Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 3. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Bogomir Vnučec, dr. Andrej Bajuk, Roberto Battelli, Miran Jerič za dopoldanski del seje in Pavel Rupar. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani, in sicer tako, da vstavimo kartice. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, ugotavljam, da nismo sklepčni, zato vas vljudno prosim, da ponovno preverimo svojo navzočnost, tako da vstavimo kartice. Ponovno ugotavljamo navzočnost. Ugotavljam, da je navzočih 50 poslank in poslancev. Tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili tudi predstavnike vlade, ki jih lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 3. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo prekinjene 32. točke dnevnega reda, to so volitve in imenovanja, in sicer bomo opravili prekinjeno razpravo in odločanje o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenija. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 28. točke, to je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vinu in drugih proizvodih iz grozdja in vina, s pripombo, da bo do obravnave te točke pripravljeno poročilo matičnega delovnega telesa. Nato bo zbor prešel na obravnavo prekinjene 4. točke, to je predloga zakona o letalstvu, ter po vrstnem redu dalje. S prečiščenim dnevnim redom seje ste bili obveščeni, da naj bi zbor danes sejo pričel z obravnavo 26. točke, to je predloga zakona o skladu za poplačilo odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja. Vlada Republike Slovenije nas je obvestila, da sta ministrica dr. Tea Petrin in državni sekretar dr. Edo Pirkmajer zaradi službene poti v tujino odsotna. Zato bomo obravnavo te točke opravili v torek, 27.2.2001, po končani prekinjeni točki "vprašanja in pobude poslank in poslancev", ko bo na vprašanja opozicijskih poslancev odgovarjal predsednik vlade Republike Slovenije. Prehajamo na prekinjeno 32. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VOLITVE IN IMENOVANJA. In sicer nadaljujemo s prekinjeno razpravo o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenija. Odprta je razprava predstavnikov poslanski skupin. Želi še kdo besedo? Izvolite.
Spoštovani prisotni! Slovenska nacionalna stranka mislim, da je bila včeraj edina stranka, ki ni imela več priložnosti predstaviti svojega stališča.
Se opravičujem, gospod Sašo Peče, odprto imamo še predstavitev mnenj poslanskih skupin, če govorite v imenu poslanske skupine, drugače pa potem, ko bo odprta razprava za poslance. Prekinili smo to točko v delu, ko niso predstavili mnenj vsi predstavniki poslanskih skupin. Zato v imenu poslanske skupine gospod Sašo Peče. Izvolite.
Ja, ravno to skušam pojasniti. Slovenska nacionalna stranka je bila včeraj edina politična organizacija v tem državnem zboru, ki ni imela priložnosti pojasniti svojega stališča ob tej točki, zaradi pozne ure, 18. ure, čeprav je gospod Zmago Jelinčič dal predlog, da se zadeva obravnava do konca, torej do samega izglasovanja. V Slovenski nacionalni stranki predloga, tako kot smo že na Kviazu povedali in javnosti, ne nameravamo podpreti. Rad bi pa pojasnil ta osnovni moto, kaj nas je do tega pripeljalo. In če pustimo argument računskega sodišča in pa morebitne dvome, ki se pojavljajo na tej točki, torej, ali bo poslovanje legitimno ali poslovanje ni bilo legitimno. In po drugi strani, kaj se je dogajalo na svetu kot legalno izvoljenemu organu tega javnega zavoda. Donaše odločitve je v osnovi pripeljalo samo dejstvo, da smatramo, da intelektualno delo javnega zavoda Radiotelevizija Slovenije predstavljajo novinarji. Novinarski sindikat nas je obvestil, da se ne strinjajo s predlogom. Ne verjamemo, da bi tako imenovani filmi, kupljene oddaje, predstavljali tisti del, na katerega bi se zanašali. In zato, ker je osnovni moto delovanja javnega zavoda Radiotelevizija Slovenije informirati ljudi, informacijo pa tvorijo novinarji, in če so se oni odločili, da po njihovem mnenju ni primeren kandidat, potem bomo to v Slovenski nacionalni stranki podprli. Potem bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli njihov predlog. Torej ne bomo podprli predlaganega predloga. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisno sta se k razpravi prijavila gospod Janez Podobnik in gospod Franci Rokavec, ki lahko neomejeno razpravljata. V nadaljevanju pa je omejena razprava poslancev, ki se pisno niso prijavili. Pisna prijava je možna pred začetkom razprave poslancev. Če se želite pisno prijaviti k razpravi, potem vljudno prosim, če lahko izpolnite in bomo šteli, da ste se tudi vi pisno prijavili k razpravi poslancev. To pomeni, da želijo neomejeno razpravljati še gospod Janša, gospod Pukšič in gospod Jerovšek, gospod Peterle. Besedo dajem gospodu Janezu Podobniku.
Hvala, gospa podpredsednica. Jaz sem se sicer pisno prijavil, moj nastop ne bo dolg sicer, ampak menim, da je korektno, da sem se pisno prijavil. Po včerajšnjem nastopu poslanskih skupin, tudi po nastopu, ki sem ga imel sam v imenu poslanske skupine SLS + SKD Slovenske ljudske stranke, sem potem še dodatno proučil tudi poročilo matičnega delovnega telesa in sem bi še posebej na razprave poslanskih kolegov, ki so predstavljali stališča poslanskih skupin, zelo pozoren, katere razloge ste navajali, zakaj ne boste podprli predloga sveta RTV. Zelo pomemben razlog, ki bi lahko imel svojo težo, je bil naveden v nastopu kolega Diacija, delno pa ga je sedaj povzel tudi kolega Peče. Namreč iz njegovega nastopa bi lahko bilo razvidno, kot da je bila na svetu RTV kršena procedura. To pa je pomembno vprašanje glede tajnega glasovanja. Kolega Diaci je izrekel naslednjo misel: "Predvsem pa nas je prepričalo dejstvo, da so novinarji jasno in glasno izražali svoja mnenja..." - to je v celoti legitimno in temu nihče ne osporava - "med tem pa so se člani sveta RTV Slovenija kar dvakrat odločili za tajno glasovanje." Jaz bi najprej predlagal, kolegice in kolegi, da je za nas merodajno prvo glasovanje, ko se je svet RTV na podlagi svojega poslovnika in postopka s tajnim glasovanjem odločil o kandidatu. In nato kolega Diaci nadaljuje: "Slednje razumemo kot dejstvo, da niso želeli prevzeti odgovornosti za poslovni načrt...". To je pa nesporazum, saj niso glasovali o poslovnem načrtu. To je napačna izpeljava. Za poslovni načrt in delovanje gospoda Čadeža kot generalnega direktorja RTV Slovenija v prihodnosti. Poslovni načrt pa ste danes vse poslanke in poslanci prejeli tudi in ga lahko pogledate. Jaz bi rad izrecno opozoril na korekten zapis komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. V skladu s svojimi pristojnostmi je komisija, ob upoštevanju, da je svet RTV Slovenija sprejel svojo odločitev v skladu s postopkom, ki ga določa zakon, javni razpis in poslovnik sveta RTV Slovenija, s tajnim glasovanjem. Torej delovno telo državnega zbora je ugotovilo, da je bil postopek nesporno korekten. Kolegice in kolegi! Jaz predlagam, da torej ne navajate tega argumenta kot razloga, da ne boste podprli odločitve sveta RTV, ker je nelogičen, ker je bil postopek korekten, v skladu s poslovnikom. In to je ugotovila tudi naša komisija, in je prav, da je tako zapisala, ker menim, da se je pravzaprav tudi veliko dezinterpretacij odprlo v javnosti o tem vprašanju. Odprto vprašanje bi lahko bilo, ko se je svet RTV odločil o v.d.-jevstvu, ampak danes se mi o tem ne pogovarjamo in to sploh ni naša pristojnost. Torej, kako bi rekel, svoje stališče ste izrazili, ampak nekako izražamo stališče, da to ne more biti argument - če nekdo korektno, po postopku nekaj odloča, to ni argument, da ti nekaj zavračaš. In, seveda, naslednji nesporazum: svet RTV ni glasoval o poslovnem načrtu. To pa je resnično lahko bil morda samo lapsus v nastopu, ampak ker je bilo to izrečeno, bi rad na tem mestu to tukaj javno povedal. Pogledal sem stališča tudi drugih spoštovanih kolegov. Nobenih konkretnih neposrednih razlogov ni bilo navedenih, zakaj se bodo vaše poslanske skupine odločile tako, kot se bodo odločile. In če sem vas pravilno razumel, ne boste podprli, vsaj nekateri, predloga sveta RTV. Med vrsticami bi se lahko razumelo, kot da gre tudi za nekatere nepotrjene obtožbe na račun kandidata za to funkcijo. Zdaj bi bilo treba tukaj povedati naslednje. Tu bi cenil stališče poslanskega kolega Anderliča, ki je izrecno rekel: "Za nas ni pomembno delno poročilo računskega sodišča in ne vpliva na naše odločitve." Menim, da je to korektno stališče. Kar se pa tiče drugih obtožb, nepravilnosti, govoric in tako naprej, pa bi bilo treba tu postaviti vprašanje, ali je bila vložena kakšna policijska ovadba, ali je bil izražen tudi kakšen tožilsko potrjen sum. Ali so torej lahko te nepotrjene obtožbe razlog parlamentarne nepotrditve za to pristojnega organa, ki je eminenten institut civilne družbe v Sloveniji, in samo pet predstavnikov poslanskih skupin je v njem. Torej menim, da je čas za odkrite besede - ali so razlogi ali pa niso. Zelo bi bil vesel, če bi lahko take konkretne navedbe slišal. V razpravi kolega Kebriča pa je bilo tudi zaslediti, kot da danes odločamo samo začasno. Namreč, kolega Kebrič pravi, da bo prevladala preudarnost poslank in poslancev, da bodo upoštevali določene razloge, ki govorijo proti temu, da bi danes dokončno imenovali gospoda Čadeža za generalnegadirektorja. Nesporazum! V.d.-jevstvo je pristojnost sveta RTV, in ta ga je opravil. Državni zbor pa danes lahko odloča o predlogu sveta, in tudi na podlagi poročila matičnega delovnega telesa, ali se odloči, da odločanje preloži in prestavi, ne more pa danes na pol imenovati gospoda kandidata za to odgovorno funkcijo. Kajti rečeno je, časa je dovolj, v šestih mesecih si bomo lahko razbistrili vse in takrat ali že prej, ob ponovnem razpisu. Menim, da danes ni potrebe, da se danes dokončno odločimo. Če pa bo predlog, da se danes odločanje prestavi - treba je opredeliti, do kdaj - pa se je naša poslanska skupina tudi o takem predlogu pripravljena pogovarjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dve repliki imamo, in sicer najprej gospod Sašo Peče. Izvolite.
Gospod Podobnik! Debatirate o stališču Slovenske nacionalne stranke. O našem stališču. Vi hočete nam, torej čisto popolno drugi politični organizaciji govoriti, kako naj glasuje, da niste zadovoljni z našimi argumenti. Z naše strani si tega ne bi dovolil nihče. In pa mogoče samo pojasnilo. Jaz verjamem, da ste edini, ki ni razumel, kaj sem hotel povedati. Tudi če za naše odločitve, ni pomembno, recimo dejstvo, da v igri igra vlogo tudi računsko sodišče, tudi če imamo v Slovenski nacionalni stranki pogled na svet Radiotelevizije malo drugačen kot vi, nista bila to osnovna argumenta pri naši odločitvi. Pri naši odločitvi je bil osnovni argument intelektualno delo Radiotelevizije Slovenija. In ker smatramo, da za tem delom stoji predvsem, poudarjam, predvsem novinarski sindikat, in ker smo z njihove strani dobili tako mnenje, ga bomo podprli. Nikakor pa si ne bomo dovolili, da zaradi lastne oziroma da zaradi všečnosti do nekega kandidata, da bomo poskušali o tem prepričevati prek te govornice še druge poslanske skupine. Prosil vas bi, da tega tudi vi ne počnete. Hvala.
Hvala lepa. Repliko imata tudi gospod Maksimiljan Lavrinc in potem gospod Janez Podobnik.
Ne, gospa predsednica, rad bi govoril.
Potem kasneje. Izvolite, gospod Podobnik.
Hvala za besedo. Kolega Peče, narobe ste me razumeli. Če sem kakorkoli posegel v vaše stališče poslanske skupine, se vam za to opravičujem. Jaz sem v vašem nastopu razumel, sem pa slabo slišal vaš nastop, da ste omenili tudi dogajanje na svetu RTV in sem razumel, da bi lahko tudi osporavali postopku imenovanja. Samo to. Če sem vas tudi napačno razumel, se opravičujem. Jaz sem samo v nastopu ugotovil, da je naša komisija ugotovila, da je bil postopek na svetu RTV izpeljan v skladu s postopkom in poslovnikom in da je bil korekten. Vsa ostala vaša stališča pa v celoti "rešpektiram" in nimam nobene pravice da se vtikam v njih. Lahko jih komentiram in torej v celoti spoštujem vaša stališča. Lahko imamo pa različna. Tako da jaz sem samo razumel v vašem nastopu, da ste tudi vi podvomili v korektnost postopka na svetu RTV, samo zato sem vas omenil in se vam opravičujem, če sem vas kakorkoli užalil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci. Na začetku mi dovolite, da dejansko ponovno opozorim, tokrat tudi v prisotnosti predsednika državnega zbora, gospoda Pahorja, namreč s protestom, da je nesprejemljivo, da mi včeraj ni bilo omogočeno, da bi poslanska skupina dobila odmor za pripravo za to sejo, za to točko dnevnega reda. Namreč 72. člen poslovnika izrecno, bom citiral, potem pa nadaljujem z razpravo, govori: "Predsedujoči prekine delo državnega zbora, če to zahteva poslanska skupina zaradi posvetovanja v skupini." Konec navedbe. Mislim, da je bil eklatantno kršen poslovnik. Sedaj pa k stvari. Namreč že na seji komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve sem opozoril, da bo kakršnakoli drugačna odločitev državnega zbora, kakor je odločitev sveta Radiotelevizije, grob poseg politike tudi v neodvisnost tega medija. Zakaj? V svetu RTV je že tako in tako zastopano petčlansko telo s strani političnih strank, vsi ostali pa so seveda predstavniki ali omenjene hiše ali pa civilne družbe. Se pravi, zelo pestra paleta. In sigurno je svet Radiotelevizije institucija, ki dobro pozna razmere v hiši. Kakšne so bile in kakšne so sedaj. Zelo sem vesel, da smo dobili danes, seveda spet obžalujem, tik pred sejo, na voljo poslanci dokument, izhodišča za strateški poslovni načrt javnega zavoda Radiotelevizija Slovenija do leta 2005. In tudi seveda z obsežnim poročilom o poslovanju tega zavoda v letu 2000. V mnogih preteklih letih je bilo govora, v kakšnih velikih finančnih težavah je Radiotelevizija Slovenija in pa tudi, da je njihovo poslovanje iz leta v leto prinašalo večje rdeče številke. Se pravi, bil sem zelo prijetno presenečen, ko sem ugotovil, po bežnem pregledu, da se je ta trend končno sprevrnil v pozitivno smer. Sedaj se pa sprašujem, namreč zakaj tak medijski javni pogrom na odločitev sveta Radiotelevizije o tej odločitvi. Po moji razumski razlagi teodločitve je odločitev čisto jasna. Svet Radiotelevizije mora skrbeti dejansko, da bo ta hiša, Radiotelevizija Slovenija delovala pozitivno in pa seveda tudi imela jasno vizijo svojega načrta. In mislim, da so tudi odmevi sindikatov različni. Dobili smo seveda negativno stališče s strani sindikata novinarjev in pa seveda pozitivno stališče sindikatov delavcev radiodifuzije Slovenije. Gospod Anderlič se je včeraj v predstavitvi mnenja poslanske skupine LDS izrekel približno takole, da "se je poslanska skupina odločila, ne glede na predstavljeno prehodno mnenje računskega sodišča". Se pravi, gre za politično odločitev, da je treba tudi v skladu z volitvami, približno tako, zamenjati vodstvo RTV in, seveda, tako na nek način mogoče celo uporabiti mehko različico češkega sindroma v Republiki Sloveniji. Seveda, to možnost imate v celoti, da tudi naredite, tudi s to večino. Vendar pa mislim, da v tem trenutku dejansko ni nobenih dokončnih razlogov, ki bi opravičevali, razen političnih motivov, to odločitev. Ni nobene pravnomočne odločitve o kakršnemkoli kaznivem dejanju, ni nobenega zaključnega poročila računskega sodišča, zgodilo se je celo to, da je verjetno iz te cenjene institucije prišlo predhodno poročilo v javnost. Se pravi, vpliv javnosti na končno odločitev računskega sodišča. Mislim, da se moramo predvsem na tej točki vprašati, kam gre ta država oziroma kakšno vlogo imajo tako imenovane institucije, za katere pravimo, da morajo biti neodvisne, neodvisne od dnevne politike. Prepričan sem, da je odločitev danes v tej dvorani že zdavnaj znana. Verjetno pa ta odločitev ne bo imela dolgoročnih pozitivnih posledic, predvsem za razvoj demokracije v naši državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janez Janša, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Razprava, ki se je zdaj odprla ob odločitvi državnega zbora, ali da ali ne da soglasja k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije, je v bistvu povod za razpravo o mnogih problemih, ki seveda niso vezani samo na to funkcijo. Objektivno je pač prišlo do tega, da se problemi v zvezi z nacionalnimi mediji v tej državi kopičijo že vrsto let, da je po prvih poskusih, da se stvari rešijo po vzoru demokratičnih držav, po prvih svobodnih volitvah prišlo do mnogih korakov, ki so vodili nazaj, in da so tudi nekatere forme, ki po imenu ali pa po načinu sestave morda malo spominjajo na neko normalno prakso reguliranja nacionalnih medijev - tu mislim konkretno na svet RTV - popolnoma izgubile tisto vsebino, ki bi bila potrebna, da bi stvar funkcionirala normalno. Slovenska Radiotelevizija je javni zavod, je nacionalna institucija. Davkoplačevalci damo za ta zavod 16 milijard tolarjev letno denarja zato, da bi tam dobili nek nacionalni produkt. Če pogledamo, kaj dobimo od tega zavoda, potem vidimo, da ima ta zavod samo slabih 18% lastne produkcije, slovenske produkcije avdio-vizualne produkcije, vse ostalo pa je na nek način vsebina, s katero ta zavod tekmuje s komercialnimi televizijami in radijskimi postajami. Če imamo pred seboj ta delež, potem lahko ugotovimo, da Slovenija nima nacionalne radiotelevizijske hiše, ampak da imamo neko komercialko, ki gospodari z javnimi sredstvi, kot smo slišali v zadnjih mesecih, zelo negospodarno. Dogaja se marsikaj tukaj. Jaz tudi brez poročila računskega sodišča poznam nekatere stvari, za katere vodstvo televizije nikakor ne bi moglo dobiti pozitivnega mnenja ali stališča, hkrati pa ta zavod pobira seveda še denar od komercialnih reklam. Osnova problema je že v samem statusu te institucije, ki je po imenu nacionalna, po sami vsebini in po produkciji pa je nacionalna v 18%. Mislim, da ni nacionalne radiotelevizijske hiše v primerljivi evropski državi, kjer bi bil ta izplen tako majhen. Kljub temu je to še vedno institucija, ki v tej ponudbi, ki jo imamo, ponuja največ kvalitetnega programa. Je pa to daleč pod tistim, kar bi moralo priti iz te hiše glede na vložena sredstva. Državni zbor v prejšnji sestavi je spremenil zakon oziroma določila o plačevanju RTV naročnine, tako da zdaj plača RTV naročnino vsak, ki je odjemnik električne energije. Ljudje zdaj niti s tem, da morda ne plačajo naročnine, težko protestirajo proti temu, s čimer se ne strinjajo v smislu kvalitete, ki je ponujena s televizijskih ekranov ali pa izradijskih sprejemnikov. In to je vprašanje, s katerim se bo moral ta državni zbor, ki je "de facto" ustanovitelj te nacionalke in ima odgovornost za to, ker sprejema zakonodajo, s katero regulira njen status in njen položaj, da je soglasje k prvemu človeku te hiše, s