Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 24. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Miha Kordiš do 14. ure, dr. Matej T. Vatovec od 19. do 21. ure, Nik Prebil od 9.30 do 15. ure, Jani Möderndorfer od 9.30 do 15. ure, Jerca Korče od 9.30 do 15. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DOHODNINI, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnem zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora Robertu Polnarju za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 35. seji 22. junija 2021 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Odboru je bilo poleg zakonskega predloga posredovano tudi naslednje gradivo: mnenje Zakonodajno-pravne službe, dve mnenji Vlade Republike Slovenije in mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. V uvodu je predstavnik predlagatelja zakona pojasnil, da je njegov cilj dvig splošne dohodninske olajšave s 3 tisoč 500 na 4 tisoč 826 evrov. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe pojasnila, da je služba podala pisno mnenje ter ob tem opozorila na uveljavitveno določbo, ki je retroaktivna. Državna sekretarka Ministrstva za finance je pojasnila razloge, zaradi katerih Vlada predloga zakona ne podpira, ter ob tem navedla, da je Vlada v začetku meseca maja predložila svojo novelo Zakona o dohodnini v obravnavo Državnemu zboru. V razpravi so članice in člani izpostavili pozno obravnavo predloga zakona ter opozorili na zmanjševanje davčnih prihodkov, saj so negativne finančne posledice predloga zakona po mnenju predlagateljev ocenjene na 190 milijonov evrov. Opozorjeno je bilo tudi na dejstvo, da je dohodnina najpomembnejši vir financiranja lokalnih skupnosti, zato njeno zniževanje lahko negativno vpliva na njihovo delovanje. Nekateri člani so se dotaknili tudi davčne ureditve v drugih državah, opozorili pa so, da bo z dvigom splošne olajšave ostalo več sredstev zavezancem za dohodnino. Predlagatelj zakona je v razpravi opozoril, da ne sme biti v slabšem položaju tisti, ki je delovno aktiven, v razmerju do tistih ljudi, ki prejemajo denarno socialno pomoč. Na podlagi mnenja Vlade je potem članica odbora v nadaljevanju predlagala, da odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika Državnega zbora razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor je opravil glasovanje in soglasno s 13 glasovi za in nobenim glasom proti sprejel naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za predstavitev stališča dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer Maji Hostnik Kališek državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanki in poslanci ter ostali prisotni! Vlada Republike Slovenije soglaša s predlagatelji, da ugodnosti za posameznika oziroma družine ne predstavljajo samo transferji iz državnega proračuna, temveč tudi davčne ugodnosti, od teh pa predvsem davčne olajšave in oprostitve plačila dohodnine. Vlada meni, da gre za predlog zakona s predlagano rešitvijo v pravo smer, saj ta pomeni razbremenitev zaposlenih s poudarkom na načelu poštenosti in pravičnosti ter spodbuja aktivno zaposlovanje. Na omenjenih izhodiščih pa je pripravljen tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, ki ga je Vlada v obravnavo v Državni zbor posredovala 6. maja letos. Cilj tega zakona je doseči razbremenitev dela z namenom, da bo gospodarstvo sposobno obdržati in privabiti ustrezne kadre. Zato je Vlada v svojem predlogu zakona pripravila tudi predlog vzdržnega dviga splošne olajšave na nivo ocenjenih minimalnih življenjskih stroškov ter druge predloge sprememb, ki so namenjeni davčni razbremenitvi delavcev in večji privlačnosti slovenskega davčnega okolja. Ker so prioritete te vlade v teh časih, ko si prizadevamo k okrevanju gospodarstva, reševanje ključnih področij investicij in oživitev gospodarstva, pa so bile pripravljene tudi druge rešitve, ki gredo v smer razbremenitve dohodkov fizičnih oseb, s katerimi bomo prav tako spodbudili oziroma ponovno vzpostavili gospodarske aktivnosti in spodbudili naložbe v Sloveniji. Na podlagi tega Vlada predloga zakona, ki se obravnava danes, ne podpira, saj je primerljivo vsebino vključila v celovite rešitve sprememb Zakona o dohodnini, ki je bil, kot omenjeno, že posredovan v obravnavo v Državni zbor. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Končno brez maske. Spoštovani! Sedaj smo tu: dnevi in ure resnice. Današnje glasovanje o noveli Zakona o dohodnini se bo zapisalo v zgodovino kot mala šola praznih obljub in populizma. Stranka SDS je kot opozicijska stranka v času vlade Marjana Šarca kar štirikrat vložila novelo Zakona o dohodnini, s katero je želela zviševati splošno davčno olajšavo. V prvih dveh neuspelih poskusih je želela splošno davčno olajšavo zvišati na 3 tisoč 500 evrov. Ko pa je zviševanje splošne davčne olajšave v enaki višini napovedala vlada, je šla stranka SDS še korak dlje in z novelo predlagala dvig olajšave na 4 tisoč evrov. Danes obravnavamo četrto novelo v nizu, s katero stranka SDS predlaga dvig splošne davčne olajšave na 4 tisoč 826 evrov. Novela je bila v zakonodajni postopek vložena v januarju 2020, torej več kot eno leto in pol nazaj, ko je bila predlagateljica SDS še del opozicije. Od takrat dalje je leto in pol kar štirikrat zamaknila njegovo obravnavo, namesto da bi že v začetku leta 2020 uresničila svojo napoved in dvignila splošno davčno olajšavo, za katero si je tako goreče prizadevala, dokler ni bila na oblasti. In ravno to je populistični modus operandi stranke SDS: vlaganje neresničnih zakonov, ki državljanom obljubljajo med in mleko – nižjo dohodnino, božičnico upokojencem, nižje davke. Spomnimo se, kolikokrat so predlagali, da se zniža davek na dodano vrednost. Po prevzemu vodenja vlade so vse obljube opozicijske SDS padle v vodo, saj takrat, ko si v vladi, nosiš odgovornost, da proračunsko blagajno držiš skupaj, čeprav morate tudi sami priznati, da vam to ne gre ravno najbolje, glede na dejstvo, da ste v letu in pol skopali zgodovinsko 4-milijardno proračunsko luknjo. Vse to se seveda zelo lepo sliši. Vsi, ki sedimo v tem parlamentu, želimo ljudem dati več. Res je, da bi z dvigom olajšave ljudem ostalo več denarja, in res je, da s tem se vsi strinjamo. A od tega cilja nas žal oddaljuje ravno početje te vlade pod vodstvo SDS, ki je vsakega izmed nas zadolžila za 20 tisoč evrov, zato se danes upravičeno sprašujemo, ali bomo imeli dovolj sredstev za pokrivanje tekočih obveznosti proračuna: za plače, za pokojnine, za zdravstvo, za socialo. Pred nami je danes šolski primer populizma, ki dela slovensko politiko verodostojno. Kot opozicija nagajaj vladi, dajmo 190 milijonov sem, 300 milijonov tja in spet 500 milijonov še kam, ker so nujno potrebni. Ko prideš na oblast, v celoti pozabiš na obljube, ki si jih dal svojim volivcem. Ta farsa se bo zapisala v zgodovino našega parlamenta. Stranka SDS predlaga zakon in stranka SDS glasuje za zakon, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Danes vodilna vladna stranka ob znižanju davkov obljublja dvig splošne davčne olajšave na kar 7 tisoč evrov in to v času, ko je proračunska blagajna ohromljena bolj, kot je bila kadarkoli v zgodovini. Vse skupaj zveni zgolj kot pravljica, mar ne? Ali ste prepričani, da nova davčna reforma ni zgolj figa v žepu in del politične kampanje SDS? V SAB ne bomo sodelovali v populistični zagati SDS, zato se bomo pri glasovanju vzdržali. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Dohodnina je neposredni davek; se pravi, da je neposredno odmerjena zavezancu. Obsega vse pomembnejše oblike dohodkov fizičnih oseb z izjemami in olajšavami. Spreminjanje zakona, ki zadeva tako veliko število državljank in državljanov, je vedno priložnost za nastopanje, pravilnost vsebine in napačnost sklepov pri tem nimata pomena, sta zanemarljiva. Javne finance zajemajo celotno strukturo instrumentov in odnosov, ki urejajo financiranje iz proračunskih sredstev. Najpomembnejši davčni prihodki državnega proračuna so davek na dodano vrednost, trošarine in dohodnina. Dohodnina je po svojem obsegu tretji najpomembnejši vir financiranja državnega proračuna. Uravnavanje davčne politike in davčnega sistema v sodobnih državah je omejeno z osnovnim konfliktom pri interesih državljanov, ki si na eni strani želijo zmanjšanja davčnih bremen, hkrati pa zahtevajo ohranjanje doseženega obsega javnih storitev in socialne blaginje. Z gospodarskim in tehnološkim razvojem celo stopnjujejo te zahteve. Stalna dilema ter izziv pri oblikovanju ekonomske politike sodobne države je pravičnost in utemeljenost poseganja države v prerazporejanje družbenega proizvoda in v delovanje tržnega mehanizma. V tem mandatu smo v Državnem zboru obravnavali serijo predlogov sprememb dohodninske zakonodaje, ki bi davčne prihodke državnega proračuna zmanjšali za nekaj 100 milijon evrov letno. Tokratni predlog z dvigom splošne olajšave s 3 tisoč 500 na 4 tisoč 826 evrov bi zmanjšal za okoli 210 milijonov evrov. Vsi ti predlogi pa imajo skupno značilnost: popolnoma nedefinirane in vrednostno neopredeljene substitucijske učinke. Pričakovanje, da bo z znižanjem dohodnine povečana kupna moč prebivalstva in tako spodbujena potrošnja, s katero se bodo davčni prihodki nadomestili z večjimi prihodki od davka na dodano vrednost, je iluzorno in brez stvarne podlage. Zvišanje razpoložljivega dohodka posameznikov bi lahko imelo vpliv na večjo zasebno potrošnjo, kar bi lahko pomenilo višje prilive davka na dodano vrednost. Razbremenitev dohodnine pa ima najmočnejših vpliv v nižjih dohodkovnih razredih, ki so v večji meri kot ostali dohodkovni razredi likvidnostno omejeni in ves dodatni dohodek porabijo za potrošnjo. V največji meri je potrošnja te skupine zavezancev povezana z nakupi blaga, ki ima nižjo davčno stopnjo, zato ni mogoče pričakovati, da bi se prihodki iz davka na dodano vrednost lahko povečali za vrednost celotnega izpada dohodnine. Tudi v tem primeru pa je potrebno znova in znova poudariti bistveno: dohodnina je temeljni davčni vir financiranja lokalne samouprave. Po obsegu je tako velik in pomemben, da ga je nemogoče nadomestiti s katerimkoli drugim virom. Tisti, ki pravijo, da je kaj takega mogoče, denimo, storiti z uvedbo davka na nepremičnine, s tem samo dokazujejo vseobsežno razkošje svoje nekompetentnosti. Povejmo torej neposredno: zniževanje dohodnine pomeni z demagoškega stališča privlačno politično idejo, s stališča praktične politike pa je to neposreden napad na finančno avtonomijo lokalne samouprave, predvsem na načelo usklajenosti med finančnimi viri in pristojnostmi. Temeljni smoter avtonomije lokalne samouprave je doseganje večjih narodnogospodarskih koristi, merjenih z gospodarsko rastjo in socialno enakostjo ter učinkovitejše zagotavljanje lokalnih javnih dobrin kot pa, če bi jih zagotavljala centralna oblast. Finančni viri lokalnih oblasti morajo biti zato v sorazmerju z nalogami, ki jim jih določata ustava in zakon. Vemo, da se to načelo v Sloveniji od leta 2015 nikakor ni spoštovalo, šele v preteklem letu smo stopili na pot, ki obeta, da vsaj srednjeročno lokalna samouprava ne bo več finančno podkapacitirana, in prav nobenega razloga ni, da postavljene temelje začnemo podirati. O predlogu spremembe Zakona o dohodnini danes v Državnem zboru ne bomo glasovali, zato ker je bila obravnava na seji Odbora za finance končana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem prisotnim! Za razliko od predstavnika stranke SAB bom govoril o dohodnini, ne pa o stališču stranke SDS. Dohodnina je glavni in največji vir financiranja lokalne skupnosti oziroma občin v Sloveniji. Občine se v osnovi financirajo na različne načine, kot na primer z davki na promet nepremičnin, premoženja, dediščine, darila ter z različnimi taksami in pristojbinami. Ostali viri financiranja občin so zbrani po ozemeljskem načelu, kot na primer nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča in podobno. Ampak poleg tega vsega, kot sem že prej omenil, pa je dohodnina glavni in najpomembnejši vir financiranja, ki ima zelo velik vpliv. Deli se po posebnem sistemu, ki temelji na solidarnosti med občinami. S poseganjem v dohodnino bomo neposredno posegali v financiranje občin. Če imajo občine na voljo dovolj sredstev, to vpliva na razvoj slovenskega podeželja in posledično na gospodarski razvoj in zaposlenost Slovenije kot celote. V Slovenski nacionalni stranki tudi razumemo argumente zvišanja splošne dohodninske olajšave. Zdaj bodo imeli na voljo več razpoložljivega dohodka, s katerim bodo konec koncev tudi preko potrošnje pospeševali gospodarstvo. Pa vendar izpad prihodkov v višini 190 milijonov evrov zaradi zvišanja splošne dohodninske olajšave s 3 tisoč 500 evrov na 4 tisoč 826 evrov ni malo denarja. Kot sem že prej poudaril, je razvoj občin izjemnega pomena, zato takih predlogov v Slovenski nacionalni stranki ne podpiramo. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala za besedo. Predlog zakona o dohodnini, ki je danes pred nami, je bil v parlamentarno proceduro vložen pred letom in pol. Temeljno izhodišče predloga zakona izhaja iz dejstva, da so prejemniki socialne pomoči privilegirani glede obveznosti plačevanja dohodnine, saj odrasla oseba, ki je prejemnik denarne socialne pomoči, prejme okoli 4 tisoč 826 evrov letno, od tega pa ne plača dohodnine. Na drugi strani pa država tistim, ki delajo, prizna splošno olajšavo zgolj v višini 3 tisoč 500 evrov. Poglavitna rešitev zakona je tako dvig splošne dohodninske olajšave s 3 tisoč 500 na 4 tisoč 826 evrov. V vmesnem času pa je prišlo do menjave vlade in aktualna vlada je pripravila paket davčnih zakonov, med katerimi je tudi sprememba Zakona o dohodnini. V predlogu zakona o dohodnini, ki je v parlamentarni proceduri in čaka na obravnavo, se splošna olajšava postopoma dviguje s trenutnih 3 tisoč 500 na 7 tisoč 500 evrov. Predlog vladnega zakona je tako bistveno boljši in za državljane še ugodnejši, saj pomeni, da bo njihova neto plača bistveno boljša. Ker v Slovenski demokratski stranki, ko smo v opoziciji ali v koaliciji, delamo za dobro vseh državljanov, si želimo, da vladni zakon čim prej pride pred nas, poslance. Ker vladni zakon pomeni še boljšo rešitev, kot je predlagana v tem zakonu, smo v Slovenski demokratski stranki glasovali, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj kot že rečeno, želimo, da vladni zakon čim prej pride na dnevni red in da se neto plače državljank in državljanov zaradi višje splošne olajšave dvignejo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Andreja Zabret bo predstavila stališče Poslanske skupine LMŠ.
Spoštovani predsednik, predstavnice Vlade, kolegice in kolegi! Poglavitna rešitev predloga zakona je zvišanje splošne dohodninske olajšave s 3 tisoč 500 evrov na 4 tisoč 826 evrov, ki bi povzročilo izpad prihodkov v državnem proračunu v višini okoli 190 milijonov evrov. Na Odboru za finance ste predstavniki koalicije, potem ko ste z obravnavo zavlačevali leto dni in prestavljali točko s seje na sejo, glasovali proti svojemu predlogu oziroma proti predlogu vašega kolega Tanka, rekoč, da boste to bolje uredili z novo novelo, ki je del davčne reforme, z njo pa boste v državne in občinske proračune zvrtali še globljo luknjo. Samo z zvišanjem splošne olajšave s 3 tisoč 500 evrov na 7 tisoč 500 bo v štirih letih v proračunu zazevala luknja v višini 726 milijonov. 184 milijonov v letu 2022, 191 v letu 2023, 178 v letu 2024 in 173 milijonov v letu 2025. Vse to ob zavedanju, da bomo že tako imeli 8-milijardni primanjkljaj v dveh letih. Človek se vpraša, ali je v kabinetu ministra za finance sploh kakšen žepni kalkulator. In to istega ministra, ki je vlagal zakone s hudimi javnofinančnimi posledicami le zato, da bi zrušil vlado, če uporabim njegove besede. Ker nam gre očitno tako dobro, pa boste v prihajajoči noveli znižali še stopnjo dohodnine za najpremožnejše v najvišjem dohodninskem razredu. Cela situacija močno spominja na tisto v najmočnejši državi na svetu, ko konzervativci v opoziciji konstantno pridigajo o javnofinančni vzdržnosti, ko pa pridejo na oblast, pa pustijo za seboj ogromen javnofinančni krater. V LMŠ pri taki predvolilni ekonomiji ne bomo sodelovali, zato smo na odboru glasovali proti. Proti pa bomo tudi pri vseh podobnih davčnih predlogih, ki nameravajo poglabljati luknjo v javne finance, saj ne verjamemo v pravljice in da se bo vse vrnilo v proračun preko potrošnje. In verjemite, da vemo, o čem govorimo, saj smo po vašem tako imenovani levičarji v letu 2019 ustvarili kar spodoben presežek. Hvala.
Hvala lepa. Jani Prednik bo predstavil stališče Poslanske skupine SD.
Spoštovani vsi, lep dober dan! Seznanitev Državnega zbora z odločitvijo pristojnega odbora, da škodljiv zakon, ki prinaša več 100-milijonsko luknjo v državnem proračunu, ni dobil podpore odbora in zato končuje zakonodajni postopek, bi morala biti dobra novica. Dobra novica za vse, ki se zavedamo, da mora država imeti na voljo sredstva, če želi odigrati vlogo, ki jo od nje vsi pričakujemo. Gre namreč za predlog zakona, ki so ga poslanci danes vladajoče stranke SDS vložili, še ko so bili v opoziciji. Z njim so želeli uveljaviti svojo vsem dobro znano ideologijo, da bi imeli več, če bi le država manj vzela. Pri tem jih ne zanima, česa vsega država ne bo zmogla, če se bo vsakdo izgovarjal, da je prereven za plačevanje davkov in prispevanju v skupno dobro. Čudno je stališče tako imenovanih domoljubov, ki ob 30. obletnici državnosti državljanom sporočajo, da je obstoj države razlog, da je njihova plača nižja. Zato ne bi bilo nenavadno, če bi ta zakon zavrnili že na začetku njegove poti, takrat, ko se je že prejšnja vlada nanj odzvala z negativnim mnenjem. Poslancem takratne opozicije pa je uspelo s spretnim manevriranjem skoraj leto in pol obdržati predlog v postopku. Do njega se je negativno opredelila tudi nova vlada, ki legitimnost črpa iz njihove podpore. Vendar to ni več dobra novica. Nova vlada namreč zakonu ne nasprotuje zaradi škodljivih javnofinančnih učinkov, temveč očitno zato, ker škoda za javne finance ni dovolj velika. Vlada je namreč v sklopu svoje davčne reforme pripravila svoj Zakon o dohodnini, ki bo v javne finance zarezal še mnogo večjo luknjo. Fiskalni svet je ocenil, da bo njena uveljavitev že v naslednjem letu pomenila 335 milijonov manj v proračunu, čez 4 leta pa bo letno imela že za – pozor! – milijardo milijonov negativnih učinkov. Vlada torej ne zaustavlja svojih poslancev, ki bi bili po njenem mnenju preveč radikalni, temveč očitno zato, ker niso dovolj radikalni in škodljivi za javne finance. Socialni demokrati namreč ne moremo, vsaj ne v celoti, sprejeti tez, ki jih je v ponedeljek v odgovoru na moje poslansko vprašanje izpostavil predsednik Vlade, da bodo nižji davki prinesli toliko več potrošnje, novih zaposlitev in višje dodane vrednosti, da zato ne bo negativnih posledic v proračunu. Ne sprejemamo teze, da je vse v redu, dokler se lahko poceni zadolžimo. Prevečkrat smo že videli, kam vodijo splošna nižanja davkov, ki na videz dajejo vsem, večino koristi pa prinesejo zgolj in samo najbolj premožnim. Osiromašenje države, ki zato ne zmore zagotavljati kakovostnih storitev po dostopni ceni, zato ni prav, da se predstavlja le ena plan zgodbe; tista, da bo imel zaposleni zaradi nižjega davka več v žepu, temveč mora svoje mesto dobiti tudi druga plat, da bo isti zaposleni z več denarja v žepu morda zato dražje plačeval vrtec in imel nižjo pokojnino. Zato konec postopka tega zakonskega predloga ni le dobra novica, temveč le uvod v težko obdobje, ko bomo morali preprečiti uveljavitev vladnih davčnih razbremenitev, ki s sabo nosijo osiromašenje virov za vse, kar pričakujemo od samostojne, suverene in moderne države. Zato se bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov še naprej zavzemali, da država ohrani vire, ki ji omogočajo, da se odzove na klic svojih državljank in državljanov.
Hvala lepa. Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa in lep pozdrav! Kot so povedal že moji predhodniki, je ta predlog vložila stranka SDS, ko je bila še v opoziciji, in ista stranka SDS zdaj, ko vodi vlado, je ta predlog razglasila kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo. To pove vse o resnosti tega predloga in to pove vse tudi o tej stranki. Ta stranka je ta predlog vložila, kot bi rekel zdajšnji finančni minister Andrej Šircelj samo zato, ker verjame, da je naloga opozicije zrušiti vlado; za vsako ceno, ne glede na to, na kakšnih argumentih svoje predloge in svoje poskuse rešitve utemeljuje. Poglejmo ta predlog. Ta predlog je škodljiv, predvsem pa postavljen na lažnih argumentih. Kot smo slišali s strani predlagatelja, stranke predlagateljice, je logika za tem zakonom tale: ko se je povišala minimalna denarna socialna pomoč na 402 evra, naj bi se, zgodilo naslednje neravnovesje. Splošna olajšava za tiste, ki delajo, se pravi raven, do katere jim ni treba plačat davkov, znaša 3 tisoč 500 evrov, dvanajstkratnik minimalne socialne pomoči 402 evra pa znaša 4 tisoč 800 evrov in pravi, da tukaj vmes je zdaj neravnovesje: tisti, ki delajo, so na slabšem od tistih, ki ne delajo. Na ta način ločuje državljane, češ na pridne in lenuhe, čeprav pozablja dve dejstvi. Prvo je, da obstaja povišana splošna olajšava, in to je, da tisti, ki zaslužijo ne do 3 tisoč 500, ampak najrevnejši, ki zaslužijo do 10 tisoč 176 evrov letno, ne plačujejo dohodnine. Se pravi, trikratnik tega, čemur vi pravite, »ne plačuje dohodnine«. In najrevnejši delavci, tisti, ki zaslužijo do 844 evrov bruto na mesec, ne bodo od tega predloga imeli absolutno nič. Absolutno nič! To je prvo dejstvo. Drugo dejstvo: ne gre za tiste, ki delajo, in za lenuhe, pač pa gre za socialni sistem, ki je univerzalen in naša skupna pravica. Vsak od nas lahko izgubi službo, vsak od nas se lahko znajde v škripcih in bo potreboval socialno pomoč. In vi ne streljate v tako imenovane lenuhe, kot jim pravite, pač pa rušite osnovni sistem družbene solidarnosti v tej državi. Hkrati pa seveda ljudi spirate med sabo, in to tiste, ki slabo zaslužijo, s tistimi, ki životarijo na še slabših državnih pomočeh. Dalje. Zakaj je ta predlog škodljiv? Ta predlog je škodljiv zaradi učinka na javne finance. Javne finance bodo izgubile 190 milijonov evrov, kar je v resnici še zmeren znesek proti temu, kar zdaj planirate, ko naj bi bila izguba tam nekje do milijarde, po vaši novi davčni reformi oziroma deformi – državo deformirate, ne reformirate. In tako politiko spremljamo že desetletje in pol, praktično od prve Janševe vlade, ko se je takrat znižala dohodnina iz petih razredov so nastali trije, znižal se je davek na dobiček pravnih oseb, ukinil se je davek na izplačane plače in tako naprej, med tistimi leti debelih krav, med 2004 in 2008. Posledice pa poznamo – že naslednja vlada, Pahorjeva, ki je prišla, je morala zaradi manka v proračunu, cap, odrezati investicije za 500 milijonov evrov. Taka politika se je potem nadaljevala še celo desetletje. Sredinske vlade so z rezi davkov, sicer v bistveno bolj zmernem smislu, kot vi zdaj to počnete, nadaljevale, javne finance pa niso imele kapacitet, da bi investirali. In če se sprašujete, zakaj že več kot desetletje ni bil zgrajen noben dom za upokojence, najdete odgovor tu – ker ni bilo denarja, ker je nekdo zniževal davke. Zakaj že desetletje in pol nimamo stanovanjske politike, zakaj ni bilo niti evra iz državnega proračuna investiranega v gradnjo novih stanovanj – ja, ker ni denarja, ker je nekdo zniževal davke. Zakaj ni denarja za zdravstvo, zakaj imamo tako slabo glavarino za občine – zato, ker nekdo konstantno znižuje davke in pri tej politiki še vztraja, hkrati po desetletju in pol ljudem meče pesek v oči, da saj bo ta predlog stal 190 milijonov evrov, ampak bo to prišlo nazaj skozi DDV. Če bi to resno mislili, potem vas vprašam, zakaj potem ljudem govorite, da jim boste dali, če jim boste iz drugega žepa potegnili. Ampak saj sami veste, da nič od tega ni res. Verjamem, da tudi na Ministrstvu za finance pod zdajšnjim režimom obstaja kdo s kalkulatorjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovane predstavnice Ministrstva za finance, drage kolegice, dragi kolegi! Seveda, ko govorimo o Zakonu o dohodnini, ko govorimo o dohodnini, je pomembno potegniti vzporednico – kar je pomembno, ni pa morda najpomembnejše – s financiranjem lokalnih skupnosti. V zvezi s tem se bo tudi na predlog Nove Slovenije čez pol ure začelo srečanje – mislim, da že tretje – Vlade z našimi slovenskimi župani in županjami. Verjamem in sem prepričan, da bo vzdušje podobno pozitivno, kot je bilo pred dnevi, ko je Vlada obiskala 41 občin v Podravski regiji. Kolegice in kolegi, narava obstoja države zahteva zagotavljanje nekaterih dobrin in storitev, ki so nujno potrebne za njeno delovanje. Naloga države je namreč ustvariti okvir, ki zagotavlja varnost in urejeno sobivanje, ter okolje, v katerem ima posameznik možnost, da razvije svoje potenciale, množi svoje talente, uresničuje svoje sposobnosti, ustvari družino. Seveda mora država za financiranje zagotavljanja teh svoboščin, dobrin in storitev oblikovati mehanizem, preko katerega državljani določen del svojega dohodka prispevajo v skupni državni proračun. Koncept davkov sam po sebi torej pomeni poseg v lastninsko pravico posameznika, ki pa je utemeljen in upravičen v nujnosti delovanja države in njenih sistemov. Ker gre pri določanju davkov za sicer upravičen poseg v lastninsko pravico posameznika, je pri vzpostavitvi davčnega sistema potrebna velika mera racionalnosti in previdnosti. Neutemeljeno visoka raven davčne obremenitve bi namreč pomenila nepravičen poseg v lastnino posameznika in bi negativno vplivala na motivacijo za njegovo poslovanje in delo. Preveliko davčno breme je v nasprotju s krščanskodemokratskim načelom subsidiarnosti, po katerem naj se vsi družbeni procesi, pri katerih je to mogoče, opravijo na najosnovnejši družbeni ravni. Država naj v te procese vstopi le takrat, ko se na nižji ravni ne bi mogli več optimalno izvajati. Krščanski demokrati verjamemo, da je posameznik pri ravnanju s finančnimi sredstvi veliko bolj odgovoren in racionalen kot država, zato naj se na državo preko davkov prenese le omejen obseg sredstev, ki so nujno potrebna za njeno delovanje. Na drugi strani pa naj državljani obdržijo večji del sredstev, ki so jih sami ustvarili s svojim sposobnim delom. Politika previsokih davkov izkazuje nezaupanje do sposobnosti državljanov za upravljanje z denarjem, ki ga sami zaslužijo. Le politika, ki ne zaupa svojim državljanom, od njih zahteva plačevanje previsokih davkov, ki bi namesto njih s temi sredstvi upravljala. Krščanski demokrati tako politiko zavračamo. Podpiramo davčno politiko, ki je oblikovana z namenom zagotavljanja potrebnih javnih dobrin in storitev racionalne socialne države ter za delovanje potrebnih državnih mehanizmov, hkrati pa nasprotujemo davčni politiki, katere namen in posledice so neutemeljeno prerazdeljevanje, zagotavljanje prihodkov izbranim interesnim skupinam, zmanjševanje motiviranosti za delo in investiranje, nerazumna širitev sistema javne uprave, vpletanje države v gospodarstvo in popačenje trga. Zagovarjamo pošteno obdavčenje. Obdavčenje mora slediti osnovam socialno tržnega gospodarstva. Mora biti prijazno do delavcev in investicij ter čim bolj enostavno. Zagovarjamo obdavčenje po delovni sposobnosti. Ljudje z višjimi prihodki lahko skupnosti prispevajo več kot ljudje z manjšimi prihodki, vendar velja tudi obratno. Kdor več in bolje dela, mora na koncu dneva imeti več. Spoštovani kolegice in kolegi! Na Odboru za finance in tudi danes bomo podprli predlog sklepa, da Zakon o dohodnini, ki ga obravnavamo, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Povsem normalno je, da vlada, ki ima bistveno več resursov kot opozicijska stranka, ki je predlagala ta zakon o dohodnini, da lahko vlada torej pripravi bolj kompleksnejšo, celovito rešitev. Ta je že v Državnem zboru od začetka maja in se veselimo razprave o vladnem predlogu Zakona o dohodnini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O REVIDIRANJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Maji Hostnik Kališek, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Hvala. Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! S predlogom zakona, ki je pred vami, se odpravlja posamezne nejasnosti, na katere je Evropska komisija opozorila v postopku vsebinskega pregleda prenosa določb Direktive 2014/56 EU, ki spreminja Direktivo 2006/43 ES o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Prenos določb zadevne direktive se je sicer zagotovil s spremembami in dopolnitvami Zakona o gospodarskih družbah iz avgusta 2015 ter Zakona o revidiranju iz decembra 2019. Tokratne predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o revidiranju se nanašajo na podrobnejšo ureditev sodelovanja z nadzornimi organi tretjih držav oziroma vpisa revizorjev in revizijskih subjektov tretjih držav v register. S potrditvijo predlaganega se bo tako odpravilo nejasnosti nekaterih določb EU z zakonodajo področje revidiranja. S predlogom zakona se hkrati predlaga še nekatere druge manjše, večinoma redakcijske spremembe, na podlagi prejetih predlogov iz javne obravnave. Predlog zakona vključuje tudi črtanje 119. člena veljavnega zakona, in sicer zaradi nezmožnosti vročanja ukrepov nadzora preko informacijskega sistema Finančne uprave Republike Slovenije, zaradi česar se v postopkih vročanja uporablja zakon, ki ureja splošno upravni postopek. Hkrati je predlagana tudi sprememba definicije subjekta javnega interesa, saj se je v praksi izkazalo, da je bila z amandmajem vključena sprememba zelo ambiciozna. Danes so k obvezni reviziji namreč zavezane tudi družbe, v katerih imajo država ali občine večinski delež, ki sodijo po velikosti med majhne in mikrodružbe. Ker bi za takšne družbe težko trdili, da predstavljajo družbe, ki imajo velik javni pomen zaradi svoje narave poslovanja, velikosti ali števila zaposlenih, je podan predlog spremembe zadevnega izraza iz 3. člena veljavnega zakona. Primarni cilj te novele je uskladitev s pravnim redom EU, področja, kot so na primer ocenjevanje vrednosti ali notranja revizija, pa niso predmet sprememb tega predloga zakona. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, Vlada v skladu s 138. členom Poslovnika tega zbora predlaga, da se na tej seji opravi še tretja obravnava tega predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za prestavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Robertu Polnarju.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 35. seji 22. junija letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju, ki ga je Državnemu zbor v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Kot dodatno gradivo je odbor prejel še mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine SDS, NSi in SMC, in sicer k trem členom, vložen pa je bil tudi predlog za amandma odbora k 2. členu poslanca Luke Mesca. Državna sekretarka na Ministrstvu za finance je pojasnila, da se s predlogom zakona odpravljajo nejasnosti, na katere je opozorila Evropska komisija v postopku vsebinskega pregleda prenosa določb Direktive 2014/56. Spremembe se nanašajo na sodelovanje z nadzornimi organi tretjih držav oziroma vpis revizorjev in revizijskih subjektov tretjih držav v register. Predlaga se tudi manjše oziroma redakcijske popravke. S predlogom zakona se tudi črtajo določbe glede vročanja, spreminja pa se tudi definicija subjekta javnega interesa. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila pisno mnenje službe in pojasnila, da so njihove pripombe upoštevne v predlaganih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. V kratki razpravi, ki se je nanašala izključno na 2. člen predloga zakona in predlog za amandma odbora k istemu členu, je bilo opozorjeno na spremembe oziroma rahljanje kriterijev za imenovanje direktorja Slovenskega inštituta za revizijo. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in glasoval o amandmajih poslanskih skupin SDS, NSi in SMC ter jih sprejel. Odbor je v skladu z osmim odstavkom 131. člena Poslovnika Državnega zbora sprejel tudi svoj amandma k 2. členu. Potem pa je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji, dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupi. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Uveljavitev sprememb in dopolnitev Zakona o revidiranju je potrebna, kot smo danes že slišali, zavoljo pomislekov Evropske komisije glede popolnosti prenosa nekaterih določb Direktive 2014/56 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze v slovenski pravni red. Rok za prenos te direktive je bil 17. junij 2016, dve leti in pol kasneje smo v Sloveniji uspeli besedilo zakonskih sprememb pripeljati na obravnavo v parlament in 14. decembra 2018 je Državni zbor sprejel Zakon o revidiranju. O razlogih za tako nesprejemljivo zamudo, bi lahko govorili podolgem in počez, toda z ničemer ne bi mogli prikriti disfunkcionalnosti predvsem izvršne veje oblasti, delno pa tudi zakonodajne veje v tem konkretnem primeru. Zadeve z zamudami pri prenosih direktiv pa se pojavljajo oziroma ponavljajo na različnih področjih. Najbolj neverjetno pri tem pa je, da je prizadevnost političnih odločevalcev za pravočasnost izvedbe zadanih opravil odvisna od njihovega trenutnega položaja: pozicije ali opozicije. Na poziciji se zavzemajo za vsesplošno hitenje in lovljenje rokov, v opoziciji pa se jim za vse skupaj gladko žvižga in poskušajo, kolikor se da, zavlačevati. Vtis je, da prevladujeta brezbrižnost in vseenost brez resnega razmisleka o denarni škodi, ki se na ta način povzroča državi. Revizorji imajo v kapitalistični ekonomiji izjemno pomembno vlogo, ne samo z nadzorom nad gibanjem denarnih in finančnih tokov ter premoženja v gospodarskih družbah, še bolj se njihov pomen izraža pri krepitvi nadzora nad upravljanjem s tveganji v finančnih institucijah. Pri nas imamo s tem slabe izkušnje, revizorji so v času finančne krize znali poskrbeti za to, da je bil izražen dvom v kvaliteto njihovega dela in v njihovo nepristranskost. Potreba po sanaciji slovenskih bank z denarjem davkoplačevalcev je prepričljiv dokaz, da je bil ta dvom upravičen. Kakovostno opravljanje revizije so bistvenega pomena za gospodarsko stabilnost in zaupanje na trgih, saj zagotavljajo resničnost bilančnih izkazov in iz njih izhajajočo vsestransko poslovno in finančno trdnost ekonomskih subjektov. Zakon o revidiranju je ključnega pomena za ureditev trga revizijskih storitev v Sloveniji, okrepitev pristojnosti Agencije za javni nadzor nad revidiranjem je bila nujna za odpravo podvojenosti med zasebnim institutom in javno agencijo, koncentriran nadzor na ravni državne agencije bi moral zagotoviti učinkovitejši nadzor nad revizijskimi družbami. Zakonske določbe je mogoče razdeliti v dva sklopa; tiste, ki veljajo za vse revizijske družbe, in one, ki veljajo za obvezne revizije subjektov javnega interesa. Subjekti javnega interesa so družbe, s katerih vrednostnimi papirji se trguje na organiziranem trgu vrednostnih papirjev, kreditne institucije in zavarovalnice. Subjekt javnega interesa je tudi družba, zavezana k obvezni reviziji, v kateri imata država ali občina neposredno ali posredno, skupaj ali samostojno večinski lastniški delež. Vse te družbe, tudi tiste, ki so po velikosti mikro ali majhne, so dolžne oblikovati revizijsko komisijo, kar povečuje obseg nepotrebnega administriranja, predvsem pa povečuje obseg stroškov dela. Z danes predlagano spremembo bodo mikro- in majhne družbe izvzete od te obveznosti. Poslanci Poslanske skupine Desus ocenjujemo, da je to najpomembnejša določba zakonskih sprememb. Ostale se nanašajo na način vročanja, ker je praksa pokazala, da to ni izvedljivo preko informacijskega sistema Finančne uprave Republike Slovenije, in na ureditev sodelovanja z nadzornimi organi tretjih držav ter na vpis njihovih revizorjev in revizijskih organov v register. Spremembe in dopolnitve Zakona o revidiranju bomo poslanci Poslanske skupine Desus podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav še enkrat vsem prisotnim! Pred sabo imamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju. Mikro- in majhnim podjetjem v Sloveniji enormna birokracija velikokrat onemogoči nemoten poslovni model. Birokracija, ki nalaga podjetjem obveznosti, prispeva ponavadi le k zmanjševanju njihove konkurenčnosti in posledično slabi slovensko gospodarstvo. Država bi morala spodbujati in lajšati ovire, ki ga ima gospodarstvo, da bi s tem ustvarjali nova delovna mesta in prosperiteto v družbi. Mikro- in majhna podjetja so še veliko bolj na udaru, kar se tiče dodatnih birokratskih ovir pri nemotenem izvajanju poslovanja. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju bo do določene mere olajšal dodatne obveznosti za ta podjetja. Tukaj ne gre samo za znižanje produktivnosti, ampak za obvezno oblikovanje revizijskih komisij, pa tudi za finančna bremena, ki ob tem nastopijo. Mikro- in majhna podjetja si velikokrat ne morejo privoščiti novega zaposlovanja in dodatne administracije, saj morajo nemoteno opravljati svoj posel za družbeno koristi. Kljub velikokrat prevelikemu birokratskemu stroju Evropske unije je pristop minimalne harmonizacije na nivoju držav članic, kar ta direktiva zajema, produktiven ukrep. V Slovenski nacionalni stranki vedno podpiramo predloge, ki bodo mikro- in majhnim podjetjem lajšale poslovanje ter prispevale k javnemu interesu naše domovine. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Mag. Elena Zavadlav Ušaj bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratska stranke.
