Spoštovane gospe in gospodje! Dober dan, dobro jutro. Prosim vas, če lahko vstavite kartice, da bi lahko ugotovili, ali smo sklepčni in seveda začeli z delom. Trenutno je vloženih, izgleda, 44 kartic, kar pomeni, da nas še ni dovolj. Pričenjam nadaljevanje 4. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Še enkrat vse skupaj lepo pozdravljam! Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Anton Delak, Pavel Rupar, Mario Gasparini, Branko Kelemina, Franc Čebulj, Bogdan Barovič, Anton Partljič, Jelko Kacin, Marko Diaci, Ivan Kebrič od 13.30 ure dalje, Roberto Battelli, Franc Kangler, Richar Beuermann za pričetek seje, Milan Kopušar, Jožef Špindler, Ljubo Germič in Mirko Zamernik. Prosim, da še enkrat ugotovimo navzočnost v dvorani, ker stalno prihajajo novi poslanci. Koliko nas je trenutno? Ugotavljam, da je navzočih 53 poslank in poslancev. Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili predstavnika vlade Republike Slovenije in ga lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 4. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo prekinjene 10. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popisu prebivalstva, gospodinjstev in stanovanj v Republiki Sloveniji leta 2001; zatem bo zbor prešel na obravnavo 22. točke, to je predlog zakona o višini otroškega dodatka. V nadaljevanju bo zbor obravnaval predloge zakonov o ratifikacijah mednarodnih pogodb in nato prešel na obravnavo 3. točke, to je predloga zakona o veterinarstvu, in morda potem po vrsti naprej, 11. točke, to je predlog zakona o carinskih ukrepih pri kršitvah pravic intelektualne lastnine in po vrstnem redu dalje. Smo torej pri 10. TOČKI DNEVNEGA REDA - drugi obravnavi - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POPISU PREBIVALSTVA, GOSPODINJSTEV IN STANOVANJ V REPUBLIKI SLOVENIJE LETA 2001 - hitri postopek. Državni zbor je navedeno točko na seji, 28. marca prekinil, in sicer je v okviru druge obravnave predloga zakona zaključil z razpravo o 8. členu in vloženem amandmaju poslanca Dušana Vučka. Poslanec Dušan Vučko je kasneje svoj vloženi amandma spremenil in ga imate na klopi. To se pravi, razpravo smo opravili, res pa je, da ste dopolnjeni amandma gospoda Vučka prejeli na klopi včeraj in ste ga lahko v tem času tudi proučili. Proceduralno ima gospod Peterle, prosim.
Glede na to, da gre očitno za občutljivo temo, in glede na to, da smo dobili spremenjen amandma, menim, da bi bilo prav, da vendar o tem lahko tudi razpravljamo, ker je novo dejstvo pred nami.
Torej, proceduralni predlog se glasi, da bi razpravo o 8. členu - glede na to, da je vsebina dopolnjena in je bila posredovana včeraj, ko o tem nismo razpravljali - še dopustili; se pravi, nadaljevali in je ne zaprli. Torej, o proceduralnih predlogih ne razpravljamo, lahko samo glasujemo. Zato dajem na glasovanje predlog gospoda Peterleta. Predlog se glasi: da glede na povedano nadaljujemo z razpravo o amandmaju gospoda Vučka. Glasujemo. Od 54 poslank in poslancev je za glasovalo 22, proti je bilo 26. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog gospoda Peterleta ni sprejet. Tako lahko nadaljujemo z glasovanjem o amandmaju k 8. členu. Želim vas opozoriti, da bo povsem jasno, o čem glasujemo, to je gradivo, ki ima oznako "številka 10, Ljubljana, 29.3.2001", datum je 29.3. Da ne bo pomote, to je spremenjeni amandma k 8. členu, ki ga je pripravil poslanec Dušan Vučko. Glasujemo. Oprostite, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Ves čas razpravljam o tem vprašanju na način, da bi prispeval k temu, da bi bil ta popis tudi po tem vprašanju lahko primerljiv s popisi prej. Menim, da vnaša amandma poslanca Vučka k 8. členu nekaj, česar doslej pri popisih ljudje niso bili navajeni, in tudi ne poznam svetovnega primera, da bi moral družinski član ali pa, recimo, preprosto [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Oprostite, gospod Peterle. Prosim za mir v dvorani!
[[...]]Da bi moral pridobiti soglasje, pismeno soglasje, ne samo ustno - če bi bilo ustno, bi bilo to nekoliko drugače - pismeno soglasje, da lahko v njegovi odsotnosti pove, kakšne narodnosti ali vere je, čeprav je, seveda, jasno, da družinski član tega statusa - verjetno svoje ljudi pozna in o njih ne bo lagal v popisu. V tem vidim izrazito vnašanje nezaupanja, predvsem pa z vidika metodologije popisa vnaša to neko novost, ki, predpostavljam, da bo vodila k manj izražanju, ker ljudje tovrstne birokratizacije popisa oziroma formalizacije popisa niso še nikoli doživeliin bo to nek svojevrsten pritisk, da bodo morali to pot prvič pisati neka soglasja; pa veste, da imamo tudi ljudi, ki jim tovrstno pisanje ne gre najbolje od rok. In lahko bi jih še pri tem zafrkavali, da soglasje ni pravo, da manjka gor to ali tisto in tako naprej. Skratka, mislim, da se uvaja s tem neka papirnata vojna, povsem brez potrebe. Jaz se bojim, da na tak način popisni rezultati ne bodo primerljivi s prejšnjimi, ker se - po mojem mnenju - bistveno spreminja metodologija popisovanja. In se bo vneslo tukaj neke elemente, ki jih pri prejšnjih popisih pač ni bilo in so ljudje na to normalno odgovarjali, sedaj bo pa za to pač potrebno pisno soglasje. In jaz seveda menim, da v takem primeru to vprašanje pri tako spremenjeni metodologiji nima smisla, ker pač primerljivosti ne bo več in bodo zaključki na tej podlagi verjetno zelo vprašljivi. Torej, jaz bom glasoval proti temu amandmaju iz razlogov, ki sem jih povedal.
Hvala. Obrazložitev glasu ima gospod Drobnič in za njim gospod Cukjati.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi poslanci! S takim predlogom amandmaja bomo v Sloveniji uvedli čudaško prakso, da izdajajo otroci za svoje starše, ki imajo po zakonodaji in po ustavi zastopanje - torej, da imajo soglasje. To odstopa od temeljne postavke, torej temeljnega izhodišča, da starši zakonu polno zastopajo. S tem se odpira neka nova zadeva, ki bo metala kaj slabo luč na ta popis prebivalstva. Torej, jemlje se staršem po zakonu obstoječa pravica in to seveda ni dobro. Zato bom glasoval proti temu amandmaju.
Gospod Cukjati. Prosim.
Spoštovani! Če sprejmemo ta amandma, seveda potem ni noben od teh članov, ki ne bo prisoten takrat, ko bo spraševalec prišel v družino, ni nihče dolžan dati pismene izjave. To pomeni, da bo moral biti vsak vprašan, spraševalec bo moral priti do vsakega družinskega člana posebej. To pa pomeni dvojne stroške popisa. Zagotavljam vam dvojne stroške, kajti spraševalec bo moral po dvakrat, trikrat priti v družino, da bo prišel do posameznih članov družine. Zaradi tega, zaradi tako visokega stroška, ki ga tak nesmiseln predlog pravzaprav uvaja, bom glasoval proti.
Hvala. Gospod Potrč, prosim.
Pripravljeni amandma je pokazal na problem, ki smo ga kljub opozorilu sekretariata za zakonodajo v glasovanju v 5. členu želeli ignorirati. Nam tam določba ustave ni bila bistvena, sedaj se je pokazalo, da jo je treba na različne načine spoštovati in upoštevati. Ali je predlagana rešitev najboljša glede na čas, v katerem to delamo, je možna razprava. Ampak nujna je. Če te odločitve v 8. členu in če predlaganih odločitev amandmajev k 10. členu ne sprejmemo, bo vsebina zakona v nasprotju z ustavo. To ni moje mnenje, na to je opozoril tudi sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve. To je bilo jasno povedano tudi v pojasnilo gospe Bitenčeve na seji - jaz govorim jasno zato, ker ni bilo jasno glede na glas, jaz sem slabo slišal, pa sem šel v magnetogram brat in v magnetogramu je popolnoma jasno. Zaradi tega, gospe in gospodje, če si ne želimo samo oprati obraz, pa reči saj je vse eno, lahko tako, ker popisujemo še kaj drugega, tudi to popisujemo, potem je treba za ta amandma glasovati. In jaz bom glasoval zanj. Če se odločamo, da je to vprašanje v popisu, veroizpoved in sedaj tudi narodnost, čeprav glede veroizpovedi in narodnosti ustavne določbe niso popolnoma enake. Tako striktna, kot je pri veroizpovedi, ni nikjer. In edino pri veroizpovedi ima direktno določbo, da se nihče ni dolžan proti svoji volji o tem izjasniti. Dočim pri določbi o narodnosti te določbe ni, ampak če je to predlog, je možno tudi to dvoje enačiti. Ni mogoče spoštovati ustave, če tega ne rešimo na ustrezen način. In za otroke, jaz sem že zadnjič v svoji razpravi opozoril, je pač tretji odstavek 41. člena, ki jasno pove, da način urejanja tega vprašanja mora biti v zakonu. Ni mogoče z navodilom prepustiti, kaj odsoten otrok sme ali ne sme narediti. Ne more, gospod Banovec, 8.000 do 9.000 popisovalcem ali pa vsak zase, enkrat pove tako, enkrat drugače, pa eventualno tudi spreminja stališče, tako kot se okoli tega temeljnega vprašanja spreminjajo stališča statističnega urada in vlade v zadnjih nekaj mesecih. To mora biti vsebina zakona in zato bom jaz ta predlog podprl. Hvala.
Hvala. Jaz ne bi želel posegati v vašo pravico do obrazložitve glasu, ampak vas prosim, glede na to, da smo o tem že precej razpravljali, da se skušate v tej obrazložitvi čim bolj racionalno vesti, da bi vendarle ne ponavljali razprave. Naslednja obrazložitev glasu, gospod Sok.
Hvala za besedo. Torej čisto na kratko: glasoval bom proti temu amandmaju, ker sem globoko prepričan, da je to tehnično neizvedljivo. Poglejte, mislim, da smo izgubili ves razum. 15 letni otrok bo moral svojim staršem dati pooblastilo, da bodo lahko starši povedali, ne samo katere veroizpovedi pripada, ampak računajte na to, da bodo lahko starši rekli, kateri narodnosti pripada. To je neizvedljivo. Se pravi, ti popisovalci se bodo vračali po parkrat k eni hiši. In že sedaj je strošek 3 milijarde 300, pa si lahko potem zamislimi, kakšni bodo ti stroški na koncu! Torej jaz vam predlagam, da ta amandma umaknete ali pa temeljito o tem razmislite, kaj pravzaprav predlagate. Jaz bom glasoval proti.
Hvala. Gospod Vučko, prosim. Obrazložitev glasu, kajne?
Ja, jaz bom seveda glasoval za ta amandma, ker sem tudi predlagatelj. Vendar vidim, da gre tukaj za popoln nesporazum in nezmožnost dojemanja, v čem je osnovni namen tega amandmaja. Pa ne bi bil predolg in bi mogoče samo rekel, da je gospod, kolega Potrč v večini svoje razprave povzel, v čem je bil namen. Namen je bil samo v tem, da naredimo zakon konsistenten z vidika ustave in nič drugega. Tako da bom glasoval za; seveda, v tretji obravnavi bomo pa lahko še odprli razpravo glede tega, če bo potrebna.
Hvala. Gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam ne bom glasoval o tem amandmaju, ker mislim, da je neresno, da v obrazložitvi glasu odpiramo praktično nedorečene teme, predstavnik predlagatelja pa nima niti možnosti pojasniti nekaterih stvari, če je sploh izvedljivo to, kar bomo sprejeli. Zato se sploh ne bom opredeljeval do tega amandmaja, ker mislim, da je zadeva neresna.
Gospod Podobnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. V obrazložitvi glasu ni možna polemika oziroma komentar nastopov drugih poslanskih kolegov; nekateri ste to naredili. Sam ne bom podprl tega amandmaja, ker pa je še tretja obravnava, če bo sprejet, je zelo pomembno, da se najprej vpraša predstavnike narodnih skupnosti. To je tipičen amandma, za katerega bi morali imeti pred tem soglasje narodnih skupnosti. Mislim, da je predlagatelj prehitro zapisal tudi narodno pripadnost, nepotrebno. Vsekakor, če bo amandma izglasovan, ga bo treba temeljito spremeniti v tretji obravnavi. Sam ga pa v drugi nebom podprl, ker je po nepotrebnem vključil tudi narodno pripadnost. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Oprostite, še ena obrazložitev glasu. Gospod Bernik. Prosim, če malo hitreje te stvari potekajo.
Hvala lepa za besedo. Če sprejmemo ta amandma, bomo nesli čudno prtljago v Evropsko zvezo. Sicer pa, če smo res zgled svetu, bo to nek čuden zgled, ki ga bomo dali celotnemu svetu, kajti to je povsem neverjetno, kar se dogaja tukaj. Rad bi pa vprašal, in to gospoda predlagatelja [[...]]
Oprostite, to ni mogoče. Ni mogoče spraševati, mogoče je samo obrazložiti.
Dobro, obrazložitev je ta, da tega ni mogoče izvesti, ker predlagatelj ni povedal, kako si zamišlja, da se bo to sploh izvedlo. To bi želel slišati, če pa ne morem vprašati, pa sami razmislite, kakšni bodo tehnični problemi, kaj se bo zahtevalo za ta podpis, ali bo to treba pri notarju vnaprej in podobno. Želel bi to slišati. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitve glasu ni več. Torej, glasujemo. Ugotavljam, da je od 59 poslank in poslancev za amandma glasovalo 29, proti 25 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma gospoda Vučka sprejet. Zdaj glasujemo še o 8. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je za 8. člen glasovalo v celoti 25 poslank in poslancev, proti 24. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je 8. člen sprejet. Prehajamo na 9. člen. V razpravo dajem 9. člen in amandma k 9. členu, seveda. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ni razprave. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 9. členu. Glasujemo. Od 60 prisotnih je za glasovalo 28, 16 je bilo proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 16.]] Amandma k 9. členu je sprejet. Glasujemo še o 9. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 58 prisotnih je za glasovalo 41, proti 4. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je 9. člen sprejet. Tukaj vas sedaj opozarjam na eno gradivo, ki ste ga dobili. To je amandma gospoda Dušana Vučka k 10.a členu. To je en poseben list papirja, če ste tako prijazni in pogledate v svoje gradivo. Ni v tem spetem gradivu, je na posameznem listu, na posebnem listu papirja je. Datum je 28. 3. To je 10.a člen - amandma za novi 10.a člen. Kdo želi razpravljati o novem 10.a členu? Gospod Potrč, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi pri 10.a členu rad, zaradi eventualnega nerazumevanja, povedal samo svoj pogled. 10.a člen ni povezan s sprejetimi odločitvami pri 8. členu. Ne glede na to, ali smo s temi odločitvami zadovoljni ali ne, je 10.a člen treba takšen, kot je, sprejeti, če hočemo vsaj minimalno zadostiti celotnemu konceptu zakona. Jasno je namreč, da če bi popisovali, zbirali podatke o narodnostni pripadnosti in veroizpovedi v nasprotju z drugim in tretjim odstavkom 10. člena, da mora tudi to biti eden od elementov kaznivosti za prekršek, sicer ni niti osnovna garancija za korektno izvedbo popisa zagotovljena. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vučko, prosim.