tem se bo moral spopasti. Ne glede na to, kakšno bo glasovanje danes, ali bo soglasje dano ali ne, bo ta problem ostal, ker se ni začel s Čadežem in se z njim tudi ne bo končal. Mi smo slišali oceno spoštovanega kolega Toneta Partljiča, ki je bila zelo poudarjena, tudi na prvih straneh časopisov, ki je dejal: "Gledam televizijo. S tem, kar vidim, nisem zadovoljen. Zato natančno vem, kako bom glasoval." Sedaj, če bi v tej dvorani sedeli gledalci, ki bi se slučajno zbrali, potem bi približno tako argumentirali svoje stališče. Sedaj poslanci pa najbrž potrebujemo še kakšno dodatno argumentacijo. Dejstvo je, da to, kar vidimo na televiziji ali kar slišimo iz radijskih sprejemnikov in kar je slabo, ni samo posledica slabega direktorja televizije. Je najbrž tudi posledica tega, ker po zakonu o RTV-ju generali direktor te hiše uskljajuje tudi delo programskih direktorjev. Ta zadnji direktor tega ni počel. Tam je prišlo do nekega tihega dogovora, do neke delitve fevdov. Ko je pač ta generalni direktor vodil posle, kako jih je vodil, smo veliko slišali. Za program pa so skrbeli drugi. V glavnem isti ljudje, ki so pred 12 leti, ko se je zgodila Roška ali pa Kongresni trg, pospešeno brisali posnetke teh dogodkov, tako da danes v arhivu nacionalke iz tistih časov skoraj nimate ničesar. Isti ljudje, ki so kreirali program pred demokratičnimi spremembami v Sloveniji, ga kreirajo tudi danes. Tisti, ki smo malo starejši, se spomnimo gospoda Pengova, kako je nastopal proti alternativni kulturi, kako je vse punkovce, te mlade fante označil malodane za fašiste. Spomnimo se oddaj, ki jih je pripravil gospod Lipušček in za katere bi težko rekli, da so kaj prispevale k slovenski demokraciji. In še o kom bi lahko kaj rekli, ki kreira ta program, pa sedaj v teh časih, kose je v glavnem govorilo o gospodu Čadežu, ni bil omenjen. Problem se torej ni začel z dnem, ko je bil izvoljen ta zadnji generalni direktor, niti se ne bo končal, ko ne bo več oziroma niti ne bo razrešen, ko ne bo več direktor. Zadeve so eskalirale, ko je bil izvoljen svet RTV-ja takšen, kot je, ki zagotovo ni predstavnik nekih gledalcev. V tem svetu je veliko ljudi, ki so zagotovo vseskozi tam delali dobronamerno, ki so se trudili za to, da bi kaj dosegli, je pa tudi veliko takšnih, ki so interesno, sorodstveno ali kakorkoli drugače vezani na poslovanje te hiše in ti seveda ne morejo odločati neobremenjeno. In tukaj so še kakšne druge vezi. Kakšna je politična orientacija tega organa, je bilo jasno takrat, ko je ta svet izvolil za svojega predsednika gospoda Kocijančiča, ki se je v bistvu presedel iz fotelja neke stranke z dolgo zgodovino, ki ni ravno najbolj svetla v tej državi, v fotelj predsednika sveta nacionalne radio-televizijske hiše. Svet, organ, ki je izvolil gospoda Kocijančiča za predsednika, bo tudi naslednjič zagotovo izvolil nekoga, ki ne vem, če bo kaj dosti boljši od gospoda Čadeža. Kriteriji, ki so pripeljali do tega, da nek organ izvoli za predsednika nekoga, ki se proda kot civilna družba, je pa bolj političen, kot bi lahko bil kdorkoli v tej državi, ti kriteriji lahko v naslednjem mandatu za generalnega direktorja RTV-ja pripeljejo kogarkoli, enakega kot je sedanji direktor ali pa tudi bistveno slabšega. Težko pa boljšega. Ker to nekako ni v skladu z orientacijo te institucije, ki zadevo imenuje. Prišlo je celo do paradoksalne situacije, da kaže, da ima parlament tudi v tej sestavi, kakršna je, ki ni volil tega sveta oziroma teh svojih 5 ali 6 predstavnikov v ta organ, celo bolj zdrava stališča kot pa ta institucija sama. In ko se bo spreminjal zakon o nacionalni radioteleviziji, bi bilo zelo dobro razmisliti, kako sestaviti ta organ. Sedaj smo prišli v paradoksalno situacijo, ko nek organ, ki naj bi ga sestavljala civilna družba, institucije, ki so neobremenjene s politiko, pride v konflikt s praktično vsemi novinarji, večino kreatorjev programa te iste hiše, praktično z vsemi kreativnimi zaposlenimi v tej hiši in se ta kolektiv obrne praktično na tisto zadnjo institucijo, ki tukaj še odloča, to je na ta parlament, ki daje soglasje k tejfunkciji. Ta paradoks je daleč od tega, kar se je zgodilo na Češkem. Sedaj so tukaj razmere ravno obratne, precej bolj zakomplicirane, kažejo na drugačno naravo slovenske tranzicije in na drugačne zaplete, ki iz tega lahko sledijo. Jasno je, da je sedaj možno reči, tako kot je rekel gospod Podobnik prej, da je bil postopek korekten. Svet je glasoval korektno, v skladu s pravilnikom, ki obstaja, in rezultat je legalen. Tukaj imamo predlog, o katerem državni zbor mora odločiti. Do njega je prišlo po postopku, ki je formalno korekten, ki pa je bil malo pozen. Nihče se ni vprašal, tudi potem, ko so na to opozorili, zakaj je svet RTV-ja razpis dal prepozno, tako da je moral ta organ imenovati vršilca dolžnosti, ker je mandat prejšnjemu direktorju potekel prej,preden se je parlament sploh sestal. Jaz ne verjamem, da se gospod Kocijančič pa gospod Pahor nista slišala o tem, v zvezi s tem, kdaj bo naslednja seja. To je bilo jasno tudi brez tega, da bi se slišala, ker smo mi sprejeli nek rokovnik dela tega državnega zbora pravočasno. Ko smo vprašali gospoda Kocijančiča na seji komisije za volitve in imenovanja, zakaj je prišlo do te zamude, je rekel, da zato, ker je bilo nekaj praznikov, pa so malo prestavljali. To je slab izgovor. Nekdo je že s tem "timingom" razpisa, po mojem mnenju, malo splaniral določene zaplete. Zakaj in s kakšnimi motivi, jaz ne vem, zagotovo pa to ni zadeva, pri kateri bi se lahko kar tako šlo. In je tudi zelo zanimivo, da nihče od članov sveta tega ni izpostavil. Tako, da je sedaj bil problem dvojen. Najprej se je odločalo o direktorju, enem izmed kandidatov, ki se je javil na razpis, potem pa je moral ta isti organ odločati še o v.d.-ju, ker vmes ni bilo seje državnega zbora. Tako da je vsa ta zadeva tudi zaradi tega zelo kulminirala. Stvar je lahko tudi pozitivna, če bo vse to, kar se je dogajalo, povod za resno razpravo o statusu nacionalke, če bo res prišlo do nekih sprememb, če bo ta denar, ki je zdaj zagotovljen iz sredstev davkoplačevalcev, naročnine, praktično vseh, pa če gledajo televizijo ali ne, samo da imajo električni števec v hiši, porabljen za to, da bodo sicer zagotovljeni boljši delovni pogoji, da pa bo seveda tudi program boljši, ker včasih je to, da ima nekdo dobre delovne pogoje, še daleč od tega, da bi bilo to zadostno tudi za boljši program; to je samo eden od pogojev, mora biti tudi volja. Ne verjamem, da je samo generalni direktor televizije tisti, ki je kriv za to, da je samo slabih 18% lastne slovenske produkcije na tem zavodu, ki je nacionalna institucija. V veliki meri smo za to ali pa so za to, da so stvari takšne, krivi tudi tisti, ki regulirajo vprašanje naročnine, sistemsko, se pravi z zakonodajo. S to odločitvijo, proti kateri smo mi glasovali, ko se to veže na električno naročnino oziroma na odjemno mesto električne energije, smo dali samo potuho ljudem na tem zavodu. Ta državni zbor kot ustanovitelj, mislim, da doslej nikoli od leta 1990 ni resno vsebinsko razpravljal o tej instituciji, vedno samo o nekaterih segmentih ali pa o posamičnih problemih, seveda tudi pri včerajšnji diskusiji, tako kot zdaj. Na tej seji zbora imamo spremembe zakona o RTV. V zadnjih dneh smo dobili tudi predlog aktiva društva novinarjev na Televiziji. V tem predlogu je praktično vse za podpreti, vsaj kar se tiče našega stališča, tako vrnitev soglasja kolektivu. S tem, ko je državni zbor v prejšnji sestavi vzel možnost soglasja k imenovanju nekaterih uredniških funkcij kolektivu, je temu kolektivu vzel vso moč, vse tisto, kar je prej še zagotavljalo neko ravnotežje in pomembno vplivalona približno verodostojnost in neodvisnost te institucije. In ta državni zbor bo naredil veliko, če bo to napako popravil. Potem bo zagotovo manjša verjetnost, da bo prihajalo do tega, da se stvari v takšni instituciji zaostrijo tudi z neko obliko sindikalnega boja. To se sicer dogaja tudi drugod po svetu, ampak zelo redko in je to nekoliko nenavadno; kaže na to, da stvari sistemsko niso zadovoljivo urejene. Tudi te določbe, ki se nanašajo oziroma ti predlogi novinarjev, ki se nanašajo na sestavo pa na omejitve pri sestavi in imenovanju v svet Radiotelevizije, so nekaj, kar bi že tako moralo biti in je po celem svetu normalno. Se pravi, da tam ne more sedeti nekdo, ki je v poslovnih povezavah s hišo. Ne more sedeti nekdo, ki je v sorodstvenih povezavah z ljudmi tam. Tako da ne more priti do situacije, kakršno imamo zdaj v svetu Radiotelevizije. Radiotelevizije, ker v teh razpravah v zadnjih dneh in tednih in mesecih se v glavnem govori o televiziji, s tem da je po mojem mnenju situacija, ko gre za nacionalni radio, še bistveno slabša. Tudi zato, ker se ta generalni direktor z radiem praktično ne ukvarja. Neko normalno ravnotežje ali pa neka neodvisnost nacionalnega radia je daleč od tega, kar bi moralo biti. Situacija je tam ravno takšna, kot je bila pred 15 leti. Ta radio je bil, je poskušal biti uravnotežen samo 6 mesecev Bajukove vlade, ko, kadarkoli je nastopal kakšen minister, je takoj nastopil tudi nekdo iz opozicije, v istem času. Zdaj, po volitvah, dobimo tam, kadarkoli hočemo, gospoda Ropa, ki eno uro na Studiu ob 17. razlaga proračun, noben predstavnik opozicije nima niti približno takšne možnosti in tudi v vseh drugih oddajah je v glavnem tako. Dva stavka imaš možnosti, da poveš drugo stališče. Vladna stališča so predstavljena v eni ali pa v dveh urah in podprta še z mnogimi komentarji in tudi ironičnimi zbadljivkami ob raznih priložnostih in v eminentnih terminih informativnih oddaj. Tako, da ko gre za vprašanje neodvisnosti ali pa neke uravnoteženosti te hiše, je tukaj radio še bistveno težja zgodba in bi morali tudi temu posvetiti določeno pozornost. To, da se je včeraj skušalo na hitro glasovati o tem soglasju, tako ali drugače, so rekli eni, važno da se to konča, kaže na to, da nekaterim ne leži ta razprava. Zdaj bi radi čimprej pometli stvari z mize, rekli, dali smo soglasje, nismo dali soglasja, ampak stvar je končana. Dvomim, da tisti, ki imajo res škarje in platno v rokah v zvezi z nacionalko in ki imajo prepričljivo večino v svetu Radiotelevizije - ta večina je tudi izvolila gospoda Kocijančiča za predsednika - nimajo planov za naprej. Verjetno nekje že čaka nek kandidat, o katerem najbrž potekajo tudi kakšna usklajevanja v koaliciji, ki bo skočil na to mesto. Zanima me, kaj se bo dogajalo v naslednjih dneh. Če bo prišlo do tega - za gospoda Čadeža je praktično neumno glasovati, glede na to, kaj se je pokazalo, tudi glede na to, kako je stvar funkcionirala. Ne glede na to, kakšno je ozadje, pač izkupiček tega mandata ni pozitiven, kljub temu pa me zelo zanima, kaj bo naprej. Če bo nasledniku, če mi ne damo soglasja, damo nezaupnico svetu RTV ali pa se tam nič ne zgodi, se bo ta svet naslednjič sestal, dal nov razpis za novega direktorja in v isti sestavi odločil o novem direktorju, potem nismo naredili nič. Avtomatska posledica negativnegasoglasja na današnji seji mora biti ali pa bi moral biti v normalnih razmerah takojšnji odstop celotnega sveta. Samo to bi omogočilo, da se začnejo stvari urejati. Če se ne bo nič zgodilo, če bo samo Čadež ostal brez soglasja, isti organ, ki je njega dvakrat imenoval, bo pa zdaj imenoval nekoga drugega, nismo prišli nikamor, samo vsi bomo imeli oslovska ušesa in se bomo spraševali, za kaj je tukaj pravzaprav šlo, stvari pa bodo šle naprej v negativno smer. Zato jaz seveda pričakujem, tudi od tistih, ki so delali zelo dobronamerno v tem svetu in ki niso nič vezani na razna sorodstvena in poslovna znanstva, da v primeru, če bo odločanje danes negativno, če soglasja ne bo, da odstopijo kot člani sveta in da s tem omogočijo, da se zadeva začne reševati in bo mogoče na tem forumu tudi razprava o tem, kako drugače sestaviti, kako drugače oblikovati ta svet, da se situacija ne bo ponovila. Tako da kar se tega tiče, moramo biti hvaležni novinarjem, da so to zadevo odprli oziroma da so stvar pripeljali do točke, ko je ta diskusija sploh možna. Prej se je parkrat poskušala in se praktično ni dalo diskutirati, zdaj malo tudi zaradi pogledov tja v center srednje Evrope, na Češko, je ta diskusija možna in predlagam, da jo opravimo. Nihče ne bo imel nobene koristi, če sestvar konča samo na tem, da se soglasje da ali pa ne da. Prva priložnost je že na tej seji, ker se pač spreminja zakon o RTV-ju. Tisti, ki imate zdaj polna usta podpore novinarjem, se boste lahko dokazali, ko bodo te določbe v obliki amandmajev dane k temu zakonu, o katerem bomo odločali še na tej seji. Takrat bomo videli, ali boste glasovali za soglasje kolektiva, ki ste jim ga vzeli, takrat bomo videli, ali boste podprli vse te določbe, ki dejansko onemogočajo, da se iz nekega sveta, ki naj bi bil predstavnik vseh gledalcev in neka uravnotežena institucija, naredi nek podaljšek nekdanjega centralnega komiteja. Takrat bomo videli, takrat bo šlo zares za to, ali smo za neodvisnost te hiše, ali smo za to, da je to nacionalka, ki dela v nacionalnem interesu ki proizvaja program, uravnotežen, nepristranski, ki je nacionalna in nevladna institucija, tako ko gre za Televizijo, tako ko gre za Radio. Mislim, da je stvar prišla do te točke, ko tudi v Sloveniji ne bo možno več enostavno odločati tako, da isti organ, brez tega, da bi prišlo do kakršnihkoli posledic, sprejme dvoje popolnoma nasprotnih stališč, ker tu seveda ne gre za kakšno spoznanje napačnega ravnanja, ampak gre običajno za vkalkulirane posledice in za posledice, ki ne vodijo k temu, da bi se stvari uredile. Tako da sem zelo vesel te diskusije, ki se bo nadaljevala ob tem, ko bomo razpravljali o zakonu o Radioteleviziji. Najlepša hvala.
Hvala lepa gospodu Janši. Želite replicirati kot prvi prijavljeni? Gospod Anton Partljič in gospod Borut Pahor. Samo za pojasnilo sprašujem, gospod Štemberger, ali ste se priglasili k repliki ali k razpravi? Hvala lepa. Gospod Partljič, izvolite.
Rad bi se vam zahvalil, gospod Janša, da ste v svoji, večinoma, po moji skromni presoji, zelo kvalitetni razpravi v nekem detajlu vmes omenili moje ime in mi s tem omogočili, da povem nekaj na glas, kar se mi ni zdelo tako pomembno, da bi se sicer prijavljal k besedi. Res je, da sem na Kviazu kot nek kriterij tega, kako bom ravnal, omenil, da gledam vsak večer televizijo oziroma tako je bilo napisano - nisem niti pričakoval, da bo to dobilo kako posebno pozornost v javnosti. Prvič, ne gledam vsak večer televizije, moram kar priznati, v torek, sredo in četrtek je ne gledam. Ko se pa vrnem v Maribor - zato je tudi nimam, da pač lahko berem ali počnem kaj drugega - pa jo gledam kar malo pohlepno, dovolj natančno in se vedno znova jezim, ker gledam vse te vikende, kako se kak mladec ali mladenka uči voditi zabavne oddaje in ne česa drugega, in lahko vidim zelo malo pravzaprav kvalitetnega. Že na tej seji me je opozoril predsedujoči Kviaza, gospod Školč, rekoč, da gre vendar tudi za radio, da gre vendar tudi za področje oddajnikov in da ne gre kar tako, površno, prek televizije Zaradi tega sem se potem kljub tej napovedi pri odločanju na Kviazu vzdržal - kar je tam vidno, ker glasujemo z dvigom rok - ker se mi je na nek način zazdelo nekorektno. Vendar sem prek te izjave - tudi vem, da je televizijski urednik in da je direktor Televizije - hotel sem samo metaforično reči, da mene osebno v resnici niso zanimali niti postopki, ki tečejo proti gospodu Čadežu, niti politične presoje, o katerih se tu zdaj toliko govori, ampak da je neka stvar, ki ste jo vi zdaj tudi načeli - upam, dajo bomo izrabili v teh diskusijah - da nam, ki smo na nek način - država je ustanovitelj te nacionalne televizije - pač ni vseeno, kakšen je program. In res bomo zdaj imeli možnost. Mislim, da je za razliko od vas - sicer se z nekaterimi presojami ne strinjam, ampak to ni nič bistvenega, čeprav se mi zdi, da ste kar prave stvari povedali - sam sicer mislim, da mi ne glasujemo o svetu Televizije, o razrešnici ali ne, morajo pa morda res sami o tem premišljevati. Mi glasujemo o enem sklepu tega sveta. Jaz pač pogrešam to, kar naj bi nacionalna televizija opravljala. Gospod Čadež mi je večkrat - z njim sem imel zmeraj zelo korektne odnose - tako potožil, da ne more narediti kaj veliko več, ker je velika luknja in mora zdaj najprej popraviti to luknjo in da on z železno roko to lahko in mislim da mu to na nek način tudi uspeva in da za druge stvari nima časa. Sam sem imel veliko izkušenj, celo k meni na dom se je pripeljal kombi z desetimi ljudmi s televizije posnet nekajminutni pogovor in nisem vedel, kaj so tam počeli. Navsezadnje tistega, ki naj bi imel pogovor z menoj, ni bilo in so že šli nazaj v kombi, da bi se nazaj v Ljubljano odpeljali, ne da bi karkoli opravili. Se mi je zdelo, da mu torej tudi to ne gre od rok, niti to, kar je nekako mislil, da bo uspel na tem drobnem detajlu. Drugače je pa, pač preprosto si predstavljam nacionalno televizijo čisto drugače. Mislim, da bi v mnogi državi moral izgledati tudi program drugače, pri čemer še najmanj mislim na politični del, tudi na to, kar se vam zdi, da so pristranski, nam se z druge strani zdi, da so na nek način pristranski. Ob nedeljah gledam te pogovore, zadnji je bil z gospo Cerarjevo. Se mi zdi, da je gospod Drobnič imel dovolj možnosti tudi povedati, kar je sodil, tako da me ta politični del ne zanima. Mislim, da bi morali biti bolj zahtevni do institucij, kakor smo do univerz zahtevni, do svojih institucij, tako mislim, da bi morali imeti najvišje kriterije. In kadar grem recimo v Pariz, vidim, kako si francoska javnost in politika predstavlja nacionalno televizijo, kjer ni nevarnosti, da je potrebno šele graditi državljansko zavest, nacionalno zavest itd., s čimer še malo ne mislim na propagando. Mislim zlasti na umetniški program v slovenskem jeziku, ki je preprosto odsoten, od filmov, televizije in je vedno samo problem denar. In če rečem samo za repliko, kaj me je na nek način zrevoltiralo, da se ne strinjam in mislim, da generalni direktor ne more biti neodgovoren za te reči. Tudi slavna nadaljevanka, ki smo jo ravnokar imeli in ki so jo napisali moji odlični prijatelji, ki jih tudi zelo spoštujem, se konča v nekem prazničnem letu, s tem da pač imamo radi to grižasto slovensko ljudstvo. Jaz si takšnega pristopa nacionalnega ponosa, ko hočemo nekam stopiti v Evropo, preprosto ne predstavljam. In kdo to pokriva s svojim imenom in s svojo marelo? Pač sem na ta način rekel, da me torej program, drugače pa se zavedam, da so še druga področja dela in da o programu skrbijo tudi drugi, vendar odgovornosti pač ne bi - zdaj tudi ne bom pojasnjeval, kako bom glasoval. Drugače sem to mislil povedati ob tem primeru.
Hvala lepa. Gospod Borut Pahor, izvolite.