Hvala za besedo, predsednik. Prav lepo pozdravljeni predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Danes imamo pred seboj Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju, ki odpravlja dvom o ustreznosti prenosa Direktive 2014/56 v slovenski pravni red, ki ga je izrazila Evropska komisija v postopku vsebinskega pregleda prenosa določb Direktive 2014/56 v nacionalno zakonodajo. Le-ta je izrazila pomisleke glede popolnega prenosa nekaterih določb navedene direktive, ki sta jo Evropski parlament in Evropski svet sprejela 16. aprila 2014. Sprejeta direktiva navaja spremembe Direktive 2006/43, ki se nanašajo na obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Sprejeta je bila tudi uredba o posameznih zahtevah v zvezi z obvezno revizijo subjektov javnega interesa ter več dodatnih pravnih dokumentov, s katerimi so se na ravni Evropske unije vzpostavile zahteve po obvezni reviziji. Republika Slovenija je prenos Direktive 2014/56 in izvajanje Uredbe 537/2014 zagotovila z novelo ZGD-1 in Zakona o reviziji-2 oziroma podzakonskimi predpisi. Zaradi pomislekov Evropske komisije je Republika Slovenija izdala obvestilo, da je zaradi popolne usklajenosti na ravni Evropske unije in večje javnosti določb za prenos direktive potrebno sprejeti zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju, ki bo dodatno natančneje uredil sodelovanje z nadzornimi organi tretjih držav oziroma vpis revizorjev in revizijskih subjektov tretjih držav v register, s čimer bodo odpravljeni vsi dvomi glede dokončnosti prenosa. Vsled temu imamo danes v obravnavi predlog sprememb zakona, ki poleg prej navedenih rešitev odpravlja še nekatere ugotovljene pomanjkljivosti in nedoslednosti že veljavnega zakona ter redakcijske popravke. V predlogu pa se črta tudi določba glede vročanja, saj se je v praksi izkazalo kot neizvedljivo in se zato za vročanje uporablja zakon, ki ureja splošni upravni postopek. Poleg navedenega se v predlogu predlaga tudi sprememba definicije subjekta javnega interesa, ki bi prinesla pozitivne posledice majhnim in mikrodružbam glede nekaterih dodatnih obveznosti, ki jih sicer morajo izpolnjevati vse družbe, ki so prepoznane za subjekt javnega interesa, kajti oblikovanje revizijskih komisij v majhnih in mikrodružbah ni smiselno, saj taka družba nima velikega javnega pomena. Ker predlagane spremembe nimajo finančnih posledic in je zaradi opozoril Evropske komisije, da mora Republika Slovenija zaradi popolne usklajenosti na ravni Evropske unije in večje javnosti določb zaradi prenosa Direktive 2014/56 sprejeti spremembe Zakona o revidiranju, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju v celoti podprli. Hvala.
Hvala lepa. Jani Prednik bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Nove spremembe in dopolnitve Zakona o revidiranju so po besedah Vlade potrebne zaradi ugotovljenih nedoslednosti, ki so nastale ob zadnjem prenosu spremenjene direktive v slovenski pravni red. Glede na že uveljavljen način, kako se v Sloveniji sprejemajo nujne uskladitve predpisov, nas sploh ne bi smelo presenečati, da imamo znova na klopeh predlog spremembe. Popraviti je namreč treba tisto, kar ni bilo dobro narejeno ob zadnjem spreminjanju zakona. In tudi takrat večine poslancev ni zanimalo nič drugega kot dejstvo, da nam zaradi zamude pri prenosu znova grozijo kazni. V takih primerih Državni zbor praviloma ne posveča pretirane pozornosti vsebini zakona in ponovno se je izkazalo, da to ni primeren način, saj zakon znova potrebuje popravke. Predvsem je zaskrbljujoče, da tovrstna praksa postaja stalnica. Predvsem na finančnem področju so take spremembe zakonov bistveno prepogoste in jih spremljajo nujni postopki, sprejemanje pod časovnimi pritiski in napake, ki so logična posledica hitenja in površnosti. Ministrstvo za finance je zadolženo za pravočasno pripravo in natančno izvedbo sprememb predpisov. Očitno je, da te naloge ne opravlja dobro, da se predlogi sprememb pripravljajo z zamudo in površno. Tudi na to 24. redno sejo Državnega zbora so zato dodatno uvrščeni trije zakoni s finančnega področja, ki jih bomo ponovno sprejemali brez poglobljene obravnave. To ni način za oblikovanje dobrih predpisov, še posebej, če pri tej površnosti asistirajo tudi koalicijski poslanci, ki izkoristijo tako priložnost za nižanje strokovnih standardov, ki jih mora izpolnjevati direktor Slovenskega inštituta za revizijo. Z rokohitrskimi spremembami in uskladitvami se zato nižata tako jasnost predpisov kot tudi pravna varnost. Pristojnemu ministrstvu Socialni demokrati priporočamo, da poleg navdušenja nad poceni zadolževanjem države pravočasno poskrbi tudi za pripravo predpisov in njihovo usklajevanje z evropskim pravnim redom. Za tako pripravljene predpise in postopke Socialni demokrati ne moremo prevzemati odgovornosti, zato tudi ne moremo podpreti tega predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. Dober dan! Pričujoča novela prinaša oženje definicije subjektov javnega interesa, za katere veljajo dodatne zahteve pri obvezni reviziji letnih poročil in računovodskih izkazov. Trenutno so subjekti javnega interesa delniške družbe, banke, zavarovalnice in pokojninske družbe ter vse družbe, v katerih imajo država ali občine večinski lastniški delež. Vlada predlaga, da mikro- in majhne družbe, v katerih imajo država ali občine torej večinski lastniški delež, niso več definirane kot subjekt javnega interesa. Slednjim zato po novem ne bo več treba izpolnjevati dodatnih obveznosti pri revidiranju. V oči pa bode tudi novost na področju rahljanja kriterijev, ki jih mora izpolnjevati direktor Slovenskega inštituta za revizijo. Po novem ni več potrebno, da je direktor pooblaščeni revizor, dovolj je le in zgolj druga bolonjska stopnja izobrazbe. Opazovalcu mora ta ukrep dvigniti obrv. Predlog ustvarja vtis, kot da bi bil zakon napisan za enega posameznika, ki si ga je Vlada izbrala za svojega in edinega. Obstoječi standardi za izbiro vodstva inštituta so dolgo v veljavi in funkcionirajo, dolg in udaren pa je tudi vladni načrt polnjenja vodstvenih mest s sebi zvestimi uresničevalci navodil. Vprašanje, da ne razumemo, zakaj Vlada zdaj te standarde niža, ni na mestu. Za nami je dolgo leto in pol vladnega izkoriščanja epidemičnega družbenega krča predvsem za kadrovanje. Vladna utemeljitev oziroma upravičevanje, da gre pri revizijskem institutu za manj pomembno institucijo s področja revizije in so zato kadrovska merila lahko nižja, nima temeljev. V Republiki Sloveniji na področju revidiranja delujeta dve ključni instituciji – Agencija za javni nadzor nad revidiranjem in Inštitut za revidiranje. Glavnina pristojnosti s področja revidiranja se je že preselila na agencijo, a inštitut je še vedno pristojen za številne ključne naloge s področja revidiranja: objavljanje računovodskih standardov, določanje strokovnega znanja in izkušenj, potrebnih za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti, organizacija strokovnega izobraževanja in izvajanje preizkusov strokovnih znanj ter izdaj potrdila o strokovnih znanjih za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti, opravljanje nadzora nad kakovostjo dela pooblaščenih ocenjevalcev vrednosti, odločanje o izdaji dovoljenj za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti in tako naprej. Torej, revizijski inštitut ostaja ključna institucija na področju revidiranj, njeno vodstvo pa mora biti kompetentno v opravljanju svojih nalog. Mimogrede, revizijsko področje ni edino. Praksa nižanja kompetenc v vodstvenih kadrovanjih postaja vzorec. Vladi Janeza Janše je nižanje zahtev o kadrovanju v vodstvu blizu, kar potrjuje na primer mehčanje standardov za nadzornike in upravnike Demografskega sklada. Nevarna nepotistična praksa pa je svoje barve še najbolj pokazala v postavljanju človeka brez strokovnih kompetenc in z jasno izraženim tovarištvom SDS na vrh Pošte Slovenije. Ta sprememba Zakona o revidiranju bo omogočila enake prakse tudi na revizijskem področju, zato smo v Poslanski skupini Levica na seji Odbora za finance vložili amandma, ki postavlja zavoro na uresničevanje te nepotistične uredbe z njenim črtanjem. Dopolnilo je bilo sprejeto. Večina poslank in poslancev na Odboru za finance je naši nameri pritrdila, zdaj pa je pred nami z naslova vladne koalicije nov amandma, ki tega, torej sprejetega, črta. Res da ne gre za prvi primer takšnega postopanja v zgodovini slovenskega parlamenta, a v luči leta in pol kadrovanj in nevarnih praks upogibanja demokratičnih postopkov, ki jih iz rokava stresa vladna koalicija, je črtanje že sprejetega amandmaja nesmisel. Večina poslancev, poklicanih k razpravi in odločanju o področju revidiranja, je bila s svojim glasom jasna. Predlagana sprememba Levice je dobra, standardi o kadrovanju vodstvenih ljudi pa morajo ostati zastavljeni visoko, pri njih mora glavno vlogo igrati strokovnost in usposobljenost in nobene potrebe ni, da SDS dobi izvrševalca svoje agende na vrh še ene institucije. V kolikor amandma Levice ne bo ostal v veljavi, bomo v poslanski skupini zakonu nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Ponovno hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Namesto uvoda obžalujem, da po dobrih 17 letih članstva Republike Slovenije v Evropski uniji še vedno ne razumemo, kaj pomeni direktiva, direktiva Evropskega parlamenta in Sveta, kaj pomeni uredba in tako naprej. Sprejemam kritike nekaterih predhodnikov, ne smem z njimi polemizirati, vendar je manjkala ena beseda oziroma besedna zveza mea culpa. Zakaj? Bom povedal. Evropski parlament in Evropski Svet sta 16. aprila 2014, to je pred več kot sedmimi leti, sprejela spremembe Direktive o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Gre za direktivo 2014/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta. In v nadaljevanju bom govoril zgolj o tej direktivi. Kolegice in kolegi, z zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju Slovenija opravlja popravni izpit. Danes smo na popravnem izpitu. Zakaj? Prenos direktive je bil v Evropski komisiji notificiran 8. januarja 2019 z vnosom v notifikacijsko bazo. Republika Slovenija je Evropski komisiji sporočila podatke o predpisih, za katere je menila, da v slovenski pravni red v celoti prenašajo omenjeno direktivo. V postopku vsebinskega pregleda prenosa določb direktive v nacionalno zakonodajo je Evropska komisija izrazila pomisleke glede popolnega prenosa nekaterih določb omenjene direktive. Zato smo na popravnem izpitu danes. Evropska komisija vztraja, da je zaradi popolne usklajenosti na EU ravni in večje javnosti določb za prenos direktive treba sprejeti zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju, ki bo dodatno natančneje uredil sodelovanje z nadzornimi organi tretjih držav oziroma vpis revizorjev in revizijskih subjektov tretjih držav v register, s čimer bodo odpravljeni vsi dvomi glede dokončnosti prenosa direktive. Kakšni so cilji tega zakona, tega popravnega izpita? S predlogom zakona se odpravi dvom Evropske komisije v ustreznosti prenosa direktive v slovenski pravni red, ki ga je izrazila, kot rečeno, Evropska komisija. Cilji predloga zakona so: prvič, natančnejši prenos direktive v delu, s katerim spreminja 45. in 47. člen direktive; drugič, odprava ugotovljenih tehničnih nedoslednosti Zakona o revidiranju 2. Direktiva temelji na pristopu minimalne oziroma najmanjše harmonizacije. S tem predlogom zakona se je upoštevana načela zdajšnje ureditev področja revidiranja, ki pomeni uporabo mednarodnih standardov in predpisov Evropske unije v slovenskem pravnem redu. Najpomembnejše načelo predloga zakona je načelo sorazmernosti. Predlog zakona se omejuje zgolj na nujno potrebne spremembe in dopolnitve. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo novelo zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Državna sekretarka, lep pozdrav! Kolegice in kolegi tudi vam lep pozdrav! Danes odločamo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju, ki ga je v parlamentarno obravnavo vložila Vlada. Osnovni namen predloga zakona, ki je pred nami, je prenos nekaterih določb direktiv Evropske unije v naš pravni red. Evropska komisija namreč vztraja pri tem, da je za dosedanje večje jasnosti določb v njihovi usklajenosti na ravni Evropske unije potrebno sprejeti novelo, ki bo uredila obstoječi Zakon o revidiranju. Predlagani zakon v prvi vrsti natančneje opredeljuje sodelovanje z nadzornimi organi tretjih držav, poleg tega pa podrobneje definira postopek vpisovanja revizorjev in drugih revizijskih subjektov v registre. Na ta način se na nivoju celotne Evropske unije implementirajo predpisi, ki zagotavljajo, da so postopki delovanja nadzornih institucij usklajeni in posledično učinkoviti. Uredba zadeva institucije, ki opravljajo naloge na področju revidiranja, te pa zajemajo opredeljevanje računovodskih standardov ter postavljanja pravil poslovno-finančnih standardov notranjega revidiranja, revidiranja informacijskih sistemov in metod ocenjevanja vrednosti. Poleg tega pa omenjene institucije določajo znanja, izkušnje in druge potrebne pogoje za to, da nekdo postane pooblaščeni revizor oziroma ocenjevalec. V Poslanski skupini Stranke modernega centra verjamemo, da bo natančnejša opredelitev postopkov imenovanja in delovanja revizorjev na nivoju Evropske unije doprinesla k večji učinkovitosti revizijskih sistemov. Prepričani smo, da morajo tudi revizijski postopki slediti hitremu razvoju globalnih gospodarskih sistemov. Danes si je pravzaprav težko predstavljati, da bi heterogeno urejen revizorski sistem lahko učinkovito bdel nad morebitnimi nepravilnosti v institucijah, ki se obnašajo v skladu s trendi globalnega povezovanja. Prav zato smo prepričani, da so prizadevanja v smeri bolj učinkovitega pretoka informacij na informacijskem trgu še kako na mestu. To še posebno velja za tretje države in ravno pri bankah v državni lasti, ki so povzročile 5-milijardno bančno luknjo in so imele podružnice v tretjih državah, je obstajala verjetnost, da revidiranje teh subjektov ni v celoti sledilo zahtevam revizijski standardov. Glavna naloga nadzornih in regulatornih institucij, kot jo razumemo mi, je ravno zagotavljanje transparentnost delovanja tržnih deležnikov, kajti le transparentni sistem lahko namreč zagotovi temelje za pravično tržno udejstvovanje, v katerem zmagujejo učinkovite, inovativne in prilagodljive organizacije. Novelo Zakona o revidiranju tako razumemo kot korak v smeri zagotavljanja višje stopnje sistemske transparentnosti na skupnem evropskem območju. V to nas prepričuje tudi slaba tovrstna praksa revizorjev v letih nastanka 5-milijardne bančne finančne luknje, ki je nastala v slovenskih državnih bankah in katerih znesek so morali pokriti slovenski davkoplačevalci. Skratka, revizorji niso v celoti opravili svojega poslanstva, ki ga imajo po računovodskih in mednarodnih standardih, zato podpiramo nadgradnjo Zakona o revidiranju, da se odpravljajo slabosti pri samem revidiranju in zagotavljajo transparentnost regulatornih institucij. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona podprli. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o revidiranju se je zaradi prenosa evropskih direktiv spremenil konec leta 2018. Sprememba zakona je bistveno posegla v dotedanje pristojnosti Slovenskega inštituta za revizijo, in sicer tako, da jih je v veliki meri prenesla na Agencijo za javni nadzor nad revidiranjem. Evropska komisija je ugotovila, da direktive niso bile ustrezno prenesene, zato današnja novela te pomanjkljivosti odpravlja. Natančneje se ureja sodelovanje z nadzornimi organi tretjih držav ter vpis revizorjev in revizijskih subjektov tretjih držav v register. Novela spreminja definicijo subjekta javnega interesa, torej pravne osebe, ki je zavezana k obvezni reviziji. Iz definicije se izločajo mikro- in majhne družbe v večinski občinski ali državni lasti, zato po novem revizija za njih ne bo obvezna. V noveli iz konca leta 2018 se je določilo, da se razni akti, skladno z Zakonom o revidiranju, subjektom nadzora, revizijskim družbam in pooblaščenim revizorjem vročajo preko portala eDavki. Danes je Vlada ugotovila, da takšno vročanje preko informacijskega sistema v praksi ni mogoče, zato elektronsko vročanje nadomešča z navadnim vročanjem v skladu z Zakonom o splošnem upravnem postopku. Ob tem ne moremo mimo dejstva, da ta ista vlada v Zakonu o debirokratizaciji uvaja elektronsko vročanje za povprečne državljane, na drugi strani pa ugotavlja, da elektronsko vročanje za najbolj strokovne pravne subjekte in posameznike v državi praksi ni bilo mogoče. Nekoliko shizofreno. V PS SAB smo spremembe, ki jih prinaša novela zakona, spoznali kot potrebne in koristne, zato bo zakon deležen naše podpore.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda sprejetega amandmaja z dne 5. 7. 2021. V razpravo dajem 2. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Ja. Prožim listo oziroma prijave na listo razpravljavcev. Prosim, da se prijavite, kdor je zainteresiran za razpravo. Prijava poteka. Prvi ima besedo Jože Lenart.
Hvala lepa, predsednik. Ja, te spremembe določbe, ki jih imamo na mizi, da se črtajo pogoji za direktorja Slovenskega inštituta za revizijo, je za Listo Marjana Šarca nesprejemljivo oziroma sam osebno pravim tudi, da je taka poteza celo nehigienična. Ne morem drugače reči, kajti poglejte, Slovenski inštituta za revizijo in tudi sama revizija nekako spada med najvišje organe, strokovne institute v Sloveniji, ki dela nekako transparentnost, red in še marsikaj na tem področju. Če se spomnimo zgodovine, seveda ta veda je pri nas dokaj mlada, mlajša kot naša država. Inštitut je bil ustanovljen leta 1994 in v tem času se je kalil in mislim, da je dosegel tudi tisto strokovno raven, ki jo tudi evropske institucije priznavajo, in Slovenija je danes tudi na tem področju priznana. Ampak kljub vsemu, v času tranzicije, privatizacije je bilo narejenih kar veliko napak tudi na tem področju, da je precej teh revizij bilo nekako spornih, kar smo tudi spremljali iz medijev, in so povzročale takšne revizije tudi dokaj veliko škode tako na področju družbenega kot javnega premoženja, kakorkoli želimo to slišati, in to se ne sme več dogajati. V Slovenskem inštitutu za revizijo so ljudje, vsi revizorji in zaposleni, zavezani h kodeksu poklicne etike temeljnih revizijskih načel in seveda navodil za delovanje revizijskih družb in še marsikaj drugega. Ne si znam predstavljati, ta organ, ki ima svet, ki ima Revizijski svet, ki ima Strokovni svet, ima direktorja. Tako v Revizijskem svetu, Strokovnem svetu so sami preizkušeni revizorji, ki imajo specifična znanja, določena znanja in tudi potrebno prakso, ker drugače tudi ne moreš biri preizkušen revizor, vse to pa bi vodil direktor, ki tega ne bi imel. S tem se nikakor ne moremo strinjati. Kot sem rekel, že zaradi zunanjih institucij, zaradi tudi povezovanja, kar tudi ta zakon govori – tudi v preteklosti so bile te spremembe zaradi usklajevanja direktiv in vsega ostalega –, bi morali slediti vsem tem strokovnim načelom, da bi zagotovili to osnovno strokovnost, in da pustimo tu, da tudi direktor mora biti preizkušen revizor, jaz si drugače ne morem predstavljati. Ta praksa, ki jo peljete, je nekako nesprejemljiva. Tudi novela Zakona o finančnih instrumentov, ki ste jo izsilili kot nujni postopek in bo na dnevnem redu v soboto, prav tako v 91. členu znižuje pogoje za direktorja agencije. To se pravi, da je lahko potem samo univerza pravne ali ekonomske smeri, da se to črta. Tudi tam to ni sprejemljivo in ne vem, kaj je ta vlada, zakaj je tak interes, da potem takšne pogoje črta. Ali nimate dovolj ustreznih strokovnih kadrov, da bi take institucije lahko potem kredibilno delovale in imele tudi ugled ne samo doma, tudi v tujini, ali imate morda že pripravljene kadre, ki ne izpolnjujejo pogojev in zaradi tega to spreminjate, ali pa si morda tudi na posameznih področjih ne želite te ustrezne stroke, da bi bila potem bolje obvladovana določena področja in da lahko določene cilje lažje dosegate. Vsekakor se s takšno spremembo tem amandmajem v LMŠ ne moremo strinjati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter.
Hvala za besedo, predsednik. Dober dan še enkrat! Skrbi svojega predhodnika kolega Lenarta se bom pridružil in tudi izpostavil ta problematičen del oziroma jaz mu rečem srž; srž tega zakona, ki sicer prinaša še neke druge uredbe, ampak ta pa res bode v oči, torej, nižanje zahtev za kadrovanje na vrhu revizijskega inštituta. Kot sem poudaril uvodoma v stališču poslanske skupine, je revizijski inštitut ekstremno strokovna institucija. Zagotavlja osnovno in ne samo osnovne, ampak celovito higieno na poslovno-finančnem zemljevidu celotne države; to je njegova naloga. In na vrhu takšne institucije mora sedeti človek, ki ve, kaj dela. Ni edini strokovnjak v tej instituciji, mora pa, zato da delovni proces v tako zahtevni in strokovni instituciji poteka kot mora, da poteka strokovno predvsem, mora seveda imeti kompetence, mora imeti izkušnje, mora biti usposobljen, mora imeti kilometre, mora imeti CV, ki pristoji tako zahtevni funkciji. Ampak zdaj Vlada zbija ta standard, torej kompetenc, ki so potrebne za to, da se človeka postavi na vrh tako strokovno zahtevne institucije. Prej je bila osnovna predispozicija za zasedanje tega mesta predvsem status pooblaščenega revizorja, ki zagotavlja strokovnost na tem področju, zdaj zgolj bolonjska stopnja, bodisi s področja prava ali ekonomije. In to, spoštovane kolegice in kolegi, poudarjam, je zelo nevarna praksa. Zelo nevarna praksa, ki jo že leto in pol konstantno gledamo, ko Vlada tudi uzakonja in sistemsko rešuje po principu, da ni glavno, da je strokovnjak, glavno je, da je naš. Tako ta zakon beremo v opoziciji in bere nek mimoidoči, da tako rečem. Ta vlada je ekspertno v zadnjem letu in pol, odkar je zasedla svoj položaj, izvedla, mislim, da je številka dobrih 700 kadrovskih menjav, nastavila je 700 svojih ljudi po tem istem ključu; torej, ni glavno, da je strokovnjak, ni glavno, da je sposoben, da ve, da ima kompetence, glavno je, da je naš. Zato imamo, roko na srce, na mnogih področjih v državi popoln kaos. Poglejte samo NIJZ z gospodom Krekom na njegovem vrhu in strategije upravljanja z epidemijo. Gospod Krek ima nekaj kilometrov v delu na NIJZ, ampak njegova glavna kompetenca je, da je v ključnih trenutkih tiho in sodeluje z Vlado oziroma posluša Vlado. Poglejte strategijo cepljenja pod Jelkom Kacinom, recimo. Pa masaker, ki se je zgodil na slovenski policiji v opravljanju policijskih nalog. Policija ni imela nikoli tako slabe javne podobe kot zdaj. In tako naprej in tako naprej. V svojem uvodnem stališču poslanske skupine sem izpostavil tudi primer Pošte Slovenije, ki je tudi lep primer nekoga, ki – ne vem, ali ima strankarsko izkaznico SDS – je pa gotovo v neki tovariški navezi. Zakon, ki ga imamo pred sabo, v tem delu, ki sem ga zdaj izpostavil, kolegice in kolegi, uzakonja klientelizem, odpira mu vrata na široko, popolnoma po nepotrebnem. Moje vprašanje je naslednje: Zakaj Vlada enostavno ne pride s predlogom zakona, ki zraven nosi še ime in priimek človeka, ki ga želi postaviti na ta položaj? Zakaj ni to zakon Janeza Novaka? Ker gotovo je nekdo v socialnem krogu predsednika Vlade ali prve vladne stranke, ki ima – in bomo ugotovili, garantiram, roko dam v ogenj, v naslednjih tednih ali mesecih – bolonjsko stopnjo iz prava ali ekonomije, nima pa statusa revizorja. Tako, spoštovana predstavnica Vlade, moje vprašanje, ki ga tu odpiram, je, zakaj. Kaj je razlog? V razpravi na odboru in doslej še nisem slišal razloga, kaj je razlog, kaj je tisti odločilni argument, zakaj se ti standardi nižajo. Standardi, ki so zdaj postavljeni funkcionirajo. Inštitut za revizijo ima širok strokovni fazon, da rečem, področij – naštel sem jih uvodoma – s področja revidiranja, zahteva strokovni kader na vrhu, v svojem vodstvu. In moje vprašanje je tudi, ali res ni ljudi, ki so kvalificirani, ali je to zdaj nek izhod v sili, ker takšnih ljudi nimamo v državi, ki bi imeli status revizorja in bili zraven, ne vem, še siceršnje usposobljeni in to je zdaj treba nižati, kot se to dela v kakšnih javnih zavodih – po občinah smo bržkone vsi to že videli – na takšen način. Tako je moje vprašanje, zakaj; kaj je razlog, kaj je argument, da je nižanje standardov v nastavljanju svojih ljudi nujno potrebno pri tako prekleto strokovni instituciji, kot je revizijski inštitut. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj.
