in težave, ne beži pred njimi, si ne zatiska oči, temveč skupaj z vlado išče ustrezne rešitve. In drugič. Množični obisk izpostav geodetske uprave in upravnih enot zagotovo zahteva sprejetje ustreznih ukrepov, ki odpravljajo vzroke za ugotovljene nepravilnosti. Hkrati pa po moji oceni kaže tudi na drug vidik, zaradi katerega se zastavljeni projekt z ustreznimi spremembami mora nadaljevati. To je, da so si državljanke in državljani končno začeli urejati podatke in lastništvo o nepremičninah, ki ustrezajo dejanski rabi. Zavedati se moramo, da gre za enega najobsežnejših projektov, katerega zametki segajo že v leto 2000. Res pa je, da nihče pred vlado Alenke Bratušek iz takšnih ali drugačnih razlogov ni imel poguma, da bi ta projekt udejanjil tudi v praksi. Glede na obseg nepravilnosti in pomanjkljivosti, povezanih z evidentiranjem in vrednotenjem nepremičnin, se državljani in državljanke upravičeno sprašujejo, zakaj Vlada ne razmišlja o podaljšanju rokov za urejanje podatkov. Ne gre namreč spregledati, da si številni državljani podatkov o lastninski pravici v zemljiški knjigi sami ne morejo urediti, saj so odvisni od začetih pa ne zaključenih postopkov, ki jih vodijo drugi državni organi. Zato vas, spoštovana predsednica Vlade, sprašujem: Kakšne scenarije ima Vlada pripravljene v primeru, da kljub vsem v četrtek sprejetim ukrepom evidence do zakonsko predpisanega roka ne bodo ustrezno urejene? V Državljanski listi smo se vseskozi zavzemali za čim manj izjem in čim bolj enotne stopnje. V trenutni ureditvi pa izstopajo poslovne nepremičnine zlasti v segmentu malih in srednjih podjetij. Zato me tudi zanima: Ali Vlada tudi v tem segmentu razmišlja o spremembi davčne stopnje? Hvala za odgovor.
Hvala tudi vam. Besedo dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala. Res se v bistvu že malo ponavljam in tudi zdaj se bom še malo, ker so pač bila tri poslanska vprašanja na to temo. Naša naloga je, da v roku, ki je predviden, zagotovimo ustreznost podatkov. Zato je bila tudi odločitev Vlade, da zagotovi s prerazporejanjem znotraj geodetske uprave, ker v tem trenutku pravijo, da dodatnih zaposlenih ne potrebujejo, ampak bodo to uredili znotraj daljši delovni čas. To naj bi bilo do pol osmih zvečer med tednom in ob petkih do pol sedmih in po potrebi tudi ob sobotah. Verjamem, da bomo s tem uspeli urediti podatke do te mere, da bodo v veliki večini podatki urejeni in ob davčnih odločbah ne bo težav. Moram, čeprav neradi slišijo, še enkrat omeniti nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, kjer sem prej povedala, in želim še enkrat poudariti, da se je polovica vseh pritožb, ki se je nanašala na odmero davkov, če lahko poenostavim, nanašala na to. Polovica pritožb, ki jih je davčna uprava dobivala, se je nanašala na nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Jaz upam, da ta podatek nam vsem v tej dvorani nekaj pove: da tudi s tistim ni bilo vse tako, kot mora biti. To je prva stvar. Še vedno stojimo na tem, da bi bili podatki urejeni v rokih, ki so predpisani. Moja zaveza pa je, da davčne odločbe, dokler podatki ne bodo urejeni, ne bodo šle do ljudi. Jaz sem trdno prepričana, da so vsi scenariji brez davka na nepremičnine slabši, in to slabši za ljudi in slabši za celotno državo. Tudi za gospodarstvo, če želite, ker se bo potrošnja spet začela zniževati. Ne bom še enkrat naštevala številk. Vzamete proračun in lahko preprosto izračunate, kaj pomeni 400 milijonov evrov. To je celoleten znesek. Se pravi, če bi zdaj bilo treba v polovici leta to stvar dobiti nazaj ali pa znižati odhodke, bi ukrepi morali biti še toliko bolj radikalni. Za enkrat smo prepričani, da bomo s potjo, ki smo jo začrtali, uspeli, da bomo, tako kot sem rekla, podatke uredili. Seveda se tudi s tega mesta opravičujem vsem državljankam in državljanom, ki so imeli sitnosti in delo s tem, ampak samo ljudje, samo lastniki smo tisti, ki svoje podatke lahko uredimo. Roko na srce, urejamo jih vse od takrat, ko smo dobili domov, mislim da je bilo to leta 2010, prvič informativni izračun, koliko je naša nepremičnina vredna. Danes je štiri leta od takrat in še vedno so z nekaterimi podatki problemi. Zmanjšali smo vrste s tem, da bo Vlada pripravila zakon, kjer bo poenotila stopnjo za stanovanjske objekte z 0,50 na 0,15, s tem da bomo v Zakonu o množičnem vrednotenju do konca leta 2014 vrednost gradbenih parcel znižali na vrednost stavbnih zemljišč. S tem smo v tem trenutku odpravili dva največja problema, s katerimi se srečujemo. Minister za gospodarstvo bo v tem tednu opravil sestanek z obrtno zbornico, poslušal argumente, ampak sama osebno še vedno stojim na tem, kar sem prej povedala: povprečna obremenitev gospodarstva ne bo večja. Se pa zavedam, da so razlike zaradi sistema, ki je veljal prej, lahko tudi ogromne. In so ogromne. Z velikimi podjetji od Krke, Gorenja, Korektorja, Taluma, Palome, Steela iz Štor, ne vem, s kom vse sem govorila, velika večina njih, in to so vsi izvozniki, ki so gonilo našega gospodarstva, bo tega davka plačevala manj.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Kristina Valenčič.
Hvala lepa. V bistvu ne gre za dopolnitev odgovora, rada bi se zahvalila za podan odgovor, s katerim sem zadovoljna predvsem zaradi dveh jasnih zavez, ki ste ju v svojem odgovoru dali. Prvič to, da dokler ne bodo v največji možni meri evidence usklajene, davčnih odločb ne bo. Drugič, da če bo treba, se bodo tudi dodatno še enkrat izdelali informativni izračuni. In tretjič, še vedno se pogovarjamo oziroma pogovarjate tudi z gospodarstvom. Zato še enkrat, hvala tudi za odgovore.
Hvala. Tudi predsednici Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 20. seji Državnega zbora. Minister za finance dr. Uroš Čufer bo odgovoril na vprašanje Ljudmile Novak v zvezi z upravljanjem in razpolaganjem z nepremičninami, ki so kot predmet zavarovanj prešle v last bank v večinski državni lasti. Gospod Čufer, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo. Najlepša hvala tudi spoštovani poslanki za vprašanje. Kar bi odgovoril, je to, da se je v času krize zgodilo, da so banke pridobile kar nekaj nepremičnin in tudi deležev v podjetjih v svoje zavarovanje, in zdaj je treba najti način, kako te zadeve reševati. Glavni instrument reševanja, ki ga je Vlada naredila, je naredila preko dokapitalizacije bank na eni strani, potem s prenosom slabih terjatev z bank na slabo banko, kjer so tudi prenesene terjatve, velik del terjatev, ki imajo za zavarovanje nepremičnine. In tretja zadeva, ki je zelo pomembna, je, da je Državni zbor decembra lani sprejel tudi nov Zakon o prestrukturiranju podjetij, ki omogoča hitrejšo razdolževanje, spreminjanje slabih terjatev in s tem tudi sproščanje zavarovanj, ki so v zastavi pri bankah ali pri slabi banki.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, imate besedo, gospa Novak.
Državljani me opozarjajo, da so mnoge izmed teh nepremičnin v zelo slabem stanju. Nekatere so nedokončane, nekatere so dokončane, pa vendar nihče z njimi pravilno ne upravlja, jih ne vzdržuje. Zato me zanima: Ali ste izdali tudi kakšna navodila, kako ravnati s takimi nepremičninami, da se ne bi povzročalo še dodatne škode? Pa tudi po drugi strani vemo, da so prav stanovanja zelo draga v Sloveniji, v času gospodarske krize še toliko bolj, in da si mnogo mladih družin ne more zagotoviti svojega stanovanja. Pa me zanima torej: Ali ste izdali kakšna navodila, kako s temi nepremičninami upravljati, da se ne bo povzročala dodatna škoda in ali razmišljate tudi o tem, da bi na nek način reševali tudi stanovanjske probleme mladih družin? Ne nazadnje smo ta stanovanja oziroma te kredite že poravnali, če tako rečem, ko smo poravnali z davkoplačevalskim denarjem luknjo v državnih bankah oziroma v bankah v državni lasti. Predvsem to me zanima: Kako se bo naprej gospodarilo s temi nepremičninami in ali razmišljate tudi o takšnih ukrepih?
Hvala lepa. Izvolite, imate možnost za dopolnitev odgovora, gospod minister.
Svoj odgovor bi dopolnil še v toliko, da pojasnim, da so s formalnopravnega stališča nepremičnine še vedno v lasti upnikov in ne bank, da so upniki tisti, ki za te nepremičnine skrbijo v funkciji dobrega gospodarja, kot bi morali delati s svojim lastnim premoženjem. Zelo malo, če sploh kaj, nepremičnin je bilo dejansko tudi zaseženo s strani bank, ker sam postopek izvrševanja zavarovanj ne gre na način, da potem to banka dobi v svojo last, ampak lahko banka to edino proda po tržnih pogojih. Glede na to, da je trg nepremičnin zaenkrat še relativno neaktiven, se kaj dosti transakcij še ne dogaja, malenkost več kot se je v preteklosti, vendar kljub temu še ne popolnoma, pravzaprav je pričakovati, da bo ta obrat nepremičnin pravzaprav rabil še nekaj časa, čeprav se neki prvi pozitivni signali že kažejo. Kakšnih posebnih navodil nismo izdajali, ker pravzaprav morajo pač lastniki teh nepremičnin, ki so za te nepremičnine vzeli kredite pri bankah, ravnati kot dobri gospodarji in banke ravno tako. Kakšnega posebnega dodatnega mislim, da ne bi bilo treba.
Hvala lepa. Imate predlog? Nimate. Torej lahko nadaljujemo. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, ki so bila postavljena na 21. seji zbora, in sicer ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki bo sedaj odgovoril na vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi z reprogrami tajkunskih posojil. Izvolite, gospod minister, imate besedo.
Najlepša hvala tudi za to vprašanje. Tisto, kar se mi zdi zelo pomembno poudariti, je, ko gledamo situacijo zadnjih 5 let, ko so se pravzaprav banke znašle s krediti, ki jih lastniki niso mogli poplačevati, in ki so jih imele v lasti druga podjetja, je ključna zadeva, ki se je dogajala zadnjih pet let, da so banke več ali manj te kredite reprogramirale, obnavljale, niso pa prispevale k temu, da bi se podjetja dejansko razdolžila. Tisto, kar je pomembno, da naredimo sedaj od decembra dalje, ko so se trije faktorji uspeha združili, da lahko to naredimo drugače, je, da podjetja razdolžimo, in sicer tako, da naprej po vrstnem redu, ki je logičen povsod po svetu, najprej izgubijo lastniki, potem banke v tolikšnjem delu, kot je še potrebno, da lahko ta podjetja normalno zafunkcionirajo, začnejo ponovno iskati nove trge, nove stranke, investirati v razvoj in zaživijo zares prispevek h gospodarski rasti in k ustvarjanju delovnih mest. Poudaril bi to, da v decembru so se nekako trije elementi nekako, bom rekel, soočili. Po eni strani to, da je bil prenos terjatev z bank na slabo banko opravljen po cenah, ki so bom rekel relativno nizke. Po drugi strani je bila slaba banka še dodatno dokapitalizirana, kar pomeni, da ima finančno moč, da lahko prestrukturira podjetje. Tudi banke so bila dokapitalizirane, vsaj nekatere za enkrat, kar pomeni, da imajo finančno moč prestrukturiranja, pomembno je tudi to, da je bil vzpostavljen tudi Zakon o prestrukturiranju podjetij, tako izvensodni kot sodni, ki je uravnotežil razmerje med upniki in delničarji, ker so bili do zdaj delničarji in lastniki pretirano zavarovani v razmerjih do upnikov, in to pravzaprav daje podlago, da lahko pričakujemo pospešeno obdobje razdolževanja in pa prestrukturiranja podjetij, kar je bistveno bolj pomembno kot samo reprogramiranje dolgov. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imate možnost za dopolnitev.
Hvala za besedo. V bistvu moj namen je bil glede reprogramiranja tako imenovanih tajkunskih posojil. Konec meseca januarja smo lahko zasledili, da je Družba za upravljanje terjetev banka odobrila moratorij glede odplačevanja glavnice predvsem družbi ACH, tudi tako imenovani podružbi Protej, ki v bistvu obvladuje ves denarni tok delnic in pa tako imenovani Petanovi družbi DZS, ki dolguje več kot 150 milijonov evrov. In tema dvema družbama je Družba za upravljanje terjatev bank odobrila moratorij. Ali je ravnala enakopravno kot za vse ostale, kot ste sedaj govorili, to je tisto, kar je bistvo mojega vprašanja, spoštovani minister. Družbo za upravljanje terjatev bank nima nadzornega sveta, nadzoruje jo Ministrstvo za finance, v bistvu ga tudi vi nadzorujete. Lahko bi vam celo rekel, da ste predsednik nadzornega sveta kot minister za finance Družbe za upravljanje terjatev bank. Po katerih metodologiji, po katerih temeljih so lahko odobrili moratorij na odplačevanje glavnice tema dvema tajkunoma? Poglejte si samo izplačilo plač gospoda Petana v letu 2009. Ta človek si je v letu 2009 po uradnih evidencah, ki sem jih zasledil, 614 tisoč evrov brute plače izplačeval. Leta 2010 je prejel več kot milijon evrov letno bruto plače. Leta 2011, ko smo bili v globoki krizi, si je iz družbe izplačeval 916 tisoč evrov. Vas kot nadzornika, kot institucijo, kot Ministrstvo za finance, ki nadzoruje Družbo za upravljanje terjatev bank, vas sprašujem: Po kateri metodologiji oziroma ali je Družba za upravljanje terjatev bank ravnala v skladu s kriteriji tudi do ostalih družb, ki so prišle na slabo banko? Zakaj je izdvojila ti dve družbi? To me zanima kot poslanca v Državnem zboru. Najlepša hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala tudi za to dodatno vprašanje. Najprej naj pojasnim, da Družba za upravljanje terjatev bank ima enotirni sistem, kar pomeni, da ima upravi odbor, ki je sestavljen iz izvršnih in neizvršnih direktorjev. Neizvršni direktorji opravljajo tisto funkcijo nadzornega sveta, kot jo običajno opravlja v dvotirnem sistemu nadzorni svet. Drugo stvar bi rekel, da postopki, kako se pristopa k reprogramiranju in k prestrukturiranju terjatev, so po dobri praksi sestavljeni iz več korakov. V prvem koraku prihaja običajno do nekega moratorija predvsem takrat, kadar je vključenih več bank, standstill po angleško, je praviloma brezpogojen in pravzaprav kupi bankam upnicam čas, da se lahko dogovorijo, kako naprej narediti s posamezno družbo, ne da bi ena od bank pravzaprav sprožila aktivnosti, ki lahko pravzaprav zmanjšajo vrednost premoženja, ki ga imajo banke. Znotraj tega obdobja standstilla se potem banke dogovorijo, kako naprej postopati in kako to narediti na kontroliran in obvladljiv način, brez da se zmanjša vrednost premoženja tako za banke kot za slabo banko. To je klasičen postopek, ki se uporablja v večini primerov, pri katerem se v Sloveniji dobra praksa še ni čisto popolnoma izoblikovala. Delamo pa na tem, da bi bila čim prej uveljavljena in bi čim prej lahko normalno funkcionirala.
Hvala lepa. Želite imeti proceduralni predlog? Izvolite za razpravo, gospod Breznik.
Ja, poglejte, v bistvu jaz nisem dobil odgovora. Odgovora nisem dobil, ker gre za diskriminatoren način obravnavanja teh dveh tajkunov. Predvsem gre tudi za zanimivo lastniško strukturo in v katerih podjetjih v bistvu sodelujeta. Gre za totalno izčrpavanje predvsem Term Čatež na račun tega, da se krepi recimo vloga Dnevnika in ostalih časopisnih družb, ki so v lasti gospoda Petana. Tisto, kar je pa najbolj pomembno za vse male podjetnike, za vse gospodarstvenike v tem trenutku, pa je, da imata točno ta dva tajkuna v tem moratoriju samo 1-odstotno obrestno mero za svoje kredite. Ali se vi zavedate, po kakšni stopnji smo se mi zadolžili, ti ljudje bodo lastniško konsolidirali, poskušali biti še naprej lastniki podjetij, ki so jih totalno izčrpavali, med tem časom pa imajo 1-odstotno obrestno mero. Ali to velja tudi za druga podjetja in male obrtnike, ki so med tem časom propadli ali pa so se prenesle njihove terjatve na slabo banko? Ali to velja za vse? To je ključ vprašanja. Na podlagi tega, spoštovana, želim, da se opravi na podlagi poslovnika javna razprava točno na temo reprogramiranja tako imenovanih terjatev največjih tajkunov, ki so šla mimo nekih temeljev,ko lahko govorimo o nekih metodologijah, po katerih se obravnava. In kaj se je na koncu zgodilo? Iz slabe banke rešujemo lastnike, ne pa podjetij. In to je tisto bistveno. Odšli smo od pojma slabe banke. Rešujemo največje tajkune, ne rešujemo pa podjetij. Podjetja bodo imela zamujeno priložnost, na dolgi rok bodo propadala, izgubljajo celo vrsto trgov, izgubljajo celo vrsto nekih konkurenčnih prednosti, ki jih še imajo v tem trenutku. In to je bistvo tistega, kar jaz danes sprašujem. Zato zahtevam še enkrat, kot sem povedal, javno razpravo na to temo, zakaj se diskriminatorno obravnavajo nekateri ljudje v našem gospodarskem sistemu in imajo obresti v reprogramu teh kreditov po 1-odstotni obrestni meri, kar pa je nevzdržno do vseh ostalih ljudi, ki delujejo, malih podjetnikov in tudi tistih, ki sodelujejo v različnih podjetjih, ki so bila prenesena na slabo banko. Najlepša hvala.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu bo državni zbor odločal v četrtek, 6. marca 2014, v okviru glasovanj. Na naslednje vprašanje gospe Marije Plevčak v zvezi z davkom na nepremičnine bo ponovno odgovarjal minister za finance dr. Uroš Čufer.
Najlepša hvala tudi za to vprašanje. Glede na to, da je predsednica Vlade danes že izčrpno dogovarjala na temo davka na nepremičnine razumem, da so vprašanja že absorbirana in odgovorjena skozi njen odgovor.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora gospa Plevčak? Izvolite, gospa Plevčak.
Ja, hvala za besedo. V enem mesecu, odkar sem postavila svoje vprašanje pa do danes, je učinek Zakona o davku na nepremičnine pokazal svoj pravi obraz. Ni pretrda beseda, da je davek krivičen in da gre za napako, ki jo je treba priznati in popraviti. Ljudje so povečini že prejeli informativne izračune in seznanjeni ste, da večina le-teh vsebuje ogromno napak. Pa ne samo napak, ki so posledica nedejavnosti posameznikov v smislu, da niso uredili statusa svojih nepremičnin, tudi te so. Opozarjam na napake organov, neusklajenih evidenc, na nemožnost urediti statusa neke nepremičnine kljub večletnemu trudu. Na to neurejenost smo v Poslanski skupini DeSUS opozarjali že od vsega začetka. Nekaterim ljudem so pripisane v lastništvo tuje nepremičnine, druge nepremičnine so obdavčene večkrat in tako naprej. Napak je skorajda toliko, kot je nepremičnin. Informacije o tem, kako bo ukrepala vlada, so različne, zato vam na tem mestu postavljam dodatno vprašanje in polagam v razmislek, sploh z ozirom na ustavno zadržanje tega zakona, da se odloži izvrševanje tega zakona, da se najprej uredijo in uskladijo vse evidence, naredijo analize učinkov tega davka in ga šele nato naložimo ljudem. Zgolj kadrovska okrepitev Gursa ne bo pripomogla k reševanju te problematike. Ker se vse več govori o tem, da bo ukinjena višja obdavčitev nerezidenčnih stanovanj, samo opozorilo z naše strani. Ta ukrep je edini ukrep, ki drugače obdavčuje lastnike več stanovanj, torej bogatejši sloj prebivalstva in zopet se podpira kapital. Ali imate namen spremeniti stopnjo davka za gospodarske objekte, da se končno zažene naše gospodarstvo? Še nekaj v razmislek, minister. Uvedba kriznega davka, kar smo v DeSUS-u tudi predlagali, a bili zavrnjeni. Ali je sedaj to, po vašem, ustrezna rešitev? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Mislim, da gre za dopolnitev odgovora, ker dodatna vprašanja niso možna. Gospod minister, želite dopolniti odgovor? Nimate odgovora za dopolnitev. Hvala lepa. Gospa Plevčak ne zahteva razprave. Nadaljujemo z vprašanjem oziroma odgovorom na vprašanje gospoda Zvonka Laha v zvezi s katastrskim dohodkom. Odgovarjal bo minister za finance, dr. Uroš Čufer.
Najlepša hvala za vprašanje. Povedal bi, da je bilo v letu 2012 okoli 64 milijonov evrov davka z naslova katastrskega dohodka, v letu 2013 okrog 48 in da v predlogu, ki je bil sprejet, o katerem smo se pogovarjali za letošnje leto smo pripravili drugačno metodologijo, ki pa je omejena s številko, da se več kot 10 % uskladitve ne more narediti na leto. Tukaj bi mogoče podal še dodatno obrazložitev, da je Vlada imenovala tudi strokovno delovno skupino, ki bo pregledala še enkrat vse elemente, ki se nanašajo na katastrski dohodek. Ko bo podala svoje poročilo in ga bomo na Ministrstvu za finance pogledali, bomo ponovno pogledali o zadevah, ki se nanašajo na ta vir prihodka v proračun.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! To, kar ste zdaj odgovorili, bi bilo sicer v redu, vendar na enem od odborov za kmetijstvo smo slišali podatek, da naj bi vlada v proračunu za leto 2014 predvidevala okrog 120 milijonov katastrskega dohodka. Zato tudi postavljam to vprašanje. Zanimivo je, ta podatek mi ni bil znan, da je bilo v letu 2013 pobranega samo 48 milijonov KD. Se pravi, da je bilo po novem zakonu pobranega KD bistveno manj kot do sedaj po starem zakonu. Zanima me, ker če tisto, kar je predvideno v proračunu, drži, je veliko odstopanja od tistega, kar je tudi minister Židan obljubljal vinogradnikom na radgonskem sejmu, da se bo največ za 10 % povečal KD v letu 2014 glede na leto 2013. Zato bom zelo pozoren na te podlage, na te kalkulacijske osnove, ki bodo prišle na dan. Vlada mora te kalkulacijske osnove potrditi najdlje do konca junija, da bo veljalo za obračun v letošnjem letu. Tisti zadnji izračun, ki nam je znan, je prinašal okoli 150 milijonov KD, in to bi pomenilo, glede na to, da se je KD znižal pri njivah, bistveno pa povečal pri trajnih nasadih, vinogradih in sadovnjakih, veliko breme za lastnike. Namreč, tisti lastniki [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]vinogradov plačujejo trikrat: preko davka na nepremičnine bodo sedaj, preko katastrskega dohodka in pa še preko trošarine. In to je velik davek.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Jaz bi se zahvalil za opozorilo. Bomo preverili, če so naše številke točke.
Hvala lepa tudi vam. Nadaljujemo s poslanskimi vprašanji oziroma odgovori. Ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak bo odgovorila na vprašanje Boruta Ambrožiča v zvezi s pripravo strategije za kakovostno staranje, solidarnost in sožitje generacij v Sloveniji. Izvolite, gospa ministrica, imate možnost za odgovor.
Hvala za vprašanje, gospod Ambrožič. Podatki so na nek način zelo resni, kar se tiče demografske slike. Če pogledamo Slovenijo kot večino evropskih držav, je v preteklih desetletjih dosegla izjemen demografski razvoj. Pričakovanje trajanja življenja se je od leta 1960 dvignilo iz 66,11 leta za moške in 71,96 za ženske, na 77 let za moške in 82,9 za ženske v letu 2012. Po Eurostatovih projekcijah za Slovenijo leta 2030 je predvideno pričakovano trajanje življenja za moške 79,4 leta in 85,1 za ženske. Če pogledamo tudi število živorojenih otrok, leta 1979 je bilo približno 30 tisoč rojstev, v letu 2003 polovica, okoli 17 tisoč. In zaradi podaljševanja pričakovane življenjske dobe ter maloštevilčnih mladih generacij se izrazito povečuje delež starejših v celotnem prebivalstvu, in sicer 7,8 % v letu 1961, ta delež starejših je v letu 2013 17,1 %. Demografske spremembe spadajo med tiste, ki jih pogosto ne opazimo na kratek rok, na srednji in dolgi rok pa imajo izjemen vpliv, saj temeljito spreminjajo in preoblikujejo našo družbo. Predvsem je treba imeti demografske spremembe v mislih, ko govorimo o vseh naših ključnih sistemih socialne varnosti, ki so najbolj občutljivi in temeljijo predvsem na medgeneracijski solidarnosti. To je predvsem socialni, pokojninski in seveda zdravstveni sistem in iz tega izhaja tudi nujnost strukturnih sprememb teh podsistemov. V sodelovanju z različnimi vladnimi resorji in nevladnimi in drugimi organizacijami želimo do konca leta 2015 pripraviti strategijo odzivov na demografske spremembe, ki bi na temeljih medgeneracijske solidarnosti in nacionalnega konsenza o ključnih korakih ponudila ustrezne odgovore. Predvsem je pomembno, da bo rdeča nit te strategije poleg medgeneracijske solidarnosti tudi aktivno staranje. V letu 2013, torej v lanskem letu je Slovenija kandidirala na razpisu Evropske komisije v zvezi s pridobitvijo sofinanciranja aktivnosti, povezanih z izdelavo nacionalnih strategij aktivnega staranja. Na tem razpisu je Slovenija še z nekaterimi drugimi državami bila izbrana, zato bodo lahko znanja, pridobljena v okviru aktivnosti iz tega razpisa, koristno uporabljena tudi pri izdelavi naše strategije. Če povzamem, do konca leta 2015 želimo pripraviti to strategijo, pomembno pa je sodelovanje vseh vladnih resorjev kot tudi nevladnih organizacij in drugih. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite možnost za dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Ambrožič.
Želel bi se samo zahvaliti ministrici za zelo spodbuden odgovor, pa tudi za informacije, ki do sedaj javno niso bile znane. Moje vprašanje je spodbudilo tudi dejstvo, ki je spletno evidentirano, da je bila neka oblika strategije izdelana do leta 2010. Če smo res bili uspešni na tem razpisu in bodo celo sredstva za to zagotovljena, da do leta 2015 izdelamo, lahko rečemo, novo strategijo, pa še toliko bolje. Kot ste sami ugotovili oziroma vaše ministrstvo, ne kratkoročno, ampak tudi srednje- in dolgoročno demografska starostna slika Slovenije kliče po nujnih spremembah tako pokojninske zakonodaje kot delovne zakonodaje, pa tudi socialnovarstvene. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev oziroma na prvi krog vprašanj. Prvi v tem krogu bo gospod Zvonko Černač zastavil vprašanje ministru za finance dr. Urošu Čuferju ter ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ministroma, pristojnima za finance in prostor, sem najavil vprašanje v zvezi s kumulativnim zneskom davka na nepremičnine po informativnih izračunih in vprašanje v zvezi z urejanjem evidenc, na kar smo nekako vse opozarjali v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke v tistem kratkem času, ko se je ta Zakon o davku na nepremičnine sprejemal. Takrat smo opozarjali na neurejene evidence, na neprimernost rešitev, na enormno povečanje obremenitev za manj premožne in na znižanje obremenitev za tiste, ki s plačevanjem dotedanjega nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča niso imeli nekih težav, v mislih smo imeli predvsem večje trgovske centre in tako naprej, torej zavezance, ki se jim je z novim davkom nadomestilo bistveno znižalo. Bili smo zavrnjeni, celotna opozicija je bila preslišana, vsa opozorila tudi. Veto Državnega sveta je koalicija Alenke Bratušek preglasovala, preko 80 tisoč glasov, ki so se podpisali pod peticijo, preslišala. Zaradi tega je Slovenska demokratska stranka skupaj z nepovezanimi poslanci in obema poslancema narodnosti že sredi decembra vložila ustavno presojo s predlogom za prednostno obravnavo in začasno zadržanje tega Zakona o davku na nepremičnine. Ustavno sodišče je tej zahtevi ugodilo, postopek poteka. V okviru tega postopka so se očitno izkazali ti argumenti, ki smo jih poudarjali, za utemeljene. Informativni izračuni, ki so jih zavezanci dobili pred slabim mesecem dni, so dokazali, da podatki, ki so bili ob zagovarjanju tega zakona v parlamentu razlagani, ne držijo. Tudi podatek o tem, da se bo povprečna obdavčitev za povprečnega zavezanca s povprečnim stanovanjem povečala za 3 evre mesečno, ki ga je izrekla premierka, seveda ne drži. Ti informativni izračuni so pokazali popolnoma drugačno sliko, o kateri je v svojem poslanskem vprašanju na prejšnji seji Državnega zbora tudi opozarjala poslanka gospa Marija Plevčak, ki danes tudi ni dobila odgovora na svoje vprašanje. Ona je takrat opozarjala na te evidence in na to, da je bila v določenem obdobju vzpostavljena etažnost stanovanjskih objektov, stanovanjskih hiš, večjih stanovanjskih stavb, za katere lastniki pravzaprav tudi vedeli niso. Iz tega naslova je tudi največ napak pri teh izračunih. Pristojna ministra sprašujem, ne tega, kar smo že slišali iz ust premierke, da je finančni učinek 407 milijonov evrov po teh informativnih izračunih, kar je gotovo podatek, ki ga je treba temeljito preveriti, ker ali ne drži ali pa gre za tisti del, ki je priliv državnega proračuna in pomeni 407 krat 2. Kajti glede na višino obvestil, ki so jih dobili zavezanci, je nemogoče, da bi bil ta znesek nižji od tistega, kar je ministrstvo napovedovalo ob uveljavitvi zakona. Zaradi tega bi želel izvedeti strukturo po zavezancih, po davčnih obremenitvah.
Hvala lepa. Gospod Omerzel, imate besedo, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani poslanec gospod Černač, hvala za vprašanje. No, v zaključku ste nekako prišli do tega, da teh 407 milijonov, informacija, ki jo imate, dejansko je tudi 407 milijonov evrov informacija, ki jo imamo mi po prvih informativnih izračunih Gursa. Vendar če gremo korak nazaj, dejansko z informativnim izračunom, ki je pokazal to številko, so se pokazala na nek način tri področja, ki so na operativnem nivoju povzročila težave, kjer smo kot Vlada ukrepali in naredili prve korake. Največji naval oziroma največji del aktivnosti, povezanih z Geodetsko upravo Republike Slovenije, je bil vezan na rezidenčnost. Tu so različne davčne stopnje 0,15 in 0,5 dejansko pokazale težave in problematiko obravnavanja zakona na tak način. Zato smo se kot vlada odločili in dali predlog naprej, da tu uvedemo enotno stopnjo torej 0,15 in ukinemo to razlikovanje med rezidenčnostjo in nerezidenčnostjo. Moram reči, da tudi moje osebno mnenje v tem primeru dejansko je naklonjeno temu, da imamo to enotno davčno stopnjo. Predvsem s stališča, ker nepremičnina je nepremičnina, in jaz mislim, da mora biti obdavčena z isto stopnjo, dve stanovanji morata biti obdavčeni z isto stopnjo, če pa je eno stanovanje namenjeno neki profitabilni dejavnosti, potem pa se ta davek obračunava nekje drugje. Drug del, ki je bil povezan s potrebami po dodatnih informacijah državljanov in državljank je bil vezan na zemljišča za gradnjo stavb in pa za stavbna zemljišča. Tu se zavedamo, da tista zemljišča, torej gradbene parcele, ki so pripravljene za gradnjo stavb, je dejansko njihova vrednost večja, vendar glede na trenutno stanje evidenc in pa glede na stanje, ki ga imajo občine, smo se odločili, da tudi tu poenotimo model vrednotenja. Govorimo torej o enotnemu delu vrednotenja za obe kategoriji in da na drugi strani naredimo en korak naprej in pomagamo občinam predvsem z dodatnimi navodili, predvsem z dodatnim inštrukcijami, na kakšen način te evidence urediti, tako da dolgoročno tudi ta del evidenc uredimo. Zelo pomemben del v sami problematiki je vezan tudi na konec koncev na podatke Slovencev in Slovenk. Dejstvo je, da sami izračuni, sami vhodni podatki že v samem popisu so bili ne dovolj kvalitetni in dejansko smo tako narejeni, da tudi Slovenci in Slovenke v trenutku, ko se ti podatki uporabljajo za nekaj, kar je na konec obračun davka na nepremičnine, smo pred dejstvom, da je treba ta del evidenc enkrat v državi dokončno urediti. In zaradi tega tudi to prehodno obdobje in informativni izračun, da tudi vsak pri sebi doma vidi, ali so to tisti podatki, ki so korektni, ali je treba kakršnekoli popravek iz tega naslova tudi urediti. Glede na ta pritisk smo povečali obseg dela na geodetskih upravah, podaljšali smo delovni čas, po potrebi se bo delalo tudi ob sobotah. Ravno tako smo uvedli informacijske točke na upravnih enotah predvsem zaradi tega, ker je bil pritisk zaradi same rezidenčnosti tudi na upravne enote, s tem pa seveda zagotovili vso potrebno podporo državljanom in državljankam, da pridejo do pravih informacij, da jim pomagamo pri samem popravljanju podatkov za njihove nepremičnine in da dejansko pridemo na koncu do ene res kvalitetne baze, kjer bomo imeli vse te podatke in evidence dobro vodene. En del problematike, ki je tudi bil odprt iz preteklosti, je povezan z zemljiško knjigo, nekje okrog 105 tisoč predmetov, torej parcel je povezanih s tem, da dejansko zemljiška knjiga, ker dejansko so lastniki opravili vpis in pa ne povezano z registrom nepremičnin je predstavljalo problem, vendar tudi na tem področju je geodetska uprava dejansko v vseh primerih nekje v 10 dneh bo te evidence uredila. Tako bo tudi ta segment urejen. In iz tega naslova je ocenjeno, torej vsa ta problematika, da nekje v rangu 40 milijonov evrov je tisti učinek, kjer bo manj pobranega denarja iz naslova davka na nepremičnine.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora gospod Černač? Izvolite.
Hvala. Saj nisem dobil odgovora na svoje vprašanje. Jaz nisem spraševal o noveli tega zakona, ki jo je na hitro Vlada sprejela prejšnji teden, pač pa sem ministra, predvsem pristojnega za finance, spraševal o finančnih učinkih na podlagi informativnih izračunov, ki so jih dobili zavezanci. Sprašujem, kakšen je finančni učinek na podlagi informativnih pooblastil Gursa, po posameznih kategorijah zavezancev. Koliko je tistih po 0,15, koliko je tistih po 0,50, koliko je industrijskih objektov, koliko je energetskih objektov po 0,40 in tako naprej. Se pravi strukturirano po zavezancih, kakšen je predvideni priliv na podlagi informativnih izračunov v povezavi s tistim, kar ste nam razlagali v tem državnem zboru konec lanskega leta, ko je vladajoča koalicije Alenke Bratušek ta zakon potrdila in kjer je bilo rečeno, da so finančni učinki tega zakona 420 milijonov evrov. Glede na desettisoče če ne celo stotisoče napak glede rezidenčnosti 0,15, 0,50 je nemogoče, da je finančni učinek manjši, kot ste ga takrat ocenjevali, ali pa niste imeli ustreznih evidenc, za kar je vsekakor odgovorna vlada in ne ta parlament. Priti moramo do podatkov, da se bomo lahko pogovarjali o tem, kako potem te napake odpraviti. Gotovo ne boste stotisoče napak odpravili s povečanjem uradnih ur, ampak je treba najprej združiti različne baze. Kje je sedaj minister Virant, ki se je oglasil pred meseci ob eni manjši zadevi in je rekel, da te napake, ki so bile stokrat manjše, kot so te sedaj, bodo odpravljene avtomatične preko ureditve ustreznih evidenc. In tukaj na tem področju je popolnoma jasno, da je treba združiti baze podatkov, potem si bodo pa lahko ljudje tiste posamezne specifične primere urejali, ki jih ni mogoče urediti brez njihovega sodelovanja. Na tak način, kot pa sedaj poteka ta zadeva, se bojim, da bodo uradniki zasuti z nepotrebnim delom, ki bi lahko bilo opravljeno na avtomatski način. Zato me zanima: Kolikšen je dejansko finančni učinek na podlagi informativnih izračunov?
Hvala lepa za to dopolnilno vprašanje. Minister Čufer, bi vi odgovorili? Izvolite, minister Čufer.
Najlepša hvala za tole vprašanje oziroma dodatno vprašanje. Zadnji stavek, ki ste ga rekli, koliko je dejanski učinek, vam je že odgovorila predsednica vlade na začetku. Po strukturi nimam pri sebi, ampak lahko tudi ob priliki pogledamo. Bi se pa rad zahvalil za priporočila, v kakšno smer naj stvari rešujemo. Kot je že moj kolega Omerzel povedal, smo te stvari tudi že naredili na prejšnji seji vlade.