Z večino povedanega s strani kolega Janše se strinjam, ker je med svojim nastopom tudi ugibal o tem, ali sem se posvetoval s predsednikom sveta RTV. Moram njemu in vsem povedati, da se nisem posvetoval, ker za to nisem videl nobene potrebe, niti nimam pristojnosti, da to počnem. To bi pomenilo, da imam glede tega kakšen osebni interes, tega nimam. Da imam kakšen politični interes, prav tako ne. Moj interes, kot enega od 90-ih poslank in poslancev je verjetno enak, je, da danes razsodimo tako pri svoji odločitvi, da bo koristila funkciji, ki jo opravlja ta javni zavod. Stvari tam niso urejene in niso dobre To je jasno sedaj slehernemu. In mislim, da je to lahko eden od argumentov pri odločitvi. Jaz si želim, da bi danes oziroma ko bo državni zbor odločal, odločal tako, da bi s svojo odločitvijo začel urejevati stvari z vsemi konsekvencami, tudi s premislekom sveta o svojem mandatu. Tako bom tudi glasoval. Pri tej odločitvi ne bo vodilo stališče računskega sodišča, ker ni dokončno. Bilo bi nepravično, če bi bil to argument za odločitev. Tisto kar mene kot enega od 90-ih zaskrbljuje, so razmere v tem javnem zavodu, v nacionalni televiziji, ki mora biti avtonomna od politike. Danes ima politika samo to odgovornost, da v skladu s svojimi pristojnostmi omogoči javnemu zavodu, da avtonomno opravlja svojo vlogo. In ko bomo razpravljali o tem zakonu - tukaj se strinjam s kolegom Janšo - moramo tudi zavoljo te situacije toliko bolj pozorno nameniti stvarem, o katerih bomo diskutirali, svojo pozornost. Tako, da to pojasnilo se mi je zdelo potrebno zato, da ne bi kdo v tej dvorani mislil, da je prišlo do kakšnih političnih barantanj, kako bomo rešili ta problem. Mene to ni zanimalo, to ni moj oseben interes, tudi ne interes stranke. Kolega Janez Kocijančič je v svetu RTV predstavnik olimpijskega komiteja, ne stranke. Svoje odločitve sprejema avtonomno in avtonomno jih sprejemamo tudi mi v poslanski skupini in avtonomno jo mora sprejeti tudi ta parlament. Povedal sem, kaj bo argument za mojo odločitev danes. Argument je, z našo odločitvijo pomagati začeti urejevati stvari na javnem zavodu tako, da bo informativni del javnega zavoda opravljal svojo funkcijo popolnoma avtonomno, tudi od politike, da bo verjetno z novo sestavo sveta RTV ta gremij imel funkcijo civilne ravni, v katero se politika ne bo spuščala niti se ne bo smela spuščati, in ki bo končno pripeljal do tega, da bo nacionalna televizija gledana televizija in ne nazadnje tudi spoštovan medij, ko bo šlo za stvari, ki zadevajo nacionalne interese. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Janša.
Jaz mislim, da sem bil od gospoda Pahorja napačno razumljen. Mislim, da bi bilo prav, da bi tisti, ki je začel ta postopek ob razpisu za imenovanje novega generalnega direktorja, da bi se pozanimal, kako bodo tekle seje državnega zbora, zato, da ne bi konec mandata padel v vmesni čas in bi moral svet prej, preden parlament sploh odloča o soglasju, imenovati še v.d.-ja. To je bila absurdna situacija. Zato, če se tisti, ki je začel ta postopek, ni pozanimal, kdaj bo možno odločati o soglasju, potem je imel neke kalkulacije, tako neumen pač ni, da ne bi poznal, kaj bo treba narediti na koncu. Tako, da ne bi bilo nič narobe, če bi se vidva slišala, ne glede vsebine, ampak glede procedure. Kar se tiče pa neodvisnosti, pa koga zastopa gospod Kocijančič. Veste, ta argument je podoben argumentu tistega člana sveta Radiotelevizije, ki je kasiral od vodstva Radiotelevizije za neko zadevo, ki jo je izpeljal za nacionalko, zdaj pa v svetu Radiotelevizije trdi, da tam on ne predstavlja svoje firme, ampak predstavlja društvo rejcev malih živali. Taka neodvisnost je zelo vprašljiva.
Hvala lepa. Replika, gospod Peterle.
Repliciram gospodu poslancu Pahorju oziroma sprašujem ga za pojasnilo. Ali je mislil s tem, ko je govoril o avtonomiji na informativnem področju, kar nas poslance posebej zanima zaradi politične dimenzije teh vsebin na televiziji? Ali je mislil, da je informativni program neavtonomen z ozirom na generalnega direktorja? Namreč, tam je veliko kuharjev, gospe in gospodje! Jaz imam vtis, da je generalni direktor eden od manj vplivnejših, kar zadeva informativni program. Imam vtis, da je z olimpijskim komitejem to skorajda malo povezano.
Replika, gospod Pahor.
Tisto, kar si jaz želim, je, da bi novinarji pri svojem delu, posebej v nacionalnem mediju, lahko opravljali svoje delo navkljub poskusom politikov, ki bodo, so bili in bodo, profesionalno. Tukaj se bo sčasoma zgradila neka kultura, v kateri bo povsem jasno, da imajo politiki svoj krog pristojnosti, tudi tak, v katerega ne morejo poseči novinarji s svojimi komentarji, in da imajo absolutno novinarji svoj krog pristojnosti, kamor ni mogoče posegati z nobeno politično intervencijo. Ta kultura se ustvarja, morda tudi z današnjo diskusijo. Temu sem jaz naklonjen, kolega Peterle. Jaz se, vam moram odkrito povedati, z odnosi v javnem zavodu ne ukvarjam posebej, niti ne poznam natančno razmerij pristojnosti in odgovornosti vodilnih ljudi. Tisto, kar vem, glede na situacijo v zadnjih tednih, je, da stvari niso najbolj urejene in da zato seveda nekdo nosi odgovornost. Državni zbor danes s svojo odločitvijo lahko pripomore k temu, da se začnejo stvari urejevati. Omenil pa sem, in ker sem tukaj referiral na kolega Janšo, s katero se strinjam, da moramo tudi mi, ko bomo sprejemali naslednje zakonske odločitve, paziti na to, da bomo naredili korak naprej k avtonomiji dela. Nihče od nas, nihče od nas, ne more reči, da tako ali drugače ne poskuša vplivati na to, kako se bo seveda osvojem delu poročalo. Mislim pa, da je prav, da pridemo do instrumentov, ki bodo tistim, ki poročajo, omogočili, da je ta meja zelo jasna. Zato sem naklonjen temu, da izvolimo tako sestavo RTV-ja, v katerem ne bo sedel noben politik, noben politik, tako ali drugače, nihče, ki bi mu bilo mogoče očitati, da je glede tega pristranski, ker s tem pade in stoji avtonomija in avtoriteta sveta RTV. Problem sveta RTV danes je, da se mu očita, da v njem sedijo ljudje, ki pravzaprav ne govorijo v imenu civilne družbe ampak političnih strank. In to je slabo. To je slabo za politične stranke, to je slabo za avtonomijo tega zavoda in to je tudi slabo za parlament, ki se mora s tako diskusijo na koncu soočati pri svoji odločitvi. Zato menim, da tudi današnja diskusija lahko pripomore k temu, da pri urejanju odnosov znotraj javnega zavoda RTV pridemo do sveta RTV, čigar sestava bo taka, da stranke, politika ne bo imela vpliva na vodenje tega zavoda.
Hvala lepa. Pojasnilo, gospod Peterle.
Že včeraj sem odpiral tudi vprašanje načelnega odnosa do civilne družbe, ki ji je z nekaterimi odločitvami pomagala ta hiša, deloma tudi na mnoge. Rad bi, da bi naša razprava in naše odločitve vodile k temu, da bi bila tako imenovana civilna družba močnejša po tem. Seveda na tako preproste razlage, da nekdo, ki je bil - žal mi je, da gre v tem diskursu pač za stranko, ki ji gospod poslanec predseduje, ampak ne tako dolgo pred tem ji je predsedoval gospod, ki je sedaj predsednik svetain naj bi bil od takrat naprej popolnoma depolitiziran. Ne verjamem v taka levenja, da kot kača slečeš kožo in se od takrat naprej premikaš z drugo, v neki drugi kakovosti. Tega ne bom mogel kupiti. Očitno je svet RTV, četudi je v njem samo pet politično določenih ljudi oziroma izbranih v tej hiši, tudi spolitiziran in neke politične nedolžnosti se tukaj verjetno v zvezi z nobenim ne da prodajati. Ljudje, kot smo že slišali, imajo tudi tam različne interese, in je zelo pomembno, po mojem, biti predstavnik nekega dela civilne družbe in imeti vpliv v tem svetu, od katerega je marsikaj odvisno navsezadnje. Glede informativnosti bi rad opozoril na neko, ne tako preteklo dejstvo. Glejte, posebej sem se zanimal, kako je mogoče, da ključen dogodek preteklega leta, kar zadeva odločanje v tej hiši, potem ko je prišlo do menjave oblasti, se pravi, da s spremembo zakona o pokojninah ali o pokojninskem sistemu Televizija ni naredila niti Odmevov niti oddaje Za ali proti, recimo. Gospe in gospodje, če to ni bila politika! In v hiši sem se pozanimal zelo visoko in sem rekel, kako vi temu rečete, da nacionalna televizija, ki bi morala biti posebej pozorna - to celo v statutu piše - do posameznih slojev tega prebivalstva - je sodelovala je na najbolj "nagravžen" političen način v tej igri, v tej božični razglednici, ki ste jo tisti, ki ste tako glasovali, poslali slovenskim upokojencem. In sem rekel, "kako vi temu rečete", in so rekli, "mi smo to pokrili". Gospe in gospodje, to je bilo očitno politično dejstvo! Niti vprašali niso, pa tudi novinarjev nisem nič slišal, da bi kaj o tem govorili ali protestirali. Tri tedne kasneje je bila prva oddaja o spremembi pokojninskega sistema. To je zame popolna politika, ampak tista, najnižje vrste. Popoln servis je bila tudi televizijatej veliki koaliciji v tem primeru. Nekatere druge stvari so bile že pojasnjene v tej smeri. Torej svet gor, svet dol, tukaj bo oziroma je politika. Jaz si želim, da z današnjim odločanjem ne bi še bolj zabetonirali slabih strani te politike zaradi apetitov ta čas najmočnejših, ki menijo, da imajo pri tem koritu premalo.
Hvala lepa. Replicirati želi tudi gospod Janša. Spoštovani kolegi! Vendarle bi, glede na to, da je še veliko razpravljalcev prijavljenih, vendarle se pri replikah omejili na pojasnilo kolegu, če je njihovo izvajanje bilo narobe razumljeno. Gospod Janša izvolite.
No, s tem, da bi, kot je predlagal gospod Pahor, v svetu RTV sedeli samo ljudje, ki nimajo nikakršne politične zgodovine, bi morda rešili del problema, ampak samo del problema. To, kar se pa zdaj v glavnem očita generalnemu direktorju in temu krogu okoli njega, pa niso toliko politične navezave, ampak so poslovno korupcijske zadeve. Tukaj so stvari, ki seveda posledično vplivajo potem tudi na program. To, da se nabavi najsodobnejši reportažni avto, ki pa služi samo za prenose športnih prireditev, tisti ki pa poročajo iz parlamenta, pa to poročajo po telefonu, seveda najbrž ni povsem brez povezave, da je predsednik sveta RTV predsednik olimpijskega komiteja in da se tam obrača veliko denarja. Vpliva pa to seveda tudi na program. Predvsem v tem segmentu, ko gre za šport, reklame in za to dodatno komercialno dejavnost nacionalke, prihaja do največjih sistemskih napak. Tukaj nacionalka tekmuje s komercialnimi televizijami, čeprav je nimamo za to. Zato jo plačujemo iz javnega denarja in prek tega potem seveda prihaja tudi do političnih povezav. Zdaj kot se to dogaja na komercialni televiziji, je to moralno vprašljivo in seveda tudi ni lepo, ampak tega vsaj ne plačujemo iz javnega denarja. Ko recimo nek novinar, kot je bil Tilen Majnardi, v času Bajukove vlade je en dan kritiziral vlado, ker je podražila bencin, drugi dan pa zato, ker ga je pocenila, in je to popolnoma brez neke profesionalne in moralne integritete. In potem ta isti novinar postane šef kabineta pri gospodu Ropu, ki je zdaj finančni minister, je to pokvarjeno in malce čudno in seveda nima nobene zveze z novinarsko profesionalnostjo. Ampak to se dogaja na komercialki, ki sama služi svoj denar. Nacionalka je pa plačana iz javnih sredstev. Tukaj pa seveda ni vseeno, ali nek urednik informativnega programa stalno tiči na kosilih z generalnimi sekretarji vladnih strank in kjer se vse te stvari povezujejo in dogovarjajo Ali pa ta isti urednik nese kaseto z oddajo, ki še ni bila predvajana, predsedniku države, da se ta boljše pripravi na svoj nastop. To so pa stvari, ki jih je treba s sistemskimi rešitvami preprečiti, ljudje, ki bodo tam te stvari opravljali, niti pomislili ne bodo, da bi kaj takega naredili. Ne pa, da se potem opravičuje, da je to normalno.
Replika, gospod Podobnik.
Hvala lepa. Na kratko bi rad repliciral kolegu Janši. V svojem zadnjem nastopu je omenil poslovno korupcijski zadeve. To pa so besede, ki zaslužijo pozornost. Torej, konkretno vprašanje. Ali je kandidat, ki ga predlaga svet RTV in svet RTV je tisti, ki je po zakonu tudi dolžan, da če so taki razlogi, da se do njih opredeli in ga odločitve"za" ali "proti" tudi vodijo pri tem, ali je torej predlagani kandidat kakorkoli povezan v take poslovno korupcijske zadeve? Omenjen je bil nek reportažni avtomobil, večja veljava športnim prenosom. Imam pa v tem primeru s povezavami oziroma v opremi državnega zbora, parlamenta in drugih državnih institucij [[...]]Kot je meni poznano, je bilo v preteklih letih vloženih kar nekaj naporov, da bi bila tudi povezava naše hiše, parlamenta, čim bolj kvalitetna z linkom in drugače, z nacionalno hišo. Jaz nimam podatkov, da bi šlo za kakršnekoli poslovno korupcijske zadeve, v katere bi bil vključen kandidat. Če so ti podatki, prosim, da jih poveste. To bo vplivalo na mojo odločitev. Jaz jih nimam.
Hvala lepa. K repliki se je prijavil gospod Janša. Želela bi spoštovane kolege opozoriti, da z obsodbami in z besedami, ki vendarle pomenijo kazniva dejanja, ni dobro operirati na tako lahek način. Tu vendarle gre, v državi imamo institucije, ki se s tem ukvarjajo. Replika gospod Janša.
Jaz se bojim, da me ne vi, ne gospod Podobnik niste poslušali, ker jaz sem dejal, da to, kar se očita sedanjemu vodstvu RTV, niso očitki v zvezi s političnimi povezavami, ampak poslovno korupcijskimi. Jaz nisem rekel, da to drži. To, kar pa novinarji očitajo vodstvu - prej smo se pogovarjali z njimi in so nam kazali te pogodbe - to pa so sumi poslovno korupcijskih zadev. Če imate kakšen boljši izraz za to, potem ga povejte. Dejansko gre za to. Kar se tiče pa tega silnega truda, da bi se zadeve posodobile, ko gre za pokrivanje dela državnega zbora, pa žal tega ni opaziti. Morda zdaj telefonirajo namesto po analognih, po ISDN linijah. To je ta silni napredek v desetih letih. Ta nacionalka ni bila sposobna v desetih letih zagotoviti nititega, da bi se, recimo, neposredno prenašale poslanske pobude in vprašanja, kar se dogaja celo na Hrvaškem že sedem let. Niti tega najbolj pestrega in tudi za gledalce zanimivega dela parlamenta, kjer se stvari razčiščujejo, tudi ko gre za povsem konkretne probleme teh gledalcev, ta nacionalka ni sposobna prenašati štiri ure na mesec. Tudi to se ni zgodilo. Ko pa gre za neko športno prireditev, kjer se "kasira" - nimam nič proti temu, da se to prenaša, ampak ni treba, da je tam dvojna tehnika. Ko pa gre za proslavo v Cankarjevem domu ob slovenskem kulturnem prazniku, pa mora celo slavnostni govornik opozoriti na to, da se zadeva prenaša s pomožno tehniko. Ne vem, koliko je to držalo, ker so bile okoli tega polemike, ampak tisto, kar smo tam videli, zagotovo ni spominjalo na neko normalno opremo za prenos državne prireditve. Če bi bila to komercialna televizija, potem je v redu. Mora iti tja, kjer se plača. To pa mi plačujemo iz sredstev davkoplačevalcev, zato se mora ta institucija obnašati kot nacionalna.
Hvala lepa. Gospod Podobnik.
Hvala lepa. Bom kratek. Glede na pojasnilo gospoda Janše, ki je najprej povzel, da je pravzaprav samo izrazil stališče do nekaterih, ki odpirajo vprašanje poslovno korupcijskih zadev, nato pa je vendarle sam ponovil, da je videl neke dokumente - to je pa pomembno vprašanje. Torej, če velja v tej hiši pravna kultura o domnevi nedolžnosti, potem je treba postaviti vprašanje, ali obstaja konkreten podatek o tožilsko potrjenem sumu ali pa o policijski ovadbi. Sam tega podatka nimam. Kot mi je poznano, se je tudi svet RTV s temi vprašanji ukvarjal, preden se je odločil. Torej, kaj je na tem?
Gospod Janša.
Obstaja ovadba, ki so jo dali novinarji že pred letom in pol - o tem se je govorilo in pisalo že v času, ko smo razpravljali o ukinitvi soglasja k imenovanju nekaterih funkcij - in obstaja poročilo računskega sodišča, ki ni dokončno. Zato ne moremo reči, da je to dejstvo, ki ga vzamemo kot dokončen argument. Ampak ker so nekatere ugotovitve, in če zadevo preberete oziroma če preberete to, kar razlaga društvo novinarjev, vidite, da bo težko to ovreči, ker so pogodbe, ki so podpisane, kjer so napisani zneski, in vsak, ki to pogleda, vidi, da stvari niso normalne. Ne moremo pa reči, da je prišlo do kakšne dokončne sodbe, in na podlagi tega se mi tudi ne bomo odločali. Mi se bomo odločali o soglasju na podlagi tega, kaj je to vodstvo Televizije v zadnjih štirih letih naredilo, ali se je situacija izboljšala v tem času ali se ni izboljšala. To, da nekdo reče, da se je poslovanje izboljšalo, da je zdaj več denarja, in si to prilasti kot svojo zaslugo, oprostite, to ni resno, ker je ta državni zbor spremenil način pobiranja naročnine in s tem se je blagajna napolnila. Zaradi tega bi moral biti program boljši in razmere bi se morale izboljšati. Koliko so se izboljšale, pa zaenkrat tega ni nikjer videti. Samo vem, da to, kar se dogaja, se dogaja na podoben ali pa na slabši način,kot se je dogajalo prej. Državni zbor bo odločal o soglasju na podlagi predloga sveta RTV in moral bi odločati na podlagi neke ocene, kaj se je premaknilo v tem mandatu. Če je ocena, da je šlo na boljše, potem ni resnega argumenta, da soglasja ne bi dali,če pa je ocena, da ni šlo na boljše in da so bile nepravilnosti takšne ali drugačne, mi nismo ne sodišče ne policija, da bi se ukvarjali z dokaznimi postopki, potem pa tega soglasja najbrž ni možno dati. Ko pa gre za osebo, ni dopustno nekoga obtožiti, daje naredil kaznivo dejanje, če mu to ni dokazano. To se pa strinjam in jaz tega nisem naredil.
Hvala lepa. Gospod Podobnik.
Hvala lepa. Ocena, kaj se je premaknilo v zadnjem obdobju. Kdo jo naredi? Kdo je pristojen za to? Na delovnem telesu ni bila narejena. Mislim, da ni vprašanje, ali je to pristojnost, kadar se odločamo o tej funkciji na tem mestu, to je na plenarni seji. V poročilu matičnega delovnega telesa pa piše in mislim, da je to dobra ugotovitev, da je bilo opozorjeno na pristojnosti, ki jih ima v zvezi s poslovanjem javnega zavoda RTV Slovenija nadzorni odbor, katerega večino članov, ne samo del, večino imenuje državni zbor. Ali ne bi bilo logično, da bi dobili poročilo nadzornega odbora, če smo za večino mi imenovani in bodo v tem poročilu odgovori na ta vprašanja. Kar se pa tiče poročila računskega sodišča, pa menim, da je edino korektno, da spoštujemo proceduro. Postopek ni končan, imamo pa v državnem zboru tudi komisijo državnega zbora za nadzor proračuna in drugih javnih financ in ta bo brez dvoma lahko potem, ko bo to poročilo pravnomočno, tudi obravnavala. Če bo pa računsko sodišče ugotovilo take nepravilnosti in napake in da bo za njih objektivno odgovoren tudi tisti, ki je odgovoren za to javno hišo, to se pravi za RTV Slovenija, potem bo zanesljivo tudi predlog, da se ga razreši, če bo danes tukaj potrjen. To je edino korekten postopek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislim, da tu lahko z repliciranji končamo, saj je vendarle bilo jasno, da domneva nedolžnosti je pojem, ki ga državni zbor v celoti spoštuje. Lahko nadaljujemo z razpravo, in sicer po vrstnem redu: gospod Alojz Peterle, gospod Drobnič Janez in potem gospod Pukšič. Izvolite gospod Peterle.