Hvala za besedo, predsednik. Prav lepo pozdravljeni ponovno vsi skupaj! Tukaj bi rada obrazložila, da dejansko se poskuša tako kot pri vseh ostalih kadrovanjih, ki so bila že v preteklosti, očrniti ponovno to vlado, da kadruje sebi v prid in za svoje kadre, kar pa ne drži, kar se je tudi že večkrat na ostalih sejah povedalo in pokazalo, da nič drugače ne poteka kadrovanje, kot je potekalo pri ostalih prehodnih vladah. Zato pričakujem, da bi mogoče s tem kadrovanjem bil že čas, da se opozicija ustavi in ne zavaja dalje. Rada bi pa poudarila pri tej spremembi zakona, in sicer v zvezi s pogoji za dosego za mesto direktorja – predvsem kaj je vodilo? Vodilo je, da se je dejansko obseg nalog skrčil in zaradi tega je tudi nesmiselno. Prenesle so se naloge na agencijo in inštitut nima toliko pristojnosti, kot jih je imel prej na področju revidiranja, kar je bilo jasno povedano, da v kolikor ni potrebno imeti toliko znanja s področja revidiranja, ker je prenesena pristojnost na samo agencijo, je potem nesmiselno, da se potem išče tudi kader za direktorja z dodatnim znanjem na področju revidiranja. Seveda se pa ne znižuje raven znanja, kar se želi tudi zdaj povedati, raven znanja ostaja še vedno druga bolonjska stopnja oziroma primerljivi stari programi, in sicer s področja ekonomije ali pa prava. Tako zavajanje glede nižanja standardov ne drži. Še vedno se potrebuje druga stopnja po bolonjskem študiju. Nesmiselno pa je zahtevati pogoje za področja, ki jih inštitut več ne pokriva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? Ne. Zaključujem razpravo. Še želite besedo? Kolega Siter, imate besedo.
Hvala lepa. Hvala za besedo. Morebiti bi se odzval na nekaj izjav kolegice, predvsem v delu, ki sem ga že predhodno izpostavil. In sicer obseg nalog na Slovenskem inštitutu za revizijo se je skrčil. To je res, ampak obseg nalog revizijskega inštituta še vedno zajema, zdaj bom se sprehodil čez vse strokovne naloge: objavljanje računovodskih standardov, poslovno-finančnih standardov in pravil, pravil notranjega revidiranja, pravil revidiranja informacijskih sistemov, pravil ocenjevanja vrednosti; določanje strokovnega znanja in izkušenj, potrebnih za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti; organizacije strokovnega izobraževanja in izvajanje preizkusov strokovnih znanj ter izdaja potrdila o strokovnih znanjih za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti, opravljanje nadzora nad kakovostjo dela pooblaščenih ocenjevalcev vrednosti, odločanje o izdaji dovoljenj za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti, vodenje registra pooblaščenih ocenjevalcev vrednosti in oseb in tako naprej. Opravljanje teh nalog zahteva izjemno strokovnost, s tem se bomo vsi strinjali. Kar vidimo danes v tej politični akciji uzakonjanja nižanja standardov, je prav to. Nižanje standardov v pomembni instituciji, ki zagotavlja javnofinančno oziroma poslovno finančno higieno. 0k? Nižanje standardov, pravnoformalno nižanje standardov. In moje vprašanje ostaja, glede na to, da strokovnost ni vprašaj, strokovnost mora biti zagotovljena. In predlagana ureditev strokovnosti ne zagotavlja. Moje vprašanje ostaja in bi resnično prosil predstavnico Vlade, da mi odgovori, zakaj. Če je strokovnost treba zagotoviti, če je jasno, da človek brez primernega CV-ja te strokovnosti ne more zagotavljati in mu ta predlagana zakonska sprememba vseeno daje legitimnost, da pride do tega delovnega mesta – zakaj se to dela? Kakšen je razlog? Ali res v celi državi nimajo ljudi, ki so sposobni in kvalificirani to početi, ali je pa zadaj resnično nekdo z imenom in priimkom, ki se želi usesti na ta položaj in ima to srečo, da je blizu trenutne vlade? Ker državljanke in državljani beremo ta zakon točno tako, ker smo navajeni NPU-ja, ker poznamo zgodbo Pošte, ker poznamo zgodbo vojske, ker smo slišali za 700 in nekaj kadrovskih menjav v letu in pol. To je cunami menjav, kolegica Ušaj. Kaj takega nismo še videli nikoli. To gre v nebo. Spoštovana predstavnica Vlade, prosil bi, da odgovorite. Naš amandma, ki ga je tudi potrdil že odbor, in na odboru se je z njim strinjala večina, gre v smeri črtanja te sporne nepotistične določbe. Amandma, ki pa sedaj prihaja z vladne strani, pa zapoveduje črtanje našega predloga črtanja te sporne določbe. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo pri tem amandmaju? Če ne, zaključujemo razpravo oziroma državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa. Kot rečeno, na matičnem delovnem telesu je bil sprejet amandma, ki je posegel v spremembe drugega odstavka 14. člena Zakona o revidiranju na način, da bi ostala v veljavi določba, da je za direktorja Inštituta za revizijo lahko imenovana oseba, ki med drugim izpolnjuje tudi pogoj strokovnega naziva pooblaščeni revizor. Takšna določba povzroča nepotrebno omejevanje pri razpisu za mandat direktorja. Inštitut namreč po zadnjih spremembah Zakona o revidiranju praktično nima več pristojnosti s področja revidiranja, saj so le te na podlagi javnega pooblastila prešle na Agencijo za javni nadzor nad revidiranjem. Pogoj strokovnega naziva pooblaščeni revizor je bil potreben in smiseln v času pred zadnjo spremembo Zakona o revidiranju, ko je bil nadzor nad kakovostjo revidiranja deljen med institutom in agencijo. Z amandmajem 2. člena se predlaga, da se pogoj strokovnega naziva pooblaščeni revizor za namen imenovanja direktorja nadomesti z izobrazbenim pogojem, in sicer z izobrazbo ekonomske ali pravne smeri, ki je v skladu z zakonom uvrščena na osmo raven. Poudarjam pa, da s predlaganim nikakor ne predlagamo nižanje strokovnih standardov za direktorja, temveč se odpravlja omejevalnih pogoj pri razpisu za mandat direktorja. Na podlagi navedenega predlagam, a se amandma k 2. členu predloga zakona podpre. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil še enkrat gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa. Samo zaključna misel. V očeh Vlade je strokovnost, citiram, »nepotrebno omejevanje«. Govorimo, še enkrat, o strokovni instituciji, ki skrbi za poslovno-finančno higieno, ki skrbi, da se korupcija ne izvaja in da ji zapiramo vrata. Ampak to je nepotrebno omejevanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 48. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA PRIPOROČILA V ZVEZI Z REVIZIJSKIM POROČILOM RAČUNSKEGA SODIŠČA IZVAJANJE NADZORSTVENE FUNKCIJE BANKE SLOVENIJE. Predlog priporočila je v obravnavo zboru predložila Komisija za nadzor javnih financ. Revizijsko poročilo Računskega sodišča z dne 9. december 2020 ste poslanke in poslanci zaradi stopnje tajnosti zaupno po Zakonu Banke Slovenije ter zaradi oznake poslovna skrivnost po Zakonu o poslovni skrivnosti prejeli 22. aprila letošnjega leta zaradi varstva podatkov v varovani predal v sistemu UDIS. Sedaj pa za dopolnilno obrazložitev predloga priporočila dajem besedo predsedniku komisije. Gospod Igor Peček, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Komisija za nadzor javnih financ se je na 17. seji dne 22. januarja 2021 v okviru svojih zakonskih in poslovniških pristojnosti seznanila z revizijskim poročilom Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije in ga preučila. Po razpravi je komisija sprejela naslednji sklep: Komisija za nadzor javnih financ bo na podlagi obravnavanega revizijskega poročila Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije pripravila predloge potrebnih ukrepov v obliki priporočil in o njih poročala Državnemu zboru skladno z 39. členom Poslovnika. V ta namen se skliče nova seja komisije. V skladu z navedenim sklepom je komisija na 19. seji 22. aprila 2021 ob obravnavi točke dnevnega reda Predlog priporočila v zvezi z Revizijskim poročilom Računskega sodišča Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije na podlagi 169.a člena Poslovnika Državnega zbora oblikovala obravnavani predlog priporočila. V razpravi o Predlogu priporočila so članice in člani komisije poudarili, da revizijsko poročilo obravnava dogodke, povezane s sanacijo bančnega sistema, ki bodo Republiko Slovenijo bremenila tudi v prihodnje. Poudarjeno je bilo, da so članice in člani ob obravnavi revizijskega poročila večinoma izrazili mnenje, da se glede na pomen ugotovitev revizijskega poročila za oblikovanje ustreznega nadzora nad delovanjem bančnega sistema v prihodnosti njegova obravnava ne sme zaključiti zgolj s seznanitvijo komisije z revizijskim poročilom, temveč bi morali biti z ugotovitvami seznanjeni vse poslanke in poslanci. Izraženi so bili tudi nekateri pomisleki glede nedoločnosti izraza preuči, pri čemer je bilo pojasnjeno, da Banka Slovenije ni dolžna upoštevati priporočil Računskega sodišča, temveč mora obrazložiti odstop od predlaganih priporočil, čemur sledi tudi predloženo besedilo priporočila. V razpravi je bilo opozorjeno tudi na nedoločnost izraza demokratični nadzor ter navedeno, da se nadzor nad Evropsko centralno banko že izvaja. Posamezni razpravljavci pa so izpostavili tudi pomanjkanje nadzora in vpliva nacionalnih parlamentov na monetarno politiko. Komisija je po opravljeni razpravi oblikovala predlog priporočila v zvezi z Revizijskim poročilom Računskega sodišča Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije, ki se glasi. Prvič, Državni zbor priporoča Banki Slovenije, da preuči revizijska priporočila Računskega sodišča. Drugič, Državni zbor priporoča Banki Slovenije, da v okviru svojega neodvisnega in avtonomnega položaja opravlja svoje poslanstvo na način, ki omogoča transparenten in demokratičen nadzor. Tretjič, Državni zbor priporoča Vladi Republike Slovenije, da v sodelovanju z Banko Slovenijo ob upoštevanju revizijskega poročila Računskega sodišča pripravi predlog prenove Zakona o Banki Slovenije, ki bo zagotovil transparentno delovanje Banke Slovenije v javnem interesu. In četrtič, Državni zbor priporoča Vladi Republike Slovenije, da v Evropski uniji izpostavi problem pomanjkanja demokratičnega nadzora nad centralnimi bankami ter se zavzame za učinkovit revizijski nadzor nad Evropsko centralno banko in ostalimi subjekti Evrosistema. Komisija za nadzor javnih financ Državnemu zboru predlaga, da predlog priporočila, ki ga je oblikovala komisija, sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi dobi besedo mag. Marko Pogačnik, predstavil bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Kolegice in kolegi! Pred nami so priporočila v zvezi z revizijskim poročilom Računskega sodišča o izvajanju nadzorstvene funkcije Banke Slovenije. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke priporočil ne bomo podprli, ne bomo jih podprli iz več razlogov. Prvi predlog je, da Državni zbor priporoča Banki Slovenije, da prouči revizijska priporočila Računskega sodišča. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je ta predlog priporočila nepotreben. Prepričani smo, da Banka Slovenije je ta priporočila proučila in odločila se je, kot se je. Drugi predlog – Državni zbor priporoča Banki Slovenije, da v okviru svojega neodvisnega avtonomnega položaja opravlja svoje poslanstvo na način, ki omogoča transparenten in demokratični nadzor. Prepričani smo, da beseda »demokratičen« pri nadzoru ni ustrezna, kar smo opozorili tudi že na Komisiji za nadzor javnih financ. Pri tretjem in četrtem predlogu priporočil se bomo vzdržali, enako pri prvem in drugem. Prepričani smo, da en del premika v nadzorstvu tako nacionalnih bank kot Evropske centralne banke se je zgodil. Nenazadnje smo imeli tudi obisk predsednik Evropskega računskega sodišča v tem tednu, ki je rekel, da se pač nadzor nad Evropsko centralno banko izvršuje, ni najbolj optimalen, vendar se delajo koraki naprej. Še enkrat, priporočil v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ponovno dajem gospodu Igorju Pečku, da predstavi stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala lepa, še enkrat, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Izkušnje kažejo, da finančne krize, zlasti tiste, ki izvirajo iz bančnega sektorja, povzročajo veliko škodo tako državnemu proračunu kot gospodarstvu. Samo za ponazoritev naj omenim, da so države članice Evropske unije med letoma 2008 in 2014 za reševanje finančnega sektorja porabile skoraj 2 bilijona evrov v obliki državnih pomoči. Tudi pri nas so večinoma vsi segmenti prebivalstva občutili posledice teh ravnanj. Pasove smo si morali zategovati zelo dolgo časa, dokler nam na njem ni skoraj zmanjkalo lukenj. Evropska unija je posledično izvedla temeljito reformo regulativnega okvira z namenom povečanja odpornosti kreditnih institucij. Na ta način je utrdila finančno stabilnost držav članic, banke so namreč ključni vir financiranja tako za gospodinjstva kot seveda tudi za podjetja. V Sloveniji je bilo v javnosti po dokapitalizaciji bank konec leta 2013 izraženih veliko sumov v pravilnost, logičnost in pa predvsem v ekonomsko upravičenost same dokapitalizacije. Predvsem zaradi tega se je v prejšnjem sklicu Državnega zbora sprejela odločitev, da se razčisti, ali so bile slovenske banke konec leta 2013 prekomerno dokapitalizirane in so bili posledično lastniki podrejenih obveznic razlaščeni na podlagi spornih odločitev ter tudi, kakšno vlogo je pri tem igrala Banka Slovenije. Septembra 2017 je bila tako sprejeta novela Zakona o Banki Slovenije, ki je v 52.a členu odločila, da – citiram: »Računsko sodišče lahko presoja pravilnost in smotrnost praks nadzora, ki jih je Banka Slovenije izvaja do 4. novembra 2014 in so vodile v porabo sredstev proračuna Republike Slovenije.« Konec navedka. Banka Slovenije je po ustavi pri svojem delovanju samostojna in odgovarja neposredno Državnemu zboru Republike Slovenije, zato je v 52. členu zapisano še, da Računsko sodišče v zvezi z razkritimi nepravilnostmi in nesmotrnostmi v revizijskem poročilu poda priporočila, a mu Banka Slovenije ni zavezana predložiti poročila o odpravljanju razkritih nepravilnosti in nesmotrnosti, mora pa obrazložiti vsak odstop od priporočil. Večkrat javno izraženo stališče Banke Slovenije, da z zakonom predvidena revizija Računskega sodišča o izvajanju nadzorstvene funkcije Banke Slovenije posega v njeno neodvisnost, ne krepi zaupanja v to, da se Banka Slovenije kot institucija zaveda, kakšno poslanstvo ji je bilo ob pisanju ustave zaupano. Obravnavano revizijsko poročilo je pokazalo, da še vedno obstaja prostor za izboljšanje transparentnosti delovanja Banke Slovenije, zato smo na seji komisije sprejeli priporočila, da Banka Slovenije in Vlada podrobno preučita revizijsko poročilo in na njegovi podlagi pripravita predlog prenove Zakona o Banki Slovenije, ki bo zagotovil transparentno delovanje Banke Slovenije v javnem interesu. In če na zadevo pogledamo še malo širše, ima neodvisnost Evropske centralne banke in ostalih centralnih bank velik pomen, je pa za delovanje Evropske unije nujno, da se ta dodeljena neodvisnost ustrezno nadzira. V Poslanski skupini LMŠ se nam zdi nujno, da se v Evropski uniji vzpostavi problem pomanjkanja demokratičnega nadzora nad centralnimi bankami kakor tudi to, da se kot država oziroma Vlada zavzamemo za vzpostavitev učinkovitega revizijskega nadzora Računskih sodišč nad Evropsko centralno banko in ostalimi subjekti Evrosistema. Zagotovilo, da se strahotna zgodba kopanja bančne luknje, ki smo ji bili priča, ne ponovi nikoli več, je vzpostavitev robustnega regulativnega okvira, predvsem pa to, da morajo centralne banke temeljito opravljati svojo nadzorstveno funkcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti mag. Bojana Muršič, predstavila bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Za nami je desetletje, zaznamovano s posledicami finančne krize. V Sloveniji je njena najbolj vidna in občutna posledica sanacije bank, ki so se preveč izpostavile do slabih naložb, ko je obseg slabih terjatev postal nevzdržen, so banke klecnile in potrebna je bila večmilijardna sanacija, ki je vodila tudi v privatizacijo tako bančnega sektorja kot pomembnega dela gospodarstva. Postopke v zvezi z ugotavljanjem kapitalske ustreznosti bank in ukrepe njihove sanacije je vodila Banka Slovenije, ki je ves čas igrala na karto svoje neodvisnosti in nevezanosti na kakršnakoli navodila. Krčevito se je upirala tudi vsakršni reviziji svojih odločitev in se, kljub temu da je z odločbami odrejala ukrepe, izogibala tako pojasnjevanju svojih odločitev kot odgovornosti za njihove posledice. V takih okoliščinah so se množile zahteve po spremembi zakona, ki bi Računskemu sodišču omogočil vsaj omejeno revizijo dejanj centralne banke, katere neodvisnost sicer izvira iz zakona o ustavi in evropskih pogodb, vendar pa iz istih predpisov izhaja tudi, da je Banka Slovenije odgovorna Državnemu zboru. Z oblikovanjem evropske bančne unije in enotnih mehanizmov nadzora in sanacije bank je Banka Slovenije res postala le del ECB, ki je pri svojem ravnanju resnično samostojna, vendar je za domačo javnost potrebno povedati, da je bila ta ureditev oblikovana šele leta 2014. Pomemben del vzrokov za bančno sanacijo pa je nastal pred tem, delno s prepoznim in neaktivnim pristopom Banke Slovenije, nato pa izjemno strogimi ukrepi, ki so dali sicer rezultate, a za veliko ceno, ki jo bodo plačevale tudi prihodnje generacije. Glede na dejstvo, da je bilo vloženo v sanacijo bank, je povsem upravičeno, da sta javnost in politika želela natančnejši vpogled v dogajanje. Že potreba po učenju iz napak je dovolj velik razlog za tak korak, a Banka Slovenije je s številnimi sredstvi preprečevala tako uzakonitev možnosti revizije kot tudi spodbijala že sprejete zakonske določbe in akte – celo z ustavnimi pritožbami. Tako dogajanje ni dobra popotnica za zaupanje, ki bi moralo vladati med politiko in centralnimi bankami. Ko je Računsko sodišče končno izvedlo obsežno revizijo, je poročilo pokazalo, da Banka Slovenije kot nadzornik bančnega sistema ni vedno ravnala učinkovito in uspešno. Ob začetku težav je predolgo igrala pasivno vlogo, ob kasnejšem ukrepanju pa je bila izjemno stroga. Tudi strokovna revizija Računskega sodišča potrjuje teze, da Banka Slovenije ne more v celoti stati za ocenami kapitalskega stanja bank, na podlagi katerih je odredila njihove dokapitalizacije in druge ukrepe; ukrepe, pod katere se je podpisovala neodvisna centralna banka. Zato nas je presenetilo in še naprej nas preseneča, da Banka Slovenije še naprej zavrača svojo odgovornost, kljub temu da se stalno sklicuje na svojo neodvisnost. To zavračanje odgovornosti s strani centralne banke, ki je obenem tudi nadzornik pomembnega dela bančnega sistema, je temeljni razlog, da se je Komisija za nadzor javnih financ ob obravnavi revizijskega poročila odločila tudi za pripravo teh priporočil. Za ponovno vzpostavitev zaupanja v bančni sistem in njegove regulatorje je nujno, da se odločitve utemeljujejo in pojasnjujejo v javnosti, da se vprašanja ne zavračajo s sklicevanjem na absolutno neodvisnost centralnih bank, da guverner centralne banke do poslancev ne nastopa oholo in da se potrebna neodvisnost banke uravnoteži tudi z odgovornostjo, ki ima do Državnega zbora, državljank in državljanov. Komisija je menila, da je več nedemokratičnega nadzora in transparentnosti v delovanju centralne banke korak k več zaupanja in več preglednosti. Zato v priporočilu predlaga banki, da svoje poslanstvo opravlja na način, ki omogoča transparenten pogled v delovanje centralne banke, vladi pa, da pripravi ustrezne predloge sprememb predpisov, ki bodo položaj banke uredili na način, da bosta ohranjena tako neodvisnost kot tudi zaupanje v njeno delo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zato podprli predloge priporočil, ki jih je pripravila Komisija za nadzor javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine NSi bo predstavil gospod Aleksander Reberšek. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani poslanke in poslanci! Ustava Republike Slovenije v svojem 152. členu določa posebno vlogo Banke Slovenije ter ureja njeno naravo v smislu centralne banke kot avtonomne institucije. Neodvisnost centralne banke je načelo, ki je v slovenskem pa tudi evropskem pravne redu vzpostavljeno z določenim smislom. Podobno je načelo neodvisnosti v večji ali manjši meri vzpostavljeno pri različnih organih, ki delujejo znotraj pravosodja. Seveda je načelo neodvisnosti v sistemu demokratične ureditve, kjer poznamo različne sisteme zavor in ravnovesij, omejeno, vendar mora biti vsak poseg v to načelo premišljen in dobro utemeljen ter usmerjen zgolj na področje, kje je to dopustno in potrebno. Iz tega razloga ocenjujemo tudi, da bi moralo biti vsako priporočilo, sprejeto v državnem zboru, ki na nek način postavlja tudi omejevanje načela neodvisnosti, bolj konkretno opredeljeno. Ni namreč vseeno, na katero področje dela oziroma pristojnosti centralne banke se priporočilo nanaša. V zvezi s tem ugotavljamo, da je priporočilo zelo splošno, abstraktno ter ne razlikuje med različnimi sferami dela ter pristojnostmi centralne banke. Načelo transparentnosti je sicer seveda zelo pomembno, vendar mora biti usklajeno z drugimi načeli, zato pa bi bila potrebna bolj določna opredelitev morebitnih sprememb v pravnem redu. Priporočilo vsebuje usmeritev k večjemu zagotavljanju demokratičnega nadzora nad centralno banko. Ocenjujemo, da je opredelitev nadzora centralne banke v smislu demokratičnega nadzora nekoliko nejasna. Ocenjujemo tudi, da je sprejem priporočila na seji Državnega zbora, ki centralni banki priporoča, da prouči revizijska poročila Računskega sodišča, nepotrebno. Glede na navedeno v Poslanski skupini Nove Slovenije ne moremo podpreti predlaganega priporočila.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti mag. Dušan Verbič. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SMC.
Hvala za besedo, predsedujoča oziroma podpredsednica Državnega zbora. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Danes odločamo o Predlogu priporočila v zvezi z Revizijskim poročilom Računskega sodišča Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije. Z morebitnim sprejetjem predloga priporočila, ki je zasnovan v sklopu štirih točk, bi Državni zbor tako Vladi kot tudi Banki Slovenije poslal priporočila glede tega, kako naj ravnata v zvezi s pregledom in implementacijo revizijskih poročil Računskega sodišča, kar pa seveda izhaja iz ugotovitev tega dostopnega konkretnega poročila. S sprejetjem takega predloga se poziva Banko Slovenije, naj implementira revizijska načela Računskega sodišča. V okviru druge točke priporočila pa bi to institucijo pozvali k temu, da svoj neodvisni in avtonomni položaj razume kot posebno obliko zaupanja, ki ji omogoča opravljanje njenega poslanstva. To nikakor ne sme in ne more biti privilegij, ki bi omogočal izogibanje transparentnosti ter demokratičnemu nadzoru. V Poslanski skupini Stranke modernega centra verjamemo, da se mora transparentnost v instituciji, kot je Banka Slovenije, zagotoviti na vsak način, čeprav so vsebine zelo občutljive in še kako vplivajo na finančno stabilnost države, finančnih institucij, gospodarskih subjektov in nenazadnje tudi varstvo prihrankov občanov. Zaupanje je namreč temelj vsakega stabilnega monetarnega sistema, za njegovo vzdrževanje pa morajo institucije znati pojasniti sprejete odločitve in pred organe nadzora postaviti popolne informacije, na katerih so te odločitve temeljile. V preteklosti smo namreč že bili priča primerov, ko Banka Slovenije ni dosledno izvajala svojih pooblastil. Med drugim je tolerirala čezmerno rast tveganih kreditov, bila premalo aktivna ob pojavu tveganja tujevalutnih kreditnih pogodb in se na razne načine upirala poskusom uzakonitve revizijskega nadzora nad njenim delovanjem in pri tem vključevala celo Evropsko centralno banko, pri tem pa se močno sklicevala na svojo avtonomijo in neodvisnost kot institucija Banke Slovenije. V izogib morebitnim ponovnim spornim praksam v Banki Slovenije, ki hočeš nočeš vedno pristanejo na plečih davkoplačevalcev, podpiramo tudi napotke v okviru zadnjih dveh točk priporočila. Preko teh bi Vlado in Banko Slovenije pozvali, da podrobno preučita revizijsko poročilo Računskega sodišča in na njegovi podlagi skupaj pripravita predlog novele Zakona o Banki Slovenije, ki bi okrepil delovanje v javnem interesu in zagotavljal transparentnost delovanja. Ne smemo pozabiti, katerega davnega leta je bil sprejet Zakon o Banki Slovenije, ki je danes tudi v veljavi. Ob tem pa bi Vlado pozvali še k vzpostavitvi problema pomanjkanja demokratičnega nadzora nad centralnimi bankami na nivoju Evropske unije ter k zavzemanju za učinkovit revizijski nadzor računskih sodišč nad Eevropsko centralno banko in ostalimi pomembnimi subjekti finančnega Evrosistema. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo prepričani, da je demokratični nadzor nad pomembnimi institucijami pogoj za njihovo transparentno delovanje. V primeru Banke Slovenije pa je to še posebej pomembno, saj gre za sistemskega regulatorja bančnega trga, ki mora biti vzgled ostalim institucijam, ko se pogovarjamo o sledljivosti in transparentnosti sprejemanja odločitev. Na podlagi ugotovitev Računskega sodišča pri pregledu Banke Slovenije, vezano za obdobje 2008–2013 je nesporno ugotovljeno, da nadzorne funkcije Banka Slovenije ni bila uspešna. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog priporočila podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospod Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Komisija za nadzor javnih financ se je v okviru svojih zakonskih in poslovniških pristojnosti seznanila z revizijskim poročilom izvajanja nadzorstvene funkcije Banke Slovenije in ga temeljito preučila. Obdobje revizije pred novembrom 2014 v marsičem osvetljuje dogodke in odločitve, ki so privedle do druge sanacije bančnega sistema in katerih posledice bodo Republiko Slovenijo bremenile tudi v prihodnjih letih. Članice in člani Komisije za nadzor javnih financ so glede na pomen ugotovitve revizijskega poročila Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije izrazili mnenje, da se glede na pomen ugotovitev revizijskega poročila za oblikovanje ustreznega nadzora nad delovanjem bančnega sistema v prihodnosti obravnava le-tega ne sme zaključiti zgolj s seznanitvijo komisije z revizijskim poročilom in njegovimi izsledki. Tako smo po opravljeni razpravi sprejeli sklep, kjer smo v zvezi z revizijskim poročilom oblikovali predlog priporočil, s katerimi želimo prispevati k večji transparentnosti in zaupanju v stabilnost in delovanje bančnega sistema. Menim, da sta neodvisni položaj in avtonomnost, ki ju je deležna Banka Slovenije, orodji za opravljanje njenega poslanstva. V času gospodarske krize leta 2013 so bile banke na robu propada. Slovenija pa je imela izbiro: dokapitalizirati banke z državno pomočjo ali pustiti banke v insolventnem stanju ter tvegati stečaj in kolaps finančnega sistema. V stranki SAB – socialnih liberalcev smo prepričani, da se je sanacija bank v letu 2013 izplačala. Takratna sanacija bank je bila ključna, da nam ni bilo treba zaprositi za mednarodno finančno pomoč in da je gospodarstvo znova začelo rasti. Sanacija bank bi definitivno stala manj, če bi se jo lotile prejšnje vlade. Več pozornosti bi takrat morali nameniti tistim, ki so kopali bančno luknjo, ne le gasilcem, ki so gasili požar. Če bi država banke sanirala že leta 2011, ko je vlado vodil Janez Janša, bi bila sanacija cenejša za 2 milijardi evrov. Kdo so tista podjetja, ki so naredila največjo luknjo v bilancah bank, je več kot jasno. To so Zvon Ena, ki je naredil za 165 milijonov evrov luknje, Vegrad za 153 milijonov evrov luknje, T2 za 131 milijonov luknje, Zvon Dva za 122 milijonov luknje, Merkur za 107 milijonov luknje in Sava za 101 milijon bančne luknje. Ko smo vlado leta 2013 vodili mi, je imela država denarja le za nekaj mesecev, finančni trgi pa so bili praktično zaprti. Takrat ni bilo časa za iskanje kakšne druge poti za sanacijo, kot je bila tista, ki jo je začrtala prejšnja vlada in je predvidela tudi ustanovitev DUTB. Takrat nam ni zaupala niti Evropska komisija, ker država v preteklih letih ni ukrepala, zato nas je čakal prihod trojke. A takšnega scenarija si v Sloveniji, kot je bil, na primer, v Grčiji, kjer so nižali pokojnine, plače in socialne transferje, kjer je bila vsaka nova tranša pomoči pogojena, nismo želeli. V SAB smo danes zadovoljni, da nam je uspelo banke sanirati brez zunanje pomoči, ker je to pomenilo tudi hitrejše gospodarsko okrevanje. Glede na to, da smo ravnali po navodilih Evropske komisije, si nismo mogli privoščiti, da bi tako obsežno državno pomoč, okoli 5 milijard evrov, izpeljali brez soglasja Bruslja. V času najhujše finančne krize leta 2013 smo državo rešili pred bankrotom in prihodom trojke v Slovenijo ter tako pokazali, da je vlada Alenke Bratušek konec leta 2013 sprejemala prave odločitve. Za zaključek bi dodal še to, da so gospodarska rast pred epidemijo covida-19, stopnja BDP, razvoj in ustavitev varčevalnih ukrepov neizpodbiten dokaz, da je vlada Alenke Bratušek konec leta 2013 sprejela premišljeno in pravo pot. V Poslanski skupini SAB bomo predlagano priporočilo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Še kot zadnji bo stališče Poslanske skupine Desus predstavil gospod Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Gospe poslanke, gospodje poslanci! V 90. letih prejšnjega stoletja je bila dosežena visoka stopnja soglasja, da morajo biti centralne banke pri definiranju in vodenju monetarne politike neodvisne. Neodvisnost centralnih bank temelji na logiki, ki je na prvi pogled konsistentna. Osnovna naloga centralne banke je ohranjanje cenovne stabilnosti in ta cilj bi moral biti apolitičen. Guvernerja se ne voli na volitvah, zato mu ni potrebno obljubljati vsega mogočega ali pa neodgovorno uporabljati proračunskih sredstev z namenom povečevanja možnosti za ponovno izvolitev. Horizont delovanja centralne banke ni od danes do jutri, tudi ni od volitev do volitev, centralna banka nima političnih ciljev, nima ideoloških predsodkov in ni strankarsko opredeljena. Mora biti politično nevtralna in je steber monetarne in ekonomske stabilnosti. Tako je vsak v teoriji. V monetarni sferi je ideološka dimenzija samo dobro prekrita z navidezno nevtralnostjo centralne banke, zato pa je nevarno okrepljena z njeno praktično nedotakljivostjo. Centralne banke danes posedujejo ogromno moč, čeprav so efektivno brez demokratične verodostojnosti in nadzora. Evropska centralna banka s posebno skrbnostjo pazi, da ne bi prišlo do potencialne izgube neodvisnosti Banke Slovenije. Bojda zato, ker je neodvisnost Banke Slovenije temelj, na katerem slonijo vsi neštevilni uspehi slovenske ekonomije v poslednjem desetletju. Na prvi pogled je zahteva Evropske centralne banke logična in pravilna. Kaj pa je lahko sporno v zahtevi, da je centralna banka neodvisna? Izkušnje držav, kakršna je Slovenija, kažejo, da je sporno vse. Neodvisnost centralne banke je koncept, prenesen iz najrazvitejših držav. Ekonomska struktura je tam izgrajena, gospodarstvu je dostopen kapital po razumni ceni, centralne banke pa predvsem skrbijo za vzdrževanje finančne stabilnosti ob nizki inflacijski stopnji. Ni potrebe po poudarjeno razvojni politiki. Bistveno drugačne so prioritete držav, tudi Slovenija je med njimi, ki niso na tako visoki razvojni stopnji, saj zahtevajo močno in koordinirano razvojno politiko. V tem kontekstu mora centralna banka stalno sodelovati in usklajevati svojo politiko z razvojno politiko Vlade. Ne more in ne sme ignorirati gibanj v realni ekonomiji, predvsem stopnje gospodarske rasti in stopnje brezposelnosti, kar pomeni, da mora ob skrbi za ustrezno nizko stopnjo inflacije dajati podporo razvojni politiki države. Računsko sodišče je decembra lanskega leta objavilo revizijsko poročilo o smotrnosti izvajanja praks nadzora Banke Slovenije za 7 poslovnih let – od 2008 do vključno 2014. Na revizijsko vprašanje, ali je Banka Slovenije utemeljila izrek izrednih ukrepov na ustreznih podlagah, gre za bančno sanacijo v letih 2013 in 2014, je Računsko sodišče izreklo mnenje, da je bila Banka Slovenije pri tem neuspešna. Dobršen del gradiva, sicer zelo zajetnega, je označen s stopnjo tajnosti zaupno, zato je javnosti nedostopen, velja pa izpostaviti, da so državni revizorji ugotovili nerazpoložljivost podatkov glede določitve definicije nedonosnih terjatev in neenotnost pristopov pri izračunih dodatno potrebnih oslabitev, ti izračuni pa so bili odločilnega pomena pri ugotavljanju kapitalske ustreznosti bank in, seveda, iz tega izhajajoče višine potrebnih dokapitalizacij. Odločilno vprašanje glede bančne sanacije je dejansko procesna in politična legitimnost vsiljenih evropskih rešitev, presoja nadrejenosti pravil meja pravne in politične odgovornosti za posledice odločitev Evropske komisije, Evropske centralne banke in Banke Slovenije. Izkazalo se je, da sta nedotakljivost in neodvisnost Banke Slovenije nad pravom in nad politično odgovornostjo. Logika in jezik ekonomije, tudi monetarne, ne smeta izpodriniti politike in prava! To je tisti gordijski vozel, ki ga ne znamo presekati in to je tragedija te skupnosti, zato imamo politične zaplete in blokado ekonomskih institucij, ki ogrožajo Evropsko unijo in ogrožajo razvoj Slovenije. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli vse štiri točke priporočila. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k predlogu priporočila niso bili vloženi, zato bomo o predlogu poročila odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in prekinjam tudi 24. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14. uri. (Seja je bila prekinjena ob 11.11 in se je nadaljevala ob 14. uri)
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 3., 4., 5., 6., 17., 19, 48. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujem s prekinjeno 3. točko dnevnega reda – druga obravnava Predloga zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 6. julij 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 11. členu. Postopkovni predlog, kolega Golubović.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine LMŠ v skladu s 73. členom prosim za 45 minut odmora, da se posvetujemo. Hvala.