Gre za kazensko določbo, in sicer v tistem delu, če pride do kršitev. In v kolikor popisovalec, ne glede na to, kako bo določba prvega in drugega odstavka sprejeta, če v nasprotju z 10. členom popisuje, pač, je za to odgovoren. Gre za prekršek. Ta amandma sem vložil tudi na priporočilo sekretariata, ko smo, seveda, pregledovali - glede na predhodno vloženi amandma k 8. členu. Je pa najbrž potreben še končne redakcije, v kolikor bi v končnem besedilu zakona prišlo do kakšnih neskladij.
No, saj do tega tako ali tako pride, po koneksiteti, se potem to urejuje. Še kdo želi besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o 10., o novem 10.a členu, besedilo je pripravil gospod Vučko. Glasujemo, prosim. Od 58 prisotnih je za amandma - za novi 10.a člen glasovalo 32 poslank in poslancev, 9 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je 10.a člen sprejet. Prehajamo na poglavje: Končne določbe, na strani 4 gradiva, točka 1. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem razpravo o točki 1 in prehajamo na glasovanje o točki 1. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih, je 39 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Točka 1 je s tem sprejeta. Potem k naslovu zakona. Ni potrebno. Hvala. Dobro. S tem je to, s tem je 1. točka sprejeta. Glasovati moramo še, zdaj ko smo opravili razpravo o vloženih amandmajih - še, dobro; najprej razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi razpravljati kdo o členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji? Nihče. Ker nihče ne želi razpravljati, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji, in glasujemo, prosim. Od 58 prisotnih, je za glasovalo 34 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Potem je tu naslov. Prosim lepo, gospa Bitenčeva.
Če lahko, bi želela obvestiti ta zbor, da ta amandma k naslovu tehnično ni ustrezno vložen. Naslova zakona, ki je v veljavi, pač ni mogoče amandmirati. Mi ga zdaj spreminjamo in s spremembo, ki se mora šele uveljaviti, se bo naslov zakona spremenil tako, da bo nosil letnico 2002. To se pravi, v tem primeru je tako amandmiranje prezgodno oziroma neutemeljeno, ker zakon, ki velja, še vedno nosi letnico 2001, in mi ga spreminjamo. Hvala lepa.
In kaj predlagate, prosim?
Opozarjam na to, da je amandma tehnično nepravilno vložen. Kot vem, govorila sem z vlado, vlada se s tem strinja. Mislim, da bi ga bilo treba zavrniti ali pa celo ne dati na glasovanje, ker - ne znam se opredeliti pravzaprav, kaj bi se zgodilo, če bi bil sprejet; pravzaprav ga mi sploh ne bi smeli upoštevati.
Prosil bi predstavnika vlade, da v tem primeru umakne ta amandma.
Umikamo, umikamo, ker je res nesporazum okrog tega.
Hvala. Vlada umika amandma k naslovu zakona. Naslov, kakršen je, je, v njem je letnica 2001 in moramo v vsakem primeru o njem glasovati, kot je bilo pojasnjeno ravnokar. Tako da, prosim, glasujemo o naslovu zakona. O naslovu zakona, smo rekli, kakršen je, ker je amandma umaknjen. Glasujemo. Od 58 prisotnih je 27 glasovalo za, 10 je bilo proti. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da smo sprejeli naslov zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Amandmaji so bili vloženi. Proceduralno, gospod Peterle.
Hvala lepa za besedo. Naša poslanska skupina bi rada vložila amandma za tretjo obravnavo in prosim za pol ure odmora, da to naredimo.
Sprašujem, ali še kdo namerava vložiti amandma, ki ga ta hip še nimamo? Gospod Vučko.
Glede na opozorila vlade, da v amandmaju, ki je bil v drugi obravnavi - ni točno določeno glede starosti, bom vložil amandma s podporo desetih poslancev, in sicer v tistem delu, da se določi "na dan popisa dopolnil 14 let", ker drugače je celo leto zajeto in lahko pride do nesporazuma. Se pravi, tisti, ki so na dan popisa dopolnili 14 let.
Torej ugotavljam, da imamo napovedana pravzaprav dva amandmaja. Proceduralni predlog je bil za pol ure in odrejam odmor, ki bo trajal 30 minut. To se pravi, ob 11.10 nadaljujemo.
Spoštovane gospe in gospodje, lahko nadaljujemo? Prosim vas, da zaradi prisotnosti ugotovimo, če so vložene prave kartice. Ugotovimo sklepčnost! Ugotavljam, da je prisotnih 56 poslank in poslancev; zbor je sklepčen in lahko odloča. Ugotavljam tudi, da so kvalificirani predlagatelji vložili amandmaje. Dobili ste tri liste papirja, v bistvu tri amandmaje. Vendar pred tem sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Gospod Peterle, to je verjetno še splošna razprava?
Da. Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Mi vsem tem, kar se je dogajalo v tej razpravi, ne vidimo nobenega argumenta, da bi svojo načelno in strokovno linijo spreminjali, in smo zato tudi predlagali amandma za tretjo obravnavo, o katerem bo govora kasneje. Ne bi želeli podpreti tako neurejenega oziroma nenavadnega zakona, ki bi uveljavljal neko neobičajno prakso, spreminjal metodologijo, preprečeval resno primerljivost podatkov prejšnjega in sedanjega popisa in bil pravzaprav tudi v nasprotju z zakonom, ki določa vlogo staršev pri nas. Obžalujemo, da se je skušalo zavajati s strani nekaterih govornikov to hišo z razlaganjem, da bi bila s tako rešitvijo, kot jo je vlada predlagala na začetku, kršena ustava. Mi vladnega predloga ne vidimo na tak način. Prav je, da se v tej zadevi opozarja na občutljivost v zvezi z izražanjem nacionalne ali verske pripadnosti, vendar vladni predlog ni bil protiustaven, kajti država ob popisu lahko vpraša državljanke in državljane o tej zadevi, oni pa imajo pravico glede na ustavo, da se o tem ne izrazijo. Nihče ni te pravice kršil oziroma vladni predlog tega ni kršil, tudi ne to, kar smo predlagali mi. Torej, zato menimo, da je treba 8. člen spremeniti in s tem zagotoviti vse tisto, da bo ta popis tudi po tem statističnem znaku primerljiv. Lahko si predstavljamo, če bi šla ta zadeva na tak način naprej, da bi lahko prišlo v samem popisu tudi do širših nasprotovanj tako zastavljenemu popisu in do nasprotovanja tej nenavadni praksi, da bi otroci podpisovali pooblastila staršem, da jih - čeprav jim to zakon že omogoča, da jih zastopajo - torej, da jih posebej glede tega vprašanja zastopajo. Torej želimo, da ravnamo ustavno, zakonito, pa seveda tudi strokovno, kar zadeva sam popis, in zato bomo tudi zastopali amandma, kot smo ga dali.
Hvala lepa. Gospod Potrč, prosim.
Hvala lepa. Mi smo tudi vložili amandmaje, spoštovane kolegice in kolegi, pri čemur povem, da se zavedamo, da je amandma k 5. členu formalno nekorektno vložen, ker 5. člen ni bil amandmiran. Smo ga pa vložili zato, da bi opozorili, kje je bistvo vprašanja. Ena možnost, ki jo imamo poslanke in poslanci je, da se odločamo, da tega vprašanja ni v podpisu. To bi bilo mogoče doseči na ta način, če bi sprejelinaš amandma k 8. členu, ker bi potem besedilo zakona bilo neskladno in bi bilo mogoče amandmirati tudi kasneje v popravkih pri usklajevanju besedila 5. člen. Drugi predlog je predlog skupine desetih podpisnikov s prvopodpisanim kolegom Dušanom Vučkom, ki po našem prepričanju ustavno korektno opredeljuje vsebino popisa. Ker pa je bila razprava o tem že prej in najbrž še bo, da tako - tudi gospod Peterle je o tem ravnokar govoril - da tako ustavno korektno izveden popis lahko odpira mnoge dileme, celo nepripravljenost, kot je rekel, ljudi, da se takšnega popisa udeležijo. Predlagamo, da se odločamo o tem, ali se opredelimo za eno ali drugo varianto. Pri čemer bi jaz želel opozoriti na to, da bomo poslanci v poslanski skupini še vedno mnenja, da je bolje, da se zaradi metodoloških nejasnosti in vrednosti popisa to vprašanje izpusti, da pa v celoti soglašamo in bomo podprli tudi amandma, ki smo ga nekateri sopodpisali, gospoda Vučka, da pa če želimo večinsko to vprašanje v popisu imeti, mora biti pa ustavno korektno izvedeno. Kot enega od argumentov za naš predlog bi rad povedal še samo naslednje. Ni mogoče ustavno korektno izvajati popisa na način, da se reče "saj bo vsak imel možnost". Ustavno korektno ga je mogoče izvajati, če bo ta možnost zagotovljena in zagarantirana. In ta možnost je zagotovljena in zagarantirana samo na način, da se pač dajejo izjave. To je bilo v obrazložitvah, ki sem jih jaz v prvi obravnavi bral, povedano tudi s strani vlade, tudi s strani ministrstva za pravosodje in tudi s strani statističnega urada, ne glede na to, da so vsi ti organi kasneje - bi rekel - našli še kakšno drugačno razlago. Po mojem pač nekorektno. In še to bi rad povedal. Nekateri ustavni pravniki menijo, da ko gre za tako čvrsto ustavno pravico, kot je drugi odstavek41. člen, tudi izvedba te pravice mora zagotavljati ne samo formalnopravno, ampak tudi dejansko uveljavitev. In v kolikor dejanska uveljavitev ni zagotovljena, obstaja dvom o tem, ali ni bila kršena ustavna pravica tudi v formalnem smislu. Da bi torej podlaga - to gospod predsedujoči ve - za to, da bi se ta pravica zmanjšala ali pa na drugačen način uredila, morala biti močnejša, kot je samo interes, ki je ta trenutek prikazan. Zato bi bilo dobro imeti še to v mislih. Se pravi, ta drug namen mora biti za dosego ustavno dopustnega in želenega cilja res močnejši kot samo interes nekaterih skupin prebivalcev, da bi to vprašanje bilo vključeno. Torej, formalno umikamo peti amandma. Menimo, da se o 8. amandmaju da odločati. Če se boste odločili za naš predlog, menimo, da bi potem pri uskladitvi bilo možno najti rešitev tudi pri 5. členu, v nasprotnem bomo pa glasovali o predlogu, ki ga je vložil prvopodpisani Vučko. Hvala.
Hvala. Še kdo v splošni razpravi? [[Ne.]] Hvala. Zaključujem [[...]]Prosim? Ja, prosim, gospod Banovec.
Te dneve, ko v glavnem tudi statistiki sicer sedimo v oni sobi in ker smo bili večkrat tudi prekinjeni, smo porabili tudi za to, da smo proučili to - lahko bi rekli - nekatere amandmaje, ki ne zadevajo umika amandmaja, mislim, teh dveh znakov, ampak izvedbo. Moram na kratko povedati tako: popisuje se stanje prebivalstva na dan 31. marec. Popisovalni čas v zakonu je določen 14 dni, da se pridobijo informacije. Predvidevamo dva obiska, prvi je najavljen družini in prosimo, če je družina čim bolj skupaj. V tem primeru bodo seveda ljudje osebno izjavljali, ni nobene izjave, ker razumemo, da smo govorili o odsotnih osebah. Odsotne osebe, kolikor jih bomo ugotovili, bodo dobile zdaj te izjave, verjetno bomo morali ločiti za oba znaka in ne bo ene skupne. Seveda bodo identificirane in bodo starši - oziroma mi imamo tu dominantnega oziroma, tako kot je gospod Cimperman napisal v amandmaju, tisto referenčno osebo, ki bo poskrbela, da te odsotne osebe dobijo te dokumente če bi šlo za popisovanje tistih, in seveda bi jih ob prihodnjem obisku dobili nazaj. Je pa še možnost, da jih vrnejo tudi po pošti, če so daleč. To nam včasih še bolj omogoča zadevo, predvsem zaradi tega, ker bi s tem dosegli celo ljudi, ki so v inozemstvu. Ima pa, seveda, ta zadeva svoj metodološki problem, ki ga moram pa razložiti tako. Primerljivost podatkov iz obeh obdobij je v vsakem primeru težka. Težka predvsem zaradi tega, ker se spomnite popisa leta 1991, pogojev, v katerih smo živeli takrat, bilo je leto našega osamosvajanja, bilo je leto mešanega prebivalstva, veliko se je zgodilo, veliko jih je odšlo in tako dalje. Tako da verjetno bo ta primerljivost sicer možna, seveda za strokovnjake, zelo težko bi bila pa uporabna za kaj drugegakot, recimo, za kakšne druge ocene. Je pa izredno pomembno zato, ker nas zanimajo, državo zanimajo tudi podatki, ki - čeprav mogoče slabo primerljivi ali pa manj, z manjšo statistično zanesljivostjo, kot mislim, da je gospod poslanec Peterle govoril - bodo pa verjetno za te zahteve dobri. Že takrat se o veroizpovedi ni moglo pridobiti podatkov za okrog 300.000 popisanih: ali niso hoteli v gospodinjstvih povedati ali se izraziti o njih, pa je bilo možno [[...]]Tako mislimo celo, da bo verjetno ob določeni podražitvi, drugače organizirano, še to mogoče. Kar pa zadeva te kriterije, 14 in ostalo, pa mislim, da je tako; več zakonodaj je, ki določa položaj take mlade osebe v raznih sistemih: ali je zaposlitvena, ali je neka ustavnopravna, ali je kazenska. Jaz sem razumel gospo Bitenčevo tako, da bo ta zakon določil to; seveda s tem, da bo to uporabljal, da pa se ne more avtomatično prevzeti tisto, kar smo mi mislili, da je tudi dobro - 18 let - so tudi pri tem kriteriji. Seveda je to strokovna in tudi politična odločitev. Tako, da kar zadeva ta dopolnila, stvar bo seveda dražja, ker se bo nekoliko ponavljalo. Potrebno bo precej več obveščevanj v javnih sredstvih obveščanja, da se bodo ljudje pravilno izrazili. To opozorilo o, lahko rečem, funkcionalni nepismenosti, ki ste ga dali, Slovencev - torej, jaz kot statistik malo dvomim, da je tako čisto res. To je bila ena javnomnenjska anketa. Mogoče smo vseeno malo boljši kot pa 54%. Ampak, ta se da, seveda, tudi premagati na ta način, da se določeno vzgojno akcijo pred tem izpelje. Seveda za tisto, kar je bilo v tistem uporabljeno - recimo, če dam komentar, ali znaš čitati vozni red, in če ga ne znaš, si funkcionalno nepismen -, se moraš zmeraj vprašati, koliko Slovencev se vozi z vlaki v primerjavi z Nemci. To so tiste javnomnenjske ankete. Saj razumete, ali ne? In včasih se govori o tem. Res je, da imamo ta problem, ampak, ni tako grozno velik. In mislim, da bi se tako, kot smo povedali, v okviru organizacijskih naporov, predvsem ob tem - da verjetno veste, ker se je predkratkim sprejel zakon o registru prebivalstva, da imamo Slovenci enega najboljših registrov prebivalstva, ki bo uporabljen za ta namen, in da lahko govorimo, da se zelo težko zgodi, da bi bila kakšna oseba nepopisana. Tudi na ta način. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospod Kremžar naprej, potem pa gospod Podobnik. Še vse splošna razprava.