Spoštovani! Že včeraj sem opozoril na vprašanje dvojnosti meril. Ne gre samo za to, o čem odločamo, ampak tudi, kako odločamo in na kakšni podlagi odločamo. Dejal sem že, da v naši poslanski skupini ne bomo prevzemali vloge nadomestnega organa pregona, ne po policijski, ne po tožilski strani, in želimo z vso odgovornostjo opraviti to svoje delo. Ne želimo biti podredje nekega trenutnega interesa na tej ali na oni strani, zato govorimo tudi povsem suvereno. Želimo pa, ne samo ob tem primeru, da se tudi ta hiša drži istih pravil igre, ko gre za dogodke ali dejstva istega tipa. Poglejte, spoštovani zbrani. Računsko sodišče je dalo mnenje s pridržkom za delovanje urada predsednika vlade, pa ne slišim nobenih pozivov, da bi predsednik vlade odstopil, ker je objektivno odgovoren, da se je tam dogajalo, kar se je. Tudi generalni sekretar, nisem slišal, da bi bil pod kakšnim nadzorom oziroma pod kakšnim javnim sumom in pritiski, da je treba sedaj pa odstopiti. Vidite, enkrat tako, enkrat tako. Dokler bo tako, bo seveda v tej deželi slabo in bo imel tudi Hanžek polne sobe in polne hodnike ljudi, ki bodo zahtevali pravico, ker se jim je zgodila krivica. Jaz pričakujem, da boste enako pozorni tudi v primerih, ko se kakšen pridržek ali kakšna ugotovitev nanaša na ljudi iz vladajoče koalicije. Mi imamo nedvomno možnost, da se poučimo malo bolj o teh zadevah, ki so v javnosti očitane, ne pa še dokazane. Zakaj ne bi tistih delovnih teles, ki imajo možnost oziroma formalno podlago za to, da o tem razpravljajo, uporabili in zadeve pogledali. Navsezadnje hiša ni nevodena oziroma ima ta čas v.d. in se za to zadevo lahko tudi vzamemo čas. Moj drugi del razprave se nanaša ponovno na vprašanje civilne družbe. Če bomo mi izglasovali nesoglasje, potem pomeni to v prvi vrsti nezaupnico Svetu. Jaz bi seveda rekel, manj kandidatu, katerega nisem ne zagovornik ne nasprotnik, ampak bi rad vedel, da ta hiša deluje s prvim načelom, kot se spodobi. Čeprav je treba povedati, da pravila v marsičem niso natančno določenain imamo priložnost pri spreminjanju zakona o RTV-ju, da jih natančneje preciziramo. Glede na vse to, kar je v zraku, jaz predlagam zelo natančen premislek o tem, kakšen je naš odnos do civilne družbe. V vsakem primeru bo odnos do te nezaupnice oziroma dosoglasja odnos do civilne družbe. Res ne bi rad, da smo podredje nekega interesa. Mene bi zanimalo tudi izvedeti, kako to, da obstajata dve verziji poslovnega načrta. Tu se dogajajo stvari, ki so vedno tudi preiskovalne komisije. Če se ne dogajajo zadeve po drugi plati, bi bilo v tem primeru mogoče lahko tudi to narediti, da hiša natančno pogleda, glede na to, da se govori o krizni situaciji, kaj je tukaj res in kaj ni res. Jaz se ne bi rad na podlagi megle kakorkoli odločil. V eni verziji poslovnega načrta, ki ga je dobil svet zavoda, pišejo take ugotovitve, v verziji, ki so jo dobili poslanci, nekaterih ugotovitev ni. Mene zanima, kje se je zgodil ta "deleted", kot piše na računalniku, to se da samo pritisniti, pa ni več. Pa me zanima, kdo je to naredil. Glejte, tisoč vprašanj je v tej zvezi. Prepričan sem, da ime nekdanjega in sedanjega generalnega direktorja ni ključno ime v tej igri. Generalni direktor, ne glede, kako se piše, ko govorimo o programu, mora, če sem pravilno poučen, pridobiti pismeno soglasje urednika informativnega programa, da lahko nastopi v "svojem" mediju. Menda obstaja dovoljenje, ki ga je dobil omenjeni direktor, da je lahko nastopil, ne vem, v oddaji Odmevi ali nekje drugje. Torej, če bi bil on tako programsko močan, potem bi seveda ne potreboval takega soglasja od nižjega nivoja. Govorim zato, da bomo pošteni do situacije oziroma do oseb. Dalo bi se marsikaj razmišljati naprej - zakaj je prav ta hip taka potreba, da se zadeve spreminjajo, zakaj te moči ni bilo prej. Sam povsemrazumem, glede na dejstva, ki jih navajajo sindikalisti oziroma sindikat novinarjev, zakaj želijo določeno razčiščenje. Za njih vem, da niso začeli včeraj ali tri dni prej, kakor računsko sodišče, ki je takrat poslalo poročilo, ampak so začeli približno dve leti prej, če sem pravilno poučen. In jim ne morem prisojati trenutnega interesa. Me pa zanima, kako se bo nadaljevalo brisanje svežega zgodovinskega spomina pred proslavo slovenske samostojnosti. Vem, da na to temo pa v tej hiši teče zelo zanimiva debata, kaj se bo lahko spustilo ali koga in koga ne. Tu bo spet, gospe in gospodje, politika! Generalni direktor je tu, bi rekel, relativno v oklepaju. Mogoče bi bilo treba tudi te stvari premisliti, ali ne bi kazalo programske pristojnosti urediti v bodoče drugače, ker se po zaslugi oziroma po neki interpretaciji neke neodvisnosti, neke avtonomije, dogaja politika na nivojih, bi rekel, avtonomno, ampak se dogaja politika, ne pa avtonomnost, o čemer nekateri govorite. Torej, ne bi želel, da se tu odločamo na suho, na vrat na nos, v proglašenih izrednih razmerah, kot ste nekateri dejali, ker je ta hip neki opciji za to, da se ta zadeva en, dva, tri uredi. Če je tako hudo, potem si vzemimo čas, pa natančno poglejmo, kaj je res, potem se pa odločajmo! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janez Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Dovolite, da tudi sam izrazim svoje mnenje v zvezi z imenovanjem gospoda Čadeža za generalnega direktorja RTV. Včeraj smo po nekem čudnem vodenju seje državnega zbora le nekako uspeli pripeljati stvar tako, da je vsaj za silo spodobna. Ne bi pa rad kot "frišn" poslanec se udeleževal takšnih seans, kot je bila včeraj. Kakorkoli že, moja beseda velja predvsem tej točki. Ta vsa procedura in razpravljanje kaže na veliko težavo za javno televizijo oziroma javnim RTV-jem, javno institucijo. Imenovanje gospoda Čadeža in vse, kar se okoli dogaja, je samo vrh ledene gore. Zato bomo potrebovali resno razpravo v parlamentu. Pa ne samo to, ob sprejemanju zakona o Radio-televiziji bomo morali seveda te stvari resno razmisliti, da se nam ne bodo dogajale takšne reči. Očitno dogodki tečejo drugače, kot je nekdo naredil političen aranžma. Stvar se je nekoliko zasukala. Jaz o tem ne bi, torej tisti kreatorji, ki so to nekako postavili, se jim je zadeva zalomila, sedaj pa iščejo nove rešitve. Kot je že rečeno, mi smo se kot poslanska skupina držali načel. Včeraj nam je bilo očitano, da želimo s prelaganjem odločitve o imenovanju manevrirati in se izogniti temu. Predvsem je bilo to slišano s strani gospoda Potrča. Mi nismo predlagali prelaganja na eno izmed naslednjih sej državnega zbora zato, da bi dobili dokončno poročilo računskega sodišča, mi smo želeli in zahtevali, da se to obravnava. To še vedno zahtevamo in se nič ne spremeni. Smo pa bili proti takemu manevru, da bi se ta točka obravnavala že včeraj, ker smo želeli dobiti relevantne informacije, strokovne informacije v zvezi z imenovanjem generalnega direktorja. Želeli smo se srečati s predstavniki novinarjev, to je civilne družbe neodvisnih novinarjev, da tudi oni povedo o tej hiši, kaj je, da dobimo celovito sliko, da se lahko strokovno odločimo. Ne oporekam stališču gospoda Toneta Partljiča, da se odloča na osnovi tega, kako mu je televizija všeč. To je njegova odločitev, suverena. Imam pa glede tega svoje mnenje. Tudi jaz se lahko odločam o televiziji popoldan, kako mi je všeč. Meni so bolj všeč športni prenosi, zato bom gledal verjetno predvsem skozi to. Moja soseda, ki rada gleda TV novele, se seveda raje odloča za druge programe in pravi, da je televizija slaba. Hočem poudariti nekaj. Za odločitev o tem, ali je gospod Čadež primeren, je potrebno dobiti druge relevantne podatke oziroma informacije Gospod Podobnik je omenil včeraj, da naj si pogledamo izhodišča za strateški poslovni načrt. Tudi to sem še izkoristil v tem času od včeraj do danes. Jaz imam verzijo s 15. januarja. Ne vem, ali je ta prava ali ni. Moja je tale, ki sem jo dobil, in kaže na nekaj relevantnih podatkov, ki jih sam generalni direktor Čadež izpostavlja. Pod to je namreč tudi podpisan. Če pogledamo, recimo, 44. stran, vidimo kako menegement ocenjuje svojo lastno hišo. 9 ocenjevalcev najvišjega menegementa je podalo to oceno. Stil vodenja: zelo slaba=1, slaba=7, srednja=1, dobra in zelo dobra=0. Kadrovska podstruktura je prej slaba kot dobra, kriterijev uspešnosti in pridobivanja dobrih kadrov ni. Kadrovsko najbolj kritičen element zavoda je, da imamo premalo ljudi z visokošolsko izobrazbo, da o akademskih naslovih niti ne govorimo. Izkoriščenost strokovnjakov je zelo slaba, saj je še vedno bolj pomembno, s kom si dober, kot to, koliko si dober. Kriza vodenja je očitna in je pustila posledice na področju medsebojnih odnosov, pripadnosti firmi in delovni kulturi. Če bi to napisal kandidat, ki še ni bil generalni direktor, bom rekel, v redu. Sprejemamo to kot dejstvo, posledica nekoga, ki je to televizijo prej vodil. Če pa to podpiše generalni direktor, ki je vodil to televizijo, je pa seveda sam sebi napisal slabo oceno. In to je tisto, kar je poleg ostalega mene zaskrbelo. Jaz se bom namreč sam kot poslanec odločal, kako ta televizija dela na področju finančnega poslovanja, poslovodenja, kadrovskega menegementa in nenazadnje kotposlanec, kot politik, tudi, kako je ta televizija medij, ki nevtralno posreduje informacije o političnih dogodkih. Vsa ta področja so za mene pri odločitvi relevantna. Na osnovi tega se bom odločal. Glede na vse to, kar je, se bom odločil proti. Če pogledamo, lahko si vzamemo tudi primerjavo med zaposlenimi javne televizije in pa privatnih televizij, ki jih imamo, koliko je zaposlenih pri eni, koliko je pri drugi, kako se profesionalno to opravi, s kakšnimi stroški. Kaj dobimo? Vložek in izplen. Na osnovi tega, zelo na prst izdelanih primerjav, dobimo rezultat, ki ni dober za to televizijo. Ali imamo mi možnost odločanja o generalnem direktorju? Mi izdajamo oziroma podajamo soglasje, ga podamo ali ga odtegnemo, ga ne damo. Ali s tem kaj kršimo? Ne vem. Ali vstopamo v nasprotje s svetom ali mu dajemo nezaupnico? Mi se imamo pravico o tem izražati. Če se izražamo po teh elementih, kot sem jih navedel, potem se bomo vedli predvsem strokovno, odgovorno, tudi politično, kajti jaz razumem politiko kot dobro reč, ki lahko dobro funkcionira, seveda pa je možnos tudi slabo izkoristiti oziroma zlorabiti. Glede tega dajemo nazaj svetu v odločanje, da ponovno presodi, da ponovno sproži postopek izbire direktorja. To ni razreševanje sedanjega direktorja. Za razrešitev generalnega direktorja bi bilo potrebno pridobiti tudi končno mnenje računskega sodišča in še marsikaj drugega. Tukaj pa ne nastopamo v poziciji razreševanja, pač pa se odločamo o novem direktorju. Ko se odločamo o novem direktorju, imamo pravico, ne pa obvezo, da se opremo na mnenje tudi računskega sodišča. Imamo prosto presojo. Za božjo voljo, v tej Sloveniji pa premoremo še kakšno osebo, ki bi bila lahko boljša in bi uredila te razmere. Če bi šlo za razrešitev v okviru mandata, bi jaz glasoval proti, da se na osnovi tako lansiranih informacij računskega sodišča odloča o razrešitvi. V tem je razlika. Sedaj pa imamo možnost, da presojamo. Tako kot se vsak direktor svojega podjetja ali pa direktor javnega podjetja odloča, koga bo sprejel v naslednjem mandatu za generalnega direktorja. To je razlika. To ni noben političen linč, to ni nobeno dokazovanje, da je on kršil kaj. So pa seveda navedeni ti sumi, kar bodo morali seveda ustrezni organi ugotoviti, sicer se mu bo delala krivica. Svojo odločitev sem povedal. Seveda pa pričakujem, da bomo, s ciljem razrešitve razmer na javni televiziji, Radioteleviziji, spregovorili še kakšno besedo, pa ne samo spregovorili besedo, ampak tudi kaj pokrenili. Naši državljani so upravičeni do tega, da dobivajo dobre informacije, torej jasne, poštene informacije, saj za to tudi veliko plačajo. Hvala lepa.
Repliko želi gospod Rokavec. Izvolite!
Hvala za besedo. Navezal bi se samo na končni del izvajanja gospoda Drobniča, ki je omenil, da zavrnitev soglasja v tem trenutku ne pomeni nobenega političnega linča. Po moji oceni pomeni to dejansko politični linč, in to iz vsaj dveh dejstev: ta parlament ni pripravljen počakati na končno poročilo računskega sodišča, ta parlament ni pripravljen poprositi za mnenje člane nadzornega odbora RTV Slovenija, ki jih je tudi sam imenoval in ki bi na nek način bil poklican, da v takem primeru dobi relevantno mnenje ljudi, ki jih je postavil za nadzor te hiše. Zato sem prepričan, da vsaj ti dve dejstvi - če ju bomo obšli, dejansko pomenita politični linč ob izdaji nesoglasja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospa podpredsednica! Veliko tega je bilo danes že povedanega, pa vendarle. Mislim, da gre tu pravzaprav za dva problema. V prvi vrsti gre zagotovo za problem institucij, ki v tem javnem zavodu delujejo, kot sta svet, nadzorni odbor in tako dalje. Očitno ta dva organa v tem javnem zavodu svojega dela nista opravila. To je dejstvo. V tem javnem zavodu so opravili delo sindikat, društvo novinarjev in tako dalje. Tisti, ki so pa poklicani in odgovorni pred javnostjo in ki so za to tudi plačani, pa tega niso naredili. Prvič, problem teh dveh institutov, ki v javnem zavodu RTV-ja svojega nista naredila, se je že izkazal v lanskem letu, v prejšnjem mandatu, ko je prišlo do spreminjanja zakonodaje in ko se je v tem državnem zboru novinarjem odvzela možnost dajanja soglasij pri kadrovanju. Če bi ta dva instituta delovala, kot je treba, torej v korist javnosti, v korist davkoplačevalcev, bi se seveda zavzela za takšno podporo v državnem zboru, pa vendarle tega ni bilo. Drugo, problem tega instituta je seveda tudi to, kar se je tudi včeraj dogajalo v našem parlamentu, kar je seveda velika žalost. Da nekdo, ki nastopa z argumenti, da nekdo, ki nastopa v skladu z zakonodajo in poslovniki, se mu jemlje beseda. Isto se je dogajalo tudi na svetu javnega zavoda, ki se je predstavnikom delavcev, novinarjev, sindikata in tako dalje, ko so postavljali vprašanja, konkretna vprašanja na osnovi pisma, spisa, ki so ga naredili že pred letom in pol, jemalo besedo. Kje drugje, za boga, pa lahko dobijo odgovore, če ne na svetu zavoda? Pa vendar, seveda v stilu vodenja predsednika, stalnega predsednika sveta je potekalo tako kot v stilu vodenja sinoči proti koncu naše seje. Hvala bogu, da je še nekdo to na koncu, kolikor toliko zadevo razrešil in pripeljal drugače do konca. Poglejte, spoštovane kolegice in kolegi! V časopisnem članku je bilo zapisano. Sedaj bom prišel tudi na tisti drugi problem, problem aktualnega direktorja oziroma sedaj v.d. direktorja in problem odločitve: njega podpreti ali ne podreti. Direktor javnega zavoda ni direktor, ne vem, kogarkoli že. Je direktor institucije, za katero plačujejo davkoplačevalci. Nekajkrat je bilo že povedano, na kakšen način. Osebno se spomnim, sem bil takrat proti takšnemu načinu, ker je po mojem nekorekten, zbiranja denarja za RTV. Že ob postavljenem sumu, da gre za poslovno korupcijo, če pa je ta sum postavljen s strani delavcev tega zavoda in če je ta sum ne samo zapisan, ampak predan v obliki ovadb na tožilstvo, je najmanj, kar bi človek pričakoval v normalni demokraciji, da bo takšen direktor, seveda odstopil. Najmanj to! Še več. Poglejte, v časopisu je zapisano, konec novembra leta 1999 so sindikalisti pred dvigalom v četrtem nadstropju stavbe Raditelevizije SLovenija opazili osem črnih vreč za smeti. Ko so jih odprli, so našli razrezanodokumentacijo. Dokumenti so bili rezani prečno in je še bilo mogoče razbrati vsebino. Z enega izmed "rezancev", denimo, je bilo razvidno, da naj bi RTV Slovenija plačevala podjetju Despo za najem opreme 300 tisoč tolarjev na dan. 300 tisoč tolarjev na dan kolegice in kolegi, krat 10 mesecev, je 900 tisoč mark - to je pa tista številka, ki govori o nabavi enega reportažnega avta. To pomeni, da bi se osnovna sredstva povečevala, da bi se nabavilo za delo novinarjev v lastni hiši ni, po drugi strani pa torej sum o tem, da se je to dogajalo preko najemnin itn. Skratka, to je sigurno sum o poslovni korupciji. Čudi me, da v prvi vrsti svet zavoda ni od tožilstva, namreč leto in pol že te zadeve stojijo tudi na tožilstvu, in tudi tokrat ne prvič, pa vendarle o tem govorimo tudi v tem parlamentu - da ni zahteval vsaj to, da bi po letu in pol s strani tožilstva zadevo, ali dali ovadbe naprej ali sume ovrgli. Zopet se "paca" tudi v tisti naši tretji, tako imenovani neodvisni veji oblasti. Ne vidim razloga, da je potrebno to tako dolgo mečkati in zadeve ne pripeljati do konca. Drugo, kjer vidim skrajno skropucalo dela tega sveta, je tudi v njihovem statutu. Kolegice in kolegi, o vseh odločitvah odločamo javno. In prav je tako. Svet ima v svojem statutu zapisano tajno glasovanje. Zakaj? Zato, da se lahko skrijejo posamezniki, ki se seveda javno ne bi upali odločiti tako ali drugače, da se potem skrijejo za tem tajnim glasovanjem, da se kasneje, ko se pokaže, da je bilo vodenje napačno, da je bilo vodenje v nasprotju z zakonodajo, da so bile kršene katerekoli norme, računske norme, dobrega gospodarja itn., da se za tem skrijejo. Če bi glasovali javno, bi se seveda identificirali s to politiko, ki jo podpirajo. Če ni toliko transparentnosti, potem žal pride takšen neobdelan material sedaj na nas poslance v državni zbor. V primeru, da se odločimo proti odločitvi sveta zavoda, izgleda v javnosti pravzaprav lahko zelo čudno. To pomeni, da svet ne uživa naše podpore. Njegove odločitve v bistvu nimajo tako rekoč nobene teže. Če se odločimo v državnem zboru za podporo svetu, in seveda po vseh teh ugotovitvah, kar vse ugotavljamo, česa tudi svet zavoda ni naredil, kar bi seveda lahko naredil, pa tega ni naredil, bi podaljševali neko stanje, ki pa, vemo, da ni v prid slovenski javnosti, na katero temeljito opozarjata društvo novinarjev in sindikat novinarjev. Pričakujem, tako kot je bilo danes že nekajkrat rečeno, da bo v prvi vrsti svet zavoda spoznal, da je odgovornost za današnje morebitno izglasovanje, drugačno, kot je bilo izglasovanje na svetu, da je odgovornost tudi na svetu, in da bo svet potegnil konsekvence in seveda vsi, od predsednika naprej, odstopili. V drugi vrsti pa pričakujem od vas, kolegice in kolegi, da bomo ob odprtju zakona o RTV pomanjkljivosti, na katereopozarjamo danes - in to se je slišalo, hvala bogu, iz vseh poslanskih skupin - vnesli v spremembo zakona o RTV, da bomo že v izhodišču preprečili možnosti nadaljnjih, prvič, koruptivnih poslovnih povezav in, seveda, to, kar se mi zdi najbolj normalno. Poglejte, član sveta, katerekoli občine ali pa najmanjše občine v tej državi, ne more istočasno poslovno sodelovati v občini z dejavnostjo svojega podjetja in tako dalje. Člani sveta javnega zavoda, ki se napajajo iz denarja davkoplačevalcev, pa imajo neke pogodbe, ki jih navajajo sindikati, ki so jih navajali že pred letom in pol, zaradi katerih so dali ovadbo, zaradi članka, ki je tudi v časopisu, in tako dalje, pa imajo take silne pogodbe za silne milijone, ne v tolarjih, pač pa celo v trši valuti. Seveda bo tokrat moja odločitev iz razlogov, ki sem jih navedel, drugačna, kot je bila odločitev sveta javnega zavoda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Janez Podobnik. Še prej pa bomo o proceduralnem predlogu gospoda Peterleta, pa bi potem repliko, če vam je prav.