Koliko minut kolega Golubović?
45.
Prekinjam sejo in jo nadaljujemo ob 14.45. (Seja je bila prekinjena ob 14.02. in se je nadaljevala ob 14.45.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje nadaljujemo sejo. Torej smo pri odločanju o amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 11. členu. Želi kdo besedo? Ja. Kolega Jani Möderndorfer. Obrazložitev glasu? Pri amandmaju smo, ja, pri 11. členu. V imenu poslanske skupine? [[Da.]]
Hvala lepa, predsednik. Pri 11. členu bomo v poslanski skupini seveda glasovali »za«. Gre za zelo pomemben člen, ki govori predvsem o tistem delu, kjer smo tako v prvem kot v drugem valu epidemije v resnici ugotovili, da delamo neverjetno razliko in da je ta določba v zdajšnjem zakonu v bistvu na nek način diskriminatorna. Diskriminatorna je pa predvsem v tem, da razlikujemo delavce v delovnem procesu glede na branžo oziroma glede na to, kakšno imajo znanje, kadar so v stiku z okuženimi s covidom-19. Splošno znano dejstvo je, da v zdravstvu so več ali manj vsi podučeni, kako ravnati s takšnimi bolniki oziroma kako se zaščititi pred samo boleznijo. Dejstvo pa je, da to ne velja za vse ostale poklice, kjer pa je razlika v nadomestilu plače seveda bistveno drugačna. Če zdravstveni delavci in delavci v socialnovarstvenih zavodih dobijo 100-odstotno nadomestilo plače zaradi okužbe, temu seveda ni tako v proizvodnih procesih oziroma v ostalih branžah. Oni dobijo drugačno nadomestilo. Dejstvo pa je, da v proizvodnji oziroma delodajalci zelo neradi vidijo, da se ugotovi, da je pri njih prišlo do okužbe, kar je še bolj pomembno, tudi zelo težko je to v bistvu na nek način ugotoviti. Zato se je pokazalo, da je bistveno bolj smiselno, da vsem, ki so prišli v stik s samo okužbo oziroma postanejo okuženi in zato potrebujejo iti v karanteno, da se jim zagotovi 100-procentno nadomestilo in na ta način seveda bistveno bolj olajšamo in tudi zamejimo samo bolezen oziroma se branimo s samim covidom. Če povzamem; tisto, kar je pomembno, je, da na nek način damo enakovredno pravico vsem, ki so v samem delovnem procesu vključeni. Naj na koncu omenimo to, da se marsikdo izgovarja, da gre tudi za delo od doma in da tam praktično, če je, so tam najbolj varni. Veste, da v delovnem procesu v resnici ne morejo vsi sodelovati po nekem principu dela od doma, še posebej zato, ker obstajajo poklici, kjer je to neizvedljivo in se proizvodni proces na nek način tudi konča. Si predstavljate delavca ali delavko za tekočim trakom delati od doma? To preprosto ne gre, kar pomeni, če se hočemo boriti proti temu načinu razlikovanja, je smiselno takšen amandma podpreti in s tem pokazati na nek način tudi enakopravnost pred zakonom, kar govorimo tudi v Ustavi v 14. členu, da smo pred zakonom vsi enaki. Smo res? Mi bomo podprli ta zakon.
Hvala lepa. Še kdo? [[Da.]] Potem bom pa sprožil listo. Prosim, da se prijavite za obrazložitev glasu. Še eno vprašanje. Še kdo drug v imenu poslanske? [[Ne.]] Potem ima prvi besedo Robert Pavšič za obrazložitev glasu.
Hvala, predsednik. Že večkrat smo bili v Poslanski skupini LMŠ s tovrstnim predlogom, tako kot tudi z opozicijo, neuslišani, čeprav praksa in izkušnje kažejo, da je ta ukrep še kako potreben. Zdaj je čas, da se kaj naučimo iz napak zadnjega leta dni. Z amandmajem, ki je danes pred vami, spoštovane kolegice in kolegi, bi odpravili neenakopravnost zaposlenih, preprečili prezentizem bolnih v delovnih okoljih, predvsem tistih z blagimi simptomi, ki pridejo na delo samo zaradi strahu, da bi se na koncu to krepko poznalo na njihovih plačnih listah, odpravili bi dosedanjo prakso, ko nekateri delodajalci sploh niso želeli priznavati okužbe na delovnem mestu, pa ne zaradi tega, ker bi to vrglo kakšno slabo luč na njih, ampak zaradi tega, ker so bile zadaj slabe zakonske osnove, potem tudi materialno odgovorni, ker se je to štelo kot poškodba na delu. Mislim, če se kdo okuži na delu, potem je to res poškodba. Zakaj je to pomembno? V zadnjem letu dni smo videli, da so delovna mesta pomemben vir širjenja okužb s covidom. Raziskave s Fakultete za matematiko in fiziko kažejo na to, to je govoril gospod Zaplotnik oziroma dr. Zaplotnik lani v Državnem zboru, da v je prvem valu delalo od doma več ljudi kot zdaj. Podatki govorijo o manj kot 30 odstotkih ljudi na delovnem mestu, zdaj je obratno; okrog 70 odstotkov ljudi je na delovnem mestu. Rezultati teh 70 odstotkov ljudi na delovnih mestih pa se kažejo v večjem številu presežnih smrti, v ostrejših ukrepih za preprečevanje širjenja in zdajle, ko imamo čas, da to preprečimo samo z 20 odstotnimi točkami razlike, je na vas odgovornost, ali nas boste še enkrat zavrnili ali pa boste v smislu konstruktivnosti naše dobre [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Smo pri obrazložitvi glasu, tako da predlagam, da poveste, kako boste glasovali. Naslednja ima besedo Andreja Zabret.
Hvala za besedo. Ja, gre za zelo pomemben člen in v letu in pol Vlada te zadeve ni uredila. Predvsem gre za 100-procentno nadomestilo plače zaradi odsotnosti z dela zaradi okužbe s covidom in trenutna veljavna zakonodaja je zelo diskriminatorna, saj imajo tako določeni poklici, kot so zdravstvo, sociala, varstvo, 100-procentno nadomestilo, ostali pa ne. Vemo, da so bila delovna mesta pomemben vir širjenja okužb s covidom, zato bi s tem amandmajem odpravili neenakopravnost zaposlenih, predvsem preprečili prezentizem delavcev, predvsem tistih, ki so z blagimi simptomi še vedno hodili v službo predvsem zaradi strahu pred izgubo dohodka. Zato bom ta amandma podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Lenart.
Ja, hvala lepa. Smo seveda ena od držav, ki je imela največ okužb na tisoč prebivalcev v družini Evropske unije. Smo na vrhu te lestvice in ta ukrep, ki ga je Vlada izpeljala, da zaposlenim ni dala 100-procentno nadomestilo plače, je bil eden od ključnih napak, ključnih ukrepov, napačnih ukrepov te vlade. Poglejte, ljudje, ki so se okužili, zboleli in hodili v službo, ker so se bali izpada dohodka, ker niso mogli preživeti, ker so bili v nekem strahu, ker niso vedeli, kaj jih čaka, so seveda s tem okužili tudi druge. Delovna mesta – vemo, velika podjetja so delala, so normalno delala in znotraj tega so seveda skrivale te okužbe in zato so se te zadeve nekontrolirano širile. In večkrat, tudi v PKP smo opozarjali na ta problem, da bi morali omogočiti 100-procentno nadomestilo plače v odsotnosti zaradi okužbe s covidom-19, pa nas niste slišali. In to je eden od teh največjih vzrokov, da so v tem času epidemije bili rezultati v Sloveniji tako slabi. Želimo si – seveda zato bom ta amandma vsekakor podprl –, da se odpravi ta diskriminatornost, ki ste jo povzročili v teh ukrepih, da ljudje dobijo, in sicer da dobijo za nazaj. Naj ta ukrep velja od 12. 3. 2020 in naj vsi imajo potem enake pogoje. Ker nas niste slišali prej, je pač potrebno te napake odpravljati za nazaj. Upam, da bo to tudi poduk za naprej, kajti napovedujete že tudi naslednjo epidemijo, ki je pred nami in da bodo takrat tudi ti [[izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič, obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovana državna sekretarka! Pred nami je amandma, ki ga bom z veseljem podprl, zato ker rešuje tisto, kar bi se moralo rešiti že v preteklih mesecih. Trenutno imamo diskriminatorno zakonodajo. Drugače povedano, nimamo zakonodaje, ki bila pravična do vseh. Da nekdo dobi 100-procentno nadomestilo, na drugi strani pa obstajajo poklici, ki ne dobijo 100-procentnega nadomestila, nam pove vse. Mnogi od nas ste tudi bili na zanimivi seji Odbora za šolstvo, kjer je med drugim Žiga Zaplotnik, ene izmed vrst prostovoljcev, ki delujejo na znanem projektu, da sploh imamo številke okuženih, številke precepljenih, povedal, koliko je, recimo, bilo v prvem valu dela od doma in koliko v drugem in kje je dejansko največ okužb. Se pravi, v Listi Marjana Šarca predlagamo 100-procentmo covid bolniško za zaposlene, ne glede na to, v katerem poklicu delujejo. Kot sem že povedal, sam bom ta amandma podprl, ker si želim pravičnost v vseh poklicih, in upam, da boste tako glasovali tudi drugi poslanci.
Hvala lepa. Besedo ima Tina Heferle.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Ta amandma bom seveda podprla, ker bi moralo biti popolnoma logično, da bi prav vsak, ki zboli za covidom-19, ali pa prav vsak, ki stopi v stik z obolelo osebo oziroma doživi rizičen stik, dobi 100-procentno nadomestilo zaradi odsotnosti z dela zaradi okužbe s covidom oziroma zaradi rizičnega stika. Zakaj tako mislim? Ne samo zaradi tega, ker bi v takem primeru enako obravnavali pred zakonom vse državljane in državljanke – to je namreč pomembno, če želimo ohraniti ugled pravne države in enakosti pred zakonom vseh –, ampak je 100-procentno nadomestilo za vse, ki zaradi covida-19 ostanejo doma, pomembno tudi z vidika, da preprečimo, da bi oboleli ljudje ali pa ljudje, ki so bili v rizičnem stiku, kljub temu hodili na delo. Vemo, da se je v preteklem letu to precej dogajalo, ampak ne gre zameriti našim državljanom in državljankam, ker je za razumeti, da nekdo, če ima na izbiro, da gre v službo, če je malce nahoden, razumemo, zakaj, če ne dobi 100-procentnega nadomestila, tako kot bi mu moral pripadati oziroma tako kot nekaterim skupinam delovno aktivnega prebivalstva pa pripada. Zato še enkrat, če želimo enako obravnavati vse državljanke in državljane tudi v času epidemije ali pa predvsem v tem času, potem bi bilo nekaj najbolj normalnega pričakovati, da ta amandma danes podprete. Jaz ga bom. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rudi Medved.
Hvala lepa. V Listi Marjana Šarca smo doslej, verjamem, da najmanj stokrat ponovili: 100-procentna bolniška za vse okužene s covidom. In sem prepričan, da je takšna ureditev nadomestila plače zaradi odsotnosti z dela zaradi okužbe s covidom ena ključnih, če želimo in če imamo res iskren namen iti ljudem nasproti; ljudem, ki jih je zadela pač ta nesreča z okužbo. Verjamem, da delodajalci temu nasprotujejo, ampak ta interes seveda ne more prevladati nad tem, kot ste v vladajoči velikokrat radi poudarili: za življenje gre. Za življenja gre. Ljudje so preprosto hodili in še hodijo na delo, skrivali bolezen. Skrivali bolezen! Seveda med 80- ali pa 100-odstotnim nadomestilom je vendarle razlika. To diskriminatorno ureditev ste vzdrževali ves čas. Mislim, da je to ena izmed ključnih napak Vlade in vladajoče koalicije, da tega ni popravila že v lanskem letu, ker bi drugi val nedvoumno ne bil tako uničujoč, kot je bil. Zato seveda predlagamo v Listi Marjana Šarca 100-odstotno covid bolniško za zaposlene ne glede na vir okužbe in bom podprl ta amandma.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravja, v katerih je o nujnih ukrepih bore malo govora, a vendar o tem malo kasneje. Bi se pa dotaknil tega 11. člena. Kot je rekel kolega Kovačič, je že trenutna zakonodaja na tem področju diskriminatorna. Nekateri to nadomestilo prejmejo, spet drugi ne. Že pol leta nazaj vam je bila dana raziskava, v kateri jasno pokažejo, da je v prvem valu, ko je bilo 70-procentov ljudi doma, zadeva bistveno manj težavna, kot je bila v tem drugem valu, ko je bila večina ljudi zopet fizično na delovnih mestih. Na 100-procentno nadomestilo za covid bolniško opozarjamo v LMŠ že vrsto časa, že kar nekaj mesecev. Ne vem, mislim, da je treba to večkrat povedati, morda se pa koga kaj prime v tej dvorani in jaz bom ta amandma podprl. Namreč ravno odsotnost tega ukrepa med drugim valom se je izkazala kot ena ključnih napak te vlade in kot največji vir okužbe in pač se mi zdi ključno, da to sedaj uredimo. Ta amandma pa bi odpravil tudi to neenakopravnost oziroma diskriminacijo zaposlenih, o čemer sem govoril na začetku. Ravno zato, da bi morda tisti, ki se bojijo ostati doma, pa imajo neki potencialni stik ali pa celo okužbo, da to storijo in s tem zaščitijo tako svoje kolege in kolegice kot sami sebe, in da jim zato seveda država povrne 100-procentno nadomestilo plače zaradi odsotnosti z dela zaradi okužbe s covidom. Tako še enkrat: sam bom glasoval »za«.
Hvala lepa. Besedo ima Jerca Korče.
Hvala. S tem amandmajem k 11. členu predlagamo 100-procentno covid bolniško za zaposlene, ne glede na vir okužbe. Seveda bom ta amandma sama z veseljem podprla. Gre pa za to, da so razlogi popolnoma enostavni. Že marca smo imeli interpelacijo zoper ministra Cigler Kralja, v kateri je bil eden izmed očitkov ravno to, da ni bilo zakonskih podlag, ki bi poskrbele, da se okužbe na delovnih mestih ne bi širile. Nenazadnje je NIJZ izvedel tudi raziskavo, na podlagi katere se je ugotovilo, da je najverjetnejša lokacija okužbe v kar četrtini primerov bila ravno delovno mesto. Takrat smo opozarjali in danes še enkrat podajamo ta argument, da so v Nemčiji in v Avstriji ravnali popolnoma drugače že v času prvega in drugega vala, in sicer na enostaven način. Torej, ne glede na vir okužb je posamezniku pripadla 100-procentna bolniška. Na tak način se je motiviralo tudi zaposlene, da niso skrivali in prihajali morda celo bolni na delovno mesto iz razloga, ker so se seveda bali za svoj zaslužek, ki je bil znižan. In edina logična poteza države in zakonodajalca je, da da vsem enako 100-procentno bolniško. Napake, ki so bile storjene in na katere se je opozarjalo in se še opozarja, je potrebno odpraviti, zato da se zakonske podlage za morebitne prihodnje take primere pripravijo, tako kot je potrebno, da se ne zgodi isto, kar se je zgodilo. Problem je, če se iz preteklih napak mi vsi skupaj in Vlada ne naučimo nečesa in tega ne popravimo. Zato ta amandma. Zato bom seveda ta amandma podprla in mi je povsem nerazumljivo, zakaj v koaliciji in Vladi temu nasprotujete.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. V svojem osebnem mnenju lahko rečem, da bom podprl ta amandma, vendar bi v obrazložitev tega, zakaj podpiram, predvsem namenil enemu preprostemu podatku, ki ga razumemo več ali manj vsi. Ne razumem pa, zakaj tega ne razume Vlada in koalicija. Koliko denarja smo že zapravil za covid? Koliko denarja smo si že, bom rekel, sposodili zato, da bojo naši vnuki vračali te kredite? Koliko denarja še mislimo zapravit v času covida za vse potrebe? Nimamo pa preprostega posluha za en enostaven ukrep, to pa je, da posežemo tam, kjer je to najbolj učinkovito; in to je na delovnem mestu. To razliko, če povzamemo znesek, kaj to predstavlja z vidika odhodka, za ceno tega, da ohranimo ne samo zdravo populacijo, ampak tudi življenja, dokler še nimamo precepljene družbe, seveda ne odtehta opravičila, da tega koalicija in Vlada preprosto ne sliši. Zato v opomin vsem nam, poslankam in poslancem, ki smo tu predvsem v imenu ljudstva, ampak samo zato, da ščitimo njihove interese in da jih slišimo, kaj v resnici je tisto, kar pripomore, zato da lahko rečemo, da skupaj ustvarjamo pogoje, s katerimi se bomo lahko uspešni ubranil same epidemije oziroma tega, kar nas še čaka v prihodnosti. Zato pozivam sleherno poslanko in poslanca, da se predvsem vprašate, kaj boste naredili, ko se bo to zgodilo vam, vaši družini, vašim sorodnikom, če vam je to bližje, da boste lažje ukrepal in se odločali, kako je potrebno storiti pri glasovanju pri tem amandmaju.
Spoštovani kolegice in kolegi, smo pri obrazložitvi glasu brez pozivanja, vsakdo obrazloži svoj glas, kako bo glasoval. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslance. Za je glasovalo 42, proti 42. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levice in LMŠ k 13. členu. Obrazložitev glasu. V imenu poslanske, kolega Kordiš. [[nemir v dvorani]] Malo tišine, prosim!
Hvala za besedo predsedujoči. Prosim dvorano, če se malo umiri, ker mislim, da to, kar imam povedati k 13. členu, je precej pomembno. Ključni namen Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva, kot si ga zamišlja vlada Janeza Janše, je privatizacija javnega zdravstvenega sistema. Ker državljanke in državljani zdravje kot človekovo pravico in ne kot neko tržno dobrino, na kateri bo nekdo zaslužil, v tej državi branijo, seveda Vlada zdravstvo ne upa privatizirati neposredno, pač pa to počne posredno, tako da javno izčrpava, zasebno pa dodatno hrani. S tega vidika so v Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva vpisane tri določbe, ki naj bi premaknile zdravstveni sistem v tej državi v smeri večje privatizacije. Konkretno pri 13. členu se pogovarjamo o odgovornih nosilcih zdravstvene dejavnosti, ki naj bi zamejili prakso tako imenovanih zdravnikov dvoživk. Vemo, da so to zdravniki, zaposleni v javnih bolnišnicah, od koder napotujejo paciente v svoje zasebne prakse, ki jih delajo istočasno v svojem popoldanskem času. Ampak preden so odgovorni nosilci sploh stopili v veljavo, jih je koalicija prestavila, torej njihovo uveljavitev je prestavila v prihodnost, sedaj pa iz pogojev za pridobitev odgovornega nosilca oziroma dovoljenja za opravljanje dejavnosti, ki je vezano na tega odgovornega nosilca, reže pogoj izkušenj, ki jih mora nekdo v zdravstveni praksi imeti, če je lahko vpisan za določeno zasebniško izvajanje zdravstvene dejavnosti. Na ta način je dodobra Vlada populila zobe tem odgovornim nosilcem in zdravniki dvoživke bodo delali dalje. Zakaj? Bomo prišli še do tistih členov, temeljna intenca pri tem je, da bo ja čim več raznoraznih espejev, pa če so to resne zdravniške firme ali ne, pobralo svoj del zdravstvenega kolača, izdvojenega iz siceršnje malhe, namenjene javnemu zdravstvenemu sistemu. Naš amandma je pri 13. členu torej zelo preprost. Črtano mešetarjenje vlade Janeza Janše po teh odgovornih nosilcih in zahtevamo, da se naredi korak v smeri razločevanja javnega in zasebnega; torej da odgovorni nosilci zdravstvene dejavnosti pridejo v zakonodajo in pridejo v veljavo pod vsemi pogoji, kot so bili vanjo v originalu zapisani, ker si res želimo javnega zdravstva v tej državi. Javno zdravstvo je bilo tisto, ki nas je rešilo epidemije, nas pripeljalo čez, medtem ko so zasebniki bolj ali manj sedeli ob strani in gledali, Vlada jih je pa nagrajevala z dodatnimi javnimi financami.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Zakon je zelo jasen. Opredeljuje tri različne besede, katere seveda zdravniki zelo radi pomešajo med sabo z enim samim končnim ciljem, to pa je, da bi povedali, da so oni avtomatično, ko seveda končajo medicinsko fakulteto in zraven tega še specializacijo, odgovorni in samostojni pri svojem delu, kar seveda v praksi tudi drži. Vendar, zakon ločuje, kaj je to izvajalec zdravstvene dejavnosti, kaj je to nosilec zdravstvene dejavnosti in kaj je odgovorni nosilec zdravstvene dejavnosti. Če je izvajalec tisti, ki seveda izvaja zdravstvene dejavnosti, v tem primeru govorimo tako o javnem zdravstvenem zavodu kot zasebniku ali koncesionarju oziroma katerakoli upravni obliki, ki izvaja zdravstvene dejavnosti, je nosilec zdravnik s prej omenjenimi razlagami, kako postaneš samostojni oziroma nosilec zdravstvene dejavnosti. Leta 2017 smo v zakon zapisali, da imamo tudi odgovornega nosilca zdravstvene dejavnosti. To ne pomeni in to ni zdravnik, ki je končal medicinsko fakulteto in zraven še specializacijo, tako kot radi razlagajo posamezniki in predstavniki Vlade in pa zagovorniki, da se to ukine, ampak so predvsem tisti, ki imajo tudi delovne izkušnje že po končani specializaciji, pa ne samo na zdravstvenem področju, kot hočejo nekateri prikazati, ampak predvsem kot tisti, ki so zaposleni v tej organizacijah in seveda tudi odgovorni, da delo poteka tako, kot je seveda v skladu z zakonom in predpisi tudi določeno. V čem je pravzaprav problem? Problem je, da imamo danes v družbi ogromno podjetij, ki so prazne lupine in notri ni zaposlenih zdravnikov, je pa veliko pogodbenih zdravnikov, ki dopoldne delajo v javnem sektorju, popoldne pa uspešno tudi izvajajo svoj poklic. Vse lepo in prav, imamo svobodno gospodarsko pobudo. Ampak ne mešati, to ni tako, kot si nekateri predstavljajo, tudi gospodarska dejavnost. Evropska komisija ima na mizi tudi zahtevo, da se odloči o tem, ali je v Sloveniji zdravstveni sistem tudi gospodarska dejavnost. To še ni razrešeno in zato je tudi ta določba, ki preprečuje tako imenovanje dvoživke in to je bil tudi edini namen. Če imamo zdravstveni sistem, kjer seveda nimamo dovolj ljudi, seveda lahko to z ukrepi tudi prestavimo in lansko leto je v PKP-ju bilo to prestavljeno za eno leto. Zdaj pa posegamo v zakon in to nesistemsko, z zelo jasnim namenom, kot trajni ukrep, na kar opozarja Zakonodajno-pravna služba, da je to nezakonito. In ta vlada ponovno dela nezakonite stvari. Če imate ta pogum, pridite z zakonom pred parlament z normalnim postopkom. To ni interventni [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Vidim, da je še interes. Prijave potekajo za obrazložitev glasu, to je v lastnem imenu. Če pa ima še kdo v imenu poslanske, pa naj sedaj dvigne roko. Ugotavljam, da ne. V lastnem imenu najprej Jože Lenart.
Hvala lepa, predsednik. Ja, seveda bom podprl ta amandma, spoštovana vlada, spoštovana državna sekretarka. Pri tem ste šli predaleč. V tem vašem prizadevanju za skrajševanje čakalnih vrst ste praktično prekoračili in kršite praktično to stroko. Glejte, poznate primer Janeza Zimmermanna v Trstu, kaj je počel. Tudi poznam, sodelujem v preiskovalni komisiji otroške srčne kirurgije. Kaj pomeni praksa, kaj to pomenijo izkušnje? Kaj pomeni odgovornost, kaj pomeni odgovorni nosilec? Koliko truda je bilo vloženo, da bi otroška srčna kirurgija lahko normalno delovala v Sloveniji, pa tega nismo uspeli narediti. In da sedaj s tem zakonom celo izpuščamo te nosilce odgovornosti, to je nezaslišano! Na koncu koncev se tudi zdravniki, ki vlagajo veliko truda v to, da dobro delajo, križajo takšnim ukrepom. To na vsak način ni dobro. Takšen ukrep je strokovno popolnoma zgrešen. Tudi dvoživke, kot smo rekli, okrog teh dvoživk se veliko govori, ampak to so velike razlike. Dvoživke, da nekdo dela v javnem zdravstvu, v drugem javnem zdravstvenem zavodu, o čemer se je tudi veliko govorilo – to niso dvoživke. To so tisti ljudje, ki res z zanosom delajo, da skrajšujejo čakalne vrste. Da pa zasebni zdravniki odpirajo ambulante tudi pod okriljem firm svojih družinskih članov, ki nimajo nič v zvezi z zdravstvom, in tudi drugih, da to izkorišča in potem delajo popoldne doma, dopoldne pa ne delajo, ker ni standardov in normativov, ker ne vemo, koliko delajo dopoldne, da lahko potem popoldne – to so pa tisti ukrepi, ki jih v tem zakonu pogrešamo. Ne pa tako na pamet, najprej vse za zasebne zdravnike [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, glasoval bom za ta amandma, dejstva so pa sledeča. Janševa vlada je podaljšala prehodno obdobje za ureditev statusa odgovornih nosilcev zdravstvene dejavnosti in ga je spremenila iz treh v pet let – čas, da lahko izvajalci uredijo odgovorne nosilce. Zdaj torej ta rok za izvajalce velja 17. 12. 2020, to je vaša vlada sprejela, koalicija. Poglejte, institut odgovornega nosilca ima svoj namen, uveden pa je bil zato, da se zagotovi normalno funkcioniranje javnega zdravstva v Sloveniji oziroma da mora pogoj kvalitete zdravljenja biti zagotovljen tudi pri zasebnikih. Zdaj pa nam nekateri razlagate tudi z Ministrstva za zdravje, da je to nepotrebno. Mogoče za vas, državni sekretarji na Ministrstvu za zdravje, ki prihajate iz vrst zasebnikov, to velja, ampak to pa ni v korist slovenskega zdravstvenega sistema in bolnikov. S črtanjem pogojev za odgovorne nosilce se trajno posega v sistemsko zdravstveno zakonodajo v Sloveniji; pod mizo, brez debate, hinavsko, jaz bi rekel celo zahrbtno. Zakonodajno-pravna služba opozarja, opozarja tiste, ki to želite početi, citiram, »da te spremembe zaradi tega, ker gre za sistemsko pomembne, ni mogoče utemeljiti.« Pazite! Strokovno jih ni mogoče utemeljiti. In zastavlja se vprašanje, opozarjajo v Zakonodajno-pravni službi, kakšen je vpliv, ki ga ima črtanje pogoja delovnih izkušenj, na zagotavljanje kakovosti, varnosti obravnave bolnikov v Sloveniji. Resda poslušamo, koliko ljudi odhaja v pokoj, zlasti zdravniki, in potem nima nihče urejenega instituta odgovornega nosilca, pa zdravstvena institucija ne more delati. Ampak čakajte! Ljudje odhajajo ne v pokoj, odhajajo v zasebno prakso, tudi tisti, ki izpolnjujejo pogoje. Kot drugo, naloga ministrstva je bila, da zagotovi, da izvajalci uredijo institut odgovornega nosilca do zakonsko določenega roka. Ministrstvo, kaj ste počeli?!
Smo pri obrazložitvi glasu, spoštovane kolegice in kolegi. Povejte, kako boste glasovali. Naslednji ima besedo Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V slovenskem zasebnem zdravstvu imamo množico različnih pravnih oseb, predvsem espejev pa tudi kakšnih drugih, ki v osnovi služijo samo kot lupine, skozi katere se pretakajo javni denarji, preko teh zdravniških espejev pa delajo potem zdravniki na takšne in drugačne pogodbe, nihče v teh zdravniških podjetjih pa ni dejansko zaposlen. Zdravniki, ki pa delajo preko pogodb na teh espejih, pa v premnogo primerih hkrati delajo tudi kot polno zaposleni v javnih zdravstvenih zavodih, v javnih bolnišnicah, od koder paciente preusmerjajo za eno in isto stvar, za katero oni pridejo v javno bolnišnico, na svojo zasebno prakso, namesto da bi v sklopu svoje zaposlitve v bolnici za te bolnike poskrbeli. Da se ta problem tako imenovanih zdravnikov dvoživk naslovi, je bilo v preteklih letih v zakonodajo vpisana nujnost uvedbe odgovornega nosilca zdravstvene dejavnosti. Se pravi, če se greš ti neko zdravniško firmo, mora biti na tem podjetju nekdo kompetenten zaposlen, da ima licenco, da ni bil kaznovan, da ima primerne delovne izkušnje in tako naprej. Zdaj pa pazite, predno so ti odgovorni nosilci sploh stopili v veljavo, je Vlada in zanjo koalicija prestavila rok uveljavitve določb v prihodnost, sedaj pa reže tistega izmed najpomembnejših pogojev – delovne izkušnje, da bo ja še naprej lahko vsak espe delal dalje, da bo ja še naprej slovenski javni zdravstveni sistem nažiral problem dvoživk. Zakaj to vlada Janeza Janše počne? Zato, ker s tem istim zakonom o nujnih ukrepih na področju zdravstva pretovarja ogromno količino javnih sredstev iz javnega zdravstvenega sistema, iz javnih bolnišnic pod raznoraznimi pretvezami v zasebne zdravstvene prakse.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič.
Hvala, predsednik. Preden mi zmanjka časa, naj povem, da bom seveda glasoval za to, da se ta člen črta, da se črta črtanje pogoja delovnih izkušenj za odgovornega nosilca zdravstvene dejavnosti. Ker če bo ta zakon sprejet oziroma ta interventni zakon, ki spet uvaja neke trajne rešitve, sistemske rešitve, potem se vračamo spet v obdobje pred letom 2017, ko je ravno vaša vlada to uredila, pa danes – izgleda – pozablja, zakaj je to naredila. Z novelo Zakona o zdravstveni dejavnosti v letu 2017 se je uredilo pogoje za opravljanje zdravstvene dejavnosti ne glede na statusno obliko izvajalca. In danes na žalost ne moremo kot pritrditi temu, da je to nek subtilen in perfiden način izigravanja sistema z jasno intenco, da se čim več stvari iz javnega privatizira v zasebno. Saj plačnik je konec koncev isti – ali ne? Odgovorni nosilec je varovalka pred tako imenovanimi zdravniki dvoživkami – slišali smo, da vas ta izraz moti. Lahko rečemo tudi zdravniki obeh sistemov, ambivalentnimi ali pa amfibijskimi zdravniki. In če bomo to varovalko izpustili z vajeti, potem se bomo dejansko vrnili v obdobje izpred petih let. Spreminjajo se zadeve, ne zato ker bi prinesle nekaj boljše, ampak ker bi nekomu prinesle nekaj boljšega, to je pa bistvena razlika. In v razpravi smo poslušali, kako bo to vse najboljše za pacienta. Ne vem, če bo najboljše za pacienta. Dostopnost se bo zagotovo spremenila, ker bo potrebno zagotoviti dodatna sredstva.
Hvala lepa. Če se ne motim, je še nekaj interesa. Več? Bom še enkrat sprožil prijavo. Prijave potekajo. Besedo ima Alenka Jeraj.