Hvala lepa. Torej, jaz moram reči, da nekaj stvari zdaj iz tega nastopa gospoda Banovca nisem čisto razumel, ker je seveda to možno, bi - upam - dobil kakšno dodatno pojasnilo. Namreč, jaz ne vidim nikakršnega razloga po dvojni hoji, po predhodnem obveščanju ne vem česa, ker to nikjer ni zapisano, to je neko vaše prosto tolmačenje, ki seveda mislim, da nima nikakršne osnove v tem predpisu. Govorimo o vprašanjih, na katere - menda - ni obvezen odgovor. Lahko se anketirani oziroma popisani izogne, če tako želi, ker je to njegova pravica, temu odgovoru. Torej, bo ga obiskal ta popisovalec. In, ali je odgovoril ali ni odgovoril, in je zadeva končana. In ne more priti do tega, da vi - po mojem - uvajate neka pravila že zdaj, ki niso zapisana, kako boste ponavljali, pošiljali po pošti, zahtevali dodatna pojasnila, ker to gre izven tega, kar ta predpis hoče in določa. Tako da mislim, da je to neka zelo svobodna interpretacija, ki pa seveda nima osnove v tem, in bi bilo treba o tej zadevi razmisliti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Podobnik, prosim.
Hvala lepa. Rad bi razpravljal o zakonskem predlogu v celoti, ker je zdaj splošna razprava. Menim, da je predstavnik vlade povsem korektno nastopil. Postopek popisa je znan in je določen in tak, kot je, bo tudi leta 2002. In predlagam, da ga ne problematiziramo, ker je določen, je jasno, kakšen je. Lahko bi samo to ugotovil, če sem pravilno razumel kolega Potrča - rad bi razpravljal predvsem o tem delu zakona, ki govori o veroizpovedi, o tej določbi, kajti vse ostalo, mislim, da ni sporno. Ali sem vas pravilno razumel, kolega Potrč, da umikate amandma k 5. členu? [[Ne.]] Ali bomo glasovali o njemu?
Ne moremo, ker ni bilo v drugi obravnavi amandmirano.
Torej, ste ga namerno vložili v nasprotju s poslovnikom, da ste opozorili na problem? Hvala lepa, v redu. Potem ugotavljam, da imamo samo amandmaje k 8. členu treh oblik: eden predlaga črtanje, eden predlaga delno dopolnitev, eden pa bistveno spremembo. Poglejte, predlagal bi, ker je odločitev sprejeta, da bo v 5. členu, da bo v popisu tudi vprašanje o veroizpovedi - torej ta odločitev bo - predlagam, da sprejmemo čim boljšo rešitev v 8. členu, da bo ta odločitev tudi izvedljiva, ustavno korektna in zakonsko korektna. Glejte, sam imam povsem drugačen pristop k temu vprašanju in je absolutno pozitiven. Prepričan sem, spoštovani kolegi, kolega Vučko iz LDS in vsi ostali, da vaš amandma, ki ga predlagate - potem bom imel še eno vprašanje, ki je vezano na samo vsebino - vaš amandma bo, ker mislim pozitivno, bo sprožil, po mojem mnenju, pozitivno klimo, da bomo vsi povabili Slovenke in Slovence, da bodotistega dne ostali doma, skupaj z družinami, in da bo ogromno odgovorov in se bo zaradi tega amandmaja, ki ga predlagate, brez dvoma več ljudi izjasnilo. To je ta pozitivni pristop, in to je dolžnost tudi politike, da povabi, da družine ostanejo takrat doma, da družinski člani ostanejo doma in da se izjasnijo - in to je pozitivno. Poglejte, vam povem, da se bo to zgodilo. Imam pa še en konkreten primer. Nekaj podobnega se je zgodilo letos na Češkem [[tu imam podatke]] . Če mislimo pozitivno, bi rad povedal, na kakšen način je evangeličanska in katoliška cerkev na pozitivno kampanjo, absolutno pozitivno kampanjo povabila svoje državljanke in državljane ali pa svoje vernike - "Prosimo vas, izjasnite se o verski pripadnosti". In kampanja je bila izpeljana pozitivno in je tudi odmev bil pozitiven. To se pravi, vaš namen bo tu morda drugačen, kot si predstavljate, bo pa v celoti tudi spoštovana določba ustave. Torej mislim, da je to pozitivna pot. Dobili bomo ogromno odgovorov na to vprašanje, mnogo več, kot če tega amandmaja ne bi bilo, mnogo več, ker bodo ljudje ostali doma. Zdaj pa samo še vprašanje, ki ga dam. Poglejte, veljavna določba 10. člena - mislim pa, to me pa morate prepričati, zakaj smo temu pismenemu soglasju dodali tudi narodno pripadnost. Tu bi pa prosil za pojasnilo. Tu je 10. člen jasen, veljaven: "Podatke o odsotnih članih gospodinjstva posreduje tisti član gospodinjstva, ki so mu podatki najbolj znani, o otrocih, starih do 15 let, pa eden od staršev, posvojitelj ali skrbnik. Najprej bi prosil kolege iz LDS-a, da bi mi pojasnili, zakaj 14 let. Dr. Gaber mi je prej že razlagal ene podatke, ki lahko držijo, in potem je - bi sprejel, če bo to prepričljivo. Naslednji odstavek. Popisana oseba se ni dolžna izreči o narodni, etnični pripadnosti, popisni vprašalnik pa mora vsebovati o tem pravni pouk. To je v redu. Sedaj bi imel samo vprašanje. Ali ocenjujete, da je to evropsko, morda evropsko? Kako bomo to utemeljili, da smo tudi za vprašanje, za soglasje, za posredovanje o narodnosti za - govorimo pa samo o odsotnih člani gospodinjstva, da bo potrebna pač, ta pisna opredelitev tistih, ki bodo manjkali. Za narodno pripadnost - in tega ni nihče v razpravi problematiziral. Torej, bi prosil na ta odgovor. Sicer pa menim, da če bomo sprejeli ta amandma in če bomo pristopili pozitivno v dneh pred popisom, bomo dobili zelo, zelo verodostojne podatke. Hvala lepa.
Hvala. Razpravo o amandmajih še sledi; sedaj je zakon v celoti, tako da, prosim, če lahko o zakonu v celoti razpravljamo, pa potem takoj o amandmajih. Ni več razprave o zakonu v celoti, zato razpravo zaključujem. Edino sprašujem še, če je v zvezi z vprašanji gospoda Kremžarja potrebno s strani vlade kakšno pojasnilo? Ja, prosim. Ja, prosim.
Torej, mogoče res ni vse v zakonu napisano, vendar veste, cela metodologija postopka je zelo debela knjiga in v obrazložitvi k [[...]] [[Nerazumljivo,]] [[...]]zakonu smo napisali. Dejansko mora popisovalec narediti vse, da je takrat čim več popisanih oseb doma. To se vedno ne da narediti. Tudi popisovalec ne more biti isti dan na vseh koncih. Povprečno popisuje 200 gospodinjstev. To je 14 dni in praviloma predvidevamo in kalkuliramo dva obiska. Tudi včasih zaradi tega, ker se nekateri odločijo, pa rečejo, bomo sami izpolnili,pa pridite po to zadevo. Največje vprašanje seveda je to, da je tudi v svetovnem smislu, predvsem za Evropo 31. marec dan - kot sem uvodoma povedal -, ko je največ ljudi doma, in tisti dnevi, 14 dni, so tudi največ doma. Ne vem, zakaj je tako, ampak izgleda, da je to tudi dobro. Jasno pa je to, če pojasnimo: sedaj, odsotnih članov v zvezi s tema dvema atributoma, ne moremo popisati, posebej se te kategorije nad 14 ali 15 let, in tem bi poslali ali pa dali vodji gospodinjstva tiste izjave, ki bi jih potem kasneje dobili na dva načina: ali še enkrat pridemo ali pa po pošti. Mislim, da druge izvedbe za to nimamo. Res pa je in ocenjujem, se strinjam z gospodom Podobnikom, da bo verjetno v tem primeru zajetje večje, rezultatsko tudi. Edina težava, ki jo pa mogoče vidimo v tem, je pa ta, da tako imenovano navduševanje za izjavljanje v nekaterih področjih ne bo uravnoteženo, da bomo potem pa pozabili na - recimo - etnično pripadnost, ker ta ravno nima subjekta. Ampak mislim, da se to da urediti. To je v pojasnilo. Je pa seveda v odsotnosti - še enkrat povem: tu gre, govorimo tudi o odsotnosti tistih ljudi, ki so precej daleč lahko od naših krajev, to se pravi, tudi o zdomcih in tako naprej, ker drugače nismo predvidevali. Hvala.
Hvala. Gospod Božič, ali želite zdaj k temu?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pred eno uro smo sprejeli amandma k 8. členu. Sedaj ga malo popravljamo. V nekaterih stvareh ga popravljamo, v nekateri pa ne. V obrazložitvi za popravek pa ste na koncu napisali "s predlaganim amandmajem spreminjamo starost, in sicer na 15 let". Po tej starosti se mladoletnik lahko namreč že zaposli po delopravni zakonodaji. Zakaj ste to napisali? Napisali ste 14 let. Ali velja 15 ali 14? Eno naj velja.
Še pridemo k temu [[...]]Ne, ne [[...]]Ne o amandmajih, ampak o zakonu v celoti. Je v zvezi s tem še kaj razprave? Ne o amandmajih. Gospa Simšičeva, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi imela pravzaprav za predstavnika vlade eno samo vprašanje v zvezi z zakonom v celoti, kot takim. In sicer je nanizal cel kup razlogov, zakaj naj bi predlog, ki ga predlaga združena lista, da se ugotavljanje veroizpovedi črta, ne bi bil sprejet. Med drugim je dejal, da je potem zelo težko primerljivo tudi zaradi določbe, ki je bila že sprejeta, zaradi starostne omejitve primerjati popis, ki je bil že storjen in njegove rezultate s popisom, ki bo izveden prihodnje leto, češ, da bi to lahko storil in ugotavljal samo tisti, ki je res strokovnjak, primerjal te podatke, da za kakšne druge ocene pa seveda tak popis ne bo ustrezen. Meni se ob tem pojavlja vprašanje, za kakšne druge ocene naj bi ob tem šlo, če ne samo za izrazito strokovno primerjalne, ki jih terja tovrstna akcija države, torej popis prebivalstva. In pa še eno utemeljitev bi pravzaprav rada povedala, zakaj bom seveda poskušala in tudi s to razpravo o zakonu v celoti nekatere še prepričati, da razmišljajo o opredelitvi glede veroizpovedi v popisu. Poglejte, ko sem šla natančno skozi številne magnetograme v dolgih razpravah in različne amandmaje, sem bila pravzaprav na koncu malo presenečena. Ko je matično delovno telo obravnavalo predlog, da se vprašanje veroizpovedi črta, je bilo stališče vlade, da mora to vprašanje v popisu ostati, ne glede na vseto, kar je bilo že povedanega tudi z vidika ustave. Ko pa sem se ustavila pri amandmaju poslanskega kolega Bogdana Baroviča, ki je želel na matičnem delovnem telesu poslanke in poslance prepričati, da naj bi v popis zajeli tudi podatek o krvni skupini, paje bila obrazložitev vlade - jo bom kar prebrala. "Predstavnik vlade je nasprotoval taki dopolnitvi in poudaril, da gre za enega od obravnavanih osebnih podatkov in ga ni mogoče zbirati pri popisu prebivalcev." Jaz se zdaj ne spuščam v razpravo o tem, aliima ta podatek statistično vrednost ali je nima. Ampak o dveh vprašanjih. Reči v imenu vlade tako zelo različno, to pa moram reči, je z mojega zornega kota težko sprejemljivo in, seveda, tudi s konsistentnosti tako predlaganega zakona kot ga vlada predlaga. Zato pač bi morda želela pojasnilo, ki bo razjasnilo to dilemo in seveda pojasnilo, zakaj enkrat gre za osebni podatek, ki ga moramo spoštovati, drugič pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu Banovcu, še kakšno vprašanje, da bo potem naenkrat odgovoril. Gospod dr. Bernik, prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi. Najprej bi z ozirom na klimo, ki se v tej debati pojavlja, bi rad prebral eno stvar iz koalicijskega sporazuma. Na prvi strani: "Poglavitni cilji tega sodelovanja so: prvič, strpnost in več povezovanja v Sloveniji, upoštevanje svobode do izbire, uveljavitev novih idej, nevsiljevanja starih ideologij, prihodnost brez travm preteklosti. To samo toliko, da bi spomnil, kaj ta koalicijski dogovor pravi. Vendar rad bi vprašal gospoda predsednika oziroma predsednika vlade, da bi morda nam pojasnil nekatere formalnosti pri tem popisovanju. Zanima me tole. Če na popis, pa potem izjave staršev oziroma drugih ljudi za tretje osebe, ali je kakšna določba v kakem drugem zakonu, ki morda zahteva formaliziranje take izjave, tako da bi bilo potrebno, recimo, dobiti podpis notarja oziroma podpisati pred notarjem, kakšnem bo ta obrazec, kakšna bo vsebina in pa dikcija takega soglasja. Prosim,če mi lahko to pojasnite in mi zagotovite, da tako soglasje bo povsem neformalno in če je povsem neformalno, potem tudi nima kakšne posebne pomembnosti. Hvala.
Hvala. Gospod Džuban, prosim.
Hvala lepa predsedujoči. A teče še razprava ali so samo še vprašanja za predstavnika vlade?
Ne, to je o zakonu v celoti. Ker so se pač odpirala vedno znova vprašanja, je pač to razprava. Niso še amandmaji.
Dobro. Potem lahko rečem [[...]]Prav. Hvala lepa. Jaz mislim, da smo predvsem pri 8. členu v sami razpravi nakazali preveč problemov, ki bi se lahko pojavili ob popisu prebivalstva in da se ti problemi malo ne spreminjajo v neke strahove, kaj vse se bo zgodilo takrat, ko bomo to prebivalstvo, mislim, na deset let popisali, in kaj vse bomo izvedeli in kaj vse bomo razgalili ob tem, ko se bo to zgodilo. Sam tega problema ne vidim in neke pretirane omejitve vnašati, izjave in podpise, ne podpiram. Tudi takrat sem glasoval, da je veroizpoved lahko sestavni del popisa, ker v tem ne vidim nič hudega. Pri nas je morda določena specifika, kjer formalno veliko ljudi pripada neki verski skupnosti, drugače se pa obnaša po svoje, med katerimi sem tudi sam, in sem morda osebno ravnal pri tem odločanju tudi tako. Strinjam se s tistimi, ki pravijo, da je morda pri teh dodatnih rešitvah, ki so vgrajene v amandmaje, po nepotrebnem vmešavanje narodnosti. Verska pripadnost in narodnost sta dve različni zadevi in ju ni enačiti. Pri narodnosti namreč ne vidim nekih problemov, zaradi katerih bi se posebej morali izjasnjevati; vsaj pri nas, kolikor se mi zdi, ni nekih zadev, da ljudje ne bi hoteli ali ne smeli povedati. In je to lahko čisto normalna stvar kot vse druge v tem popisu. Druga zadeva je ta starostna meja, ki me moti, da bi predaleč posegli nazaj, pri 14. letih, da ne bi smeli starši in tako dalje. Naslednje je, da mislim, da kljub vsemu kompliciramo zadeve in da delamo dodatne posle, obiske posameznih gospodinjstev, verjetno tudi stroške. S tem da izgleda, da smo v tej državi navajeni, da pač bo toliko milijonov več stalo in ni problema, bo pač toliko stalo. In pri vsaki odločitvi nekaj milijonov zraven natresemo, pa gre pač zgodba naprej vsak po svoje. Morda malo polemiziram z gospodom Podobnikom, da bo lahko pozitiven pristop do primerov, ko se bodo verniki izjasnjevali, in da bo, recimo, cerkev pozvala ljudi, naj so doma - mislim, da se to ne bo zgodilo. Popis prebivalstva bodo vzeli kot enega od mnogih popisov in bodo doma ali ne bodo doma. In tudi tovrstni apeli na državljane - ob volitvah smo imeli primere, ko so bili apeli tudi s strani posameznih cerkva, da naj se opredelijo in kako naj se opredelijo, vendar smo videli, da se je zgodilo obratno, da celo niso šli na volitve. Ne vidim razlogov, da bi dodatno komplicirali stvari. Seveda bom podpiral rešitve - to istočasno povem, čeprav ni obrazložitev glasu - da zadeve poenostavimo in, seveda, da podpremo rešitev, ki bo črtala to dodatno določilo. Hvala lepa.