Hvala lepa. 24. člen zakona o Radioteleviziji Slovenija se glasi takole: "RTV Slovenija ima nadzorni odbor, ki šteje sedem članov. Državni zbor Republike Slovenije imenuje in razrešuje pet članov nadzornega odbora, delavci RTV Slovenija pa na neposrednih volitvah izvolijo dva člana. Nadzorni odbor nadzira poslovanje RTV Slovenija, pregleduje finančni načrt, periodične obračune in zaključni račun. Obravnava predlog za uporabo morebitnih presežkov prihodkov ter poslovna poročila, nadzoruje vodenje poslovnih knjig in zakonitost poslovanja, pismeno obvešča svet RTV Slovenija in državni zbor Republike Slovenije o svojih ugotovitvah in opravlja druge naloge, določene s statutom." Glede na ta, tako imenovani sum in razprave, ki govorijo v tej smeri, mislim, da bi bil minimalni standard v zvezi z našim odločanjem naslednji, in v tem smislu dajem proceduralni predlog: da bi poslanci pridobili gotovo poslana stališča oziroma ugotovitve nadzornega sveta RTV Slovenija, da bi pogledali, ali je ta organ, ki je bil večinoma določen tukaj oziroma izvoljen tukaj, ali je ta organ v tem smislu prišel do ugotovitev in nam jih posredoval. Jaz mislim, da si lahko vzamemo pol ure ali eno uro časa, da to zadevo dobimo. Jaz predlagam prekinitev te točke, gradivo za poslance in nadaljevanje v doglednem času, lahko že danes, da te materiale preberemo. Jaz pravim, da ne želim, da bi se odločal na suho. Torej predlagam, da pridobimo material nadzornega odbora, ki je moral biti posredovan državnemu zboru, da prekinemo za nekaj časa sejo in nadaljujemo, ko si bodo poslanci in poslanke lahko ogledali ta material.
Hvala lepa. Glede na to, da smo dobili proceduralni predlog gospoda Lojzeta Peterleta, le-tega dajem državnemu zboru na glasovanje, in sicer v naslednji vsebini, da državni zbor prekinja delo za pol ure in ga nadaljuje ob 11.30, da poslanci pridobijo poročilo nadzornega sveta Radiotelevizije. Predlagani proceduralni sklep gospoda Lojzeta Peterleta, da za pol ure prekinjeno sejo, da pridobimo poročilo nadzornega sveta Radiotelevizije, dajem na glasovanje. Če nisem dobro razumela, gospod Lojze Peterle, prosim, da oblikujete predlog proceduralnega sklepa.
Predlagam samo, da ne bi bilo to samo pol ure, ker ne vem, koliko časa bodo tudi službe rabile, da bodo to distribuirale. Ker je ena ura do pavze, predlagam, da vzamemo to uro in nadaljujemo ob pol treh, potem ko bomo material pogledali.
Se pravi, glede na proceduralni predlog gospoda Peterleta, predlagam, da o le-tem glasujemo, pa hkrati glasujemo tudi o odločitvi državnega zbora, da v tem času ure nadaljuje z obravnavanjem zakona o spremembah zakona o vinu, ki je naslednji na vrsti, in da nadaljujem s to točko ob 14.30, ko se vrnemo iz opoldanskega odmora. O tem proceduralnem sklepu, da nadaljujemo z naslednjo točko dnevnega reda, o tej točki pa vodimo razpravo ob 14.30 uri naprej. Spoštovani državni zbor, glasujemo. Od navzočih 72 poslank in poslancev je za tak sklep glasovalo 32, proti 26. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da z obravnavo te točke dnevnega reda, in sicer z razpravo poslancev, nadaljujemo ob 14. uri 30 minut. Ta trenutek pa prehajamo na naslednjo točko dnevnega reda, ki bi sledila le-tej zaključeni. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VINU IN DRUGIH PROIZVODIH IZ GROZDJA IN VINA, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Gezo Džubanom. Prehajamo na prvo obravnavo predloga zakona. Glede na to, da smo prešli na obravnavo te točke tako hitro, sprašujem predlagatelja, ali želi morebitno desetminutno prekinitev, da se pripravi? Gospod Geza Džuban? Sejo prekinjam za deset minut, da se predlagatelji te točke lahko pripravijo. Dobro, na predlog enega izmed predlagateljev nadaljujemo sejo, ker ni ovire. Žal je to moja napaka, ker sem pozvala samo prvopodpisanega; predlagateljev zakona je več. Če so predlagatelji pripravljeni, da nadalujejo s točko, je vendarle dobro, da državni zbor z delom nadaljuje. Želi predstavnik predlagateljev predloga zakona besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Izvolite, predsednik, gospod Kramberger.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Mogoče je ravno prav ta odmor, da nekako presekamo to mučno stanje v državnem zboru. Kot poročevalec odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bi pospremil to novelo zakona z naslednjim ljudskim verzom, ki sem ga zasledil. Namreč, ta novela zakona ureja zmedo pri cvičku, če tako rečem, in ta verz se glasi takole: "Dolenj'c pa mora znati svoj vinograd obdelovati, če tega ne bi znal, bi cviček zaman drugje iskal." No, in predlagatelji so sledili, bi rekel, temu verzu, če tako rečem, v narekovajih, in ta sprememba zakona spreminja ter dodatno predpisuje varstvo geografskega porekla grozdja in vina, kar je pravzaprav tudi temeljno načelo veljavnega zakona o vinu. Poleg tega predlagana rešitev rešuje tudi nastalo situacijo, ki ima za posledico nelojalno konkurenco med samimi predelovalci grozdja, in je s tem nekako prišlo tudi do zmede pri potrošnikih na drugi strani. Odbor je obravnaval to novelo zakona v nadaljevanju seje. Razpravo smo imeli tudi o amandmajih, ki so vložili poslanci in mislim, da so vsi pogoji za odločanje o tem zakonu. Na klopeh imate poročilo odbora in tudi pregled amandmajev, tako da lahko odločamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Predstavnik vlade? Ga ni. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Izvolite.
Spoštovani državni zbor! V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bi rad čisto na kratko povedal, da to spremembo podpiramo. Gre za natančnejše določitev vinorodnih okolišev za pridelavo dveh vrst vina, in sicer cvička in pa terana. Ta sprememba je v zvezi z odločbo ustavnega sodišča, ki je zadržalo izvajanje pravilnika, predvsem pravilnika o deklariranju cvička v prometu, odbor za kmetijstvo pa se je odločil in je v to spremembo zakona dodal še vino teran. Predlagam, da odbor predlog zakona podpre in da tudi podpre vse tiste amandmaje, ki jih podpira odbor za kmetijstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Sok. Želi še kakšen predstavnik poslanske skupine? Gospa Pozsončeva, izvolite.
Gospa podpredsednica, spoštovani! V imenu višjih ciljev, da rešimo teran in cviček, za kar je upravičen hitri postopek in samo zato je upravičen hitri postopek, lahko postorimo v tem zakonu še marsikaj drugega. Recimo, pohodimo med drugim dobre rešitve iz prejšnjega zakona. Torej podpiram to, da hitri postopek velja samo za rešitev terana in cvička. In menim, da predlagatelji sprememb zakona so prekoračili poslovniška določila - to določilo, ki dovoljuje hitri postopek - in manipulirajo s poslanci. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča, za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Vesel sem, da imamo na klopeh oziroma da imamo pred seboj tudi zakon, ki bo zaščitil tega našega dolenjskega posebneža in zato v poslanski skupini Socialdemokratske stranke podpiramo vse namere, ki so usmerjene v zaščito tradicionalnih slovenskih vrednot, med katere sodi tudi dolenjski cviček. Moram pa povedati, da sodijo v te posebneže tudi druge zvrsti vina in zato so nekateri amandmaji usmerjeni v to, da se zaščitijo tudi nekateri drugi tradicionalni običaji, ki so povezani z vinom, in bi jih morebiti ta zakon tudi nekako presekal. Prepričan sem, da Evropa - in tudi cviček - temelji na tradiciji in da moramo izhajati iz tega, da je tradicija tu glavni argument za zaščito. Zagotovo pa je argument za zaščito tudi dvig slovenskih vin in s tem tudi cvička, terana ter drugih zvrsti in vrst vina. V socialdemokratski stranki bomo predlog sprememb zakona podprli. Podprli pa bomo tudi določene amandmaje, ki bi nekako onemogočali neke krivice, ki bi se zgodile z uveljavitvijo tega zakona. Na krivice mislim predvsem v smislu, da bi sedaj onemogočali pridelavo vina in tudi donegovanje vina izven območja dolenjskega vinorodnega okoliša tistim tradicionalnim pridelovalcem, ki to delajo že 50 let. Menim, da je tradicijo treba spoštovati, spoštuje jo Evropa, zato mislim, da jo lahko spoštujemo tudi mi, in dovolimo, kljub temu da predelovalci, ki imajo svoje kapacitete zunaj vinorodnega okoliša, vino pa iz lastnih vinogradov ali prek pogodbenih partnerjev pridobivajo oziroma je grozdje pridobljeno iz vinorodnega okoliša, menim, da ti proizvajalci prav tako lahko tržijo svoje produkte pod oznako PTP. Vesel sem tudi tega, da nam je v pogajanjih uspelo izoblikovati neko boljšo rešitev, ki je v osnovnem predlogu teksta zakona, to je, da ostajajo vinorodni okoliši Dolenjske v tistih tradicionalnih mejah, kot so veljali tudi doslej in kot jih zagovarja vsa stroka. To je desni breg Save, to je Dolenjska, to je po Valvasorju Kranjska dežela. Mislim, da je tako prav, in mislim, da bi bilo zelo narobe, da bi izvzeli iz dolenjskega vinorodnega okoliša nižinske predele in bi s tem nastale marsikatere težave, saj imajo kmetje nekje vinograde v višje ležečih krajih, medtem ko imajo kleti nižje, in bi potem ti ljudje s tem osnovnim tekstom zakona bili nekako prizadeti. Zato sem vesel, da je odbor za kmetijstvo povzel napore in prizadevanja nekaterih poslancev, da se meje vinorodnega okoliša Dolenjske korigirajo in ostanejo tako, kot so doslej in kot so opredeljeni v pravilniku o rajonizaciji; se pravi, povzemajo obstoječe stanje. Seveda bomo v socialdemokratski stranki, še enkrat poudarjam, to spremembo zakona podprli, ker menimo, da je treba zaščititi slovenske posebnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo želi gospod Kebrič. Izvolite!
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Slovenija je poznana kot vinorodna dežela in vsi, ki imamo radi grozdje v drugi obliki, vemo, kaj pomeni kvalitetno vino, in tudi v mednarodnem okviru vemo, kaj pomeni, če je določena znamka zaščitena. Ne bom dolg, zato predlagam, da se čim prej sprejme ta zakon, vendar napovedujemo, da z vsemi amandmaji se pa ne moremo strinjati, da se zadeva širi preko določenih logičnih meja. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine, gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci. Poslanska skupina SLS+SKD Slovenska ljudska stranka bo podprla predlog sprememb in dopolnitev zakona o vinu in drugih proizvodih iz grozdja in vina. Razlog je predvsem v tem, da je prišlo pri pridelavi vina cviček, ki povzroča na eni strani na trgu, do nelojalne konkurence, na drugi strani pa zavarovanje potrošnikov, ki povzroča dolgoročno škodo predvsem pridelovalcem vina cviček. Zato je potrebno s to spremembo in pa dopolnitvijo zakona to zmedo, ki se je pojavila, odpraviti in na nek način tudi - namreč, kjer so pogajanja v poglavju številka VII, ki med drugim tudi predvideva dve izjemi pri pravnem redu Evropske skupnosti, na nek način tudi s to spremembo zakona odpraviti, namreč na ta način bo tudi v pogajanjih lahko cviček postalo tradicionalno slovensko vino, sploh priznan kot vino. V poslanski skupini SLS+SKD Slovenske ljudske stranke bomo podprli vse predloge amandmajev, ki jih je sprejelo matično delovno telo in pa seveda celotni zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker v imenu poslanske skupin ne želi nihče več besede, dajem besedo poslancem. Gospod Anderlič, izvolite.
Meni je žal, da je na nek način ta zakon predmet nekako lahkotnega obravnavanja, gre pa za stvar, ki je za Slovenijo, za to državo pomembna najmanj toliko kot lipicanci ali pa še kaj drugega. Gre za to, da je to ena od stvari, za katero pravzaprav v Bruslju potekajo pogajanja in dogovori,da bi Slovenija postala in ostala prepoznavna po dveh posebnostih, po dveh stvareh, ki sta nekaj, kar nima nobena država na svetu. In to je teran in to je cviček in tudi predsednik odbora je malce naredil lapsus, ker je govoril o tem, da govorimo predvsemo urejanju problema cvička. Govorimo o obeh posebnostih, o obeh izjemah in zakon se nanaša na to. Če mi želimo se primerjati, recimo, z drugimi državami in v Evropi obstaja najbolj znamenita izjema, tako imenovani chianti. Chianti je tako rekoč sveto pismo na področju izjem in seveda znotraj urejanja vprašanja vinske zakonodaje v Evropi. Da nismo, žal mi je, da nismo uspeli urediti podrobnejših meja za pridelovanje, predvsem cvička, o katerem bi želel posebej govoriti. Namreč, Dolenjska je tako raznolika dežela, od čiste ravnine, nadmorske višine skorajda 0 pa do 600 in več metrov. In ni res, da lahko kjerkoli na teh nadmorskih višinah, na kakršenkoli geološki sestavi tal, v kakršnhikoli klimatskih pogojih, ker so znotraj raznih kotlin drugačni pogoji kotv drugih in tako naprej. In, seveda, če nekdo pride na trg z neko zadevo, pridelano na nekem področju, kjer ni pogojev, znotraj tega območja, kjer ni pogojev, da bi dosegel takšno kvaliteto, bo to seveda delalo cvičku slabo. Ampak, ker se lepo sliši, ker je prav, da znotraj dolenjskega vinorodnega območja to zaokrožimo in da je na ta način tradicionalno poimenovano področje, je prav, da ostane na tem in da bodo potem pravilniki in izboljšava kvalitete in zostrovanje dodatnih pogojev, ki bodo verjetno s predpisi vlade o kontroli in tako naprej prišli do tega, da bo to dejansko tisto, kar mora biti - slovenski posebnež, kakovostno pridelano in zaščiteno kot tisto, kar ne bo mogoče malo razširiti meje. Glejte, ko govorimo o teh izjemah in o teh PTP, kot se reče, je absolutno nujno določiti območje. Francozi imajo 200 let star zakon o vinu. Bordojec je določen po poti, po vaški poti, na desno stran je, na levi strani ga ni. Ne gre za nobeno Savo, ne gre za nobeno drugo pokrajino. In, seveda, tisto, kar je bordojec, je svetovna zadeva, tisto kar je čez, je pa dobro francosko vino. Tako pač je. In če mi želimo v tej državi narediti nekaj, kar bo posebno, visoko kakovostno, zaščiteno in da bomo z njim res lahko šli v Evropo in to je prvo slovenski in pravi slovenski ambasador. Na žalost je to tako, da mi se ne moremo ponašati, lahko se ponašamo, da imamo dober chardonay, da imamo dober rizling, da imamo ne vem kaj še dobrega. Ampak štajerski rizling, pa recimo primorski in tako naprej, v primerjavi s čilskim, avstralskim, francoskim, italijanskim in tako naprej, pomeni tako rekoč malo ali skorajda nič, je neprepoznaven. Ne moremo pa reči, da je pa samo zato nekaj posebnega, ker je iz Slovenije. Gre za stvari, seveda, tukaj so zgodbe, ki se povezujejo, od tega, kaj vse je vsebovano v - recimo, če govorimo sedaj o cvičku, ker teran je zelo lahko opredeliti: je kraška planota, raste znotraj tega, je ena trta in je stvar končana. Pri cvičku je pa seveda posebnost od sestave, torej sort, ki so sestavni del tega vina, inne boste verjeli, pred trtno ušjo na Slovenskem je bila podobna sestava tudi na Štajerskem, kot je sedaj - kar je te osnove, za civček je žametna črnina in to je tista znamenita trta na Lentu. [[Znak za konec razprave.]] Malo sem "preteral", ampak samo s tobesedo bi rad zaključil. In ker je trtna uš takrat vso sestavo na Slovenskem uničila, tudi na Štajerskem je bila žametna črnina, kraljevina, rizling in tako naprej, in na Dolenjskem seveda tudi; in le tista na Lentu je ostala, zato ker je bila izolirana, ker ni bila znotraj vinorodnega področja, kjer je vse trtna uš požrla. In k sreči imamo še tisto tam. In to je osnova in mislim, da je veliko zgodb, ki se lahko okoli tega naredijo, in velja podpreti osnovni zakon, s tistimi amandmaji, ki jih je odbor sprejel, s tem da se bom jaz sam ogradil od amandmaja glede prekmurskih goric.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Sok.
Torej kratko repliko na izvajanje gospoda Anderliča. Glede na to, da nam je naredil predavanje o sortah, ki obstajajo v Sloveniji; ni čisto tako, kot je on povedal glede Štajerske in Dolenjske, ampak vseeno. Torej rekel je, da mu je zelo žal, da je ta zakon stvar lahkega obravnavanja. Torej hitrega postopka za ta zakon si seveda nismo izmislili mi v opoziciji, kajti dnevni red, kot vem, in hitre postopke določate nekje drugje. In tam verjetno imate vi glavno besedo, tako da moram reči, da se s to izjavo ne strinjam. Verjetno je ta zakon prav po vaši zaslugi obravnavan po tako izredno hitrem postopku. Strinjam pa se s tem, da je določanje mej vinorodnih okolišev izredno občutljiva tema, da je lahko hitro kdo prizadet in da bi takšno spreminjanje zakona zahtevalo eno temeljito razpravo predvsem na terenu, kajti tam najbolj poznajo meje, ne pa mi v parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika gospod Peterle. Gospod Geza Džuban se je še prej javil k razpravi, potem pa gospod Peterle.
Hvala lepa. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o vinu in drugih proizvodih iz grozdja in vina ima navedeno v nadaljevanju, da se sprejema po hitrem postopku. To je hkrati tudi replika vsem tistim, ki opozarjajo na to, kaj se v hitrem postopku sme in česa se ne sem, je tudi v tem delu, da pač hitri postopek za razliko od skrajšanega omogoča, da se spreminjajo tudi drugi deli zakona. Zaradi tega smo posamezniki ocenili, da napake, ki jih vsebuje veljavni zakon, lahko popravimo z zelo majhnimi popravki, kar je obravnaval tudi odbor za kmetijstvo in nekatere rešitve sprejel, nekatere pa zavrnil. In takrat, ko bomo glasovali, bomo videli, da so to zelo majhni deli zakona. Res je, da so za nekatere pomembni. Najpomembnejši je osnovni del, ki govori o cvičku in teranu, ki je imel tudi različice, da bi najprej s prilogami definirali okoliše, vendar smo potem tudi z usklajevanjem kolegov iz opozicije - mislim, da se je v veliki meri upoštevalo pripombe - ugotovili, da je možno z amandmaji tako, da se priloge izločijo. Na tak način smo počeli tudi drugi, ki smo ocenili, da je potrebno nekatere okoliše, ki se teritorialno povsem nič ne spreminjajo, pa prav nič se ne spreminjajo, edino poimenujejo jih tako, da je to sprejemljivo za vse, ki pridelujejo grozdje in vino na tistem območju. To sta dva: prekmurske gorice in osrednje Slovenske gorice, ki sta ali predlagana eden kot moj, s 27-imi podpisi, amandma katerega sprejema strokovna javnost, podpira ga poslovna skupnost za vinogradništvo, tudi vlada ne nasprotuje; in podobno je z drugim amandmaji, katerega je povzel odbor, ki iz osrednje Slovenskih goric črta besedilo Ptuj in na ta način dobimo zadevo dovolj jasno, pregledno in sprejemljivo za vse, ki na teh območjih pridelujejo grozdje in vino.