Hvala lepa tudi vam. Želite možnost za razpravo? Izvolite, gospod Černač.
Hvala lepa. Jaz sem računal, da bo minister, pristojen za prostor, še kaj dodal glede na to, da je 90 % časa ostalo in da bom vsaj en del odgovora v tem dodatnem poskusu dobil. Žal ga nisem, zaradi tega je prav, da o tem vprašanju sprožimo razpravo v tem državnem zboru. Mislim, da je ta razprava na mestu. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo pretekli teden vložili zahtevo za sklic nujne seje Odbora za finance in monetarno politiko, kjer smo predlagali, da ta odbor pozove Vlado, da prekliče te napačne izračune Gursa, ki so po našem mnenju napačni v več kot 90 % primerov. Predlagamo, da se Zakon o davku na nepremičnine razveljavi in da se pripravijo izhodišča za prenovo davčne ureditve področja nepremičnin. Predlagali smo tudi, da se o teh izhodiščih za prenovo davčne ureditve področja nepremičnin skliče javna predstavitev mnenj. Glede na to, da je Odbor za finance sklican za ta petek, ta nujna seja, bi del te javne predstavitve lahko bila tudi razprava o odgovoru obeh oziroma ne o odgovoru obeh ministrov danes tukaj, za katero predlagam, da se opravi na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora. V okviru te razprave bi bilo prav, da dobimo jasen in nedvoumen odgovor na te izmuzljive odgovore, ki jih poslušamo že od uveljavitve zakona dalje. Najprej smo poslušali o finančni učinkih na ravni 200 milijonov evrov, potem smo slišali ob sprejemanju zakona, da bo izplen tega zakona 420 milijonov evrov, danes je bilo povedano, da naj bi po informativnih izračunih bil kumulativni saldo 407 milijonov evrov. Kako, na kakšni osnovi, če je večina ljudi dobila zaradi neurejenih evidenc 0,50 na nerezidenčnost, čeprav v teh stanovanjih v blokih prebivajo? Kako je to mogoče, če po prejšnji ureditvi šole, vrtci, vse ostalo, kar je javnega, ni bilo obdavčeno, po novem pa je? Kako je to mogoče, če so se davčne stopnje bistveno povečale? Ali je to mogoče zaradi tega, ker se je pa res zmanjšala obremenitev za tiste najbogatejše, in torej ne drži trditev premierke Alenke Bratušek, da bodo bogati plačevali po tem zakonu več, revnejši pa manj? Priča pa smo konkretnemu izračunu za konkretni trgovski center, in sicer s 152 tisoč evrov prejšnjega nadomestila na 42 tisoč evrov davka po novem. Ali so torej to tisti primeri, ki govorijo o tem, da je izplen davka ob tem, da se je z njim bistveno bolj obremenilo revnejše, predvsem tiste, ki imajo lastna stanovanja, ki so si jih prigarali na tak ali drugačen način, in razbremenilo tiste, ki niso imeli v preteklosti nobenih težav s plačevanjem davka. Na vsa ta vprašanja bi želeli do petka jasne odgovore. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu za razpravo bo Državni zbor odločal v četrtek, 6. marca, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo zastavil gospod Franc Pukšič, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo, gospodu Metodu Dragonji.
Hvala lepa podpredsednica. Ministrska ekipa, lep pozdrav! Gospod minister, vprašanje ki bo, se veže na neopravljeno delo na tem ministrstvu, vas pa bom seveda vprašal: Kaj boste naredili, da se kaj takšnega več ne ponovi in kaj boste naredili za to, da tisti, ki so to povzročili, tudi dobijo plačilo za to? Postavil sem ga že v pisni obliki, tako da verjamem, da ste se z osnovami tega vprašanja seznanili. Gre za razpis za inovativne produkte, na katerega so se v prvi vrsti lahko prijavila podjetja. To je tisti razpis, na katerega se je prijavilo tudi podjetje bivšega gospodarskega ministra Stepišnika, Emo – Orodjarna, zaradi česar je potem tudi odstopil. Razpis se je po ministrovem odstopu nenadoma spremenil in tu me zanima, na osnovi katere odločitve. Kdo je bil tisti bog, ki ga je zapovedal, da se bo razpis spremenil nekaj dni pred potekom tega roka in se razširil na regionalne razvojne agencije in na raziskovalce s šesto stopnjo izobrazbe? Prvotno bi se na razpis lahko prijavili tisti s sedmo ali več. Razpis je težak 30 milijonov evrov. Na razpis se je prijavilo, po spremembi, 964 prijaviteljev. In ne bodi ga treba, kaj se zgodi? Razpis se prekliče, ker so bili sumi korupcije, saj naj bi pri pripravi pogojev sodelovale gospe iz agencije, katerih možje so se s svojimi podjetji prijavljali na razpis. Očitno so se nekaj naučili od bivšega ministra. Torej omenjene gospe so se kasneje izločile, svet javne agencije SPIRIT pa je odločil, da Vladi predlaga razrešitev direktorja Skalarja. Samo to verjetno ni dovolj. Zanima me: Zakaj niso iz prijavljenih izločili le podjetja, ki so sporna zaradi sodelovanja omenjenih gospa? Zakaj niso prijavitelji poslali niti enega obvestila o preklicu razpisa? Kdo bo tem podjetjem, ki so imeli stroške, kril te stroške za razpis? Ali bodo ta sredstva sedaj, ko je ta razpis preklican, prekvalificirana ali v povratna ali kam drugam? Imam še sicer nekaj vprašanj, ampak jih bom postavil potem v nadaljevanju. Hvala lepa, gospod minister.
Hvala lepa tudi vam za vprašanje. Izvolite, gospod minister, imate možnost za odgovor.
Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Pukšič! Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo in javna agencija SPIRIT sta 23. oktobra sklenila pogodbo o sofinanciranju projektov v letih od 2013–2015. Na podlagi te pogodbe je SPIRIT 25. oktobra 2013 objavil 30 milijonov evrov vredno javno povabilo podjetjem. MGRT je pri izvajanju razpisa ugotovilo, da so bili štirje člani strokovne komisije zaposleni na agenciji SPIRIT, med njimi tudi vodja postopka in namestnik vodje postopka, sodeč po kasnejših izločitvah tako ali drugače interesno povezani z nekaterimi prijavitelji na javno povabilo. Ker so bile navedene štiri osebe vključene že v pripravo programa in javnega povabila, ni bilo mogoče izključiti iz postopka pregledovanja in ocenjevanja zgolj vlog prijaviteljev, do katerih so navedene osebe izpostavile svojo interesno povezanost v odstopnih izjavah. Vpletenost izločenih članov komisije v pripravo javnega povabila, vsi omenjeni so intenzivno sodelovali tudi pri določitvi pogojev za kandidiranje in meril za izbor projektov, je tudi razlog, da se ministrstvo ni odločilo samo za razveljavitev ocenjevanja vseh prijav ter izvedbe ponovnega ocenjevanja. Zaradi dejstva, da so bile omenjene osebe vključene v postopek javnega povabila že od samega začetka priprave vsebin programa, na osnovi katerega je javno povabilo nastalo, poleg tega pa so bile te osebe dne 23. 1. ponovno imenovanje v podkomisijo za ocenjevanje, kar je z vidika transparentnosti postopka popolnoma nesprejemljivo, zato je bilo zaradi suma za odtekanje informacij že med objavo javnega razpisa ter suma na netransparentnost celotnega postopka javnega povabila treba zaradi velikega tveganja za nadaljnjo zakonito izvedbo javnega povabila odstopiti od navedene pogodbe in pozvati agencijo SPIRIT k preklicu javnega povabila podjetjem. MGRT se zaveda, da je med prijavitelji, ki so kandidirali za sredstva javnega poziva, veliko takih, ki z navedenimi osebami na agenciji SPIRIT niso bile na noben način povezane. Ker ni mogoče posamično določiti, kateri prijavitelji, pripravljavci vlog in podobno so imeli na voljo notranje informacije, MGRT ne more zagotoviti enake obravnave vseh prijaviteljev. Ministrstvo je kot neposredni proračunski uporabnik zavezano k upravljanju nadzora nad porabo sredstev in je odgovorno, da se sredstva dodelijo in porabijo namensko v skladu z zakonodajo. Zato je ravnalo v skladu s pravnimi sredstvi, ki jih je imelo na razpolago. Povedati je v tem primeru treba še to, da stroški priprave prijav na javno povabilo v nobenem primeru niso predmet sofinanciranja. Stroški, nastali z izvajanjem vsake posamezne prijave, so stroški vsakega posameznega prijavitelja, saj prijavitelj šele na podlagi obvestila o sofinanciranju pridobi pravico, da lahko v okviru javnega povabila uveljavlja sofinanciranje stroškov njegovega projekta. Vsi neizbrani prijavitelji pa stroške v vsakem primeru nosijo sami. Ministrstvo za gospodarski in razvoj in tehnologijo bo v sodelovanju z Ministrstvom za finance poskušalo poiskati alternativno rešitev, s katero bo z enako skupino upravičencev zagotovilo sofinanciranje razvojnih projektov. Glede na veliko število vlog sklepamo, da se v Sloveniji pospešeno izvaja razvoj novih produktov, za kar bodo poiskana dodatna finančna sredstva. Pri tem bodo upoštevane tudi pripombe gospodarstva, da podjetja potrebujejo sredstva za lastno udeležbo v projektih. Svet javne agencije SPIRIT je zaradi ugotovljenih nepravilnosti pri izvajanju javnega povabila sprejel sklep, da bo Vladi Republike Slovenije zaradi objektivne odgovornosti predlagal razrešitev v. d. direktorja. Hkrati pa bo ministrstvo izvajalo nadaljnje korake, da se izvajajo strokovne, disciplinske odgovornosti oseb, ki so sodelovale pri pripravi tega razpisa [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]bili v konfliktu interesov.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. To, kar so vam, druge možnosti jasno ni bilo, pripravili, kar ste prebrali, s tem se seveda delno strinjam. Strinjam se s tem, kar ste rekli, gospod minister, stroški prijavitelja so pač stroški prijavitelja. Ampak stroški prijavitelja zaradi tega, da nekdo v agenciji dela netransparentno, da nekdo dela tako, da odtekajo informacije, pa ta prijavitelj nima s tem nič in ni kriv zaradi tega. In tem ljudem je treba sedaj te stroške povrniti ali te prijave obravnavati, tako kot je bilo. Prvič. Drugič. Pravite, da bodo potekali s strani ministrstva naprej dogodki okrog ugotavljanja odgovornosti in tako dalje. Veste, vrana vrani žal velikokrat pač ne izkljuje oka, ampak, če se ve, bi bilo vsaj treba postaviti delavske knjige že zdavnaj torej na mizo in jih odpeljati pred organe pregona. Žal v tej državi so se razpisi in se še vedno delajo razpisi in se prilagajajo nekomu. Tako kot so se pač ti, saj drugače se tudi ne bi vedelo, da je bivši minister Stepišnik vsako leto dobival denar iz teh razpisov. To je seveda kriminalno dejanje, torej odgovornost, jaz mislim, da je potrebna večja, kot pa samo pri direktorju. Kam je denar in kako je to poniknilo, je treba pogledati še marsikaj za nazaj. In še to, kaj bo s temi inovativnimi informacijami. To so bili inovativni projekti, marsikdo je sedaj do teh podatkov prišel in sedaj se lahko zgodi, da bo še to rabil. Predvsem pa minister zanima me v bodoče: Ali boste podpirali tudi vi te subvencije [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, ali želite dopolniti odgovor? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Imeli ste prav, treba je pogledati te osnovne stvari, pravna dejstva in okvire. Tako da ta zgodba ni končana, to bi vam rad zagotovil, in se bomo tako v okviru ministrstva kot celotne vlade potrudili, da bomo zagotovili zakonitost, transparentnost postopkov pri izvajanju javnih predpisov, predvsem pa zavezali vse sodelujoče, da absolutno ni nobenih konfliktov interesov, kadar sodelujejo pri sami pripravi razpisov in v njihovi izvedbi. Kot sem povedal, je bil na segmentu inovativnosti relativno velik interes. Prišlo je več kot 900 vlog. Razpis z enako vsebino bo ponovljen, odločali pa se bomo za to, ali bodo to nepovratna sredstva ali pa bodo to vračljive oblike spodbujanja inovativnosti v podjetniškem sektorju, kar sedaj že pripravljamo. Pomembno je, da kar se tiče državnega proračuna ni prišlo do škode, lahko pa rečemo, da določena škoda je prijaviteljem nastala. Bodo pa vsi prijaviteljevi imeli možnost, da ponovno kandidirajo na teh postopkih, če pa bo kdo ugotovil, da mu je prišlo do kakršne koli direktne škode v smislu poslovnih skrivnosti, zlorabe poslovnih skrivnosti, pa bo treba uporabiti tudi vsa ostala pravna sredstva, ki so na razpolago, da se bo ta škoda uveljavljala. Kratkoročno bomo zagotovili zdaj na ta način, da bomo postavili novo vodstvo SPIRIT-a in v naslednjem koraku takoj potem tudi disciplinsko odstranili sodelavce, ki so nesprejemljivo prakso izvajali. Treba se bo pa odločiti še o kazenskem pregonu.
Hvala lepa. Želite predlagati razpravo? Izvolite, gospod Pukšič.
Ja, hvala lepa. Prav točno to bom naredil, predlagal bom razpravo o odgovoru gospoda ministra na to temo iz dveh razlogov. Eden od teh razlogov je gotovo ta, da ne bi ta alarmantna zadeva, ker gre skoraj za tisoč mladih podjetnikov z inovativnimi idejami, ki so se prijavili na ta razpis, bila prehitro potisnjena pod preprogo. Drugi razlog pa je ta, če bo izglasovana razprava, bo ta naslednjo sejo Državnega zbora, v tem času bo minister že imel vsaj mesec dni dela in bo lahko nekaj več povedal o strategiji, politiki, do konca mandata v zvezi s subvencijami in v zvezi, tako kot ste rekli, povratnimi sredstvi. Osebno mislim, da je bolje iti v ta drugi del, ne pa v nepovratna sredstva, ker se je to v glavnem prilagajalo in dobivali so tisti, tako kot ste že sami povedali, botre in botri, strici in tako dalje, ki so bili pri koritu, ostali so odpadli. Vendar se postavlja pravno vprašanje, o katerem ste tudi sami govorili, pravni okvir, kaj sedaj, ko je pa že enkrat bil takšen razpis in so naredili dokumentacijo za to, zdaj pa se bodo pogoji spremenili. In tretja zadeva, danes so bila, mislim, da kar tri vprašanja predsednici Vlade v zvezi z nepremičninskim davkom, torej katastrofo, ki je bila sprejeta s strani koalicije in, žal, zavožene politike vlade, torej na hiter način, namesto da bi to bilo po rednem postopku. Seveda se postavlja takoj vprašanje, ali bo ta razpis narejen v smislu povratnih sredstev, pa čeprav sem povedal, da se s tem bolj strinjam, vendar se je že nekaj zgodilo, bilo je prav zaradi tega, ker vlada ve, da denarja iz nepremičninskega zakona ne bo in želi omejiti tisto, kar je bilo sprejeto, na drugih segmentih, da bo s tem pokrivala tudi izpad nepremičninskega zakona še na gospodarskem področju tako katastrofalno, kot je to naredila na infrastrukturi, kar je nepojmljivo. Zato predlagam, da opravimo razpravo o odgovoru ministra. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu bomo odločali v četrtek, 6. marca 2014, v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Dragan Bosnić ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala za besedo. Lep pozdrav prisotnim ministrom, poslankam in poslancem! Spoštovani gospod minister, moje vprašanje je neka logična posledica razprave, ki sem jo imel zadnjič v parlamentu ob sprejemanju interventnega zakona. Govorili smo o ukrepih, ki so potrebni pri odpravi posledic nesreče, ki smo jo poimenovali naravna nesreča. Vse te ukrepe sem podprl in močno si želim, da tega ne bi bilo treba še kdaj ponoviti. Eden od ukrepov je tudi ta, da bi za pomoč zaprosili Solidarnostni sklad Evrope, ki ga je ustanovila Evropska unija leta 2002 po takratnih katastrofalnih poplavah. Moje vprašanje gre pa v naslednjo smer, če je ta naravna katastrofa povzročena, se pravi nekje katalizirana ali indicirana, če uporabim ta izraz, z globalnimi klimatskimi spremembami, me zanima: Kakšno je naše stališče do orientacije na varšavski mednarodni fond oziroma kot so ga popularno v Varšavi imenovali, kompenzacijski fond, ki bi bil namenjen tudi odpravi posledic nesreč, ki so povzročene s klimatskimi spremembami? Še časovno zanimivo. Prejšnji teden je kitajski državljan Li Guixin tožil lastno državo oziroma vlado zaradi neuresničevanja njihove dokaj jasne zakonodaje o preprečevanju onesnaževanja okolja, ki njemu kot državljanu onemogoča normalno življenje. Zakaj omenjam Kitajsko? Zato ker se je Kitajska skupaj z Indijo zelo negativno odzvala pri samem kompenzacijskem fondu z razlago, da ta fond in pa nasploh omejevanje emisije predvsem toplogrednih plinov, čeprav bi lahko govorili širše še o marsičem, ovira njihov ekonomski razvoj. To pomeni, da na eni strani imamo državljane, ki tožijo lastno državo, na drugi strani smo pa mi, ki trpimo neke posledice te globalne polucije, nekje povzročene. Zanima me: Kakšno je naše stališče do tega fonda oziroma do pomoči, ki bi jo mogoče zahtevali iz tega naslova? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate možnost za odgovor, izvolite.
Hvala predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci, gospod poslanec hvala za vprašanje. Slovenija je podprla varšavski mednarodni sporazum, ki pa je, to je treba povedati, namenjen nerazvitim državam, ne tangira Slovenije oziroma evropskih držav, torej držav Evropske unije. Z njim smo se na nek način zavezali, da v primeru novih naravnih katastrof v teh tretjih državah bomo na solidarnostni način zbirali. Torej to je mehanizem zbiranja, to ni fond, ki ima vnaprej lociran denar. Ob tem bi pa rad povedal naslednje. Evropa in s tem tudi Slovenija v tem trenutku sledi cilju. In ta cilj je, da do leta 2050 zmanjšamo emisije toplogrednih plinov za 80 oziroma 85 % v Evropi, saj sledimo temu, da naj ne bi prišlo do povišanja temperature za več kot za 2 stopinji. Jaz verjamem, da v tem trenutku gremo po pravi poti. Tisto, kar pa nam v Evropi zbuja nelagodje, je pa naslednje. V tem trenutku je ocena, da Evropska unija torej vse države Evropske unije nekje producirajo 10 % svetovnih toplogrednih plinov. Leta 2050, če bomo šli po tej stopnji razvoja, bomo producirali samo še 5 %. Torej Evropa ne more sama rešiti podnebnih sprememb, ki se dogajajo, zato je tako zelo pomembno mednarodno delovanje in zato je tudi Evropa tako zelo aktivna v tem mednarodnem delovanju. Dovolite pa, da vam tudi povem en podatek, ki ga vi gospod poslanec verjetno poznate, in to je, da je trenutna ocena, da nam podnebne spremembe na letni ravni in ravni Evropske unije povzročajo že za 80 do 90 milijard evrov letno škode. Če ne bomo zadosti učinkoviti pri ukrepih do leta 2050, je ocena Evropske unije, da bo takrat na ravni Evropske unije letno stroškov škod že 250 milijard evrov. Ni neposredno na Slovenijo narejenega izračuna, vendar če v bistvu gremo na ta 0,4 %, kolikor predstavljamo znotraj BDP, bi potem mogoče malo grobo lahko projecirali, da že sedaj v Sloveniji nastaja do 400 milijonov evrov škode zaradi podnebnih sprememb, ki smo jim priča, če ne bomo učinkoviti do leta 2050, bo pričakovano teh škod tudi do milijarde evrov letno. Od zadaj pa velja, da pa je potreben strošek za preprečevanje oziroma prilagajanje šestkrat manjši. Kje smo tukaj v tem trenutku v Sloveniji? V tem trenutku še nimamo strategije prilagajanja podnebnim spremembam. Delana je bila pred leti. Delal jo je tisti znani urad, ki je bil kasneje ukinjen. V tem trenutku je naša ambicija v letošnjem letu takšna, da pridemo vsaj do akcijskega programa prilagajanja podnebnih spremembam, ki bo pa dvojen. Eno je prilagajanje, drugo je preprečevanje. Znotraj tega pa že v letošnjem letu financiramo z 10 milijoni evrov podnebnega sklada ukrepe, ki sicer so neposredno namenjeni za zmanjševanje kontaminacije z malimi prašnimi delci. Učinek teh ukrepov je pa tudi na toplogredne pline. 25 % tega denarja bo investiranega v prevoz, 75 % v učinkovito rabo energije, torej v sanacije v okolju bolj prijazne energije oziroma tisto, kar je tako zelo pomembno, boljšo izoliranost tako javnih kakor zasebnih stavb. Tukaj je tudi relativno dobra novica, da pristojno ministrstvo, to je Ministrstvo za infrastrukturo in prostor v tem trenutku načrtuje znotraj nove kohezije, mislim da, 200 milijonov evrov sredstev. Ko pa rečem, da imamo v letošnjem letu na razpolago 10 milijonov evrov podnebnega sklada, bi pa rad povedal, da gre tu za multiplikatorje. Država je preko podnebnega sklada samo del tistih, ki financirajo oziroma sofinancirajo, podobno količino denarja pritaknejo lokalne skupnosti in potem še vse skupaj podvojijo tisti, ki imajo interes, to so občanke in občani. Tako da je investicijska zmožnost tega verjetno letos 40 milijonov evrov. Pričakujemo pa, da bo ta denar kar skokovito naraščal, ker se podnebni sklad polni iz ostanka CO2 kuponov na evropski ravni. Ta ostanek zato, ker je gospodarstvo še vedno, če ni v recesiji, pa saj ni v neki veliki aktivnosti, teh CO2 kuponov je v tem trenutku preveč in je cena nizka. Lahko pa se nam v zelo doglednem času dogodi, da bodo ti kuponi, njihova cena zrastla za štirikrat ali pa šestkrat ali mogoče celo osemkrat in takrat bo tudi količina denarja, ki ga imamo v Sloveniji na razpolago, bistveno večja. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Bosnić, imate besedo.
Ja, podpredsednica, dopolnitev. S slišanim sem zadovoljen in ni nič spornega v tem. Podatki, ki ste jih navedli, držijo. Tudi drži dejstvo, da je sklad namenjen tako imenovanim nerazvitim. Ampak mene zanima neka naša proaktivnost v tem smislu povzročitelja krivde in pa potem odškodnine. Ker poglejte, ti, o katerih sem prej govoril, so se v Varšavi izognili odgovornosti. Povsod, kjer so čutili odgovornost, so nadomeščali to besedo z besedama, doprinos ali prispevek. Jaz sem pogledal v Slovar slovenskega knjižnega jezika, je en čudovit izraz: vbogajme. Se pravi, pač daš vbogajme tistemu, ki ga pravzaprav na nek način klimatsko uničuješ. Ne govorim zgolj o Sloveniji. Spomnite se prvih beguncev s Kiribatije. To je nov termin. Zato me zanima naše stališče, dejansko naše stališče neke aktivnosti v nadaljevanju. Se pravi, kakšna so ta stališča. Omenili ste sami emisijske kupone. Tu pa sem našel en drug izraz: odpustek. To je pač odpustek nekomu, ki ima denar, se odpusti, če vemo, koliko so ti kuponi vredni. Te lahko kupi tudi tisti, ki onesnažuje. Mene moti to, da se potem tem pa ponujajo nasveti. Govorim o nerazvitih. Njim se pa ponujajo potem nasveti v smislu zelenega preboja tega, tega in tega. Se pravi, ne pomagam ti, ampak te učim, da še manj onesnažuješ, kar že v štartu ne počneš, tvoje kupone bom pa zelo poceni [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]To me zanima.
Hvala lepa. Gospod minister, želite dopolniti odgovor? Izvolite, minister Židan.
Hvala za dodatno vprašanje, gospod poslanec. Tudi sam se zavedam občasnega licimerstva, da učimo tretje države, ki so v osnovi revne, ekološkega ravnanja. V tem trenutku tako in tako malo onesnažujejo, potem pa so ravno te države deležne industrializacije iz razvitega dela tudi Evrope s tehnologijami, ki so tukaj že prepovedane. Moram reči, da tudi na tem področju se vsaj delno trend spreminja. Primer tega je mogoče Francija. Francija se je opekla. Za razliko od Nemčije je Francija šla v deindustrijalizacijo in je gospodarske družbe selila v tujino, sedaj pa jih selijo v največji možni meri nazaj, ker v končni fazi delovna mesta predstavljajo. Generalno pa velja, kadar imamo opravka s tretjimi državami, moramo zahtevati enake ali podobne standarde, kot so pri nas. Tega v tem trenutku ne počnemo in pogovori o tem tečejo, niso pa v tem trenutku zelo intenzivni. Se pa v celoti strinjam, da ko opazujemo škodne pojave pri varovanju narave, vedno mora veljati načelo, da tisti, ki onesnažuje, to, kar je onesnažil, strošek čiščenja tudi plača. V tem trenutku na žalost ni tako. Tudi zato imamo toliko starih bremen v tej državi in tudi v ostalih državah stare ali nove Evrope, in to bomo morali v naslednjem obdobju sanirati. Se je pa še nekaj treba zavedati. Tovrstno ravnanje pomeni med drugim tudi izraz zelena davčna reforma. Ko razmišljamo o zeleni davčni reformi, pa se vedno pristojno ministrstvo sreča tudi z drugimi interesi. Ti interesi so takšni, zakaj sedaj višate takse, ker zelena davčna reforma je pa taksiranje, in bo potem še manj delovnih mest. Kontra odgovor je pa naslednji. Tudi ko gledamo nove investicije, nimamo pravice tega stroška, stranskega stroška, torej škode do narave, ki jo treba sanirati, prelagati na nove generacije. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Nadaljujemo z naslednjim poslanskim vprašanjem, ki ga bo zastavil gospod Robert Hrovat. in sicer ministru za obrambo gospodu Romanu Jakiču, ki pa je danes opravičeno odstoten.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani, najprej ministru Jakiču kot vodji paraolimpijske reprezentance v Sočiju želim čim boljših rezultatov. Si pa želim, ko se vrne nazaj, da mi na moje današnje vprašanje tudi ustno odgovori. V zadnjih tednih so si prostovoljni gasilci po vsej Sloveniji prigarali status herojev. Na splošno so vsa mnenja, ki jih beremo in poslušamo o vseh reševalcih, ki so kakorkoli prispevali pri zadnji ujmi, se jih označuje s heroji in mislim, da je tako tudi prav. Njihovo požrtvovalno delo ni ostalo neopaženo, in čas je, da tudi mi, ki sprejemamo zakonodajo, končno uredimo njihov status. Govorim o statusu prostovoljnih reševalcev vseh vrst, ki bi jim lahko uredili, da bodo na lažji način odhajali na intervencije, kjer se jih potrebuje. V Slovenski demokratski stranki je bila želja, da bi v predlog interventnega zakona vključili tudi Zakon o gasilstvu. Žal smo pri koaliciji naleteli na neodobravanje in ob zadnji ujmi se je še kako v praksi pokazalo, da področje statusa prostovoljnega gasilca ni urejeno v zadostni meri. Tudi na Gasilski zvezi Slovenije opozarjajo, da je odsotnost prostovoljnih gasilcev z dela pogosta težava. Nekaj premikov je bilo v preteklosti že narejenih, to je treba priznati, in to kar nekajkrat se je zakonodaja s tega področja spreminjala. Ampak ta trenutek lahko delodajalec uveljavlja le 20 % povračila za izpad dohodka, in to je glavni kamen spotike pri samem zagotavljanju odsotnosti z dela. To pa je po mojem mnenju premalo. Sprememba zakonodaje mora iti v smeri motivacijskega momenta za delodajalca. Ker so v sistem zaščite in reševanja vključene še številne druge prostovoljne reševalne službe in ne samo prostovoljni gasilci predlagam, da status oziroma razmerje med delodajalcem in reševalcem uredimo tudi za gorske reševalce, reševalce iz vode, jamarske reševalce, vodnike reševalnih psov in ostale. Gasilci in ostali reševalci pomagajo v primeru požarov, prometnih nesreč, ob nezgodah v delovnih okoljih, na domovih predvsem pa ob naravnih katastrofah. In vse to prostovoljno. Zato, minister, sprašujem: Kdaj in na kakšen način boste pripravili spremembo zakonov o gasilstvu in o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, s katerimi bomo lahko dokončno uredili status prostovoljnih gasilcev in ostalih reševalcev? Hvala lepa.
Hvala lepa za vaše vprašanje. Nadaljujemo pa z gospo Ivo Dimic, ki bo vprašanje zastavila ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanju Židanu.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani gospod minister, mag. Dejan Židan, zakonodaja o urejanju in odvajanju odpadnih voda med drugimi obveznostmi nalaga gospodinjstvom primarno obveznost priklopa na javno kanalizacijsko omrežje, ki je povezano s centralno čistilno napravo. Ker javnega kanalizacijskega omrežja ni, morajo gospodinjstva odpadne vode zbirati v nepretočni triprekatni greznici ali biološki čistilni napravi ustrezne velikosti. Za zdaj je možno odpadno vodo čistiti še preko pretočnih greznic, vendar bo v bodoče povsod treba namesto njih ali v njih namestiti ustrezne čistilne naprave. V večini primerov bodo to male čistilne naprave, ki bodo čistile odpadne vode enega gospodinjstva. Stroški nabave in namestitve malih čistilnih naprav bodo bremenili lastnike obstoječih stanovanjskih, kmetijskih in proizvodnih objektov in bodo za posamezno gospodinjstvo znašali od nekaj sto do nekaj tisoč evrov. Tudi stroški vzdrževanja in čiščenja čistilnih naprav bodo bremenili lastnike objektov. Ob sedanji gospodarski krizi in socialni stiski marsikatero gospodinjstvo vseh teh stroškov enostavno ne bo zmoglo. Razen tega bodo lastniki objektov, ki so dolžni namestiti čistilne naprave, v finančnem smislu bistveno bolj obremenjeni od lastnikov objektov, ki imajo možnost priklopa na javno kanalizacijsko omrežje. Tako bodo državljani tudi na področju plačevanja stroškov za odvajanje odpadnih voda v bistveno neenakopravnem položaju. Gospod minister, sprašujem vas: Ali Ministrstvo za kmetijstvo in okolje že pripravlja ukrepe, ki bodo zagotavljali in omogočali lastnikom objektov, ki nimajo možnosti priklopa na javno kanalizacijsko omrežje, nakup in namestitev čistilnih naprav kot, na primer, državne subvencije ali katero drugo vrsto finančne pomoči? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister, imate besedo.
Hvala, predsedujoča. Hvala, spoštovana poslanka, za vprašanje. Ministrstvo za kmetijstvo in okolje trenutno ne predvideva subvencioniranja malih komunalnih čistilnih naprav na državni ravni, temveč v skladu z dejstvom, da je odvajanje in čiščenje komunalne odpadne vode obvezna občinska javna služba, izvedbo takih ukrepov prepušča posameznim občinam. V sklopu operativnega programa odvajanja in čiščenja komunalne odpadne vode, ki ga je sprejela Vlada Republike Slovenije in je tudi objavljen na spletni povezavi, so bila izdelana in objavljena tudi priporočila o tehnološko ustreznih in ekonomsko sprejemljivih rešitvah za odvajanje in čiščenje odpadnih voda na malih komunalnih čistilnih napravah, iz katerih jasno izhaja usmeritev za občine o aktivni vlogi na tem področju. Ena od predlaganih aktivnosti za občine je tudi nudenje finančne pomoči oziroma subvencij z njihove strani za spodbujanje izvedbe malih komunalnih čistilnih naprav na območjih, ki ne bodo opremljena z javno kanalizacijo. Priloga priporočil je tudi vzorec razpisa za sofinanciranje malih komunalnih čistilnih naprav. Nekatere občine so po našem vedenju že aktivno pristopile k subvencioniranju gradnje malih komunalnih čistilnih naprav. Prav tako pa Eko sklad v okviru ugodnega kreditiranja okoljskih naložb občanov kreditira tudi naložbe v nakup in gradnjo malih komunalnih čistilnih naprav. Trenutno je aktualen javni poziv za kreditiranje okoljskih naložb občanov 49OB13, ki je eden od namenov, za katere je na voljo ugodno kreditiranje za naložbe, ki se bodo izvajale na območju Republike Slovenije, tudi naložbe za nakup in gradnjo malih, to je individualnih ali skupinskih čistilnih naprav za komunalne odpadne vode do 25 populacijskih enot, pa tudi za naložbe za priključitev obstoječih objektov na javno kanalizacijsko omrežje. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Dimic.