Replika, gospod Podobnik.
Hvala lepa. Rad bi repliciral kolegu Džubanu in bi popravil njegovo navedbo. V svojem nastopu, ko sem prej govoril, da je možno s pozitivnim pristopom vseh, ki so aktivni v neki državi, povabiti ljudi na popis prebivalstva, nikakor s tem nisem mislil, da bi to delala slovenska cerkev ali pa evangeličanska cerkev. Jaz sem samo povedal primer Češke, ki je popisan, ga imam točno napisanega. Nisem pa tu rekel, da bo to veljalo za slovenske razmere. Bi pa rad še v eni stvari repliciral. Zdaj je kolega Džuban povedal, da je še ena pot, da v tretji obravnavi oziroma četrti podatek o veroizpovedi gre iz zakona. Kolega Potrč je dovolj izkušen poslanec, seveda on predlaga, da se črta 8. člen. Če črtamo 8. člen, je zakon neusklajen. Potem boste prišli v naslednjem koraku s predlogom, da se seveda v 5. členu črta podatek o veroizpovedi. Očitno tudi kolega Džuban to pot vidi. To je ta pot. Torej, če se črta 8. člen, je zakon neusklajen. Nato bo sledil amandma, da se pač črta veroizpoved. Na to opozarjam. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Drobnič.
Hvala za besedo. Dovolite, mnenje na celotni zakon. S popisom prebivalstva želimo dobiti verodostojne in potrebne podatke za državo. To je prvi cilj, ki ga želimo s popisom. Drugo pa je seveda, da pridobimo na način, ki ni ustavno sporen. In tako, kot je vlada predlagala glede veroizpovedi, ni ustavno sporen. Kajti, vsak državljan ima možnost, da se izrazi, ali pa to odloni. Vnašanje kakršnihkoli dodatnih soglasij bo ta popis prebivalstva, metodologijo, izredno zakompliciralo, tako da bo težko in bomo prihajali v spore z nekaterimi drugimi zakoni, kar sem že tudi opredelil. Izjasnjevanje mladostnikov do 18. leta, ni potrebno zagotavljati, ker je že sumirana v drugih popisih in je torej dodano. Zato je vse to razpravljanje samo zavlačevanje časa in vnašanje težav v sam popis. So tudi druge sporne vsebine, ni samo vprašanje veroizpovedi. Je tudi vprašanje, kot smo že videli, narodnosti. Je tudi vprašanje spola. Oprostite, nekateri ne želijo, da se opredelijo glede spola. Tudi to je lahko vprašanje. Ali bomo zdaj nadaljevali vse to na ta področja, ko vendar ima vsak državljan, ki se ga popisuje, možnost, da to odkloni. To ni nobena kršitev ustavnih pravic. Ustava pravi, da nobenega ne moreš prisiliti, je svoboda izražanja. Lahko reče: "Jaz se o tem ne bom izrazil." Hvala.
Hvala lepa. Je to replika, gospod Džuban? Kar izvolite, gospod Džuban.
Hvala lepa. Hvala lepa, gospodu Podobniku, da me je opozoril na to, da morda nisem bil jasen. V drugi obravnavi hitrega postopka smo sprejeli besedilo kolega Vučka, ki je zapisano potem v amandmaju Nove Slovenije, da bi se naj to isto besedilo črtalo. Ali je tako? Istočasno predlaga kolega Vučko, da bi se besedilo nekoliko spremenilo. Moja razprava, če ste ji dobro sledili, je bila v tej smeri, da ne podpiram rešitev, ki bi bile potrebne na način, kot jih predlaga kolega Vučko. Podpiram rešitev, da se to dodatno določilo ali po moji presoji komplikacijo, zbiranje oziroma izjavljanje, črta. Hvala lepa. Sem bil zdaj razumljiv?
Hvala. Gospod Podobnik.
Kratka replika kolegu Džubanu. Iskreno opravičilo! Vašo razpravo sem razumel drugače in se vam opravičujem.
Hvala. Je v okviru razprave o zakonu v celoti še kakšno vprašanje, ker bi potem dali gospodu Banovcu besedo, da odgovori na vprašanja, ki so se pojavila, in bi potem nekako poskušali preiti na amandmaje, če je le mogoče. Oprostite, gospod Banovec, utegne biti še kakšno vprašanje. Vidim, da bi gospod Bernik še želel besedo.
Rad bi vprašal, kakšne sankcije predvideva ta zakon, če nekdo noče odgovarjati. Ali so sankcije opredeljene in kakšne so? Hvala.
Hvala. Gospod Banovec, prosim.
Torej k temu, kar je bilo na odboru, na kratko. Mi smo dejansko branili stališča vlade in mislim, da so bili razlogi povedani. Še vedno ne vem, kako bi se slabo razumeli, če bi kot statistik rekel, da seveda za vse stvari pa ti podatki le niso uporabni. Veste, da so se uporabljali tudi za nekatere zelo nerodne zadeve, vendar tega ne moreš prepovedati. Stroka, verjetno demografska stroka, pa tudi regionalne pa druge projekcije in vse ostalo, pa ta podatek verjetno potrebujejo, tako kot še kakšnega drugega. Kar zadeva naše stališče do krvne grupe. Povedal sem nekaj več, kot je v zapisniku, in sicer to, da to seveda je zdravstveni podatek, da je pa to medicinski podatek, in je seveda še hujša stvar, da na narodovem telesu, kakršnokoli je, krvno grupo zbirati, je tudi nekaj nestrokovnega. Potem je pa še nekaj v zvezi s temi znaki. Spol ni znak, ki ga moramo skrivati, ampak v ustavi pa v zakonu o varstvu osebnih podatkov piše o spolnih nagnjenostih. To so mogoče pojasnila. Dejansko je zagrožena kazen, če kdo ne da tistih znakov, ki so obvezni. Za ta dva znaka, o katerih zdaj govorite, za ta dva znaka ne more biti nihče kaznovan, ker to je čisto jasno, da ne, in tudi v zakonu piše. Kar zadeva podpisovanje in varovanje tega, kar bo, to je mogoče zdaj naš največji problem. Istočasno smo našli rešitev. Jasno je, da bomo te izjave povzeli, deponirali, in da bo lahko vsak, ki je mislil, da je nekdo za njega kaj izjavil, to kontroliral in pogledal, če je njegov podpis, recimo, nekako čudno urejen ali pa da ni urejeno. To bomo seveda po zakonu o arhivih in popisu ohranili tako, kot piše. To je tudi povečan strošek, ker bo za vsak, to bodo posebne kuverte, tudi police in seveda tudi že skrbimo za to, da bo tospravljeno. Tako bomo dokumentirali tudi vse obrazce same po sebi. Obrazci, tudi tisti, ki ne bodo pripeti na to zadevo, bodo, danes se temu reče skenirani ali spravljeni v računalnik na način, da se bo točno videlo in bo, kot je bil do sedaj običaj, vsaktak obrazec na voljo samo tistemu, ki je to dal. Moja izkušnja, jaz mogoče bom v tretjem popisu še zraven, je bila taka, da smo imeli velike arhive, zelo malo poizvedovanj, ampak včasih je vseeno nekdo potreboval, hotel je preveriti, predvsem zlasti družinska stanja, pri čemer to seveda tudi na sodišču ne velja. Sodišča včasih jemljejo to kot ilustrativno, kar zadeva notariata, pa mislim, da, potem je pa konec. Torej gre za to, da se zavaruje podpis, in da ima človek, ki je to podpisal ali pa nekdo na njegovem imenu, da se to lahko kontrolira. Izvršili bomo tudi naknadni kontrolni popis, kot je pri vsakem zakonu o popisu tudi določeno. Kontrolni popis je tisti, da se posebno peščico popisancev še enkrat vpraša, če so predvsem popisovalci za to, ker popisovalci se včasih tudi zmotijo ali pa kaj drugega naredijo, tudi vplivajo, da to ugotovimo, in da primerno ukrepamo in predvsem to, da ocenimo verodostojnost podatkov, glede na ostalo novo metodologijo, ne na splošne kriterije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko s tem razpravo zaključimo? Lahko. Hvala. Prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih. Torej imamo štiri amandmaje, in sicer po vrsti. Najprej je tukaj za poslansko skupino Združene liste gospod Potrč vložil amandma k 8. členu, poslanska skupina Nove Slovenije prav tako k 8. členu, skupina poslancev s prvo podpisanim gospodom Vučkom prav tako k 8. členu in še poslanska skupina Nove Slovenije k 10.a členu. Upam, da imate vse to, če tega zadnjega še nimate, bo pa hitro v tem času tudi vam dostavljeno. Odpiram razpravo o vseh vloženih štirih amandmajih. Besedo ima gospod Vučko. Prosim.
Hvala predsedujoči. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Jaz sem se vzdržal razprava v prejšnjem delu, ker bi jo samo še podaljševali. Najprej seveda opravičilo, ker je pri usklajevanju med odmorom prišlo do napake v tem delu, da smo v obrazložitvi pozabili popraviti letnico, starost. S tem tudi odgovarjam na vprašanje vseh tistih, zakaj 14 let? V naši zakonodaji ni neke ustaljene letnice starosti, ki bi bila enotna. Delovno pravna zakonodaja uporablja 15 let. Tukaj smo predvsem šli v smeri konvencije, in sicer o zaščiti otrokovih pravic in pa predvsem kazenskopravne zakonodaje. Ko govorimo o otrocih v pravnem smislu, potem govorimo o osebah, ki so starejše od 14 let. To po kazenskopravni zakonodaji niso več otroci, ampak so mlajši mladoletniki. In ti mlajši mladoletniki že odgovarjajo za svoja ravnanja, so kazensko odgovorni, s tem da so potem omejitve, kakšne kazenske sankcijese jim lahko izrečejo v primeru, da te osebe storijo kazniva dejanja. Da ne govorimo potem o starejših mladoletnih in pa potem, ko je polnoleten. Se pravi, gospod Peterle, ko govorimo o otrocih, govorimo o osebah, ki so mlajše od 14 let. Zakaj narodnost? Moje prizadevanja in pa seveda vseh tistih, ki so podpisali, so bila predvsem v tem, da naredimo zakonit akt in s tem pomagamo vladi, ki jo podpiramo, vsaj jaz. V že obstoječem zakonu, tretji odstavek, piše, citiram: "Podpisana oseba se ni dolžna izreči o narodni etnični pripadnosti." Se pravi, za tiste, ki so v času popisa prisotni, se niso dolžni v skladu z zakonom izreči o etnični pripadnosti in je povsem razumljivo, da to, in potem glede na to, da smo sprejeli tudi veroizpoved, da za analogijo seveda uporabimo tudi pri drugem odstavku, ki pa govori o tistih, ki so odsotni. Drugače je pravno sporno. Če ima pravico tisti, ki je na kraju ob popisu in se ni dolžen izreči, seveda moramo to pravico zagotoviti tudi tistemu, ki je odsoten. Tukaj ne bi ponavljal razprav, ki so bile že povedane, glede stališča sekretariata in opozorila. Prvotni amandma je šel v tej smeri. Sekretariat je opozoril, da je treba seveda glede na 41. člen ustave, kjer gre za osebno pravico, svobodo tudi po drugi strani, kot je gospodPodobnik v eni izmed razprav tudi poudaril, da ta osebno pravico, ko je odsoten, nosi s seboj. Nihče drug ne more o tem podatka dajati. Ko govorimo o zagotavljanju ustavnih pravic, kolega Džuban, z vsem spoštovanjem, seveda ne moremo govoriti, ali nam je ljubo komplicirati ali ne komplicirati. In tudi kolegom na moji levi, ne gre za vprašanje zaupanja med starši in otroki, ne gre. Seveda zaupanje znotraj družine, to je nujno potrebno, če hočemo, da družina obstaja, ampak ko govorimo o pravu. In še ta 14 let, ta limit. V tem času smo se pozanimali, recimo, v Avstriji, Nemčiji, Italiji, Španiji in Nizozemski je ta 14 let tudi starost, ko se lahko otrok samostojno odloči, ali bo obiskoval verouk, za primerjavo. Pa mogoče to ne bi mogel, da jaz to govorim. Se pravi, kazenskopravna zakonodaja je bila tista, ki nas je vodila, da smo dali teh 14 let. In še nekaj. To, kar je bilo tudi že nekje s strani gospoda Banovca povedano, da je državni zbor tisti, ki bo v tem konkretnem primeru določil to letnico. Tako je lahko stvar diskutabla. Mislim, da sem na vsa vprašanja odgovoril. Še enkrat bi poudaril, da narodnost pač ocenjujemo, predlagatelji amandmaja, da mora ostati glede na obstoječi tretji odstavek 10. člena. S tem bi tudi zaključil svojo razpravo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospod Vučko, glede na to, da, recimo, s sprejetjem 8. člena ostali postanejo brezpredmetni, bi jaz predlagal, da skušamo najprej o 8. členu razpravljati, glasovati, pa potem naprej. Ko bomo videli, kakšen bo izid tega glasovanja, če ste tako prijazni in upoštevati to mojo [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Seveda, če bo črtan amandma. Če bo 8. člen črtan, potem razprave odpadejo, pa bi mogoče najprej o 8. členu. Kdo želi razpravljati k amandmaju k 8. členu, ki ga je vložila poslanska skupina Združene liste? [[Glas iz ozadja.]] Predvsem bi rad usmeril razpravo v ta del, ker predlog je, da se člen črta. Če se člen črta in če potem glasujemo, je potem razprava v nadaljevanju možna ali pa nepotrebna. S tega razloga. Saj ne omejujem, samo predlagam. Gospod Sok, prosim.