Hvala lepa. Gospod Peterle, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci. Meni je kot enemu redkih dolenjskih poslancev iz vinorodnega Dolenjske v veselje, da se spoštljivo govori o dobrem vinu z imenu cviček in za Dolenjsko je to nedvomno čast. Ni pa v čast tej hiši in Sloveniji razlog, zaradi katerega je potrebno zakon spreminjati, ker je očitno bil pomanjkljiv, in ni v čast naši državi, zlasti ne z ozirom na to, da želimo napredovati v smeri proti Evropski zvezi, da je prišlo do ravnanja, ki ga jaz ne imenujem samo nelojalna konkurenca, ampak rečem temu po domače. In ne bi rad, da bi se cvičku še dogajalo to, kar se je dogajalo. Vi natančno zgodbo poznate. Pridelovalci in potrošniki so iskreno prizadeti zaradi tega in cvička, pa nobenega drugega resnega vina, se seveda ne dela z etiketo, ampak se ga dela s kvaliteto na območju, kjer se ga tradicionalno prideluje. In jaz ne bi želel, da bi se kdaj pojavila etiketa, kot se je sedaj pojavila etiketa za tako imenovani makedonski refošk. Vi lahko dobite refošk, ampak daste gor očala, pa malo natančno pogledate, pa izveste poreklo. Naivni ljudje pa pijejo to kot slovenski refošk, je pa samo slovenski uvoz makedonske pijače. Mogoče je kakšna kaplja zraven tudi primorskega, da je vest malo bolj mirna. Poglejte, jaz bom podprl tisto, kar je matično delovno telo podprlo. Vem, da s tem ne bo še vse narejeno, da se zadeve, kakršne so se pojavljale, še lahko pojavijo. Vam pa zagotavljam, da bo Dolenjska v tej zvezi zelo, zelo trda oziroma zahtevna in bo želela, da se cviček kot del slovenske identitete, ne samo Dolenjske, zavaruje in da se z njim ravna tako, kot se spodobi. In vem, da se bo treba še precej boriti v Bruslju, da bomo mi ta interes uveljavili, kajti tako dobre letine, kakor je bila lansko leto, ki je pognala cviček čez 10 stopinj, verjetno ne bo trajala odslej naprej in se bo treba še kar boriti, da bomo ta naš interes uveljavili. Torej podpiram ta - bom rekel temu še enkrat - dober namen, da se tukaj naredi red in upam, da bo to zadostovalo, če ne, bo treba pa še kaj narediti.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Hvala lepa. Torej moj šef poslanske skupine je bil kar malo užaljen, da ni dovolj pozornosti temu zakonu. V začetku je res tako izgledalo, pa vendar mislim, da je ta zakon pomemben in da ga je potrebno sprejeti, čeprav osebno menim, da ga je potrebno sprejeti bolj zaradi tega, ker tudi nekatere službe, ki jih imamo v državi in na različnih področjih, pa tudi na področju kontrole kakovosti vin, pridelovanja grozdja in podobno, niso delovale tako, kot bi morale. In zaradi tega je prišlo do zlorab, ki so naredili v bistvu veliko škodo imenu cviček, kajti na trgu so se pojavljala vina, ki tudi mene žalijo kot Dolenjca in kot vinogradnika inkot lastnika vinograda znotraj območja, tako da smo si na jasnem in nimam nobenih dilem, da je potrebno tak zakon sprejeti v najboljšem možnem besedilu. Seveda pa je hkrati bilo moje prepričanje vseskozi, da se ne smejo povzročati tudi krivice tistim, ki niso seveda ničesar krivi, nič zakrivili, da je prišlo do zlorab in da je pod imenom cviček, prihajalo na trg tudi vino, ki temu ugledu, ki si ga je cviček v preteklosti ohranil vse do danes in si ga še povečuje, ni v čast. Torej zakon o vinu, ki smo ga 1997. leta v tem parlamentu sprejeli, je že takrat doživel določeno razpravo, tudi na temo cviček in teran. In smo že takrat v 4. členu zapisali, da je kategorija posebno tradicionalno poimenovanje tista, ki že po samem zakonu pripada teranu in cvičku, kar je bilo tudi prav. Danes seveda zaostrujemo s tem zakonom pogoje predelave in polnjenja, kar je tudi prav, zaradi tega, da ne bi prihajalo do zlorab, o katerih se je v preteklosti veliko pisalo v slovenskih medijih. Seveda bo marsikdo zaradi tega prizadet, vendar verjetno bo državni zbor odločil v prid takemu besedilu, kot je, in v prid amandmajem, ki jih je odbor za kmetijstvo tudi potrdil, kar je tudi povsem normalno. Vendar pa jaz k temu zakonu predlagam tudi dva sklepa, ki ju bom še komentiral ob koncutretje obravnave, ki pa govorita nekaj tudi o pravilniku. Zgodba ni vedno končana samo pri zakonu, ampak se nadaljuje običajno in normalno v pravilnikih, ki potem tudi določajo posebne pogoje ali pa še dodatne omejitve v proizvodnji. Sicer nisem umaknil amandmajev, ki sem jih napisal k 1. členu, ki se nanaša na 4. člen veljavnega zakona in k 36. členu, čeprav menim, da je področje predelave in polnjenja stvar 36. člena in poglavja, ki o tem govori, in to ni 4. člen. Vendar, seveda, če bo zakon sprejet, tako kot je predlagan, bo v sedanjem novem členu pač prepoved polnjenja izven območja, ki ga bo zakon predvidel. Menim pa, da ta hip kompromis, ki je bil dosežen na odboru za kmetijstvo v zvezi z geografskim območjem, zadovoljuje tudi tiste vinogradnike in kletarje, ki imajo vinske kleti izven določil pravilnikov oziroma zakona in živijo v tem območju, in da v tem delu ne bo prizadetosti. Skratka, rad bi zaključil s tem, da se krepko zavedam pomembnosti zaščite terana in cvička, morda bo, in zakon to dovoljuje, postalo v prihodnosti še kako vino tako, ki bo dobilo PTP oznako, kar bo morda dobro tudi za slovensko vinarstvo in vinogradništvo, in bom zakon v končni fazi, seveda, z veseljem podprl, z željo, da bi se na tem področju naredil večji red, kot je bil doslej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Vizjak, izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Tudi sam osebno sem vinogradnik in tudi sam osebno sem s "tistega konca cvička", čeprav sem na drugem bregu in pridelujem bizeljčana in sem na to ponosen in ga nikoli ne bom prodajal pod kakršnokoli označbo cvička, še manj pa cvička PTP - ker sem ponosen, da imam bizeljčana, in ponosen sem na specifiko Slovenije, da ima na zelo majhnem območju, bi rekel, celo paleto različnih tipov vina in različnih posebnosti, in to nas odlikuje in to nas postavlja tudi v zavidljiv položaj nasproti Evropske skupnosti, ker lahko marsikaj pokažemo na zelo majhnem področju. Ravno iz tega razloga bi morda opozoril državni zbor na nekatere posebnosti tega področja, predvsem na posebnosti, da se dogaja, in to ne redko, da so prebivalci občine Brežice, občine Krško, ki imajo vinograde oziroma pridelujejo grozdje na območju vinorodnega okoliša v ožjem smislu, kot ga je predlagala skupina poslancev, in tudi zdaj, po amandmaju odbora za kmetijstvo v širšem smislu dolenjskega vinorodnega okoliša. Tam imajo vinograde, tam pridelujejo grozdje. Je pa Slovenija majhna in te razlike ter meje vinorodnega okoliša so, bi rekel, zelo toge, imajo pa svoje domove, svoje kleti in vse skupaj lahko tudi na drugem bregu Save oziroma izven tega vinorodnega okoliša, in ti ljudje ne morejo zdaj po novem imeti cvička. Mislim, da bi se s tem celo strinjal, če bi bili to neki mladi vinogradniki in če ne bi bilo tu zadaj neke tradicije ali kakorkoli. Zato sem tudi sam predlagal amandma, da če pravne ali fizične osebe pridelujejo grozdje znotraj vinorodnega okoliša Dolenjske: predelujejo vino, to pomeni, da ga drozgajo, da kletarji donegujejo in polnijo pa v sosednjem vinorodnem okolišu, da te - in to delajo že vsaj 50 let; to se pravi, poudarjamo tudi tradicijo, ki mislim, da je pri cvičku izrednega pomena - da bi te lahko tudi pridelovale cviček v bodoče. To mislim, da bi s tem popravili nekatere krivice. Je pa tudi res, da se niti približno ne strinjam s temi zlorabami, ki so se dogajale doslej, ampak te zlorabe, kot je že kolega Avšič povedal, so bile posledica, bi rekel, neizvajanja zakona in podzakonskih aktov s strani državnih nadzornih služb, konkretno kmetijske inšpekcije. Menim, da do takih dogodkov, ob funkcioniranju države, ki je zastavljena, ne more prihajati. Mislim pa, da z nekimi togimi predpisi ljudi ne smemo omejevati, da ne smejo nekaj delati, kar so doslej lahko počeli že tudi stoletja. Zato sem predlagal ta amandma in mislim, da ta amandma ni v škodo cvičku. Ta amandma je v korist cvičku. Ne dela pa krivice marsikateremu tradicionalnemu proizvajalcu cvička. Hvala.
Hvala lepa. Replika? Gospod Anderlič.
Jaz spoštujem pravico do različnega mnenja. Ampak če sprejmemo ta amandma, je zakon brezpredmeten in namena, ki ga zakon sledi, ne dosega. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22.2.2001, ki smo ga danes dobili na svoje klopi. V razpravo dajem dva amandmaja k 1. členu, in sicer prvi amandma, katerega predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, z opombo: če je sprejet ta amandma, so amandmaji, in sicer amandma pod zaporedno številko dva, katerega predlagatelj je gospod Avšič Jože in ga matično delovno telo ne podpira, in amandmaja k prilogi dva, pod zaporedno številko ena in dva - to je na listni številki štiri - so brezpredmetni. Želi kdo razpravljati? Če ne, prehajamo na glasovanje. In sicer: najprej glasujemo o prvem amandmaju k 1. členu, katerega predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Glasujemo. Navzočih 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti 3. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je bil prvi amandma k 1. členu sprejet, kar pomeni, da je drugi amandma brezpredmeten in o njem ne glasujemo. Glasujemo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za 1. člen v celoti je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 1. člen sprejet. Prehajamo na razpravo za novi 1.a člen, katerega predlagatelj je mag. Andrej Vizjak. Izvolite, gospod Vizjak! Predlagatelj!
Se opravičujem, ne poznam, pač prišel sem. Poglejte. Amandma je namenjen predvsem zaščiti vina. Navezujem se na tisto, kar sem že prej, da sem pač sam pridelovalec, sicer ne bizeljčana rdečkastega, ampak bizeljčana rdečega. Vendar bi vseeno v tem državnem zboru rad povedal, da je bizeljčan rdečkasti zelo podobno vino cvičku, tako po sortni sestavi, kakor tudi v njegovih značilnostih. Vendar je bizeljčan rdečkasti vino z nekoliko višjo alkoholno stopnjo, z bogatejšim ekstraktom in spada v razred kakovostnih vin. Tudi za bizeljčan rdečkasti je značilna tradicionalna predelava in mešanje belih in rdečih sort. Če se ta tradicionalna značilnost zakonsko ne opredeli, je v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o vinu in drugih proizvodih iz grozdja in vina, tradicionalna proizvodnja bizeljčana rdečkastega prepovedana. Prav tako je prepoved določena s predpisi Evropske unije. Ne smemo dopustiti, da bi vino bizeljčan rdečkasti izgubil svoj tradicionalni položaj svežega, kiselkastega, sadnega vina, in bi namesto bizeljčana rdečkastega, imeli zgolj bizeljčan rdeči, ki pa ne bi mogel konkurirati tradicionalnim rdečkastim vinom. Rešitev za bizeljsko-sremiški vinorodni okoliš je torej, da se z zakonsko opredelitvijo tega vina tudi v bodoče zagotovi pridelava, nega in polnjenje tega tradicionalno značilnega rdečkastega vina. Če bo ta izjema dovoljena in opredeljena doma, bo z lahkoto dovoljena tudi v Evropski uniji. Tudi za vino bizeljčan rdečkasti velja več kot 50-letna tradicija, ki jo bolj kot mi priznava Evropska skupnost. Po nekaterih konzultacijah sem prišel tudi do ugotovitve, da sicer trenutno v 10. členu - še pravilnika iz SFRJ - o kakovosti vina, iz leta 1981, še napisano, da se za rdečkasto vino lahko uporabijo belo in rdeče grozdje. Ta pravilnik pa namerava ministrstvo za kmetijstvo v najkrajšem času zamenjati z novim slovenskim pravilnikom, novi pravilnik je praktično že napisan, in pripombe, da se za bizeljčana tudi v bodoče dovoli belo in rdeče grozdje, niso bile sprejete. Zato s tem podzakonskim aktom odpade možnost še naprej pridelave bizeljčana rdečkastega. To je namen zaščite. Tako kot je bil prej namen zaščite cvička, je tu namen zaščite oziroma sploh obstoja tega vina, se pravi bizeljčana rdečkastega. Hvala.
Hvala lepa. Besedo želi gospod Geza Džuban. Izvolite!
/Izklopljen mikrofon./
Gospod Vizjak, izklopite se, prosim. Hvala.
[[...]]ampak zelo dobronamerno. Istočasno lahko ugotavljam, da imajo kolegi poslanci danes enkratno priložnost, da se podučijo z znanostjo s področja vinogradništva, pri čemer morda tudi ni odveč, da malo zavlečemo zadevo - pa zdaj tega ne bom počel. Glede samega amandmaja pa naslednje. Res je, da je bizeljčan rdečkasti nekaj posebnega, vendar ne sodi v ta zakon, ker bi potem morala biti tukaj tudi razna vina, ki se prodajajo v mnogo večjih količinah in se tudi mešajo z različnimi sortami. In je lahko zadeva celo nevarna, ker je zapisano, 70%. Poglejte, ko boste šli na kosilo, si naročite metliško črnino, ki jo mnogi bolje poznate, kot jo sam. In metliška črnina je tradicionalna mešanica nekaterih, mislim, da rdečih vin. Potem pa obrnite steklenico, in zadaj piše modra frankinja, kar pomeni, da bi v trenutku, če bi to zapisali za metliško črnino, ta metliška črnina ne smela več na tržišče oziroma bi jo moral nekdo sproti kontrolirati, ali ima dejansko bizeljsko rdeče 70% teh sort, in tako dalje. To pomeni, da se te zadeve urejajo drugače, na bolj ohlapen način, in da omogočamo tudi malo fleksibilnosti vinogradnikom, ki proizvajajo bizeljsko rdeče, in sama blagovna znamka jim lahko veliko več pomaga, ker se mi zdi, da je zelo dobro vino, kot ga poznam, da lahko na drug način dobijo svojo nišo na tržišču. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se vam za to dobronamerno repliko, vendar opažam, da nisem bil dobro razumljen, očitno. Iz amandmaja je jasno razvidno, da ne gre za mešanje sort, gre za mešanje belega in rdečega grozdja. To je pa povsem druga zgodba. In tu piše o 70% rdečega grozdja. To pomeni - poglejte, podobno kot za cviček, ker če bi tule imeli strokovnjake za cviček, bi vam lahko celo v odstotke definirali sestavo cvička, iz katerih sort je sestavljen. In to je v pravilniku, ki je bil v začetku letošnjega leta tudi objavljen, jasno definirano, s tolerancami. Podobno, zelo podobno velja za bizeljčan rdečkasti in za bizeljčan rdeči. To so vina, ki imajo svoje značilnosti, svoje lastnosti, in to ni nekaj, da bi se zdaj bali nekaj napisati, da bomo drugače delali in potem ne moremo. To se točno ve, in v smislu zaščite tega vina je ta amandma. Ta amandma je zaradi te specifike, ker ne poznam tretjega primera ali četrtega primera v Sloveniji, kjer bi se mešalo belo in rdeče grozdje. Za to gre, ne gre za mešanje sort, mešanje sort je čisto druga stvar in je čisto druga polemika in je čisto drug tip razprave. Govorimo o mešanju rdečega in belega grozdja. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer odločamo o novem 1.a členu, ki ga je predlagal mag. Andrej Vizjak. Glasujemo. Navzočih 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15. Proti 33. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma za novi 1.a člen predlagatelja mag. Andreja Vizjaka ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 1.a člen, predlagateljev skupina poslancev s prvopodpisanim Gezo Džubanom in matično delovno telo amandma podpira. Gospa Marika Pozsonec, izvolite.
Hvala lepa. K temu amandmaju bi povedala sledeče. Pred tremi leti je bila za to območje sprejeta rešitev o poimenovanju tega področja lendavske gorice, Goričko. In to s prijazno pomočjo tudi opozicije. Gre za zemljepisni imeni, kar prekmurske gorice niso. Lendavske gorice so strnjeno območje, 625 hektarjev žlahtnih trt, ki predstavljajo tam okoli Lendave edino bogastvo, ki ga še imamo. Ljudje so se po tistem, ko je to področje postalo vinorodni okoliš, začeli bolj ukvarjati s trženjem. In prvi uspehi so tudi tam. Bilo bi neodgovorno do teh ljudi čez nekaj mesecev, čez nekaj let spremeniti to okolje in izbrisati ime lendavskih goric, ki predstavlja kvaliteten in poseben vinorodni okoliš. In zato je prav, da to ime ostane. Zakaj ne bi pomagali k razvoju na način, posebej na ta način, posebno, če za to ni potrebno drugo; torej ne prosim denarja tu, samo to, da ime ostane. Zato sem rekla, da naj v tem zakonu namesto cvička in terana predlagatelji rešijo še marsikatero zadevo. Menim, da ni prav, da po hitrem postopku tako posegamo na to področje. In pravzaprav pred nekaj minutami smo dobili amandmaje. Nič drugo ni bilo tu pripravljeno. Hvala. Torej sem proti amandmaju in upam, da ne bomo podprli.
Hvala lepa. K pojasnilu želi podati gospod Geza Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Pred tremi leti smo imeli pred seboj zakonski predlog, ki je govoril o prekmurskih goricah. In prekmurska gorice pomenijo, da so vključene lendavske gorice, Gorički vinogradi in vsi vinogradi, ki niso niti v Lendavi niti na Goričkem. Teh je pa preostala tretjina. To so vinogradi na področju Kobilja, dobrovniških goric, strehovskih goric, filovskih, bogojinskih in še kaj, kar nisem v stanju v tem trenutku našteti. In rešitev, ki je predlagana, prekmurske gorice je bila takrat dobra in sprejemljiva in smo jo pač amandmajsko spremenili, tako kot je v tem državnem zboru to možno. In na isti način in z isto pravico, z istimi poslovniškimi možnostmi sem jaz predlagal, da se zadeva sanira na ta način, da se osnovni predlog vrne, da se ponovno uvedejo prekmurske gorice. Zahteva do mene prihaja vsakokrat, ko se srečam z vinogradniki ostalih področjih, ki niso v lendavskih goricah in to tri leta zaporedoma. Istočasno podpira strokovna javnost to rešitev; namreč lendavski vinogradniki še zmeraj znova in vedno na vsako steklenico napišemo "ožji vinorodni okoliš - lendavske gorice". Zelo debelo. S tem se ne jemlje lendavskim goricam prav nič. To rešitev podpira tudi poslovna skupnost za vinogradništvo in je veliko razlogov za to, da sem ta amandma vložil in za njega bom tudi glasoval. Hvala.
Hvala lepa. Ker nihče ne želi več razpravljati [[...]] Gospod Peterle, izvolite. Se opravičujem.
Hvala lepa. To vprašanje mene zanima [[...]]
Prosim kolegi za mir v dvorani! Gospod Peterle ima besedo. Izvolite.
Sedaj ponavadi so težave s takimi, bi rekel, pragmatičnimi poimenovanji, če nimajo kakšne tradicionalne rabe in jaz kot geograf sem relativno malo slišal o prekmurskih goricah. Sem slišal o prekmurski ravnici pa o Goričkem na drugi strani. Jaz bi raje videl, tudi sledeč argumentom gospe poslanke Pozsončeve, da bi vzeli si toliko prostora na papirju, pa bi vse te gorice posebej našteli, kakor da jih, bi rekel, politično skup spravimo v prekmurske gorice. Torej meni bi bilo bliže ozoroma se mi zdi bolj pošteno, da jih poimenujemo z imeni, kakršna imajo, in da se nobena identiteta ne utopi v nekem takem krovnem terminu, ki mislim, da ne pozna kakšne izrazito zgodovinske rade.
Hvala lepa. Najprej se je za pojasnilo javil gospod Geza Džuban, potem pa gospod Sok.
Gospod Peterle ima po svoje prav. In je osnovni problem v tem, da smo mi Slovenijo preveč razparcelirali. In da bomo v trženju v naslednjem obdobju imeli veliko problemov s tem razparceliranjem. In z mojim pojmom sicer združujemo en večji prostor, ker pojem Goričko vam tudi ne pove, da rastejo tam vinogradi. Prekmurske gorice pa povedo, da so to vsi vinogradi v Prekmurju. Istočasno pa podzakonski akti dorečejo tisti drugi del, o čemer vi govorite: ožji okoliši, kjer pa so natančno navedene lendavske gorice, Goričko in ostali del in se vsi podokoliši oziroma ožji okoliši lahko brez vseh problemov napišejo na etiketo steklenice, v kateri se vino prodaja. V bodoče bo potrebno ta zakon spremeniti, takrat, ko bo šlo za res glede trženja in tržišča, takrat, ko Makedoniji ne bomo določali kontigente, pač pa bodo uvozili, kolikor bodo hoteli. Mogoče malo, kolikor bodo hoteli, ni povsem tako, ampak vi, gospod Peterle, morda boljše veste to, kot jaz, kako bo to izgledalo takrat, ko bo šlo za res. Trenutna rešitev se mi zdi primernejša, zaradi tega jo pač zagovarjam. Mislim pa, da sem rekel, da je podpisalo to mojo rešitev tudi 27 kolegov.
Hvala lepa. Se opravičujem, gospod Sok, repliko bi želel gospod Peterle. Ali ste želeli vi repliko mogoče ali razpravo, gospod Sok? Razpravo. Gospod Peterle, replika. Izvolite!
V tem primeru se bi zdelo meni z ozirom na odnos do krajeslovja, če tako rečemo, bolj primerno reči "prekmurski vinorodni okoliš", kot poznamo tudi druge okoliše. Ali ne bi bilo to bolj primerno?
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala, za besedo. Poglejte. Zaradi odločbe ustavnega sodišča je bilo treba pristopiti k spremembi zakona in določiti natančnejše pogoje za vino cviček. Odbor pa se je strinjal, da se k temu doda še teran, ker gre za, bi rekel, enak problem. No, potem pa so se ob razpravi pojavili nekateri amandmaji, s katerimi pač določeni poslanci poskušajo urediti še nekatere druge zadeve ob tej priložnosti. Tudi sam temu nisem naklonjen, to sem povedal že na odboru. Moram reči, da tudi sam prvič slišim za pojem prekmurske gorice. Ne bi se pa rad vtikal v prekmurske zadeve. Torej, gospod Džuban trdi, da to tako je in da se je že pred tremi leti razpravljalo o tem, in se čudim, zakaj potem pred tremi leti niso v zakon tako zapisali. Izgleda, da se je sedaj pač pojavila ob tem hitrem postopku priložnost in da nekateri poskušajo to zadevo na takšen način urediti. Oprostite mi, mogoče narobe razmišljam. Ampak nasamem odboru je gospa Pozsončeva napovedala, da bo vložila amandma in ne vem, zakaj ga ni vložila potem, ker je to napovedala in s tem, ko je napovedala vložitev svojega amandmaja, ki bo ohranjal v zakonu ta pojem lendavske gorice, Goričko, so me potem dejansko prepričali, da sem na odboru glasoval, da se to dopolni oziroma spremeni v prekmurske gorice. Sicer pa nisem sam prepričan, da je temu res tako.