Torej, ko študent medicine zaključi medicinsko fakulteto in opravi specializacijo, gre prvi naslednji dan lahko delati kjerkoli na svetu, razen v Sloveniji, če bo ostal ta člen, ki ga z zakonom odpravljamo. Tukaj pa zahtevate, da mora imeti še pet let mentorja, preden bo lahko samostojno delal oziroma preden bo on lahko postal nosilec dejavnosti. To pomeni, da ne morejo zaposliti v mnogih zavodih – govorim predvsem o javnih zavodih – mladih specialistov s posameznih področij, če nimajo iz istega področja že zaposlenega tudi starejšega specialista. To pomeni, da bodo svojo vrata morale zapreti ambulante v mnogih zdravstvenih domovih po Sloveniji in težave bodo imeli tudi zdravstveni domovi pri manjših specialnostih, kjer pogosto nimajo zaposlenega več kot enega, na primer, ortodonta, specialista medicine dela in športa in podobno. Že na odboru sem povedala nekaj primerov in vsi so iz javnih zavodov. Specialistka ginekologije in porodništva dela v manjšem zdravstvenem domu, kjer je edina ginekologija. Pogojev za odgovornega nosilca ne izpolnjuje, kar pomeni, da bodo zaprli svoja vrata. Zaposlitev bo našla sigurno drugje, ker je ginekologij premalo, ampak 2 tisoč 870 žensk iz tega kraja in okolice bo ostalo brez izbranega ginekologa. Specializantka medicine dela, prometa in športa je tik pred specialističnim izpitom, zaposlil bi jo zdravstveni dom, kjer že leta nimajo specialista, zato se veselijo njenega prihoda. To v primeru uveljavitve 3.a člena ne bo možno. Podobno je s parodontologi. 550 pacientov v javnem zavodu v vrsti, ampak ker ne more biti nosilec, ker nimajo starejšega specialista parodontologije, bo to prenehalo delovati. 3.b člena Zakona o zdravstveni dejavnosti prinaša težave vsem, ki delajo v zdravstvu, v prvi vrsti javnim zavodom, zato amandmaja ne bom podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Žnidarič.
Hvala za besedo. Moram povedati, da tekom koalicijskega usklajevanja glede tega člena sem sam opravila številne pogovore in telefonske klice, preden smo se v SMC tudi odločili, ali bomo torej ta člen črtali ali ne. Kajti zavedamo se, da je prišel ta pogoj, torej odgovornega nosilca dejavnosti, v zakonodajo pod vodstvom naše nekdanje ministrice za zdravje. Ampak konkretno sem ugotovila, konkretno v našem zdravstvenem domu v Ormožu, da lahko zapremo tako pediatrijo kot medicino dela, v kolikor ta pogoj ostane. In v vsakem zdravstvenem domu ob vsaki upokojitvi, kjer samo eden zdravnik opravlja določeno dejavnost – ali je eden pediater, ali eden specialist medicine dela ali kakorkoli – torej ob vsaki upokojitvi bi morali pridobiti zdravnika z najmanj tremi leti delovnih izkušenj. Je pa res, da male odročne občine, če dobijo, lahko dobijo kvečjemu kakšnega mladega zdravnika takoj po specializaciji, kasneje zelo težko. Pogledala sem tudi ves historiat, zakaj je dejansko prišlo do tega torej zraven tega, da bi se zagotavljala čim večja kvaliteta, je bil eden izmed pogojev tudi, da se mlade zdravnike zadrži čim dlje v javnem zdravstvu. Nato smo ugotovili tudi, da že Zakon o zdravniški službi dejansko mlade zdravnike, ki opravljajo specializacijo, zadrži v javnem zdravstvu s pogojem – mislim, da je to 23. člen –, da morajo enkratno obdobje opravljanja specializacije ostati v javnem zdravstvu, sicer vračajo stroške specializacije. Tako je ta zadeva potem urejena tudi v drugem zakonu. Dejansko glede na vse to, koliko težav bi v praksi nastalo [[…]]In tudi druge države mogoče imajo določene pogoje, ampak jih imajo samo za privatne prakse, nikakor pa ne za javne zdravstvene zavode, kot je do sedaj bilo določeni pri nas. Torej, tega amandmaja ne bom podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Eden od glavnih razlogov, zakaj bom podrl ta amandma, je absolutno zato, da se omeji pravne lupine. Ministrstvo za zdravje in Vlada imata z možnostjo uredbe reševati tako imenovane stiske samo v tistih manjšinskih delih, katere smo slišali, da v resnici lahko nastane problem, če gre nekdo od starejših zdravnikov v zaslužen pokoj in ostane ambulanta prazna. Praktično lahko naštejemo na prste dveh rok takšne ambulante in ne tako masovno, kot si nekateri predstavljajo. Je pa dejstvo, da že ko smo 2017 sprejemali in imeli razpravo o tej temi. Seveda se je najbolj upiral predvsem tisti del, ki je želel in hotel odpirati, ker veste, da smo z 2017 sprejemali zakon, ki je urejal tudi druga vprašanja na področju Zakona o zdravstveni dejavnosti – tudi kar se tiče koncesij, tudi kar se tiče nosilcev oziroma izvajalcev zdravstvene dejavnosti – in je zato treba ta ukrep gledati izključno komplementarno. Kar pomeni, da učinkuje tudi na ostale ukrepe, ki smo jih v tem zakonu določali. Seveda je takšna predstavitev zelo enostranska in neprimerna. Vsi javni zavodi, ampak res vsi javni zavodi, če imajo res ta problem, da praktično ni več zdravnikov, ki imajo bodisi v zdravstvenem domu tri leta ali v institucijah na sekundarju in terciarju pet let delovnih izkušenj, potem imamo mi en bistveno bolj pomemben problem. To pomeni, da po tej logiki praktično ene tretjine zdravnikov v resnici sploh več ni v Sloveniji, kar seveda veste, da temu ni tako. Žal me koalicija in Vlada v času razprave sprejemanja tega zakona ni prepričala, da so takšni primanjkljaji, so primanjkljaji, ampak zaradi nekih drugih zadev, ne zaradi odgovornega nosilca zdravstvene dejavnosti. Zato bom ta amandma podprl.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 47. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Levica k 16. členu. Miha Kordiš v imenu poslanske skupine – obrazložitev.
Hvala za besedo, predsedujoči. Še eden izmed ukrepov v interventnem zakonu, ki v resnici ni interventen ukrep in v tem zakonu nima česa iskati, ampak ni, da se vlada Janeza Janše dejansko ozira na to, kakšno zakonodajo piše in čemu je namenjena. V 16. členu gre konkretno za to, da v kolikor medicinski pripomočki dobijo zeleno luč v dveh drugih državah članicah Evropske unije, ne potrebujejo dodatne odobritve s strani slovenskih institucij za rabo znotraj meja Republike Slovenije. Na prvi pogled se to zdi kot smiselni ukrep, saj smo ja vsi skupaj v Evropski uniji. Ampak ni, da gredo ti medicinski pripomočki čez neke centralne institucije, da bi se v teh gabaritih države odrekle svoji suverenosti in ta del suverenosti prenesle na evropske instance, ampak se pogovarjamo o ocenah, kateri medicinski pripomočki so okej ali niso okej, zgolj v samo dveh drugih državah članicah Evropske unije. Gospe in gospodje, če vam prevedem. Neki kripto boysi bodo uvažali neko sumljivo medicinsko opremo, bodo dobili zeleno luč od režima na Poljskem, od režima na Madžarskem in potem bo vlada Janeza Janše dejala, super, ti medicinski pripomočki že imajo potrditve dveh držav članic Evropske unije, dajmo jih uporabljati tudi pri nas, pa če so dejansko uporabni ali ne. Ker vemo, kje so prioritete skrajno desnih vzhodnoevropskih vlad, tudi slovenske. To so provizije, zagotovo pa to ni zdravje državljank in državljanov. V Levici smo iz teh razlogov spisali amandma k 16. členu, ki to možnost uporabe medicinskih pripomočkov, požegnanih v dveh drugih državah članicah Evropske unije, črta iz te zakonodaje. Korupcijska tveganja pod vlado Janeza Janše so tako zelo kričeče dokazana, da naša domneva verjetno ni zgolj domneva, ampak bodoče dejstvo.
Hvala lepa. Jani Möderndorfer v imenu poslanske skupine.
Ta zakon oziroma ta amandma bomo podprli predvsem iz enega razloga. Namreč, treba je vedeti, da pripomočki niso enako kot zdravila. Vendar ne glede na to velja tudi za pripomočke, da morajo biti varni in ustrezni, ko jih uporabljamo v medicinske namene. Zato seveda imamo neke določene predpise in protokole, kdaj in na kakšen način jih v državi lahko uporabljamo bodisi v prosti prodaji ali pa seveda v samem zdravstvenem posegu oziroma kdaj jih lahko uporabnik uporablja. Razlog, da je lahko dovolj, da je v dveh drugih državah takšen pripomoček odobren, seveda ne zdrži resne presoje. Zakaj? Argument je preprost. Namreč, vsaka država znotraj svoje zakonodaje ima svoja pravila. To smo lahko videli tudi, ko smo tako imenovane testerje naročali preko javnega razpisa v naši državi, in smo videli, da kljub temu da smo zahtevali 90-procentno občutljivost, smo pristali že na bistveno nižji, to je na 81. Eden od glavnih razlogov je, ker je odločala politika in stroka bistveno manj. Mi vztrajamo, da določba, ki v zakonu opredeljuje, kdaj je medicinski pripomoček ustrezen, je lahko samo takrat, kadar odloča stroka, ne pa, v katerih državah je bil odobren in prodajan. Iz tega razloga seveda bomo takšen amandma tudi podprli.
Hvala lepa. Še je interes. Prijave potekajo. Prosim, da se prijavite, kdor želi obrazložiti glas v lastnem imenu. Jože Lenart.
Hvala lepa. Ta amandma bom vsekakor podprl, kajti tudi tu gre za odstopanje od strokovnih odločitev, kar je pa nedopustno. Tudi v času nabave medicinske opreme sredi epidemije smo videli, kaj se je dogajalo. Vlada je celo vključila stroko, da je določala, kaj je primerno, kaj ni v primeru ventilatorjev. Žal se je odločala politično po svoje. In kaj je iz tega prišlo? Ventilatorji milijonske vrednosti danes stojijo v skladiščih in so neuporabni. Maske iz serviet stojijo v skladišču, župani so se norca delali iz takšne opreme. Ali je bilo potrebno tega, če nismo prisluhnili stroki? In da zdaj rahljamo še to, je nedopustno. Zaradi tega ne bomo ničesar zgubljali, ampak samo prihranili bomo sredstva, denar ki ga krvavo rabimo tudi za dodatke ljudem, ki jih niso dobili. Zato bom vsekakor ta amandma podprl. Hvala.
Hvala lepa. Še kolega Pavšič.
Hvala, predsednik. Čeprav v LMŠ tega amandmaja nismo sopodpisali, ga podpiramo in osebno ga tudi zelo podpiram. Zakaj? Ker določa odstop od Zakona o medicinskih pripomočkih v delu, ki se nanaša na odobritev dajanja medicinskih pripomočkov na trg v izrednih razmerah. Kako ta vlada deluje v relaciji s trgom v izrednih razmerah, sploh glede medicinskih pripomočkov, smo pa že vsi videli. Tudi ventilator, predihovalnik, je medinski pripomoček. In zdaj bi na hitro uzakonili vse tisto, kar se je nečednega dogajalo pred letom dni in ko so v razne žepe poniknili milijoni evrov. Tudi zdaj decembra smo bili priča eni zelo zanimivi zgodbi na Ministrstvu za zdravje in hitrih testih. Ministrstvo za zdravje je samo sprejelo odločitev, kateri testi so primerni, in se pri tem zanašalo na podatke proizvajalcev. Odločili so se pač za nižji standard, najmanj 90-odstotno občutljivost, kar je manj od tistega, kar zahtevajo bolnišnice za uporabo v diagnostičnih postopkih. Ampak na teh testih smo gradili oziroma ste gradili celotno strategijo spopadanja z epidemijo. Saj vem, da je težko to poslušati, ampak tako pač je. Izkušnje in praksa so pokazali svoje, zdaj bi pa radi uzakonili, da se v izrednih razmerah lahko počne karkoli, in to je pač nesprejemljivo.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 48. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD in Levica k 19. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. 600 milijonov evrov. Toliko denarja je šlo za raznorazne covid dodatke od začetka epidemije do danes. Morda s tem zneskom ne bi bilo še nič narobe, če bi bili ti milijoni pravično razporejeni in da bi bili primerno kompenzirani in nagrajeni delavci, tisti najbolj izpostavljeni v epidemiji covida-19. Pa temu ni bilo tako. Vlada je dodatke razdeljevala malo po prijateljskih vezeh, razporejala temu primerno ljudi znotraj institucij in jih odmerja v odstotkih. Se pravi, tisti, ki je še posebej znotraj javnega sektorja že tako privilegiran, je mandarin v zdravstvu, tisti je dobil visoke po tisoč evrov težke pribitke na svojo že sicer zelo visoko plačo. Zdravniški proletariat in skrbstveni proletariat, strežnice, medicinske sestre in tako naprej, ti pa so prejemali po nekaj sto evrov zneskov, če sploh. To je zelo nefer in zelo nekorektno. Kar predlagamo s tem amandmajem, je, da se obračunajo dodatki za delo v epidemiji v enotnem znesku v višini 400 evrov. To je veliko pravičnejša rešitev, kot so to dodatki vlade Janeza Janše, s katerimi predvsem na račun vseh državljank in državljanov z javnim denarjem zaliva privilegirani del javnega sektorja v slogu izrabljanja epidemije za svoje lastne cilje plenjenja države in prenašanja javnih sredstev v zasebne žepe že tako ali tako privilegiranih prvorazrednih.
Hvala lepa. Besedo ima kolega mag. Dejan Židan.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospa državna sekretarka in ostali prisotni, lepo pozdravljeni! Socialni demokrati bomo ta amandma seveda podprli. Dejstvo je, da smo izplačevali bistveno več korona dodatkov v Sloveniji kakor v katerikoli državi. Vi poznate podatek, da je Nemčija v lanskem letu za korona bonus, ki ga je izplačevala samo v zdravstvu in v sociali in samo tistim, ki so bili v stiku z bolnimi ljudmi, in omejeno, vsem enako, ali je gospa strežnica ali doktorica znanosti, z omejitvijo tisoč evrov na leto. Torej, 41-krat večja država, kot je Slovenija, je lani izplačala 100 milijonov korona dodatkov, 41-krat manjša država, to je Slovenija, pa nekaj manj kot 300 milijonov. Tisto, kar najbolj boli, pa je ta nepravičnost, da ob bolniku sta stala dva človeka, različne izobrazbe sicer, ampak oba enako ogrožena, in nekdo je dobil nekaj deset evrov, nekdo pa nekaj tisoč evrov. Torej, sistem je nepravičen, dobivali so korona dodatke tudi ljudje, ki niso imeli nobenega stika z bolnimi, dejstvo pa je, da smo imeli v Sloveniji kolektivno pogodbo, ki jo še vedno imamo. In kolektivna pogodba je bila narejena v časih, ko ni bilo niti slutiti takih izrednih razmer – in dejstvo pa tudi je, da se v tem letu niti poskusa ni bilo, da se spremeni –, ampak kolektivna pogodba je samo eden od šestih primerov, na podlagi katerih so se korona dodatki nepravično razdeljevali. Izračun Vlade je, da v kolikor razglasimo epidemijo, da če ne spremenimo sedanjega sistema, se vnaprej ve, da bomo za korona dodatke ponovno dajali 64 milijonov evrov na mesec denarja, ki ga v resnici nimamo, ki si ga sposojamo od vnukov, pravnukov in prapravnukov. Zato je naš predlog, da se gre v hitro spremembo sistema. Seveda pri konkretnem členu samo en ozek del sistema zajamemo. Naš predlog je enostaven, da ljudje, ki bodo v stiku z bolnimi, ne glede na svoj status, ne glede na izobrazbo, dobijo seveda več kot v Nemčiji pa še marsikje drugje, to je 400 evrov na mesec. Zavedamo se, da je potrebno kar nekaj drugih zakonov prav tako še spremeniti. Zavedamo se, da je potrebno takoj pristopiti v pogajanja o spremembi kolektivne pogodbe, ampak v to moramo iti. Zamislite si, epidemija je najavljena, lahko traja dolgo časa, in država nima 64 milijonov evrov na mesec, da na krivičen način deli celotnemu javnemu sektorju korona dodatke. Zato predlagamo in sami bomo seveda ta člen podprli, je pa potrebno še marsikaj spremeniti, da bomo postali primerljivi nekaterim drugim državam, ki vodijo korona dodatke dosti bolj razumno in tudi pošteno in ne delajo segregacije med ljudmi. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Ne. Prekinitev. Še kolega Jani Möderndorfer je bil prvi v imenu poslanske.
Hvala lepa, predsednik, da ste me opazili. V Poslanski skupini LMŠ bomo tak predlog amandmaja seveda podprli. Podprli ga bomo z vsemi naštetimi razlogi, ki so bili že podani, ampak eden je seveda pri nas še posebej vreden omembe. Namreč, ta določba ureja samo eno skupino delavcev, zelo majhno skupino. Želimo pa si, da na ta način tudi sporočimo Vladi in koaliciji, da bo morala začeti urejati vprašanja na vseh nivojih. Nimamo nič proti dodatkom, še posebej ne v takšnih situacijah. Ljudje, ki delajo s covid bolniki, z organizacijo v času epidemije na takšen ali drugačen način, ki so v stiku s samim virusom, si to preprosto zaslužijo. In tukaj sploh ni nobene dileme. Verjamem, da v celi dvorani nima nihče proti temu popolnoma nič. Vprašanje pa je, na kakšen način: ali to naredimo na način, da tiste, ki imajo dobro pozicijo zaradi svoje izobrazbe in znanja, nagradimo preprosto zaradi tega, ker je prišlo do procentualnega pogleda podeljevanja dodatkov, kar ni nikjer v svetu, tisti, ki so enako vstopili v epidemijo in na nek način enako prispevali s svojo prisotnostjo in odločitvijo, da bodo v času epidemije delali na svojem delovnem mestu, vendar imajo bistveno nižjo plačo, pa zato dobijo bistveno nižji dodatek. Kot rečeno, to je v bistvu ena največjih travm in bolečin tudi vseh ljudi, ki se jim počasi zdi že zamalo, ko gledajo kako drugi ljudje, ne samo da so zlorabljali to situacijo in se šli tako imenovane ortopedske vlakce in dobivali te dodatke. Zato mislimo, da je čas, da Vlada nekaj na tem področju naredi in poenoti merila in kriterije dodatkov na vseh ravneh in v vseh poklicnih skupinah.
Hvala lepa. Kolegica Anja Bah Žibert v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Mislim, da pač je treba ponoviti tisto, kar je bilo že na odboru rečeno, zakaj tega amandmaja ne bom podprla. Kot prvo, nekako vsi hočejo zanemariti to, da so se dodatki izplačevali predvsem na podlagi kolektivne pogodbe, ki v Sloveniji obstaja že 20 let. Kolektivna pogodba se, kot vsi dobro vemo, nekako uskladi in podpiše skupaj s sindikati. Danes sem slišala predstavnika SD, da bodo to kolektivno pogodbo odprli in očitno te dodatke spremenili. Upam, da bomo kmalu dobili odziv sindikatov, ampak kakorkoli že, poglejte, mene moti pri tej zadevi, da se vseskozi skuša govoriti o tem, da je Vlada dajala nepravično te dodatke in tako naprej. Dodatki, ki so bili namenjeni izključno za covid, so bili za tiste, ki so delali neposredno v povezavi s covid pacienti. Kolektivna pogodba, kot sem rekla, je pa nekaj drugega in ta pač dopušča izplačevanje tudi tam do 65-odstotkov postavke ure. Tako moramo ločiti nekatere stvari, ne mešati hrušk in jabolk. Jaz tega amandmaja ne podpiram, mislim pa, da je vendarle treba ločiti, kaj kdo v tej državi opravlja. Vsak ima svojo vlogo, vsak ima svojo funkcijo in vsak je pač pomembnem na svojem področju, pomembno pa je, da so vsi ljudje dostojno plačani. To je pa drugo vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Potem pa kolega Trček najprej v lastnem imenu, potem pa Židan in Kordiš.
Hvala lepa za besedo. Pri vsakem ukrepu, pri vsaki odločitvi je treba najprej razmišljati, kakšne posledice to ima. Zakaj so neke bolj umne družbe tukaj nastopile na način uravnilovke, neke še bolj umne družbe so pa zdravniškemu delu dale ne enot, vsem ostalim v timu pa dvakrat ne enot. Moj oče je bil 13 ali 14 dni na intenzivi v Novem mestu in drugo medicinsko osebje je bilo več časa z njim kot konkretno zdravniki – z vsem dolžnim spoštovanjem do zdravnika. To, kar vi počnete, počnete – kaj? Vnašate nejevoljo v zdravstvene time. Zdravstvo je že zelo dolgo timsko delo, povzročate to, da ob tem, da nam že primanjkuje zdravstvenega kadra, in nam ga bo še več, bodo šle zlasti negovalke stran iz bolnišnic, bodo šli iz bolnišnic mlajši – upam si trditi najprej tretjina najbolj ambicioznih zdravnikov in zdravnic – sočasno pa s tem bildanjem [[…]]Saj razumem, vsak bi rad imel malo več denarja, v bistvu pa vnašate v slovensko zdravstvo to, na kar se že opozarja, nasilje; nasilje nad zdravstvenimi kadri s strani zafrustriranih nezadovoljnih državljanov, državljank, pacientov. In to nasilje praviloma prej fašejo tisti, ki so slabše plačani, kot tisti, ki so boljše plačani. Če bi seveda onkraj populizma, onkraj lajanja koalicija–opozicija, Državni zbor bil hiša javne rabe uma, bi ti razumeli. Tako pa se bojim, da sem v tem dokaj osamljen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan.
Še enkrat v osebnem imenu. Seveda bom glasoval za ta predlog, ker je odgovor na preprosto vprašanje in to vprašanje je, ali ljudje, ki delajo z bolnimi, imajo in si zaslužijo dodatek. Odgovor mora biti: ja. Ali ljudje, ki ne delajo z bolnimi, si zaslužijo dodatek? Odgovor bi moral biti: ne. In ali ljudje, ki za to, ker delajo z bolnimi, ali je etično, moralno in sprejemljivo, da nekdo dobi 10 evrov, nekdo, ki pa zraven stoji, pa mogoče celo manj naredi, pa nekaj tisoč evrov. Seveda odgovor mora biti ne, ker človeško življenje ni različno vredno in ne smemo delati [[…]]To je že skoraj segregacija pri ljudeh. Res je, da imamo kolektivno pogodbo, res pa je, da kolektivna pogodba ni edini primer, preko katerega se dodatki izplačujejo. Res je, da opozicija ne more predlagati, zahtevati, da se kolektivna pogodba odpre. Dejstvo pa je, da po dveh, treh mesecih izplačil, ki so krivična do ljudi, lahko tisti, ki v tem trenutku vlada, predlaga, da se kolektivna pogodba odpre in da se tudi na tej točki stvari normalizirajo. Še enkrat pa bi rad povedal, izplačujejo se dodatki iz denarja, ki ga ni. 64 milijonov na mesec je denar, ki ga ni, in zadolžujemo otroke, pravnuke in prapravnuke. Nemci, ki so neverjetno bolj bogati pa 41-krat večji, pa ne financirajo 64 milijonov na mesec, ampak samo približno 7 do 8 milijonov na mesec. Pa so 41-krat večji! O tem govorimo in zato bom glasoval »za«. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Vsak ima svojo vlogo, smo lahko pri vprašanju dodatkov slišali kot neko utemeljitev neenakosti, ampak v kaj se to prevede. V to, da ima rekorder med zdravniki 8 tisoč evrov dodatka, neka strežnica pa 35. Pa lahko nek posamezni zdravnik okuženega covid bolnika niti na daleč ni videl pa se ga ni dotaknil, strežnica se je pa med njimi gibala vsak dan. To je pač temeljna nepravičnost, ki jo Vlada izvaja namerno in izvaja jo zavestno, da hrani lobije okoli sebe. V tem konkretnemu slučaju gre za zdravniško-zavarovalniški lobi, tistih nekaj privilegirancev znotraj zdravstvenega sistema, ki so si uzurpirali cele javne bolnišnice, mesta v zdravniških institucijah in vodilni položaj v posameznih javnih zavodih. Seveda bom podprl amandma, ki pravi, da se morajo dodatki za delo v epidemiji covida-19 izenačiti in da naj gre vse na 400 evrov. Še več! Če bi imel možnost sedaj na mizi tako glasovati, bi rekel, da naj zdravniški proletariat dobi 2-krat večje dodatke kot že sicer tako privilegirani deli zdravništva. To bi bilo pač pošteno. Niso samo zdravniki del sistema, tukaj so medicinske sestre, strežnice, navsezadnje tudi kuharji v domovih starejših občanov pa hišniki, vsi so dali vse od sebe zato, da bi se z epidemijo spoprijeli najboljše, kot se lahko, ampak vlada Janeza Janše je nagradila samo ene, nagradila je samo nekatere, nagradila je samo prvorazredne, medicinske sestre pa se lahko slikajo. Podprl bom ta amandma.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 44. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB k 26. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Jani Möderndorfer.
Spoštovani poslanke in poslanci! Sedaj imamo v bistvu neke vrste popravni izpit, če ni uspel prejšnji amandma, ki je govoril o nadomestilu, 100-odstotnem nadomestilu za obvezno karanteno, ki jo določi ustrezen organ oziroma zdravnik na podlagi okužbe, se s predlogom amandmaja ta člen v bistvu popravlja s to razliko, da tisti, ki so se okužili izven dela, se pravi ne v delovnem procesu, da imajo, če zbolijo za virusom 100-procentno nadomestilo dohodka in na ta način lahko tudi brez skrbi opravijo tisto, kar je nujno v zaščito nas, vseh skupaj kot družbe, kot nacije, to pa je, da gredo mirno v karanteno, ne misleč, da bo zaradi tega karkoli oškodovana njihova družina oziroma njihov socialni status. Zato bomo v Poslanski skupini LMŠ takšen predlog podprli.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 46. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Levica k 36. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 38. členu pod številko 1. Če ta amandma ne bo sprejet, postane navedeni amandma brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Miha Kordiš.
Hvala. Eden izmed dveh jedrnih členov, kako privatizirati na mehko in po ovinkih slovenski javni zdravstveni sistem, je tole v 36. členu. Pogovarjamo se o nacionalnem razpisu za skrajševanje čakalnih dob, ki ga želi vlada Janeza Janše izpeljati. Saj na prvi pogled to zveni fino. Malo manj fino pa postane, ko pobrskamo po podrobnostih. Za začetek vlada niti ne ve, kakšna točno je situacija s čakalnimi dobami, pa vendarle gre v razpis, s katerim bo podeljevala finance. Te finance pa ne bodo omejene na javne zdravstvene zavode, ampak bo razpis široko razprt za raznorazne zasebnike, ki se bodo na ta način omastili in polastili nekih javnih sredstev. Pač po mantri vlade, da je potrebno javno zdravstvo hirati, zasebno zdravstvo pa dodatno zalivati z javnim denarjem. Da je absurd še večji, bodo 60 milijonov v razpis za skrajševanje čakalnih dob prispevale komercialne zdravstvene zavarovalnice, ki so v epidemiji sicer zaplenile 152 milijonov evrov vseh zavarovancev iz naslova dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Sočasno sta, recimo, zavarovalnica Sava Re in Triglav kupovali zdravniško infrastrukturo; od Diagnostičnega centra na Bledu do Fontane v Mariboru, Cardiala v Ljubljani in še česa. Se pravi, denar vseh zavarovancev iz dopolnilnega zavarovanja bo šel v razpis, na katerega se bodo nato prijavili zasebniški operaterji, med njimi tudi te iste zavarovalnice, ki so denar zavarovancev iz naslova dopolnilnega zavarovanja sploh zadržale. Pač preko tega svojega hčerinskega podjetja, ki se je v zadnjih nekaj letih spremenilo v de facto zasebno bolnišnico. Če vam povem še drugače, denar iz dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja se bo skozi nacionalni razpis za skrajševanje čakalnih dob opral in vrnil nazaj zdravniškim kapitalistom. To je denar vseh zavarovancev, ljudje so plačevali in še vedno plačujejo položnice za dopolnilno zavarovanje zato, da poskrbijo za svojo zdravstveno oskrbo, in ne zato, da se na tem denarju mastijo komercialne zdravstvene zavarovalnice, kaj šele da ga perejo.
Hvala lepa. Glasujemo. Ne. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoči in hvala, ker ste še videli mojo roko. Seveda ostro nasprotujem temu amandmaju, pa ne zato, ker bi ga vložili kolegi iz Levice, ampak zato ker je škodljiv. Dejstvo je, da se v Sloveniji soočamo s čakalnimi vrstami. Dejstvo je, da se soočamo z ljudmi, ki prekomerno čakajo, in tisti, ki bi že morali biti na posegu, jih je tam okoli 20 tisoč. 20 tisoč ljudi, spoštovani! Mi se danes ukvarjamo s tem, da ne bomo imeli nacionalnega razpisa, ki bo nekako vključil vse tiste kapacitete v državi, ki lahko kakorkoli pripomorejo k temu, da se te storitve izvajajo. Ne gre za zaslužkarstvo, gre za to, da se izvede storitev, ki jo ljudje nujno potrebujejo. In med njimi so take, ki vplivajo pravzaprav na življenje ljudi, ne samo na zdravje ljudi. Nekdo, ki se danes ukvarja s temu, kdo bo storitev opravil, je potrebno vedeti še nekaj. V skladu z zakonodajo, tisti, ki ne pridejo pravočasno na vrsto, imajo možnost na posege v tujini. Nihče se ne ukvarja s tem, kdo bo te posege v tujini naredil, ali zdravnik A, B, C ali D, ko pa gre za primer Slovenije, pa se ukvarjamo, kdo je ta zdravnik. Kako daleč smo pripeljali to državo? Ni pomembno za nekatere, da bo poseg, da bo nekdo prišel na vrsto, da mu bo odvzeta bolečina in vrnjeno zdravje in bo na ta način morda tudi prišel nazaj na delovno mesto, ampak kdo bo to opravljal. Še nekaj. Kljub temu da ta nacionalni razpis želi pripomoči k zmanjšanju čakalnih vrst, se ne bojim tega, kdo bo opravljal te storitve, ampak se bolj ukvarjam s tem, ali bo sploh kdo, ki bo opravljal te storitve. Se pravi, da bomo našli ljudi, sisteme, zdravstvene ustanove, javne, s koncesijo ali katerekoli druge, ki bodo to sploh opravili. In da bomo dejansko prišli do pomembne rešitve. Seveda sem proti.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Potem pa v lastnem imenu najprej koleg Cigler, potem kolegica Jerajeva in potem Kordiš.
Hvala lepa. Poglejte, dejstvo je, da so čakalne vrste zelo dolge. Tudi zaradi tega, ker so bili javni zdravstveni zavodi za časa epidemije skoncentrirani izključno na zdravljenje covid bolnikov, zaradi tega so se skoraj ustavile popolnoma dejavnosti programov na ravni specialistične ambulante. Zasebniki so tukaj počivali in zdaj ko bo prišel javni razpis ven, tisti v javnih zdravstvenih zavodih delajo obvezen program, dežurajo, se izobražujejo, zasebniki pa lepo čakajo, da lepo mirno v tistih najdražjih storitvah, za katere bo minister določil, da se izvaja razpis, lahko služijo. Res je, situacija je grozna, kot je rekla kolegica. Zakaj bom glasoval za amandma? Zato je potrebno za zdravstvo nameniti bistveno več denarja, javnemu zdravstvu omogočiti dodatne programe v javnih zdravstvenih ustanovah in preprečiti, da bi denar odtekal v privatne roke, in to namenski denar. Ker zasebniki delajo zlasti na profitu, profita pa ni nikoli dovolj, zato tega problema ta razpis tudi ne more rešiti. In zasebno zdravstvo ni dodatek k javnemu, kolegice in kolegi, ampak javno zdravstvo onemogoča. Nacionalni razpis pa je izguba čas in način, da ta vlada javna sredstva pretaka v zasebne žepe, nikakor pa ne k tistim, ki rabijo zdravstvene storitve in denar, ki je potreben za te zdravstvene storitve. Javni zdravstveni sistem je treba ojačati z več kadra, z več delovnimi skupinami tako v zdravstvenih domovih kot v bolnišnicah. Zato bom glasoval za ta amandma.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj.