Hvala še enkrat. Gospod minister, sprašujem vas: Kako se lahko zahteva nakup male čistilne naprave ali plačilo priklopa na javno kanalizacijsko omrežje od lastnikov objektov, ki imajo status invalida, so upokojenci z najnižjo pokojnino ali so brezposelni, prejemajo denarno socialno pomoč, in družine, ki komaj zagotavljajo sredstva za preživetje in šolanje otrok? Vsi ti živijo dejansko pod pragom revščine in nimajo denarja niti za najnujnejše življenjske stroške. Od kod naj ti zavezanci za plačilo dobijo potreben denar za izdatek, ki jim ga z zakonodajo nalaga država oziroma lokalna skupnost? Moramo vedeti, da že samo priklop na čistilno napravo stane od tisoč 500 do 3 tisoč evrov, individualni priklop, to je odvisno od občine in od števila priklopov, da pa čistilne naprave stanejo več kot 3 tisoč evrov. Dejansko ljudje živijo pod pragom revščine in praktično s svojimi prihodki iz rok v usta. Mislim, da pri 400 ali 500 evrih pokojnine si tega stroška res ne bodo mogli privoščiti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Spoštovana poslanka, tudi jaz delim z vami skrb. Res je, da v tem trenutku država s svojim, zlasti pa evropskim okoljskih kohezijskim skladom pelje po vsej državi velike projekte za pitno vodo in za čiščenje umazane vode. Dejstvo je, da bo tudi v naslednji finančni perspektivi absolutna prednost denarja, ki ga bo pomembno manj, kot ga je sedaj, da se zgradijo manjkajoči vodovodni sistemi v državi Sloveniji in da se gradi tudi čim več čistilnih naprav tam, kjer jih primanjkuje. Do sedaj pa se te male čistilne naprave niso gradile iz okoljske kohezije, ampak, tako vsaj razumem, je bila to tudi ena od izvornih nalog občin, lokalnih skupnosti, ki včasih to zmorejo, včasih pa tudi ne, in je možno poiskati tudi neke druge poti. Pot, o kateri bi bilo možno še razpravljati, je tako imenovana regionalna kohezija in mogoče je to prava pot, da se iščejo rešitve za tiste lokalne skupnosti, ki mogoče zaradi revnosti oziroma premalo prihodkov ne zmorejo sofinancirati ali financirati individualnih čistilnih naprav. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Samo Bevk, in sicer Ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! V ponedeljek smo po dolgotrajnem rednem postopku, niti z vetom Državnega sveta nam ni bilo prizaneseno, sprejeli energetski zakon. S sprejetjem energetskega zakona so postale energetske izkaznice dejstvo in nuja za državljane, ki prodajajo ali oddajajo svoje nepremičnine. Vendar smo kljub temu v tretji obravnavi sprejeli enoletni moratorij na sankcije. Zanima me, ali v tem obdobju načrtujete kakšne zakonsko spremembo, ki bo za lastnike nepremičnin ugodnejša, vendar še vedno v skladu z evropsko zakonodajo, ki jo moramo prenesti v naš pravni red. V poslanski skupini Socialnih demokratov do instituta energetske izkaznice nismo kritični. Na energetsko izkaznico gledamo tudi z vidika potrošnika, torej kupca ali najemnika stanovanja, ki bo lahko še pred sklenjenim poslom vedel, kolikšne stroške bo imel z nepremičnino z energetskega vidika, zanemarljiv pa ni tukaj tudi vidik racionalne rabe energije. Vendar pa me skrbi, da bo sama izvedba pridobivanja energetske izkaznice problematična predvsem s stroškovnega vidika za državljane. Veseli me, da je Vlada Republike Slovenije sprejela sklep o določitvi najvišje cene izdaje energetske izkaznice. Vendar pa, bodimo pošteni, s tem Vlada ne določa cene, kajti v to določeno ceno niso vključeni posredni stroški za izdelavo energetske izkaznice, kot so potni stroški, dodatna dela zaradi nepopolne dokumentacije ter stroški pridobitve dokumentov za izdelavo energetske izkaznice, ki niso nujno potrebni. Vsi pa vemo, da so našteti posredni stroški tisti, ki bodo lahko dražili ceno izdelave energetske izkaznice. Zato sprašujem ministra Sama Omerzela: Ali Vlada v letu 2014 načrtuje kakšno zakonsko spremembo v zvezi z energetskimi izkaznicami, ki bo za lastnike nepremičnin ugodnejša? Že vnaprej, gospod minister, hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister izvolite, imate možnost za odgovor.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Energetski zakon je res končno doživel tisto, kar je bil njegov namen. Tudi s strani stroke moram reči, da smo dobili kar nekaj povratnih informacij, da so zadovoljni z opravljenim delom. In od nekaj čez 500 členov je eno pomembno poglavje tudi energetska izkaznica, ki pa je bila na nek način deležna zelo velike medijske pozornosti. Treba je poudariti, da sama energetska izkaznica ni nekaj novega v Sloveniji. Energetsko izkaznico v Sloveniji poznamo že od leta 2006. Je pa res, da uvajamo z novim energetskim zakonom neke novitete, kar se tiče tega področja. Predvsem bi najprej želel poudariti tiste neresnice oziroma manipulacije, ki so se pojavile v medijih, povezane z energetsko izkaznico. Največja manipulacija neresnice je bila, da bo cena energetske izkaznice 500 evrov. To ne drži. Bom tudi pozneje pojasnil te zadnje ukrepe Vlade. Potem ena od večjih manipulacij, ki se pojavlja v javnosti, je bila povezana tudi z obveznostjo energetske izkaznice. Že sami ste omenili, da energetska izkaznica ni obvezna za vse, in to še enkrat poudarjam, je pomembno, ker v javnosti je bila informacija, da bodo vsi morali zdaj pa imeti energetsko izkaznico. Dejansko je energetska izkaznica potrebna takrat, ko nepremičnino prodajamo ali pa jo dajemo v najem za več kot eno leto. Pri sami energetski izkaznici je predvsem, če gledamo s stališča energetske politike Evrope, pomembno poudariti, da jaz osebno in tudi kot resorni minister in tudi moja ekipa na direktoratu verjame v vsebino in pa namen energetske izkaznice. Učinkovita raba energije je eno od pomembnejših področij, s katerim se ukvarja evropska energetika. Jaz sem prepričan, da osveščanje na tem področju, ne samo Slovenije, celotne Evrope je izrednega pomena. Energetska izkaznica je eden od mehanizmov, kjer želimo postopoma dejansko to področje urejati, kajti po nekih ocenah na nivoju Evrope se nekje okoli ene tretjine energije, ki se uporablja za ogrevanje, brez potrebe spusti v zrak, kar je s stališča potratnosti oziroma na drugi strani učinkovite rabe energije in pa iz ekološkega stališča nekaj, kar si Evropa dolgoročno ne želi. Ko pogledamo same številke, je ogromno, ogromno energije, ki bi se dejansko lahko zaradi učinkovite rabe energije prihranila in uporabila za neke druge namene. Tako da s tega stališča je namen energetske izkaznice osveščanje tako s področja učinkovite rabe energije kot na drugi strani z ekološkega področja. Jaz mislim, da je to dobra zgodba, verjamem v njo, in slej ko prej moramo tudi Slovenci v to jabolko zagristi. Praktično celotna Evropa energetsko izkaznico pozna, jo uporablja in mislim, da je prav, da jo tudi v Sloveniji uporabljamo. Kar se tiče cen, cene so bile tiste, ki so najbolj razburkale slovensko javnost in pa stroški, ki so se pojavljali, manipulacije okoli tega. Zaradi tega smo se odločili, da na Vladi hitro ukrepamo. Na nek način smo to, o čemer sprašujete, že naredili, torej s sklepom, ki ste ga omenjali, smo dejansko želeli preprečiti predvsem v tem začetnem turbulentnem času, ko dejansko to poslovanje na področju energetskih izkaznic in ta trg se začenja postavljati. Vedno je tako, ko nova zadeva pride na trg, imamo v začetku turbulence in takrat seveda tudi cene zanihajo. Mi smo predvsem želeli, da bi se preprečile manipulacije in izrabljanje tega začetnega nihanja na trgu, tako smo s temi sklepi dejansko definirali, katere so tiste cene. Če pogledamo recimo tisto povprečno številko, ki Slovenca najbolj zanima. Mi smo želeli doseči, da dejansko postavimo zgornjo ceno energetske izkaznice. Če gremo konkretno na številke, imamo tabelo, ki dejansko definira podrobno, glede na to, koliko stanovanj se nahaja v stanovanjskem objektu, je potem tudi tista cena, ki je določena. Če gremo na eno povprečje, smo želeli doseči, da dejansko cena energetske izkaznice ne bo presegla enega evra po kvadratu. Če pogledamo recimo stanovanje 60 kvadratov, bi to v povprečju pomenilo, da bo ta cena 60 evrov ali manj po stanovanju, kar pa nekako ocenjujemo, da bi glede na vrednost nepremičnine in pa tudi na nek način to kot investicija v nepremičnino bilo pozitivno in bi s tem to v teh razmerah bilo tudi sprejemljivo za lastnike stanovanj.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora gospod Bevk? Izvolite, gospod Bevk, imate besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Hvala tudi gospodu ministru za njegov odgovor. Državni svet je v svoji zahtevi za ponovno odločanje o energetskem zakonu med drugim navedel, da je cena energetske izkaznice, na primer v Veliki Britaniji, kar 10-krat nižja, kot bo cena energetske izkaznice v Sloveniji. Zato me zanima: Ali imate morda pregled nad posameznimi državami Evropske unije in cenami energetskih izkaznic? Cena namreč ni nikjer določena. Ceno energetske izkaznice, kot rečeno, določa trg. Po principu ponudbe in povpraševanja je logično, da če je nizka ponudba oziroma število licenciranih, neodvisnih strokovnjakov, veliko pa povpraševanje po uslugah, bo seveda po drugi strani cena energetske izkaznice tudi višja, ker ne bo dovolj velike konkurence. Zanima me: Ali namerava Vlada povečati izdajo licenc neodvisnim strokovnjakom in s tem povzročiti, da bo trg uravnal ceno energetske izkaznice in bo s tem tudi cena nižja? Ob tem pa se mi poraja še vprašanje, kako bo z eventualnim prikritim dogovarjanjem licenciranih strokovnjakov. Tako dogovarjanje namreč ni zakonito. Zato me zanima: Ali bo Vlada to nadzorovala in morebitna dogovarjanja preprečila? In še to glede cene, da ne bo višja kot en evro za kvadratni meter, me zanima: Če bo hotel v enem stanovanjskem bloku samo en lastnik energetsko izkaznico, koliko bo potem cena za kvadratni meter, ob predpostavki, da je recimo stanovanje veliko 50 kvadratnih metrov? Hvala za odgovor, gospod minister.
Hvala lepa tudi vam. Gospod ministe,r imate besedo, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za dodatno vprašanje. Ta energetska izkaznica je res zanimivo področje in vidim, da je kar nekaj tem, ki so interesantne. Z EZ-1, energetskim zakonom smo v fazi, ko se je pisal, želeli doseči ravno to, da imamo odprt trg in da naj trg naredi svoje. Takrat smo imeli okrog 150 zainteresiranih pravnih oseb, ki so izkazale interes, da bi se certificirale za izdajanje energetskih izkaznic. Ocena stroke na ministrstvu je bila, da 150 pravnih oseb na področju Republike Slovenije je kritična masa, ki bi morala zagotoviti normalno funkcioniranje trga in s tem tisto, kar je najboljše za potrošnika, optimalno ceno. Na drugi strani smo pa seveda želeli, da je energetska izkaznica dokument, ki ni birokratski papir, ki ni birokratska mrtva črka na papirju, vendar da ta energetska izkaznica je res en kvaliteten pokazatelj in da prave parametre, kako energetsko učinkovit objekt imamo. Jaz še vedno verjamem, da se bo to tudi zgodilo, da bo ta trg definiral svoje in da bomo prišli v rang cene, ki jih je dejansko Vlada prejšnji četrtek s sklepom, ki ga omenjate, tudi definirala. Naredili smo tudi primerjavo, kar se tiče tujine. To, kar je Državni svet omenjal, dejansko so omenjali povprečno ceno Anglije v rangu 40 funtov, 42, če se točno spomnim, je bila številka, kar je v rangu tega, kar dejansko smo mi na Vladi sprejeli, če pogledamo povprečno stanovanje v Sloveniji. So pa takrat, ko so omenjali v faktorjih razlike, dejansko napačne vrednosti primerjali. Še vedno se je manipuliralo s številkami med 300 in 500 evri, kar pa ne drži. Kar se tiče trga, jaz ne glede na to, da smo zdaj z to uredbo na Vladi definirali zgornje meje cen energetskih izkaznic, vseeno verjamem, da bo trg naredil svoje tudi v povezavi s potnimi stroški. Jaz sem prepričan, da se bodo tisti, ki bodo rabili energetsko izkaznico, recimo če je stanovanje v Ljubljani, raje odločili za izvajalca v Ljubljani, kjer ne bo potnih stroškov, kot pa nekoga iz Prekmurja, da bi prišel narediti to energetsko izkaznico v Ljubljano. Pri stanovanjskih, večstanovanjskih zgradbah, če bomo imeli primer, da pride do prodaje stanovanja ali pa da gre v najem, tukaj smo dejansko zavzeli stališče, da je energetska izkaznica učinkovita in daje prave parametre od sebe, če gledamo celoten objekt. In je potem zanimivo, da ima celoten objekt energetsko izkaznico. V tem primeru se bodo iz stanovanjskega fonda črpala sredstva, da se ta energetska izkaznica izdela za celotno stavbo, tako da ne pade ta strošek samo na eno stanovanje in potem zopet pridemo v ta rang, o katerem smo govorili, da ne sme preseči en evro po [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]kvadratnem metru.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavila gospa Alenka Jeraj, in sicer ministru za kulturo doktorju Urošu Grilcu.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Spraševala bom seveda o aktualni temi danes, in sicer arhivskem gradivu oziroma v povezavi tudi z novelo, ki je bila sprejeta, in referendumsko pobudo, ki smo jo v naši poslanski skupini vložili. Znano je, da je bilo veliko dokumentarnega in arhivskega gradiva uničenega pred in po kmalu po izvolitvi prve demokratične izvoljene vlade. Zato vas minister sprašujem: Ali imate kakšno oceno, koliko tega arhiva je bilo uničenega oziroma koliko je ohranjenega? Dovolite še, da preberem stališče magistra Igorja Omerze, ki ocenjuje, da je uničena večina slovenskega udbovskega gradiva, za ta genocid nad arhivsko dokumentacijo pa ni nihče odgovarjal. Pove še, da je 7. marca 1990 Ivan Eržen, zadnji načelnik slovenske tajne politične policije in eden izmed glavnih organizatorjev procesa JBTZ, se spomnimo tega, ukazal masovno uničenje udbovskega gradiva. Rok je bil do 1. aprila 1990, kar je pomembno, če vemo, da so bile 8. aprila volitve. 7. maja 1990 je ekipa tednika Mladina ujela enega izmed številnih uničevalnih dokumentacijskih konvojev pred vhodom v papirnico Količevo. Zanima me, glede na pogovor tudi v naši poslanski skupini pred časom, ko smo vas pozvali oziroma predlagali, da sprožite postopke proti krivcem za uničenje: Ali ste to naredili oziroma ali še nameravate to narediti?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovana poslanka, spoštovani poslanci, hvala lepa za vprašanje in lepo pozdravljeni! Zanimivo je, da ob vseh aktualnih razpravah o noveli zakona in o gradivu bivše službe državne varnosti, ki je nastala pred 17. majem 1990, vedno znova odpiramo toliko neznank. Ne znamo odgovoriti na tako temeljna vprašanja, kot je to, ki sta ga, spoštovana poslanka, zastavili, koliko gradiva je pravzaprav ohranjenega. In v resnici ne vemo še danes, koliko gradiva je bilo uničenega. Vemo pa – tudi po zaslugi pobude za referendum – danes kar nekaj stvari več. Dejstvo seveda je, da Arhiv Republike Slovenije danes hrani 80 tisoč tekočih metrov celotnega arhivskega gradiva. Hrani od tega pa 403,1 tekoči meter gradiva Službe državne varnosti, ki se nanaša na različna področja. Tri četrtine tega gradiva se nanašajo na delovanje tajne službe enopartnerskega sistema, kot veste, je združevala elemente tajne politične policije in obveščevalno-varnostne službe. V raziskavi uničenja tega gradiva lahko ugotovimo dvoje. Ta služba je delovala zelo avtonomno. V tem smislu smo prišli denimo do podatka, da se je to gradivo uničevalo periodično. Seveda govorimo danes v kontekstu predvsem osamosvojitvenih procesov in kaj je bilo uničenega takrat. Vendar pa moram povedati podatek, ki ga je podala odlična poznavalka tega področja gospa Ljuba Dornik Šubej, da sta bili denimo leta 1967 v republiški službi državne varnosti uničeni kar dve tretjini arhivskega gradiva. Torej že leta 1967. Do drugega uničenja pa je očitno prišlo ob koncu leta 1989 in v začetku leta 1990. Zakaj mene to vprašanje na nek način čudi? Kako to, da doslej nobena vlada, ne leva ne desna, ne glede na to, da so arhivi kar nekajkrat bili par excellence politična tema, ni postavila jasnega vprašanja po odgovornosti glede tega uničenja? V resnici tudi po zaslugi pobude za referendum bomo mi to storili skrajno resno. Storili smo resno že prvi korak v petek, ko se je objavilo nekaj zelo konkretnih dokumentov, ki podajajo osnovne evidence, kaj pravzaprav arhivi Republike Slovenije glede Službe državne varnosti vključujejo. O čem govorim? V določeni meri je rekonstrukcija uničevanja arhivskega gradiva nekdanje službe državne varnosti vendarle mogoča predvsem na podlagi ohranjenih izvirnih evidenc, kot so evidence dosjejev, evidenca materialnega arhiva in evidenca registriranih tekočih zadev. Te evidence obstajajo, zato verjamem, da bomo v zelo kratkem prišli ne samo do ocen, ampak do kar dovolj natančnih podatkov, koliko gradiva je bilo uničenega. Očitno je bilo v letih 1989, 1990 uničevano predvsem gradivo s področja notranje problematike. Torej gradivo v zvezi z opozicijo v enopartnerskem sistemu. Med te je prav gotovo šteti tudi približno štiri petine vseh odprtih dosjejev nadzorovanih oseb ter dosjejev uslužbencev, sodelavcev in virov Službe državne varnosti, ki je v veliki meri nastajalo v obdobje od leta 1975 do leta 1990. Tako lahko iz na spletni strani objavljenih evidenc dosjejev ugotovimo nekaj: od približno 17 tisoč dosjejev nadzorovanih oseb je danes v Arhivu Republike Slovenije ohranjenih le še 4 tisoč dosjejev. To vam kaže in nam kaže javno objavljeno gradivo. Verjamem, da večina tega gradiva ni uničenega oziroma, bom tako rekel, verjamem, da ni izgubljenega. Glede na naravo gradiv so zagotovo kopije, ki se nanašajo tudi na delovanje zvezne tajne službe, hranjene v beograjskem arhivu, do katerih ima pravico dostopati tudi Republika Slovenija na podlagi sporazuma o vprašanjih nasledstva po nekdanji SFRJ. Bom o tem povedal nekaj več in odgovoril na vaše zadnje vprašanje.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora?
Hvala. V tem času, odkar velja zakon oziroma zakon, ki se sedaj uporablja in velja od leta 2006, je bilo dejansko objavljenega ogromno gradiva, ogromno knjig, ogromno razprav in debat na to temo. Knjige, ki so govorile o Udbi, o načinu dela in tako naprej, tudi o privilegijih nekdanjih funkcionarjev bivšega sistema in podobno. Brez odprtega arhiva bi bilo to nemogoče, da bi take knjige nastajale. Če bi se to dejansko zgodilo že v začetku te države, ampak jaz pravim, kadarkoli, saj ni prepozno, bolje enkrat kot nikoli. In naša vlada, tega nam ne morete očitati, smo si prizadevali, da bi bile te stvari odprte, zato smo tudi sprejeli zakon v letu 2006. Če bi to imeli, se nam morda ne bi zgodila prva in potem še druga sramota, ko je predsednik naše države dal visoko odlikovanje udbovcu, ki je po vojni 15 let preganjal duhovnike in naslednji predsednik republike je ponovno dal odlikovanje zadnjemu šefu slovenske Udbe. Če bi imeli te podatke, do katerih raziskovalci prihajajo, torej do dokumentov, iz katerih je jasno razvidno, kaj so konkretni ljudje počeli, kdo je kaj naročil in kdo je neposredno kaj storil, se nam najbrž te stvari ne bi dogajale. Omenili ste že, da se sedaj objavlja gradivo Udbe. To je res. Pustimo, ali se iz teh dokumentov da izvedeti kaj novega oziroma celo slišimo več kritik kot pohval tega objavljanja. Izenačujejo se žrtve in krvniki in podobno. To objavljate na podlagi veljavnega zakona iz leta 2006. Kaj bi to pomenilo, če bi že veljala novela zakona, ki ste jo pripravili in je bila sprejeta? Ali bi na tak način bilo možno dokumente objavljati, kot jih objavljate sedaj?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Najprej moram vendarle povedati eno stvar glede tega. Verjamem, da bomo našo polpreteklo zgodovino znali razčistiti. Veste, da so bili že poskusi, da bi se uslužbencem Arhiva Republike Slovenije, pa tudi uslužbencu Policije, ki je član arhivske komisije, gospodu Pavlu Jamniku že v letu 2013 omogočil vpogled v arhive, ki jih hrani beograjski arhiv, pa je bila ta vloga zavrnjena. Sam moram zelo jasno napovedati, da smo vlogo obnovili in da bo v juniju tega leta šest strokovnjakov slovenskega arhiva obiskalo beograjske arhive in poskušale konstruirati ključne dokumente, ugotoviti, kateri se hranijo, da bomo vedeli, na kaj lahko računamo in kje bo naša zgodovina lahko tudi s konkretnimi dokumenti ustrezno raziskana in tudi prezentirana javnosti. Osebno se moram zelo javno zavzeti za to, da na podlagi že sedaj javno objavljenega gradiva in tudi na osnovi nekaterih drugih indicev proučujemo možnost kazenskopravne obravnave uničenja arhivskih gradiv v letu 1990, k čemur v preteklih 25 letih ni pristopila nobena dosedanja vladna ekipa. Zbrane informacije bomo v naslednjih dneh, gotovo še pred podpisom in zbranimi podpisi za referendum, predali kazenskim organom, ki so za to pristojni, in jih zaprosili, da zadevo obravnavajo prednostno ter nas tudi tekoče obveščajo o tem, kako poteka njihovo delo. Mi pa seveda želimo o tem obveščati javnost. Vaše vprašanje, ali bi novela pomenila težjo objavo arhivskega gradiva na internetu, lahko rečem, da ravno nasprotno. Z objavo na internetu imamo zgolj na podlagi zakona iz leta 2006 precejšnje težave, ker je nabor občutljivih osebnih podatkov večji, ker med občutljivimi osebnimi podatki je tudi politično prepričanje članstva v strankah, filozofsko prepričanje članstva v sindikatih. Tega podatka po noveli ni več, kot tistega, ki bi omogočil zapiranje gradiva, poleg tega nam je z anonimizacijo naenkrat za javno objavo na voljo bistveno širši spekter gradiva. Verjamemo, da ko bo novela stopila v veljavo, bomo objavo gradiv Udbe na spletni strani lahko peljali sistematično. Že danes pa jo peljemo sistematično. Torej na tedenski ravni se bodo dodajala nova gradiva. Tukaj seveda se morate zavedati, da smo v tem trenutku omejeni na gradiva, ki nimajo občutljivih osebnih podatkov, pa vendar smo prepričani, da bomo z objavo nekaterih temeljnih dokumentov, kot so predvsem tudi evidence, ki očitno do danes še niso bile ustrezno [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Izvolite, imate proceduralni predlog.
Hvala za besedo. Jaz predlagam, da v skladu s poslovnikom izvedemo razpravo o odgovoru ministra. Jaz bi sicer zelo rada verjela, da tole objavljanje ni samo piar akcija zdajle pred referendumsko kampanjo oziroma v strahu pred tem, kaj se bo zgodilo na referendumu. Tudi javnomnenjske ankete kažejo na to, da morajo biti arhivi odprti in večina ljudi v tej državi to podpira, kar je prav. Zato mislim, da nam razprava o odgovoru ministra lahko samo koristi.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo odločali v četrtek, 6. Marca, v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil dr. Vinko Gorenak ministru za kulturo dr. Urošu Grilcu.
Hvala lepa. Jaz se bom kar navezal na predhodnico, gospo Jerajevo. In če grem od dobrega k slabemu, minister, potem lahko pohvalim tisto, kar ste rekli, da pošiljate v Beograd eno skupino ljudi, šestih ali koliko že, ki bi lahko prinesla od tam koristne informacije. Želel bi samo še to, da je ta skupina sestavljena uravnoteženo. Nič drugega mene ne bi zanimalo. Drugače pa lahko tako vam kot tej skupini želim uspešno delo iz temeljnega razloga, ker do sedaj nismo imeli podatkov, da bi v Beogradu prišlo do kakršnega koli uničevanja. In imate tukaj prav, da je verjetno to točka, na kateri bi lahko dobili marsikaj, in bi bilo marsikaj pojasnjenega tudi v Sloveniji, če bi uspeli priti do teh arhivov. Ampak s tistimi ljudmi, ki so tam bili, sem jaz tudi že govoril in vem, da bo ta skupina imela težko delo. To je zagotovo. Zdaj pa k tistemu, s čimer se ne strinjam. Glejte, gospod minister, nima smisla kaj veliko, jaz sem danes dobil tudi odgovor na poslansko vprašanje – in kaj lahko ugotovim pravzaprav? Da ne glede na vlade, leve ali desne, zakon iz leta 2006 do danes ni spoštovan. Jaz ne vem, če se tega zavedamo. Še vedno imamo en tekoči meter gradiva, ki je na Sovi in ni dostopen javnosti. Žal. Ne morem zdaj tu kriviti vaše vlade ali pa kar kol,i ampak dejstvo je, da se nekdo izjemno, izjemno upira temu, da bi gradivo prišlo v Arhiv Republike Slovenije. Tisto, s čimer se pa z vami seveda ne strinjam in se res ne morem strinjati, je pa tisto, ko govorite, da bodo arhivi zdaj bolje odprti, če bo ta zakon sprejet. Glejte, imate prav, minister, ampak dajva stopiti enkrat pred kamero oba in povejva čisto resnico: Ja, bolje bodo odprti. In to za pet ali šest omejitev. Danes je namreč 11 omejitev, po novem jih bo 5. Se pravi 6 omejitev ste odpravili, ampak odpravili ste nepomembne omejitve in odpravili ste jih za koga? To se moramo vprašati. Za tiste manj pomembne stvari ste vi odpravili te omejitve, kot sva rekla, vendar uvedli ste pa 6 omejitev za tiste, ki jih ne bi nikoli smeli postaviti. Uvedli ste 6 omejitev za zločince, jim recimo po domače. Danes funkcionarji Službe državne varnosti ali Udbe niso zaščiteni z ničemer. Tako piše v zakonu iz leta 2006. Vi pa ste uvedli – v nadaljevanju bom naštel te omejitve – šest omejitev in zato za žrtve niste naredili nič. Vi ste žrtve res spravili stran, tistih šest omejitev, ampak za, recimo jim, barabude ali pa kriminalce ste pa uvedli šest omejitev. To pa ni v redu. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, imate možnost za odgovor, gospod minister.
Gospod Gorenak je imel lepo razpravo, a vprašanja ni postavil. Na nek način je tisto, kar me je pisno vprašal, ali je dokumentarno gradivo nekdanje Službe državne varnosti, nastalo pred 17. 5. 1990, v celoti predano Arhivu, in povedal je, da je to en meter. Drugih vprašanj nisem zaznal. Bile so trditve, bile so tudi nekatere pohvale, tako da težko kaj zelo posebej komentiram. Vemo, da so od leta 2008 obstajali sporazumi, kar nekaj verzij teh sporazumov med Sovo in Arhivom Republike Slovenije o predaji tega gradiva. Prvega iz leta 2008 sta podpisala direktor Arhiva Matevž Košir in Andrej Rupnik, in to je seveda nek zelo nesrečen dogovor. Ne bomo se o tem pregovarjali, da je nastal v času prve Janševe vlade in da ta vlada s tem noče imeti ničesar. Kakorkoli že, nesrečna etapa, v kateri je bilo to gradivo zaprto kar do leta 2044 in je dobilo oznako "tajno", kar je seveda v neskladju s tedaj veljavnim zakonom. Drugi sporazum, ki sta ga podpisala dr. Dragan Matič in namestnik direktorja Stane Štemberger, je uveljavil prenehanje veljavnosti sporazuma iz 2008, kar zadeva tajnost. Sporazum iz leta 2013, ki sta ga podpisala Jože Dežman in dr. Damir Črnčec, ureja prenos posameznih dokumentov, ki so ostali v zadevah. Treba je ugotoviti, da je bil zadnji večji prevzem tega gradiva izveden 7. 2. 2013. Takrat so se predali Arhivu Republike Slovenije štirje različni dokumenti, skupaj 3,3 tekočih metrov ter še 8,2 tekočih metrov različnih publikacij iz knjižnice nekdanje Službe državne varnosti. Pisni dogovor med direktorjem Arhiva in direktorjem Sove nalaga, da mora biti najkasneje do 30. 6. 2014 Arhivu Republike Slovenije dokončno predano vse gradivo, torej tudi tisti en tekoči meter, ki je še na Sovi. Ustni dogovor, s katerim sta me oba direktorja seznanila, pa je, da bo to gradivo predano do 15. marca letos. In jaz sem seveda na nek način pobudnikom referenduma zelo hvaležen za to, da bo ta pobuda, če nič drugega, četudi očitno ne ustreza nekaterim dejstvom, ki jih prinaša novela in ki govori o tem, da se arhivi odpirajo in da so faktično odprti bolj, kot so bili kadarkoli, da gredo lahko danes državljani na spletno stran in ugotovijo iz nekaterih ključnih dokumentov, kako je Služba državne varnosti nekoč delovala, in da bo to omogočeno tudi v prihodnje na tedenski bazi, potem seveda se moram pobudnikom zahvaliti tudi za to, da so sprožili nekatere stvari, ki jih v preteklosti nismo znali izvršiti. Eno je tudi to, da bo Sova predala vse gradivo, ki ga še hrani. Drugo, zelo pomembno je to, kar ste omenili, dostop naših strokovnjakov do beograjskih arhivov. Tretje, kar je zelo pomembno, pa vendarle sistematično raziskovanje zgodovinske stroke tega arhiva, tega dela naše zgodovine, s ključnimi dokumenti, ki bi ugotovilo, na kakšen način, kje so tiste ključne resnice o delovanju Službe državne varnosti, ki so pomembne za današnje delovanje te države in razumevanje naše polpretekle zgodovine, je naloga, ki nas čaka. Jaz sem prepričan, da bomo tudi z javno objavo teh gradiv, s tem, da tu ni tančice skrivnosti in da tudi ne bo več neke orwellovske predpostavke, kdo si lahko lasti interpretacijo naše zgodovine, dosegli to, da bomo tudi raziskovalce v prihodnje spodbudili k temu, da se lotijo tega dela sistematično, da se lotijo tega dela temeljito in da vsem Slovencem končno predočijo neke osnovne resnice o naši polpretekli zgodovini. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod Gorenak, imate besedo.
Ja, veste, bom jaz kar povedal tiste stvari. Glejte, tam je bilo prej rečeno, da je gospod Ivan Eržen, ga poznam, naročil uničevanje arhivov. On je bil funkcionar Službe državne varnosti. In za njega ta zakon, ki je danes v veljavi, ne predvideva nobene omejitve. Ker je bil funkcionar Službe državne varnosti. Vi ste pa uvedli 6 omejitev, recimo zdravstveno stanje. Se pravi, če v tem dokumentu piše, da je imel gripo, sva že končala. Če v tem dokumentu piše, da je imel ljubico, sva že končala. Če v tem dokumentu piše, da je naredil prometni prekršek, peljal je čez rdečo luč, sva že končala. Če v tem dokumentu piše, da ni hodil v cerkev, sva tudi končala. To so pa vse omejitve, ki ste jih vi zdaj uvedli. In v tem je problem in težava, da uvajate omejitve za funkcionarje Službe državne varnosti. Da pa greva na tisto slavno objavljanje vašega arhiva. Glejte, minister, zakaj ste objavili letna poročila o delu Ministrstva za notranje zadeve od 1945 do 1974? To mene ne zanima. Mene zanima, kdo je naročil umore, kdo je moril in kdo jih je načrtoval. Objavili ste, poglejte, poslovnike o delu Ministrstva za notranje zadeve 1968, 1970, celo pravila Udbe iz 1975. To me ne zanima. Pravila Udbe niso nič govorila o umorih. Mene zanima, kdo je moril. Objavili ste organizacijske sheme in sistemizacijo od leta 1945 do 1965. To me tudi ne zanima. Mene zanima, kdo je moril in kdo je načrtoval umore. Objavili ste zgodovino organov za notranje zadeve VOS,od 1941 do 1951, kar 12 delov.Tto mene sploh ne zanima, Leljaka tudi ne, pa Omerze ne. Mene zanima, kdo je načrtoval umore. Glejte, objavljate stvari, ki so popolnoma nepomembne, da bi skrili pomembne. Tu imava težavo. To je problem. In jaz sem prepričan, ko bo referendum mimo, s takim ali drugačnim izidom, je konec objav. To lahko danes staviva za kosilo, če želite. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite gospod minister, dopolnite odgovor.
Hvala lepa. Gospodu gre še eno vprašanje, sicer nisem zaznal, ampak bomo tako rekli. Tam, kjer ste vi omenili, da se zgodba konča za funkcionarje, se seveda niti približno ne konča, niti približno. Govorimo o tem, katere kategorije arhivskega gradiva so prosto dostopne. In prvo, kar je storila novela v primerjavi z zakonom iz leta 2006, je, da je vpeljala in črtala kakršno koli nedostopno gradivo. Po noveli ne obstaja več gradivo, ki bi bilo kakorkoli nedostopno. Govorimo pa o treh ravneh dostopnosti: o prosti dostopnosti, kjer lahko kdorkoli, ki pride v Arhiv Slovenije, zahteva gradivo in ga vidi. To je gradivo, ki nima občutljivih osebnih podatkov, to je gradivo, ki nima tistih osnovnih, zdaj bistveno manjši nabor omejitev, ki zadevajo občutljive osebne podatke in so tudi jasne. Kdor bo želel priti do tega gradiva, ima dve možnosti po noveli. Prvič, zahtevati gradivo o nomizaciji, če ga ti občutljivi osebni podatki ne zanimajo. Če ga ne zanima, ali je nekdo imel ljubico ali ne, kot ste sami rekli, bo dobil gradivo, ki bo nomizirano. Če ga pa zanimajo tudi ti podatki, bo pa preko arhivske komisije imel tako kot sedaj to gradivo dostopno. Sprenevedati in reči, da se arhivi zapirajo, je seveda res hudo sprenevedanje, ki je daleč od kakršnih koli dejstev. Jaz seveda razumem vašo stranko, da jo moti načelna izenačitev avtorjev arhivskega gradiva, glede na to, ali so bili spremljani, ali so bili žrtve ali so bili domnevni krvniki. Ampak, poslušajte, to, kdo je bil krvnik, lahko ugotovijo pravosodni organi, kazenski organi, vaša parlamentarna komisija samo tako, da se sprehodijo v arhiv, ker nima nobene omejitve glede dostopnosti. Res gre za veliko sprenevedanje in izenačevanje neke simbolne vloge o tem, ko vendarle govorimo, tega pa se je treba zavedati, kje je bil problem zakona iz leta 2006 tako z vidika varuhinje človekovih pravic kot informacijske pooblaščenke na točki, ko je največja intima vsakega človeka, pa ne glede na to, ali je zapornik, ali intelektualec, ali je žrtev, ali je krvnik ali je karkoli, se varuje. Osnovna intima. Tukaj moramo povedati zelo jasno, da nobeno arhivsko gradivo ni več opredeljeno kot nedostopno, na noben način. In tukaj nobena vaša argumentacija ne mora zdržati. Želimo pa, da se to gradivo razišče po najbolj transparentnih postopkih. Arhivska komisija po zakonu iz leta 2006 in tudi po noveli deluje na enak način, jasno vezana na roke, in to se mi zdi najbolj transparenten način, da tudi glede tega vprašanja ne morete, oprostite, govorite o tem, da se arhivi zapirajo.
Hvala lepa. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Gorenak.
Ja, moram dati samo proceduralni predlog, ker vas ne želim spravljati, predsedujoča, v zagato, ampak zgolj en stavek. Jaz obžalujem, če nekdo enači rablje z žrtvami. To je za mene popolnoma nesprejemljivo. To je popolnoma enako, kot da ubijalca enačimo z žrtvijo in oba enako ščitimo. To ni sprejemljivo in tudi zame nikoli ne bo, ne glede na vse ostale stvari. Ampak jaz glede na situacijo, v kakršni smo, glede na odgovor tako gospe Jeraj kot meni, predlagam, da opravimo razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 6. marca, v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavila mag. Katarina Hočevar ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana vladna ekipa, kolegice in kolegi lep pozdrav tudi z moje strani! Zasavska energetika z Rudnikom Trbovlje-Hrastnik v zapiranju in pa Termoelektrarno Trbovlje se v tem obdobju srečuje s številnimi težavami. Prav danes poteka tudi opozorilna stavka zasavskih rudarjev. Vlada je sicer prejšnji teden potrdila novelo zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik, s katerim je dokončanje zapiralnih del podaljšala za tri leta in na ta način vsaj malo omogočila konsolidacijo poslovanja Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Številni rudarji pa so ostali brez služb. Izguba delovnih mest tudi v Termoelektrarni Trbovlje bi bila za Zasavje nova socialna bomba. Družba HSE oziroma Holding slovenskih elektrarn je kar 83-odstotna lastnica Termoelektrarne Trbovlje. Že v poslovnem načrtu za leto 2013 so zapisali, da želijo ta delež prodati. Dejstvo je tudi, da je blok 4 Termoelektrarne Trbovlje iztrošen in da strokovnjaki opozarjajo, da bo po letu 2016 blok 4 lahko obratoval le v omejenem obsegu. Zato je nujna tako ekološka sanacija in pa tudi tehnološka prenova bloka 4, za kar pa se potrebuje kar 60 milijonov evrov. Tako se je skupina HSE, s tem ko predvideva odprodajo deleža, dejansko zavezala oziroma to sanacijo, to breme prelaga na potencialnega novega lastnika. Upam, da bodo vsi deležniki v tej zgodbi imeli isti cilj, in sicer zagotoviti socialno varnost zaposlenih in pa ohranitev energetske dejavnosti na lokaciji Termoelektrarne Trbovlje. Vprašanje za vas, kot ministra za to področje: Kdaj lahko pričakujemo dokončno prodajo termoelektrarne strateškemu partnerju? Zakaj se do danes to še eni izvedlo oziroma kateri so zadržki, da prodaja še ni bila izvedena? Kot poslanka in predstavnica tudi zasavske regije bi tudi v imenu zaposlenih na termoelektrarni želela od vas odgovor: Kdaj lahko pričakujemo končno odločitev oziroma zakaj v tej zgodbi zasavske energetike vsaj z vidika Zasavcev vse traja tako dolgo oziroma po našem mnenju predolgo? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate možnost za odgovor.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovana poslanka, najlepše hvala za vprašanje. Zasavska energetika, se bom dotaknil zasavske energetike, ki je bila ena od prvih tem, s katero sem se soočil kot resorni minister. Tudi poslovodstvo in predstavniki sindikata so takoj na začetku mandata bili pri meni ravno s problematiko zapiranja rudnika in pa rudnika v povezavi s Termoelektrarno Trbovlje. Sama zgodovina RTH seže v leto 2000, dejansko takrat se je samo zapiranje rudnika začelo. Zelo dobro verjetno poznate tudi zakon o postopnem zapiranju RTH. Jaz moram reči, da tisto, kar sem v enem momentu na nek način najbolje zameril poslovodstvu, ki je vodilo RTH in zapiranje, da po vseh teh letih, torej govorimo od leta 2000 do leta 2014, ko sem se soočil s to problematiko, v prvi fazi niso imeli scenarija in popolnoma jasno razdelano, kaj se bo zgodilo leta 2015, ko je dejansko bilo predvideno zaprtje rudnika, sanacija vseh površin in pa zaprtje jame. S sestankom pri meni se je izkazalo popolnoma jasno, da ta scenarij ni pripravljen, da edini pripravljen scenarij, ki ga je imelo poslovodstvo, je bil podaljšanje zapiranja rudnika. Jaz moram reči, da takrat je bilo moje stališče jasno, da je leto 2015 tisto leto, v katerem rudnik mora biti zaprt. Če pogledamo obdobje od leta 2000 do 2015, še vedno smatram, da bi to moralo biti obdobje, v katerem bi ta rudnik tudi moral biti zaprt. Ne glede na to situacijo, edino, kar lahko štejemo kot olajševalno okoliščino RTH v zapiranju, je Zujf, ki je pobral dve tretjini sredstev RTH iz proračuna za zapiranje in sanacijo površin, ki so bile uzurpirane s področja RTH. Vendar to še vedno ne rešuje problematike, da dejansko v vsej tej fazi zapiranja in pa v programu zapiranja ni bilo jasno predstavljeno in ni bil oblikovan program, kaj, ali bo to leta 2015 ali kakšno leto pozneje, kaj narediti z delovnimi mesti oziroma na katerem področju prestrukturirati ta delovna mesta, da rudarji, ki so zaposleni v RTH, ne bodo izgubili svojega dela. In podobna zgodba je s Termoelektrarno Trbovlje. Če se vrnem še za trenutek na RTH. V zadnjem obdobju glede na stanje in situacijo v RTH sem jaz podprl rešitev in podaljšanje zapiranja rudnika do leta 2018 predvsem iz dveh razlogov. Najprej, da rešujemo sanacijo površin in pa jame, ki mora biti zaprta. Ne glede na situacijo, bo država na koncu morala za to poskrbeti in zaradi tega sem jaz to podprl. Tudi v predlogu zakona smo predvideli približno 15 milijonov evrov na leto za zapiranje RTH, torej govorimo do leta 2016. Ko govorimo o Termoelektrarni Trbovlje, ki je, kot ste omenili, v večinski lasti Holdinga Slovenskih elektrarn, je uprava Holdinga Slovenskih elektrarn tista, ki je odgovorna za to, na kakšen način in kako se bo spreminjala lastniška struktura Termoelektrarne Trbovlje. V zvezi s tem je bil pri meni sestanek z vsemi udeleženimi v procesu, da dobim informacijo s prve roke, kaj se dogaja s samo prodajo Termoelektrarne Trbovlje, kje dejansko s tem, kar je bilo meni predstavljeno, se vidi rešitev same problematike ne samo Termoelektrarne Trbovlje, ampak dejansko deloma tudi zasavske energetike. Kar se tiče same prodaje, moramo biti popolnoma jasni. Prodaja Termoelektrarne Trbovlje je v popolni pristojnosti Holdinga Slovenskih elektrarn. Če pogledamo še vertikalo odločanja, ima Holding Slovenskih elektrarn nadzorni svet, ki ga postavi Sod, ki upravlja z državnim premoženjem. Tako da tukaj, ko govorimo o samem poslovanju, samo ministrstvo in pa vlada na operativni ravni ni nikjer vključena. Mi kot vlada smo tudi dali svoje mnenje upravi Holdinga Slovenskih elektrarn, kjer smo jasno napisali, da je to popolnoma v njihovi pristojnosti. Ravno tako je to naredil Sod kot upravljavec državnega premoženja. Moram pa povedati, da tudi na sestanku pri meni in tudi kadarkoli je bila komunikacija glede prodaje TET, absolutno podpiramo prodajo TET, vendar pod pogojem razvoja Termoelektrarne Trbovlje in pa ohranjanja delovnih mest. Tukaj pa smo bili popolnoma jasni. Torej investicija v samo tehnološko opremo in pa socialna varnost v Termoelektrarni Trbovlje.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Hočevar.