Hvala lepa. Po vrstnem redu so se javili gospa Marika Pozsonec, potem gospod Feri Horvat, gospod Davorin Terčon in gospod Geza Džuban.
Hvala lepa. Meni je dobesedno nerodno, da s takšnim problemom smo tu pred državnim zborom. Nerodno mi je! Govoriti bi bilo treba o tem, da tam ni tega, ni onega; gospodarsko kako pomagamo, namesto tega tudi delamo arbitražo, ali boste podprli gospoda Džubana ali mene. Tako da je mene zaradi tega sram! To sem vam rekla, da so predlagatelji zakona prekoračili svoje kompetence, ker zato, da bi rešili teran in cviček, potem pridejo skozi mala vrata takšne rešitve. Drugače ne morem povedati, kot to, da so zemljepisna imena Dolinsko, Ravensko in Goričko, torej, lendavskih in prekmurskih goric ni. Tudi zaradi spoštovanja do poslancev nisem hotela vložiti tistega amandmaja. Hvala
Hvala lepa. Gospod Feri Horvat.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Nisem strokovnjak za vino oziroma za pridelovanje in kletarjenje, nekaj malega se pa spoznam pa na trženje. Prepričan sem in vem, da je eden od problemov našega vinogradništva in predvsem vinske proizvodnje problem trženja v svetu. Res je to, kar je rekel kolega Peterle, da je predvsem kakovost važna, ta je predpogoj; vendar je važno tudi tisto drugo, v kakšne steklenice so polnjena ta dobra vina, in tudi, kakšne so etikete, pa tudi, kakšna imena se uporabljajo kot blagovne znamke. S tega vidika mislim, da je amandma smiselen, s tem da bi predlagal dopolnitev, ki jo je dal kolega Peterle, da bi bila dikcija "prekmurski vinorodni okoliš", tako se mi zdi, da si, kolega Lojze, predlagal. In bi predlagal predlagatelju amandmaja, da ga v tem smislu popravi. Samo kot dodatni argument za to bi navedel naslednje. Poglejte v tujino! V tujini so tudi razlike v kvaliteti in specifiki vin po malih območjih, mogoče celo po večjih vaseh, po hribčkih in tako dalje. Vendar, praviloma so območja dosti velika, dosti večja kot pri nas, ki nastopajo kot blagovna znamka z enotnim imenom, pa bodisi da gre za gradiščanska vina iz Avstrije, bodisi da gre za burgundca iz Francije, iz velike pokrajine Burgundije, in tako dalje in tako dalje bi lahko še našteval. Tako da s tega tržnega vidika, še posebej glede na to, da smo geografsko majhni, bogati in raznoliki, je primerno, da so ti okoliši večji kot blagovne znamke, s tem da znotraj tega pa je dopuščena možnost, da tam, kjer pa gre za zelo specifična, posebna in kakovostna vina, da se pa tam dodatne oznake dajo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Davorin Terčon, izvolite.
Hvala lepa. Imam kratko repliko gospodu Soku, ki je ugotovil, da te spremembe sprejemamo zaradi cvička oziroma problemov, ki so se pojavili glede zaščite cvička, in je konstatiral, da so se potem enaki problemi pojavili glede terana in da smo ob tem vključili tudi teran. Rad bi opozoril, da pri zaščiti terana ni problemov in da je ta rešitev neka zavestna odločitev, da zaščitimo teran na višji stopnji, ker povsem povzemamo ureditev, ki je že z nižjimi predpisi vlade in ministrstva določena za v pravilniku in je popolnoma enako prevzeta tudi v zakonu. Kar se tiče tega, torej teran ni bil problematičen, vendar smo se zavestno odločili, da tudi teran zaščitimo na višjem nivoju. Zato bom jaz vsekakor to podprl, ne glede na to, da me nekateri Krašovci opozarjajo, da ni korektno, da v isti sklop mešamo teran in cviček.
Hvala lepa. Gospod Geza Džuban.
Danes očitno koristim veliko pomoči opozicije in smo ta zakon dokaj temeljito spremenili tudi na ta način. In tudi bi jaz koristil sugestije gospoda Peterleta tokrat na ta način, namreč jaz sam ne morem amandmaja spremeniti, ker je podpisan s strani 27 kolegov. Najavljam pa spremembo potem v tretji obravnavi, da spremenimo "prekmurske gorice" v "prekmurski vinorodni okoliš". In potem je zadeva tudi toliko konsolidirana da se te dobre namere popravijo in da imamo dejansko zelo jasno sliko o tem, kaj je prekmurski vinorodni okoliš. Hvala lepa.
Hvala lepa. V tem dopoldanskem delu bomo še dve repliki. Gospod Avšič najprej in potem gospod Vizjak.
Bom čisto kratek. [[...]]obravnava Prekmurje, pa malo Dolenjska, pa malo Primorska. In jaz repliciram gospodu Terčonu seveda s tem, da je nekaj na račun cvička povedal, kar ste verjetno vsi razumeli in se seveda ne strinjam s tem, da je to pa neka druga zgodba ali pa če si hotel, gospod Davorin, povedati, da je to toliko boljše, to ni res. Treba je pa reči, da zakon, tako kot je 1.člen sprejet, določa, da imamo dve PTP vini v Sloveniji. In to sta teran in cviček. In - ne Davorin je govoril o tem. Torej gospod Davorin, mislim, da je korektno, da je zakon vložen za teran in cviček. Res pa je to, da so tega ni odbor izmislil, ampak da ste ga predlagatelji izmislili. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Vizjak. In potem želim sporočiti [[...]]
Jaz bi samo gospodu Džubanu repliciral, pa bi prosil, če me tudi posluša, da ne bo brezplodno delal. Ker 5. člen zakona oziroma pravilnika o rajonizaciji vinorodniškega območja Slovenije govori, da - ne govori o prekmurskem vinorodnem okolišu, ampak govori, da imamo vinorodni okoliš prekmurske gorice. Tako, da v tem smislu, ne pa da bomo popravljali prekmurske gorice v prekmurski vinorodni okoliš, kar je isto.
Hvala lepa. Glede na to, da smo razpravo k amandmaju za novi 1.a člen skupine poslancev zaključili, predlagam državnemu zboru, da le o tem še glasujemo, potem pa prekinemo. Če dovolite, glasujemo o amandmaju za 1.a člen, predlagatelj skupina poslancev, ki ga matično delovno telo podpira. Navzočih 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti nihče. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti nihče.]] Bomo ponovili glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je bil prvi amandma za novi 1.a člen sprejet. Če dovolite, spoštovani, v zvezi s sklepom državnega zbora, kjer smo se odločili, da prekinjamo razpravo o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja do 14.30 ure, sem vam dolžna sporočiti, da je bilo v razgovoru s predsednikom nadzornega odbora RTV Slovenija, gospodom Brankom Grimsom, ugotovljeno, da poročila v smislu pete alinee 24. člena zakona o RTV Slovenija ni mogoče v navedenem času dostaviti državnemu zboru, saj ni pripravljeno, tako tudi ni verificirano na nadzornem odboru. Zato vas obveščam, da se bo razprava 32. točke brez tega poročila nadaljevala ob 14.30 uri. Hvala lepa. Dober tek želim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Dodatno je opravičen za nadaljevanje 3. seje dne 22.2.2001 gospod Samo Bevk od 16.00 ure dalje. Ugotavljamo navzočnost, tako da prosim, da vstavite kartice v režo. Hvala lepa. Navzočih nas je 63, kar pomeni, da državni zbor lahko veljavno odloča. Prehajamo na prekinjeno 32. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na VOLITVE IN IMENOVANJA, in sicer nadaljujemo s prekinjeno razpravo o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenija, in sicer smo ostali pri besedi poslankam in poslancem. Za neomejeno razpravo ima možnost še gospod Jožef Jerovšek, potem pa z omejitvijo petih minut prehajamo na razpravo sledečih poslancev: gospod Maksimiljan Lavrin, gospod Leopold Kremžar, gospod Igor Štemberger in gospod Ivan Božič. Besedo dajem gospodu Jožetu Jerovšku.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko razpravljamo o soglasju za izvolitev direktorja javnega zavoda RTV, se seveda tudi, kot se je danes zgodilo, dotikamo malo širše položaja te ustanove v slovenskem prostoru. Prav gotovo je, da se tisti iz koalicije, ki so tako na vrat na nos prestavili, zamenjali dnevni red potekajoče seje državnega zbora in to točko s konca redne seje premestili popolnoma na začetek, zavedajo, zakaj tako počno. Tu ni glavni moment ali bo generalni direktor soglasje dobil ali ga ne bo dobil, ker je rezultat že bil odločen. Po mojem to hitenje ni na liniji tega, da bi imeli naslednjega direktorja bistveno boljšega, kot je sedanji, da bi bilo znotraj javnega zavoda bistveno manj poslovno kurupcijskih primerov, kot jih tu navajajo novinarji, čeprav jim, absolutno verjamemo. Če bi ta stran bila zainteresirana, da bi se do tega striktno opredeljevala povsod, bi vprašal, zakaj pa so isti akterji popolnoma anemični v slučaju Eles, kjer milijarde še bolj letijo. S tem pa seveda ne zagovarjam, da me ne bo kdo narobe razumel, da zagovarjam ravnanje sedanjega vodstva RTV. Koliko je primerov v tej družbi, kjer bi se doslednost in volja za reševanje odprtih vprašanj lahko izkazala. Mislim, da je prevladal strah, kaj se bo zgodilo, če bo ta teater, ki poteka znotraj RTV-ja, in te napetosti še nekaj časa trajale, kdo vse bo prišel na sceno. Sam osebno mislim, da bi bilo zaradi bodočega urejanja enega res resnega pristopa do te materije boljše, da bi imeli točko takrat, kot je bila predvidena. Do takrat bi se pa nekatere stvari še lahko odprle. Videli bi, kateri ljudje so še tam pravzaprav imeli bistveno večji vpliv izza kulisja, popadalo bi več mask. Sedaj gre ta hitrost na račun tega, da se za maskami marsikaj skrije. Vendar drugače ne bi nasprotovali temu, da se mi lahko v miru pogovorimo s predstavniki novinarjev, da ta razgovor opravimo do konca in da se dejansko seznanimo z vsemi stvarmi. Vendar za to vsekakor so vzroki. Tu se sedaj vprašanje postavlja, kako bo izpeljano obdobje po Čadežu. Namreč, ali bo to res zmaga novinarjev, kar si vsi želimo, da bi bil vpliv novinarjev večji. Do tega, kar se danes dogaja gotovo ne bi prišlo, če bi ti isti gospodje ne odpravili soglasja, za kar smo se mi zavzemali pri imenovanju važnejših vodstvenih mest. Kot je že bilo rečeno, videlo se bo, ko bomo o zakonu o RTV-ju glasovali o tem, ali se to soglasje ponovno uvede. Njihova iskrenost se bo tu pokazala. Lahko je ta hitrost in ta nuja v službi tega, da se bo postavilo, da se čim manj razčisti, ker vzdušje zdaj je, da se odpirajo boleče teme in dogodki ter stvari, ki se ne bi smele zgoditi. In to seveda skušate zaustaviti. Vprašanje je, če novo vodstvo, ki bo postavljeno, ne bo bistveno trše, kar se tičeuredniške politike. Ali ne bodo prvi odleteli celo tisti neodvisni novinarji, ki so zdaj prevzeli iniciativo in jih je treba pozdraviti? Kajti politika, ki tu forsira hitrost, se je vedno bala takih in jih je pravočasno odstranjevala. Ali bodo potem uspele, recimo, nekatere raziskovalne ali pa takšne bolj odprte novinarske oddaje, kot je Utrip, ki mu večno grozijo, in še nekaj takega. Morda bodo to prve žrtve. Mnogo tega bi bilo treba pred tem zborom razčistiti. Strinjam se tudi s tem, da je problematiko uredniške politike in vsega tistega, kar se znotraj te hiše dogaja, treba pred tem zborom zelo temeljito obdelati. Namreč, dejstvo je, kot je bilo že poudarjeno, da je na nek način televizija v slovenskem medijskem prostoru skoraj še najbolj nevtralen medij, da je bistveno slabša situacija na Radiu Slovenija, kjer vsak opazi, kako različen pristop je, recimo, skozi zelo nedolžne jutranje oddaje na Valu 202, ko je na oblasti ena vlada in ko je na oblasti druga vlada. Takrat, ko je ena, se v slogu, sicer posredno, prek neke druge medijske hiše, pozdravi, "Dober dan, revščina!", pa kadrovske zadeve [[...]]Sedaj, ko danes beremo, da je gospod Bandelj postal predsednik sveta v Kliničnem centru, to ni problematično; če bi pa bila druga vlada, bi pa bil romp in pomp, in to bi skozi vse medije spremljali cel dan! Tako vidim, da se mudi. Seveda, če bi bil to edini problem, potem se mudi zelo tudi nam. Sam pa menim, kot sem že rekel, da bi bilo bolje, da bi ta teater absurda še kak teden trajal, ker bi se razčistilo več stvari. Več bi se razčistilo, kajti sedaj ne vem, kdo je, kot tu pravi predsednik novinarskega sindikata, v svetu RTV, ali je to lastnik marketinškega podjetja, ki snema reklame za televizijo - v svetu je direktor podjetja, ki je prodal hišo svojega podjetja RTV-ju, da bo v njej studio. Tega mi še ni uspelo razčistiti, in še mnogo takih zadev. Slišal sem sicer, da zelo parazitirajo na proračunu RTV-ja gospod Šetinc, gospod Kocijančič s svojimi podjetji, ampak vendar, kaj to pomeni? Njihova stranka se je zdaj v trenutku obrnila. Ali to pomeni, da se bodo pod novim vodstvom še bolj zajedli v tkivo? Da nam kar naenkrat pa zdaj to ustreza? Tako je vprašanj vsako minuto več in mi bi jih morali dejansko ob temeljitem premisleku vse obdelati. Ne vem, morda bi bilo celo dobro, da bi tu nastopil kandidat za direktorja, pa tudi predstavnik novinarjev. Sedaj, ko je nekaj stvari odprtih, bi morda skozi to, po tej poti prišli in se začeli približevati temu, da bi imeli jasno sliko, kaj se znotraj tega javnega zavoda dogaja in kaj so intence tega, kam, kaj bi, recimo, največja stranka rada na tem mestu imela. Ali bo tu res v bodoče ustoličen nek komisar, ki bo dosti bolj spretno še delal tiste stvari, ki so sedanjemu direktorju ušle iz rok. Seveda stanja, ki je na RTV ne moremo podaljševati. Za takšno stanje obstaja sigurno objektivna odgovornost in mi si pri tem ne delamo utvar. Vendar mene najbolj zanima, kaj so vaši interesi, da tako ščitite, prepričujete k temu, da bi maske dokončno padle. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peterle, proceduralno. Izvolite.
Najprej imam pravzaprav proceduralno vprašanje. Jaz vas prej nisem povsem razumel, kakšno je zdaj stanje v zvezi z našim sklepom, po katerem bi morali pridobiti oziroma dobiti na vpogled ugotovitve nadzornega odbora. Jaz, glede na to, kar ste prej povedali, gospa podpredsednica, lahko sklepam, da ta odbor doslej ni ničesar naredil in ničesar ugotovil, pa dela že, mislim, da nekaj let. Rad bi vedel, ali lahko kaj pričakujemo ali ne od tega odbora, in utemeljujem to, zakaj vztrajam pri tem. Ponovno povem: jaz nisem advokat ne tega, ne naslednjega, ne kogarkoli v tej igri, želim biti pa advokat te hiše, da ne bo tukaj madeža, kako smo se odločali. Mi smo danes kot poslanska skupina slišali po obisku sindikata novinarjev, predstavnikov sindikata novinarjev, češ imajo prav, te podprite. Čez tri ure so prišli drugi sindikalisti, od radiodifuzije, ki so se sami javili, so rekli, če ste njih poslušali, dajte še nas. Nekateri poslanci, ki so bili pač pri roki, so poslušali tudi to. Kateremu sindikatu pa zdaj slediti, na kakšni podlagi? Eni trdijo tako, eni trdijo drugače. Zato jaz pravim da najboljše za državni zbor je, da sledi lastnim inštitucijam, če temu tako rečem, ker pet od nadzornega sveta smo mi postavili. Jaz bi rad videl, če imamo tako inštitucijo, da nam pove, kaj je ugotovila ali pa tudi pove, da ni nič ugotovila. Ampak jaz bi bil rad miren, ko bom pritisnil sem ali tja. Jaz vztrajam pri tem, da te ugotovitve pridobimo pred odločanjem in me zanima, kdaj jih lahko pridobimo. Prej sem razumel samo, da se ne da tako hitro, zdaj me pa zanima, kdaj bi bilo to vendar dostopno, če so se odločali o zadevah, ki so v zakonu pod njihovo kompetenco. Prosim za pojasnilo.
Če dovolite, gospod Peterle, ponovno želim prebrati del, ki sem ga prej in potem sem ravnokar na mizo dobila še eno pisanje, da vas seznanim tudi s tem. Prej je bilo obvestilo, da v razgovoru s predsednikom nadzornega sveta RTV Slovenija, gospodom Brankom Grimsom, ugotavljamo, da poročila v smislu pete alinee 24. člena zakona o RTV Slovenija, na podlagi katerega je prišlo do proceduralnega sklepa, ni mogoče v navedenem času dostaviti državnemu zboru, saj ni bilo pripravljeno in verificirano na nadzornem odboru. Ta trenutek pa je prišlo na mizo pisanje, in sicer: ob 14. uri in 20 minut je predsednik nadzornega odbora Radiotelevizije gospod Branko Grims uradno obvestil predsednika državnega zbora gospoda Boruta Pahorja, da mu bo najkasneje do 15. ure uradno izročil sklepe nadzornega odbora za obdobje od 23.7.1998 do 16.2.2001, s prošnjo, da so po potrebi na razpolago tudi poslankam in poslancem državnega zbora. S tem vas seznanjam, nadaljevali bomo razpravo in jaz tudi upam, da ob 15. uri, tako kot je bilo obljubljeno, nam bodo nam na mizo posredovani sklepi nadzornega odbora, ki pa niso seveda to, kar ste vi želeli pri proceduralnem predlogu, torej poročilo nadzornega odbora. Na to pa je bil podan odgovor prej, zato je bila moja ocena, da pač z razpravami nadaljujemo. Toliko v pojasnilo. Če dovolite, v prejšnjem delu, ko smo prekinili, sem pozabila dovoliti repliko gospodu Janezu Podobniku na izvajanje gospoda Pukšiča, na kar me je opozoril zdaj. Gospod Janez Podobnik, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Jaz sem se že v dopoldanskem delu prijavil k repliki po nastopu kolega Pukšiča, ki ga trenutno ni med nami. Kolega Pukšič je bil v razpravi zelo kritičen tudi do sveta Radiotelevizije. Med drugim je tudi očital določbo statuta, glede, tajnih volitev. Jaz ne bi ponovil ene svoje današnjih razprav, ko sem omenjal, da je tak način volitev v skladu s poslovnikom. Pojasnil pa bi kolegu Pukšiču, da je statut Radiotelevizije Slovenija odobril oziromamu dal soglasje državni zbor na seji državnega zbora pred dobrim letom dni oziroma nekaj več. Mi kot parlament smo bili seznanjeni tudi z določbo, da se direktorja voli na tajnem glasovanju. Ta očitek je po mojem mnenju brez vsake osnove. Prav tako pa je kolega Pukšič tudi govoril, kot je sam rekel, o slabem delu institucij v zavodu Radiotelevizije Slovenija in omenjal je svet Radiotelevizije in nadzorni odbor. Jaz menim, da nam je šele po dveh, treh urah pravzaprav uspelo, da smo ugotovili, da bi kot odgovorni zakonodajalci danes morali imeti na klopi poročilo nadzornega odbora. Na podlagi razprave, očitkov v javnosti, razprave na matičnem delovnem telesu bi državni zbor sam bil moral biti toliko pameten, da bi imel na klopeh to poročilo. Nadzorni odbor pa je dolžan, da ga državnemu zboru na podlagi zakona, ki ga je citiral kolega Peterle, pripravi. Ker so bili očitki vezani na poročilo nadzornega odbora, je to po mojem mnenju predpogoj za današnje odločanje. Predlagam tudi, da se pogleda, ker je v preteklih letih nadzorni odbor pošiljal poročilo v državni zbor ali druga gradiva, ta so bila vedno posredovana matičnim delovnim telesom, da se vsa ta gradiva dodeli poslankam in poslancem, da se pred odločanjem seznanimo z njimi, in ta za celotno štiriletno mandatno obdobje kandidata, ki sedaj ponovno kandidira na podlagi odločitve sveta RTV. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo, in sicer je na vrsti gospod Maksimiljan Lavrinc. Izvolite.