Leta 2013 je nedopustno dolgo čakalo sedem tisoč 800 ljudi, leta 2021 je teh ljudi preko 50 tisoč. Z vsemi prijemi in stvarmi, rešitvami, ki smo jih delali v preteklih letih, se nam čakalne vrste samo povečujejo namesto skrajšujejo. Na nacionalni razpis se bodo lahko prijavili vsi. Torej javni zavodi, koncesionarji in zasebniki. In naj vas spomnim, da to izkušnjo že imamo. Leta 2017, 2018 smo namenili za skrajšanje čakalnih vrst 36 milijonov v času vlade Mira Cerarja in ministrice Milojke Kolar Celarc. Na razpis so se prijavili javni zavodi, prijavili so se zasebniki, prijavili so se koncesionarji in realizacija je bila – koliko? 8 milijonov evrov. Od 36 milijonov smo 8 milijonov evrov dejansko namenili za čakalne vrste. Ampak, zakaj se je to zgodilo, da nismo porabili celega denarja? Zato ker javni zavodi so svojo nalogo opravili samo 25-odstotno, kar je razumljivo, ker s kapacitetami, ki jih imajo, z ljudmi, ki jih imajo, več kot toliko ne morejo narediti. Ti jih ne moreš dodatno obremeniti. Mesec ali dva lahko ljudje delajo nadure in delajo dodatno, ne morejo pa tega delati pol leta, leto in ne vem koliko časa. Medtem ko so koncesionarji, ki so se prijavili, očitno, bolj realno na razpis, svoje storitve, ki so jih napovedali in podpisali pogodbe, opravili 100-procentno. Torej nekaj ne funkcionira. In zakaj bi se zdaj omejevali in zakaj ne bi dovolili, da vsi, ki v tej državi imajo licence, da opravljajo operacije kolkov, operacije nosu ne vem česa, ne morejo vstopiti v sistem in delati? Raje delate to, da morajo ljudje leta in leta čakati. Zadnji podatek, operacija nosu – 5. maj 2031. Čez deset let! Do takrat pa naj človek dela, kar hoče. Jaz sem proti amandmaju in upam, da bo nacionalni razpis čim prej razpisan in da bomo čim prej poskrbeli za ljudi, ki nujno potrebujejo določene operacije oziroma posege.
Hvala. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ja, če pa javni zdravstveni zavodi nimajo kapacitet za skrajševanje čakalnih dob, od kod jih pa potem imajo zasebniki? Bom povedal. Na račun javnih zdravstvenih zavodov, v katerih določeni zdravniki dopoldne delajo oziroma bolj hodijo v službo kot karkoli drugega, potem pa sočasno kot zasebniki na pogodbo podelujejo paciente, ki bi jih sicer morali že v sklopu svoje redne zaposlitve v javni bolnišnici normalno obravnavati; pa tega ne naredijo, ampak jih napotijo na svojo zasebno prakso. Šolski primer legalizirane korupcije! Ta nacionalni razpis za skrajševanje čakalnih dob ni namenjen dejanskemu skrajševanju čakalnih dob, ampak hranjenju zasebnikov. Od kod so se sploh pojavile te čakalne dobe? Zakaj so tako zelo porasle? Ja, ker je slovenski javni zdravstveni sistem že 30 let predmet raznoraznega privatizacijskega obleganja. Pa ga nažirajo zdravniki dvoživke, legalizirana korupcija, preplačila v nabavah in tako naprej. Pa se kljub temu še kar nekako drži. In zdaj, če je pač zasebništvo in privatizacija problem čakalnih dob sploh ustvarila, kako hudiča ga bo potem rešila. Vam bom odgovoril. Ne bo ga! Ne bo ga, ta problem bo samo nadaljevala, zapitek pa bodo plačali državljanke in državljani s tem nacionalnim razpisom, s katerim se bodo pretočila javna sredstva za zdravstvo v zasebne žepe izvajalcev. Kar bi morali narediti, je, okrepiti zdravstveno blagajno, javno instanco, ki je plačnik storitev in materiala v našem zdravstvu, in skozi ta mehanizem okrepiti javne bolnišnice za javni servis državljank in državljanov, ne pa za zasebniške žepe in njihove profite.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 51. [[Za je glasovalo 8.]] [[proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Levica k 36. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja k 38. členu pod številko ena brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SAB, LMŠ in SD k 38. členu pod številko dve. Obrazložitev glasu Jani Möderndorfer v imenu poslanske skupine.
No, za razliko od prejšnjega amandmaja, seveda mi podpiramo nacionalni razpis, nimamo nobenih dilem, kar se tega tiče. Prepričani smo, da je to zagotovo ena od tistih potez, ki bo seveda pripomogla k skrajšanju čakalnih vrst, vendar ne kar tako počez, kot si je zamislila Vlada Republike Slovenije. Namreč, Vlada želi narediti razpis, potem pa z diskrecijsko pravico preprosto podeliti programe, tako kot se bo odločila, brez nekih jasnih meril in kriterijev. Mi zagovarjamo in predlagamo, skupaj z ostalimi opozicijskimi strankami, kaskadni sistem, kar pomeni, da se – zdaj pa pozor! – istočasno, z enim razpisom, razpišejo programi za skrajševanje čakalnih vrst tako na ravneh javnih zavodov, koncesionarjev in vseh tistih, ki so izven javne zdravstvene mreže in razpolagajo s prostimi kapacitetami, vendar po principu, ko se zapolni prvi del, se gre na drugi del in nato na tretji del. Namreč, nerazumljivo je, da imamo javni zdravstveni sistem, katere ustanoviteljica je bodisi republika ali lokalne skupnosti, mi pa seveda najprej poskrbimo za vse ostale, potem bomo pa videli, ali se bojo ti programi dodeljevali tudi tistim, kjer so proste kapacitete. To pa seveda ne pomeni, ne pomeni, da bi tisti, ki niso sposobni izpeljati tega programa, četudi so v javnem zdravstvenem sistemu, da bi kar na zalogo dobivali programe, ki jih potem ne bojo mogli izpeljati. Kako sestaviti javni razpis? Vlada je to že počela in obstajajo te izkušnje in zato Vlada lahko pripravi na način, da ga ustrezno pripravi in se temu primerno programi tudi razdelijo. Javni zdravstveni sistem v tem primeru seveda brez ostalega sistema, ki je na razpolago in je pripravljen sodelovati pri skrajševanju čakalnih vrst, ne more vzdržati, zato podpiramo nacionalni razpis s kaskadnim sistemom. Kot takšen predlog ga bomo seveda tudi podprli v Poslanski skupini LMŠ.
Hvala lepa. Besedo ima Maša Kociper v imenu poslanske skupine.
V stranki SAB smo ta amandma pripravili in ponavljali že, če se spomnite, tudi pri glasovanjih o PKP-jih. Vsakič, kadar je beseda nanesla na nacionalni razpis, smo mi povedali isto in ponavljamo isto tudi sedaj. Mi nimamo nič proti temu, da se urgentno, z vsemi možnimi sredstvi pristopi k temu, da se nedopustne čakalne dobe čim prej skrajšajo. Ljudi, ki so bolni, ki zaradi tega ne morejo delati, ki imajo bolečine in tako naprej, res prav nič ne zanima, iz katerega denarja bodo operirani oziroma zdravljeni. Po drugi strani se pa mi kot družba, kot država moramo vendarle zmeniti, ali podpiramo v načelu javni zdravstveni sistem ali zasebnike. Pa ne, da bi bili eni nujno slabši kot drugi, ampak ne moremo pristati na sistem, da javni zdravstveni zavodi krijejo izobraževanja, najbolj drage naprave, najbolj drage raziskave, dopuste zdravnikov, najzahtevnejše operacije, po drugi strani pa zasebniki, ki v teh istih zavodih delajo, od privatnih zavodov dobijo pa samo plus, visok profit. Zato mislimo, da je naš amandma kompromisen predlog, ki določa, da se pri tem razpisu financirajo izvajalci, seveda glede na zmogljivost, in po naslednjem vrstnem redu: najprej javni zdravstveni zavodi, potem zasebni zdravstveni izvajalci s koncesijo, potem zasebni izvajalci zdravstvenih storitev, ki imajo dovoljenje in tako naprej. Hkrati določamo še bolj stroge pogoje za to, katere storitve in kakšno število so lahko vključeni v ta razpis, in sicer naj bo bistvena čakalna doba, vpliv čakalne dobe na poslabšanje zdravja tega pacienta in vpliv čakalne dobe na trajanje delavčeve odsotnosti. Pod takimi merili in tako jasno določenimi pogoji pa mislim, da lahko te čakalne dobe bistveno zmanjšamo na en fer način, tako da po eni strani varujemo javno zdravstvo, po drugi strani pa tudi, da pustimo, da privatni zdravstveni sektor pomaga in da se te čakalne dobe čim prej skrajšajo. Tako prosim, podprite ta kompromisni predlog. Če javni zdravstveni zavodi ne bojo imeli kapacitet, bo takoj kaskadno šlo naprej na ostale. Mislim, da ne more biti tukaj izgube za nobenega, razen če res gre samo za financiranje naših in pomaganje določenim privatnikom.
Hvala lepa. Obrazložitev v imenu poslanske mag. Dejan Židan.
Hvala za besedo, predsednik. Mi problem nacionalni podpiramo. Vesel sem tudi, da smo z vrtanjem, z vprašanji razkrili, da so privatne zavarovalnice zdravstvenega denarja deponirale v lanskem letu 62 milijonov rezervacije, ga razkrili in sedaj bo ta denar šel očitno, kar je tudi prav, v nakup dodatnih zdravstvenih storitev. Temu denarju je potrebno dodati še seveda denar iz integralnega pa še iz kateregakoli drugega vira in prednost morajo imeti bolniki. Najbolj grozno je, da v tem trenutku ljudje tudi čakajo na operacijo, če imajo raka, in čakajo tudi na nekatere druge stvari, ki jim ogrožajo življenja. Tukaj ne gre samo za stvari, ki so povezani s kvaliteto življenja, ampak s samim življenjem. Torej, nacionalni program odpravljanja podpiramo. Bil je že enkrat uspešno izpeljan takrat, ko je bil zdravstveni minister zdravnik in matematik dr. Dorijan Marušič. Zavedamo se, da tudi če bo uspešno izpeljan, če vzrokov ne odpravljamo, bomo pred istim ponovno čez nekaj časa. Zakaj pa zagovarjamo kaskadni sistem? Povsem razumljivo je, da če imamo javne državne bolnišnice, da prvo, kar moramo narediti, je, da zapolnimo kapacitete v teh bolnišnicah, ker v končni fazi tudi z javnim državni denar ne obnavljamo. Tam so tudi zdravniki, ki se notri šolajo, ki tudi od tam, ko so bolni, dobivajo tudi bolniško in podobno. Torej povsem jasno je, da je potrebno v prvem koraku zapolniti, preveriti, koliko je prostih kapacitet v bolnišnicah, in potem takoj tudi preveriti, koliko je prostih kapacitet v drugem delu javnega zdravstva, torej pri koncesionarjih, ki imajo prav tako posebne ne samo dolžnosti, ampak tudi pravice do zdravstvenega sistema. Dodatno je potrebno pogledati, koliko je še prostih kapacitet v tistem delu zdravstvenega sistema, ki nima koncesij. Tisto, kar je tudi nujno potrebno, če se v vseh treh delih zdravstva ugotovi, da ni dovolj kapacitet, da nekatere stvari opravimo, da je premalo kapacitet za nujne operacije, nujne preglede in podobno, pa tem ljudem tudi omogočiti, da gredo v tujino. Torej ljudem je potrebno pomagati. Vendar še enkrat pa poudarjam, zakaj smo za kaskadni sistem. Zato, ker če imamo državno bolnišnico, ali ni nekaj najbolj normalnega, da naredimo vse, da ima polne kapacitete. Mora biti vrstni red. Jaz ne pristanem in ne pristanemo na to, da podatki, ki jih pošiljajo javne bolnišnice, naj bi bili lažnivi, če jih pošilja zasebnik, pa verodostojni. In sistem mora biti tako narejen, da tisti, ki pove, da ima 20 prostih mest za operacije, za preiskave in ko podpiše pogodbo, da pa če tega ne izpolni, pa je sankcioniran. Je čisto vseeno, ali je to državna bolnišnica, ali je koncesionar, ali je zasebnik; kdorkoli ne bo izpolnil tega, kar je del njegove pogodbe, mora biti sankcioniran. In sistem, če le hočemo, da ohranimo javno zdravstvo, se da tako narediti. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanske? Kolega Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kaskadni sistem razdeljevanja javnih sredstev na prvi pogled izgleda okej. Tako se tudi sliši. Če damo javni denar za skrajševanje čakalnih dob, potem seveda morajo na prvo mesto priti javne institucije, bolnišnice, zdravstveni domovi, zatem koncesionarji, ki so del javne mreže – v Levici jih vseeno pojmujemo kot zasebnike – in potem še res čisti, čisti propisni zasebniki. Žal pa ta koncepcija ne preživi srečanja z realnostjo, kjer bo zdravniški, zavarovalniški lobi krepko poskrbel za to, da se bo ja čim večja količina sredstev pretopila v zasebne žepe in v zasebne prakse. Nekaj členov nazaj samo se pogovarjali o zdravnikih dvoživkah. Točno ti so nosilci moči tudi v javnih bolnišnicah in veste, da ne bodo pljuvali v svojo skledo in bodo poskrbeli, da tista javna bolnišnica ne bo imela kapacitet, kar naenkrat se bodo pa našle kapacitete v raznoraznih espejčkih, deoojčkih brez resnih odgovornih nosilcev zdravstvene dejavnosti, katerim ste izčrtali pogoj delovnih izkušenj. Zaradi tega nasprotujemo kaskadnemu sistemu pa vendarle je amandma preostalih kolegov iz opozicije nekoliko boljši od čistega teksasa pri razdeljevanju javnih sredstev med zasebnike, kot ga je v zakon vpisala vlada Janeza Janše. Ker je naš amandma za izčrtanje tega nacionalnega razpisa – v resnici krinke za razdeljevanje javnih sredstev v zasebne žepe –, ni bil sprejet, je padel. Imamo tukaj opcijo glasovati še vedno za teksas, ampak malo manjši teksas. Tako bomo podprli ta amandma.
Hvala lepa. Kolegica Jeraj, v imenu poslanske? Imate besedo.
Zanima me, zakaj tisti, ki se danes oglašate, leta 2017 do 2018, ko je prvič smo izvedli ta nacionalni razpis, niste predlagali kaskadnega sistema. Spet gre samo za dvoličnost in samo nagajanje. Namreč, na isti način, ki se takrat ni obnesel, spet reševati, nima nobenega smisla. Nekateri ste rekli, da želimo pomagati bolnicam in zasebnikom; pomagati želimo ljudem, ki že leta in leta čakajo na storitev, ki bi jo moralo dobiti in jo plačujejo. Vsak mesec plačajo zdravstveno zavarovanje in vsak mesec plačajo dodatno zdravstveno zavarovanje, usluge pa ne dobijo. Ortopedska klinika ne more zagotoviti dovolj operacij, pri zasebniku ta stane 6 tisoč 500 evrov in vsak si tega ne more privoščiti, ker daje v javni zdravstveni sistem denar, plačuje zavarovanje in bi to storitev moral dobiti. Pa ne samo to, tega človeka imamo na tedenskih, mesečnih, dolgotrajnih bolniških, na Zavodu za zdravstveno zavarovanje, ki mu plačuje to bolniško tedne, mesece in leta, namesto da bi ga operirali čim prej in spravili nazaj delati, da se blagajna polni. In to je samo še ena ovira. Poglejte, leta 2017 smo brez kaskadnega sistema zelo slabo realizirali, 8 milijonov smo samo realizirali. Zdaj si postavljamo še eno oviro, da bo to še dlje trajalo in še dlje. Poglejte, klinični center v Ljubljani je rekel, da bo naredil 200 operacij, izvedel jih je 100. Kolega Židan pravi, naj ga kaznujemo. Kako ga boš kaznoval? Kaznuješ ga lahko samo tako, da zdaj, ko se bo prijavil spet za 200 operacij, bomo rekli, da ne verjamemo, da jih boste naredili, ker ste jih prejšnjič samo sto, in vam damo za sto. Itak pa vsak sklene pogodbo in je plačan šele po realizaciji. Torej je problem samo, da je zasedel teh sto operacij, ki bi jih naredil nekdo drug. In kaskadni sistem pomeni to, da bo klinični center potem pa rekel oktobra, ja poglejte, pardon, mi ne moremo tega narediti. Zdaj naj pa v enem mesecu nek koncesionar, zasebnik naredi čudež! Ga ne more narediti. Zato nasprotujem temu in mislim, da je čisto ustrezna rešitev, tako kakor je v zakonu, in da ne rabimo nobenih dodatnih ovir, da ne bi mogli teh 60 milijonov dati v sistem, da dejansko na hitro odpravimo te čakalne vrste, ki jih gledamo vsi skupaj že leta in za katere nismo našli nekega prvega načina, da jih odpravimo. Mislim, da je nacionalni razpis pravi način in da ne potrebujemo še nekih dodatnih ovir, ki jih hočete vnesti s kaskadnim sistemom. Ker kot sem rekla, pred tremi leti, štirimi, ko ste vi pripravljali nacionalni razpis, tega niste predlagali, seveda ker ste vedeli, da je to še ena ovira.
Hvala lepa. Še kolega Jože Horvat v imenu [[…]] Postopkovno, kolega Dejan Židan.
Poglejte, gospod predsednik, obstajamo ljudje, ki ne želimo kršiti poslovnika, in obstajajo drugačni ljudje. Gospa poslanka je vodila z mano polemiko, jaz ne morem voditi nazaj, ker se ne sme po poslovniku. Želim pa, da tiste, ki spoštujemo poslovnik, ki spoštujemo pravno ureditev, da nas zaščitite. Takšne stvari je potrebno prekiniti in prosim, da v bodoče to počnete. Ne morem odgovarjati, ker ni dovoljeno voditi polemike, ko obrazlagamo glas. Hvala.
Ne, kolega Dejan Židan, ne strinjam se z vami. Mislim, da je kolegica Jerajeva pač povedala, zakaj ne bodo glasovali o tem amandmaju, seveda, na širši način, ampak vendarle je bilo v okviru dopustnega. Kolega Jožef Horvat ima še v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Mi bomo glasovali proti temu amandmaju. Zakaj? Zato, ker spoštujemo svobodo izbire zdravnika. Tukaj ne gre za kaskadno svobodo, ampak gre za svobodo izbire zdravnika. Imamo namreč tudi Zakon o pacientovih pravicah, nimamo zakona o kaskadnih pacientovih pravicah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Vidim pa, da je nekaj interesa v lastnem imenu, zato bom sprožil prijavo za listo. Prosim, da se prijavite. Prvi ima besedo mag. Dejan Židan.
Hvala, gospod predsednik. Ne bom vodil polemike z drugimi poslankami in poslanci, želim samo povedati, zakaj bom glasoval za naš predlog. Sam ne ločim med tem, da dajejo zasebniki bolj verodostojne obljube, da dajejo direktorji oziroma predstojnice in predstojniki javnih državnih bolnišnic neverodostojne. V nekem trenutku je vsaka obljuba verodostojna, tako bom vsaki obljubi, ki bo povedala, imamo na voljo 200 kapacitet za operacijo do konca leta 10 ali 20, v nekem trenutku moral verjeti. Drugič. Sam se tudi zavedam, da v preteklih letih to, da se pogosto ni nacionalni program izvršil, je povsem jasno, zakaj; zato ker je bil prepozno razpisan. In če se razpiše sredi poletja program za operacije, nam v resnici ostane samo nekaj mesecev, zato ker kirurgi kljub vsemu v najbolj vročih dneh, če se le da, ne želijo operirati, zato ker je potem postopek celjenja čisto drugačen; bolj zapleten in je več komplikacij. To je razumljivo. Verjamem pa, da če verjamemo v to, da imamo javne državne ustanove, jim imamo, v parlamentarni proceduri je celo nek zakon, ki bi naj dve milijardi evrov financiral v dogradnjo novih, adaptacijo starih državnih bolnišnic. Upam, da vsi razumemo, da bomo želeli te prostore maksimalno zapolniti, ker drugače je to stran vržen denar. In potem je povsem jasno, da bomo skušali zapolniti tako, da jim damo dodaten program. Dodaten program se pa da tudi preko nacionalnega razpisa, da se jim da prednost. Povsem jasno pa je – in to pa tudi sam zahtevam –, tudi sedaj ko bom glasoval za predlog za kaskadni sistem, da tisti, ki podpiše pogodbo ali ki da ustno ali pisno zavezo, da bo nekaj naredil, to mora narediti. Če tega ne naredi, sem prvi, pa mi je čisto vseeno, ali je to zasebni izvajalec, ali je to javni, državni izvajalec ali pa je izvajalec iz tujine, da je sankcioniran, če tega ne naredi, ker gre za paciente, ki jim je potrebno pomagati. Torej, glasoval bom za kaskadni sistem, zato ker je tudi to del ohranjanja javnega zdravstva. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Kaskadni sistem, ko ga nekdo razpiše, pomeni zelo jasno, da ko razpiše in dodeli programe za skrajševanje čakalnih vrst, mora predhodno seveda od izvajalca tudi zahtevati naslednje podatke: koliko ima prostih kapacitet, koliko ima timov, da bo to sploh lahko izvajal, in kar je še bolj pomembno, ko se podpiše pogodba in se dodelijo programi, mora nekdo ne celo leto spati, tako kot so spali nekateri, ko so se pripravljali na drugi val epidemije, ampak mora nadzorovati in spremljati, kako se izvaja mesečno. Kar pomeni, da tisti trenutek, ko – seveda, če imaš temu primerno pogodbo tudi podpisano – nekdo ne izvaja dosledno z načrtom, se pravi izvajanje programa skrajševanje čakalnih vrst, se seveda temu primerno, in to s klavzulo, določbo, z odložnim pogojem se vse da urediti, če je seveda tudi interes, preprosto prestavi na tistega, ki to lahko izvede brez ponovnega razpisa. Zato zavajanje, da nekdo ne bo mogel in da bomo na koncu leta ugotovili, da ni izvedel, je seveda čisti demagoški pristop, ki ima samo en cilj: uveljavljati diskrecijsko pravico za to, da bo nekdo imel moč deliti poljubno interesu, tako kot bo seveda on ocenil, svojim prijateljčkom, svojim zvezam. Tudi tisti, ki bi želeli in bodo imeli proste kapacitete, preprosto tega ne bodo dobili, če ne bodo v dobrem odnosu z ministrom, z državno sekretarko oziroma tistimi, ki bodo nenazadnje tudi nadzorovali celoten postopek. Zato je potreben kaskadni sistem, jasen razpis, jasna merila in kriterij in seveda tudi pogodba s skrbniki, ki bodo nadzorovali celoten sistem. Če tega nismo sposobni, potem, oprostite, zaprimo vrata in se nehajmo iti nacionalne razpise!
Hvala lepa. Besedo ima kolegica Anja Bah Žibert.
Ja, hvala lepa. Treba je nadzorovati, treba je odvzeti, treba je kaznovati, vse to se je naredilo zagotovo leta 2017, ko je bil nacionalni razpis narejen in je bilo razdeljenega oziroma porabljenega osem milijonov od 36 milijonov. Ko bom imela naslednjič čas, bom zagotovo z veseljem poslušala, kako so bili vsi kaznovani in kaj se je vse naredilo. Zdaj pa, zakaj mi tega amandmaja ne podpiramo. Gre za ukrep dveh let, gre za začasni ukrep in gre izključno za to, da čim prej ljudje pridejo do storitev. Jaz pravim, da je 14 dni ali pa mesec dni lahko za nekoga že predolgo. In zakaj zapletati stvari, ki jih lahko naredimo enostavnejše? Ampak še enkrat, ne bojim se tega, kdo bo izvajal v tem smislu, ali javni zavodi ali tisti, ki imajo koncesijo, ali tretji. Jaz se bojim, da nikogar ne bo, ki bo z lahkoto izvajal, ker imamo premalo kadrovske moči v državi. Samo upam, da bomo s tem razpisom vendarle naredili korak naprej in da ne bomo na koncu ugotavljali, da kljub razpisu še vedno nismo porabili vseh sredstev, ki bi jih lahko. Zato si tudi sama želim, da bo ministrstvo naredilo vse, da bo ta sredstva delilo z odgovornostjo tistih, ki se bodo na razpis prijavili. Vsekakor pa te kaskadnosti v tem smislu ne podpiram, ker samo zavlačuje že tako predolg čas.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala. Ne bom polemiziral, ampak saj je kolegica pred mano že povedala bistvo. Če imamo mi premalo kadrovskega potenciala v državi, ne mi potem zavajati ljudi, da bomo izbirali zdravnike. Osebnega zdravnika imam v Cerkvenjaku, ker ga v tistem trenutku v Mariboru nisem mogel dobiti. To je isto, kot da bi vi iz Ljubljane, ne vem, v Unec hodili k osebnem zdravniku. Neka kolegica, ki je hotela polemizirati z Dejanom – mi nimamo samo en klinični center; imamo dva, ki sta tudi univerzitetna klinična centra. Sestavni del študija medicine, študija zdravstvene nege, študija klinične farmakologije, študija klinične psihologije pa še kaj sem pozabil, je klinika. Tudi zaradi tega mi rabimo tam pogone. Mi pa v kliničnem centru v Mariboru sedem let nismo izvajali nekih operacij, ker nekomu to v Kliničnem centru v Ljubljani ni odgovarjali. Pa je bila takrat in Janševa vlada in vaša vlada in naša vlada in še kakšna vlada. Mi na področju ortodontije imamo kažin, kjer je neka familja, mimogrede ljubljanska, držala te specializacije. In tu je sedaj vprašanje, kdo se bo šel in kje se bo šel politike slovenskega javnega zdravstva. Glasoval bom »za«.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 44. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Levica in LMŠ k 40. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Jani Möderndorfer.
Ta amandma in predlog seveda govori predvsem o tem, da bodo nekateri retroaktivno za nazaj dobivali dodatek za delo, ker jih je Vlada prepoznala, da so bili zelo pomemben faktor v času covida. Gre med drugim tudi za direktorje mestnih uprav, z dodatnim amandmajem so bili včeraj dodani še načelniki upravnih enot in funkcionarji. Sam osebno sem večkrat povedal, da nimam popolnoma nič proti, če dobivajo dodatke seveda nekateri, ki sodelujejo v tem procesu. Se pa sprašujem – in zato tudi podpiramo v LMŠ takšen predlog –, se sprašujem, kako to, da so, recimo, pozabili pa v Vladi in koaliciji na gasilce. Recimo, danes je bivši govorec gospod Jelko Kacin povedal, da bodo gasilci eni glavnih, ki vse poznajo v Sloveniji, povabili na cepljenje in ne vem kaj še vse. Ampak konstantno se na njih pozablja. Še več! Ta ista vlada proti njim, seveda – sedaj imajo celo opozorilni štrajk, ker se noče z njimi uskladiti in seveda urediti, da bi tudi oni dobivali dodatek. In to je ta neenakost in nepravičnost, ki se je ta vlada gre konstantno. Zato seveda podpiramo ta amandma v predlagani obliki. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 43. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 40. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 13. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandmaja sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Levica, LMŠ, SAB in SD k 41. členu. Obrazložitev glasu Miha Kordiš v imenu poslanske skupine.
Še tretja določba, kako mehko privatizirati slovenski javni zdravstveni sistem na način, da javno zdravstvo izčrpavaš, ne daš mu primernih investicij, denarja in kadrov, resurse pa usmerjaš med zasebnike. 41. člen govori o tem, da se programi, ki jih javni zdravstveni zavodi, predvsem bolnišnice, v epidemiji niso mogli izpeljati, prenesejo na zasebnike. Seveda bolnišnice, logično, svojih rednih programov in posegov niso mogle izpeljati, ker so nas varovale v razmerah epidemije covida-19. Zasebniki, na drugi strani, so večinoma sedeli ob strani in situacijo spremljali zgolj kot opazovalci. In to javno zdravstvo, ki nas je zaščitilo celo na najvišjih vrhovih epidemije covida-19 kljub drastičnim razmeram, v katerih se je v luči preteklega privatiziranja znašlo, bo sedaj nagrajeno z ne več sredstvi, več investicijami, dodatnimi programi in kadrovskimi spodbudami, ampak s tem, da se jim bo ravno te programe in finance, ki s programi gredo, odvzelo pa preneslo na zasebništvo. Gospe in gospodje, to se dogaja v pričakovanjih na četrti val delta seva, ki naj bi nas dodobra opljusknil v jeseni. Pa smo že v preteklih valovih covida-19 videli, da se v državah, ki so stavile na zasebni zdravstveni sistem, da se je tam epidemija odvila najhuje, ker so se zasebniški zdravstvenimi sistemi sesuli kot hišica iz kart, in tudi pri nas je bilo javno zdravstvo tisto, ki nas je v epidemiji ščitilo. Javno zdravstvo, javne bolnišnice so bile tiste, ki so epidemijo nosile, ne zasebniki! A vlada Janeza Janša bi jim še to malo denarja, malo sredstev, kolikor ga sploh imajo v primerjavi s tem, kakšne potrebe državljank in državljanov bi morale zadovoljiti, odvzela in jo namenila raznim deoojem, espejem, ki ne delajo za zdravje kot človekovo pravico, ampak delajo iz zdravja biznis. Mi predlagamo, da se ta privatizacijski prenos programov iz javnih bolnišnic na zasebnike izčrta iz Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva. Ta ukrep ni ne nujen niti ne zares na področju zdravstva, prej na področju biznisa, na račun zdravja državljank in državljanov.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. No, to je ena tistih določb, zakaj je treba biti pozoren pri odločanju, in seveda je ta amandma eden bolj pomembnih v tem zakonu, čeprav na videz zgleda nepomemben. Dejstvo je, da ta vlada se zaveda, da če želi to početi, lahko v bistvu to počne že z obstoječim Zakonom o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, kjer je zelo jasno in natančno opisano, kdaj in na kakšen način se zdravstvene storitve plačujejo, kako se podeljujejo programi, in kar je še bolj pomembno, kdaj jih lahko tudi odvzameš. Za to določbo, zakaj se je izjava pojavila v tem zakonu, pa je več kot jasno, da išče pravno podlago za nekaj, kar na koncu zdravstvena blagajna sploh ne bo mogla narediti, ker ne bo imela pravne podlage. Seveda, če bi mi imeli splošno razpravo ali pa vsaj en normalen postopek, bi mi imeli že na Odboru za zdravstvo tudi predstavnika oziroma novo direktorico zdravstvene blagajne, ki bi nam zelo jasno in na glas povedala, da, prvič, se Vlada z njo – z zdravstveno blagajno – sploh ni niti pogovarjala, še manj pa uskladila okoli te določbe, in kar je še bolj pomembno, tudi če bo sprejeto, se to ne bo moglo izvajati na način, kot si je predstavljala ta vlada. Razen če bo direktorica zdravstvene blagajne podpisala nezakonit postopek. In to bo še prav zabavno gledati, kako se ta vlada na nezakonit način seveda spušča na polje, ki pravzaprav poskuša legalizirati nekaj, kar je nezakonito, vendar ne bo šlo. Namreč dejstvo je, da mi imamo zakon in vse podzakonske akte, ki jasno in natančno določajo pravila igre, kako se plačujejo zdravstvene storitve tako v javnih zavodih kot pri koncesionarjih. In tukaj se vidi ta pohlep oziroma na način, o katerem ves čas govorimo, kako se dogaja v bistvu ta tihi, počasen prestop na drugačen sistem, brez da bi spreminjali zakon. To je izredno nevarno početje. Vsi, ki ste prebrali ta člen, na prvi pogled je resnično nerazumljivi in deluje tako enostavno; aha, naredili bomo nacionalni razpis, sedaj pa rabimo še malo podlago, da bomo to tudi izpeljali. Oprostite, draga Vlada in koalicija, spuščate se v polje nezakonitega. Mi bomo takšen predlog podprli prav iz teh omenjenih razlogov.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan v imenu poslanske skupine.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Tudi Socialni demokrati bomo seveda podprli ta predlog, da se briše ta člen, ki v resnici sploh ni potreben. Kar je najbolj zanimivo, je to, da je to tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje povedal. Mi že sedaj imamo možnost, da po regelcih prenašamo programe, če v eni ustavni niso izvršeni, na drugo ustanovo. Torej gre za nepotrebnost in hkrati gre za podtikanje. Rad bi še nekaj povedal. Mi smo lahko do zavoda kritični, vendar tisto, kar marsikdo tako zelo nerad sliši v tej državi, je pa naslednje; da denar, ki ga zavod zbere, menedžira z nekim stroškom 1 in nekaj odstotka, vse ostalo gre nazaj v zdravstvo. Če pa menedžirajo denar dopolnilne zdravstvene zavarovalnice, ne samo da jim ostane 62 milijonov, kar so poskušali prikriti na rezervacijah, in da ustvarjajo dobiček 16 milijonov, težava je nekje drugje. Oni za svoje delovanje porabijo več kot 8 odstotkov zbranega denarja, ki ne pride nazaj v zdravstvo. Ta zavod, ki je pa sam povedal, pustite sistem takšen, kot je, in ne nepotrebnih stvari uvajati preko 41. člena, pa dela z nekaj več kot enim odstotkom, v narekovajih, marže. To je njihovo delo. V bistvu je to res eno kukavičje jajce, ki je enostavno nepotrebno. Če bi šlo za to, da bi želeli sistem spreminjati, bi morali priti v neki javni razpravi pa ljudi vprašati, ali želite sistem spreminjati, ne pa podtikati in s podtikanjem na tiho v ozadju poskušati spreminjati sistem javnega zdravstva v Sloveniji. To je enostavno je nedopustno in zato bomo glasovali Socialni demokrati za naš člen, za naš predlog, ki briše nepotreben člen. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V lastnem imenu kolega Cigler.