Hvala, minister, za ta del odgovora. Ko sem vas v prvem delu veliko spraševala o tej prodaji, to pa zato, ker je treba tudi jasno pa pošteno povedati, da HSE očitno nima denarja, da bi sama izvedla investicijo v prenovo bloka 4 TET. To pa je tisto, kar jaz večkrat pravim, ves denar gre v TEŠ, zato pač ni denarja za TET. A veste, minister, midva, kadarkoli se srečava, tudi z neformalnimi poslanskimi vprašanji vas vedno opozarjam na problematiko zasavske energetike. Da danes to sprašujem javno, je razlog tudi zato, ker sem, recimo, eden izmed številnih odgovorov oziroma mojih pozivov, že 17. septembra 2013 iz vašega kabineta dobila naslednje sporočilo: "Na HSE trdijo, da so v pogajanjih zelo daleč in so tik pred dogovorom." In danes je na pragu marec 2014, zato jaz tukaj še enkrat javno pozivam, ne glede na to, ali je to HSE ali Sod, ne nazadnje vse imenuje ali pa vsaj žegen od zadaj ali pa od spredaj da na te ljudi, ki to vodijo, vlada oziroma država. Jaz res pozivam, da naj se zasuknejo hitro in da naj delajo v dobro, da se vsaj ta delovna mesta v Zasavju ohranijo. Tako kot ste rekli, je pa treba biti pri tem previden, ampak če pač ni denarja za prenovo, naj se najde strateški partner, ki bo delal dobro in pošteno. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite gospod minister, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo in hvala za dodatni čas. Še del odgovora sem dolžan iz prvega dela. Res je, midva zelo velikokrat debatirava o zasavski energetiki, tako o TET kot o RTH. Predvsem je pa pomembno poudariti tisto, kar sem želel z vertikalo odločanja Soda, nadzornega sveta Holdinga Slovenskih elektrarn, ki je večinski lastnik Termoelektrarne Trbovlje. Vprašanje je bilo tudi glede rokov in seveda čas je tisto, kar ni na naši strani. Imamo res tempirano bombo glede delovnih mest. Dejansko kdaj se bo kaj zgodilo, je nekaj, na kar mi kot vlada in jaz kot resorni minister ne moremo dati odgovora. Direktna pristojnost in odločanje o prodaji Termoelektrarne Trbovlje je na Holdingu Slovenskih elektrarn in na upravi Holdinga Slovenskih elektrarn in seveda v nadzornem svetu. Oni so tisti, ki morajo časovnice določiti in tudi spoštovati situacijo, ki jo imamo v energetiki v Zasavju, da morda s prepoznimi odločitvami in ne dovolj sledenju časovni komponenti v resnici ogrožajo delovna mesta v Zasavju. Še enkrat ponavljam, ta pristojnost ni na Vladi Republike Slovenije, ni na resornem ministru, ampak je direktno na Holdingu Slovenskih elektrarn.
Hvala lepa. Ni dodatne želje. Nadaljujemo z gospodom Ljubom Žnidarjem, ki bo zastavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister in spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! V Sloveniji brezposelnost narašča iz dneva v dan in smo ta čas na 130 tisoč brezposelnih v naši državi. Če nadalje pogledam še del statističnih podatkov, ki jih podajajo mediji, lahko ugotavljam naslednje. Iz anket je razvidno, da 97 % Slovencev meni, da je stanje na področju zaposlovanja izjemno slabo. 58 % jih meni, da bo stanje na področju zaposlovanja v prihodnosti še slabše. In samo 7 % Slovencev meni, da gredo usmeritve sedanje vlade v pravo smer. Sam menim, da glede na napoved, tudi negativne rasti gospodarstvu, kajti edino Sloveniji in Cipru je napovedana negativna gospodarska rast in posledica negativne rasti je tudi rast števila brezposelnih v Republiki Sloveniji tudi v prihodnje. Zaradi tega, spoštovana gospa ministrica, vas sprašujem: Kakšni bodo vaši ukrepi v prihodnjih treh mesecih na področju odpiranja novih delovnih mest in s tem tudi zmanjšanja števila brezposelnih v naši državi?
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Hvala za vprašanje gospod poslanec. Lep pozdrav tudi z moje strani poslankam in poslancem! Seveda številke, ki ste jih omenili, so zaskrbljujoče, to jaz vedno povem. Dejstvo pa je, da Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in jaz, kot odgovorna na tem ministrstvu, nimamo neposrednih vzvodov za kreiranje delovnih mest, so pa naša pristojnost predvsem ukrepi aktivne politike zaposlovanja. Ukrepi aktivne politike zaposlovanja so bili eden od ciljev takoj v lanskem letu po nastopu mandata, da smo jih intenzivirali. Mislim, da podatki, če primerjamo leto 2013 z letom 2012, kažejo, da se približno več kot še enkrat ljudi več vključi v aktivne politike zaposlovanja. Tudi če pogledate za letošnje leto, smo spremenili načrt ukrepov aktivne politike zaposlovanja, ki je bil v letu 2012 sprejet, tako da smo dodali 44,3 milijonov evrov, torej bo v celoti zagotovljenih 104,6 milijonov evrov. S tem bomo zagotovili približno 38 tisoč 600 vključitev več brezposelnih oseb v ukrepe aktivne politike zaposlovanja. Znotraj aktivne politike zaposlovanja je v tem trenutku največ pozornosti usmerjene k mladim v okviru jamstvene sheme, ki je bila sprejeta, je pa tudi s spremembami zakonodaje v lanskem letu na primer na področju dolgotrajno brezposelnih kar problem, in tam se mora usmerjati aktivna politika zaposlovanja, mora pogledati predvsem na najbolj ranljive kategorije brezposelnih oseb, in to dolgotrajno brezposelni so, zato poskušamo fokusirati ukrepe tem in pa mladim. 43 milijonov evrov je v letošnjem letu na voljo za javna dela, v katerem načrtujemo vključitev 9 tisoč brezposelnih, kar je več kot še enkrat več kot v lanskem letu. Hkrati pa je tudi pomembno, ste prejšnji teden sprejeli interventni zakon za odpravo posledic žleda, kjer se približno več kot tisoč ljudi pričakuje vključitev v javna dela. Spremenjene so tudi določbe vključevanja v javna dela. Imamo subvencioniranje zaposlitev kot ukrep usposabljanja na delovnem mestu, subvencijo Zaposli. me, Podjetno v svet podjetništva, mentorstvo za mlade, pripravništvo za mlade, delovni preizkus za mlade. Ampak to gre za ukrepe aktivne politike zaposlovanja, ki pa da določene rezultate ob sodelovanju z gospodarstvom, s tem da se prekreirajo delovna mesta. Pristojno ministrstvo seveda lahko javna dela, poskušali smo tudi zagotoviti v okviru socialnega podjetništva večjo trajnost, ker javna dela, vemo, da te zaposlitve trajajo, dokler so subvencionirane, torej plačane s strani države, ko pa se konča ukrep, ta delovna mesta niso več na voljo. Zato smo poskušali tretjino teh razpisanih javnih del v letošnjem letu izpeljati preko socialnega podjetništva, z željo, da bi neko večjo dolgoročnost teh delovnih mest tudi zagotovili v prihodnje. Vsekakor v aktivni politiki zaposlovanja delamo tisto, kar lahko, se pa v zadnjem času velikokrat izpostavlja, da se povečuje tudi število brezposelnih starih med 30 in 39 let, ki me velikokrat vprašajo: "Kakšni so pa ukrepi za nas?" Dejansko pri 130 tisoč brezposelnih postajajo vsi ranljivi, seveda pa s sredstvi, ki jih imamo, še vedno poskušamo targetirati tiste skupine, ki so najbolj ranljive. Aktivna politika zaposlovanja je tako ne glede na krizo ali nekrizo predvsem v funkciji, da omogoča vključevanje ranljivih skupin na trg dela. Jaz verjamem, da z ukrepi, ki so, tudi to dosegamo. Brez gospodarske rasti, ki se bo pokazala, se mora pokazati v kakovostnih delovnih mestih z višjo dodano vrednostjo, pa bomo te številke 130 tisoč zelo težko bistveno zmanjšali. Nekaj so usposabljanje in izobraževanje ukrepi aktivne politike zaposlovanja, nekaj gre za subvencioniranje zaposlitev, nekaj gre za javna dela in mi smo glede na razpoložljiva sredstva kar nekaj dodali in bodo rezultati vidni. Vendar ob tem, da imamo približno 800 razpisanih delovnih mest na zavodu za zaposlovanje, je seveda vprašanje med ponudbo in povpraševanjem tako, da težko na ta način z ukrepi Ministrstva za delo, da bi rekla s te govornice, da bomo ta problem rešili, ker bi bilo nerealno tako pričakovanje. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, imate besedo.
Spoštovana ministrica, po mojem mnenju so ti ukrepi aktivne politike zaposlovanja v praksi premalo opazni in ne izboljšujejo določenih kazalcev izboljšanja trenda. Mogoče bi odprl svoj vidik, ki ga jaz vidim. Ta čas se v Sloveniji kar precej ubadamo z delom na črno. Po moje ni rešitev dela na črno samo, na primer, represivni ukrep z Zakonom o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, kjer zaostrujemo zadevo, višamo kazni in tako naprej. Po moje je boljša pot tista, da dejansko analiziramo vsa ta dela na črno in da tem, ki opravljajo delo na črno, ustvarimo pogoje in možnost, da ta dela opravljajo legalno. Na primer, če navedem samo en konkreten primer, recimo, nekdo pazi predšolskega otroka na domu, na črno. Dajmo ustvariti pogoje, da lahko to delo opravlja legalno. Pa zelo dobro poznam, kakšni so normativi, kriteriji v vrtcih in tako naprej. Ampak take kriterije in normative ima samo Slovenija. Dajmo ustvariti pogoje, da lahko ti, ki danes opravljajo delo na črno, seveda z zmerno obdavčitvijo, to delo opravljajo legalno. Dejansko gre za ustvarjanje pogojev, in to je po mojem tudi naloga vašega resorja. Morda razmislek v tej smeri, da se tudi tu ustvarijo pogoji za dodatno zaposlovanje.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, dopolnitev odgovora.
Hvala za to pobudo, gospod poslanec. V prvi obravnavi ste že obravnavali zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, kjer sem zelo jasno povedala, da ni osnovni cilj to, da samo zvišujemo kazni, ampak da po drugi strani omogočamo ljudem, da legalno opravljajo določeno obliko dela. In tak primer varstva na domu je zdaj nova ureditev osebnega dopolnilnega dela, kjer z vpeljavo vavčerskega sistema damo tem ljudem možnost, da to legalno opravljajo, hkrati jim pa damo spodbudo, ker bo naročnik te aktivnosti oziroma te storitve plačal za njih tudi prispevke in se jim bo priznala pokojninska doba. Tako upam, da boste s tega vidika tudi vi in vaša stranka podprla ta zakon, ki prinaša dejansko novost in omogoča, da bodo ljudje, ki danes večinoma opravljajo storitev na črno v naših domovih, da bodo imeli nek vzvod, da to prijavijo na administrativno dokaj neobremenilen način, da se jim priznajo prispevki in da to pripeljemo v formalno sfero in da bomo vsi od tega nekaj imeli, ljudje, ki to opravljajo, priznano pokojninsko dobo, več bomo pa tudi vsi imeli od pokojninskega sistema, od naših blagajn. Moramo namreč upoštevati logiko, da vsako delo šteje in da vsak, ki dela, prispeva v te naše skupne blagajne, ker glede na demografske trende enostavno v prihodnje ne bomo mogli zagotavljati pravic iz teh sistemov. Zato me veseli in poskušamo na ta način delovati in vsekakor ni osnovni cilj samo kaznovanje ljudi, strinjam se, da je treba različne opcije v sistemu imeti, da ljudje lahko na dokaj preprost način tudi legalno opravljajo te storitve. Ta zakon bo pred vami v drugi obravnavi in je naslednji teden na matičnem odboru, potem pa v državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Žnidar.
Spoštovana ministrica, hvala za odgovor. Seveda bom zelo vesel, če bodo ti vaši ukrepi, ki jih danes nisem ravno razbral,ampak so dejansko nekatere stvari že zajete v samem proračunu in ti novi zakoni, ki so predvideni, da pridejo v samo obravnavo ali so že. Seveda bom zadovoljen takrat, ko se bo trend brezposelnosti vsaj ustavil oziroma obrnil v pozitivno smer. Ker pa zaenkrat trend brezposelnosti še iz dneva v dan narašča, predlagam, da se v skladu z drugim odstavkom 246. člena opravi razprava. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam za ta predlog. O njem bomo odločali v četrtek, 6. marca, v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Andrej Čuš, in sicer ministru infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministru, ministricama in vsem kolegom in kolegicam v Državnem zboru! Spoštovani gospod minister, na novembrski seji Državnega zbora sem vam zastavil ustno poslansko vprašanje v povezavi z Nacionalnim stanovanjskim programom. Sam osnutek je prejšnja vlada objavila, mislim da 20. marca 2013, torej skoraj eno leto tega, in tudi takrat sem vas vprašal, kaj se dogaja s tem dokumentom, kako daleč je priprava. Sami ste dejali, da morate še uskladiti, imate tudi nek sestanek na Stanovanjskem skladu in tako naprej. Dejali pa ste, da naj bi bil sam dokument obravnavan na Vladi nekje do konca meseca januarja. Dokument je izhajal iz nekih splošnih razvojnih usmeritev naše države in iz ugotovitev analiz obstoječega stanja stanovanjske oskrbe, pri tem pa naj bi skušali zagotoviti tudi pogoje za izboljšanje razmer za reševanje stanovanjskega problema različnih ciljnih skupin. Sam sem govoril takrat predvsem o mladih. Kot sem že dejal, novembra sem dobil s strani vas odgovor, da bo do konca januarja sama strategija ali program pripravljen, da bo obravnavan na Vladi. Kot zadnjo iztočnico za prvi del razprave pa bi dejal tudi, da država razpolaga z ogromnimi količinami stanovanj, ki pa so danes žal prazna, temu posledično tudi slabo vzdrževana in v res slabem stanju. Če bi se pametno znali lotiti omenjene problematike, mislim, da bi bila vsa stanovanja zelo koristna, marsikateremu mlademu bi omogočila hitrejše osamosvajanje, glede na to, da ima samo stanovanjski sklad 8 tisoč stanovanj. Če se navežem na osamosvajanje mladih, bi rad dejal, da smo v Sloveniji v samem vrhu Evropske unije po deležu mladih, ki so doma. Tako imamo med 18. in 34. letom starosti kar dve tretjini mladih, ki so doma pri starših, in to je alarmantna situacija. Mislim, da celo smo med prvimi v Evropi. Zato me zanima: Zakaj je prišlo do zamude? Ali je mogoče tudi že znana končna verzija strategije? O tem tudi nekaj govorite v koalicijski pogodbi. Če že imate izdelane konkretne načrte: Kaj storiti s temi praznimi stanovanji? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Predvsem sem vesel, ker budno spremljate delo Vlade tako na področju Nacionalnega stanovanjskega programa kot se tudi spomnim budnega spremljanja našega dela na področju gradnje, izgradnje avtocest. Res je, vse to, o čemer sva v novembru razpravljala, se je tudi izvedlo. Tudi tisti obisk Stanovanjskega sklada smo izvedli, zato da tudi njihova stališča glede tega slišimo. Predvsem je pomembno, da se vsi skupaj zavedamo, da je priprava Nacionalnega stanovanjskega programa izredno zahtevna in odgovorna naloga, še posebej s tega stališča, ker dejansko ustava določa elementarno nalogo, elementarno pravico, da si državljani lahko pridobijo primerno stanovanje. V teh turbulentnih časih je zelo pomembno upoštevati vse dejavnike, ki vplivajo na tako pomemben dokument, na tako pomembno vsebino, kot je Nacionalni stanovanjski program. Zavedati se je potrebno, da je v teh težkih gospodarskih časih dejansko sam trg nepremičnin ohromljen, izredno malo transakcij se odvija na trgu. Ravno tako je izredno pomemben vpliv na samo delo na tej vsebini prinesel prenos upravljanja s stanovanji z bank na DUTB in seveda tudi sam davek na nepremičnine je ravno tako en del, ki izredno pomembno vpliva na samo vsebino Nacionalnega stanovanjskega programa. In ne nazadnje, ko pogledamo vse te dejavnike, ki vplivajo na samo vsebino, je pomembno upoštevati, da je pri samem usklajevanju programa potrebno na eni strani uskladiti in doseči konsenz tako s strokovno javnostjo, z nevladnimi organizacijami in tudi med samimi resorji glede na spremembe okoliščin in vse te pomembne dejavnike, ker želimo res kvaliteten dokument, še posebej s stališča mladih, ki jih tudi sami omenjate. Predvsem si želimo, da bi ta konsenz dosegli in res takrat, ko program sprejmemo, da je to kvaliteten vsebinski dokument, ki bo potem tudi vse smernice začrtal, ki si jih je na tem področju tudi želimo. Ta dva meseca dejanske zamude oziroma dodatnega dela vsekakor ne pomenita, da se v teh dveh mesecih ni delalo. Nasprotno, zaradi spremembe okoliščin se je dodatno delalo, dodatno usklajevalo Nacionalni stanovanjski program. Ponovno je sam program v medresorskem usklajevanju in glede na vse nove dejavnike upamo, da bomo z novim stanovanjskim programom ob upoštevanju vseh dejavnikov – seveda računamo, da vse to, kar smo sedaj dejansko vključili v to samo vsebino, da takrat tudi ne bo prehajalo do večjih, pomembnih turbulenc in sprememb – nekako do poletja oziroma pred poletjem želimo, da bi Nacionalni stanovanjski program bil usklajen in da gre potem v normalno proceduro in ga dejansko obravnavamo v Državnem zboru v letošnji jeseni.
Hvala lepa. Izvolite, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister. Če sem dobro razumel koalicijsko pogodbo, bi imel vprašanje: Ali greste v pripravo nekega povsem novega dokumenta ali boste gradili na tej osnovi, ki je bila prestavljena lani marca? Seveda bi vas prosil za odgovor. Kar se tiče dialoga tako s civilno družbo kot strokovnjaki, ne vem, mogoče lahko gremo tudi na tem področju z roko v roki, skličemo kakšno tematsko sejo delovnih teles, pristojnih za to. Me pa seveda tudi zanima: Ali bodo cilji, kot je ustvarjanje pogojev za lažje osamosvajanje mladih, med prioritetami omenjanega dokumenta? Še konkretno vprašanje: Koliko praznih stanovanj je trenutno v državni lasti? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate možnost za odgovor.
Hvala za besedo in hvala za dodatno vprašanje. Če gledamo vsebinsko sam Nacionalni stanovanjski program, na njem seveda dela stroka iz Direktorata za prostor na našem ministrstvu, in vsebinsko gledano in vse okoliščine, ki sem jih navajal, dejansko ta dokument postavijo popolno v novo luč, tako da je vsebinsko gledano to popolnoma nov dokument. Glede vaše ponujane roke in sodelovanja – midva sva že v novembru o tem govorila, tudi takrat sem vas povabil, da se lahko udeležite srečanja oziroma sestanka na Stanovanjskem skladu in z veseljem smo odprti za vse dobre predloge, za vse pozitivne iniciative. Tako absolutno kar koli, dodatni predlogi in vsebinske debate, je vse dobrodošlo in so tudi vrata ministrstva vedno odprta. Glede samega števila stanovanj, ki so trenutno prazna. Eksaktne številke v tem trenutku ne vem, vem, da se vedno spreminja in vam obljubim, da bom še danes poskrbel, da iz Sklada dobim vse točne podatke, ravno tako iz DUTB, in vam točno številko javim.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Franc Jurša, in sicer ministru za finance dr. Urošu Čuferju. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Spoštovani gospod minister, veliko število oseb tako na Vladi kakor tudi v Državnem zboru in različni strokovnjaki se že nekaj časa ukvarjajo z zakonodajo upravljanja kapitalskih naložb, pa tudi z zakonodajo o Slovenskem državnem holdingu. Po nekaterih informacijah naj bi Ministrstvo za finance sklenilo eno ali več svetovalnih pogodb. Tu mislim na pogodbe o delu in avtorske pogodbe glede oblikovanja nove zakonodaje o Slovenskem državnem holdingu. Ker gre za aktualno problematiko tako z vidika dejstva, da je predlog zakona že v obravnavi v Državnem zboru, kot z vidika varčevanja, vas sprašujem naslednje: Ali drži podatek, da je Ministrstvo za finance glede besedila novega predloga Zakona o Slovenskem državnem holdingu sodelovalo oziroma še sodeluje z zunanjimi strokovnjaki, sodelavci? Če je odgovor pritrdilen, me zanima: Koliko pogodb o delu in avtorskih pogodb je bilo sklenjenih in s kom so bile sklenjene? Oziroma prosim za konkretne podatke z imenom in priimkom oziroma z navedbo pravne osebe, vrsto oziroma opisom del, časom trajanja veljavnosti pogodb. Kolikšna je skupna vrednost, neto in bruto znesek, teh pogodb? Kolikšna je vrednost posameznih pogodb, neto in bruto znesek? Koliko sredstev v neto in bruto znesku je bilo že izplačanih posameznikom glede sodelovanja z ministrstvom? Kakšna dela so bila opravljena? Prosim za podrobnejšo opredelitev. Koliko javnih uslužbencev Ministrstvo za finance je aktivno, vsebinsko delalo oziroma dela na tem predlogu zakona in od kdaj? Hvala vnaprej za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite gospod minister, imate možnost za odgovor.
Najlepša hvala za vprašanje, gospod poslanec. Na tem zakonu delamo že od nekje junija, julija lanskega leta. Imeli smo že množico skupnih sestankov in usklajevanj, tako da ste verjetno opazili, da z nami sodeluje tudi zunanji sodelavec gospod Podbevšek. Pogodbo z njim smo podpisali julija v lanskem letu. Skupna vrednost pogodbe je 13 tisoč 970 evrov bruto, kar neto pomeni približno 10 tisoč 800 evrov. To je edini zunanji sodelavec, ki sodeluje v tej zgodbi. Ostale sodelavce z Ministrstva za finance, ki ravno tako sodelujejo, ste imeli priložnost ravno tako spoznati na naših srečanjih usklajevanja. Tako mislim, da jih poznate tudi že poimensko, tako da veste, da to delajo približno trije, štirje.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Jurša.
Hvala za ta kratek odgovor. Bi vam pa postavil še eno dodatno vprašanje, ki se nanaša na osnovni zakon iz leta 2012. Takratna koalicija in opozicija sta oblikovali dejansko delovne skupine s predstavniki koalicijskih strank, opozicijskih strank. Zanima me: Ali razpolagate s podatkom, koliko je takrat sodelovalo zunanjih sodelavcev in kakšna cena oziroma plačilo je bilo takrat poplačano za to delo?
Hvala lepa. Želite dopolniti odgovor, gospod minister?
Ja. Mogoče bi omenil to: ko smo gledali, koliko različnih predlogov je bilo že pripravljenih na Ministrstvu za finance v zadnjih desetih letih, kar se tiče področja upravljanja s kapitalskimi naložbami, mislim, da jih je bilo veliko, veliko predlogov, in marsikateri ni šel skozi, pa bi bilo dobro, da bi kakšen šel že kdaj v preteklosti skozi. Tako je bilo na tem področju že zelo veliko stvari narejenih. Pravega preboja še nismo naredili v tej zgodbi. Tudi zakon, tako kot je zdaj napisan, mislim, da je dober. Nisem prepričan, če bodo amandmaji taki, da mi bodo všeč.
Hvala lepa. Nadaljujemo z naslednjim poslanskim vprašanjem. Zastavila ga bo gospa Romana Tomc, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji. Izvolite, gospa Tomc.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister! V svoji uvodni predstavitvi kot ministrski kandidat, takrat še, ste izpostavili, da je eden izmed vaših načrtovanih ukrepov tudi ustanovitev tako imenovanega sklada podrejenega kapitala, ki naj bi pomagal slovenskim podjetjem, ki imajo neustrezno kapitalsko sestavo, do boljše sestave in s tem do večjih možnosti, da zaženejo svoj razvoj. Strinjam se tudi z vašo ugotovitvijo, ko ste nekako rekli, da je slovensko gospodarstvo v slabi kondiciji. Edini, ki nas pravzaprav v sedanjem trenutku rešujejo, so naši izvozniki, medtem ko se številke, ki jih prikazuje statistika pri vseh drugih podjetjih, ki delujejo v Sloveniji, iz leta v leto poslabšujejo. Posebej bi na tem mestu izpostavila eno številko, ki nas lahko vse skupaj skrbi, poleg tega, da imamo danes 130 tisoč brezposelnih, ampak še bolj kot to pa skrbi, da je v gospodarstvu v zasebnem sektorju od leta 2008 do leta 2013, to so Ajpesovi podatki iz decembra vsakega leta, za 83 tisoč delovnih mest manj. To se pravi, slovensko gospodarstvo nujno potrebuje nek nov zagon in seveda vso pomoč države pri tem. Moja ocena je, pa tudi ocena Slovenske demokratske stranke sploh, da z ukrepi, ki jih je v preteklem letu izvedla vlada Alenke Bratušek, z vsemi dvigi davkov, z vsemi dodatnimi birokratskimi ovirami, ki jim jih je naložila, pač to ne bo mogoče. Menimo, da bi morala iti pot ravno v nasprotno smer, v razbremenitev gospodarstva in v lajšanje teh okoliščin, ki vplivajo na njihovo poslovanje. Pri tem pa se mi zdi pomembno še nekaj: da naj bodo ti ukrepi čim bolj horizontalni, da naj ti ukrepi veljajo za celotno gospodarstvo, saj se dosedanji ukrepi, s tem da se je spodbujalo, subvencioniralo ali preferiralo nekatere skupine podjetij ali pa celo nekatera posamezna podjetja, ni dobro izšlo. Sprašujem vas konkretno: Kako želite s skladom podrejenega kapitala pomagati slovenskemu gospodarstvu? Komu bo namenjen ta sklad? Čim bolj konkretno! Kakšen je časovni horizont, v katerem ga želite ustanoviti? Kje boste dobili finančna sredstva?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Spoštovana gospa poslanka, spoštovani poslanci! Hvala za vprašanje. Sklad podrejenega kapitala, ki sem ga nakazal v moji predstavitvi kot kandidat za ministra, je ideja, ki se mi je porodila na osnovi poznavanja problemov v gospodarstvu v različnih segmentih gospodarstva, prvič iz moje prakse v realnem sektorju gospodarstva, v zadnjem obdobju pa nekaj let tudi v bančništvu. Ideja bazira na skladu podrejenega kapitala, ki bi bil lahko eden od instrumentov, ki bi pomagal pridobiti podjetjem dolgoročni vir financiranja. Kljub dosedanjim ukrepom dokapitalizacije treh bank v večinski državni lasti, ustanovitvi slabe banke in prenosov slabih terjatev na to banko v bančnem sistemu po podatkih Banke Slovenije še naprej ostaja približno 6 milijard evrov slabih terjatev ter bodo posledično banke še naprej zelo konservativne pri kreditiranju podjetij. Dodatno pa bo k tej konservativnosti pripomogla tudi podkapitaliziranost podjetniškega sektorja in previsoka zunanja zadolženost. Sklad podrejenega kapitala je mogoča rešitev, ki bo začasno, za omejeno obdobje, okvirno 5 do 7 let, vzpostavil v podjetjih z različnimi finančnimi aranžmaji možnost pridobiti kapital, izboljšati kapitalsko ustreznost podjetja in zagotavljati finančne vire tako za obratna sredstva kot za investicije. Ne bi želel zdaj podrobneje razlagati, ker ideja še ni v taki meri dodelana, da bi lahko že bolj operativno predstavljati rešitve, ki sem si jih zamislil. Podrejeni kapital bi v glavnem imel to lastnost, da ne bi imel glasovalnih pravic, tako kot je običajno to v svetu, in se v bistvu ne bi aktivno vpletali v strategijo poslovanja podjetja. Sklad bi načeloma lahko lastniško vstopal v podjetja z opcijo vnovičnega odkupa deleža ali potem kasnejšega refinanciranja tega deleža, ko bi se podjetja usposobila za dostop k bančnim virom. Kako in kdaj bo sklad organiziran, je mogoče še nekoliko težko v tem momentu ali pa prehitro govoriti. Vsekakor je moj cilj, da bi ta sklad vzpostavili v roku ne več kot 6 mesecev. Treba pa je proučiti tudi vrsto drugih vidikov, predvsem tistih, ki se nanašajo na dovoljenje oblike državnih pomoči. Sklad bi moral temeljiti vsaj 50 % na zasebnih tržnih virih, preostanek pa bi participirala država. Možnih je več kombinacij in če bo projekt dobro zastavljen, bi lahko v sklad prispevale tudi banke same. Poleg tega pa si nadejamo participacije mednarodnih finančnih ustanov, kot so Svetovna banka, Mednarodni denarni sklad in Evropska banka za obnovo in razvoj. Ti bodo sami po sebi tudi postavili jasne pogoje, po katerih se bo ta sklad upravljal in v glavnem zagotovil svojo učinkovitost. Moram dodati še to, da si ne želim neke nove finančne institucije, ki bi imela pravno osebnost, ampak razmišljamo v tej smeri, da bi upravljanje tega sklada predali eni od obstoječih finančnih institucij, na primer Sid banki, da bi na ta način še dodatno racionalizirali poslovanje. Kar pa se tiče vprašanj, vezanih na razbremenitev gospodarstva in nadaljnjih ukrepov ekonomske politike za pospešitev gospodarske rasti, bo to vprašanje sigurno potrebno tudi v obstoječi koaliciji odpreti in doseči določene dogovore in kompromise [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]enostavno bo gospodarski zagon, zagon gospodarske rasti prepočasen. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Romana Tomc želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Tudi v smislu komentarja, da najprej povem, da bi se jaz osebno zelo strinjala s takšnim načinom pomoči slovenskim podjetjem, vendar se v današnjih razmerah ta način ne zdi verjeten. Sami ste omenili zdaj v odgovoru, da pričakujete približno, recimo, rok šestih mesecev, in pri tem omenili, da bi polovico zahtevanega kapitala primaknila zraven država. To smo še v tem proračunskem letu od 500 milijonov evrov, kolikor naj bi bil sklad težek, to pomeni 250 milijonov evrov. Bojim se, da finančni minister oziroma Vlada še pred vašim nastopom tega, ko smo potrjevali proračun, ni predvidela. Tako mislim, da ni kakšnih prav velikih realnih možnosti za ustanovitev tega sklada, vsaj ne na način, kot ste vi rekli. Imam pa še en pomislek, seveda. Poglejte, zelo pomembno je, katera podjetja, če že bo do ustanovitve sklada prišlo, bodo upravičena do teh sredstev. Namreč, če bo šlo samo za podjetja, ki so podkapitalizirana, to še ne pomeni, da so to podjetja, ki imajo tudi dobre poslovne načrte. Kajti samo tista podjetja, ki imajo dobre poslovne načrte in perspektivo za razvoj, je vredno financirati. Če pa gre za takšna podjetja, ki so perspektivna in ki imajo za ponuditi neke nove proizvode, storitve in potencialno rast na trgu, potem pa seveda ni nobenih ovir, da ta denar ne dobijo tudi pri banki. Saj vendar banke, sedaj, ko so dokapitalizirane, ko imajo veliko denarja na voljo, da kreditirajo gospodarstvo, izbirajo – jaz upam, da – tiste projekte, ki so vredni [[znak za konec razprave]] spodbud. Torej ne bi smelo biti nobenih ovir. Čez 6 mesecev, spoštovani minister, vas bom najbrž ponovno vprašala, kako je z realizacijo te vaše ideje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želite odgovoriti, gospod minister?
Hvala lepa. Ambicija ali bi rekel ideja ni enostavna, ni lahka, tega se zavedam. Ne mislim se pa ustaviti pred prvimi problemi, tako da bo to proces. Tudi mogoče ni realno, da bi sklad v celotni višini sredstev naenkrat v bistvu usposobili in da bi ta kapital zbrali že v prvem letu. Najbrž se bo to potegnilo, raztegnilo na neko daljše obdobje. Tudi tukaj imate prav, da podjetja, ki imajo dobre proizvode in dobre programe praviloma naj bi dobila denar pri bankah, vendar vedno ni tako. Vsekakor tukaj bo treba zelo aktivno sodelovati in delati tudi z bankami, ker bi predvsem prepustili tudi, da bi banke ocenjevale tveganja teh podjetjih, da bi hkrati zadostili in bančnim kriterijem in kriterijem pomoči v obliki tega podrejenega kapitala. Samo na ta način bi lahko na nek način dosti objektivno presejali tudi tveganja, ki so povezana s takšnim skladom podrejenega kapitala. Vsekakor bi bilo v tej smeri brez varovalk, bi rekel, premalo odgovorno, da takšno aktivnost in tako shemo tudi vzpostavimo. Jaz se bom potrudil, da te rešitve najdemo in da jih postopno najprej na pilotskih primerih testiramo, potem pa, če se bodo pokazale kot dobre, jih potem naprej tudi razvijemo v obsegu, ki se bo pokazal kot potreben in koristen. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Janez Ribič, in sicer ministru za obrambo gospodu Romanu Jakiču, ki pa je danes opravičeno odstoten.
Hvala. Spoštovani! V zadnjih letih, ko so nas doletele številne naravne nesreče, kot so požari, poplave, plazovi in kot zadnje žled, lahko vidimo, kako pomemben je v Sloveniji sistem zaščite in reševanja, ki po veliki večini temelji na prostovoljni bazi, na gasilcih. Normalizacijo stanja v državi so v največji meri omogočili ravno tisoči prostovoljni operativci iz različnih prostovoljnih gasilskih društev. Sedaj, ko z zadovoljstvom ugotavljamo, kako dobro je Slovenija organizirana v takih primerih ravno s pomočjo prostovoljne baze ljudi, pa se v ozadju razkrivajo tudi težave, s katerimi se ti isti ljudje vsakodnevno soočajo pri svojem delu. To se je še posebno dobro razkrilo pri zadnji nesreči, saj so intervencije trajale cele dneve, tedne, ponekod potekajo še danes. Izpostavila so se nova vprašanja glede socialnega varstva gasilcev kot tudi varstva v primeru morebitnih poškodb. Znova so vzklili problemi z delodajalci, kar je popolnoma razumljivo, saj je težko nadomestiti odsotnost delavcev, hkrati pa čakati od države neko malenkost iz tega naslova. Znova se je izkazalo, da so prostovoljni operativni gasilci ogrodje celotnega sistema, pa nimajo urejenega prav nobenega statusa. Zato me zanima: Kakšne konkretne ukrepe načrtujete na vašem ministrstvu v zvezi s to tematiko ne samo z vidika krovnega zakona temveč tudi v drugi zakonodaji, ki lahko zagotovi določene olajšave in razbremenitve? Ali pripravljate spremembe zakona in kdaj bomo lahko o njih odločali v Državnem zboru Republike Slovenije? Kako boste na ta način nadalje krepili sistem prostovoljnega gasilstva, ki se tudi ob zadnji veliki preizkušnji ni zlomil, čeprav se sooča z velikimi težavami? Prav tako me zanima: Kaj menite o ustanovitvi posebnega sklada za gasilce, ki bi ga ustanovila država? Kaj menite o oprostitvi davka na dodano vrednost za vso nujno potrebno opremo gasilcev, ne samo za nekatere izbrane artikle? Kaj menite o konkretnejših olajšavah in manj administracije za delodajalce, ki zaposlujejo prostovoljne gasilce in s tem na nek način tudi sami prispevajo k delovanju sistema? Kajti, ni vseeno, ali imaš v podjetju zaposlenih 5, 10 operativnih gasilcev ali pa nobenega. Na vsa ta vprašanja bi želel na naslednji seji ustne odgovore. Hvala.