Glede na povedano in obrazložitev s strani poslanskega kolega Vučka, bi ga rad nekaj vprašal. Včeraj ko smo obravnavali zakon o Telekomu, je bilo iz vrst Liberalno demokratske stranke slišati, kakšna bi pa to bila stranka, ki bi ne podprla vseh amandmajev svoje vlade. Zanima me, kakšno je pa potem od včeraj na danes stališče Liberalne demokracije? Kateri momenti so botrovali temu, da se je ta zadeva tako drastično spremenila, da pa danes ne podpirate več stališča svoje vlade. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? Gospod Peterle.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina je dala dva amandmaja. Govoril bom o amandmaju k 8. členu, ki predlaga črtanje prvega odstavka, to se pravi, vse nam znano besedilo. Mi smo še naprej prepričani, da pomeni unikatna rešitev, ki je nismo srečali nikjer drugje po svetu, pa imajo tudi drugod ustavo in demokracijo, da pomeni motnjoin komplikacijo popisa in s posledicami po strokovni, mogoče tudi po politični ravni. Glejte, nikoli doslej po letu 1945 mi ni znano, da bi se morali ljudje podpisovati za karkoli v zvezi s popisom. To bo prvič prišlo na tak način - torej pravim, sam ne vem za tak podatek, mogoče ve kdo drug - in, seveda, prišlo bo do tega podpisovanja ob dveh znakih, ki sta bila včasih na nek način problematizirana ali sta bila na poseben način v politiko vpeta. In ta motnja ne bo zadela tistega, ki ga ne bo doma takrat ampak tistega, ki bi eventualno želel oziroma bo vprašan za svojega bližnjega, če tako rečem. Se pravi, ta stvar ne bo omejena na tisti procent odsotnih na tisti dan. Se pravi, o tej stvari se bo govorilo oziroma se že govori; in sem zbiral malo odmeve na to, in so rekli, "a zdaj bomo morali pa podpisovati, če smo te ali one vere". Skratka, s tem si ta parlament ne bo delal usluge, in ne vem, zakaj koalicija ne podpre lastne vlade, ki je predlagala, predpostavljam, usklajen predlog na to temo. Imamo spet eno koalicijo v vladi, eno pa tukaj. Mislim, da to ni dobro. Glejte, ta papirnata vojna, kot je bilo povedano tudi s strani direktorja, gospoda Banovca, to pomeni dodatne obrazce - ne predstavljam si, da bo vsaka hiša, kjer bo kdo manjkal in ki bo želela odgovoriti za odsotnega člana gospodinjstva, da ne bo vsak zase nekako iskal formulacijo za tisto soglasje, ampak da bo nek obrazec predpisan. Najmanj, kar je, to stane in podraži zadeve. Če boste pogledali proračun, boste videli, da so tam pa tako natančni v tej koaliciji, da vnaprej povedo, da bodo vse proslave v Cankarjevem domu, da ne bo nič na planem, zato ker ni denarja. Glejte, če ste tam tako finančno občutljivi, da niti 10-letnica slovenske osamosvojitve ne bo praznovana zunaj, kakor je bilo v času proglasitve, potem bodite še tukaj pozorni, pa ne delajte nepotrebnih dodatnih stroškov! Tu bi bilo lahko zelo veliko tehničnih in organizacijskih vprašanj, kako se bodo zdaj ta soglasja urejala. Prej je gospod Banovec rekel, potrebnih bo več pojasnjevanj, verjetno kakšen obisk več in tako naprej. Mislim, da si tu ne delamo nobene usluge, predvsem pa bo to doživeto kot velika komplikacija pri popisovanih ljudeh. Vprašanje starosti. Glejte, v treh dneh imamo dvakrat spremenjen amandma, če se ne motim, enkrat 14, enkrat 15 [[...]]Glejte, po tej logiki oziroma z argumenti, kot so tu zapisani, da se ljudje že zaposlijo po delovnopravni zakonodaji - poslušajte, to ni noben argument, to je samo dejstvo, da se lahko zaposlijo. Kaj pa delovnopravna zakonodaja urejana tem področju ali kakšno zrelost daje? V naši ustavi v 41. členu ni nič na to temo napisanega, niso leta opredeljena. Bi pa opozoril spoštovani zbor, da obstaja konvencija o otroških pravicah, kjer pa je zapisano, da je vsaka oseba do 18. leta smatrana kot otrok. Zakaj se mi mimo konvencije, ki jo je ta hiša tudi ratificirala - mislim, da lansko leto - zakaj bomo mi sedaj tole določali, tele letnice. Prav tako bi lahko nekdo rekel 16. leto ali pa 17., kakor ste rekli najprej 14. in potem 15. To so čisto poljubne zadeve, s katerimi se brez potrebe zaposlujemo. In pravim, kje po svetu so še kaj takšnega počeli. Na Češkem, kot daje Češko kdaj za primer gospod poslanec Podobnik, kot je meni znano, tega niso tako delali. Jaz bi svetoval, ponovno, v skrbi za to da bodo zadeve primerljive, ne tako radikalno menjati pogojev, da bo vsaj, kolikor se da, ta zadeva primerljiva. Ta stvar prinaša motnjo in komplikacijo, prinaša podražitev, prinaša več pojasnil, prinaša več organizacije, več obiskov, vsekakor zadevo otežuje. Jaz sem pa zato, da naredimo čimbolj tako, kot so ljudje navajeni v skladu z ustavo. In še enkrat rečem, ustava omogoča, da država vpraša in omogoča tudi, da kdor ne želi, ne odgovori. Ampak soglasij ni pa nikjer predpisanih. Torej mi bomo seveda ta amandma podprli in predlagamo, da bi tako storili tudi drugi.
Hvala. K razpravi so prijavljeni: gospod Potrč, gospod Drobnič, gospod Vučko in gospa Simšičeva. Prosim gospod Potrč.
Hvala lepa. Jaz imam repliko na [[...]]
Replika.
[[...]]gospoda kolega Peterleta. Jaz bi ga rad samo še enkrat spomnil. Gospod Peterle! Ker zadnjič niste poslušali, kaj je vaša vlada zapisala o tem vprašanju, vam preberem še enkrat. Vam pa preberem še enkrat, morda si boste zapomnili. Tovrstnih podatkov o osebi, skladno z določili zakona o varstvu osebnih podatkov, s popisom ni smiselno zbirati - poudarjam naprej - ker bi bilo treba za vsak tak odgovor od vsake podpisane osebe posebej pridobitipisno soglasje za zbiranje teh podatkov. To je bilo pač takrat mnenje vlade, v kateri ste bili zunanji minister. In drugo. V Sloveniji imamo ustavo Republike Slovenije, ki velja za nas, ne velja niti češka, niti slovaška, niti kakršnakoli druga ustava. Gospod Peterle mi ni povedal, da je v katerikoli drugi ustavi še kakšna določba, kot je v naši, ki pač pove: "Nihče se ni dolžan opredeliti glede svojega verskega ali drugega prepričanja". Iz tega je sledila tudi ta obrazložitev vlade gospoda dr. Bajuka inPeterleta kot zunanjega ministra v letu 2000. Zato tudi primerjati popise, dokler ni veljala ta ustava, od decembra 1991, enostavno ni mogoče. Mi smo se v vseh razpravah doslej samo na to dejstvo sklicevali. Hvala.
Najprej bi glede replik. Gospod Drobnič, imate vi repliko ali razpravo? Potem je za repliko na vrsti gospod Vučko in potem za repliko gospod Peterle.
Hvala za besedo. Spoštovani kolega Peterle, čisto kratko. Mislim, da je bil kolega Potrč kar v pravo smer, ko vam je prebral nekaj. Jaz bi samo to rekel, da si preberite oba vložena amandmaja in boste ugotovili, da nismo spreminjali letnice, bila so razmišljanja, pravnoformalno vloženi amandmaji govorijo o 14. letih. Samo toliko. Hvala.
Hvala. Repliko ima tudi gospa Simšičeva.
Hvala lepa. Jaz sem pravzaprav želela samo pojasniti oziroma replicirati kolegu, ki je rekel, da bomo zapletli stvari, sklicujoč se na ustavo. Dokler imamo ustavo, je prav, da jo spoštujemo, ne glede na to, ali stane malce več ali malce manj. Ko se bomo začeli spraševati o tem, ali nas spoštovanje ustave stane, in če nas stane preveč, potem seveda v skrajni konsekvenci pomeni zadeva ukinitev ustave. Se opravičujem, malce skrajna misel, ampak dokler je ustava, jo moramo spoštovati in ni izgovor v tem, ali nekaj stane, kakšen tolar več ali manj, in niti v tem, ali je potrebno za nekatere stvari pisno soglasje ali to soglasje ni potrebno. Rada bi replicirala tudi kolegu Lojzetu Peterletu, ki je rekel, da v konvenciji oziroma deklaraciji o otrokovih pravicah Organizacije združenih narodov piše, da je otrok vsakdo, ki še ni dopolnil 18 let. Da, to piše. Če pa to konvencijo berete tudi naprej, v, ne vem katerem členu, ga ta trenutek nima papirja pri sebi, je napisano, razen, če v posameznih primerih z zakoni ni drugače določeno. In seveda je v posameznih primerih, v posameznih državah z zakoni to drugače določeno. Tukaj mislim, da nima smisla izgubljati besed. Glede starostne meje pri posameznih opredelitvah pa, seveda smo podpisniki, ki smo podpisali ta zadnji amandma, razmišljali o različnih opredelitvah pri starosti. Tudi o 12. letu, kot je bilo že poudarjeno, kajti pri 12. letu se ima vsak otrok pravico na sodišču izjasniti, pri kateremu od dveh staršev, ki se ločujeta, bi želel živeti. Ima vso pravico. To je pri 12. letih. Pri 14. je bilo že povedano, pri 15. pa imamo kopico zakonov. Jaz sem tukajle ven potegnila vse, od zakona o političnih strankah, od zakona o društvih, po zakonu o društvih, in verske skupnosti so tudi sestavni del civilne družbe tako kot društva, je vsak, ki je star 15 let, lahko polnopravni član. Pri 15. letih imaš pravico priznati očetovstvo. Pri 15. letih, če si zaposlen, si absolutno opravilno lahko odgovoren, nesamo da si ustvariš družino in se poročiš, lahko najameš kredit in za vse stvari odgovarjaš. Torej te letnice so v posameznih področjih zelo različne. Po 15. letih lahko celo kupuješ cigarete, smo zapisali v zakon. Ne bi vsega naštevala, ampak tega je zelo veliko. Če pa gremo popolnoma po črki konvencije o otrokovih pravicah, ki jo bomo enkrat eni uporabljali, drugič pa drugi, potem je seveda otrokova pravica absolutna v nekem smislu in bi morali za sleherno dejanje se pozanimati in gledati in spoštovati tisto pravico, za katero bi se otrok lahko izrekel. To pa je verjetno stvar, ki nima smisla, da o njej ta trenutek razpravljamo. Hvala lepa.
Hvala. Repliko ima gospod Peterle.
Repliciram gospodu poslancu Potrču, čeprav sem ga takrat dobro slišal, gospod Bajuk pa je tudi natančno odgovoril in pohvalil Drnovškovo vlado, da je popravila napako Bajukove vlade. Jaz takrat resda nisem te zadeve gledal v detajle. Jaz sem se predvsem boril, da je to na dnevni red prišlo, ko sem videl, da se je Drnovškova vlada odpovedala popisu na deseto leto. Vidim, da pač pri tej zadevi nisem uspel. Bil bi vesel, kadar se citirajo kakšne odločitve Bajukove vlade, da bi se tudi pri Telekomu, pri davkih in še kje drugje kaj povedalo. Na marsikaterem področju je šlo naprej, kjer leta ni bilo napredka. Kar zadeva poslanko Simšičevo. Glejte, 41. člen je povsem jasen. Jaz ves čas trdim oziroma sprašujem: Dokažite, v čem je vladni predlog ureditve tega dela popisa v nasprotju z ustavo? Država lahko vpraša, vprašani pa lahko ne odgovori. Tukaj ni nobene dileme. Tukaj vnašate spornost brez potrebe. Tukaj ni sploh nobene dileme. Niso potrebne te zadeve, ki jih zdaj predlagate.
K razpravi se je prijavil gospod Drobnič.
Hvala za besedo. Ti amandmaji poslanske skupine Združene liste in pa Liberalne demokracije vnašajo dodatne težave k vpisu prebivalstva, pri čemer pa ne rešujejo navideznega problema spornosti ustavnih določil, ker spornosti v obstoječem zakonu oziroma predlogu vlade pač ni. Vam bom pojasnil, zakaj. Namreč, ta ustavna pravica glede opredelitve veroizpovedi ali pa narodnosti je osebna pravica. Vsakega, ki vprašaš, se na osebni ravni izraža. Če se ti izražaš o svojih družinskih članih, pač spodaj, če zapišeš to na papir, kjer je vprašalnik, je to tvoja izjava o narodnosti ali pa o veri tvojih družinskih članov. S tem se torej ne krši ustavno določilo. Ker to ustavno določilo je vezano na tebe osebno, da ne bi prišlo do kakršnega kolišikaniranja, tebe osebno, ko se izjavljaš. Poleg tega imajo ti podatki namen, so agregatni podatki, se moramo zavedati. Zato so tudi vprašanja, ki so z vidika ustavne tvarine, recimo, kar se tiče narodnosti in vere, vprašljiva. Ampak glede na to, kako so postavljeni, zaradi statističnih podatkov so smotrni, smiselni in uporabni. Niso pa uporabni v individualnem smislu, da bi to služilo za kakršen koli dokaz v nekem pravnem postopku. Istočasno bi morda repliciral na tisto mnenje glede krvne skupine. Ta podatek je nesmiseln. Je redudanten. Pomemben podatek o krvni skupini je tisti, ki je ekzakten. Ne na osnovi moje izjave, da se jaz opredeljujem, ali sem A ali sem AB ali sem 0 ali pa se sploh ne izjavljam. Ta podatek je pomemben zaradi pomoči, interventne pomoči, in je to registrski podatek na zdravstvenem zavarovanju. To nima nobenega smisla, da vpletamo tako vprašanje. Torej, glede 15 let, 14 let ali 18 let, v zakonu o družinskih razmerjih je to jasno zapisano, da so starši - in civilni zakon, seveda - pooblaščeni, da to dajejo. Zato so dosti verodostojni podatki. Nima smisla, da za to iščemo soglasje otrok o takih rečeh. V postopkih, kazenski zakonik ali pa zakonodaja s področja civilnega prava jasno določa, kdaj pa je ta splošna pravica zastopanja izvzeta - kadar so v vprašanju posamezne pravice otroka, kadar so eklatantno kršene njegove elementarne človeške pravice. Nesmiselno je, da otroka sprašujemo za njegovo soglasje o tem, ali gre lahko na igrišče ali gre lahko, ne vem kam, še vse, zato ker bi mu kršili njegovo svobodo. To je vendarle jasno. Zato potem pridemo v določene zagate, kaj bi postavili, ali bi bilo to 14 let, uporabljamo torej kazensko zakonodajo, čeprav tu ni nobene podlage, da bi uvajali kazensko zakonodajo in uporabljali določila v tem, ali bi to iz druge zakonodaje, da bi bilo 15 let. S tem bomo naredili zakon o popisu prebivalstva tako problematičen, da ga ne bo možno izpeljati, pri čemer ni v nevarnosti nobena kršitev ustavnih določb.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Hvala za besedo. Tudi sam menim, da to pismeno soglasje zahtevati pri popisu je nesmiselno in nas bo to pripeljalo, če bi to uveljavili, do tega, da bomo dobili izkrivljene podatke o dejanski verski pripadnosti. To je določen pritisk na tiste, ki so se pripravljeni izjasniti za pripadnike določene vere. To bo vsekakor vplivalo in bojim se, da je mogoče tudi del namena pri nekaterih, da bi tako vplivalo. To pa ni dobro. Pripeljalo bo morda celo do stigmatizacije nekaterih, lahko pride do stigmatizacije. Tu vidim podobne učinke, kot je bilo, ko smo bili majhni, ko so nas posamezni učitelji spraševali glede obiskovanja verouka. Čim manj teh pritiskov. Posledice bodo gotovo politične, rezultati ne bodo metodološko uporabni, se pa bodo zlorabljali in manipulirali. To je gotovo. Zakaj ne bi zaupali, gradili na zaupanju znotraj družine? Saj se bo opredelil samo tisti - ali mislite, da ne smemo zaupati nekemu družinskemu članu, da bo imel podatek od drugega družinskega člana, ali sme povedatinjegovo opredelitev ali je ne sme. Če mu bo drug družinski član dejal, da ni potrebno oziroma da se ne želi izjasniti, bo pač tisti, ki bo pri popisu navzoč, dejal, "o tem se ne želi izjasniti, nimam podatka". Ali na tako zaupanje znotraj družine ne smemoračunati? Ali je naša slovenska družina že tako daleč razslojena, da temu ne smemo verjeti in zaupati? Mislim, da rešitev, ki je sedaj predvidena, s temi soglasji ima trenutno samo kvarne posledice, negativne posledice. Mislim, da ustavodajalec v to smer prav gotovo ni razmišljal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Na kratko bi se rad opredelil do vseh treh vloženih amandmajev k 8. členu. Sam in moji poslanski kolegi bomo podprli predlog vlade, ki je v zakon zapisala, to je 8. člen, če ga preberem, tako se bo potem glasil: "Popisana oseba se ni dolžna izreči o narodni, etični pripadnosti in veroizpovedi." Mi bomo podprli to dikcijo, ker menimo, tudi na podlagi razprave, smo pozorno poslušali, da ni ustavnih ali zakonskih ovir, da se ta podatek ne bi zbiral. Še posebej pa opozarjamo na dodatni stavek v tem odstavku. Popisni vprašalnik pa mora vsebovati o tem pravni pouk. Kolegice in kolegi! Pravni pouk je pa tudi to, kar predlaga kolega Vučko delno s svojim amandmajem. Vse že piše v zakonu. Popisni vprašalnik mora vsebovati o tem pravni pouk. In pravni pouk bo točno napisal, kaj je iz ustave in kaj je iz zakona o varovanju podatkov. Naša poslanska skupina ne bo podprla predloga, da bi se 8. člen črtal, kajti s tem bi postal zakon neusklajen in bi se potem najverjetneje želelo črtati sploh podatek o veroizpovedi. Pozorno sem poslušal kolega Vučka, ko je utemeljeval svoj amandma in njegovo delno spremembo. Podatek o letih starosti, tu je možna široka diskusija in so različni pogledi. Moram pa priznati, kolega Vučko, da me o ničemer niste prepričali, ko ste omenjali analogijo in da je potrebno pri odsotnih članih tudi govoriti o narodni pripadnosti. Razumem, zakaj. Da ne štrli vprašanje veroizpovedi, se pač doda tudi narodna pripadnost. To ni bilo nikjer aktualizirano in odprto v sami diskusiji in zato ne bomo podprli vašega amandmaja in bomo pač podprli amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Nove Slovenije, da se črta določba, ki je bila sprejeta v drugem branju in da ostane torej na koncu osnovna dikcija, ki se bo glasila: "Popisana oseba se ni dolžna izreči o narodni, etični pripadnosti in veroizpovedi, popisni vprašalnik pa mora vsebovati o tem pravni pouk." Hvala lepa.