Hvala lepa. Amandma bom podprl, ker genialna ideja je, da se javnim zavodom, ki so jim bili v skladu s splošnim dogovorom dodeljeni programi, te programi potem odvzamejo, v kolikor niso bili izvedeni. Namreč, pomembno je – po mnenju Vlade in koalicije seveda –, da se javne zavod, ki so nosili največje breme covidne krize, kaznuje tako, da se jim ti programi odvzamejo in prenesejo privatnikom, pri katerih bodo pa itak delali ljudje, ki so bili dopoldne zaposleni v javnih zdravstvenih zavodih. Poglejte popolni absurd! Na Komisiji Državnega sveta je predstavilo tudi mnenje Zdravniške zbornice o tem 41. členu, do katerega je tudi ona zelo kritična. In sicer Zdravniška zbornica Slovenije pravi, da 41. člen predloga zakona ocenjuje kot problematičnega, ker je zaradi osredotočenosti na zdravljenje akutnih zdravstvenih stanj med epidemijo covida-19 ob hkratni skoraj popolni ustavitvi izvajanja programov na ravni specialistične dejavnosti že sedaj znano, da določeni specialistični programi na ravni bolnišnic ne bodo realizirani. Ni se dalo realizirati, ker so se ukvarjali s covidom, za kar se je vsak izmed nas poslank in poslancev zdravnikom, zdravstvenemu osebju zahvaljeval, sedaj jih pa kaznujemo, da jim odvzemamo programe. Zadeva je absurdna in ne vem, zakaj tukaj ne zaupate gospe Beovićevi, direktorici Zdravniške zbornice, ki je to povedala, kot ste ji zaupali takrat, ko je vodila posebno strokovno svetovalno komisijo. Od kod ta dvoličnost? Zato bom ta amandma absolutno podprl.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 50. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 19., 38. in 40. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih k drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Jani Möderndorfer.
Zakon o interventnih ukrepih je v resnici bil pomemben zaradi nekih določenih določb, s katerimi je tako Vlada na nek način omogočila, da se marsikatera pozitivna stvar izboljša, vendar je ta isti zakon uporabila tudi za tisto, kar dela ta zakon slab, v resnici na nek način celo nezakonit; to pa je, da je na podlagi intervencije tudi po opozorilu Zakonodajno-pravne službe v resnici začela spreminjati določene ukrepe in to ne kot začasne, interventne, ampak kot trajne – to je v prvi vrsti nedopustno – in seveda na ta način tudi omogočila, da se ureja samo parcialno določene skupine. Iz tega razloga takšnega zakona ne moremo podpreti in ga tudi ne bomo podprli. S tem seveda tudi jasno dajemo sporočilo Vladi, da se naj vzdrži in zaustavi svoje nezakonito početje, kajti takšen zakon bo slej kot prej tudi zaradi določenih sprememb pripeljal do situacije, da bomo imeli kaos, nerazumevanje in nove tožbe oziroma presoje pred Ustavnim sodiščem in seveda nezakonitost.
Hvala lepa. Še kdo v lastnem imenu. Še kdo v imenu poslanskih skupin? Ne. V lastnem imenu kolega Lenart.
Hvala lepa. Poleg tega, da zakon z ukrepi posega v človekove pravice in krši ustavo, ne morem podpreti zakona tudi zato, ker zakonu manjkajo ukrepi, da bi bolje izkoristili obstoječi sistem javnega zdravstva. Poglejte, vsako podjetje, ki želi biti konkurenčno na trgu in poslovati z dobičkom, mora skrbeti, da so odpravljena ozka grla, da so izkoriščeni stroji, oprema in kadri. Šele nato vključuje zunanje izvajalce. To je zakon ekonomije in konkurenčnosti. Samo dva primera. Kranj ima sodobni ultrazvok že dve leti, v dveh letih pa niste uspeli pripeljati zdravnika iz Srbije, da bi lahko na tej napravi delal. Slovenj Gradec ima pa gama kamero zastarelo, ima pa dober tim, kader, poglejte, in v obeh primerih ustvarjamo nepotrebne čakalne vrste, saj moramo paciente pošiljati v Ljubljano, Jesenice, v Slovenj Gradcu pa v Maribor, Celje in pa Ljubljano. Ne vidim teh rešitev in tudi ne, da se bi tukaj odpravljalo. Ker dajemo prednost zasebnemu zdravstvu, zasebnikom pred obstoječo racionalizacijo javnega zdravstva, še posebej poslabšujemo situacijo, saj zasebniki imajo svojo opremo, zdravstveni timi pa zaradi tega zakona in teh nesorazmernih ukrepov izgubljajo motivacijo in tukaj se bo problem še poglabljal. Nismo se lotili problemov na pravi način.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 25. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda – z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nalezljivih boleznih v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 6. 7. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LMŠ k 2. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postanejo amandmaji k temu členu pod številko 2 do 4 brezpredmetni. Obrazložitev glasu Tina Heferle v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. V Poslanski skupini LMŠ vlagamo ta amandma predvsem zato, ker se nam zdi ta 2. člen v noveli zastavljen bistveno bistveno preširoko in ne sledi temu, kar nam je naložilo Ustavno sodišče v ustavni odločbi. Namreč, po tem členu bo lahko Vlada Republike Slovenije po svoji lastni presoji, pri kateri ne bo vezana na nobeno epidemiološko stroko – vsaj ne vezana v smislu upoštevanja njihovega mnenja –, seznam nalezljivih bolezni, zaradi katerih se lahko izvajajo določeni ukrepi v skladu z Zakonom o nalezljivih boleznih, širila tako, da bo preprosto neko bolezen – se pravi zakon govori, ko bo nevarnost nekih drugih nalezljivih bolezni takšna, da bo Vlada ocenila, da je pa preveč nevarna – to bolezen preprosto zapisala v ta seznam taksativno naštetih boleznih. In v tem primeru bo lahko sprejemala takšne omejevalne ukrepe, kot smo jim bili priča v tem letu. Za nas se zdi to bistveno bistveno preširoka dikcija in Vlada si s tem zakonom oziroma s tem členom daje sama sebi s podporo vladne koalicije v tem parlamentu, preširoka pooblastila. Po našem mnenju bi bilo bolj pravično oziroma bolj v duhu ustavne odločbe besedilo zakona, ki bi govorilo, da Vlada v primeru, ko oceni, da bi tudi neko drugo bolezen, nalezljivo bolezen, dodala na ta seznam, ki omogoča sprejemanje takšnih omejevalnih ukrepov, bi morala Vlada, seveda na predlog NIJZ, prepustiti odločanje Državnemu zboru. Namreč, mi smo predstavniki ljudstva, neposredno izvoljeni in edino v tej hiši se lahko odloča, ali se bo človekove pravice, kot je svoboda gibanja, svoboda združevanja, omejevalo, na kakšen način se jih bo omejevalo in za koliko časa se jih bo omejevalo. Zato je naš amandma v tem duhu, da se nekako zajezi ta neobvladljiva moč Vlade, da samostojno odloča o takšnih ukrepih, in po našem mnenju je edino prav tako, zato bomo v Poslanski skupini LMŠ seveda glasovali za ta amandma.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan v imenu poslanske skupine.
Hvala. Moram povedati, da je člen, tako kakor je napisan, je nevzdržen. Namreč, to je člen, ki govori, kaj je razlog, da se lahko začno izvajati v državi posebni ukrepi, izredni ukrepi, ki posegajo v ustavo. Napisan je pač na nek način v nedoločni obliki. Namreč to, kar je našteto, pusti odprto in potem pusti odprto strokovni skupini, ki Vladi predlaga in da Vlada avtomatsko na svojo pobudo ta člen razširi. Recimo, če povem zelo poenostavljeno, lahko pač strokovna komisija z gospodom Krekom na čelu oceni, da je tudi gripa tako zelo nevarna, da se jo uvrsti, da je zaradi te gripe potrebno državo zapreti. Seveda govorim banalno, čeprav v praksi pri nas se marsikaj tudi banalnega realizira. Mi mislimo, da seveda je prav, da ima izvršilna veja oblasti možnost, da če pride do novega stanja, odreagira hitro. Državni zbor seveda ne more odreagirati v nekaj urah. Je to nek proces. Mi dajemo pravico izvršilni veji, da odreagira hitro. Mora bito pa to časovno omejeno. Naš predlog je, da je hiter odgovor lahko časovno omejen na maksimalno mesec dni. Od tu naprej pa mora biti povsod prisotno soglasje, ne samo seznanitev, soglasje Državnega zbora. Torej, vemo, da je včasih potrebno odreagirati hitro, zato možnost hitrega odreagiranja tudi dopustimo. Vendar, ker gre za kriterije, kdaj se lahko uporabljajo posebni ukrepe, mi ne moremo dopustiti odprtega člena, ker po našem mnenju takšen člen neposredno ogroža za nedoločen čas ustavne svoboščine. Zato seveda govorim o tem, da bomo mi podprli amandma, ki smo ga sami predlagali, bomo podprli pa tudi druge amandmaje opozicije, ki gredo v isto smer. Od tega, kako bo glasovano pri teh amandmajih, je pa zelo zelo odvisno, kaj se bo dogajalo sploh z zakonom. To je zakon, ki če bo nepravilno danes izglasovan, po našem mnenju ogroža temelje demokratične vrednote v tej državi, zato bomo glasovali proti. Glasovali bomo za amandmaje. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine LMŠ pod številko ena. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 47. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k 2. členu pod številko dve. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja k temu členu pod številkama 3 in 4 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 47. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SAB k 2. členu pod številko tri. Aja, še eno opombo preberem. Torej, če bo ta amandma sprejet, postane amandma k temu členu pod številko 4 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 47. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 2. členu pod številko 4. Kolegica Janja Sluga v imenu poslanske skupine.
Ja, hvala lepa. Zdaj smo glasovali o celi vrsti amandmajev opozicijskih poslanskih skupin, ki so vsaka na svoj način poskušale omejiti to široko polje arbitrarnosti, ki si ga je kljub vsemu dopustila Vlada. Ustavno sodišče je jasno povedalo, da je ta arbitrarnost in ta samovolja Vlade pri Zakonu o nalezljivih boleznih k temu 39. členu absolutno preširoka. Treba je seveda odkrito priznati, da teh 11 odstavkov novega člena v primerjavi s tem, kar je bilo prej, seveda pomeni nek korak naprej, vprašanje pa je, ali je to zadosten korak naprej. O tem soditi v tej hiši ne moremo, o tem sodi tam sosednja hiša, ki bi v resnici morala tudi v tem trenutku povedati, ali je to zadosti ali pač ne. Ker seveda ni nobene volje bilo izkazane do sedaj, da bi se kakorkoli poslušalo opozicijo, če že ne zaradi drugega zaradi vseh izkušenj, ki jih imamo iz bližnje preteklosti, kako so se ukrepi sprejemali, kakšne učinke so imeli, v kakšni zmešnjavi smo bili, kako smo lahko zadnjič na seji ene preiskovalne komisije poslušali člane Svetovalne skupine za covid-19, ki so zelo jasno povedali, da stroka ni bila upoštevana pri sprejemanju ukrepov, da je bila cela vrsta ukrepov, ki jih je stroka predlagala, ki jih Vlada ni upoštevala, in tudi obratno. Zato smo tudi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev vložili amandma na ta člen, ki se zgleduje po rešitvah, ki jih poznajo v drugih državah, ki torej pravi, da je potrebno hkrati s sprejemanjem ukrepov opraviti tudi seznanitev na pristojnem delovnem telesu Državnega zbora. Zakaj? Zato, da imajo tako stroka kot tudi poslanci in širša javnost priložnost slišati argumente stroke, argumente Vlade, kakšne ukrepe, zakaj, kako bodo učinkovali, zakaj so potrebni, zakaj bi se jih morali ljudje držati, kje je Vlada sledila predlogom stroke, kje je Vlada stroko povozila. To ima javnost pravico, to imamo tudi poslanci v tej hiši pravico in ne, da šele po tistem, ko Vlada te ukrepe sprejme, tudi poslanci naslednji dan o njih beremo v časopisih.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 3. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postanejo amandmaji k temu členu pod številkami 2 do 4 brezpredmetni. Kolegica Tina Heferle v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Smo že pri petem amandmaju opozicije, ki jih bojda še do včeraj zvečer za nekatere ni bilo, ampak predvsem je ta 3. člen pomemben, ko govorimo o tej noveli, ker je najbolj škodljiv. Zakaj? V tem členu si Vlada nekako uzurpira vse, kar je možno, ko govorimo o tem, ko se sprejemajo omejevalni ukrepi v času epidemije. Namreč, Vlada bo v tem členu lahko zopet po svoji prosti oceni, po svoji prosti presoji odločala, kateri ukrepi, ki bodo omejevali človekove pravice, bodo veljavi v katerem času, koliko časa; in še več. V tem členu se je zgodilo natanko to, kar je minister Hojs ob odločitvi Ustavnega sodišča napovedal; tisto, kar so delali leto dni z odloki, z neustavnimi odloki, so preprosto pretopili v besedilo zakona, si tako nekako zagotovili zakonsko podlago, niso pa si zagotovili legitimnosti. Namreč vsi ti omejevalni ukrepi, tudi prepoved gibanja v določeni razdalji od bivališča, recimo, ali pa prepoved gibanja v določenih urah v dnevu, vsi ti ukrepi so v prosti presoji. Samovoljno in arbitrarno bo Vlada odločala o njih; in še več, ta člen je zapisan tako, da uporablja zelo široke pojme, kot so, »Vlada lahko odredi zlasti takšne ukrepe,« in so potem našteti. Lahko pa se bo Vlada odločila tudi odrediti katerekoli druge ukrepe, ki pa jih ta zakon izrecno ne omenja. Torej, glede na pretekle izkušnje iz zadnjega leta in glede na napovedi, ki jih je ta teden dal gospod premier, da bo država v jeseni ponovno popolnoma zaprta v primeru nazadostne precepljenosti, nam ta člen lahko požene strah v kosti. Vprašanje, kaj nas čaka pod to vlado, kakšne odločitve, kakšne omejitve, in zato smo v Poslanski skupini LMŠ predlagali amandma, ki ta člen bistveno, bistveno oža, omejuje vladno moč pri odločanju o omejevanju človekovih pravic, in edino prav je tako, kajti tudi odločba Ustavnega sodišča nam to narekuje. Jasno so povedali sodniki, da Vlada ne sme biti tista, ki odloča o omejitvah človekovih pravic, zato bomo ta amandma podprli.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan v imenu poslanske skupine.
Bom spregovoril o 3. členu, o konkretnem in ostalih amandmajih. Ta člen je tisti – kateremu seveda Socialni demokrati nasprotujemo –, ki omogoča, da Vlada na podlagi nejasnih kriterijev določi izredne razmere, temu lahko rečemo tudi izredni režim, izredne razmere, izredne ukrepe, za nedoločen čas. V samem zakonu se seveda sklicujejo na stroko in ravno, ko se pogovarjamo o stroki, vidimo, kaj se dogaja. Iz skupin se umaknejo ljudje, ki imajo hrbtenico, ostanejo kimavci, pa še ti niso vedno upoštevani. Torej člen in zakon, tako kot je sedaj napisan, omogoča neposreden prehod v avtoritativno diktatorsko državo, saj nobena vlada, ampak res nobena vlada ne bi smela imeti možnosti, da za nedoločen čas v svoji državi na nek način izvede in vzdržuje izredne ukrepe, izredno stanje. Mi s predlogi, s katerimi gremo, seveda želimo Vlado močno omejiti. Zavedamo se, da v nekem trenutku, ko je potrebno odreagirati hitro, mora imeti vlada kot izvršilna oblast, ki ima možnost odreagirati v realnem času, pristojnost, da odreagira, ampak za zelo omejeno obdobje. A je to pravi čas 7 dni, 14, 30 ali 60, je seveda stvar debate, mora pa biti omejeno. Ne more imeti vlada pristojnosti za nedoločen čas, da na podlagi nejasnih kriterijev razglasi izredne razmere zaradi izrednih ukrepov, zaradi bolezni, ki še niti niso vpisane v listo bolezni, zaradi katerih je sploh mogoče izvajati ukrepe. Mi z našim amandmajem to pravico omejujemo in upam, da bo amandma sprejet. Seveda bomo glasovali »za«. Če bo to izglasovano, bo še vedno izrazito dosti pomislekov zaradi prejšnjega člena, ki ni bil izglasovan. Tudi v tem trenutku bo verjetno potem stanje, da je zakon sam po sebi ustavno sporen, kar pa mora seveda presoditi Ustavno sodišče. Ampak če pa tega sedaj ne izbrišemo – in zato bomo glasovali za amandma –, pomeni, da se v bistvu daje konkretni vladi in vsem prihodnim vladam. Potrebno pa se je zavedati, da se bo čez nekaj mesecev parlament obrnil. Ljudje, ki smo sedaj opozicija, bomo bili takrat koalicija in obratno. [[oglašanje iz dvorane]] In seveda se sprašujem, ali želite, da ima potem nova koalicija možnost, da za nedoločen čas razpiše izredne razmere. Čeprav tista koalicija bo takšna, da tega tako in tako ne bi naredila. Torej ne odločamo o konkretni vladi, konkretni opoziciji, konkretni koaliciji. V nobeni državi vlada ne sme imeti, pa kdorkoli je na oblasti ali pa v opoziciji, pravice, da za nedoločen čas na podlagi nejasnih kriterijev razglasi izredne ukrepe in s tem izredne razmere. Zato bomo glasovali za člene opozicije, predlog amandmajev opozicije Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Ne. Kolega Nik Prebil, želite še vi besedo? V imenu poslanske? [[oglašanje iz klopi]] Še kdo v imenu poslanske? [[Ne.]] V lastnem imenu, Nik Prebil.
Hvala lepa, predsednik. Moram se pri temu amandmaju oglasiti. Namreč 3. člen, ki je predlagan, je zelo sporen. Namreč omogoča prevelike možnosti vladi. Kolege tukaj bi vprašal, če vejo, kaj je splošno ustavno načelo sorazmernosti. Tisto načelo, ki govori o tem, da so temeljne in pa človekove pravice nad vsem, torej te pravice so neodtujljive. In s tem načelom, ki prepoveduje prekomerne posege države tudi v primeru, ko ta zasleduje legitimen cilj, torej varovanje zdravja, je potrebno imeti določene varovalke. Čez te varovalke gre vedno in zgolj samo Ustavno sodišče s testom sorazmernosti. Torej preko strogega testa presoja, ali so želje Vlade ali pa tudi Državnega zbora ustrezne do te mere, da lahko poseže v človekove pravice. Člen, ki je zdaj napisan, tega testa ne bo prestal nikoli. To vam zdaj povem in ta test bo šel še enkrat v presojo na Ustavno sodišče. Zato v LMŠ vlagamo amandma, ki bi to zadevo črtal. Torej te nevarne, sporne in dokazano neučinkovite ukrepe Vlade, ki so se pokazali v več kot 4 tisoč smrtih v tem drugem valu. In pa ključen predlog LMŠ torej, da v kolikor bi bilo potrebno seveda takšne stvari zamejiti, je odločanje o tem samo na Državnem zboru z večino vseh poslancev. To je pravzaprav edini mogoč demokratičen proces, ki bi lahko omejil človekove pravice. Kot rečeno pa amandma Poslanske skupine LMŠ, torej naš amandma, ki smo ga vložili, podpiramo in bom glasoval »za«. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 47. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k 3. členu pod številko dve. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja k temu členu pod številkama 3 in 4 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 47. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SAB k 3. členu pod številko 3. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma k temu členu pod številko 4 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 47. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 3. členu pod številko 4. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 25 in proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin LMŠ, SD in nepovezanih poslancev k 6. členu. Kolegica Tina Heferle v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. V tem primeru v Poslanski skupini LMŠ predlagamo črtanje tega člena. Namreč smo mnenja, da ureditev abolicije, kar je predmet tega člena, ne sodi v takšen zakon, kot je Zakon o nalezljivih boleznih, in predvsem ne sodi to v prehodne in končne določbe, kamor ste to vi uvrstili. Moti nas tudi dejstvo, da urejate samo abolicijo, torej odpravo kazni, za vse tiste prestopke, za vse tiste prekrškarje, ki so bili kaznovani na podlagi teh neustavnih odlokov Vlade. Se pravi za postopke, ki še niso končani, pozabili pa ste na ljudi, ki so bili kaznovani na podlagi neustavnih vladnih odlokov, pa so svoje kazni že poravnali. V tem primeru bi bilo potrebno urediti širšo amnestijo, torej oprostitev kazni za nazaj in povračilo plačnih glob, kar smo v Poslanski skupini LMŠ skupaj z opozicijskimi partnerji predlagali v prav posebnem zakonu. Takšen je po našem mnenju edini pravilen in primeren način za urejanje abolicije in amnestije. Žalosti nas, da v resnici zopet s tem členom kažete na to, da gledate na državljane kot na prvo- in na drugorazredne oziroma jih ne obravnavate pred zakonom enako. Vsi so v enakem položaju samo s to razliko, da nekateri iz takšnih ali drugačnih razlogov niso vlagali nekih pravnih sredstev na izrečene globe; bodisi niso imeli finančnih sredstev za vložitev pravnega sredstva bodisi so pač kot zgledni državljani globo poplačali takoj, ampak ne glede na to jih ne bi smeli postavljati v neenak položaj s tistimi državljani, ki pa do danes še globe, denarne kazni niso odplačali, pa so bili na enaki pravni osnovi kaznovani, in ta pravna osnova je neustavni vladni odloki. Zato bi bilo najbolj elegantno, najbolj pravično, da se ta člen v končnih in predhodnih določbah briše. Namreč v zakonodajni proceduri je že zakon, ki to ureja, tako da niti ne razumem vaše namere; če ste iskreni v vaših namerah, boste pač podprli naš zakon, ki zadevo ureja celovito. V tem primeru pa je najbolj primerno, da se ta člen briše, zato smo v Poslanski skupini LMŠ to tudi predlagali z amandmajem.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42 in proti 46. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanje o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Ne. Obrazložitev glasu, mag. Dejan Židan v imenu poslanske skupine.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Socialni demokrati bomo glasovali odločno proti zakonu, ki ga ocenjujemo kot škodljivega in nevarnega. Nevarnega zato, ker na podlagi nejasnih kriterijev omogoča katerikoli vladi, da uvede v Sloveniji izredne ukrepe in s tem izredne razmere za nedoločen čas. To je po našem mnenju hudi zdrs v demokratični ureditvi katerekoli države, to je način, kakršnega po našem vedenju si vse ostale evropske države niti približno ne zamislijo, da gredo po tej poti in v resnici nas ogroža. Vse skupaj spominja na kuhanje žabe: še malo temperaturo zvišamo pa še malo temperaturo zvišamo in potem se zbudimo v našem primeru in ugotovimo, da nismo več v demokratični ureditvi, žaba pa se ne zbudi, ker je že skuhana. Zakaj je pa ta zakon tudi škodljiv? Škodljiv je po našem mnenju zato, ker seveda – kaj bo naredil? Saj ljudje nas gledajo, berejo, poslušajo. Videli bodo, da je večina v Državnem zboru na predlog Vlade, ki jo tako in tako ne marajo, v proceduro pripeljala in izglasovala zakon, ki jim lahko dejansko ogrozi osnovne ustavno varovane človekove pravice. In to v času, ko si želimo, da ljudje prisluhnejo, da prisluhnejo in naredijo vse, kar je mogoče, da bomo bolj varni jeseni, ko se bomo morali boriti verjetno proti četrtemu valu epidemije. Če mislite, da se bomo lahko borili z grožnjami, z na nek način nepoštenostjo do ljudi, da jim bomo govorili, vi ste odgovorni, hkrati pa jim žugali tako, da jim bolj ne moremo, je pot zgrešena. Nenazadnje, če pomislimo na vsa dogajanja okoli referenduma, vse zdrse, ki več ne morejo biti naključni, to je samo predigra za resno igro, in to so volitve v letu 2022, ob sprejemanju zakonodaje, ki daje Vladi možnost, da razglasi izredne razmere za nedoločen čas, je pred nami temačna prihodnost, če se ne bomo borili. Borili se bomo. Prve resne razgovore bomo imeli na Ustavnem sodišču. Povsem prepričan sem, da odgovor Ustavnega sodišča bo drugačen, kakor mislijo predlagatelji tega zakona. Seveda takrat bodo predlagatelji skriti, nihče ne bo niti izrekel opravičila. Tisto, kar pa bo ostalo, bo pa vznemirjanje med ljudmi, ki bo v resnici povzročilo slabše stanje jeseni med epidemijo, kakor bi ga drugače imeli. To je vse razlog, da bi danes kot odgovorne državljanke in državljani, kot odgovorne političarke in politiki morali glasovati proti temu škodljivemu in nevarnemu vladnemu zakonu. Socialni demokrati bomo odločno glasovali proti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler v imenu poslanske skupine.
Hvala. V Levici bomo glasovali proti spremembam Zakona o nalezljivih boleznih. Pri tem se nam zdi manj pomembno, da je Ustavno sodišče pri početju Vlade ugotovilo določene formalne, torej popravljive, odpravljive nepravilnosti. Bolj pomembno je, da je Vlada skozi celoten čas trajanja uradno razglašene epidemije odrejala ukrepe, ki so bili hkrati neučinkoviti in diskriminatorni. Neučinkovitost Vlade oziroma njene politike so ljudje plačevali z življenji. Vlada je odrejala policijske ure in zapirala meje in prebivalce, vedno bolj tudi v njihove domove, hkrati pa so se zase in za svoje prijatelje umislili cel kup izjem, s katerimi bi lahko privilegiranci nemoteno prehajali zaprete meje, si prirejali poslovna srečanja, jedli prekmurske sendviče in jih zalivali z vodo, odpirali gostilne na privat, se družili, slikali brez mask, torej v nedogled. In medtem ko je bila Vlada zaposlena z represijo in korupcijo, je ta ista Vlada: prvič, sredi najhujšega epidemije puščala odprte tovarniške hale s tisoči delavci na kupu. Drugič, dopustila, da razpade sistem sledenja in izdajanja odločb o okužbi. Tretjič, določila, da ne bo izplačevala polnih nadomestil za okužbe na delovnem mestu. Četrtič, zapirala zbolele v domove za starejše in povzročala tisoče nepotrebnih smrti v DSO-jih. Namesto da bi se lotila epidemija na ključnih mestih, je torej Vlada zgolj stopnjevala omejitve in moralizirala o neodgovornih državljanih. Zato po mnenju Levice, ko glasujemo proti temu zakonu, hkrati menimo, da namesto rokohitrskih posegov v Zakon o nalezljivih boleznih in uničevanju javnega zdravstva, naj zato ta vlada raje odstopi in prepusti upravljanje države nekomu drugemu, ki bo užival zaupanje javnosti, ko gre za skrb za javno zdravje in reševanje koronakrize.
Hvala lepa. Besedo ima Janja Sluga v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Tudi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo nasprotovali temu zakonu. Zakaj? Nekatere stvari sem že v predhodnih svojih obrazložitvah glasu povedala. Zagotovo pomeni opredelitev v 39. členu, kot je predlagana, en mali korak naprej. Smo pa prepričani, da je ta korak nezadosten, da je še vedno neustrezna ureditev sprejemanje ukrepov kar za nedoločen čas, brez vsakih omejitev, brez preverjanja, brez razprave v Državnem zboru, brez tega, da bi imeli možnost soočiti mnenja, da bi imeli možnost preveriti, kaj je dejansko stroka predlagala in česa ni predlagala. Še več, tisto, kar smo predlagali nepovezani poslanci v svojih amandmajih, je šlo točno v smeri, da nikjer ni oviran postopek, da se nikjer časovno ne ovira procedure sprejemanja ukrepov. Še več, da celo se ne meša pristojnosti ene veje oblasti z drugo. Se pravi, nikjer ne bi bilo ovirano, pa tudi ti minimalni popravki niso naleteli na pozitiven odziv in tudi ti amandmaji niso bili sprejeti. Mi ves čas poslušamo, kako se napoveduje četrti val epidemije. Glede na to, da vam je Ustavno sodišče zelo jasno povedalo, da je zakon protiustaven in da ga je potrebno urediti, da vam je dalo jasno lekcijo tudi pri tem, kako so se predpisovale kazni na podlagi protiustavnih odlokov, bi bilo pričakovati, da bi resno voljo pokazali tudi z ureditvijo Zakona o nalezljivih boleznih na takšen način, da bi dejansko zdržal vse strokovne in pravne kriterije, da bi predstavljal v nadaljevanju pravo podlago za sprejemanje ukrepov, ki jih napovedujete, ki jih boste očitno zoper sprejemali. Danes smo slišali, da se bodo jeseni že zopet zapirale šole in tako naprej. Ker niti te minimalne odgovornosti ta vlada in ta koalicija ne zmore, bomo temu zakonu nepovezani poslanci nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Tina Heferle v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Tudi v Poslanski skupini LMŠ odločno napovedujemo, da bomo glasovali proti takšnem zakonu. Zakon si je Vlada spisala brez vnaprejšnjih predvidenih kriterijev, na podlagi katerih bi bilo mogoče sprejemati omejevalne ukrepe. Zakon je napisan brez kakršnihkoli pogojev, ki bi morali biti izpolnjeni, da bi se neki omejevalni ukrepi lahko sprejeli. Zakon je napisan, brez da bi Vladi omejeval to njeno odločanje glede veljavnosti omejevalnih ukrepov. In zakon je napisan brez sledi o kakršnikoli implementaciji ustavne odločbe. Če bi bili vaši nameni dobri oziroma da bi bili v pisanju predloga zakona dobronamerni, bi z lahkoto lahko prisluhnili in potrdili kakšen amandma opozicije, ker so šli vsi amandmaji v smeri, da vendarle ohranimo neko legitimnost odločanja, ko gre za sprejemanje teh omejevalnih ukrepov, ki omejujejo ljudi pri gibanju, pri zborovanju in pri drugih človekovih pravicah. Naši amandmaji niso šli v smer, da kar na počez ne sme biti takšnih ukrepov. Ne. Se zavedamo, da epidemija terja ukrepanje, ampak še enkrat, na račun in v imenu epidemije pač ni vse dovoljeno. Vsakokrat bi se moralo posebej tehtati, kdaj in v kakšnih primerih se sprejemajo ukrepi, ki omejujejo človekove pravice. Vsakokrat bi morali posebej oceniti, ali je res nujno potrebno, recimo, prepovedati gibanje po določeni uri zvečer ali se da isti cilj doseči z nekim drugim ukrepom. Skratka, želeli smo vas opozoriti na to, da ne spoštujete tega, zaradi česar je Ustavno sodišče sploh izdalo odločbo in odločilo, da je Zakon o nalezljivih boleznih v tem delu neustaven. Že sedaj v Poslanski skupini LMŠ napovedujemo, da v primeru, če bo ta zakon ugledal luč sveta, in v primeru, da bo izglasovan celo sklep o prepovedi referenduma na ta zakon, napovedujemo, da bomo uporabili vsa demokratična orodja, ki so nam na voljo, da preprečimo uveljavitev tega zakona, ki je škodljiv in ki prekomerno posega v človekove pravice in dela našo družbo vse prej kot demokratično. Danes bomo glasovali proti.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli v imenu poslanske skupine.