Hvala lepa. V skladu z vašo željo bo minister za obrambo gospod Roman Jakič ustno odgovoril na vaša vprašanja na naslednji seji. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod Branko Ficko ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Kmetijski in gospodarski minister! Seveda, vprašanje bom postavil kmetijskemu ministru, oba pa lepo pozdravljam! S 1. 1. 2013 je bila ustanovljena nova Uprava Republike Slovenije za varno hrano, in sicer z zakonom prejšnje vlade, s statusno obliko organa v sestavi MKO. V upravi dela kar 396 javnih uslužbencev, seveda, ustanovljena bi naj bila z namenom, da potrošnikom zagotovi varno hrano. V mesecu januarju letos je uprava na Gorenjskem in v osrednji Sloveniji izdala prepoved prodajanja mleka za kmetije, pri katerih so tudi preiskave pokazale prisotnost aflatoksina v mleku in prav na vseh kmetijah so krmno koruzo, s katero se mleko okuži, kupovali v kranjski kmetijski zadrugi in ta zadruga je morala sporno koruzo uničiti. Enega izmed njenih obratov so zaprli, ker ni bil vpisan v register. Razvidno je, da so kmetije za krmo krav uporabljale koruzo hrvaškega porekla oziroma da je zadruga prodajala krmo hrvaškega porekla, v kateri je bila mejna vrednost aflatoksina presežena za 4-krat. Osebno menim, da za slednje odgovornosti ne morejo prevzeti kmetje, ki so že utrpeli gospodarsko škodo. Spoštovani gospod minister, tako je moje vprašanje: Ali ocenjujete, da je bilo v omenjenem primeru storjeno vse, da zdravje potrošnikov ni bilo ogroženo in da je uradni nadzor uprave v verigi hrane oziroma krme živalim, vključno s spremljanjem pojavov tveganj, ustrezen? Seveda me najbolj zanima: Zakaj Uprava z nadzorom ni uspela zaznati oziroma prekiniti dobavo okužene koruze in je tako odgovornost moral prevzeti kmet? S tem je utrpel gospodarsko škodo, da ne govorimo o nezaupanju pri potrošnikih. Pri tem primeru me zanima: Kakšen nadzor je pri drugih vrstah blaga glede na prosti pretok blaga na trgu Evropske unije? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister mag. Dejan Židan.
Hvala, predsedujoča. Hvala, gospod poslanec, za vprašanje. Kakor ste sami povedali, smo imeli v mesecu januarju opravka z aflatoksinom v mleku. Treba je vedeti, da je sistem nadzora v Sloveniji, odkar smo v Evropski uniji, drugačen, kot je bil pred tem. Takrat je bila država odgovorna za zdravstveno ustreznost, kar je potrjevala tudi z ustreznimi žigi. Odkar smo v Evropski uniji, je zdravstvena oziroma varnostna ustreznost naloga vseh, ki ustvarjajo hrano, tudi surovine za hrano, država pa samo kontrolira, ali izvajajo predpisane ukrepe, in preko monitoringa, ali so ti ukrepi tudi uspešni. V tem konkretnem primeru, takoj ko je bil zaznan vzorec aflatoksina v enem od vzorcev, se je šlo v vzorčenje posameznih mlečnih prog po celi Sloveniji, kakor tudi surovin. Dejansko se je ugotovilo, da del surovine, ne pa vse, je prišel iz ene od sosednjih držav in da se tisti, ki je prodajal surovino naprej, ni držal načela dobrega gospodarja in tega, kar je po zakonu zahtevano, da surovina, ki jo prodaja, mora biti varnostno ustrezna. Iz tega tudi sledi, da je jasno, kdo je odškodninsko odgovoren do kmeta, ki je utrpel škodo. Kot so me predstavniki zadrug na srečanju v Benediktu obvestili, se svoje vloge zavedajo in bodo to odškodnino, vsaj upam in verjamem, da jo bodo slovenskemu kmetu tudi izplačali. V trenutku, ko se je pojavil aflatoksin, so bili sprejeti trije ukrepi. Prvi ukrep je bil, da se je naložilo poostreno izvajanje notranjih kontrol. To poostreno izvajanje notranjih kontrol, ki ga je marsikdo v Sloveniji ocenil mogoče za pretiranega, je povzročilo, da vsako mleko, ki je prišlo v roku dveh tednov, dokler se ni ugotovilo, kje je bil vzrok te afere in ni bil odstranjen – je potekalo dva tedna. Mislim, da je tukaj pravilno, da se gre s predpisanimi koraki korak naprej zaradi zaščite slovenskih potrošnikov. Na podlagi dejstev lahko ugotavljam, ki so mi jih poročili in ki jih poznam, da je Uprava za varno hrano, veterinarstvu in varstvu rastlin ravnala odgovorno, v skladu z zakonodajo ter s svojim poslanstvom in na način, da je varovala zdravje potrošnikov. Rad bi povedal tudi naslednje, kot zaključek. Uprava je nadzirala umik in odpoklic sporne koruze kot vira aflatoksinov, tako da ga ni bilo zaznati v mleku. Je pa res, da je bila večina sporne koruze posredovana kmetom preko zadrug in uprava je tudi od 3. februarja do 17. februarja odredila dnevno preverjanje mleka na prisotnost aflatoksinov vsem mlekarnam v Sloveniji. Od 17. februarja pa velja tudi pospešen nadzor na podlagi ocene tveganj. Rad bi še povedal, da so vrednosti aflatoksinov, ki so jih zaznale mlekarne, bile nizke, vendar je kljub vsem prav, da se je odreagiralo. Konkretna afera pomeni, da se je ocena tveganja pri konkretni substanci v Sloveniji spremenila, to da praktično dva rezultata. Prvi rezultat je naslednji; da uprava, ki pa nadzira izvajanje notranjih kontrol, zahteva dodatne ukrepe od nosilcev odgovornosti. To so primarni in sekundarni proizvajalci. Kot drugo, da se monitoring na tem področju povečuje. Na tem mestu bi pa rad tudi povedal, da je za Slovenijo značilno, da v primerjavi s konkurenčnimi oziroma drugimi državami Evropske unije sorazmerno bistveno več prispeva za monitoring. Marsikje imamo tudi trikrat več monitoringa, kakor je v sosednjih državah, in mislim, da je to pravilno. Monitoring in ostali nadzor pa poteka na dva načina. Prvi način je letni program dela, ki nastane na podlagi ugotovitev iz prejšnjih let, in ocene tveganj. Znotraj tega pa so potem tudi akcijski ukrepi, ki se pač izvajajo tekom leta glede na stanje, ki je v Sloveniji zaznano. Uprava je tudi na področjih, kjer je potrebno, sodelovala z inštitutom za javno zdravje in kolikor je meni poznano, je ta inštitut ocenil tudi delovanje uprave na tem konkretnem področju, kot primerno. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev? Imate zahtevo za dopolnitev odgovora, gospod Ficko? Izvolite, gospod Ficko.
Hvala. Hvala za odgovor. Moje mnenje je sicer, da bi uprava s svojimi službami morala ukrepati na začetku verige, ne na koncu in ker je bilo moje vprašanje povezano z efektom nove uprave za varno hrano s tistim ciljem, ki bi seveda moral biti dosežen, pa po mojem mnenju ni bil, in je potem pri končnem uporabniku, pri kmetu, prišlo do tega, da je uprava na en način zadevo pometla pod preprogo, odgovornost in posledice so se pokazale pri končnem – se pravi, pri kmetu. Hočem reči, da bi uprava morala delovati preventivno v celotni dobavni verigi, ne glede na prosti prehod blaga, ne samo pri končnem členu, se pravi pri kmetu, saj je koruza pripotovala iz Hrvaške. Drži, da ni več meja, da nimamo carinskih in uvoznih kontrol, ampak z vzorčenjem bi napake morali ugotoviti že prej. Moje osebno mnenje je že bilo pred sprejetjem zakona o upravi, in primeri seveda to dokazujejo, da nova uprava ni prinesla napredka niti racionalizacije, ne glede na število zaposlenih. Tako moj predlog je in bo, da se zakonska osnova za navedeni organ oziroma upravo ustrezno preveri oziroma po potrebi korigira, da ne bomo zopet čakali na potrebno spremembo evropske zakonodaje. Kot sem pa že rekel, je nesprejemljivo, da se posamezni zakoni prilagajajo subjektivnim potrebam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister magister Dejan Židan.
Mogoče gospod poslanec samo kot informacija. Dejstvo je, da sistem nadzora deluje od njive naprej, ne samo pri končnem proizvajalcu. Deluje tudi tam, kjer se koruza prideluje, deluje tam, kjer se iz koruze delajo takšna, drugačna krmila, deluje v trgovski verigi in deluje tudi pri kmetu in v trgovini. Dejstvo tudi je, da stanja, da nikoli ne bo nobenih afer, ne bo. To pa zato, ker v bistvu vsi proizvodi se ne dajo na monitoring oziroma na ostalo analitiko; analitika se dela na podlagi ocene tveganja. Ocena tveganja za aflatoksine je v Sloveniji nekaj nižja kot v sosednjih državah, predvidevam, da zato ker v prejšnjih letih, ko so bili ti hudi izbruhi, povsem drugačni kot sedaj, ko so bile dejansko visoke koncentracije – namreč, te konkretne koncentracije, ki so se v Sloveniji ugotavljale, so bile večinoma samo malo nad mejo detekcije, v nobenem primeru niti približno tam, kjer je možna akutna zastrupitev, vendar je prav, da se je ostro odreagiralo. Takrat v Sloveniji teh primerov ni bilo. Še to bi rad povedal. To, da je živilo varno, je odgovornost tistega, ki živilo proizvaja. Če je to industrija, je odgovornost industrije, če je to obrtnik, je to naloga obrtnika, če je to kmet, je naloga kmeta, če je to trgovec, je naloga trgovca. Torej, vsi ti nadzori se morajo izvajati pri vsakem od njih, država pa kontrolira dve stvari. Prva stvar, ali se nadzori, kakor so potrebni, dejansko izvajajo, za to so inšpekcijski ogledi in tudi tam se občasno vzorči, potem se pa, kot končni test, živila ves čas analizirajo na koncu prehranske verige. Namreč, konec prehranske verige potem preko letnega monitoringa pokaže, ali je cela veriga pod nadzorom. Rad bi tudi naslednje povedal. Prišlo je do spremembe veterinarske službe, službe nadzora, službe varne hrane. Vi se tudi verjetno spominjajte, da takrat, ko je prihajalo do spremembe, je bil moj osebni predlog, da se počaka do takrat, ko bo Evropa spremenila celoten evropski sistem. Moram pa tudi povedati, da ko sem postal minister, odgovoren za prehrano, je bilo eno prvih srečanj z evropskim komisarjem za varno hrano. Imeli smo kar nekaj tem, med drugim pa sem mu predstavil tudi novi način organiziranosti varne hrane in na ta sistem organiziranosti varne hrane ni imel niti ene pripombe. Hvala.
Hvala lepa. Naslednjo poslansko vprašanje bo postavil gospod Marijan Pojbič ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji. Izvolite, gospod Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Pozdravljeni, gospod minister! Prepričan sem, da je gospodarsko stanje in situacija v gospodarstvu v Sloveniji izjemno problematična. Zato se mi zdi prav, da na tem področju naredimo bistveno več, kot je bilo doslej narejenega. Prav je tudi, da zdaj ko imamo novega ministra, upamo, da se bo stanje na tem področju izboljšalo. Zato postavljam tudi širše ustno poslansko vprašanje gospodu ministru, in sicer: vsi se zavedamo, da je slovensko gospodarstvo v zelo slabem stanju. Največ problemov ima gospodarstvo s financiranjem, torej kreditni krč, plačilna nedisciplina in nelikvidnost, ki se premnogokrat konča s stečajem ali prisilno poravnavo. Slabo stanje v gospodarstvu pa povzroča tudi togost delovnopravne zakonodaje in administrativne obremenitve predvsem na področju prostorske zakonodaje; z nastopom sedanje vlade, torej Alenke Bratušek, pa tudi z neprestanim uvajanjem novih davčnih obremenitev in zvišanjem obstoječih. Danes sem prebral zelo zanimiv stavek, avtor je Winston Churchill, ki je dejal: "Z davki doseči blaginjo je isto, kot dvigniti vedro vode, v katerem stojiš." Mislim, da bi ta stavek morala stokrat prebrati ta sedanja vlada. Zelo jasno je povedal, da na takšen način, kot to počenja ta vlada, ko znova in znova z novimi davki dodatno obremenjuje gospodarstvo, zagotovo ni pričakovati na gospodarskem področju pozitivnih premikov, brez katerih pa je blaginja državljank in državljanov Republike Slovenije le pobožna želja oziroma neuresničljive sanje. Pričakoval bi, da bi iskala in predlagala ukrepe, ki bi razbremenili gospodarstvo, na takšen način ustvarjali pogoje za nove zaposlitve, kar bi imelo za posledico več denarja v pokojninski blagajni, zdravstveni blagajni in več denarja tudi v državnem proračunu. Če imaš več prihodkov, lahko tudi več deliš. Da ne govorim o rekordni brezposelnosti, ki je januarja letos dosegla neslaven rekord, in sicer 129 tisoč 843 brezposelnih. Prav tako je zadolževanje države preseglo vse meje možnega in se že približuje 75 % bruto domačega proizvoda. Kako si potem torej lahko v takšnih okoliščinah ta vlada dovoli govoriti, da nam gre na bolje? Zato sprašujem gospod minister: Kakšne ukrepe nameravate sprejeti za izboljšanje stanja na gospodarskem področju? Kdaj nameravate končno predlagati vsaj en ukrep za razbremenitev gospodarstva?
Hvala lepa. Izvolite, gospod Metod Dragonja, gospod minister.
Hvala lepa, gospa podpredsednica! Spoštovane poslanke in poslanci, hvala za vprašanje. Vaše vprašanje je dosti kompleksno, obsežno. Ob nastopu mandata je jasno, da je tukaj polno še odprtih stvari, na katere še nimam v celoti vseh odgovorov. Nekaj je Vlada že naredila, mislim, da sem bil povabljen v Vlado predvsem zato, da prinesem kakšne nove ideje, pa predvsem tudi izkušnje, s katerimi bi predvsem poslovno okolje v gospodarstvu olajšali in z izboljšavami poslovnega okolja zagotovili potem tudi pogoje za to, da bodo podjetja lažje ponovno šla v širitev svoje dejavnosti, da bodo pripravljena sprejemati tudi neka večja tveganja in da bodo lahko potem na ta način tudi vsi ostali družbeni podsistemi lahko bolj uspešno delovali. Vlada je sicer že do sedaj izvajala ukrepe za zagotovitev boljšega zakonodajnega in poslovnega okolja. Zelo aktualno je pa v tem momentu koordinirati in delo med resorji, tako da podjetjem, potem ko je zaključena sanacija bank, olajšamo in izboljšamo dostop do financiranja, o čemer je govoril že gospod Uroš Čufer. Glede ukrepov, ki jih bom kot minister za gospodarski razvoj in tehnologijo predlagal na novo, sem že prej predstavil ta sklad podrejenega kapitala, ki je sicer nekoliko bolj dolgoročen ukrep, na kratek rok pa delamo na strategiji oziroma na ukrepih za zagon gospodarstva, kjer nameravam največjo prioriteto dati kratkoročnim ukrepom za spodbujanje izvoza, ker mislim, da izvoz lahko pravzaprav v največji meri izboljša dinamiko gospodarskih gibanj in tudi izboljša zaposlenost. Tukaj v tem okviru ne mislim samo na blagovni izvoz kot pomembno komponento, ampak tudi izvoz storitev in z velikim poudarkom na ukrepih za spodbujanje turizma in drugih storitvenih dejavnosti, kjer Slovenija ima sigurno še precej neizrabljenih potencialov in kjer se da tudi na kratek rok predvsem zagotoviti povečano zaposlenost. V teh procesih bo zelo pomembno tudi sodelovanje z agencijo za upravljanje terjatev bank in še z nekaterimi drugimi institucijami, ki prevzemajo novo vlogo predvsem pri upravljanju gospodarstva, državnih podjetij in skozi katere bi tudi poskušali ustvariti pogoje za konkurenčnejše okolje, v katerem delujejo gospodarski subjekti. V ta sklop sodijo tudi ukrepi za spodbujanje investicij, tako tujih neposrednih investicij kot tudi olajšanje pogojev domačim investitorjem. Na ta način dosežemo potem tudi povečanje povpraševanja investicijskega, ki predstavlja pomembno komponento gospodarske rasti. Ministrstvo kot pristojno ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo pa bo izvajalo ukrepe, ki bodo izhajali iz evropske kohezijske politike v obdobju od leta 2014 do 2020, predvsem na področju krepitve raziskav, tehnološkega razvoja, inovacij, spodbujanja podjetništva, internacionalizacije, razvoj novih poslovnih modelov, to je vse v tistem delu, kjer se želi predvsem podpreti mala in srednja podjetja, start up podjetja, jim olajšati dostop na trge in na ta način potem tudi povečati možnost njihovega uspeha v sodobni konkurenčni borbi. To bi bilo na kratko nekaj glavnih usmeritev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Gospod minister, jaz le upam, da bo enkrat nastopil trenutek, da ne bomo delali strategije na strategijo, zapravljali časa in dajali velikih obljub. Zakaj to govorim? Danes je v Večeru zapisan zelo zelo pomemben članek, kjer je zelo jasno povedano, kako kvalitetno delo opravlja ta vlada in kako je ta vlada odgovorna do svojih državljank in državljanov. Gospa Nina Ambrož je napisala odličen članek, kjer je opozorila na izjemno izjemno neodgovorno ravnanje sedanje vlade. V tem članku je zapisala tudi pomemben stavek: "Junija 2011 je predsednica Vlade Alenka Bratušek s takratnim ministrom za gospodarstvo, tehnologijo in razvoj Stankom Stepišnikom obiskala Maribor. Padle so besede: denar bomo dali zelo hitro. To je nujen semenski kapital." V Mariboru je bila takrat stopnja registrirane brezposelnosti 18,1 %. Sedaj je 18,7 % in od takrat do danes, osem mesecev po tistem, se v Mariboru ni zgodilo čisto nič. Spoštovani gospod minister, jaz vas ne krivim za to stanje, vendar pa moram povedati – in tukaj je, mislim da, podpredsednik Vlade gospod Židan –, da bi se nad takimi podatki morali zamisliti. Kako dolgo bo še ta vlada s svojo ekipo hodila okrog po Sloveniji in govorila eno, delala pa popolnoma nekaj drugega! In popolnoma pozabila na Štajersko, Pomurje, Prekmurje in tisto okolje! Popolnoma pozabila! Ljubljana se razvija čisto v svojo smer, vsi ostali deli Slovenije pa praktično zelo zelo močno zaostajajo. Ljudje v tistih okoljih se s težavo preživljajo in prav je, zadnji čas, da se za Maribor tudi nekaj naredi in za Štajersko.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Vedno sem deloval kot praktik, ne kot teoretik, zato ne bom pristaš nekih velikih dokumentov, strategij in tako naprej, ampak bom deloval dosti pragmatično. Kar se tiče Maribora, sem danes teden, 10. marca, v Mariboru na nekem zagonskem sestanku iniciative, kjer bi na svetu regije predstavili aktivnosti in načine, kako zagotoviti in kako sredstva, ki jih je Vlada namenila za spodbujanje gospodarskega razvoja in rasti v Mariboru, potem tudi čim hitreje dati v obtok. Kar pa se tiče ukrepov za razbremenitev gospodarstva, pa imam jutri sestanek z Obrtno zbornico Slovenije in na osnovi tega sestanka tudi mislim, da bom prišel z določenimi pobudami za to, da se ta segment gospodarstva ne samo dodatno spodbudi, ampak tudi razbremeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imate postopkovni predlog predvidevam. Gospod Pojbič, izvolite.
Ja, spoštovana gospa podpredsednica. Mislim, da je gospodarsko vprašanje oziroma stanje, v katerem je ta država je na tem področju, tako pomembno, da mislim, da v Državnem zboru ne more sedeti nihče, ki ne bi, če bi bilo potrebno, tudi 3, 4 dni po 24 ur o tem vprašanju razpravljal in iskal rešitve, kako iz te situacije. Zato sem prepričan, da je to tako pomembno vprašanje, ki zadeva vsakega posameznika v tej državi, da o tem vprašanju opravimo širšo obravnavo v Državnem zboru. Spoštovani gospod minister, lepo prosim, te besede vaše, ki ste jih danes tukaj izrekli, si bom zelo zelo dobro zapomnil. Verjamem in upam, da boste minister, ki bo za Štajersko in tudi za druga okolja, ne samo za Ljubljano, naredili tisto, kar se od ministra pričakuje. In da vas ne bom spet čez eno leto povprašal, če bi ta brezposelnost narastla še nad 18 %. Upam, da se bo na tem področju nekaj zgodilo, v dobro vseh in vsakogar. Gospod minister, hvala za odgovor, vendar pa mislim, da je o tem vprašanju nujno potrebno opraviti širšo obravnavo v Državnem zboru.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 6. marca 2014 v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, katerega je zastavil gospod Zvonko Lah ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu. Obveščam vas, da je poslanec gospod Zvonko Lah najavil ustno vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu, ki pa me je obvestil, da za odgovor na to vprašanje ni pristojen, zato na to poslansko vprašanje ne more oziroma ne bo odgovarjal. Predlagam, gospod Zvonko Lah, da to vprašanje postavite, kot sem dobila tudi iz pisnega odgovora s strani gospoda ministra mag. Dejana Židana, da to vprašanje postavite pristojnemu ministru za resor financ. Prehajamo na naslednje [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] [[…]]Vprašanja ne morete postaviti, o tem ste bili tudi 28. februarja obveščeni, zato tega vprašanja v tem trenutku ne morete postaviti. Predlagam, ravno zato vam razlagam, gospod Zvonko Lah, da to vprašanje postavite ali pisno ali ustno na naslednji seji pristojnemu ministru. Imate morebiti postopkovni predlog? Izvolite, gospod Zvonko Lah.
Hvala, predsedujoča. Glejte, katastrski dohodek prizadene kmete. Katastrski dohodek je pavšalni dohodek na kmetijska in gozdna zemljišča. V letu 2005 je ministrica za kmetijstvo izdala navodilo o načinu ugotavljanja in valorizacije katastrskega dohodka. Ministrica za kmetijstvo. Z novim zakonom je to prišlo vse na GURS. GURS ni strokovna organizacija, nima v svojih vrstah ljudi, ki bi lahko osnove za obračun katastrskega dohodka dajale oziroma izračunavale. To vprašanje sem postavil ministru za finance in danes je odgovarjal na vprašanje iz prejšnjega meseca. Jaz ga ne morem vprašati, zakaj take kalkulacijske osnove. Ker ne ve. Ga razumem, da ne ve. Tudi GURS, če vprašam – ne. Takrat na Odboru za kmetijstvo, ne za kmetijstvo, Odboru za gospodarstvo in finance, ko smo razpravljali o katastrskem dohodku, je GURS rekel, da so podatki iz Statističnega urada. Statističnega urada takrat na Odboru ni bilo. To se pravi, do zdaj nismo mogli nikomur postaviti strokovno vprašanje okoli osnov za izračun katastrskega dohodka. Tukaj imamo neke osnove. Ko gremo na spletno stran GURS, kjer bi po zakonu morali biti objavljeni izračuni, uredba, ki jo sprejme Vlada v soglasju z ministrstvom, pristojnim za kmetijstvo, in ministrstvom, pristojnim za finance. Kdo je pristojen potem? Tukaj so objavljeni izračuni od lanskega maja, kjer je predvideno 300 milijonov katastrskega dohodka na leto. Potem je bil sprejet zakon, kjer je bilo obračunano samo 10 % več, minister za kmetijstvo je obljubil vinogradnikom na gornjeradgonskem sejmu, da bo za naslednje leto tudi samo 10 %. Zdaj smo v mesecu marcu, do konca junija oziroma do 30. junija tekočega leta za naslednje leto v Uradnem listu Republike Slovenije objavi Vlada. Smo v marcu – kaj bo za leto 2014? Koga naj vprašam? Minister za finance mi je samo odgovoril, da hvala, ker sem ga spomnil.
Spoštovani gospod Zvonko Lah, hvala lepa za vaš sicer postopkovni predlog. Seznanjam vas s predlogom, ki se nanaša na pisni odgovor ministra, na katerega ste naslovili vprašanje, torej na ministra mag. Dejana Židana, ki je odgovoril: "Spoštovani! Ministrstvo za kmetijstvo in okolje je dne 28. februarja 2014 prejelo vaš dopis ministru za kmetijstvo in okolje o pisni prijavi ustnega poslanskega vprašanja gospoda Zvonka Laha v zvezi z izračuni katastrskega dohodka. Obveščamo vas, da navedeno vprašanje ne sodi v pristojnost Ministrstva za kmetijstvo in okolje, ampak Ministrstva za finance, ki smo mu pripravljeni pomagati pri pripravi odgovora." Zatorej vam priporočam, da ponovno postavite pisno ali ustno vprašanje v zvezi z vašim vprašanjem, in sem prepričana, da boste prišli do odgovora, ki ste ga želeli. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje. Gospod Dragutin Mate bo postavil ustno poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve dr. Gregorju Virantu, ki je danes odsoten. Izvolite, gospod Mate.
Hvala lepa. Najprej želim poudariti, da želim ustni odgovor ministra, zato bom tudi vprašanje na kratko predstavil. Se mi pa zdi nenavadno, gospa podpredsednica, mimogrede, da berete odgovor ministrstva, medtem ko minister sedi v dvorani in bi lahko sam povedal. Tako se očitno ministri raje izogibajo odgovorom, ki jih postavljamo poslanci. Gospodu Virantu postavljam naslednje vprašanje. V sredstvih javnega obveščanja smo lahko zasledili izredno nenavadno razmerje med Občinskim inšpektoratom Mestne občine Koper in policijo oziroma Policijsko upravo, točneje, SKP PU Koper. Namreč, Občinski inšpektorat je opravljal svoje naloge, delo, izvajal je nadzor na terenu, glede na prijavo, ki jo je dobil, zaradi tega pa je čez nekaj dni dobil vodja inšpektorata s strani policije poziv na informativni razgovor. Zaradi vsega tega ga je poklical – zelo nenavadno! – vodja Oddelka za terorizem in ekstremno nasilje na Policijski upravi Koper na informativni razgovor in ga povprašal, zakaj in kaj je počel, kako je slikal in kje so te slike objektov, ki so se nahajali na območju in so bili predmet inšpekcijskega nadzora. Zato ministra sprašujem: Ali drži, da je Policijska uprava Koper na tovrsten način izvajala nadzor nad drugimi organi v okviru javne uprave? Ali kot minister odobrava takšen način dela organov slovenske policije? Ali je odredil notranji nadzor in ugotovil, kaj se je tega dne dogajalo in na osnovi česa so kriminalisti opravili informativni razgovor ter se na nenavaden način ukvarjali z inšpektoratom? Glede tega je minister že dobil nekaj pisnih vprašanj s strani Mestne občine Koper. Kolikor vem, smo tudi v Državni zbor dobili njihove sklepe in pričakujem, da mi bo minister na naslednji seji, kot sem že dejal, odgovoril na ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa, gospod Mate. V skladu z vašo zahtevo bo minister za notranje zadeve dr. Gregor Virant ustno odgovoril na vaše poslansko vprašanje na naslednji seji. V zvezi z vašim razmišljanjem o postopkovnem predlogu glede vprašanja gospoda Zvonka Laha naj vam povem, da predstavnik Vlade oziroma tu prisotni podpredsednik Vlade in minister mag. Dejan Židan na postopkovni predlog poslanca gospoda Laha ne more odgovarjati po Poslovniku Državnega zbora, zato sem tudi prebrala njihov oziroma njegov pisni odgovor. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil gospod Tomaž Lisec ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Oba prisotna ministra, kolegi, kolegice! Ministru za kmetijstvo in okolje želim predstaviti vprašanje glede koncesij v državnih gozdovih. Dejstvo je, da pred dobrimi 14 dnevi Slovenijo ne glede na to, ali so zasebni ali pa državni gozdovi, prizadela močna ujma. Na žalost pa je slovensko podeželje prizadela tudi ujma v obliki Zakona o gozdovih, kjer smo vpeljali prevoznico – z eno izjemo; to pa je, izločili smo iz tega problema sledljivosti gozdove v lasti Republike Slovenije. Pa me zanima: Zakaj? Spoštovani minister, rad bi vas spomnil na koalicijsko pogodbo, za katero moram reči, da je na področju koncesij in državnih gozdov dokaj dobro opremljena, seveda pa je vedno neka teorija, drugo pa praksa. Verjetno ni potrebno brati vaše koalicijske pogodbe glede koncesijskih pogodb in vsega upravljanja državnih gozdov. Kljub temu pa je v praksi dejstvo, da je veliko nasprotujočih si informacij glede realnega stanja v slovenskih državnih gozdovih; tako med posamezniki oziroma med posameznimi deležniki, kot je ministrstvo, Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, Zavod za gozdove in ostale institucije in seveda tudi na tej strani koncesionarji, na drugi strani pa različne pripombe tako v obliki peticij kot pa tudi anonimk, kakšno naj bi bilo realno stanje v slovenskih državnih gozdovih. Pa morda za uvod, zanima me: Kakšno je resnično število koncesionarjev? Moram reči, da smo pri preverjanju spletnih strani ugotovili, da so različne številke, od 10, 14, 17. Zanima me: Kakšno je to stanje? Kakšna je količina posekane lesa v državnih gozdovih, količina izvoza tega posekanega lesa? Ključno vprašanje pa je: Kakšna je cena? Cena, ki je po mnenju mnogih tistih, ki so lastniki zasebnih gozdov pa tudi zasebnih žag ali drugih sistemov znotraj lesnopredelovalne in gozdarske verige ključni problem oziroma ključni moment. Približno vemo, kakšne so cene koncesionarjev, kakšne so cene v Sloveniji, kakšne pa so cene tudi v tujini. Pa me zanima: Ali menite, da je cena koncesij realna? Kakšno vlogo imajo na tem področju posredniki in kakšno vlogo ima na tem področju tujina? Pred leti je bila tudi možnost pridobivanja koncesijske pogodbe za zasebnike, gorske, hribovski kmetje, pa me zanima: Kako je na tem področju oziroma kako je bilo to realno izvedeno? Predvsem pa za zaključek v tem prvem delu, kljub temu kar piše v vaši koalicijski pogodbi: Kako boste izpeljali prihodnost slovenskih gozdov v državni lasti, potem ko se iztečejo te koncesijske pogodbe oziroma h kateri varianti se nagibate tudi v praksi? Toliko za začetek. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister mag. Židan.
Hvala predsedujoča, hvala poslanec za to vprašanje. Dotaknili ste se zakona, ki je govoril o prevoznici; to je tisti zakon, ki ste ga imeli in usklajevali koalicijsko januarja prejšnjega leta. To vam bodo tudi člani koalicije, ki so bili takrat prisotni, znali povedati. Res je, da smo sedaj naredili odstop od tega zakona. Moram tudi reči, da smo zaradi tega imeli neke pogovore s Komisijo, vendar upam, da jo bomo uspeli prepričati, da za obdobje enega leta odmik od sledljivosti zaradi drugih nujnih zadev ne bo pretirano problematiziran. Verjetno niste obveščeni, drugače bi bilo vprašanje drugačno, da imamo v državnem gozdu celo korak naprej narejen, in to je elektronska sledljivost. S tem, da je potrebno povedati, da je elektronsko sledljivost mogoče pripeljati tudi do privatnega gozda, je pa ena težava. Ta težava je, da imamo, mislim da, 480 tisoč lastnikov. Zato se je naredil sistem, ki ga je na nek način bolj enostaven peljati, to je sistem preko dobavnic, ki imajo v tem trenutku ime prevoznica. Kar se tiče organiziranja v državnem gozdu, v tem trenutku je koncesionarjev 26, ko rečem 26, mislim od konca leta 2013 do časa tega odgovora. Konec leta 2012 jih je bilo 23, to je bila posledica razpisa, ko so se novi koncesionarji pojavili. Koncesije potečejo leta 2018, torej so bile dvajsetletne. Jaz ne vem, verjetno pa tudi vi ne, ker noben od naju ni bil takrat prisoten, zakaj se je državna gospodarska služba takrat razformirala in se je dalo to kot privatno partnerstvo – na nek način koncesije –, ker sosednje države in tudi ostale države Evropske unije imajo večinoma v državnem gozdu drugače vse skupaj urejeno. Koncesije počasi naraščajo. Še ko sem bil prvič minister, smo jih začeli v bistvu zviševati. Koncesija, za leto 2013 je bila takšna, da se je pobralo 15,8 milijona evrov. To je v bistvu, zdaj vam govorim malo na pamet, nekje okoli 14 evrov na kubik. Letošnja koncesijska dajatev pred izračunano nesrečo, izračunava jo pa Sklad, je bila pomembno višja. Mislim, da smo šli na 16,8, zdaj govorim malo na pamet, znam pa povedati točno številko, to je na 17,4 milijone evrov, vmes pa se je zgodil žled. Ali bo ostala ta koncesija ali bo spremenjena, bo pa znano potem, ko bo narejen sanacijski načrt in potem bodo morali koncesijo verjetno na novo izračunati. Torej, koncesija se pa ves čas zvišuje v skladu s tem, kar je tudi v koncesijski pogodbi napisano. Mi imamo namen – oziroma drugače bom povedal. Ali dobimo zadosti denarja od koncesije? Ja, kot predstavnik države si seveda želim, da bi ga dobili več ali pa vedno več zaradi operacije, zlasti zato ker denarja, ki ga dobimo, na žalost ne moremo uporabljati za to, kar bi ga želeli, torej, da ga vlagamo v gozd, da širimo državni gozd znotraj gozda, ampak gre bolj ali manj ves, pa še veliki dolgovi so, za izplačilo denacionalizacijskim upravičencem – in vsaj gozdu se dela na ta način, po mojem mnenju, škoda. Ali imamo primerljive podatke iz tujine? V tujini generalno delajo drugače. Imajo državna podjetja, k skrbijo za državni gozd, dajo sicer kakšna opravila kot outsourcing delati tudi ostalim. Recimo, če primerjamo sosednjo državo; sosednja država, mislim da, upravlja več kot 400 tisoč hektarjev in pričakuje dobička iz tega podjetja, ki gre potem v proračun ministrstva, ki je pristojno za to, čeprav to ni čisto mogoče primerljivo, ampak to je edini podatek, ki mi je v tem trenutku dosegljiv, nekje okoli 20 milijonov v tem letu. Nek, recimo da, sistem koncesij, čeprav v zelo majhnem delu, imajo tudi na Finskem. Če se dobro spomnim ministra, ki je bil nazadnje tukaj, finski minister, ki je odgovoren tudi za gozd, je povedal, mislim, da je rekel, da je koncesija tam nekje okoli 12 evrov na kubik oziroma toliko dobijo v državni proračun iz kubika prodanega lesa. Kaj se trenutno načrtuje? Videli ste, da je koalicija sprejela odločitev na podlagi koalicijske pogodbe, ki ste jo, spoštovani poslanec, pravilno prebrali. Notri piše, da letno zvišujemo koncesijo, da pa bo šel novi sistem upravljanja preko enovitega podjetja. Videli ste tudi odločitev, v katero smer gremo preko interventnega zakona, kjer smo dali dodatna opravila v državnem gozdu neposredno na Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Tisto, kar pa se zavedam, pa moramo dati – do polovice tega leta imamo namen, da damo na Vlado izhodišča za pripravo novega zakona, ki bo govoril o upravljanju z državnim gozdom, zato da se ne bodo pojavila neupravičena pričakovanja, ki so lahko iztožljiva. To je vrstni red, pa mislim, da dosti razumen in da ima tudi podporo v stroki. Hvala.
Hvala lepa. Imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Lisec.
Ja, hvala. Predvsem pa bi dal ministru možnost v drugem delu, ko je govoril o cenah in o tem državnem oziroma o uvedbi gospodarjenja z državnim gozdom preko enovitega podjetja, da pa le morda malo več pove: Kako bodo povečali prihodek? Ali bodo pritisnili direktno na koncesionarja, ali v sodelovanju s Skladom, ali kako drugače? Kako si vi v praksi zamišljate gospodarjenje z državnim gozdom preko enovitega podjetja? Oziroma malo provokativno: vemo, da ste razmišljali vsaj v treh smereh; ena je bila tudi javno podjetje, eno pa glede določenih konzorcijev. Zakaj mislite, da je vaš pristop najboljši? Čisto laično sprašujem, da nam bo razumljivo. Kako boste pri tem, ko boste to izvajali, preprečili določenim gozdarskim lobijem, da ne bodo napisali zakona, uredbe ali kakšne druge akte sebi po meri? Torej me tudi zanima: Kakšne so zakonske spremembe? Morda neka časovna dinamika teh zakonskih sprememb, kajti vemo, da se leto 2016 nezadržno približuje. Predvsem pa še eno področje glede oškodovanja slovenskega državnega proračuna. Upam oziroma verjamem, da ste si prebrali vsa poročila tako KPK kot tudi Računskega sodišča, ki so tudi sami rekli, da v bistvu ni nobenega problema povečati prihodek iz koncesijskih dajatev, le dobra volja oziroma malo moči tistih, ki to nadzirajo, bi bila potrebna. In za zaključek: Ali menite, da se v državnih gozdovih izvaja posek na črno? Eni celo pravijo, da se; da država s pomočjo državnih koncesionarjev ropa slovenske gozdove, s tem pa tudi ropa državni proračun oziroma mu škoduje. Zanima me: Ali se s to trditvijo strinjate ali imate dokaze, da to ne drži? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Dejan Židan.