Hvala. Gospa Zupanova, prosim.
Hvala lepa. Nisem se hotela oglasiti, samo na mizo sem dobila amandma, kjer je popravljena letnica. O tej letnici bi lahko debatirali, ali 14 ali 16, in se mi zdi nepomembna. Ko opazujem kolege in kolegice, pa se sprašujem, zakaj takšno krčevito nasprotovanje. Konec koncev moramo zaupati ljudem in stroki. Ljudje niso neumni. Stroka pa tudi mislim, da dobro dela, saj vendar ne dela samo eno leto ali dve. Za sabo ima že vrsto let, vrsto izkušenj. Jaz sem prepričana, da bo znala stroka postaviti pravilno, tako kot je treba. In če bi še to rekla. Najcenejša varianta, predlagam, da bi bila pač ta, da svojim materam, svojim očetom, svojim ženam, svojim možem, tistim, ki bodo odgovarjali na anketno vprašanja, vnaprej zabičate, da pač ne smejo odgovarjati v vašem imenu. Sicer pa bodo to opravili tudi mediji, ki bodo prek TV, radia in časopisov, sem prepričana, vodili kampanjo sigurno 14 ali 10 dni prej. Hvala lepa.
Hvala. Kdo želi še besedo? Ugotavljam, da ni več razprave, zaključujem razpravo o amandmajih k 8. členu. Prehajamo na glasovanje o amandmajih k 8. členu. Da bo povsem jasno [[...]]Prosim, gospod Peterle. Razprava je namreč zaključena.
Ja. Ker smo pred odločanjem, prosim v imenu poslanske skupine Nove Slovenije za pol ure pavze.
Torej, gospod Peterle pred odločanjem predlaga pol ure odmora. Nadaljujemo ob 13.05 uri.
Nadaljujemo sejo. Prosim, če lahko najprej ugotovimo sklepčnost. Poglejte, prosim, če so kartice na pravih mestih. Prisotnih je 53 poslank in poslancev; smo sklepčni in lahko nadaljujemo z delom. Sprašujem pobudnika odmora, gospoda Peterleta, ali želi besedo?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Še podrobneje smo pogledali to, kar je pred nami za odločanje. Ugotovili smo še nekaj, da bo poleg že opozorjenega oziroma povedanega, da bi rešitev, če bi ostala, če ne bi bili toliko, da bi 8. člen spremenili v skladu s predloženim amandmajem in črtali tisti odstavek, torej bi to pripeljalo do tega, da bomo imeli izpad nekega znaka oziromaneke kategorije, neke skupine ljudi - mislim, da za to niso potrebne posebne okoliščine, ker jih pač že taka rešitev vzpostavlja - in za tiste, ki bodo odsotni in ne bo pooblastil oziroma soglasij, za te ne bomo imeli ne podatka o narodni pripadnosti nitipodatka glede veroizpovedi. To velja za vse, ki živijo pri nas, za Slovence, za Madžare, za Italijane ali kogarkoli. Se pravi, ta podatek oziroma oba podatka bosta preprosto manjkala. Razumemo, zakaj je predlagatelj dal oboje, narodnost in veroizpoved, v par, ker če bi bila samo veroizpoved, bi res nelagodno ali čudno izpadlo navzven, tako izgleda to v paru, ampak s tem se še druga kategorija postavlja v težave, ne samo prva. Tako da res delate slabo uslugo s tem. Torej, še bolj smo prepričani, da imamo prav, da zastopamo pravo stvar, ko pač podpiramo spremembo 8. člena, ki bi pomenila vzpostavitev normalizacije in normalne izvedbe popisa.
Hvala lepa. Glasovali bomo o treh amandmajih k 8. členu po naslednjem vrstnem redu: najprej amandma k 8. členu, ki ga je vložila Združena lista, da se člen črta, potem amandma, ki ga je vložila Nova Slovenija, in potem amandma, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Vučkom. Če bi bil amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Združene liste, sprejet, bi seveda s tem postala druga dva amandmaja brezpredmetna. Glasujemo o amandmaju k 8. členu, ki ga je predložila poslanska skupina Združene liste. Glasujemo. Od 59 poslank in poslancev je za amandma glasovalo 26, proti je bilo 27 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 8. členu, ki ga je vložila poslanska skupina Nove Slovenije in se izključuje z amandmajem skupine poslancev. Glasujemo torej o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Od 60 prisotnih je za glasovalo 22, proti 33 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o naslednjem, zadnjem amandmaju k 8. členu, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim Dušanom Vučkom. Glasujemo. Od 63 prisotnih je za glasovalo 34, proti 23. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim gospodom Vučkom sprejet. Ker je sprejet amandma, je brezpredmetno glasovati o amandmaju k 10.a členu Nove Slovenije. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Obrazložitev glasu. Bomo ponovili glasovanje, se oproščam. Prosim, gospod Peterle.
Spoštovani! Glasoval bom proti takemu zakonu, ki uvaja unikatno, komplicirano rešitev, ki bo vnesla v ta popis nedvomno politizacijo in s tem marsikatero vprašljivost. Sedajle seveda lahko samo glasujem proti. Razmislil bom, kaj se da še narediti, da bi bil ta popis primerljiv s popisom iz leta 1991 in da se ne bi skozi popis vnašale vsebine oziroma interesi, ki s popisom ne bi smeli imeti nič.
Obrazložitev glasu, gospod Sok.
Hvala za besedo. Tudi jaz bom glasoval proti, kajti s tem zapletanjem v zvezi s soglasjem ste pač tisti, ki ste tako določili, nedvomno dosegli, in čas bo to pokazal da se bo ta popis bistveno podražil, da bodo podatki nerelevantni in bojim se, da se bo močno zmanjšalo število slovenske narodnosti. Zaradi popisa, ne sicer. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Lahko. Glasujemo o zakonu v celoti, kot sem že prej dejal. Prosim, da glasujemo. Od 64 prisotnih poslank in poslancev je za glasovalo 36, proti je bilo 17 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O VIŠINI OTROŠKEGA DODATKA - HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prehajam na prvo obravnavo. Pozdravljam predstavnico vlade in ji tudi predajam besedo.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada predlaga v sprejem zakon o višini otroškega dodatka in sicer po hitrem postopku iz naslednjih razlogov. Leta 1993 je bil sprejet zakon o družinskih prejemkih, ki v 35. členu opredeljuje univerzalni otroški dodatek, ki znaša 13, 16 ali 17% zajamčene plače, odvisno od starosti otroka. Citirana določba je bila trikrat zamaknjena, in sicer leta 1993, 1995 in 1999 na 30. april 2001. Od leta 1993 je v veljavi selektivni otroški dodatek. Selektivnost se zagotavlja glede na dohodek na družinskega člana in glede na število otrok v družini. Če bi stopil 30. aprila v veljavo univerzalni otroški dodatek, bi to poslabšalo socialno ekonomski položaj kar 63% sedanjim upravičencem. Na kakšen način in v kakšni višini je, mislim da, zadosti razvidno iz naše obrazložitve. Vlada zato predlaga, da ostane še naprej v veljavi selektivniotroški dodatek, in sicer iz naslednjih razlogov. Prvič bi univerzalni otroški dodatek znižal doseženo raven socialne varnosti dosedanjim upravičencem. Pri tem bi bile posebej prizadete družine z več otroki in z nižjimi dohodki. Mejna koristnost univerzalnega otroškega dodatka bi bila pri družinah z visokimi osebnimi dohodki tako nizka, da ne bi dosegla svojega učinka. Z zakonom, ki ga predlaga vlada, bo urejen otroški dodatek do sprejema zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je v postopku sprejemanja v drugi obravnavi v državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Pozdravljam ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda dr. Dimovskega, in državno sekretarko, gospo Alenko Kovšca, ki nam je ravnokar predstavila zakon. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Prosim predsednika, gospoda Brenčiča, da predstavi mnenje odbora.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi poslanci! Odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide je na 3. redni seji 6.3.2001 obravnaval predlog zakona, kot je predložen državnemu zboru v obravnavo in sprejetje. Obrazložitev s strani predlagatelja je članom odbora podala gospa državna sekretarka v vsebini, kot ste jo slišali, zato ne bi ponavljal. Sekretariat na predlog zakona ni imel pripomb, ki bi kakorkoli botrovale temu, da bi bilo treba v zakonu spreminjati ali dopolnjevati vsebino, ne nomotehnično ne vsebinsko. V razpravi pa so člani odbora postavili vprašanje, kdaj bo Slovenija pričela uresničevati že leta 1992 sprejeto resolucijo o družinski politiki, kjer je eksplicitno navedeno, da bo uveden univerzalni otroški dodatek. Nekateri od razpravljavcev so namreč menili, da otroški dodatek ni nobena socialna kategorija, pač pa da bi naša država morala že pristopiti k celovitemu reševanju in obravnavi družinske politike ter dodeljevanja pomoči, kjer je otroški dodatek samo del sistema urejanja področjadružinske politike. Glede na predlog, da bi se zgornja meja dohodka na družinskega člana v odstotku povprečne plače v Republiki Sloveniji črtala, pa je predstavnica ministrstva poudarila, da bi to pomenilo okoli 100.000 novih upravičencev in za približno 5 milijard dodatnih sredstev oziroma povečanja finančne obremenitve državnega proračuna. Člani odbora so se strinjali, da je z obravnavo sistemskega zakona o otroškem varstvu in družinskih prejemkih treba nadaljevati in ga tudi čim prej sprejeti. Odbor je v nadaljevanju sprejel dva amandmaja k 2. členu, ki sta sestavni del tega poročila, pri čemer pa je treba nekoliko pojasnil k drugemu amandmaju. S tem amandmajem se je odbor v svoji vsebini naslonil tudi na mnenje državnega sveta in na vsebino, ki v 2. členu zakona določa usklajevanje otroškega dodatka, osnovni člen pa to vsebino obravnava v petem odstavku. Odbor se je nekoliko zavedel, glede na mnenje državnega sveta, ki je pa to vsebino temeljil v četrtem odstavku. Tako da sem potem glede na dejstvo, da je treba napovedni stavek amandmaja odbora popraviti, v imenu poslanske skupine vložil amandma, s katerim spreminjamo napovedni stavek tako, da je to peti odstavek, ki se spremeni tako, da se glasi, in ne četrti. V tem kontekstu je potem tudi v pregledu amandmajev nepravilna označba, da pa amandma gospe kolegice Širce postane brezpredmeten, v kolikor bo amandma odbora sprejet. Amandma gospe Širce se pravilno glasi na četrti odstavek, zato je v vsakem primeru njen amandma predmeten. No, odbor je navsezadnje potem tudi sprejel sklep, kot se glasi: "Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o višini otroškega dodatka obravnava in sprejme skupaj z amandmaji odbora po hitrem postopku." Hvala lepa.
Hvala. Želi predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve besedo? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ja. Prosim, gospod Vizjak v imenu SDS, potem gospod Drobnič v imenu NSi.
Hvala lepa, predsedujoči za besedo. Lep pozdrav predstavnikom vlade, spoštovani kolegice in kolegi. V socialni demokratski stranki podpiramo selektivni pristop k podpori, in sicer otrokom glede na povprečni mesečni osebni dohodek družine. Problem je v tem, kajti s tem otroškim dodatkom smo šli v družbeno pomoč glede na povprečni dohodek. Menim pa oziroma menimo pa, da otroški dodatek ni samo socialna kategorija, to je tudi kategorija, ki naj bi vodila oziroma usmerjala družinsko politiko v Sloveniji, zato mislimo, da bi bilo treba s sistemsko zakonodajo k tej zadevi pristopiti tudi na tak način, da bodo prek teh otroških dodatkov stimulirane družine, ne glede na njihov finančni položaj. Vendar, ker govorimo trenutno zgolj o družbeni pomoči, ki je odvisna od dohodkov na družinskega člana, podpiramo selektivno rešitev, to pomeni to, da so do večje pomoči upravičene družine z nižjimi dohodki, zato bomo tudi ta zakon podprli, hkrati pa menimo, da bi bilo prav, da vlada razmišlja o celovitih ukrepih spodbujanja in ustrezne reguliranosti družinske politike. V obrazložitvi vlade na amandmaje tudi izhaja, da je to že doseženo delno z dohodninsko politiko in z olajšavami pri dohodnini. Menimo, da to ni dovolj, menimo, da je treba za bodočo družinsko politiko storiti več, tudi s sistemskim zakonom. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, prosim.