Ja, hvala, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, dajmo se pogledati malo v oči in povejmo po pravici, da je ta zakon ena velika žalost. Ena velika žalost! Če grem po vrsti, saj bom malo ponovil zadeve, ampak je prav, da slišite večkrat, ker verjetno ne pride do živega. Prvo kot prvo je škodljiv za Slovenijo in za vse državljane. To je osnova. To je osnova. Ne odgovarja na vse ustavne dileme; in to veste sami. Tudi vi sami v koaliciji veste, da ne odgovarja na vse ustavne dileme. Posega, resnično posega globoko v človekove pravice. In ne si zatiskati oči, ker to točno veste, da je tako. Kar je pa hudo, da nam lahko omeji gibanje, ne da bi bila razglašena epidemija, to je tudi pomembno. Vi s tem, da niti ni razglašena epidemija, komot lahko omejite vse: gibanje na občine, na 200 metrov od hiše, kot smo slišali Beovićevo. Takrat me je prijelo, me je zgrozilo. Skratka mislim, da to je en velikanski zmazek vseh škodljivih Hojsovih in drugih odlokov, in bodimo pošteni in povejmo si reči tako, kakor je treba povedati. Poleg tega je zakon tudi del neke odločitve, če sem dobro razumel, strokovne skupine – SDS strokovne skupine, bodimo pošteni – SDS strokovne skupine, ker to ni strokovna skupina strokovnjakov, so strokovnjaki iz vrst SDS-a –, ki večkrat tudi poleg vsega ni skladna z mnenjem stroke NIJZ-ja. To smo slišali, jasno so nam povedali na zaslišanju v preiskovalki, ki je bila javno odprta za vse, tako da ni nič kaj takega, kjer so jasno eni in drugi povedali, da se ne upošteva enih in drugih navodil. Potem pride tretji, za katerega vemo, kdo je, ki se odloča sam po sebi. In vi zdaj tukaj, kolegi, mislite potrditi praktično ta zakon, ki je resnično škodljiv; škodljiv za celo Slovenijo, škodljiv za vse državljane. To je res žalostno. Toliko, da veste. In če bo to se zgodilo, se bomo sigurno tudi mi pridružili glede ustavne presoje ali kateremukoli drugemu orodju, ki bo lahko preprečilo to zadevo. Toliko z naše strani.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Da.]] Kolega Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Drži, ta virus SARS-CoV-2 je izjemno škodljiv za to državo in za te državljane. Drži. Poslanska skupina Nova Slovenija - krščanski demokrati bomo to novelo Zakona o nalezljivih boleznih podprli. Za kaj gre? Po 26 letih je Ustavno sodišče ugotovilo, da zakon, sprejet leta 1995, v času Drnovškove vlade, ni v skladu z ustavo. Zakon, ki ga bomo sprejeli, po naši oceni Vlado omejuje v njenih ukrepih, predvsem pa Vladi nalaga, da vse svoje ukrepe strokovno utemelji. Se pravi, da posluša stroko. Zdaj, kdo je ta stroka, ali bi morali v zakon napisati imena in priimke, nisem ravno prepričan. Opravičujem pa se na tem mestu v imenu Ustavnega sodišča državljankam in državljanom, ki so nam pisali, meni nekaj prek 300, 400 morda, ki želijo široko razpravo o tem zakonu. Preprosto ni možna, ker nas je časovno omejilo Ustavno sodišče. Naj povem, za tiste, ki niso prebrali odločbe – in takšna je velika večina državljank in državljanov –, odločba je bila objavljena 3. junija letos in Ustavno sodišče nam je dalo 60 dni od datuma objave. Se pravi, neustavnost je treba sanirati do 3. avgusta. Drži? Drži. V tem času preprosto ni možno imeti neke široke razprave. Ko udari virus, je treba ukrepati hitro. Če bomo dolgo parlamentirali, bo zmanjkalo krst v tej državi. Seveda pa tukaj gre pravzaprav za razpravo o trku več človekovih pravic. Morda vas bom presenetil in trdim, ker vse vlade imajo omejen rok trajanja, sem za to, da se ljudje zbirajo, sem za to, da ljudje protestirajo, sem za to, da ljudje protestirajo proti vladi ali pa proti vladam. To je človekova pravica, pravica do zbiranja, pravica do zabave, če hočete, prostega časa in tako naprej. Kako boš protestiral, če si mrtev? Zato najprej prva človekova pravica, to je pravica do zdravja oziroma pravica do življenja in to mi zagovarjamo. In to je samo eden od razlogov, zakaj bomo ta zakon podprli. Hvala lepa.
Spoštovani kolega, nisem vam želel seči v besedo, ampak mi smo poslanke in poslanci in nihče od nas ne more nastopati v imenu Ustavnega sodišča. Vprašal bi vas, ali želi še kdo v imenu poslanke skupine? Kolegica Anja Bah Žibert v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Mislim, da je treba vendarle iti na začetek. Danes sem ničkolikokrat slišala, da sprejemamo zakon. Ne, sprejemamo spremembe zakona. Zakon o nalezljivih boleznih je iz leta 1995 in te stvari so bile opredeljene in zapisane že prej. Dejstvo pa je, da so nekatere stvari postale aktualne šele sedaj, ko smo se soočili z epidemijo, za katero nihče ni vedel, da se bo zgodila. In dejstvo je tudi, da je Ustavno sodišče res verjelo v svojo odločitev in naložilo, da se to ustavno neskladje reši v dveh mesecih. Treba pa je jasno tudi povedati, da Ustavno sodišče ni odločalo tako zelo enostavno. Večkrat je na to temo zasedalo, veliko je bilo tudi ločenih mnenj, ampak kakorkoli že, odločilo je še nekaj; da druga in tretja točka ostajata oziroma se izvajata. Zadeve ni zadržalo, nam pa je naložilo, da nekatere zadeve popravimo. Veste, vsi skupaj se zelo veliko ukvarjamo s človekovimi pravicami, o pomembnosti ene ali druge. Naj vas spomnim tudi na mednarodne pogodbe, tudi to nas ustava zavezuje. In tako imenovana ustava Svetovne zdravstvene organizacije že v preamboli govori, da je zdravje temeljna pravica. Tudi naša ustava pozna, spoštovani, hierarhijo pravic in najvišja hierarhija, najvišja človekova pravica v hierarhiji je nedotakljivost človekovega življenja in sem sodi zdravje. Zato vas prosim, ne zavajajte ljudi, ne govorite o tem, da jim kdo karkoli omejuje, kajti Zakon o nalezljivih boleznih in spremembe so namenjene temu, da se varuje ljudi. Zakon o nalezljivih bolezni govori o tem, da se zaščitijo državljanke in državljani in vsak posameznik pred nalezljivo boleznijo in mogoče tudi na koncu zavarujemo njihova življenja. Nehajmo s tem, da govori zakon in da je zakon namenjen temu, kako se bo nekaj omejevalo. Če je pa kdo v tem prostoru sposoben danes povedati za katerokoli nalezljivo bolezen, dobro danes govorimo največ o covidu, ampak o nalezljivi bolezni, ki je danes ne poznamo, pa jo bomo lahko spoznali čez leto ali dve, da lahko napove vse ukrepe, ki bodo zoper njo pomembne, naj pa prvi dvigne roko. Naj dvigne roko, kdor ve, kaj vse lahko za sabo potegne neka nalezljiva bolezen in kakšne ukrepe zoper njo je možno sprejemati. Kdo ve? Nihče! Matjaž Nemec, super, odlično [[izklop mikrofona]]
Smo pri obrazložitvi glasu, spoštovani kolegice in kolegi. Prehajamo na obrazložitev glasu v lastnem imenu. Ker vidim, da je kar nekaj interesa in dvigujete roke, bom sprožil prijave. Prijave potekajo, prosim, prijavite se. Prvi ima besedo Željko Cigler.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, v Levici se ne bomo pretvarjali, da niso za spopade z epidemijo potrebni tudi omejitveni ukrepi, ampak ti morajo biti sprejeti v skladu z demokratičnimi postopki in tako, da poslušate, kar sogovorniki govorimo, če razumete. Ne pa brez javne razprave in brez možnosti razpisa referenduma, kot to počne sedanja vlada. Prav tako morajo ukrepi veljati za vse enako, biti morajo jasno časovno omejeni, o njih mora obstajati širši politični in družbeni konsenz, ne to, kar se zdajle dela s spremembami Zakona o nalezljivih boleznih, da se javnosti oziroma opoziciji, civilni družbi jemlje beseda. Upoštevati je tudi treba, da so nekatere družbene skupine bolj ogrožene, predvsem pa morajo imeti nek viden in merljiv učinek na javno zdravje ukrepi, ki se jih sprejema. Vlada Janeza Janše nas že zdaj krivi za jesenski četrti val epidemije, na katerega po naši lastni krivdi naj ne bi bili pripravljeni – tako govorijo. Istočasno, medtem ko se prepiramo o teh korona ukrepih, pa Vlada korak za korakom daleč od javne pozornosti in razprave privatizira javno zdravstvo. Taisto javno zdravstvo, po zaslugi katerega smo imeli tako relativno dober prehod v prvih valovih epidemije, čeprav je bila škoda zelo visoka, takrat tudi človeška. Glejte, ta vlada s svojo anticovid politiko povzroča in zahteva visok davek iz naslova človeških življenj, teptanja človekovih pravic, predvsem pa na račun pravne države. Sprejetje sprememb tega Zakona o nalezljivih boleznih pomeni, da odpiramo vrata totalitarizmu in avtokraciji v Sloveniji za naprej. Zato bom glasoval proti tem spremembam.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič.
Hvala. No, danes govorimo o vladi, ampak vlada ni nek abstrakten pojem. Vlado sestavljajo ljudje. Kdo se bo torej odločal po sprejetju tega zakona o tem, ali nas bodo zaprli? Janša, Hojs, Cigler Kralj, Tonin, Vrtovec! Ne stroka, ti ljudje se bodo odločali o prihodnosti celotne države in krojili našo svobodo po lastni presoji! In to kmalu, vsaj glede na vaše napovedi. Vam je to smešno, meni je daleč od tega, da bi bilo smešno. Vam očitno je, seveda po lastnem prepričanju, dovoljeno vse, tudi najhujši posegi v človekove pravice. In vi se boste odločali, katera pravica je bolj pomembna. Posegali boste v svobodo. To se zagotovo ne zaključuje tukaj. Javnost vam daje jasen ne, stroka vam govori ne, ampak tega vi niti ne vidite, niti ne slišite, niti tega ne želite videti in slišati. Absolutno bom danes proti, ker drugače sploh ne more biti. Absolutno je namreč dejstvo, da teptate človekove pravice, teptate ustavne pravice. Kot politiki si dovolite preveč. In vsak, ki bo danes za, bo osebno predal vso moč, ki jo ima ta parlament, ta ustanova, v roke peščice ljudi samo zaradi tega, ker mu želite pač ugajati. Ne! To je nedopustno in z mojim konsenzom tega pač ne boste naredili.
Hvala lepa. Besedo ima Matjaž Nemec.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice, kolegi! Danes je izjemno pomemben dan za slovensko demokracijo. Tu ne gre samo za spopadanje z epidemijo, ampak gre za to, da smo tukaj zato, da obranimo temeljne postulate, ki smo jih gradili zadnjih 30 let. Avtokracija je oblika vladavine, kjer pripada vsa oblast samo eni osebi, praviloma povezana z nasiljem in neomejeno samovoljo. V takšni ureditvi ljudje ne morejo vplivati na delovanje državne organizacije, je ne morejo nadzirati in uveljaviti njene odgovornosti. Spoštovane kolegice, kolegi, razprava je se dotaknila vprašanja, kako bomo vedeli čez eno leto, kakšno bo stanje. Albert Einstein je dejal, da delati vedno ene in iste stvari in pričakovati drugačen rezultat, je največja napaka, ki jo lahko storimo. Seveda smo se nekaj v tem letu in pol naučili. Govorimo o velikem številu precepljenih, prebolelih državljank in državljanov in to nas nadeja z upanjem, da bomo ob naslednjem napovedanem valu se drugače obnašali in obravnavali izzive, ki bodo pred nami. Gotovo, da bomo spoštovali tudi ustavno ureditev in to na način, da ohranimo našo družbo demokratično. Tisto, kar me zelo žalosti, je – in bom javno povedal –, da pri vsemu tem sodeluje Nova Slovenija, da pri tem sodeluje propadla SMC in propadli Desus. In tisto, kar me najbolj boli, da v preskoku iz demokracije v avtokracijo pomagata predstavnika manjšinskih skupin oziroma manjšincev, manjšinskih narodnih skupnosti. To je treba povedati, kajti ta dan bo šel v zgodovine in vse reakcije na ta današnji dan bodo odločilno vplivala na naše odnose. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala lepa za besedo. V bistvu se nisem mislil niti oglasiti, saj je bilo že povedano, ampak očitno ljudje niti niso brali zadev na koalicijski strani. Ko reče predsedujoča matičnem delovnem telesu za področje zdravja in zdravstva, da se bo nekaj omejevalo. Seveda se bo omejevalo. Zakon o nalezljivih boleznih v primeru nalezljivih bolezni mora imeti pod ustavnim lokom bolj jasno opredeljeno, kot je to bilo prej. Tukaj nismo mi izjema, te člene so imeli dokaj nedoločno pred to covid zgodbo tudi druge države, kdaj in kako se bo omejevalo in kdo bo o teh omejitvah odločal. Druga zgodba: nihče ne ve. To ni res. Kar nekaj ljudi ve, kaj nas lahko v prihodnosti še pričakuje. Tudi v luči podnebnih sprememb, ali se bo kaj topilo, kakšni virusi bodo iz kje prišli. Ampak to spet detektira to vlado in to koalicijsko: Dajmo butasto stopiti v ustavni prepad. To je v bistvu zakon, kot ga vi hočete tukaj podajati. Jaz ne bom ostro absolutno ali ne vem kako proti, jaz bom ustavno pravobranilsko proti, ker branim ustavnost Republike Slovenije. Veste, mi nismo Grčija za časa hunte generalov, mi nismo kakšna »čiljanska hunta«, mi nismo Portugalska pa Španija pred vrnitvijo nazaj v demokracijo, mi smo leta 2021. Če ima pa nek kaplar neizsanjane želje, je to njegov oseben problem. In Ustavno sodišče upam, da bo premoglo toliko poguma, da bo ta zadeva, takšna kot je, če jo boste izglasovali, padla. Hvala. Glasoval bom proti.
Hvala lepa. Besedo ima Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa. Tokrat pa res bom z lahkim srcem pa s težko mislijo glasoval proti spremembam tega zakona. Zakaj? Saj te spremembe v bistvu ne prinašajo nič novega, še najmanj pa usklajujejo vsebino dosedanjih vladnih odlokov z ustavo. Še najmanj. Samo prenašajo to protiustavno vsebino na zakonsko raven. Čisto preprosto povedano Vlada bi še naprej seveda omejevala ljudi, kakor se ji bo zahotelo. Jaz vprašam, kdo bo to vlado omejil, kdo bo to vlado omejeval? Ali jo bo Državni zbor? Ne bo. Vladna koalicija s podporniki slepo sledi tej vladi popolnoma nekritično in požegna vse, kar vlada prenese v Državni zbor. Ali jo bo omejevala stroka? Seveda je ne bo! Seveda je ne bo, tako kot je ni ves čas epidemije. Tudi te spremembe zakona odnosa med zdravstveno stroko in politiko ne rešujejo, ne opredeljujejo. Kakšen je pravzaprav odnos na podlagi tega zakona med stroko in Vlado? Tega ne vemo, ampak iz tega, kar je napisano, lahko rečemo nikakršen. Stroka bo še naprej tako kot ves čas epidemije figov list in priročen izgovor za to vlado.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo. Najprej naj povem, da bom glasovala proti temu neustavnemu in škodljivemu zakonu, spremembam Zakona o nalezljivih boleznih, ker o nalezljivih boleznih ni notri toliko bistvenega, kot je v spremembi Slovenije v nedemokratično. Resnično so ogrožene naše osnovne demokratične vrednote. Seveda, prej je kolega Nemec naštel, kdo je tisti, ki podpira te škodljive spremembe. Katere so to stranke, kateri manjšinci in tako naprej. Ne bom ponavljala, vendar od današnjega glasovanja dalje nič več ne bo tako, kot je bilo. Nedopustno je, zato bomo v opoziciji uporabili vse demokratične možnosti, da preprečimo tej avtoritarni škodljivi vladi prevzem popolne oblasti in da bo pošiljala ljudi, tako zdrave kot tiste, ki jim niso všeč, v nekakšne karantene, je nedopustno. In srhljivo je, kako ste se krohotali, ko smo rekli, da bodo volitve in da se bo verjetno spremenila oblast. Ne, vi verjamete, da boste vladali večno, tako delujete, tako kadrujete in takšne zakone sprejemate. Še to bom rekla, po lastni presoji in brez zakonskih omejitev in meril bi Vlada razglašala omejitve in prepovedi gibanja, seveda za skupine, ki jim niso všeč, verjetno tudi za politične nasprotnike, kar je tudi ne samo protiustavno, ampak po mednarodnem pravu je nedopustno. In ko govorite, da prva človekova pravica je zdravje. Ja, izkoristili ste epidemijo za bogatenje svojih ljudi in za to, da ste nam ukradli državo. Tega ne bomo dovolili. Človekove pravice so nedeljive. Niso rangirane, niso v nobeni hierarhiji. Človekove pravice so človekove pravice. Seveda sem proti!
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil. Izvoli.
Hvala lepa, podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav vsem! Poglejte, tisto, kar ste protizakonito in protiustavno počeli v času vaših vladnih odlokov, sedaj prenašate na zakonsko raven. To je nekako skorajda noro. Namreč to, kar se sprejema danes, seveda brez kakršnekoli strokovne ali javne diskusije, je škodljivo. Je škodljivo za sistem države, je škodljivo za državljanke in državljane in prekomerno posega v človekove pravice. Veste, ni problem v tem, da obstaja možnost določenih zaostritev, v kolikor so te seveda potrebne. Problem je v tem, kdo ima možnost zaostrovati. Seveda vlada kot izvršilna oblast te možnosti nikakor in nikoli ne more imeti. Ta možnost je lahko vedno samo in zgolj na tistih, ki smo predstavniki dveh milijonov ljudi v Sloveniji, in to smo poslanke in poslanci, torej Državni zbor. Vlada si pa seveda s tem zakonom daje sama sebi oziroma preko vladnih poslancev in nekaterih podpornikov prevelika pooblastila – to je Ustavno sodišče povedalo že prej – za odločanje o ukrepih in seveda njegovo trajanje brez kakršnihkoli potrebnih varovalk, da bi se preseglo to, da se prekomerno poseže v človekove pravice in svoboščine. Seveda niste sprejeli nobenega amandmaja, ki smo ga predlagali v opoziciji, to je nekako stalnica za vas, vse gre tako ali tako čez, a vendar gre za stvar, ki je problematično, in to problematičnost bo ugotavljalo Ustavno sodišče tudi v bodoče. Namreč, Vlada takšne pristojnosti, kot si jo želite izbrati sedaj, nikakor ne more imeti. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Meira Hot.
Hvala za besedo. Ena izmed rdečih niti te ustavne odločbe je ta, da je bil Zakon o nalezljivih boleznih nedoločen, ni določil ustrezne pravne varnosti, ni bil dovolj predvidljiv, kakor tudi v tem, da je zakonodajalec prepustil prevelika pooblastila izvršilni oblasti. V preteklem letu je Vlada v resnici vladala na podlagi odlokov, na podlagi podzakonskih aktov, in na tej podlagi izjemno omejevala pravice in svoboščine. Zaradi tega je Ustavno sodišče odločilo, da je potrebno zakon dopolniti. In kaj ste vi naredili? Prekopirali ste v bistvu vse tisto, kar ste počeli v preteklem letu, na zakonsko podlago, ponovno podali izjemna pooblastila Vladi, ponovno derogirali vsa pooblastila Državnemu zboru. V resnici ste samo legalizirali svoje ravnanje preteklega leta, a niste ga legitimirali. Ta zakon ni legitimen, ta zakon dopušča izjemne prekomerne posege v človekove pravice in svoboščine, ne da bi zadostil temeljnemu načelu pravne države, temeljnemu načelu sorazmernosti. Gre za hude posege v človekove pravice in svoboščine in kot tak je absolutno neprimeren. Da ne govorimo, da ni bila zagotovljena primerna javna razprava, da se zakon sprejema po skrajšanem postopku, skratka vse procesne varovalke ste ponovno ignorirali. Zaradi tega bom absolutno glasovala proti zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič.
Hvala, predsednik, za besedo. Tudi sam bom seveda glasoval proti temu nedemokratičnemu zakonu, ki je bil sprejet brez javne obravnave, brez posvetovanja s stroko in brez civilne družbe. Zdaj govori se, da Vlada in koalicija nista imeli dovolj časa za javno obravnavo. To je nekoliko smešno, kajti če kdo bi bil sposoben v tem času narediti javno obravnavo, je ta vlada, glede na to, da včasih da celo dva, tri dni za neko temo. Tako so to seveda laži, ki služijo za argumentiranje, zakaj bodo to podprli. Ne razumem ljudi, ki bi glasovali za jemanje človekovih pravic, ki so skozi zgodovino bile na takšen ali drugačen način pridobljene. Danes se tukaj celo v argumentiranju posluša o dr. Janezu Drnovšku. Naj vas opomnim, da je deklaracija, Splošna deklaracija o človekovih pravic je bila sprejeta nekoliko prej, tam leta 1948, če se ne motim, prevedena – mislim, da – v preko 300 jezikov in mislim, da vsakdo od nas, ki tukaj sedi, govori enega izmed teh 300 svetovnih jezikov, da bi lahko razumel, kaj je to Splošna deklaracija človekovih pravic in kaj ti dejansko daje. Dejansko ne razumem človeka, poslanca ali kogarkoli, ki glasuje proti pravicam, ki so bile na takšen ali drugačen način skozi zgodovino pridobljena. Še bolj žalostno pa je, da te pravice ne dajete niti državljanom Republike Slovenije, kajti dali ste že sklep, ki prepoveduje referendum o tej temi. Tako bom seveda sam absolutno glasoval proti temu nedemokratičnemu in škodljivemu zakonu.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 42. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnenega reda – z drugo obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi posledic epidemije v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, torej z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 6. 7. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD in Levica k 9. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandma k amandmaju k temu členu pod številko 2 in amandma pod številko 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 45. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k amandmaju poslanske skupine SDS, NSi in SMC k 9. členu pod številko 2. Obrazložitev glasu kolega Bane Rajić v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod predsednik. Nepovezani poslanci ocenjujemo, da je koalicijski amandma o nedeljskem odprtju trgovin le v muzejih in turistično-informativnih centrih spregledal trgovine v kampih in hotelih, zato smo predlagali rešitev, in to je razširitev tudi na ti dve kategoriji. Dejstvo je, da tako v hotelih, še bolj pa v kampih, ljudje nimajo zalog in rezerv, in če je že tam trgovina fizično obstaja, ni enega racionalnega, seveda razen dogmatskega razloga, da bi stali pred zaprto trgovino, nameščeni pa v šotorih in bivalnikih, in da bi se spraševali, kam so pa to prišli, v kakšen turistični presežek. Na seji Odbora za gospodarstvo se je tudi državni sekretar izrekel v prid temu predlogu, glasovanje pa je opredelila strankarska mašinerija. Sedaj pa je vnovični čas za premislek in racionalizacijo, ker če bi si kakšen minister kupil delnice hotelske verige ali kampa, bi verjetno nedeljska prodaja v hotelskih trgovinah nemudoma zacvetela, tako kot ob nedeljah cveti na bencinskih servisih. Takrat bi naš amandma imel širšo podporo. Mi, nepovezani poslanci, bomo ga pa seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 56. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 9. členu pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 18. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 11. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 12. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 27. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja k temu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 13. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 27. členu pod številko 1 sta postala amandmaja poslanskih skupin SD in Levica k temu členu pod številko 2 in amandma poslanskih skupin nepovezanih poslancev in SD k temu členu pod številko 3 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin nepovezanih poslancev, LMŠ, SD, Levica in SAB k 39. členu. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 45. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD in Levica k 43. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 46. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin nepovezanih poslancev, LMŠ in SD k 43. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 9., 11. in 27. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Primož Siter.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi pozdravljeni! Pred seboj imamo torej deveti protikoronski paket. Skupni imenovalec vseh ali pa skupni imenovalci vseh devetih protikoronskih paketov, ki jih gledamo zadnje leto in pol, so zelo evidentni. Eno je njihova neučinkovitost. Že samo dejstvo, da imamo pred sabo deveti paket in da jih je bilo pred tem že osem paketov, ki bi morali reševati gospodarsko, socialno in zdravstveno sliko v državi, je dovolj glasen in poveden podatek. Ukrepi prihajajo prepozno in ukrepi se ne prevedejo v dobrobit ljudi. Da ukrepi prihajajo prepozno, v tem konkretnem primeru vedo najbolje prireditelji oziroma organizatorji javnih prireditev, ki so se s pristojnim ministrom oziroma ministroma za kulturo in gospodarstvo pogovarjali leto in pol in rotili, da jim prisluhnejo. Na koncu so jih sprejeli, prisluhnili, oblikovali neko strategijo, kompromisno strategijo, ki je bila prirediteljem približno v redu, pa je Vlada to strategijo pred vnosom zakona v Državni zbor čez noč spremenila. In prireditveni sektor zdaj zopet v revščini, brez možnosti, da planira in načrtuje izhod iz te krize, ki je ta sektor najbolj udarila. Ukrepi niso za ljudi, to točko najbolje poznajo delavci, vsaj tisti med tisoč 900, ki so v času epidemije ostali na cesti z naslova množičnega odpuščanja iz podjetij, ki so bila deležna državne pomoči, brez zagotovil, da v času prejemanja teh pomoči ne bodo delavcev odpuščala. Potem ta protikoronski paket ne bi bil protikoronski paket, če zraven ne bi bil še en vrinjenec, ki nima zveze z ničemer. Recimo, tista stvar z Zakonom o vodah, ki seli financiranje z državnega proračuna na Sklad za vode, ker v državnem proračunu da lahko zmanjka denarja, Sklad za vode je pa vreča brez dna. V isti sapi, ko Vlada nameni 780 milijonov za oboroževanje iz državnega proračuna in ki zlahka pogreši 900 milijonov iz naslova davčne reforme oziroma darila najbogatejšim in še in še in še. Seznam je zelo dolg. V Poslanski skupini Levica takšnim rešitvam, ki to niso, nasprotujemo in bomo tudi temu zakonu nasprotovali na glasovanju, predvsem zato, ker smo v procesu razprave predlagali rešitve, ki bi zaščitile delavce na cesti, ki bi odpravila en kanček revščine, pa poslanci in poslanke vladne koalicije niso bili za. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Černigoj v imenu poslanske skupine.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Jaz bom pa imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. V Novi Sloveniji bomo z veseljem podprli interventni ukrep za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi posledic epidemije. Včeraj sem tudi bil prisoten v celotni razpravi in nekdo je omenil, da sem pel celo Odo radosti vsem ukrepom, ki jih je Vlada sprejela. In veste kaj? Ta vlada, ta Oda radosti je bila slišana do Evropske komisije in Evropska komisija je danes izdala novo napoved glede gospodarske rasti in je uvrstila Slovenijo nadpovprečno na 5,7 gospodarske rasti. Zato kaže, da sedanja vlada sprejema prave ukrepe, ki se tudi kažejo v gospodarski rasti. Zato bomo to področje, mislim Zakon o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu, z veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno kolega Trček.
Ja, moj postopkovni predlog je naj še enkrat zapoje, da bomo na 10 procentih. Hvala. [[Aplavz]]
Okej. Hvala lepa. Malo heca mora biti. Kolega Gregor Židan v imenu poslanske? Ne, v lastnem. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V lastnem imenu Gregor Židan.
Hvala lepa za besedo. Mogoče bi samo predstavnika Vlade opozoril, da enostavno pozabljate na šport in glede na to, da ste pozabljali na šport, ne morem podpreti vsega skupaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? Ne. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 8. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda – tretjo obravnavo Predloga zakona o ukrepih za odpravo posledic pozebe v kmetijski proizvodnji med 5. in 9. aprilom leta 2021 v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda – drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o dohodnini v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti 3. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda – drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o revidiranju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podali pregleda vloženega amandmaja z dne 5. 7. 2021. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 2. členu. Kolega Siter, obrazložitev v imenu poslanske skupine.
Ja, hvala lepa. Kolegice in kolegi, Vlada je to epidemijo izkoristila predvsem za krepitev svoje mreže v javnih institucijah, torej za kadrovanje svojih ljudi na ključnih vodstvenih mestih, ne glede na njihove strokovne kompetence. Sova, vojska, policija, RTV, NPU, Statistični urad, NIJZ, šef cepljenja, Pošta in tako naprej. Teh menjav je bilo v zadnjem letu in pol rekordno število, 700 in nekaj. In zdaj Vlada predlaga s tem zakonom zakonsko ureditev podreditve tudi revizijskega inštituta, ki je ena od dveh vodilnih institucij v državi, ki skrbi za poslovno-finančno higieno. Torej, da ljudje ne kradejo. Seveda hočejo imeti na vrhu te institucije svojega človeka po vzorcu, ki smo ga videli v zadnjem letu in pol. Kako se je namenila to narediti – znižati standarde za dodelitev direktorskega mesta na tem inštitutu. S tistega predhodnega standarda, ki je velel status pooblaščenca revizorja, na zgolj ekonomista ali pravnika druge bolonjske stopnje. Predstavnica Vlade, ki je na to temo na odboru vodili razpravo, ni znala odgovoriti, zakaj to dela, ni imela argumentov. Tukaj je – lahko sklepamo, beremo ta zakon tako, da je samo eno ime in priimek. Naštiman, po domače rečeno, nov direktor inštituta brez kompetenc, ampak bržkone s člansko izkaznico oziroma tesnim tovarištvom z vodilno vladno stranko. Poslanska skupina Levica je že na odboru predlagala, z amandmajem, črtanje tega spornega člena o imenovanju oziroma, zopet po domače rečeno, naštimalki nekompetentnega človeka na vrh institucije, ki zahteva visoko strokovnost. Ta amandma je bil po nekem čudnem naključju na odboru sprejet, zdaj pa vladna koalicija prihaja z amandmajem, ki pravi, da ta sprejeti amandma prečrtajmo, dajmo to odločitev odbora uničiti. Moje vprašanje v podnapis temu, da zatrdim, da bomo poslanke in poslanci glasovali proti temu črtanju našega amandmaja, je zgolj, zakaj Vlada enostavno v nove zakone oziroma v svoje amandmaje ne vpiše imen in priimkov ljudi, ki jih hoče tja naštimati. Stvar bi bila bistveno bolj enostavna. Glasovali bomo proti temu vladnemu oziroma koalicijskemu amandmaju, glasovali bomo proti zakonu v celoti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 38. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in ker je predstavnica predlagatelja predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagala, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 23. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 2. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora, v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 19. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 48. točko dnevnega reda – obravnava Predloga priporočila v zvezi z Revizijskim poročilom Računskega sodišča Izvajanje nadzorstvene funkcije Banke Slovenije. Ker amandmaji k predlogu priporočila niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu priporočila. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 7. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je priporočilo sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda – Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov z dne 6. julija 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje Janija Prednika v zvezi z nevzdržno proračunsko situacijo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 45. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance mag. Andreja Širclja na poslansko vprašanje Aljaža Kovačiča v zvezi s problematiko zapiranja delovnih mest na problemskih območjih. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 43. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Marjana Dikaučiča na poslansko vprašanje Tine Heferle v zvezi z imenovanjem evropskih delegiranih tožilcev. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 43. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez resorja, pristojnega za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonka Černača na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s spornimi razpisnimi pogoji Norveškega finančnega mehanizma in Finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora, ki jih je zastavila Služba Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko. Glasujemo. Navzočih je 86 poslancev in poslank, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez resorja, pristojnega za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonka Černača na poslansko vprašanje Andreje Zabret v zvezi z uredbo o izvajanju Norveškega finančnega mehanizma in Finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora v Republiki Sloveniji v obdobju 2014 do 2021. Glasujemo. Navzočih je 86 poslancev in poslank, za je glasovalo 42, proti 44. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec in ministra za finance mag. Andreja Širclja na poslansko vprašanje Gregorja Židana v zvezi s položajem športa in športnih organizacij v luči epidemije. Glasujemo. Navzočih je 85 poslancev in poslank, za je glasovalo 41 in proti 44. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja in ministra za finance mag. Andreja Širclja na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi z načrtovanim financiranjem dolgotrajne oskrbe. Glasujemo. Navzočih je 82 poslancev in poslank, za je glasovalo 37, proti 44. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Janje Sluga v zvezi z javnim razpisom za sofinanciranje investicij v vrtcih in osnovnem šolstvu v Republiki Sloveniji v proračunskem obdobju 2021 do 2024. Glasujemo. Navzočih je 85 poslancev in poslank, za je glasovalo 42, proti 43. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Nataše Sukič v zvezi s primerom izbranih koncesionarjev, ki izvajajo cepljenje, čeprav niso navedeni v uradnih dokumentih o cepljenju. Glasujemo. Navzočih je 83 poslancev in poslank, za je glasovalo 38, proti 44. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Boštjana Koražija v zvezi z vrednotenjem dela osebja v zdravstveni in socialni negi. Glasujemo. Navzočih je 82 poslancev in poslank, za je glasovalo 38, proti 44. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Nataše Sukič v zvezi s politično motiviranimi pritiski na avtonomno delo policije. Okej, tako imam napisano. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 44. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance mag. Andreja Širclja na poslansko vprašanje mag. Andreja Rajha v zvezi z dolgoročnimi obveznostmi, ki bremenijo državni proračun. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 44. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Željka Ciglerja v zvezi s problematiko Delavske ulice v Celju. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 44. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Janeza Poklukarja na poslansko vprašanje Boštjana Koražije v zvezi z izgradnjo urgentnega centra na Ptuju. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 44. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s podelitvijo statusa v javnem interesu v kulturi Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 44. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 24. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Članice in člane Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide obveščam, da se bo čez 10 minut, to je ob 18.35, v veliki dvorani na Tomšičevi začela 57. nujna seja odbora.