Hvala za pomembno vprašanje, gospod poslanec. Bojim ste, da ste sicer dve stvari zamešali, pomešali. Eno je to, kar je bilo javno predstavljeno, podjetje, ki bo stopilo na trg kot rezervni kupec za viške lesa, s čimer bomo stabilizirali trg, potencialno, čeprav moram povedati, da že sama najava, da se je država odločila, da bo intervinirala, kar lahko po zakonodaji za določeno obdobje, je neko stabilizacijo prinesla. Drugo je pa, na kak način bo uravnavano leta 2018 in kasneje. Lahko je podobno, ni pa nujno. Katero pot bo Vlada izbrala, boste pravočasno seznanjeni s sklepi, ki jih bo sprejela do konca polovice tega leta. Kaj počnemo v tem trenutku? Počnemo to, da v bistvu analiziramo nam primerljive prakse. Analiziramo prakso v Avstriji, ki je nekako specifična, vendar se je tudi v Avstriji izkazala za dobro. Imajo jo več kot 10 let vpeljano in o tej praksi sva se tudi pogovarjala s pristojnim ministrom in njegovimi sodelavci v soboto. Zelo podrobno analiziramo še dve praksi iz Nemčije, to sta Baden-Württemberg in Bavarska. Zanimivo prakso imajo tudi v Švici in na Finskem. Torej, kateri bi bil predlog ministrstva in potem tudi Vlade, ki ga bo sprejela in delno korigirala, bo znano do polovice tega leta. Dejstvo je, da v Sloveniji posekamo premalo. Marsikdo govori – in s tem se strinjam –, da je velika škoda, da gre surovina v tujino. Še večja škoda pa je, da pomemben del surovine v Sloveniji ostane v gozdu. Namreč, mi imamo v tem trenutku prirasta tudi do 8 oziroma 9 milijonov kubikov bruto, letni posek je lahko tudi 6, mogoče celo več, do 7 milijonov, po navadi pa ne preseže 4 milijone kubikov. Les, ki ostane v gozdu, pa na žalost propada in celo imamo potem težave s CO₂ ponori. Zakaj se to dogaja? To se ne dogaja zato, ker les ostaja v državnem gozdu. Tam je v bistvu posek takšen, kakršni so ti načrti, ki jih stroka odobri preko Zavoda za gozdove. Mi imamo dejansko težavo pri posestni razdrobljenosti – 480 tisoč. Tisti, ki so veliki lastniki, seveda izkoriščajo gozd kot gospodarsko dejavnost. Imamo pa težavo, ker imamo te majhne lastnike, ki pogosto niti ne vedo, kje imajo parcele. Zaradi tega je jasno, da bomo vlagali tudi državni denar v povezovanje lastnikov, vendar te posestne razdrobljenosti država z nekim neposrednim aktom ne more na nek način preprečiti oziroma prisiliti ljudi. Ali imamo kakšne podatke, da se dogajajo tudi stvari, ki se ne bi smele v državnem gozdu? Imamo. In tam, kjer imamo, tudi odreagiramo. Vam je verjetno poznano, da na kar pomembnem delu slovenskih gozdov je v nekem trenutku prodajo prevzel Sklad neposredno in tudi v tem trenutku potekajo nekateri postopki. Jaz si tudi želim, da bi kateri postopek prišel tako daleč, da bi prišlo do odvzema koncesije. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, katerega bo postavila mag. Majda Potrata ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Ne prvič me bo zanimalo, kako je z vlaganji v znanost in z vlaganji v človeške vire. Vse tiste države, ki so v premagovanju krize uspešne, so sredstva, namenjena visokemu šolstvu, znanosti in tehnologiji, povečevala. Mi smo imeli nekaj časa tudi tako naravnano politiko, da je želela sredstva tudi tu drastično zmanjševati. Poleg te različne razvojne paradigme, ki jo zaznavam v Evropi, bi opozorila še na to, da so pred nami tudi barcelonski cilji, ki poleg drugih strateških usmeritev Evropske unije spodbujajo investicije v znanost in visoko šolstvo zaradi tega, ker edino te so zagotovilo večje razvojne naravnanosti in boljših učinkov. Nedavno tega smo na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino obravnavali poročilo Raziskovalne in inovacijske strategije Slovenije v letih 2011 do 2020 za leti 2011 in 2012. Ko govorim o človeških virih, o krepitvi človeških virov, so tam omenjeni mladi raziskovalci, krepitev razvojnih oddelkov v podjetjih, za kar je bilo v letu 2012 namenjenih 11 milijonov, govora je tudi o razvojnih centrih slovenskega gospodarstva in tu je predvsem nakazana smer vključevanja mladih raziskovalcev iz raziskovalnih institucij in njihovo prehajanje v gospodarstvo ali pa iz velikih gospodarskih enot v manjše gospodarske enote. Mene pa, spoštovani gospod minister, zanima zadeva pri izviru. Se pravi, kako skrbimo za mlade raziskovalce v sistemu visokega šolstva in moje vprašanje je takole: S katerimi ukrepi Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport zagotavlja podporo dejavnosti mladih raziskovalcev na univerzah oziroma znanstvenoraziskovalnih ustanovah? Zakaj to sprašujem? Objavljeni podatki: v letu 2009 je bilo skupaj 300 mladih raziskovalcev, v letu 2014 naj bi jih bilo 166. Se pravi, v petih letih razpolovitev. Zaskrbljujoč podatek. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister doktor Jernej Pikalo.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Najprej naj se vam zahvalim za vprašanje, spoštovana gospa poslanka, pa bom najprej nekaj čisto generalnih stvari rekel. Tako kot ste vi ugotovili – in mislim, da se tule najini paradigmi ne razlikujeta –, je razvoj človeških potencialov ena od najbolj ključih nalog ministrstva, katerega na čelu trenutno sem. Brez tega, brez da bomo razvijali ta najbolj – tudi jaz mislim – za gospodarski razvoj, pa ne samo za gospodarski razvoj, za celoten razvoj Slovenije najbolj ključen potencial, pač ne bo šlo. Zato je moja ideja od samega začetka, da razvijemo ne samo pri mladih raziskovalcih, ampak pravzaprav na vseh ravneh potencial vsakega posameznika ali posameznice do viška njegovih oziroma njenih sposobnosti. Mislim, da to je naša dolžnost in vsi, ki se tako ali drugače ukvarjamo s tem področjem, moramo za tem stremeti. To je naš najpomembnejši vir za prihodnost in to je naša odgovornost do te prihodnosti. Kar se tiče barcelonskih ciljev, ki jih omenjate, lahko z zadovoljstvom ugotavljam, da zadnji podatki, ki jih imamo, kažejo, da se približujemo tistemu, kar barcelonski cilji nekako zapovedujejo ali predvidevajo. Torej, 3 % bruto družbenega prihodka, seveda iz javnih in iz zasebnih virov, za raziskovanje in razvoj. Smo blizu tega in če bomo nadaljevali s tem tempom, ker letos, recimo, imamo, vsaj kar se tiče tega javnega denarja, za indeks 104,6 %, če bomo nadaljevali s tem tempom, potem bomo zelo hitro dosegli te barcelonske cilje. Seveda to ne pomeni, da smo lahko že zelo zadovoljni s stanjem slovenske znanosti ali pa na splošno celotnega sektorja. Če grem na vaše specifično vprašanje glede mladih raziskovalcev. Mislim, da je treba pogledati malo širše kot zgolj in samo Program mladi raziskovalci. Mladi raziskovalci je program, ki teče od leta 1985 in je verjetno eden od najbolj uspešnih programov, ki jih ta država ima za razvoj tistih virov, o katerih sva prej govorila. Je pa res, da danes imamo poleg Programa mladi raziskovalci tako pred doktoratom kot po doktoratu vsaj še nekaj komplementarnih drugih projektov in programov, ki ravno tako krepijo ta človeški potencial. Kar se tiče programov pred doktoratom, torej, govoriva o ljudeh po diplomi, o ljudeh, ki so vpisani v doktorski študij, sem že povedal. Skratka, mladi raziskovalci – imate prav, ko pravite, da je število padlo, ampak treba je tudi reči, da je za to v neki določeni meri, ne pa povsem, kriva tudi demografija, pa še kaj drugega. Mi si vsekakor prizadevamo, da znotraj Programa mladi raziskovalci pripeljemo to številko, mogoče ne do 300, vsekakor pa nad 200, da pripeljemo to številko nazaj. Drugi program, ki je pred doktoratom, je tako imenovana Inovativna doktorska shema. Gre za financiranje mladih doktorantov, skratka, mladih ljudi, ki študirajo za doktorski naslov. Kot veste, smo v tej perspektivi imeli tako imenovano varianto A in varianto B; varianta A nekoliko manj denarja, varianta B nekoliko več denarja, v vsakem primeru pa z inovativno doktorsko shemo krepimo razvojni in siceršnji potencial teh virov. In tretje, kar je znotraj tega, recimo temu, pred doktoratom, je financiranje doktorskih študentov v okviru projektov, programov in tako naprej. Tu je še naprej treba razdeliti na eni strani nacionalne projekte in programe in na drugi strani večinoma evropske projekte. Kar se tiče tega financiranja do doktorata, so načeloma to te opcije in mislim, da jih relativno dobro izkoriščamo. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Potrata, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala, gospod minister. To so bili čisto konkretni trije ukrepi in v resnici projekt mladih raziskovalcev spremljam od vsega začetka. In tako kot se je že nekoč dogajalo, da so mladi, usposobljeni raziskovalci, ko so dosegli cilj in tudi predpisano stopnjo izobrazbe, nekateri težko sprejeli dejstvo, da potem zanje ni bilo možnosti nadaljevanja raziskovalne kariere v okolju, kjer so se našli, bom rekla tako, z raziskovalnimi timi, je tudi danes med mladimi raziskovalci – zdaj pa ne mislim na Projekt mladi raziskovalci, ampak mislim na starostno strukturo – zelo veliko očitkov na račun prekernih zaposlitev. Tudi v Državnem zboru je mogoče iz razprav posameznikov zaslediti, da ne razumejo, da je projekt, ki je sofinanciran iz javnih sredstev, sofinanciran tudi zato, da v njem lahko dobi delo kak mlad raziskovalec. In to so lahko različno usposobljeni, taki neposredno po diplomi ali celo podoktorski študentje, ampak v vsakem primeru je ta potencial in to znanje treba uporabljati, da znanje ne zastara, ker vemo, kako je z njegovo trajnostjo. Tu bi vas vprašala, spoštovani gospod minister, še za ta drugi del problema: Kako bo mogoče vendarle zagotavljati večjo zaposljivost mladih usposobljenih znanstvenikov ob tem, da vemo, da vedno sredstev za vse panoge ni? Ko sem pregledovala številke, kje najbolj zaostajamo, recimo, po usmeritvah, sta, zanimivo, humanistika in umetnost tisti, kjer najbolj zaostajamo. Hvala še za ta del odgovora.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister dr. Jernej Pikalo.
Hvala lepa tudi za ta del vprašanja. Če smem, tako kot prej. Zdaj govoriva o tistih, ki so že končali izobraževanje in želijo nadaljevati svojo kariero v znanstveni sferi. Takoj ko smo prišli na ministrstvo, smo začeli s projektom, ki smo ga poimenovali Raziskovalci na začetku kariere. Skratka, govorim o tistih, ki so že končali doktorat. Za to smo namenili okrog 6 milijonov evrov iz evropskih strukturnih skladov z namenom povezovanja na eni strani teh mladih ljudi, ki so doktorirali, z gospodarstvom in seveda na drugi strani tudi okrepitve raziskovalnih skupin, ki jih imamo po univerzah in po inštitutih. Razpis je bil izveden in danes lahko poročam, da imamo trenutno 76 tovrstnih projektov, v katerih sodelujejo podoktorski raziskovalci. To je bilo iz tako imenovanega – mi temu rečemo grdo – over commitmenta oziroma pravic dodatnih pravic porabe, ki smo jih imeli iz evropskih sredstev. Druga zadeva, ki se nanaša na te tako imenovane podoktorske projekte, je vprašanje podoktorskih projektov v okviru Javne agencije za raziskovanje, ARRS. Vi veste, da razpisujemo tam projekte in tudi letos lahko rečem, da bo Agencija, kolikor sem seznanjen, razpisala te podoktorske projekte. Gre za projekte vseh tistih, ki so od doktorata do 3 leta in znotraj katerih bodo posamezniki, ki so doktorirali, lahko raziskovali. Del odgovora, del problema, ki ste ga zastavili na koncu, torej glede humanistike in umetnosti, se skriva v tem, da za humanistiko in umetnost zaradi določil operativnega programa in tudi Evropskega socialnega sklada mi tovrstnih projektov nismo mogli vključiti v tisto, kar sem razlagal prej. Torej, v projekt Raziskovalci na začetku kariere. Ena od zahtev namreč je sodelovanje za gospodarstvom, kar pa je pri humanistiki in umetnosti nekoliko težje. In če smem čisto na koncu: na voljo so tudi, in zanimanja je veliko, bila je tudi že ena uspešna aplikacija iz Slovenije, to pa so tako imenovani ERC starting grand, kot jim rečejo v bruseljskem jeziku. Torej podoktorski projekti v okviru evropskega raziskovalnega prostora [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Prehajamo k naslednjemu poslanskemu vprašanju, ki ga bo postavil gospod Jožef Kavtičnik ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu. Izvolite, gospod Kavtičnik.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav, spoštovana ministrica, dva ministra, kolegice in kolegi! Da je bilo o tretji razvojni osi že veliko napisanega, povedanega, da je zadeva tako dolga, kot je morda brada kakšnega starostnika na Koroškem, lahko bi rekli kralja Matjaža, to ve že vsak Slovenec in Slovenka. Nekje 12 let se že umešča ta tretje razvojna os v prostor. Kolega Jakob Presečnik je bil minister, takrat se je začel ubadati s tem problemom, ki ga še danes nismo rešili. V tem času propadajo podjetja, v tem času ljudje s Koroške, Savinjsko-šaleškega pa tudi iz Zasavja iščejo svoj kruh kje drugje, tudi v tujini. Korošci sploh imajo bližje do Celovca in hitreje pridejo v Celovec kot v Velenje, Maribor ali v Ljubljano. Zato je ta os, ta cestna povezava tako pomembna. Minister, že med dvogovorom sem že dejal oziroma vas vprašal, sedaj pa vas javno sprašujem: Kako potekajo aktivnosti na projektu tretje razvojne osi, kakšen je napredek in katera dela se načrtuje v letošnjem letu? Savinjsko-šaleška gospodarska zbornica se je sestala, pa ne samo Savinjsko-šaleška, ampak gospodarska zbornica Celje, območna zbornica Posavje, gospodarska zbornica Dolenjske in Bele krajine, župani so sedeli, krajani o tem govorijo – ceste pa še ni. Vsaka obljuba oziroma obljuba vseh strank, ki so kandidirale oziroma ki so bile na volitvah, so to obljubljale svojim volivkam in volivcem. To je v programu sleherne politične stranke in zdaj me resnično zanima: Kako daleč ste s tem projektom? Prosim in se že vnaprej zahvaljujem za vaš odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister Omerzel.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani poslanec, najlepša hvala za vprašanje! Res sva že kar nekajkrat v Državnem zboru, ko sva se srečala, debatirala o tretji razvojni osi, predvsem o problematiki in zgodovini – tudi tisti, ki je bila davno davno pred mojim časom. Ko sem nastopil oziroma ko sem kandidiral za ministra, je bila ena od pomembnejših tem na hearingu tretja razvojna os in tudi sam sem takrat verjel v to zgodbo o pomembnosti investicije v tretjo razvojno os. Predvsem pa bi želel morda tudi danes izkoristiti to priložnost, pa tudi tisto zmoto, ki sem jo jaz imel v tistem času, izkoristim, pa jo predstavim – vi, verjamem, da jo poznate dobro – pa malce več javnosti. Dejansko se pri tretji razvojni osi vedno, ko se govori o njeni investiciji, se jo gleda kot en paket; torej govorim vse od Koroške do Bele krajine, vemo pa, da znotraj te razvojne osi imamo kar nekaj etap, kar nekaj odsekov, ki so pa dejansko specifični tako po naravi, kakšno dejansko cestno infrastrukturo rabimo, kot tudi seveda po problematiki, ki se jo spremlja s stališča umeščanja v prostor in pa seveda na koncu sama investicija. S sabo imam tabelo in grafični pregled celotne tretje razvojne osi, tako da vam bomo to tudi v digitalni obliki dostavili. Jaz sem predvsem želel, da se grafična oblika pripravi na ministrstvu, ker si je potem veliko lažje predstavljati, kateri odseki so, kje in v kakšni fazi so, kakšno problematiko imamo v posameznem odseku. Če gremo pogledat kar konkretno po samih odsekih, najprej pa, ker prihajate iz tega dela Slovenije, bom s Koroške šel proti južnemu delu. Torej, Otiški Vrh, maloobmejni prehod Holmec in meja z Avstrijo. Tu imamo dejansko mirovanje projekta zaradi sklepa Vlade 25. 10. 2012, torej govorimo o samih državnih prostorskih načrtih. Dejansko je v tem trenutku v teku izdelava nove prometne študije, ki bo potem tudi osnova za pripravo državnega prostorskega načrta. Ko govorimo o odseku Slovenj Gradec jug do Dravograda z obvoznicami, tu imamo največjo težavo nasprotovanja lokalnih skupnosti in ravno tako imamo po sklepu Vlade v mirovanju, in sicer z datuma 25. 10. 2012. Na tem odseku je ravno tako v tem trenutku izdelava nove prometne študije, ki bo ravno tako osnova za pripravo in izdelavo državnega prostorskega načrta. Velenje jug do Slovenj Gradec jug – tu je bila uredba o državnem prostorskem načrtu sprejeta 29. avgusta 2013 in, kar se tiče DPN,, je zadeva zaključena, seveda pa zdaj naslednji korak, ki ga je potrebno izvesti, priprava dokumentacije do gradbenega dovoljenja in sama finančna konstrukcija, kako bomo to investicijo izpeljali oziroma zapreti samo finančno konstrukcijo. Priključek na AC-A2 pri Podlogu do Velenja jug – tu imamo potrebo oziroma moramo izdelati dopolnitev študije variant in izdelati predloge izvedljivosti variant. Največji problem tu imamo, da dejansko po eni trasi, ki je predlagana, imamo nasprotovanja zaradi kmetijskih zemljišč in na drugi strani za drugo traso, ki je predlagana, imamo težavo pri načrtovanju zaradi posega v naravo in varovanja Nature. Vendar verjamem, da bomo to skupaj z resornim ministrstvom za okolje na teh zavarovanih območjih našli rešitev, omilitvene ukrepe, ki bodo omogočili umeščanje trase v prostor. Na srednjem delu, torej del med avtocesto A1 Celje Lopata in avtocesta A2, torej proti Novemu mestu, tu smo dejansko najdlje od same realizacije projekta. Javna razgrnitev študije variant je bila zaradi pomanjkanja sredstev prestavljena v leto 2016. Dejansko pa vse študije do sedaj, ki so bile narejene, so pokazale, da je neekonomičnost dejansko tisti glavni argument, zaradi česar je težko upravičiti ta del izvedbe tretje razvojne osi – seveda v nekem doglednem času govorimo. Potem pa nam ostane še južni del, tukaj pa je stanje, ko govorimo o avtocesti A2 pri Novem mestu do priključka Maline, uredba o DPN je bila sprejeta 20. 12. 2012 in smo ravno tako v fazi tega, da bi bilo potrebno pričeti [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]in pa umeščanje oziroma zapiranje finančne konstrukcije. Do juga, do Vinice, pa imamo še za izdelati del DPN in pa zadnji del pri Vinici je pa v mirovanju.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Jožef Kavtičnik, dopolnitev odgovora .
Hvala lepa za vaš odgovor. Poglejte, država, midva to poznava, vi še bolj, ker prihajate direktno iz gospodarstva. Država naredi – tako kot naredi poslovnež svoj poslovni načrt oziroma akcijski načrt in če nekaj želi in hoče, potem bo tudi to naredil. Prepričan sem, da se boste v vladi usedli, da se bodo ministrstva med seboj pogovorila in dogovorila, da je treba takoj narediti prioritetno to cesto, začeti delati. Poglejte iz Gorenja gre vsako minuto en kamion. Vsako minuto pelje in če ni te logistike takšne, kot mora biti, potem se bo zgodilo nekaj, kar si ne želimo, da se začne proizvodnja selitve v tiste kraje oziroma stran od neprometnih povezav. Enako govorimo za BSH. Mi pa vemo, da je Gorenje največji slovenski izvoznik. BSH Nazarje je največji proizvajalec malih gospodinjskih aparatov v Evropi. To je cvet Siemensa. Če se tukaj zgodi, če se nam to zgodi, da bo cestna povezava kriva za to, da bo Siemens začel proizvodnjo seliti nekam drugam, potem nam ni več pomoči. Zato seveda pričakujem od vas, da boste takoj pristopili k temu projektu, začeli z akcijskim načrtom in vas seveda vabim in pričakujem, da boste držali svojo obljubo – obljubili ste mi, da boste v februarju prišli v Savinjsko-šaleško regijo in da jim boste povedali in se z njimi soočili in tudi dali ustrezne odgovore. Pričakujem, da boste to obljubo držali. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala za dodatna pojasnila in povabilo, ki res sem ga že dobil in bom z veseljem prišel na obisk. Upam, da razumete to mojo zadnjo zasedenost: vodil sem skupino, ki se je ukvarjala z interventnim zakonom in posledicami žleda, tudi sem bil malce udeležen zadnje čase pri tem davku na nepremičnine. Vsekakor z veseljem pridem na obisk. Predvsem pa bi želel še dodati, da kot minister, ki je odgovoren za infrastrukturo, upam, da smo se tudi malce širše začeli vsi zavedati – pa tudi zaradi posledic, ki smo jih utrpeli z žledom, ki smo ga doživeli v teh trenutkih –, kako pomembna je infrastruktura za slovensko gospodarstvo. Pa tukaj govorim malce širše, ne samo o cestah, tudi o železnicah. Dejansko takrat, ko je ta infrastruktura neprevozna, nedostopna, uničena, se šele začnemo zavedati, kakšen pomen ima za gospodarstvo. Morda sem v enem trenutku celo imel nek občutek, da je bila ta infrastruktura, za katero moramo skrbeti v našem ministrstvu in jo vzdrževati, obravnavana kot nebodisiga treba. Vendar v trenutku, ko pa smo videli, kaj pomeni, če ta infrastruktura ni na razpolago, in kakšne posledice ima na gospodarstvo, potem pa dejansko prideva točno do tega, česar ste se vi dotaknili: kaj bo, če ne bo infrastrukture, na kakšen način se bodo iz Gorenja njihovi produkti odpeljali, na kakšen način bomo Luko Koper servisirali. Takrat pa dejansko pridemo do tistega fundamenta, da bo zdravo gospodarstvo brez zdrave infrastrukture v Sloveniji praktično imelo resne težave. Zato mora razvoj gospodarstva na drugi strani iti z roko v roki z razvojem infrastrukture. Predvsem kar se tiče državnih cest in železnic, je zdaj trenutek, ko bomo morali resne odločitve sprejeti pri teh investicijah. Prišel bom s predlogi, predvsem kar se tiče tega dela, ki je povezan s financiranjem. Tukaj upam tudi, da bodo tudi te vaše besede slišane širše, tudi med vašimi kolegi, in da bomo dobili podporo, da te investicije v infrastrukturo tudi izvedemo.
Hvala lepa. Prehajamo k naslednjemu poslanskemu vprašanju, katerega bo postavil gospod Ivan Grill ministru za finance doktorju Urošu Čuferju. Izvolite, gospod Grill.
Najlepša hvala. Prav lep pozdrav vsem, spoštovani ministrici in ministroma! Čebelarstvo je eno izmed pomembnih kmetijskih področij in prav je, da se tudi skuša ta pomemben del tako urediti. Predvsem pa, da se vsi zavedamo, da je to lahko tudi oziroma mora biti v javnem interesu. Čebelarska zveza kot krovna organizacija si prizadeva, da bi ravno to področje bilo kolikor toliko pravno urejeno, pa tudi, da bi, kar se tiče drugih področij, imeli urejeno – da je to primerljivo. Nedavno tega je bilo s strani Čebelarske zveze poslana pobuda, da bi se tudi za prevoz čebel na paše uredil na način, da bi se del trošarin vsem tistim, ki bi čebele prevažali, povrnil, tako kot je to za drugo področje na področju kmetijskih in gozdarskih dejavnosti. Glede na to, da je bil poslan odgovor oziroma že tudi prejet odgovor s strani Direktorata za davčne, carinske in druge javne prihodke v smislu negativnega razumevanja oziroma podpore tej pobudi, vas sprašujem spoštovani gospod minister: Kakšno je vaše mnenje oziroma mnenje Ministrstva za finance, da bi se poiskalo nek način, da bi se tudi temu področju ta del trošarin povrnil? Naj opozorim, da gre tukaj za minorne zneske, tako da gre tukaj bolj za neko načelno enakopravnost, da se pokaže ne nazadnje tudi dobra volja. Vsi tisti razlogi, ki jih ta direktorat tukaj navaja, v bistvu ne pijejo vode, če se lahko tako izrazim. Kajti kdor koli bo prevažal čebele ali jih prevaža, to je evidentirano, to je evidenca oziroma tudi seznam vedno dosegljiv, preverljiv, pomeni, da zlorab, ki jih kot eden izmed razlogov, da se ne bi šlo v tako uvajanje, tukaj v tem dopisu navajajo – to v bistvu ne zdrži. Pomeni, da tega razloga ne moremo jemati kot enega izmed opravičljivih razlogov. Ravno tako tudi izgovor, da je bilo v Državnem zboru sprejeto priporočilo, da skušamo – ali pa, da naj bi se omejevalo kakršno koli povzročanje dodatnih emisij v okolje. Kot sem že omenil, je prevoz čebel na pašo enkrat, dvakrat na leto, to bo nekaj čebelarjev, to ni eden izmed takšnih argumentov, da bi se lahko sklicevali na onesnaževanje okolja, predvsem pa na nemožnost kontroliranja. Prosil bi, če mi poveste: Ali je vaše stališče enako ali obstaja neka možnost, da bi se tudi na načelni ravni skušalo to področje v tem smislu urediti? Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister doktor Čufer.
Najlepša hvala za vaše vprašanje. Moje načelno mnenje je: upam, da je razlogov za odpravo olajšav na trošarine čim manj in da imamo čim manj povračil. Mislim, da to poznate tudi sami, glede na to, da smo v fazi fiskalne konsolidacije. Tako da: ja, moje mnenje je tako, kot je pač mnenje tudi institucij.
Hvala lepa. Izvolite, zahteva za dopolnitev odgovora.
Dejansko bi želel izraziti protest tudi na odgovor. Mislim škoda, minister, da potem tukaj sedite in da skušate oziroma poslušate naša vprašanja s takimi odgovori. Pa dajte vsi skupaj, ki tam sedite, narediti nekaj, da se bo začela Slovenija končno pobirati iz situacije, kakršna je! Tudi čebelarstvo je eno izmed teh področij, ki nudi številna delovna mesta na področju turizma, ne nazadnje tudi na področju pridobivanja vseh čebeljih pridelkov za Slovenijo in seveda tudi za tujino. In da se ne pokaže malo dobre volje, da se tudi to področje izenači, mislim, da dejansko presega razumevanje vsakega, kdor to gleda in posluša. Tukaj res ni razumevanja in tudi, kot sem že omenil, s tem ne bo državni proračun v bistvu prikrajšan praktično nič, več bo pridobil kot pa, da bi izgubil. Še enkrat vas pozivam, da se ta zadeva skuša proučiti, ne nazadnje bomo pa tudi lahko sami pripravili Zakon o trošarinah, kjer bi se ta zadeva uredila, pa se bo pač moralo tudi v Državnem zboru tudi v prihodnje razpravljati in težko bo najti argumente, kakršne ste sedaj tudi navedli. Hvala lepa še enkrat.
Dopolnitev odgovora minister dr. Čufer – ni potrebno. Hvala. Prehajamo k naslednjemu poslanskemu vprašanju, ki ga bo postavila gospa Sonja Ramšak ministrici za zdravje dr. Alenki Trop Skaza.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani ministri, poslanke in poslanci, spoštovana ministrica za zdravje! Danes vam ne bom postavljala vprašanj, vezanih na reformo zdravstva, ampak vezanih na problematiko, s katero se srečujejo v Javnem zavodu Psihiatrična bolnišnica Celje. Vsi vemo in verjetno tudi vi glede na to, da izhajate iz tega okolja, da smo v lanskem letu doživeli to, da je bil namenu predan nov Oddelek D v Psihiatrični bolnišnici Vojnik in da je po tem prevzemu dejansko prišlo tudi do dogovora med samim Ministrstvom za zdravje kot tudi med samim Javnim zavodom, da bodo nepremičnine, ki so do takrat pripadale Psihiatrični bolnišnici Vojnik, vezano na objekte v Ravnah pri Šoštanju – gre za sanatorij, kjer se je do takrat izvajal program s področja psihiatrije –, da bodo te nepremičnine in vsi pripadajoči objekti ter zemljišča predani dejansko Ministrstvu za zdravje. Namreč, vse te nepremičnine obremenjujejo proračunska sredstva Javnega zavoda in v samem Javnem zavodu bi raje namenjali ta sredstva za svoje programe. Ob obisku Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke sem tudi kot poslanka, ki je kandidirala v tem okolju, obljubila, da bom na ministrstvo naslovila vprašanje. To isto vprašanje sem želela postaviti že na prejšnji redni seji Državnega zbora ministru Erjavcu, ki je takrat opravljal funkcijo Ministra za zdravje, vendar pa me je prosil, da umaknem to vprašanje glede na to, da je imel druge obveznosti. Zato vas, spoštovana ministrica, sprašujem: Kdaj lahko v Javnem zavodu Psihiatrična bolnišnica Vojnik pričakujejo, da bo ministrstvo opravilo prevzem teh nepremičnin? Namreč ne glede na to, da se tam ne izvaja več dejavnosti oziroma storitev, še vedno obremenjuje Javni zavod tako glede na vodstvene obveznosti, na materialne stroške in seveda ne nazadnje tudi porabo finančnih sredstev. Zato vas seveda spoštovana ministrica sprašujem: Kdaj lahko pričakujejo, da bo ministrstvo te nepremičnine prevzelo v svojo last? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana gospa Sonja Ramšak in spoštovani poslanci! Vesela sem, da ste postavili to vprašanje, ker izhajam tudi iz tega okolja. Namreč, sem neposredna soseda Psihiatrične bolnišnice Vojnik in tudi vem, da se je v lanskem letu, ko se je tudi izvedla selitev te njihove dislocirane enote na matično enoto, s tem da so uspeli tudi infrastrukturno zelo dobro poskrbeti za selitev pacientov na matično ustanovo, tudi v lokalnem okolju dvigalo precej prahu in v prvi fazi tudi precej nezaupanja oziroma vprašanj, zakaj je ta selitev sploh potrebna. Dejansko, vezano na vaše vprašanje, pa gre za nepremičnine, ki jih sestavljajo tako parcele kot objekti tega dvorca Gutenbichl, kot ste že sami omenili, ki so zapisani v katastrski občini Ravne pri Šoštanju. So pa ta ravnanja oziroma upravljanje s temi nepremičninami vključena v Odlok o načrtovanju ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2014, in sicer so implementirane v " … načrt razpolaganja s stavbami in deli stavb ter zemljišči, predvideno za vse te aktivnosti za leto 2014, zato se lahko s strani upravljavca nepremičnin že izvajajo vsi postopki za njihovo odprodajo…" Oprostite, da berem iz tega zapisa, vendar gre za pravilne dikcije zakonskih osnov, zato naj poudarim, da v skladu z Zakonom o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti postopke upravljanja nepremičninskega premoženja države izvaja upravljavec, torej v našem primeru Psihiatrična bolnišnica Vojnik, ki bo do odprodaje izpraznjenih nepremičnin morala tudi sama nositi vse stroške, ki bremenijo in so vezani tudi na "poslovanje" sicer izpraznjene nepremičnine. Naj samo povem, da smo pridobili podatek oziroma sem intervenirala glede vrednosti ocenjenih nepremičnin na tej lokaciji. Podatek je star nekaj dni, tako je ocenjena vrednost kompleksa dvorca Gutenbichl 640 tisoč evrov. Prav tako imam podatek, da se zadeve v postopku pred objavo javne dražbe zelo intenzivirajo in so mi zagotovili oziroma si bom prizadevala, da bo ta zadeva v skladu z že citiranim Odlokom o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države izpeljana tudi v letu 2014.
Hvala lepa. Imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Ramšak
Hvala, spoštovana ministrica. Tudi sama vem, da so te nepremičnine zajete v tem odloku o ravnanju s stvarnim premoženjem države oziroma javnih zavodov, pa vendar. Tudi z gospodom Erjavcem sva zadnjič govorila čisto osebno, brez postavljanja vprašanj, da je dejansko prišlo do dogovora, da bosta, ob tem ko bo izvedena selitev dejavnosti v nove prostore v Vojniku, ta dislocirana enota in sprememba načrta izvedena tako, da bodo nepremičnine prenesene na Ministrstvo za zdravje in s tem tudi avtomatska razbremenitev. Vsi postopki prodaje naj bi se vodili s strani Ministrstva za zdravje, ne pa s strani Javnega zavoda, zato tudi to moje vprašanje. Mislim, da tudi minister Erjavec o tem dogovoru ni vedel nič, zato bi apelirala na vas – glede na to, da poznate to situacijo in veste, kaj pomenijo nekemu javnemu zavodu dodatni stroški in da se lahko tudi ta prodaja dejansko zavleče. Če bo uveljavljen še davek na nepremičnine, pa je to dodaten strošek, ki na eni strani obremenjuje javni zavod, na drugi strani pa tudi zdravstveno blagajno. Hvala za vaš odgovor.
Izvolite, gospa ministrica.
Hvala lepa, gospa Ramšak, za dodatno osvetlitev že sicer umaknjenega vašega poslanskega vprašanju ministru Erjavcu. Naj na tem mestu samo osvetlim časovnice. Izpraznitev tega dvorca se je vršila v lanskem oktobru. Kot veste, je bila primopredaja poslov z ministrom Erjavcem prejšnji torek. Vendar moram poudariti, da v skladu z Zakonom o stvarnem premoženju, ki sem ga omenila že prej, je finančno breme na strani upravljavca, torej Psihiatrične bolnišnice Vojnik. Se pa zavezujem, da se bom o zadevi intenzivno pozanimala in storila vse, da se zadevo pospeši, tudi z že napovedano javno dražbo in z razbremenitvijo upravljavca, ki je v našem primeru še vedno pravno bolnišnica Vojnik. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil – vidim, da ga ni v dvorani – mag. Ivan Vogrin ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Erjavcu, ki je danes službeno odsoten. Predvidevam, da bo vprašanje postavil na naslednji seji ali pisno. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil gospod Borut Ambrožič ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu.