Lepo pozdravljeni, predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Dovolite, da tudi jaz predstavim mnenje poslanske skupine Nove Slovenije v zvezi z zakonom o višini otroškega dodatka. S tem zakonom, tako kot ga je predlagala vlada, se pač dokončno odpovedujemo univerzalnosti otroškega dodatka. To je pač dejstvo. V Novi Sloveniji smo rekli in smo poudarjali, da mora biti otroški dodatek odvisen od socialno-ekonomskega položaja družine. Vendar pa, če smo že sprejeli resolucijo - in to jo je sprejela Drnovškova vlada pred devetimi leti - o univerzalnosti otroškega dodatka in je bil sklenjen družbeni konsenz, se nam zdi nenavadno in neverodostojno, da se od tega odmikamo. Ta konsenz je bil dosežen po dosti zahtevnih sporazumevanjih. Ne drži to, da če bi sprejeli amandmaje oziroma predloge Nove Slovenije, da bi se otroški dodatki nižjih kategorij poslabšali. To ni res. Mi smo samo odprli zgornjo mejo, tako da dobijo vse družine, za vsakega otroka otroški dodatek. To je bilo ključno. Zato kakršno koli razpredanje, da se Nova Slovenija zavzema za to, da bi nižje kategorije dobile manj na račun tistih, ki imajo višje dohodke - to pač ni res. Potem se bomo morali tudi vprašati, da naši strokovnjaki po svetu predavajo, da je v Sloveniji uveljavljen univerzalni otroški dodatek. To že 8, 9 let počnemo. In tu imamo tudi zakon. Potem imamo pa interventni zakon, ki to preprečuje. Kaj čudna manira v tej naši Sloveniji. Če že sprejemamo zakone, potem trgamo neke segmente in rečemo, da jih bomo v prihodnjem obdobju. To je zakon o genskih tehnologijah, zdaj je v zakonu o telekomunikacijah. To je očitno pravilo te vlade, da veliko obljublja - oziroma te vladne koalicije - dejansko pa ne uresniči. S tem se je, pač, otroški dodatek spremenil v socialni prejemek. Dajmo ga potem poimenovati, je to socialni prejemek. Država oziroma ustavno sodišče je v zvezi s tem opozorilo. Seveda je bilo opozorilo dano, odnosno odločba se je nanašala na zakon o dohodnini. Vendar je to sestavni del pomoči družinam. Rad bi še nekaj poudaril. Če bi imeli v zakonu o družinskih prejemkih, ki velja - mislim, da od 1993. leta - klavzulo za valorizacijo dostojno, ne pa zamegljujočo, da bi se valoriziralo v skladu bodisi z življenjskimi stroški ali inflatornimi gibanji, potem bi imeli sedaj otroški dodatek družine, torej ne bi bil nihče oškodovan. Ker je pa za valorizacijo uvedena zajamčena plača, pa seveda z vsakim letom družine izgubljajo oziroma zakon se vse bolj oddaljuje. Kajti, zajamčeni osebni dohodki so se dvigovali v zadnjih osmih letih v skupni višini - mislim, da približno - okoli 70%.Rast poprečnih plač, ki je edina relevantna, ali pa inflatornih gibanj in deloma tudi plač pa znaša 140%. Če bi bili normalni, če bi bili dosledni in strokovni, bi imeli zakon o družinskih prejemkih takšen, da bi ga zdaj lahko uresničili. In bi imeli vsi otroci družinski dodatek. In ne bi bili z nižjimi kategorijami nič oškodovani. To je tisto, kar seveda nas v Novi Sloveniji moti. To, koliko je potrebno denarja: ali več ali manj je pa stvar prioritete, čiste prioritete, če mu daste preferenco. Tako kot jegospod Brenčič danes že omenil v zvezi s tistimi dodatnimi ugodnostmi iz zakona za poplačilo vojne odškodnine - za dupliranje je, se pritisne tipko, za to se ne. To se nam bo obrestovalo, pri družinski politiki zagotovo. Tarnamo nad stanovanjskim zakonom,tarnamo nad tem nesprejemom, pa nič koristi populacijske politike. Zgolj s tem ne bomo reševali populacijske politike, je pa to kamenček v tem sistemu. Gospe in gospodje oziroma kolegice in kolegi, približno tam v 50. letih je znašal povprečni otroški dodatek v višini več kot 20% povprečne plače. Ali veste, koliko zdaj znaša? Malo več kot 5%! To je zgodba o uspehu - nekoga, ne pa vseh. Družini nenaklonjeni zakoni so povezani s tem. To je vse v kontekstu družinske politike. O dohodnini - se prelaga ustavna odločba; o starševskem varstvu in družinskih prejemkih - upam, da bo zagledala luč sveta, vendar glede na dosedanje manire nimam ne vem kakšnih obetov. Tako da bi na vse apeliral, da sprejmemo amandma Nove Slovenije k temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke bo govoril gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav gospodu ministru in državni sekretarki, ki bo imela na tem segmentu družinske politike še obilo dela. V poslanski skupini SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke prav gotovo podpiramo predlog zakona, tako po vsebini kot po postopku - namreč, podpiramo hitri postopek - saj se s tem zakonom od 30. aprila dalje do uveljavitve novega zakona o starševstvu, ki bo krovno urejal in določal starševske prejemke, še naprej ali nadalje dodeljuje otroški dodatek na selektiven način. To pomeni, da je višina otroškega dodatka odvisna od števila otrok in odvisna tudi od družinskega dohodka oziroma od dohodka na družinskega člana, glede na povprečje plače v državi. Tovrsten otroški dodatek je bil zelo pozitivno sprejet, in še posebej pri družinah z majhnimi dohodki pa velikim številom otrok. Prav gotovo je v tem smislu v višini otroškega dodatka zapopadena tudi socialna nota, kar pa je, glede na to, da naša družba oziroma državni proračun ni tako bogat, da bi dodeljeval otroški dodatek tudi družinam z visokimi dohodki, tudi prav. Nekomu, ki ima navsezadnje dohodek na družinskega člana krepko nad povprečno plačo v državi, bi pomenil otroški dodatek, recimo, za enega otroka v mesečni višini 3.000 bore malo in teh treh tisočakov tudi ne potrebuje. Nekomu, ki pa ima majhen dohodek pa veliko otrok, pa mu ta otroški dodatek pomeni res veliko. V poslanski skupini SLS + SKD smo prepričani, da je porast rojstev po dolgem času v letu 2000 kar precej povezan tudi s tem selektivnim otroškim dodatkom oziroma v veliki meri odvisen tudi od tega. Zato prav gotovo zelo podpiramo ta zakon in podpiramo tudi napore ministrstva za delo, družino, socialno politiko in invalide, da čim prej pristopi h krovnemu zakonu, da ga ta parlament navsezadnje v doglednem času tudi sprejme. Ne podpiramo amandmaja Nove Slovenije zato, kar sem že povedal, ta družba, ta država ni tako bogata, da bi nekako tisti, ki se s polomljenim jugom pripelje do vrtca in otroke pripelje v vrtec postavil vis-á-vis tistega, ki že navzven daje občutek neke popolnosti v premoženjskem stanju. Zaenkrat podpiramo selektivni otroški dodatek tako, kot ga zastavlja oziroma nadaljuje ta zakon. In v tem kontekstu bomo delovali tudi pri sprejemanju in obravnavi krovnega zakona o starševstvu. Hvala lepa.
Hvala. V imenu poslanske skupine Združene liste bo govorila gospa Črnugelj. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni, gospod minister in gospa državna sekretarka Alenka Kovšca. Lepo pozdravljeni kolegi in kolegice, poslanke in poslanci! Danes imamo na mizi intervencijski zakon, ki ga je vlada pripravila za razrešitev nastale vrzeli, ker bi morali po veljavnem zakonu o družinskih prejemkih 1. maja uvesti univerzalni otroški dodatek, ki bi pa, žal, bistveno znižal doseženo raven socialne varnosti v družinah z nizkimi dohodki. In smo se ravno zaradi tega v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov odločili po temeljitem tehtanju analiz in vseh argumentov, da podpremo navedeni intervencijski zakon. Veljavni zakon o družinskih prejemkih namreč ureja univerzalni otroški dodatek, kiod njegove uveljavitve, od leta 1993 - to se pravi, skoraj 8 let - ni stopil v veljavo. Menimo, da bi ravno zaradi tega dejstva - to se pravi, zaradi teh osmih let morali obdržati selektivni otroški dodatek, ki zlasti pomaga ravno družinam z nižjimi dohodki, in tistimi, ki so na pragu revščine, ter tistimi, ki imajo več otrok - saj bi uveljavitev univerzalnega otroškega dodatka bistveno ogrozila tiste, ki ta dodatek najbolj potrebujejo. Zelo poglobljena razprava, ki je potekala na odboru, je to dejstvo še bolj utrdila. Dodatni, zelo pomemben argument, ki nas je v Združeni listi socialnih demokratov še bolj prepričal, da ravnamo v tem in v prid družinam, da univerzalni otroški dodatek ni sprejemljiv tudi zato, ker bi ob upoštevanju veljavnih davčnih olajšav škodil družinam z večjim številom otrok in nižjimi dohodki, ker bi bila koristnost univerzalnega otroškega dodatka v premožnejših družinah zelo slaba oziroma čisto nepotrebna. Recimo, pomislite, kako bi tisti, ki so zares ogroženi, gledali na nas, vas, poslanci in poslanke, če bi tako določilo izglasovali, saj tako in tako menijo, da imamo visoke plače. Tak univerzalen otroški dodatek bi ob nespremenjenih drugih pogojih poslabšal položaj družin z najnižjimi dohodki. Najvišji otroški dodatek, sedaj pa prejema 44 tisoč otrok, bi se znižal od 26 na 41 odstotkov. Zato smo se v Združeni listi socialdemokratov odločili, da podpremo ta zakon in pričakujemo, da bo poglobljena bogata razprava o novem zakonu o starševskem varstvu in družinskih prejemkih pripomogla k najbolj ustrezni in dokaj objektivni selektivni razdelitvi sredstev za pomoč družinam in njihovim otrokom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti svoje stališče? Ja, prosim, v imenu Liberalne demokracije Slovenije gospa Cveta Zalokar Oražem. Prosim.
Lepo pozdravljeni. Poslanska skupina LDS bo predlog zakona o višini otroškega dodatka podprla. Strinjamo se, da je selektivni otroški dodatek, ki v takšni obliki velja vse od leta 1993, najbolj primerna oblika in naj ostane, takšen kot je, v veljavi do sprejetja novega zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Uveljavitev tega intervencijskega zakona pa je nujna, saj bi se z uveljavitvijo univerzalnega otroškega dodatka s 1. majem prav gotovo bistveno znižala socialna raven že dosežene socialne varnosti, zlasti v družinah z večjim številom otrok in z nižjimi dohodki. Najvišji otroški dodatek bi se znižal najbrž za okoli 15 procentov, z univerzalnim otroškim dodatkom pa bi se znižal socialni položaj več kot polovici sedanjih upravičencev. Res je sicer, da v tem primeru, kot je bilo že pojasnjeno, da bi se sredstva v državnem proračunu bistveno povečala, bi lahko te anomalije odpravili, vendar pa takšnih sredstev vtem trenutku, glede na finančno kondicijo te države, ne moremo pričakovati. Ne bomo pa zato podprli amandmaja, ki ukinja cenzus navzgor in uvaja univerzalni otroški dodatek. Menimo, da glede na trenutno stanje družinski dodatek mora biti selektiven, saj v družinah, ki presegajo doslej veljavni cenzus, to je okoli 189 tisoč tolarjev na družinskega člana, takšni možni otroški dodatki, pomenijo manj kot 4 procente celotnih prihodkov družine. Na drugi strani pa seveda v socialno šibkih družinah otroški dodatek pomeni izjemno pomembne denarni prihodek družine, prav zato se nam zdi smiselno, da se otroški dodatek ohrani, zlasti zaradi svoje socialne funkcije, kot selektivni.
Hvala lepa. Še kakšno od poslanskih skupin želi besedo? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisno sta se k razpravi prijavila gospod Peterle in gospod Drobnič. Proceduralno pa najprej gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poglejte, ta zakon je močno vezan na določen datum, na določen termin in mi nekako danes skoraj zaključujemo to sejo. Na vsak način bi bilo pa dobro, da bi po sprejetju tega zakona bilo še nekaj rezerve v času, v kolikor pride do kakšnega odložilnega veta, da lahko o tem odločimo na naslednji seji, to se pravi 17. aprila, in zato predlagam, da mi s tem zakonom na današnjem delu seje končamo. In bi prosil - ker verjetno bomo težko do 14. ure zadevo zaključili, mislim pa, da je res dobro, da potegnemo tistih 10, 15 minut in zakon končamo.Prosim, gospod predsednik, če bi ta proceduralni predlog dali na glasovanje.
Hvala lepa, gospod Brenčič. Na glasovanje dajem predlog, da to točko dnevnega reda danes zaključimo. Glasujemo. Od 61 prisotnih je za glasovalo 38, 4 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Predlog gospoda Brenčiča je sprejet. Proceduralni predlog gospoda Mogeta.
Sam sem mehansko preštel izbrane poslance tukajle in naprava je pokvarjena. Garntiram, da nas ni 68 tukaj notri. Se pravi, to glasovanje je bilo neveljavno.
Če je bilo to glasovanje neveljavno, bomo ugotovili v nekaj trenutkih, ko dobimo izpisek glasovanja in bi v tem hipu dal predlog, besedo bi dal gospodu Peterletu, med tem časom bomo pa to ugotovili.