Hvala za besedo, predsedujoča. Pozdrav vsem prisotnim! Vprašanje bom kljub temu zastavil, čeprav so v tem vmesnem času, ko sem ga na začetku meseca koncipiral in do sedaj, nekako delno že bile javno objavljene informacije. Kljub temu pa mislim, da lahko z zastavljenim vprašanjem mogoče osvestim tako kolege poslance kot tudi zainteresirano javnost z vsebino, ki je relativno sveža, saj se nanaša na nagrajevanje športnikov, ki so sodelovali konkretno na olimpijadi v Sočiju. Na spletni strani Olimpijskega komiteja Slovenija lahko preberemo, da so se slovenski športniki udeležili olimpijskih iger prvič pod slovensko zastavo v okviru 16. olimpijskih iger v Albertville v Franciji in nato še na 25. olimpijskih igrah v španski Barceloni, kjer so osvojili prva olimpijska odličja v samostojni državi. Istega leta so bile podpisane tudi prve pokroviteljske pogodbe, vsekakor pa ne morem iti mimo velikega, torej olimpijonika in športnika ter Mariborčana, žal pokojnega, Leona Štuklja, ki je na olimpijskih igrah osvojil celo 6 kolajn in se mu je sedaj s svojim rekordom pridružila tudi naša Tina Maze. Resorno ministrstvo je 20. februarja na podlagi Pravilnika o merilih za sofinanciranje izvajanja letnega programa športa na državni ravni, izdanega na podlagi 9. člena Zakona o športu in v skladu z veljavnim sklepom o določitvi vrednosti točke za področje vrhunskega športa v višini 5,95 evra, določilo vrednost nagrad za dobitnike kolajn na 22. zimskih olimpijskih igrah v Sočiju, kjer je za Slovenijo tekmovalo 66 slovenskih športnic in športnikov. Sedaj lahko ugotavljamo, da je šlo za rekordne zimske olimpijske igre, ki so zaradi požrtvovalnosti, odrekanja in nadčloveških naporov športnic in športnikov prinesle Sloveniji 8 kolajn – 2 zlati, 2 srebrni in 4 bronaste – in s tem presegle rekord prejšnjih olimpijskih iger iz Pekinga, kjer so naši športniki osvojili 5 medalj. Pravilnik, ki sem ga malo prej citiral, določa za prvo mesto 4 tisoč točk, to je 23 tisoč 800 evrov, za drugo mesto 3 tisoč točk, 17 tisoč 850 evrov, in za tretje mesto 2 tisoč, to je 11 tisoč 900 evrov. Ob koncu dovolite, da namenim par besed tudi 4., 5., 7. in ostalim mestom, saj običajno slavimo samo zmagovalce, ostali tekmovalci pa mnogokrat po krivici medijsko, sponzorsko in tudi sicer so neomenjeni ali zanemarjeni. Ministra za izobraževanje, znanost in šport doktorja Jerneja Pikala sprašujem: Ali in iz katerega vira ter v kakšni višini – čeprav sem v obrazložitvi že to navedel – ima resorno ministrstvo pripravljena sredstva za izplačilo denarnih nagrad za osvojena odličja? Že sedaj kot podvprašanje: Ali ministrstvo razmišlja o novem ovrednotenju ali višjih nagradah za športnike, ki bi si to vsekakor zaslužili? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister dr. Pikalo.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Hvala lepa tudi gospodu poslancu za to vprašanje. Ne bom ponavljal, mislim, da ne bi bilo prav, tudi javnost je bila o tem večkrat obveščena, kakšne so nagrade z naše strani. Je pa treba reči, da je nekaj podrobnosti, za katere pa javnost mogoče ne ve. Vsi tisti, ki so dobitniki medalj, bodo dobili nagrado tudi s strani Olimpijskega komiteja Slovenije. Tako ta nagrada, ki ste jo omenili, 23 tisoč 800 evrov za zlato medaljo, 17 tisoč 850 za srebrno in 11 tisoč 900 za bronasto medaljo, ni ves denar, ki ga bodo ti športniki dobili; je še del nagrade Olimpijskega komiteja. Drugi del, druga podrobnost, ki jo je tudi treba povedati, je, da tudi trenerji teh športnikov dobijo nagrado v višini 50 % športnikove nagrade. To je vse v tem pravilniku, ki ste ga že omenjali, ki je bil sprejet in velja že vsa ta leta, tako da glede tega niti ni sprememb. Tisto, kar vsako leto naredimo in kar ste pravilno omenili, je zgolj določitev vrednosti točke, pač glede na denar, ki ga za to imamo na razpolago, Tu pač ne gre samo za medalje. ampak gre za ovrednotenje vseh programov, ki so v športu, kajti vsi programi so ovrednoteni s točkami. Ta denar imamo pripravljen na proračunski postavki 710010,,gre za program vrhunskega športnika, in potem na kontu 4119 – skratka, gre za druge transferje posamezniku. Res je, ampak to je seveda veselo dejstvo, da bodo s temi medaljami ti športniki pobrali velik del tega, kar smo načrtovali v proračunu in kar je tudi predvideno v letnem programu športa. Ampak tisto, kar smo obljubili, bomo tudi izpolnili in to smo povedali, da takoj, zato ker star slovenski pregovor pravi: kdor hitro da, dvakrat da. Tako bomo to tudi storili. Športniki bodo dobili odločbe, na osnovi teh odločb, in skladu z Zakonom o upravnem postopku bodo poslali zahtevek in potem ko bo zahtevek prišel v našo hišo, 15. dan po zahtevku bodo nagrade izplačane. Tako veleva pravilnik in tako je tudi prav. Drugače pa, če smem: že večkrat sem rekel, ne samo da smo super sila, kar smo, ampak da je ta denarni del nagrade pravzaprav mali del zgodbe vsega tistega, kar je zadaj, kajti v vrhunskem športu ni naključij in zgolj jasno sistematično delo je stabilnost, je vedenje o tem, kaj delaš in kam boš šel, in to nam je v zadnjih 20 letih, mislim, da pri slovenskem vrhunskem športu, zares uspelo. Če smem tudi s tega mesta: še enkrat čestitke vsem tistim, ki so tako ali drugače osvojili medalje, pa tudi za vsa četrta, peta, sedma in tako naprej mesta pa vsem tistim, ki so zadaj; skratka, vsej strokovni podpori, serviserjem in vsem tem, kajti brez njih seveda ni zgodbe slovenskega športa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite gospod Ambrožič, dopolnitev odgovora.
Hvala. Dovolite, da izrazim veliko zadovoljstvo nad odgovorom resornega ministra. Točno to sem pričakoval in verjamem, da je to tudi zainteresirana javnost želela, glede na nekatere cinične izjave nekaterih tako političnih kot ostalih deležnikov v zvezi s tem. Konec koncev je tudi za mene zanimivo, kako postopki potekajo glede nagrajevanja, ker kot veste, se žal ne moremo primerjati s Kazahstanom, ki podeljuje za zlate medalje milijon evrov, ali pa z Rusijo, ki deli mercedese zaslužnim športnikom. Kljub temu pa se mi zdi, da je pomembno poudariti – glede na majhnost, se pravi demografsko ali statistično gledano majhnost, če želite –, da kot ste sami verjetno tudi medijsko opazili, nas je agencija Bloomberg postavila na drugo mesto glede na število prebivalcev po osvojenih medaljah, po družbenem bruto proizvodu pa celo na prvo. Ob koncu je treba povedati tudi to, da bo tudi s pomočjo sredstev, ki so namenjena za te namene, mogoče malo lažje razmišljanje športnikov, kot recimo citat Teje Gregorin, ki sem ga povzel s spleta, ko razlaga, da novo štiriletno obdobje bi bilo zanjo preveč, ne želi pa razmišljati in razglabljati o tem, koliko časa bo še tekmovala, saj so njene misli povsem pri olimpijskih igrah – to je bilo v tistem času –, sledi pa nadaljevanje svetovnega pokala. "Ko pa bo sezone konec, se bom lotila vprašanja, kako naprej. Ne izključujem pa tudi upokojitve." To pa je povezano tudi s statusom športnika sploh v naši državi, ki pa zahteva poglobljeno razpravo enkrat v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite, gospod minister, dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Čisto kratek bom. Omenjali ste nagrade v nekaterih drugih državah, jaz ne bom omenjal različnih držav, moram pa reči, da sem tudi v Sočiju ali pa tudi sedaj imel nekaj pogovorov s kolegi in naše nagrade, potem ko vzamete oba dela nagrade skupaj, so primerljive z nekaterimi državami članicami EU, tako da se ne rabimo v nobenem primeru teh nagrad sramovati. Seveda pa tako kot v nekaterih državah – takih nagrad pa seveda nimamo. Želim poudariti. Seveda je denar tisto, kar je pomembno, ampak mislim, da je še pomembneje, da imamo zadaj ves pogon za to, da bodo lahko nekoč, na naslednjih olimpijskih igrah novi olimpijski šampioni in za to, da bomo – kar je včasih, vsaj zame, enako pomembno kot vrhunski šport – na drugi strani imeli ravno tako še več rekreativcev. Ker če danes pogledate po nekaterih meritvah javnega mnenja ali pa anketah javnega mnenja, je trenutno v Sloveniji tisto, kar se da opredeliti kot športno aktivnih, približno 64 % prebivalcev, torej govorimo o milijonu dvesto tisoč ljudi. Ampak to je milijon dvesto tisoč ljudi, ki ima mogoče kakšen recept ali pa veliko receptov za zdravila manj, to je milijon dvesto tisoč ljudi, ki ne samo v smislu fizičnega počutja, ampak včasih tudi v smislu etike, psihičnega počutja in tako naprej funkcionira mnogo bolje kot pa mogoče nekdo drug, ki ni toliko fizično ali tudi umsko aktiven. Ne pozabiti tudi na umsko aktivnost v smislu šaha in tako naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo k naslednjemu poslanskemu vprašanju in prehajamo tudi na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Janez Ribič ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu. Izvolite, gospod Ribič
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Že v času prejšnje Vlade je Ministrstvo za infrastrukturo in prostor oziroma Dars pričel s preurejanjem cestninskih postaj na slovenskih avtocestah. Tako so bili do lasnega poletja odstranjeni betonski bloki na čelnih postajah Log, Videž, Torovo, Dob, Kompolje in Tepanje, kar je stalo približno 1,4 milijona evra. Delo na preostalih dveh cestninskih postajah štajerske avtoceste, se pravi v Pesnici in na Vranskem, naj bi se prav tako začela že preteklo poletje, zaključek del pa je bil predviden v septembru lanskega leta 2013. Dela se do današnjega dne še niso začela, razlog pa naj bi bil v nesoglasjih med vašim ministrstvom in Darsom glede načina odstranjevanja cestninske postaje Vransko, katera je bila predvidena za rušenje v celoti. A na vašem ministrstvu s tem naj ne bi soglašali, zaradi česar se dela do današnjega dne še niti niso začela. Zato sprašujem: V kateri fazi se nahaja postopek odstranjevanja cestninskih postaj Pesnica in Vransko in kolikšen obseg del je pri tem predviden? Kolikšni so bili skupni stroški odstranjevanja cestninskih postaj Log, Videž, Torovo, Dob, Kompolje in Tepanje? Kolikšni so predvideni stroški za odstranjevanje preostalih dveh cestninskih postaj, se pravi Pesnica in Vransko? Ali je ministrstvo že pričelo pripravljati predlog Zakona o cestninjenju? Če je predlog navedenega zakona že v pripravi, me seveda zanima: Katere so bistvene rešitve, predvidene v predlogu? Ali razmišljate tudi o uvedbi tako imenovanega bencinskega centa? Iz njegovega naslova bi se lažje financiralo tekoče vzdrževanje cest, cestne infrastrukture, to se pravi državnih cest, avtocest. Nazadnje bi še vprašal: Kako poteka gradnja avtoceste Ptuj–Macen do državne meje s Hrvaško, bolj točno Draženci–Gruškovje? Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister gospod Samo Omerzel.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, najlepša hvala za vprašanje! Najprej, preden gremo na vsebinski del vprašanja, bi predvsem želel poudariti – in to želim, da res jasno ločimo –, da je Dars samostojna pravna entiteta s svojim nadzornim svetom in popolnoma samostojno vodi upravljanje in investicije na avtocestah in kar se tiče samega operativnega vodenja družbe, tu ministrstvo nima nikakršnega vpliva in se tudi ne namerava vpletati v operativno vodenje same družbe Dars. Tako pri samem odstranjevanju cestninskih postaj – za tiste, ki ste jih navedli, deloma drži, da so odstranjene, za ti dve, za kateri me konkretno sprašujete, torej za cestninsko postajo Pesnica, ta je bila preurejena v letu 2013, ko pa govorimo o cestninski postaji Vransko, ,pa še enkrat ponavljam, da je to v pristojnosti Darsa, vendar vsebinsko gledano, zakaj Vransko ni bilo preurejeno, sta dejansko dva tehnična sklopa argumentov, zakaj se tega dela rekonstrukcije ni lotil. Prvi del je predvsem povezan z gradbenotehničnimi vzroki, ker dejansko zaradi prostorskih omejitev obstajajo tehnični razlogi, zakaj se ni začelo z odstranjevanjem te postaje. Drugi vzrok je pa bolj povezan s samim cestninjenjem, Torej, sama tehnična rešitev bi v resnici s tem odstranjevanjem na nek način omogočila prost pretok prometa in necestninjenje določenega dela prometa, kar pa seveda ni v interesu družbe Dars. Zaradi tega ta del odstranjevanja same cestninske postaje na Vranskem še ni izveden, vendar kot rečeno, to je popolnoma v pristojnosti Darsa in ne v pristojnostih ministrstva in oni so tisti, ki upravljajo za tem delom avtocest. Glede vprašanja, povezanega s stroški odstranjevanja cestninskih postaj. Vse odstranjene cestninske postaje na Darsu so do današnjega dne stale 2 milijona 197 tisoč evrov. Pri predlogu novega zakona o cestninjenju lahko povem to, da je sam predlog v finalni pripravi. Torej, dejansko večino zakona je zaključenega in dejansko bomo šli v medresorsko usklajevanje. V sklopu tega me sprašujete tudi v načinih financiranja državnih cest in avtocest. Tukaj moramo biti ravno tako zelo natančni in ločiti; eno so avtoceste, s katerimi upravlja Dars, drugo pa so državne ceste, s katerimi pa upravlja Direkcija za ceste, ki pa je organ v sestavi Ministrstva za infrastrukturo in prostor. Tudi s stališča financiranja enih in drugih so to popolnoma ločene zadeve. Dars in financiranje vseh operacij, investicij se napaja iz cestninjenja, državne ceste v pristojnosti DRSC pa na eni strani same investicije peljemo iz integralnega dela proračuna in evropskih sredstev, samo vzdrževanje pa jamči direktno iz proračuna Ministrstva za infrastrukturo in prostor oziroma državnega proračuna. Ko govorimo o vidikih in variantah financiranja državnih cest, torej tukaj ne govorimo o Darsu, ampak govorimo o državnih cestah. S stališča državnih cest – verjetno zelo dobro poznate strukturo proračuna in sredstva, ki jih imamo namenjena za leto 2014 za državne ceste. V tem trenutku bom imeli malce več kot 120 milijonov evrov, dodatno smo se sedaj z žledom soočili še z dodatnimi stroški v rangu 9 milijonov evrov in zaradi tega na ministrstvu intenzivno razmišljamo o variantah, na kakšen način zagotoviti več sredstev za državne ceste. Jaz sem že govoril o tem, da bomo rešitve oziroma predloge predstavili najprej Vladi in potem Državnemu zboru, če bo na Vladi podprto. Bencinski cent, za katerega me sprašujete, je tudi ena od opcij, ki jo že razdeljujemo in jo želimo tudi predstaviti kot eno od možnosti, na kakšen način bi Slovenci in Slovenke zagotovili vir financiranja za državne ceste, katerih smo konec koncev tudi uporabniki. Pri sami tehnični rešitvi zakona lahko rečem to, da se za cestninjenje piše oziroma je zapisano v tej smeri, da se nekakšna tehnična smernica ne bo vnaprej definirala. Torej, tehnične rešitve ostajajo vse odprte, sledimo pa temu, kar so trendi znotraj Evropske unije in v smeri katerih cestninjenje v Evropski uniji tudi gre.
Hvala lepa. Želite dopolnitev oziroma zahtevo za dopolnitev odgovora? Imate, gospod Ribič.
Ja, hvala za odgovore v tem delu. Moram reči, da ločim delo Darsa in ministrstva, ampak vse skupaj je v naši državi, ministrstvo pa nekako bdi tudi nad tem in izvajanjem delom Darsa in zato me pač je zanimalo in dobil sem nekatere odgovore – hvala. Kar se tiče obnove republiških cest, predvsem tistih, ki so bile zelo poškodovane pri gradnji avtocest, in tudi nekaterih drugih, ki so pa zaradi gradnje avtocest bile v tem času zanemarjene. Tukaj bi rad povedal drug problem, na katerega me opozarjajo odgovorni na občini Duplek. Nanaša se na problematiko rekonstrukcije državne ceste R3-710 1292, se pravi Spodnji Duplek–Dvorjane, katere vrednost investicije znaša milijon 169 tisoč evrov. Občina Duplek je v letu 2013 že podpisala pogodbo z direkcijo Republike Slovenije za ceste in izvajalcem Vod Celje za rekonstrukcijo navedenega cestnega odseka, na podlagi katere je bil določen pričetek del za september v lanskem letu, zaključek del pa za letošnje leto 30. 6. Seveda je zaradi drastičnega znižanja sredstev državnega proračuna za investicije v cestno infrastrukturo in posledične nezmožnosti izvajanja že pričetih projektov prejela občina Duplek s strani Darsa oziroma Družbe za državne ceste v podpis aneks k navedeni pogodbi, s katerim je bil rok za zaključek del prestavljen za 6 mesecev na 31. 12. 2014. Seveda se dela do današnjega dne še niso začela. Zanima me: Kdaj se bodo začela dela na tej državni cesti Duplek–Dvorjane in ali so jasno zagotovljeni finančni viri investicije? Moram reči, da 18 let Direkcije Republike Slovenije za ceste obnavlja malo več kot 3 kilometre. Sam sem bil tam 5 mandatov župan in si prizadeval v vsak [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister Omerzel.
Hvala za besedo! Spoštovani poslanec, hvala za dodatno vprašanje! Proračun in sredstva, ki smo jih sprejeli za leto 2014, predvsem kar se tiče državnih cest, torej DRSC kot upravljavca, so seveda omejena na teh dobrih 120 milijonov evrov. Zavedamo se, da če bi želeli peljati investicije naprej, bi potrebovali nekje v rangu 40 milijonov evrov več sredstev iz integralnega proračuna. Mi smo vse investicije, ki so sofinancirane iz evropskih sredstev, dali na prioriteto in jih tudi na državnih cestah peljemo naprej. Ena takšnih investicij je obvoznica Škofja Loka. Tisto, kar imamo pa financirano direktno iz integralnega proračuna, je pa zaradi omejenih sredstev v tem trenutku zaustavljeno. In drži, da se na odseku na cesti R3-710, torej Spodnji Duplek–Dvorjane, v tem trenutku dejansko še ni začelo, vendar želim poudariti, da to ne pomeni, da se ta investicija zaustavlja, ampak se samo prestavlja v čas, ko bomo imeli sredstva in bomo lahko s to investicijo nadaljevali. Seveda je pogojena z zagotavljanjem sredstev za ta del, in to seveda je v pristojnosti Direkcije za ceste. Še glede odseka Draženci–Gruškovje: To pa je del, ki pa je v pristojnostih in sama investicija teče v okviru Darsa kot upravljavca slovenskih avtocest. Ta del pa dejansko poteka znotraj zadanih prostorskih načrtov, torej je v fazi pridobivanja gradbenega dovoljenja. Večina zemljišč je odkupljenih in glede na to, kakšni so bili terminski plani, gre po zagotovitvah Darsa tudi v teh okvirjih sama investicija tega dela povezave do hrvaške meje v zadanih terminskih planih naprej.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavila gospa Alenka Jeraj ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji.
Hvala lepa. Lep pozdrav! O stvari, o kateri vas bom spraševala, in sicer glede izvajanja evropske kohezijske politike, sem že spraševala ministra, ki vas je do imenovanja nadomeščal, gospoda Čuferja, in tudi ministra za javno upravo gospoda Viranta. Moje vprašanje se pa nanaša na imenovanje nove vodje oziroma vršilke dolžnosti generalnega direktorja Direktorata za evropsko kohezijsko politiko. Namreč, spraševala sem o tem, ali je bilo pri tem imenovanju vse v redu glede na to, da je minister pooblastil novoimenovano gospo Katjo Špur, ki je bila ocenjena, kot da ne izpolnjuje pogojev, zato je bil izveden tudi inšpekcijski nadzor in gospe Špurovi so bile potem te pristojnosti odvzete, vendar je bila nato ponovno imenovana. Minister mi je razložil, da izpolnjuje pogoje, čeprav o tem, kaj je ugotovila inšpekcija, nisem dobila pojasnil, zato bom še dodatno vprašala ministra Viranta. Minister mi je pa v odgovoru zapisal tudi oziroma na moje vprašanje, kdo bo odgovarjal v primeru, da bo pri črpanju EU sredstev šlo kaj narobe, da bomo bodisi izgubili sredstva sedanjega programskega obdobja 2007–2013 ali pa bodo prepozno pripravljeni strateški dokumenti za odboje 2014–2020 in posledično s tem izgubljena sredstva. Ministrstvo je pojasnilo, da se s pripravo programskih dokumentov, ki bodo podlaga za črpanje sredstev evropske kohezijske politike v programskem odboju 2014–2020, ne zamuja, saj priprava poteka v skladu s terminskim načrtom in dogovorjeno časovnico Evropske unije. Brali smo, da naj bi bila ta gradiva slabo pripravljena, da so nas zato s strani Evropske komisije tudi okrcali in da stvari le niso tako dobre, kot mi je zagotavljal minister. Poleg tega pa ste v koalicijskem dogovoru v okviru začrtanih nalog v poglavju dve, pod točko 2 napisali " Pospešili bomo črpanje sredstev iz nove finančne perspektive" oziroma izhaja iz tega naslednje: "S pripravo izvedbenih in drugih dokumentov kot osnovo za črpanje sredstev finančne perspektive 2014–2020 zamujamo, kakovost gradiv pa ne ustreza visokim razvojnim ambicijam…" Torej, sprašujem vas enako, kot sem spraševala ministra pred mesecem in pol oziroma dvema mesecema: Kako je s kakovostjo? Imamo pripravljene stvari? Zamujamo ali ne zamujamo? Dva meseca nazaj je trdil, da ne zamujamo, v koalicijskem dogovoru pa pišete, da zamujamo.
Izvolite, gospod minister gospod Metod Dragonja.
Hvala lepa. Spoštovani! Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo v sodelovanju z ministrstvi in drugimi deležniki pripravlja Partnerski sporazum kot strateški dokument in Operativni program kot programski izvedbeni dokument, ki bosta podlaga za črpanje kohezijskih sredstev v finančni perspektivi 2014–2020. Priprava dokumentov poteka skladno s časovnico, dogovorjeno med Slovenijo in Evropsko komisijo. Formalna potrditev Partnerskega sporazuma je predvidena aprila 2014, formalna potrditev Operativnega programa pa maja 2014. To je zelo kratek odgovor.
Hvala lepa ministru. Izvolite, gospa Jeraj.
Glejte, gospod minister, potem vas pa prosim, da mi razložite še enkrat: Kaj pomeni v koalicijskem dogovoru v okviru začrtanih nalog pod točko 2 Pospešili bomo črpanje sredstev iz nove finančne perspektive zapisano: "S pripravo izvedbenih in drugih dokumentov kot osnova za črpanje sredstev finančne perspektive 2014–2020 zamujamo, kakovost gradiv pa ne ustreza visokim razvojnim ambicijam, …"? Ne vem, če drži to, kar vi pravite, da vse sledi časovnici. Ne govorimo zdaj samo o tem, ali bomo ujeli roke, ki jih moramo oddati Evropski komisiji, ki naj bi bila potem do maja 2014 potrjena s strani Evropske komisije. Sprašujem vas o tem, kar nam je Evropska komisija že povedala, da je gradivo slabo pripravljeno. Verjetno se je to zato znašlo v koalicijski pogodbi, ker dvomim, da stvari tečejo tako, kot bi morale, kot bi izhajalo iz vašega odgovora, če pa smo nekje prebrali, da smo bili okregani, da smo stvari slabo pripravili in po drugi strani celo sami to zapišete v koalicijski dogovor, da zamujamo in kakovost gradiv ne ustreza visokim razvojnim ambicijam. Ali se mi zavedamo, kaj ponovno delamo? Izgubljali bomo milijarde, zato ker se nismo na stvar pripravili tako, kot bi bilo treba, in ker je gospa, ki je to očitno kljub vsemu še najbolj obvladovala, ker je v letu 2012 bilo zgledno črpanje, za razliko od 2013, bila odstavljena, namesto nje je postavljena gospa, ki ne izpolnjuje pogojev – pa pustimo, morda je celo sposobna. Ampak tu je gospa državna sekretarka, ki je pri tem sodelovala in je usmerjala zadeve. Glejte, s tem odgovorom pač nisem zadovoljna, da je vse v redu, če sami zapišete, da ni vse v redu.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. No, vprašali ste, ali bo časovnica, kot je predvidena, izpolnjena. Odgovoril sem, da ocenjujemo, da bo ta časovnica izpolnjena. Lahko vam pa dam tudi še bolj podrobne mejnike, kdaj so predvidene kakšne aktivnosti. Za nazaj težko ocenjujem, kaj je bilo dobro, kaj je bilo slabo, ker sam tudi nisem pri teh opredelitvah v dogovoru med koalicijskimi partnerji sodeloval. Očitno pa je, da si je koalicija postavila višje cilje, kar se tiče dinamike črpanja sredstev in tudi kar se tiče samih strateških dokumentov. Z odgovorom lahko niste zadovoljni, ampak naša naloga je, da to časovnico lovimo in da ne zamujamo rokov, ki so dogovorjeni z Evropsko komisijo. Vlada je sprejela še dodatne ukrepe, oblikovala posebno vladno službo, ki bo še bolj osredotočeno lahko delovala na tem, da bo priprava vseh dokumentov zagotovljena kvalitetno, da bodo vsi dokumenti usklajeni ne samo medresorsko, ampak tudi z ostalimi deležniki v tem procesu in da bomo lahko ta partnerski sporazum podpisali v rokih, kot so bili predvideni v dogovoru z Evropsko komisijo. Smo pa odprti za vse sugestije, kako proces izboljšati, kako narediti bolje in kako biti čim bolj učinkovit pri črpanju kohezijskih sredstev.
Gospa Jeraj, izvolite.
Hvala lepa. Torej, minister, odgovarjali ste samo o rokih. Saj pravim, ni vse v datumih, do katerih bomo nekaj pripravili, gre tudi za to, da so stvari kvalitetno pripravljene, če želimo dejansko čim bolj počrpati vsaj v drugem obdobju; recimo, da smo se iz prvega kaj naučili, lahko bi se, glede na vse reorganizacije in spremembe pa kaže, da niti ne. Zanimalo me je tudi glede kakovosti gradiv, kaj je Evropska komisija dejansko rekla o tem, kar smo pripravili, ker smo en del že oddali. Predlagam, da skladno s poslovnikom opravimo razpravo o vašem odgovoru, medtem pa predlagam, da se vseeno pozanimate, kdo je prispeval besedilo, ki se je znašlo v koalicijskem dogovoru. Nekdo je očitno bil z vašega ministrstva, ki to področje pokriva, ki je ugotovil, da zamujamo in da tudi kakovost gradiv ni dovolj visoka. Mislim, da je to stvar, ki bi nas morala zelo skrbeti, ker je praktično to edini denar, ki je na voljo za investicije v tej državi, in najbrž bi se morali tega malo bolj resno lotiti.
Hvala lepa, gospa Jeraj. O vašem predlogu bomo glasovali v okviru glasovanj. Zdaj ima priložnost, da zastavi vprašanje gospod Andrej Čuš, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom ter obema ministroma! Danes se soočamo z veliko brezposelnostjo v naši državi, številke gredo preko 130 tisoč, od tega je tudi že skorajda 33 tisoč mladih do 29. leta starosti. Če malo razmišljamo, je kmetijstvo zagotovo ena izmed panog, kjer bi lahko postorili veliko več, kot smo do danes. S tem bi poskrbeli za izboljšanje samooskrbe, zmanjšali brezposelnost, poskrbeli pa bi tudi za prihodnost slovenskega podeželja. Nekako se tega zavedajo tudi v Bruslju, saj so v novi finančni perspektivi pripravili tudi nekaj novih programov za, recimo temu, pospešitev ali pa večje vključevanje mladih v kmetijstvu. Je pa res, da ima slovensko kmetijstvo in ti mladi, ki se želijo danes posvetiti kmetijstvu ali v njem tudi zaposliti, dobiti tak status, velike težave. So birokratske ovire, izobraževalni sistem. Nekateri sicer izpostavljajo pomanjkanje zemljišč, ampak če gremo v drugo nasprotje, pa je mogoče problem tudi v tem, da je število tistih mladih, ki so pripravljeni prevzemati kmetije, zelo malo. Verjetno tudi zaradi tega, ker so obeti ali pa situacija v kmetijstvu dandanes precej slaba. Na eni izmed okroglih miz pred nekaj dnevi oziroma tedni, na kateri ste tudi sami sodelovali, na mojih koncih, ste povedali, da samo 4 % vseh kmetij vodijo mladi kmetje. Gre za alarmanten in zelo slab podatek. Nisem ravno ekspert, se pa mi zdi, da smo verjetno bolj na dnu lestvice po tem deležu in verjetno v tem lahko prepoznamo velik potencial, potencial za nova delovna mesta, za razvoj podeželja in seveda za izboljšanje situacije v kmetijstvu. Zanima me: Ali so že pripravljeni kakšni konkretni ukrepi za izboljšanje stanja na področju zaposlovanja mladih v kmetijstvu? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Res sem sodeloval na okrogli mizi, sicer mislim, da kot pridružen član Zveze mladih kmetov Slovenije. Mogoče kot splošna informacija: v kmetijstvu so leta bolj prijazna do ljudi, kmet je mladi kmet do vključno 40. leta, ne samo do 28., 29. V tem trenutku, ko opazujem kmetijski prostor, imamo vsaj pet ukrepov, za katere upam, da bodo tokrat povečala delež mladih kmetov v kmetijski populaciji, ki upravlja s storitvijo. Prvi ukrep je Pomoč za zagon dejavnosti za mlade kmete. To je ukrep, ki bo boljši, kot je dosedanji za prevzem kmetije, zato ker do sedaj, da je mladi kmet prišel do tega denarja, ki se je gibal po povprečju 20 do 23 tisoč evrov kot enkratna pomoč, je moral ata – ali mama – v bistvu v celoti prepisati kmetijo na njega. To je bil razlog, da verjetno marsikdo tega ni želel storiti. Novi ukrep bo temeljil na tem, da je treba samo takšen del kmetije prepisati ali pa vsaj dati v najem, ki zagotavlja dohodek v velikosti minimalne bruto plače. Torej, lahko bosta ata in mama še naprej ostala lastnika, edino en del kmetijske proizvodnje bo začel opravljati mladi kmet. Tega denarja je na razpolago 62 milijonov. Drugi ukrep je tudi pomemben in to je ukrep investicije v kmetijstvu, teh je 116,2 milijona evrov predvidenih za tehnološke posodobitve v tem trenutku. Tukaj bo mladi kmet imel preferenčne točke. Torej, mladi kmet, ki bo postal mladi kmet preko programa Pomoč za zagon dejavnosti za mladega kmeta, bo imel tukaj preferenčno točko, da bo lažje dobil denar na razpisu. Tretji ukrep je tudi finančna pomoč mlademu kmetu, in to je sicer, če povemo poenostavljeno, da kmet, ki je star do 40 let, ko se več ne izvaja usmerjena kmetijska politika, to je s 1. 1. 2015, dobi – pa kakršno koli ima plačilo na hektar – za pet let dodatek 25 % do velikosti 90 hektarjev. To je ukrep, ki v bistvu mlademu kmetu omogoči, da nekaj počne še zraven, da kakšno svojo idejo tudi implementira v življenje. Po drugi strani pa mu tudi omogoči, da kdaj naredi kakšno poslovno napako in tudi poslovno preživi. Dovolite, da vam v tem trenutku pa še dva ukrepa omenim, ki se mi zdita generalno za položaj mladega in tudi vseh kmetov pomembna. Prvi ukrep je pravočasno izplačevanja plačil iz slovenskega in evropskega proračuna. To sedaj že nekaj let sledimo, pa katera koli je vlada, to moram povedati. V letošnjem letu nam je uspelo, da smo do vključno 28. februarja izplačali bolj ali manj vsa neposredna plačila. To pomeni, da smo izplačali neposredna plačila nekaj čez 57 tisoč kmetijam, samo še nekaj več kot 500 kmetij jih ni dobilo in to so kmetije, kjer je bila kakšna napaka v transakcijskem računu, to je kakšna napaka ugotovljena in tudi te napake bomo skušali čim prej v sodelovanju s kmetijami odpraviti in potem izplačila tudi izplačati. Tukaj bi se tudi javno rad zahvalil finančnemu ministrstvu, ki nam je tudi v teh težkih mesecih zagotavljalo likvidnost. Namreč, v kmetijstvu smo izplačali v prvih dveh mesecih nekaj čez 140 milijonov evrov likvidnega denarja. Drugi ukrep je pa že v bistvu pred vami, spoštovane poslanke in poslanci, in to je sprememba Zakona o kmetijstvu, ki pa tokrat posega v agrosistem v celoti. Ker se je ugotovilo, da kmetijstvu in celotni proizvodnji hrane izrazito škodijo plačilni roki, ki se še dodatno podaljšujejo in so postali neobvladljivi, smo dosegli v Vladi soglasje – verjamem, da bomo tudi v parlamentu na tej točki soglasni –, da v bistvu predpisujemo obvezne plačilne roke za hitro pokvarljivo blago in za ostalo hrano. Kot drugo pa v Sloveniji prvič predpisujemo oziroma smo naredili popis nedovoljenih poslovnih praks v v prehranski verigi in jih tudi prepovedali. Ob tem bi rad povedal, da zelo dosti sodelujemo tudi z zadružnim sistemom, saj se zavedam, da je premalo, da država izvaja ukrepe, ki so povezani z likvidnostjo, premalo je, da pravni red prenašamo v Slovenijo. Prav tako pa morajo poslovni subjekti delovati dobro. Je pa le potrebno tudi povedati, da znotraj poslovnih subjektov je pa pristojnost ministrstva manjša, kakor se včasih zdi na prvi pogled. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Čuš, izvolite.
Hvala lepa za prvi del odgovora. Kot smo videli, smo lahko veseli, da se je tudi birokracija v Bruslju začela ukvarjati s problematiko kmetijstva, predvsem s tem, da se demografska slika zelo slabša – tako gospa Potrata– in očitno veliko ukrepov izhaja iz nove finančne perspektive. Tukaj bi me zelo zanimalo: Kdaj se načrtuje, da bodo objavljeni prvi razpisi? Mislim, da bo vsak dan, ki se bo zamudil, stran vržen. Pri evropskem denarju pa imamo velikokrat občutek, da denar leži na tleh, pa ga enostavno ne znamo pobrati. No, v nekaterih primerih ni tako, a na vas vseeno apeliram, da v to vložite vse napore. Seveda pozdravljam predlagane spremembe, kot je spodbuda za dodatek 25 % k običajnim insolvencijskim plačilom na hektar, do novih spodbud mladim prevzemnikom in tudi tistim, ki bodo to najemali. Tudi zelo pozdravljam to, da bo po novem tudi možen najem kmetije, da se mogoče tudi kdo za nek čas preizkusi v tem, če bo izkazal in seveda upam, da bodo rezultati čim boljši. Vseeno me zanima, glede na to, da je tudi veliko povezovanja, da mlade preusmerimo v kmetijstvo tudi z izobraževalnim sistemom: Ali imate tudi kakšne konkretne načrte za izboljšanje ali večjo promocijo kmetijstva med mladimi? Koliko novih zaposlitev oziroma novih mladih kmetov pričakujete na račun teh ukrepov? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, želite dopolnitev? Izvolite, minister Židan.
Hvala, gospod poslanec, za dodatno vprašanje. Plan do te katastrofe z žledom je bil naslednji. Kot prvi v Evropski uniji smo – tako vsaj mislim – ali pa med prvimi poslali osnutek Programa razvoja podeželja, ki je osnova za izplačevanje ukrepov. Takoj ko bodo podpisani papirji za državo, to postane tudi uradni osnutek, ki ga je potem mogoče uskladiti v dveh, treh tednih, ker neformalna pogajanja potekajo. Predvidevali smo, da bo program sprejet nekje junija, julija mogoče avgusta. Katastrofa z žledom pa je povzročila zamik, mogoče za mesec ali dva, to pa zato, ker uveljavljamo nov program, to je pomoč v bistvu v gozdu, ki ga do sedaj ni bilo. To v praksi pomeni, da smo z vseh postavk pobrali po 2 % denarja za gozd. Ta sprememba programa pa nam dejansko pomeni 2 meseca. V praksi pa bodo letos še vedno razpisi iz starega programa, tako bo predvidoma konec aprila ponovno razpis za mlade prevzemnike v vrednosti 10 milijonov evrov. Mislim, da bomo letos imeli še zadosti denarja iz starega vira, da bomo lahko izvršili še razpis za popravila na namakalnih sistemih. Namreč, izkazalo se je, da marsikateri obstoječi namakalni sistem enostavno že dolgo časa ni v funkciji in predem gradimo nove, je dobro, da to popravimo. Nove razpise iz nove programske sheme v vrednosti milijardo in 100 pa mislim, da bomo lahko izvajali konec tega leta ali v začetku naslednjega. Bo pa tu ponovno neka novost in ta novost je pa naslednja, da pri tehnoloških razpisih moramo refundacijo, polovico refundacije opraviti do konca leta 2018. Kar je tehnoloških razpisov približno slaba milijarda, pomeni, da bo izrazito dosti tehnoloških razpisov za kmetijstvo nekje v začetku leta 2015. To v praksi pomeni, to tudi že učimo kmetice in kmete, da takrat pa resno naj imajo projekte pripravljene, saj takrat bo vsak, ki bo imel dober program, lahko dobil denar na razpolago. Kar se tiče izobraževanja – tukaj nismo pretirano pristojni za to področje, vendar kljub temu izvajamo dva ukrepa. Prvi ukrep je, da sofinanciramo praktični pouk na šolah, ki se ukvarjajo tudi s kmetovanjem, in čim več državne kmetijske zemlje ali pa državnih gozdov skušamo prenašati v upravljanje na šole, brezplačno seveda, tako da se mladi ljudje imajo kje učiti. Moram reči, da nam je sedaj uspelo pred nekaj meseci, da smo tudi prvič v zgodovini Sloveniji prenesli na srednjo gozdarsko šolo, v tem konkretnem primeru v Postojni, prvih 50 hektarjev državnega gozda, da se otroci učijo delati v gozdu. Hvala.