Hvala lepa. Bil sem poslanec v tistem času oziroma kasneje član vlade, ko se je o tej stvari odločalo, in moram reči, da smo bili takrat zelo ponosni na to, da smo uvedli univerzalni otroški dodatek kot kategorijo, ki zaradi takratnih finančnih razmer ni mogla doživeti uveljavitve in je doslej ni uveljavila. Vendar je bilo to v skladu z že omenjeno resolucijo in je kazalo nek načelen oziroma celovit odnos do družinske problematike, družinske politike, ne samo do otrok oziroma ne samo po finančni oziroma socialni plati. Sedaj vidimo, da se ta pomembna kategorija prebivalstva obravnava takorekoč samo še z vidika stroškov oziroma z vidika odhodkov in otroški dodatek zgolj kot finančni prejemek. Jaz mislim, da gre razvoj v napačni smeri. Protestiram proti temu, da je tudi ta zadeva del, skoraj da bi rekel, ustvarjen na izrednih razmer. Veliko časa je bilo na razpolago že za to vlado ali pa za to staro vlado pred malo več časa, saj se je že takrat vedelo, kako je z denarjem, vendar z intervencijo spet na zadnjo uro, da ne rečem, v petek popoldne in "če ne bomo danes odločili, bo spet konec sveta". Torej, ta politika zadnje minute je nesreča za to državo, predpostavljam, da tudi za to koalicijo, in takole, zgolj enodimenzionalno, mislim, da se ne bomo dobro odločali. Sam sem bil vedno za socialno pravičnost, v tem smislu tudi za potrebno in primerno selektivnost pri državnih podporah, ne samo na tem področju, vendar ne bi rad, da bi se zato, ker je zmanjkalo in lahko zmanjka še kasneje in bo še en interventni zakon - drugače pač ta koalicija ne zna poslovati in bo rekla, "ni, dajmo, pa kar je še ostalo, razdelimo najbolj potrebnim". Mislim, da bo čedalje več potrebnih, ki ne bodo ničesar doživeli, ker s tako potratnim obnašanjem, pač, ne bo mogoče slediti potrebam, pa četudi je otrok zelo malo oziroma jih je veliko manj, kot jih je bilo včasih deležnih otroških dodatkov. Torej, zelo obžalujem, da se načelo celovitosti družinske politike ali politike na tem področju umika oziroma zaključuje in se vse skupaj gleda tako rekoč samo še skozi tolar, ki ga bo očitno čedalje manj; kdor je bral proračun, ve, kam bo šel denar in kje ga bo zmanjkalo, nekateri pa vemo tudi, zakaj ga bo zmanjkalo oziroma po čigavi krivdi. Torej, napačno se mi zdi, da vlada, namesto da bi vodila neko politiko, samo sledi nekim dejstvom. Namesto da bi vztrajala, da bi izpolnili pogoje za univerzalni otroški dodatek, z dolžnim upoštevanjem selektivnosti in drugih kriterijev, torej podpiranje najprej tistih, ki sonajbolj potrebni, preprosto reče, "zmanjkalo je, odpovemo se univerzalnosti, gremo samo še po tej poti naprej". Kot pravim, to dejstvo zelo, zelo obžalujem in se bojim, da bo ta metoda uporabljena tudi povsod drugod in da bomo lahko pozabili na vse resolucije, ne samo na to. Raznorazne resolucije so bile sprejete v tej hiši kot usmeritve za politiko na različnih področjih; to postaja mrtev papir, vse skupaj bo samo še vprašanje "kase", in sem prepričan, da bomo prišli s tem v velike težave. Torej, ne nasprotujem temu oziroma podpiram to, da se ureja zadeva selektivno, obžalujem pa to, da končujemo z neko politiko, ki je imela višje ambicije, in s tem bomo počasi prišli v razmere, ko bo družina, ki bo imela kaj otrok, tretirana v bistvu kot socialni problem, prosila bo to državo, da bo od nje kaj dobila, namesto da bi tisti, ki načrtujejo družine ali večje družine oziroma se odločajo za otroke, vedeli, da jih ta država z veseljem sprejema, da ne bodo prosili za pomoč - da ne rečem, beračili pred državo - ampak da bi vedeli, da jim gredo neke pravice, zato ker tej državi tudi nekaj dajejo. Torej, zdaj smo prišli do nekega derivata neke politike, ki rešuje samo trenutne potrebe koalicije. Če bo pa čez pol leta zmanjkalo, bomo imeli pa še en intervencijski zakon, in že vnaprej protestiram proti temu.
Gospod Drobnič.
Hvala za besedo. Poslušal sem razpravljavce posameznih poslanskih skupin in ugotovil, da se pojavljajo nelogičnosti, kar se je plasiralo tudi v javnost. Če bi zagotovili univerzalni otroški dodatek, bi ga morali na račun nižjih kategorij. To ni res. Odločno protestiram, da to ni res! Kar poglejte amandma Nove Slovenije. Nižjim kategorijam se nič ne spremeni. Spremeni se samo za najvišjo; tisto,ki pride do denarnega dodatka, otroškega dodatka. Samo to je. Nismo nič omejeni z vsoto, sumo, ki je na razpolago, in jo je potem treba razdeliti med otroke. To ni res. To se je dajalo tudi v javnost. Ker pač država, kot da ima neko sumo za otroške dodatke in zdaj je samo vprašanje, kako bomo porazdeljevali to: na račun nižjih kategorij ali manjših. Naj povem, da tudi univerzalni otroški dodatek ni samo denar. Je izredno pomembno simbolično dejanje, da ta država prepozna napore družin, ki vzgajajo in oskrbujejo, skrbijo za mladi potencial, ki bo postal davkoplačevalec in pa plačevalec v pokojninsko blagajno. Če smo resni, potem, če bo sprejet tak zakon, kot ga predlaga vlada, predlagam, da se sprejme sklep, da spremenimo resolucijo o temeljih oblikovanja družinske politike. In drugi sklep, da vlada predloži nov zakon oziroma spremembo zakona o družinskih prejemkih, da bomo dajali neko verodostojnost sebi, svojim državljanom in drugim. Če to vzpostavljamo 8 let, neko intervencijo, potem je dostojno, da zdaj vletu 2001 s tem prekinemo in rečemo, da se "špila" z univerzalnim otroškim dodatkom, pač, v Sloveniji ne bomo šli. To je vse poanta tega. To je poanta tega. Sicer pa Nova Slovenija, še enkrat poudarjam, se zavzema, da tiste družine, ki so šibkostoječe, dobijo po neki takšni lestvici, kot je predlagala pravzaprav vlada. Mi odpiramo samo to mejo, ki je postavljena na neki višini. To so pač resnice in to morajo državljani zvedeti. Hvala.
Hvala. Ker ni več pisnih prijav k razpravi, omejujem nadaljnjo razpravo na 5 minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Želi predstavnik vlade? Želite. Gospa Kovšca, prosim.
Jaz bi rada v izogib kakšnim drugačnim interpretacijam vendarle pojasnila nekaj dejstev. Ko je vlada predlagala, da v bistvu na nek način predlagamo vsaj za to obdobje nov zakon v višini otroškega dodatka in s tem seveda morala ukiniti tudi tisti sklep iz leta 1999, ki je predvideval uveljavitev univerzalnega otroškega dodatka tako, kot je tam zapisano, to pa pomeni 13, 16 ali pa 17% glede na zajamčeno plačo, je imela v mislih ukinitev tega univerzalnega dodatka, ker je izračun pokazal, da bi nadaljnja politika na tem področju, ki je tekla v smeri selektivnosti, prizadela 63% družin. Zaradi tega ima ta zakon naslov tudi intervencijski. Ocenjevali smo, da je interventno, v kolikor bi 63 odstotkov prejemnikov, to se pravi, od 411 tisoč prejemnikov, zaradi uveljavitve tega univerzalnega otroškega dodatka bilo na slabšem položaju. Drugo je, kar govori gospod Drobnič, ko govori o odprti lestvici. In mi smo predlagali samo, da se tisto, kot je opredeljeno v zakonu o družinskih prejemkih, v tem obdobju ne uveljavi. In da se nadaljuje selektivna lestvica. Rada bi tudi povedala, da današnji otroški dodatek predstavlja in zajema 80 odstotkov vseh upravičencev v Sloveniji. In da na račun tega, ker je bila lestvica postavljena na 99 procentov povprečja na družinskega člana, smo zajeli tako rekoč, razen 20 odstotkov, vse otroke v tej Sloveniji, ostali del univerzalnosti pa mislim, da se tudi zagotavlja skozi dohodnino oziroma skozi olajšave za otroke. In rada bi še rekla, da je tudi diskusija o tem, da ta vlada ali prejšnja, ni bila do otrok prijazna, kar se tiče otroških dodatkov, ne bo držalo. Namreč, v času od leta 1993, ko so sredstva za otroške dodatke predstavljala 0,5 bruto družbenega proizvoda, danes predstavljajo 1,1 bruto družbenega proizvoda. To se pravi, da se je prerazporeditev naredila ravno na družinah z nizkimi osebnimi dohodki in z več otroki. Zato jaz mislim, da vlada že nekaj časa tudi na tem področju gradi prijazno politiko do otrok. Hvala.
Hvala. Prosim, gospod Drobnič. Replika.
Replika na izvajanje [[...]]
Replika, gospod Peterle?
[[...]]predstavnik vlade, predstavnice vlade, da sem natančen. Vlada je imela dve možnosti, da poda spremembe k zakonu o družinskih prejemkih na način usklajevanja, ne da se, pač, uravna v skladu z zajamčeno plačo, to sem vam že omenil. Če bi se valoriziralo na način, tako kot je z inflacijo oziroma povprečnimi plačami - ne z zajamčenimi plačami, pač pa povprečnimi plačami - to bi lahko uvedli, to spremembo, bi bili otroški dodatki po tisti univerzalni lestvici praktično za 100 procentov večji. To je naše mišljenje. Lahko bi izbrala to varianto in bi bile vse kategorije na boljšem in bi bilo tudi v kontekstu zakona o družinskih prejemkih leta 1992. Imela je pa drugo možnost, ki smo jo ponudili v Novi Sloveniji: da ostane ta intervencijski zakon, vendar se zgornja meja odpre. Eno ali drugo. Oboje je skladno z resolucijo in z zakonom o družinskih prejemkih. To kar vi obljubljate za naprej, to je golob na strehi - a veste? Že ustavne odločbe ne uresničujemo, je rok že potekel - glede zakona o dohodnini. Rok je že potekel. Vse nas prehiteva, vse je intervencijsko. To je naša pripomba. Gre za vprašanje volje in prioritet. To je vse. Ne nam omenjati, da je Nova Slovenija želela s tem poslabšati otroške dodatke za nižje kategorije, ker to ni res.
Hvala. Gospod Peterle, replika.
Ja, jaz bi rad vprašal spoštovano predstavnico vlade, kdaj so izvedeli, da se bo zakon iztekel, da smo tukajle v petek popoldne kot v izrednih razmerah in moramo intervencijsko odločati. Saj ste vendar vedeli, da se bo rok zakonov iztekel. Zakaj zmeraj ta presija, ko gre za spremembo ustave, ko gre za otroške dodatke, ko gre za druge zadeve?! Jaz protestiram proti temu! In poglejte, rešitev za univerzalni otroški dodatekni ničesar kriva, gospe in gospodje, pa Nova Slovenija še manj. In da se odpovedujete vsaki dimenziji univerzalnosti, je sramota za to vlado in za to državo. Vsaka družina za vsakega otroka bi morala neko priznanje - pustimo za enkrat finance - od te države dobiti. Ne bom govoril o družbeno koristnih dogodkih in dejanjih. Ne to sedaj zreducirati na zgolj finančni ali prejemniški vidik je žalost to početje. Sedaj nas pa še klicati k odgovornosti, ker se bo zakon iztekel. To ni resno. Gotovo ste vedeli malo prej že, da se bo rok iztekel in da je treba nekaj pripraviti; in jaz nerad odločam v takih okoliščinah.
Hvala. Še kdo želi razpravljati o tej zadevi? Kratko, prosim. Predstavnica vlade, gospa Kovšca, prosim.
Ker sem bila neposredno izzvana, bi samo to rekla, da je zakon bil vložen v februarju; da je to danes petek in ta ura - res nismo mi krivi. Interventnost sem pa prej pojasnila. Bi pa rada še gospodu Drobniču samo tole rekla; jaz mislim, da je te vaše predloge možno vključiti tudi v pripravo novega zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je tudi v proceduro. Druga zadeva pa je, če odpremo danes lestvico, od 190 tisoč tolarjev na družinskega člana navzgor, to pomeni za državni proračun 5 milijard tolarjev. Jaz mislim, da jih je možno v tej smeri pa morda bolj koristno uporabiti za družine, ki so v slabšem ekonomskem položaju.
Hvala. Ker ni več nobene razprave, vsaj ne vidim je, zaključujem splošno razpravo In prehajam na drugo obravnavo, na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Gradivo - prosim, če ga poiščete v tem velikem kupu - to je točka 22, gradivo ima datum 29.3.2001. Pregled vloženih amandmajev k predlogu zakona o višini otroškega dodatka - hitri postopek. In če - toliko, da se lažje znajdemo - če pogledate prosim to gradivo, boste videli, da imamo k 1. členu en amandma, k 2. členu je pa kar, če prav vidim, 6 točk. Prehajamo kar k 1. členu in odpiram razpravo. Kdo želi besedo k členu in amandmaju, seveda? [[Ne želi nihče.]] Ker ne želi nihče več besede, prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu. Glasujemo. Od 56 navzočih je za glasovalo 17, 33 proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zdaj glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Od 57 navzočih je za glasovalo 47, eden proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je člen s tem sprejet. Prehajamo na amandmaje k 2. členu in k razpravi o členu v celoti. Kdo želi besedo? Gospod Brenčič želi besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Samo to bi še enkrat pojasnil: ne glede na to, kako bomo izglasovali četrti in peti amandma, je šesti amandma predmeten, ker v pregledu vam naslavlja, da bo v primeru, če bo peti sprejet, šesti brezpredmeten. Hvala.
Hvala lepa za pojasnilo. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem.
Gospod predsedujoči, zaradi jasnosti bi prosila, če lahko ob posameznem amandmaju poveste, kdo je predlagatelj, ker drugače se izgubljamo, ker ni bilo povedano.
Doslej tega nismo počeli, ker vse piše.
Mogoče v vašem primeru, ampak gospa Krebsova, mislim, da to dela, in je lažje spremljati ta pregled, ker mislim - predlagam, prosim.
Se bom potrudil. Torej, imamo amandma na amandma k 2. členu, to je zaporedna številka 1, predlagateljica je gospa Širca. Kdo želi razpravljati? Gospa Širca, prosim.
Samo toliko v pojasnilo, da je že gospod Brenčič pojasnil, da tega umikam, ker je aktualen v bodoče še naprej - na isto temo. Hvala.
Torej ugotavljam, da je gospa Širca umaknila, rečem kar, zaporedno točko 1. Želi kdo razpravljati o drugih amandmajih? [[Ne želi.]] Potem lahko preidemo na glasovanje. Lahko? Dobro. Hvala lepa. Razprave torej ni več in zdaj glasujemo po vrsti, tako kot so amandmaji zapisani. Najprej k 2. členu, točka 2, predlagatelj je mag. Janez Drobnič. Glasujemo. Od 57 prisotnih je za glasovalo 15, proti 40. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma mag. Drobniča ni sprejet. Prehajamo še naprej, na 3. točko. Tretji amandma. Predlagatelj je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Glasujemo. Od 57 prisotnih je za glasovalo 48, 1 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na četrti amandma, na drugi amandma odbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Predlagateljica je SLS+SKD-Slovenska ljudska stranka. Glasujemo. Od 56 prisotnih 46 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo ta amandma sprejeli. Prehajamo na 5. točko. Predlagatelj je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Glasujemo. Od 56 prisotnih 18 za, 34 proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Imamo pod zaporedno točko 6 šesti amandma. Predlagatelji: skupina poslancev, prvopodpisana gospa Širca. Glasujemo. Od 56 prisotnih je za glasovalo 35, 11 je bilo proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 2. členu v celoti. Od 57 prisotnih 50 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. člen z amandmaji sprejet. Zdaj prehajamo še na 3. člen. Da vas spomnim. 3. člen se glasi: "Ta zakon začne veljati 1. maja 2001." Da bo čisto jasno, za kaj gre. Želi kdo razpravljati o 3. členu? [[Nihče.]] Lahko glasujemo? [[Da.]] Glasujemo. Od 57 prisotnih 51 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo tudi ta člen sprejeli. Prehajam na naslov. Na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ni razprave, prehajamo na odločanje o glasovanju o naslovu. Glasujemo, prosim. Od 56 prisotnih je 54 poslank in poslancev glasovalo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo naslov sprejeli. In prehajam na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je oziroma da je bil k 2. členu zakona sprejet amandma. Želi kdo od kvalificiranih predlagateljev k temu amandmaju še kaj vložiti? K 2. členu. [[Ne želijo.]] Želi kdo razpravljati o zakonu v celoti? [[Ne.]] Glede usklajenosti? Je usklajeno. Hvala. Lahko glasujemo potem o zakonu v celoti? Torej, glasujmo! Od 57 prisotnih je za zakon glasovalo 54 in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prekinjam 4. sejo državnega zbora, o datumu nadaljevanja seje boste obveščeni predvidoma v začetku prihodnjega tedna, ko bo dogovor o nadaljevanju te seje sprejet. Želim vam lep vikend. Na svidenje.