Hvala lepa. Za ministra za kmetijstvo in okolje mag. Židana ima vprašanje tudi gospod Dragutin Mate.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, minister, lepo pozdravljeni! Za vas imam eno zelo preprosto vprašanje, začel bi ga pa tako. Večkrat ste javno, v medijih, javnih nastopih, kot tudi v Državnem zboru na pristojnih delovnih telesih govorili o tem, kako je za vas posebnega pomena oskrba s pitno vodo oziroma zagotoviti sredstva in izpeljati vse projekte, povezane s kohezijskimi sredstvi, se pravi z denarjem iz Evropske unije, z delno participacijo sredstev iz slovenskih občin, da bi pripeljali pitno vodo v čim več slovenskih domov. Na žalost imamo še kar nekaj gospodinjstev, ki nimajo stalno pitne vode, tako kot mislimo v Slovenijo, da jo imamo vsi. Ko pogledamo realizacijo teh projektov, lahko ugotovimo, da imamo potrjenih projektov v letu 2013 za približno 114 milijonov. Zanima me: Ali ste na ministrstvu imeli kakšne sestanke, kjer bi od občin zahtevali zagotovila, da bodo te projekte res izpeljali v potrebnem času, da bodo narejeni do novembra 2015, da bo mogoče črpati teh 114 milijonov evrov, ki so že zagotovljeni v različnih projektih znotraj vašega ministrstva? Nadalje me zanima tudi: Kaj je s temi projekti, ki so pripravljeni, ki so na zalogi, kot se temu reče? Teh projektov je ravno tako za 113 milijonov in čakajo na neki čakalni listi, hkrati pa imamo kup drugih projektov, ki so tudi v pristojnosti vašega ministrstva, ki ne tečejo tako, kot bi si mogoče želeli. Zanima me: Ali imate pregled nad tem? Ali veste, koliko je takšnih projektov, ki zastajajo ali ne bodo izpeljani? V zvezi s tem me seveda zanima: Kaj boste ukrenili, da že znotraj svojega ministrstva zagotovite denar, teh 113 milijonov, za projekte, ki so že pripravljeni? Kjer imajo občine bančne garancije že pripravljene, kjer imajo izbrane izvajalce in so projekti praktično popolnoma pripravljeni in bi mogoče lahko vskočili v tiste projekte, ki se ne bodo izvedli, ali bi jim dodali nek nov denar, ki bi ga na ministrstvu lahko prerazporedili. Namreč menim, da je zdaj čas, da bi zagotovili, tako kot sem vas tudi pisno spraševal: Ali in na kakšen način boste zagotovili črpanje čim več kohezijskih sredstev za področje oskrbe pitne vode v obdobju 2007–2020 Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala, gospod poslanec, za aktualno vprašanje. Kakor ste sami povedali, ministrstvo tehnično upravlja s 545 milijoni kohezijskega denarja, ki je namenjen za pitno vodo, za umazano vodo in še nekatere druge prioritete. Večkrat sem javno pohvalil in tudi tokrat bom to izkoristil, odločitev prejšnje vlade, ki je konec leta 2012 sprejela odločitev over commitment, in to v vrednosti 180 milijonov. Brez te odločitve bi bilo jasno, da denarja kohezije ne bi mogli izkoristiti. Moram reči, da je bilo leto 2013 za ministrstvo kohezijsko naporno, saj je ministrstvo oziroma sva ministra, bila sva dva, v enem letu podpisala sofinancerskih pogodb za 300 milijonov evrov. Tudi je res, da smo v lanskem letu, recimo samo v zadnjih dveh mesecih, torej v novembru in decembru, izplačali toliko sofinanciranj, kot v predhodnem letu, ki je bilo tako in tako največje v celem letu skupaj. Torej, stvari se relativno hitro premikajo, potrebno pa je tudi še dosti tudi letošnje in naslednje leto narediti. Dejstvo je, da imamo sedaj štiri tipe projektov. Tiste, ki imajo osnovno odločbo – in ti imajo pravico, večino imajo tudi podpisane pogodbe –, imamo projekte iz over commitmenta – mi temu rečemo tip 1, teh je za 180 milijonov, ki imajo že sedaj pravico do porabe, izdano s strani pristojnega organa, to je bilo Ministrstvo za gospodarstvo. Potem imamo dodatnih 200 milijonov za projekte, ki jih je naše ministrstvo tehnično pogledalo in že poslalo naprej kot projekte, ki imajo z našega stališča vse; imajo tudi že gradbena dovoljenja, tudi so garancije v ozadju, stroški so nastali, pa še približno 100 milijonov projektov v tem trenutku pregledujmo. Suma sumarum iz over commitmenta nismo dobili samo 180 milijonov za projekte ampak 500 milijonov. Sestanki z občinami potekajo pogosto, včasih tudi tako, da so prisotna tri ministrstva, torej ne samo naše, ampak tudi tisto, ki ima denar, to je finančno, in gospodarsko ministrstvo kot pristojni organ. Je pa res, da verjetno je v letošnjem letu, ko so lokalne volitve, pač takšen čas, da se občine prostovoljno ne odrekajo odločbam, ki so jih pa dobile. To je v tem trenutku težava, pravno ne obstaja možnost, da bi odločbe, ki so bile dodeljene katerega koli leta – ali 2006, 2007, 2008 ali 2009, pač tu nekje –, da bi država odvzela, ker so odločbe takšnega tipa, da jih je nemogoče odvzeti. Župane generalno prosimo, da tisti, ki so spoznali ali bodo spoznali, da projektov ne bodo mogli ali končati ali niti začeti, da to priznajo in da tam, kjer potekajo, naredijo podaljšanje v novo kohezijo, tam, kjer pa enostavno niso začeti, da to spoznamo in da ta denar dodelimo nekaterim drugim projektom. Torej v tem trenutku so rešeni iz over commitmenta 1 – projekti, ki že imajo odločbe in torej denar imajo dodeljen. Over commitment 2, teh 200 milijonov, še ni rešen. V tem trenutku obstaja zelo velika verjetnost, da se bodo te odločbe lahko podelile – ampak ne iz našega ministrstva, ampak iz pristojnega, mi smo tehnični, mi nismo [[…]] [[nerazumljivo]] [[…]]organ – takoj, ko bo sprejeta kohezija 2014–2020, ker gre za nove pravice. Zato si tudi jaz želim, da bi bili potrebni akti z Evropsko unijo čim prej dogovorjeni, da se lahko potem tudi peljejo stvari naprej. Da poenostavim. V tem trenutku imamo približno 300 milijonov projektov, ki še nimajo v tem trenutku zagotovljenega financiranja oziroma sofinanciranja. Bi pa rad povedal, da večina teh projektov so pa projekti, ki temeljijo na čisti vodi ali na čiščenju umazane vode. Ko pogledamo Slovenijo kot celoto, se v tem trenutku po celi Sloveniji gradijo projekti, ki imajo verjetno, ko damo zraven še delež lokalnih skupnosti, vrednost čez 400 milijonov evrov, da pa v tem trenutku skušamo rešiti, vsaj za naslednjo perspektivo, projekt Obala-Kras. Ta se je zataknil zato, ker enostavno ni bilo mogoče pridobiti služnosti; in ker ni bilo služnosti, ni bilo mogoče pridobiti gradbenih dovoljenj. Če gledamo generalno, imamo tudi še projekt Suha krajina, ki je zelo pomemben. Ob tem pa imamo še nekatere druge pomembne projekte, ki so pa znotraj over commitmenta 2. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Mate, izvolite.
Hvala, minister, za ta izčrpen odgovor. Dobil sem večino odgovorov, ki sem jih pričakoval. Zanima me pa tudi to, če bi mi lahko seveda povedali ali pa če bi lahko razmislili tudi o tem: Kako bi pristopili ali pa našli vzvode pri tistih projektih, ki so že odobreni in kjer vidite – ministrstva, tudi župani vidijo za občine –, da projekti stojijo, zastajajo? Namreč, težava ni samo to, da denarja ne bodo počrpali oziroma tistega, ki so ga že prejeli za del projektov. Če ne bodo dokončali projekta, ga bodo morali vračati in vračati ga bodo morali z obrestmi in potem bomo naenkrat imeli težavo, predvidevam, tudi v Državnem zboru, ko bodo te občine preveč zadolžene in tako dalje. Tukaj je treba skupaj – ne samo vi, tudi finančno ministrstvo – najti neke rešitve, vzvode, da bi se te zadeve premaknile. Hkrati me pa zanima in tudi vaše stališče in mnenje o tem: Kako bi lahko projekte, ki so v pripravljanju, ki so narejeni, ki imajo vsa dovoljenja, lahko se začnejo jutri, so zelo aktualni – tudi sami ste omenili Suho krajino, recimo vodovod v Suhi krajini, ki kolikor vem, bi naj bil pripravljen, tudi sami ste tako omenili. Kako bi lahko zagotovili mogoče neko fazno črpanje, neke korake, ki bi z nekimi vzvodi, ministri vendarle imate neke vzvode v rokah, kjer bi s temi vzvodi poskušali premakniti projekte, ki so res nujno potrebni – tudi na Krasu, kot ste dejali – in tiste, ki se ne premaknejo, nekako prisiliti k temu, da bi ta denar počrpali? To je vendarle denar, ki ga potrebujemo, ki nam leži na mizi, če tako rečem, vendar moramo samo s pravim pristopom pripeljati zadeve tako daleč, da bomo dobili to, da bo čim več gospodinjstev, predvsem v teh nekaterih predelih, ki so posebej kritični, prišli do zdrave pitne vode. Hvala.
Hvala lepa. Magister Židan, minister, izvolite.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Saj pred tem sem skušal povedati, da še niso dela narejena. Operativno rešujemo tudi dnevne težave, nekatere hitro odpravimo, pri nekaterih se trudimo, pa jih še nismo odpravili. V tem trenutku je težava v Sloveniji ta, da enostavno novih pravic porabe izdajati pristojno ministrstvo ne sme. Formalno gledano je ta kvota milijona, ki je bila na razpolago v stari perspektivi, počrpana oziroma dodeljena. Ker smo imeli prvič, to tako ocenjujem, stik s to novo kohezijo, enostavno takrat – verjamem tudi zaradi neizkušenosti – odločbe niso bile takšne, da bi se lahko, če se nekaj v časovnem roku ne naredi, odvzele. Vse odločbe imamo bolj ali manj v tej državi takšne, da enostavno smo odvisni od dobre volje lokalnih skupnosti, ki so večinoma investitorji, če se bodo odločile, da nam vrnejo odločbo prostovoljno ali pa v bistvu za faznost. Ti pogovori potekajo, vendar velika večina, ko govorimo o stotinah milijonov – torej 200 milijonov je sedaj nemogoče rešiti na ta način. Ker tudi tam, ko smo gledali v tem trenutku, recimo, v črnih scenarijev najdemo rezerve samo 50 milijonov. Torej, realna možnost, da se izdajo odločbe in da se potem sklenejo s pristojnim ministrom sofinancerske pogodbe, je čimprejšnji podpis oziroma sprejetje nove kohezije 2014–2020, kajti drugače država sploh ne more izdati novih odločb o dodelitvi sredstev, dokler nimamo nove kohezije. Hvala.
Hvala lepa. Želite še postopkovni predlog? Izvolite, gospod Mate.
Hvala lepa. Ta razprava je v bistvu zelo dobra. Ne bi želel greniti življenja ministru, ampak vendarle mislim, da ali v možnosti, ki jo imamo, da nadaljujemo to razpravo tukaj v parlamentu preko tega, ali se minister mogoče odloči, pa tudi na odboru nadaljujemo s to razpravo, kar bi mene povsem zadovoljilo, najdemo neke skupne rešitve. Neke ideje ima ministrstvo, neke ideje imamo lahko tudi poslanci, ki se na različne načine na terenu srečujemo s temi vprašanji. Mislim, da je ena od poti, ki jo je minister že nakazal v tem drugem delu odgovora, da bi nam pogodbe, ki so že sklenjene, morale biti neka velika šola za naprej, da pogodbe sklepamo tako, da se lahko preverja, kako projekt teče, da ne bomo zašli potem čez par let spet v podobne težave. Dejstvo je, da moramo o tem sedaj razmisliti in narediti in se pripraviti na to, zato mislim, da moramo s to razpravo nadaljevati. Ker sem želel še to dodati, zato sem uporabil ta vzvod in možnost, ki jo imam, bom pa sicer formalno predlagal, da glasujemo o tem, da nadaljujemo to razpravo glede odgovora ministra. Ne zato, ker je njegov odgovor bil neprimeren, ampak zato ker bi želel, da se s to diskusijo nadaljuje. Bom pa zadovoljen tudi s tem, če bomo na koncu našli vzvod in se bomo o tem pogovarjali tudi na Odboru za kmetijstvo, kjer bi s skupnimi močmi našli neke rešitve, ki bi vnaprej reševale zadeve, pa mogoče tudi že sedaj našli neke rešitve, kako bi mogoče nekatere občine – ker formalno je res njihova dobra volja, vendar verjamem, da ministri imajo vendarle nekatere adute v svojih rokah, ko se lahko z župani pogovorijo tudi tako, da spoznajo, da projektov ne peljejo in da bodo naredili škodo ne samo drugim projektom v državi, ampak bodo naredili škodo tudi občini. Saj to je največji problem, ker bodo tisti denar, ki so ga že vzeli, morali potem seveda z obrestmi vred vračati. To bi bil v bistvu najslabši scenarij, ki bi ga lahko doživeli. Hvala.
Hvala, gospod Mate. Na vrsti je gospa Sonja Ramšak. Ima vprašanje za ministra za obrambo, ki je sicer odsoten, ampak vseeno.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana ministra! Ne glede na to, da minister za obrambo ni prisoten, bom postavila svoje ustno poslansko vprašanje, bi pa seveda izrazila v uvodu najprej začudenje, da se minister za obrambo nahaja na območju, kjer se iz ure v uro zaostrujejo razmere in kot minister za obrambo, ki nima te funkcije na obisku v Ruski federaciji, bi bilo prav gotovo veliko pomembneje, da bi se nahajal v državi. Vsebina mojega ustnega poslanskega vprašanja se glasi: Kako odgovarjate na trditve, ki izhajajo iz skupne izjave sindikatov – Sindikata vojske, obrambe in zaščite, Sindikata pilotov Ministrstva za obrambo in Sindikata Ministrstva za obrambo – o stanju v Slovenski vojski, naslovljene na predsednika Republike Slovenije ter na poslanke in poslance Državnega zbora Republike Slovenije, v kateri izpostavljajo številne nepravilnosti, ki naj bi se dogajale v okviru Slovenske vojske? Nezakonita napredovanja častnikov in vojaških uslužbencev v višje plačilne razrede, kronizem, nepotizem, diskriminacija poklicnih pripadnic in pripadnikov ter civilnih oseb v Slovenski vojski, subjektivnost službenih ocen oziroma opozarjajo, da si je vojaška elita podredila celoten ustroj in pravni red Republike Slovenije. Že v preteklosti smo v Slovenski demokratski stranki velikokrat opozarjali, da se očitno v Ministrstvu za obrabo in še natančneje v Slovenski vojski dogajajo nepravilnosti, ki bi jih bilo treba razrešiti. Iz tega poziva sindikatov ponovno izhaja, da očitno gre za kršitve tako zakonodaje s področja obrambe in zaščite kot tudi delovnopravne zakonodaje ter predvsem za kršenje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. V tem pozivu predsedniku kot vrhovnemu poveljniku oboroženih sil ter poslankam in poslancem izražajo predstavniki sindikatov – gre namreč za reprezentativne sindikate Ministrstva za obrambo – tudi svoje ogorčenje nad tem, da poslanke in poslanci ne opravljamo svoje funkcije. Mislim, da je prav, da o teh vprašanjih opravi širša analiza. Pred kratkim smo imeli na Odboru za obrambo tudi razpravo o socialnem položaju pripadnic in pripadnikov Slovenske vojske in več kot potrebno je, da se o teh zadevah resno pogovorimo in najdemo skupne rešitve, kajti varnostna situacija se nedaleč od nas spreminja, lahko se spremeni čez noč in prav bi bilo, da se ne soočamo s takšnimi težavami, kot so navedene v tem pozivu. Hvala.
Hvala lepa, gospa Ramšak. Na začetku nisem slišala, ali želite [[…]]
Se opravičujem. Ja, želim, da minister odgovori ustno na to postavljeno vprašanje na naslednji seji.
Dobro, potem bo minister odgovarjal ustno na naslednji seji. Sedaj je na vrsti mag. Ivan Vogrin, ki bo postavil vprašanje ministru za pravosodje dr. Senku Pličaniču.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Sicer se opravičujem, da ste samo zaradi mojega vprašanja morali priti v teh poznih urah, ampak razloga sta dva, ne nepomembna. Prvi je ta, da smo leto dni govorili o tako imenovanem zlatem fiskalnem pravilu, ki preprosto govori o tem, da malce obnovim za naše državljanke in državljane, da dolgoročno ne moreš več porabiti, pa tudi ne srednjeročno, kot si ustvaril. No, zdaj delamo čisto drugače. In drugi razlog je ta, da bi jaz moral nekako upravičiti svojo poslansko plačo. Namreč, zdaj ima veliko državljank in državljanov zelo majhne plače, nekateri jih celo ne dobivajo, moje govorjenje sicer ne bo nič prispevalo k temu, ker tudi nihče ničesar ne upošteva, ampak kljub temu bom pa mogoče imel vsaj občutek – občutek, ne pa dejansko –, da sem kaj dobrega naredil. Naj povem, zakaj sem vprašanje naslovil na vas. Že v začetku februarja sem predsednici Vlade postavil vprašanje, kaj je z vpisom zlatega fiskalnega pravila v ustavo. Predsednica Vlade oziroma njen kabinet se obnaša kot poštni nabiralnik, kar prepošlje to na nek drug urad. In iz nekega drugega urada pa sem na svoji spletni strani www.vogrin.eu objavil odgovor, ki je neko dvostransko "bluzenje". Zdaj pa vas konkretno sprašujem, pa ne zlonamerno, gospod minister: Če podjetje 31. 3. ne odda bilance, dobita kazen direktor in družba, še vedno je bilo tako, tudi v mojem primeru, ko nismo oddali, tudi sam sem jo dobil. Ne parlament, ne Vlada nista izpolnila svoje zaveze in sprejela do konca novembra prejšnjega leta ustavni zakon. Minister, vi ste tukaj povedali pa jaz verjamem, da vi to celo verjamete, da smo mi pravna država. V pravni državi ljudje za to, da kršijo zakone, odgovarjajo. Povejte, konkretno me zanima iz vaših ust, vi ste pravosodni minister, kaj vi menite: Kdo bo odgovarjal in kdo bi moral odgovarjati in če bo odgovarjal? Ali lahko tukaj, v tej državi tisti, ki so najvišje, delajo, kar hočejo? Jaz sem plačal, ker nisem bilance oddal pa tisoče podjetij plačuje kazni, če nečesa ne oddajo do roka. Hvala lepa že v naprej za odgovor.
Dr. Pličanič, izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gospod Vogrin! Iz vašega vprašanja izvira več podvprašanj. Mislim, da je glavno vprašanje to, da vas skrbi, ker Vlada še vedno ni predlagala v izvedbo zakona, s katerim bi izvedla zlato fiskalno pravilo – če sem vas prav razumel. Pa ob tem ste potem še cel kup drugih stvari nekako nanizali, ki so v resnici problem v tej naši deželi, ko gre za vprašanja, ali je naša dežela že pravna ali ni. Vsi se trudimo, da bi bila čim bolj pravna, jaz mislim, da v veliki meri že je, nas pa čaka še precej dela. Ko gre za vprašanje zakona, ki bi v zakonu to, kar je v ustavo bilo pred kratkim zapisano, pa kot sami veste, ste že nekaj časa poslanec Državnega zbora, gre za vprašanje, za katerega sam nisem pristojen. Za to vprašanje je pristojen kolega, minister za finance dr. Čufer. Namreč, njegovo ministrstvo je tisto, ki je pristojno za finance, kot že ime ministrstva pove, in tudi potem za tak zakon in za vprašanje o tem, zakaj ga še ni, ali pa kar bi bilo podobnih vprašanj. Tako žal, tu sam na to vprašanje ne morem odgovoriti. To priložnost pa naj izkoristim tudi za to, da še enkrat – čeprav sem že ob nekih prilikah to posebej poudaril –, ponovno pojasnim, kakšna so pravila igra, ki določajo delovanje državne uprave, ministrov in sploh vseh, ki delujemo v javnem namenu oziroma z javnim denarjem za javni namen. Ko gre za delovanje Vlade, državne uprave in Vlade, je tu temeljno pravilo to, da vsi, vsi ministri in vsi ostali, ki delujemo v Vladi in državni upravi, smemo in lahko delamo samo tisto, za kar nas zakon izrecno pooblašča, da naj delamo in da moramo delati. Za nas ne velja pravilo, ki sicer velja za zasebnike, za državljane, državljanke, pravne osebe iz gospodarstva, iz zasebnega sektorja, neko staro pravno pravilo, ki pravi, da je dovoljeno vse, kar ni izrecno prepovedano. Ko gre za delovanje javnih oblasti, je pravilno ravno obratno: delamo lahko samo tisto, za kar smo izrecno pooblaščeni. To je zdaj samo neka podrobnejša razlaga tega, zakaj na to vaše vprašanje ne morem odgovoriti. Torej, jaz se moram držati svojih pristojnosti, pristojnosti, povezane z ministrstvom, ki ga vodim, kamor pa ne sodi vprašanje zakona, povezanega s fiskalnim pravilom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Vogrin želite še besedo? Izvolite.
Ja, gospod minister, pravzaprav ste vi na nek način odgovorili. Vi ste povedali: zakon nas pooblašča. Torej, če sem prav razumel, ste povedali, da je zakon pooblastil ministra za finance, potem se ne čuditi, če bom spet spisal interpelacijo za ministra za finance. Potem bodo ljudje spet čisto zgroženi, če pa moramo odgovarjati, gospod minister! Glejte, vi ste pravzaprav meni odgovorili! Tako sem vsaj razumel, saj mi boste mogoče potrdili ali ovrgli. Zdaj pa mogoče samo majhna polemika. Vi ste začeli tako: vsi se trudimo. Gospod minister, v tem hudem trudu sem jaz v podjetju bankrotiral. Izgubil 4 milijone firminega premoženja, dal lastno poroštvo, tako da mi rubijo plačo in tako dalje – v tem mojem trudu. V tem trudu politike pa smo lani zadolžili državo za 7 milijard ali 7 tisoč milijonov, letos za 2 tisoč 500 milijonov doslej, pa še zdaj bomo za 5 tisoč; ljudem nižamo plače, ljudem nižamo pokojnine, 130 tisoč je brezposelnih – kdo bo odgovarjal, gospod minister? Vidite, tu je razlika! In dokler ne bomo prišli do osebne odgovornosti politikov, se ne bo popolnoma nič spremenilo. In dokler bomo pisali zaradi takšnih poslancev, kot je Vogrin, smo na slabem glasu, bo narobe; ne zaradi takšnih poslancev, zato ker tako vodimo državo, da smo bankrotirali. Zato smo na slabem glasu politiki! Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Hvala gospa, podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Vogrin! Še enkrat. Moram vas demantirati, nisem tega rekel, kar ste vi razumeli, da sem rekel v zvezi s kolegom dr. Čuferjem. Povedal sem samo, kdo je v tej vladi pristojen za vprašanja, povezana s financami, in da to nisem jaz in da je to pač kolega Čufer. Tako vsa vprašanja, ki so povezana s financami, tudi vprašanja, povezana z zlatim fiskalnim pravilom, so vprašanja, ki jih je treba nasloviti nanj. To sem povedal in zdaj sem še enkrat ponovil. Ko pa gre za to, na kar sicer opozarjate v prvem in tem drugem vašem izvajanju – opozarjate na to, da je premalo narejenega za to, da bi ta naša država v resnici bila pravna, da je premalo narejenega za to, da bi ne samo politiki, bi rekel, vsi javni funkcionarji bili bolj osebno odgovorni, za to, kar počnejo, ker nismo samo politiki javni funkcionarji. Javnih funkcionarjev je še cela vrsta, recimo, sodniki so javni funkcionarji. Skratka, vsi tisti, ki delamo z javnim denarjem, za državljane in državljanke, bi v resnici se morali še bolj natančno zavedati tega, da to počnemo. Torej, da to počnemo najprej z denarjem, ki ni naš, ampak denar naših državljanov in državljank, in da to počnemo v korist državljank in državljanov. Tega zavedanja in zlasti delovanja v tej smeri je v naši državi premalo in v tem delu se z vami strinjam, da nas vse, tudi vas poslanke in poslance, čaka še veliko dela v tej naši državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko gremo naprej na naslednje vprašanje. Mag. Majda Potrata ima vprašanje za ministra za kulturo dr. Uroša Grilca.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, kolegica in kolegi! Ne prvič bom spraševala v zvezi z ljubiteljsko dejavnostjo. Kulturna društva so ena najstarejših oblik organizirane civilne družbe na Slovenskem in na to so opozorili tudi na posvetu 7. februarja 2014, ko so pripravili posvet o vlogi ljubiteljske kulture pod naslovom Kaj kultura praznuje. Eno od dejstev, na katere je treba opozoriti, je bil tudi sporazum o zavezništvu za kulturo. Takih sporazumov o zavezništvu za kulturo bi potrebovali tudi na izvedbeni ravni, ne samo na ravni simbolnega in vsebinskega, zaradi tega, ker tisto, kar umanjka, je pravzaprav denar za delovanje ljubiteljske kulture. Na posvetu je bilo opozorjeno na to, da je področje ljubiteljske kulture v zadnjih treh letih realno izgubilo več kot četrtino sredstev, ki jih je nekdaj imelo za delo, in da se stanje utegne kmalu še poslabšati, da pa so pravzaprav tudi skoraj pri kraju vse tiste rezerve, ki so jih kulturna društva lahko uporabljala za svojo dejavnost. Ne morem tudi mimo tega, da smo ob sprejemu Resolucije o Nacionalnem programu za kulturo posebej poudarjali pomen skupnega slovenskega kulturnega prostora, kjer ljubiteljska kultura odigrava neprecenljivo pomembno vlogo. Podobno kohezivno vlogo v tej državi pa imajo tudi tista kulturna društva, ki ne pripadajo društvom članov, ki jim je slovenščina materinščina, ampak so to kulturna društva drugih pripadnikov narodov in narodnosti, ki živijo v državi Sloveniji. Zato je izguba teh pozicij izredno občutljivo vprašanje, zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kako bo Ministrstvo za kulturo ohranjalo oziroma krepilo položaj ljubiteljske kulture in kako bo krepilo položaj ljubiteljske kulture tudi v skupnem slovenskem kulturnem prostoru? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Doktor Grilc, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci. Zahvaljujem se za to vprašanje. Res je, ljubiteljska kulturna dejavnost je ena izmed najpomembnejših in treba je priznati, tudi ena izmed najbolj uspešnih kulturnih mrež, ki deluje na našem območju, ki je uspešna predvsem tudi zaradi tega, ker demografsko zelo daleč sega v zelo različne kraje, v zelo različne regije in s to svojo mreži, za katero skrbi približno 90 zaposlenih v okviru Javnega sklada za kulturne dejavnosti, pokriva zelo raznolike kulturne ponudbe. 4 tisoč 900 kulturnih društev je registriranih na področju ljubiteljskih kulturnih dejavnosti, združujejo približno 100 tisoč aktivnih članov. Javni sklad za kulturne dejavnosti sam organizira kar nekaj prireditev, skupaj z društvu, skupaj tudi z Zvezo kulturnih organizacij približno 2 tisoč 400 letno in samo na teh prireditvah se zbere približno 500 tisoč obiskovalcev. Gre torej za mrežo, ki deluje tako na ravni podpore produkcijam na različnih področjih dejavnosti, na ravni izobraževanja in seveda na ravni tudi promocije kulturne dejavnosti. Nacionalni program za kulturo je določil štiri zelo jasne cilje, za katere pa lahko že v tem trenutku ugotavljam, da so ne le črke na papirju, ampak se tudi uresničujejo. Prvi cilj, ohranitev obsega ob tem pa nadaljnje izboljšanje kvalitete in prepoznavnosti produkcije na področju ljubiteljske kulture, je osredotočen na oblikovanje tako imenovanega študijskega centra za področje kulturnih dejavnosti in je že vključen v shemo Jamstva za mlade in tudi že vemo in lahko v številkah povemo, da bomo zanj v letu 2014 in v letu 2015 namenili 800 tisoč evrov. Študijski center je izredno pomemben in je razvojni projekt zato, ker bo izobraževal mlade mentorje za ljubiteljska kulturna društva. S tem pa bo po eni strani mladim nudil nove možnosti za karierni razvoj, po drugi strani pa dejansko zagotovil tudi kvalitativno rast ljubiteljske kulture na celotnem slovenskem kulturnem prostoru. To je povezava tudi z drugim ciljem, za katerega prav tako iščemo realne možnosti za financiranje v okviru tistih evropskih sredstev, ki so vezani na čezmejne programe. Namreč, ljubiteljska kulturna dejavnost je tudi pri slovenskih zamejcih izredno razgibana, zlasti v tistem segmentu, kjer govorimo o zborovski dejavnosti, in v tistem segmentu, kjer govorimo o folklori, velike želje pa so zlasti pri razvoju gledališče dejavnosti. V kontekstu oblikovanja Nacionalnega programa za kulturo in obiska pri zamejskih društvih in pri kar nekaj pogovorih z njimi smo Javni sklad za kulturne dejavnosti pooblastili, da pripravi zelo konkretne projekte, kjer bi bogata zborovska dejavnost v smislu odličnih izvajalcev, pa tudi v smislu odličnih mentorjev in strokovnega osebja, bila tista, ki bi na nek način bila tvorno osišče tudi za razvoj zamejskih društev. Tretji cilj, ki je povezan z Nacionalnim programom za kulturo, je vezan na najmanj 100 medresorskih razvojnih projektov, ki bodo promovirali ljubiteljsko kulturo kot pomemben dejavnik oblikovanja ustvarjalne družbe. Tukaj se osredotočamo na vse tiste aktivnosti, ki so povezane s kulturno-umetnostno vzgojo, se pravi s tistim segmentom, ki poskuša kulturo povezovati s pedagoškimi procesi. V tem smislu je projekt, ki ga izvaja Javni sklad za kulturne dejavnosti, kulturna šola, v katerega je že vključenih 140 slovenskih osnovnih šol, primer dobre prakse, na osnovi katerega mislimo graditi tudi vnaprej. No, in zadnji cilj, ki ga moram pač omeniti, je digitalizacija, vezana zopet na zelo uspešno in bogato zborovsko dediščino. Konkreten projekt, ki je pred nami: 100 tisoč enot, od tega 90 tisoč zborovskih enot, 5 tisoč enot s področja instrumentalne glasbe in 5 tisoč enot z drugih glasbenih področij. Tudi to je v izvajanju pri Javnem skladu za kulturne dejavnosti. Hvala.
Hvala lepa. Magistrica Potrata, izvolite.
Hvala za ta del odgovora. Gospod minister, saj z drugimi besedami ali drugače oblikovano je velika večina teh dejavnosti, ki ste jih vi preko štirih ciljev, mogoče samo tisti prvi, preko sheme za mlade, ni funkcioniral. Drugi so na nek način že opravljali svojo funkcijo tudi v preteklosti. Ampak tisto, kar skrbi je, ali bo ob tem zmanjševanju sredstev, ob denimo 3-odstotnem zmanjšanju zaposlenih na Javnem skladu za kulturne dejavnosti – zakon o tem skladu smo sprejeli pred nekaj leti in uredili tako pravni položaj tistega, kjer država vstopa v razmerje do Zveze kulturnih društev, kar je civilna družba, no, zavezništvo je pa podpisal še Državni svet. Ampak tisto, kar vas sprašujem zdaj v nadaljevanju, je to, da ne moremo spregledati težav, ki so povezane z avtorskimi pravicami. Je že res, da je s SAZAS bil dogovor dosežen, ampak še vedno je treba odvajati denar, denimo tudi za odpeto himno v Državnem zboru, tudi če jo zapoje zborček iz osnovne šole. Tu ostaja problem, kako urediti financiranje velikih umetniških korpusov za daljši čas, najbolj odmevni sta usoda APZ Tone Tomšič in Akademske folklorne skupine France Marolt, pa tudi o Carmini Slovenici bi se dalo marsikaj povedati, pa gre vendarle za skupine, ki dosegajo vrhunske uspehe. Zato me zanima: Ali imate v mislih kakšno sistemsko zakonsko rešitev za urejanje področja ljubiteljske kulture? Hvala.
Hvala lepa. Dr. Grilc, izvolite.
Hvala lepa. Res je, če pogledamo državni proračun, so se v zadnjih letih sredstva, namenjanje financiranju Javnega sklada za kulturne dejavnosti, drastično zniževala. V letu 2011 so ta sredstva, denimo znašala skoraj 5,3 milijona evra, v letu 2012 so padle na slabih 4,5 milijona evra, v letu 2013 na dobrih 4 milijona evra in 2014, letos, so najnižja do sedaj – 3,8 milijona evra. Moramo seveda reči, da predlog proračuna za to področje v letu 2015 oziroma sprejeti proračun kaže boljšo sliko, zopet beležimo rast in ravno zato je zelo pomembno tisto, kar sem navedel v prvem odgovoru, da dejavnost Javnega sklada v tistem delu, ki je usmerjen izrazito razvojno, v tistem delu, kjer se osredotoča na mlade, v tistem delu skratka, kjer gre za cilje, ki so usklajeni z evropsko politiko, v naslednjem obdobju veže zelo konkretno tudi na pridobivanje evropskih sredstev. Konkretno, primer Jamstvo za mlade, je primer, ki seveda ni vključen v ta proračun državnega financiranja, kjer gre za samo dejavnost in za financiranje konkretnih programov, ampak je že to eden izmed tistih razvojnih ciljev, ki smo ga uspeli realizirati že v letošnjem letu in ki bo v letošnjem letu, upam da, prinesel tudi rezultate. Kombinacija evropskih sredstev in državnih sredstev je tu nujna. Verjamem, da bo Javni sklad za kulturne dejavnosti glede tega kar uspešen. Drugič, treba je seveda povedati, da ljubiteljska kulturna dejavnost je izredno močno vpeta v kulturno dejavnost lokalnih skupnosti. Lokalne skupnosti so tudi izredno pomemben financer te dejavnosti. Glede na to, da je novi krovni zakon o kulturi jasno napovedal, da potrebujejo lokalne skupnosti lokalne programe za kulturo za naslednje srednjeročno obdobje, sem prepričan, da je v vsaki lokalni skupnosti to tudi priložnost, da temeljito premislijo, na kakšen način se ljubiteljska kulturna dejavnost vključuje v njihovo kulturno življenje in njihov kulturni razvoj in tu občine zelo pospešeno spodbujamo k tem premislekom in k temu, da ljubiteljsko kulturno dejavnost v marsikaterem okolju umestijo kot ključno. Poleg knjižničarstva je v marsikaterem lokalnem okolju ta dejavnost pravzaprav edina glede na število vseh občin, ki jih imamo. Ali razmišljamo o posebni zakonski ureditvi – zaenkrat ne. Če bo pobuda za neko konkretno rešitev prišla od spodaj, bomo tudi o tem razmislili. Ključno pa nam je, ravno na osnovi primerov velikih paradnih konjev, da se politika Javnega sklada za kulturne dejavnosti v naslednjem obdobju profilira, tako kot se je, denimo, na gledališkem delu na primeru Šentjakobskega gledališča s prehodom na večletno financiranje, se to isto mora v letošnjem letu zgoditi tudi za [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa ministru. Čas je potekel. In še zadnje vprašanje danes za sicer odsotnega ministra za notranje zadeve dr. Viranta, zastavil pa ga bo gospod Borut Ambrožič.
Hvala za besedo, predsedujoča. Kljub odsotnosti ministru želim zastaviti vprašanje in že na začetku prosim za podajo ustnega odgovora na naslednji seji. Vprašanje se nanaša na Zakon o uravnoteženju javnih financ, ki ga je pravzaprav sprejela prejšnja koalicija in nekako je doletel tudi sedanjo koalicijo, zato ministra za notranje zadeve dr. Gregorja Viranta, ki je zadolžen tudi za področje javnega sektorja in področje lokalne samouprave, sprašujem: Ali ima resorno ministrstvo že zbrane podatke, koliko javnih uslužbencev v javnem sektorju in lokalni samoupravi je bilo upokojenih na podlagi 188. in 266. člena Zakona o uravnoteženju javnih financ od njegove uveljavitve pa do danes? Kot verjetno veste, ZUJF v 188. členu ureja prenehanje pogodbe o zaposlitvi, zato skladno s to določbo pogodba o zaposlitvi preneha javnemu uslužbencu v primeru, ko izpolni pogoje za pridobitev pravice do starostne pokojnine na podlagi prvega odstavka 36. člena, v povezavi s prvim odstavkom 54. člena ter četrtim odstavkom 430. člena ali 402. členom ZPIZ. Omenjeni 188. člen ZUJF ureja tudi status javnih uslužbencev, ki pod pogoji, kot jih ZUJF določa za prenehanje pogodbe o zaposlitvi, izpolnijo po njegovi uveljavitvi pogoje tudi na dan uveljavitve ZUJF. Vsi ti členi so namenjeni, kot jih je javnost definirala, nekako prisilni upokojitvi javnih uslužbencev, zato bi že zaradi same analize sprejetega zakona bilo zanimivo slišati: Koliko javnih uslužbencev, kot rečeno že v naslovu vprašanja, je bilo do danes upokojenih? Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu Ambrožiču. Sprejeli smo tudi vašo pobudo za ustni odgovor. S tem smo izčrpali vsa vprašanja, zato prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 6. marca 2014, ko bomo v Državnem zboru v okviru glasovanj odločali tudi o predlaganih sklepih. S tem prekinjam 22. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri dopoldne. Hvala lepa vsem za prisotnost in srečno pot domov!