Hvala za besedo. Več kot očitno je, da ni kakšnega resnega namena na kratko zaključiti to točko, zato bom te svoje misli, ki sem si jih sicer tukaj malo skiciral, skrajšal in strnil, ker bi želel, da ne ponavljam stvari, ki so bile že povedane. Star slovenski pregovor pravi, da je za malo denarja malo muzike. V primeru zavoda RTV Slovenija pa se mi zdi, da je za veliko denarja malo muzike. Zato bom prosil kolege iz socialnedemokracije, naj mi ne zamerijo, če bom uporabil njihov slogan: "Je čas za spremembe." Za spremembe v vodstvu zavoda in za spremembe v zakonu o RTV Slovenija. Dejstvo je, da se večji del sveta RTV Slovenija obnaša po refrenu iz popevke "Imejmo se fajn, pa čeprav vam je al pa ne". To me prepričuje, da je treba prisluhniti novinarjem, ki opozarjajo na potrebo po obeh spremembah, tako vodstva kot načina kako pridemo do sveta in načina kako svet deluje. Moram reči, da ima utopični socialist Thomas Moor precej posnemovalcev. Eden od teh je bil tudi kolega Mile Šetinc, ko nam je razlagal, kako kvaliteten je zakon prav v tem segmentu, ko smo ga takrat sprejemali. Če uporabim še en pregovor "Pot v pekel je tlakovana z dobrimi nameni". Danes je bilo rečenih ogromno lepih besed in ponujenih rešitev, kako naj bi šlo. Od tega pa do tega, da bi nekateri radi iz tega državnega zbora, iz plenarnega zasedanja, naredili preiskovalno komisijo. Jaz to sam doživljam predvsem tako, da gre za to, da bi se nekdo cvrl zdaj tukaj na ražnju. Zato apeliram na vse, ki boste govorili še za menoj, bodite kratki. Odločitve sveta RTV Slovenija po mojem niso toliko politično pogojene, kar se je hotelo pritakniti ali pa podtakniti, da tako rečem, kot gre za neko drugo soodvisnost med nekaterimi člani ali pa kar med večino članov in pa med direktorjem. To nam pove, da ta način, kot je sedaj, ni v redu in zato ga moramo spremeniti. Gre za dvojnost vlog, za konflikt interesov itn. In še nekaj. Tudi določba, da naj bi državni zbor, poslušajte, zakonodajno telo te države, skrbel za to, kako svet deluje, kako deluje RTV Slovenija, se mi zdi neresna. To je delo izvršilne veje oblasti in seveda je treba to tudi njej dati. Glede na vsebino in pa na naravo napak, o katerih ste nekateri tukaj govorili, pa bi rekel takole. Predlagam, da pustimo ustreznim institucijam, da v miru opravijo svoje delo in seveda gospodu Rokavcu in drugim, ki ste podtikali in nam vsiljevali, da tako rečem, mnenje, da z nami manipulirajo in da delajo po naročilu nekoga, da s takšnim načinom ne pritiskamo nanje, pa je to policija, je to sodstvo ali pa računsko sodišče In še nekaj. Tistim, ki ste govorili o vrhunskih strokovnih usposobljenostih članov Sveta RTV Slovenija, bi rekel to. Kaj potem menite, da novinarji, ki imajo te kritike, ki jih imajo, niso strokovno usposobljeni? Ali menite, da ne znajo ločiti zrna od plev? Moje mnenje je, da so, navsezadnje so kritično oko naše družbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Leopold Kremžar, izvolite!
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Mi danes ne sodimo Janezu Čadežu in prav tako ne postavljamo politkomisarja na RTV. Ne izvajamo nikakršnega - vsaj jaz ne bi rad počenjal ne enega, ne drugega. Mi ne izvajamo neke razprave o RTV-ju, o generalnem direktorju, o svetu sredi nekega mandata. Ne gre za nikakršno izredno zadevo, ne gre za izredno ocenjevanje, gre za preprosto - čeprav zadeva nikakor ni preprosta - soglasje k imenovanju novega generalnega direktorja. Ta državni zbor k temu soglasju lahko reče da, ga lahko poda, ali pa reče ne. Presoja je na nas. Ta presoja je v primeru, kadar se na to delovno mesto, na to funkcijo ponovno javi nekdanji oziroma vršilec dolžnosti sedanji, generalnega direktorja, seveda povezljiva z njegovim dosedanjim delom. Zato ga tudi presojamo skozi to delo. Ampak vendarle lahko bi bilo danes tukaj neko drugo ime in verjetno v tem primeru ne bi tako vneto zahtevali izsledkov računskega sodišča, izsledkov nadzornega odbora itn. Hoteli bi samo ugotoviti, ali ta človek po naši presoji ustreza vodenju takšne firme, tako kot si javnost in tudi mi želimo, da bi ta firma poslovala ali ne, ali je usposobljen ali ne. V primeru, kadar gre za človeka, ki je to že opravljal, je njegovo dosedanje delo seveda lahko dobro za njega ali hendikep. Zato ocenjujemo tudi to delo doslej. Mi, seveda, in jaz mislim, da bi se moral vsak, ki mora dati soglasje, vendarle vprašati, ali ta človek lahko v tem kolektivu, po teh naših idejah, kako naj bi se ta zadeva peljala, lahko dela ali ne. Samo tu vidim to, kar seveda so stališča novinarjev in drugih sindikatov, takšnih in drugačnih. Mi ne smemo razsojati zaradi tega, ker je neka skupina, pa lahko je še ne vem kako velika, proti temu ali onemu. Mi moramo samo ugotoviti - vsaj jaz se opredeljujem na osnovi tega - ali je to, da bomo danes dali soglasje gospodu Janezu Čadežu, za ta kolektiv dobro, ali ga lahko vodi, glede na svoje dosedanje delo in izkušnje, in ali lahko znotraj tega kolektiva ima potrebno podporo, da lahko to delo opravlja. Vsak pameten lastnik bo, ne glede na to, ali imamo v zakonu soglasja, mnenja ali karkoli drugega, poskušal izvedeti, ali tisti, ki bi naj vodil, organiziral proces, in tu je proces pač program, ali lahko sodeluje, ali lahko ima ekipo ljudi za seboj, ker en sam človek ničesar ne more narediti. S te pozicije je treba ta soglasja ali nesoglasja ljudi znotraj kolektiva videti - in sam jih tako vidim. Tako se mi zdi, da malce zahajamo na področja, ki so lahko tudi pozneje - če je Janez Čadež in ekipa RTV-ja delala kaj narobe in bo to ugotovilo računsko sodišče, se seveda ne bodo izognili posledicam tega, nikakor ne. Enako je z nadzornim odborom. Mi danes moramo samo presoditi, ali je po našem mnenju on ustrezen, tako kot ga je predlagal svet RTV-ja, ali ni ustrezen. Skozi vse to, kar sem povedal - in se mi zdi, seveda, da bi morali tako ocenjevati zadevo - videti, kaj mi mislimo, ali lahko vodi to zadevo. Sam seveda soglašam s stališčem naše skupine. Hvala.
Hvala lepa. Replika? Izvolite, gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Že prej sem hotel replicirati, pa sem se premislil, ker sem mislil, da bo stvar hitreje tekla. Mi smo danes vse pomešali. V samostojno državo, v to državo smo vpeljali tudi nov ekonomski red, ki ima drugačna pravila igre, kot so bila pravila igre v samoupravnem sistemu, delavskem sistemu. Ta ekonomski red zelo jasno potegne ločnico med zaposlenimi in lastnikom. To velja tudi za zavod, tudi za tak državni zavod, kot je RTV Slovenije. Zato pa je zelo jasno vzpostavljen mehanizem nadzora in pa kontrole zaposlenih v svetu zavoda. Zato imajo zaposleni tudi svoje člane v svetu zavoda. In v tem smislu presoje direktorja podaja svet zavoda, niti ne mi - mi kot lastnik moramo upoštevati to, kar nam naš organ pove, nadzorni svet. Generalni direktor zavoda ni direktor programov, on je gospodar hiše. Njemu morajo tudi rezultati odgovarjati. Svet zavoda je ocenjeval njegovo dosedanje delo in pričakovanja v bodoče. Glede na to, se je on odločal. Mi se ne moremo obnašati samoupravno, kljub temu daje bilo v tem samoupravljanju veliko dobrega. Na RTV Slovenija kot državnem zavodu ne bo noben direktor uspešen, dokler ne bomo odpravili v tem zavodu sistema upravljanja, ki ni več samoupravljanje. To je bistvo problema. Na POP TV so zadeve jasne, veste,tam se točno ve, kakšna pristojnost je na strani zaposlenih in kakšna pristojnost, v skladu s pravili igre novega ekonomskega reda, je na strani lastnika. Tam, veste, ni nobenih uzurpacij znotraj sistema kot takšnega, pravila so jasna. Zato nismo mi tisti arbiter tukaj! Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je gospod Igor Štemberger. Izvolite!
Hvala za besedo. Pred seboj imam dva dokumenta, in sicer izhodišča za strateški poslovni načrt do leta 2005 zavoda RTV Slovenije. Tu je ta originalni dokument, ki so ga imeli člani sveta zavoda in med njimi kroži že približno en mesec. V drugi roki imam kopijo, ki smo jo dobili poslanci danes zjutraj. Žal sem z velikim začudenjem ugotovil, da oba dokumenta nista enaka. Vpoglavju o kadrovskih vprašanjih na strani 45 - bom sedaj prebral še enkrat dve alinei iz dokumenta, ki so ga imeli člani sveta zavoda že en mesec, sta dve alinei zbrisani, in sicer: "Izkoriščenost strokovnjakov je zelo slaba, saj je še vedno bolj pomembno, s kom si dober, kot to, koliko si dober." In naslednja: "Kriza vodenja je očitna in je pustila posledice na področju medsebojnih odnosov, pripadnosti firmi in delovni kulturi." To je stran 45, lahko pogledate. Sedaj se mi zdi, ali smo poslanci res tako malo vredni, da nam gospod Čadež ne privošči niti, bi rekel, originalne kopije dokumenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Janez Podobnik. Izvolite!
Hvala lepa. Dolžan sem kratko pojasnilo kolegu, samo v okviru informacij, ki jih imam sam. Dokument ste dobili na podlagi mojega sinočnjega predloga. Ampak je tudi moje ime na prvi strani, tudi na prvi strani je razvidno, da je to bilo naslovljeno vodji naše poslanske skupine. Ampak vse poslanskeskupine so dobile ta dokument. Po podatkih, ki jih imam, kajti mi smo se z gospodom Čadežem pogovarjali, je ta dokument pričel obravnavati nadzorni odbor. In je predlagal nadzorni odbor nekatere spremembe v ta dokument. Te spremembe so bile predlagane s strani članov nadzornega odbora. Svet zavoda pa tega dokumenta še ni sprejel in ga še ni obravnaval. Obravnaval ga je nadzorni odbor, ni ga pa dokončal. Zato je ta razlika v teh dveh podatkih, ki ste jih navedli. Jaz sem želel samo pojasniti to. To je po podatkih, ki jih imam sam. Še enkrat hvala lepa vodstvu našega parlamenta, da je omogočilo, da smo poslanke in poslanci ta dokument dobili v roke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Božič, izvolite!
Hvala lepa, za besedo. Govorimo o odloku o soglasju k imenovanju generalnega direktorja RTV Slovenija. Vse, kar je drugega, je samo naše razmišljanje ali pa politika. Dobili smo v roke vsi poslanci mnenje KVIAZ-a, poročilo. Ugotovili smo, da je Svet zavoda RTV v skladu s svojimi pristojnostmi pravilno glasoval in opravil predlog o ponovnem imenovanju. Drugo. Ugotavljali smo tudi danes tu, da se je v času, ko se je to godilo, prišlo na dan poročilo računskega sodišča, ki ni bilo za javnost. Predhodno poročilo, o katerem je bilo tudi danes rečeno, da jih je nič koliko v Sloveniji, skoraj za vsako ministrstvo imamo tako poročilo. Samemu sebi se mi poraja eno vprašanje, ker sem malo starejši od večine kolegov in kolegic. Ali se spomnite, 30 let nazaj, politične koordinacije po občinah? Ali se spomnite, kako smo vodilni trepetali, ali boš dobil soglasje za imenovanje vodilnega delavca? Kako smo to naredili? Sam sem menil, da ko smo pred leti imenovali člane sveta RTV, da smo odpravili naše težave. Iz naših strank je pet ljudi v svetu RTV ali 20%. Drugo, kar bi zelo rad rekel, je o političnem, pa tudi o medijskem linču. Recimo takole. Ko smo govorili o članu računskega sodišča, ki smo ga zamenjali, je bilo ravno tako. Kdo še danes ve in kakšno poročilo je prišlo kasneje, da je ta človek res nekaj narobe naredil? In danes je ravno tako. Ko je bilo treba glasovati za to, da pridobimo poročilo nadzornega odbora, vas je bilo 45% proti takemu poročilu. Ga ne želite slišati. Zato sam zaupam svetu zavoda RTV. Kakšen bi pabil, ko sem bil v službi v enem podjetju, da bi me moji ljudje predlagali za direktorja, da bi pa potem ne zaupal njihovemu sklepu? Predlagam pa še nekaj. Vse stranke, ki imate člane v svetu RTV, če boste glasovali proti njihovemu sklepu, prinesite na prvo sejo Kviaza njihov odpoklic, ker jim ne zaupate. Drugič prav tako prinesite odpoklic članov nadzornega odbora, ker tudi njim ne zaupate. Mislim, da se moramo nečesa naučiti. Tudi te demokracije. Izvolili smo ljudi. Tam so, če ne delajo prav, so oni krivi. Svetu RTV jaz zaupam in mislim, da se je pravilno odločil in bom v skladu z njihovim sklepom tudi glasoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod France Cukjati. Izvolite.
Spoštovani! Želim le obrazložiti stališče k problematiki, ki je dvoplastna, in sicer najprej gre za slabo vodenje hiše in za konflikt s kolektivom, nato pa za slabo programsko politiko in konflikt z gledalci. Menim, da sta obe stvari še kako povezani, vsaj kar zadeva odločanja. Tudi ne temelji odločanje, saj takšno je moje stališče, toliko na vprašanju o spornih zadevah, ki so v obravnavi na računskem sodišču. Pod ena, namreč priznam, da dogajanj v hiši RTV ne poznam dovolj, da bi lahko objektivno presojal krivdo ali nekrivdo, sposobnost ali nesposobnost gospoda Čadeža. Predstavniki društva in sindikata novinarjev so nas informirali o mnogih čudnih dogodkih in odločitvah v.d. direktorja in če se bo samo polovica njihovih trditev izkazala za resnične, je usoda njegove kandidature verjetno zapečatena. Ne spuščam se v oceno in težo teh sumničenj. Čudim se le gospodu Čadežu, da ima kljub tako odločnemu nasprotovanju kolektiva pogum kandidirati za generalnega direktorja. Kako naj kvalitetno vodi hišo, če ga ne sprejemajo niti glavni nosilci dejavnosti? To so novinarji. Vendar zame kot poslanca, ki sem dolžan zastopati volivce, gledalce, davkoplačevalce, pa je pomembnejše drugo vprašanje, to je slaba programska politika in konflikt z gledalci. Radiotelevizija je na nek način res nacionalna že s tem, da jo plačujemo vsi, celotna nacija. A nacionalna v pravem pomenu besede bi Radiotelevizija postala šele takrat, če bi jo vsi Slovenci sprejeli za svojo, vsi, brez ozira na svetovno, nazorsko ali politično prepričanje. Radiotelevizija Slovenija bo torej postala nacionalna šele takrat, ko bosta njen informativni in kulturni program postala sprejemljiva za vso nacijo, za vse državljane, tudi tiste, ki imajo drugačna svetovnonazorska stališča kot pa programsko vodstvo Radiotelevizije. Dokler pa bo nacionalka v najbolj gledanih večernih urah, na primer, svojemu "narodu", pod narekovajem, predvajala skrajno pritlehno in za del naroda tako žaljivo pobalistično komedijanstvo, da bo moral ta del naroda ugasniti televizor, če se bo hotel vsaj delno izogniti bolečemu občutku popljuvanosti lastnih vrednot, toliko časa ta televizija zame ni nacionalna. In ne bom podpiral njenega vodstva, pa naj se piše kakorkoli. Programsko svobodo si lahko privoščijo le komercialne hiše, ki so ne financirajo iz davkoplačevalskih sredstev, pa še te bi morale biti kulturno strpne in olikane. Od nacionalke, ki jo plačujem tudi jaz, iz svojega žepa, pa poleg objektivne politične kritičnosti zahtevam, da je tudi ob najbolj gledanih večernih urah vsaj malo olikana in ne brutalno žaljiva do drugače mislečih. Gospod Čadež doslej tega verjetno ni mogel zagotoviti. Tudi v njegovem strateškem poslovnem načrtu ni zaslediti volje, da bi nacionalna televizija postala res nacionalna, narodna, naša in ne samo vaša ali njihova. Vodstvo, ki mojim volivcem tega ne zagotovi, bo težko dobilo moj glas. Če sem pošten, mi nekaj upanja vzbuja občutek, da je tudi med poslanci vladne koalicije vse več tistih, ki zastopajo novinarsko neodvisnost v mejah korektnosti. Ko pa bodo prišli še do spoznanja, da programska politika ne sme biti nazorsko, enostranska ali celo oholo žaljiva, bodo nastopili pogoji, da se bo državni zbor resno pogovoril tudi o sposobnosti in primernosti, ne le generalnega direktorja, ampak tudi sedanjih programskih voditeljev. Takrat šele bodo nastopili pogoji, da bi ta televizija postala resnično nacionalna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Oglasil sem se k besedi pravzaprav z neke vrste repliko, vendar menim, da lahko tudi povem več kot to, kar postavlja gospod Peterle, ki postavlja vprašanje dostopnosti teh poročil in s tem ustrezne, recimo temu, oborožitve poslank in poslancev za odločanje. Kot veste, je Kviaz imel možnost, da na nek način preloži odločanje o tem imenovanju do trenutka, ko bi bilo poročilo računskega sodišča dokončno, in do trenutka, ko bi se do tega poročila opredelil tako nadzorni svet kot eventualno svet RTV, in lahko bi se, seveda, do tega opredelila tudi naša komisija, ki se ukvarja z nadzorom proračuna in drugih javnih financ. Tudi ona ima v svojem delokrogu napisano, da spremlja te stvari. Danes se, bom rekel, paradoksalno prvič srečujemo s situacijo, da državni zbor opravlja svoje ustanoviteljske pravice - da ga zanima, kaj se dogaja v tem javnem zavodu, da vodi diskusijo, žal, ob neprimernem trenutku, ker smo seveda v situaciji, ko razpravljamo samo o soglasju k imenovanju bodočega direktorja. Mi bi morali dobiti, tako po zakonu o RTV in, predvidevam, tudi sicer, pismena stališča glede ugotovitev teh različnih komisij. Žal, nadzorni svet, ki ga vodi gospod Grims, tega v vseh letih ni naredil, pa bojim se, da tudi v prejšnjih letih prejšnji nadzorni svet tega ni postoril. Diskusija o tem spet ni vezana na to, in mi smo po črki zakona kljub vsemu dolžni o tem soglasju odločiti in ne more biti opravičila, da tega danes tukaj ni. Na tej isti seji imamo tudi zakon o RTV in znotraj tega bi kazalo del teh diskusij ponoviti in jih vgraditi v sistem zakonao RTV in v enem delu tudi v sistem zakona o medijih. Seveda boste videli, da bodo iste rešitve v tistem trenutku nekako povzročile hudo reakcijo novinarjev. Kot so danes zadovoljni, da sodelujemo v tej diskusiji in se, po moji presoji, napačno odločamo, kdo ima prav, bodo v trenutku, ko se bo vodila diskusija, kdo je tisti, ki izvaja ustanoviteljske pravice, imeli veliko število pripomb. Sam, tako kot sekretariat, menim, da državni zbor ni usposobljen, ne po načinu izvolitve, ne po svoji funkciji, ne po osebju, za izvajanje ustanoviteljskih pravic in da to dejansko sodi v sfero vlade. Zaradi tega smo pač tisti, ki smo to zagovarjali, zmeraj poželi neke kritike, govorim pa o sistemu. Ampak da se vrnem nazaj k temu predmetu. Na nek paradoksalni način seveda je izhod iz sedanje situacije, tako za tiste, ki nasprotujejo ponovnemu imenovanju gospoda Čadeža, kot za tiste, ki bi radi, da se stvari razčistijo in da potem mirne vesti odločajo o tem, je samo eden, da glasujejo proti ponovnemu imenovanju. Igra je bila pač taka, kot bi rekel kolega Janša, da nas je pripeljala do tega. Če hočemo, da se to razčisti, potem je potrebno glasovati proti. Imamo v.d. direktorja, ki bo, ne vem koliko časa, jaz se, kar se tega tiče, nisem pozanimal, kakšna je bila odločitev sveta, ali je to pol leta ali je manj. S to odločitvijo "proti" bo ostal v.d., hkrati se bo lahko ponovil razpis in hkrati se bo lahko v tem času dobilo vsa tista poročila, ki jih potrebujemo za odločitev. Vidim, da se je čas iztekel in mislim da je izhod, da glasujemo "proti" in s tem, kot se sliši cinično, damo možnost tudi gospodu Čadežu, da opere svoje dobro ime, kot to pojasnjuje v intervjujih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati. Gospod Janez Podobnik?
Spoštovana gospa podpredsednica! Predlagam, da pred zaključkom razprave dobimo predlagane sklepe nadzornega odbora in da jih potem preberemo in se potem lahko še oglasimo k razpravi. Tako sem jaz razumel - ura je pa že 15.19 - ob 15.00 uri. Predlagam, da pred zaključkom razprave, kolegice in kolegi, dobimo poročilo oziroma gradivo nadzornega odbora, kot je bilo dogovorjeno in da se razprava ne zaključi.
Spoštovani gospod, Janez Podobnik. Enkrat smo že prekinili zaradi čakanja na poročilo. Ponovno dajem v obliki proceduralnega sklepa na glasovanje predlog gospoda Janeza Podobnika, da prekinemo in počakamo na sklepe, ki jih je predložil gospod Grims.
Gospa podpredsednica, to je bil vaš predlog sklepa bil prej. Vi ste napovedali, kdaj bomo to dobili.
To so sklepi, to ni poročilo. Mi smo prekinili zaradi [[...]]
Saj nekaj bomo imeli v roki.
Vi želite, da počakamo na sklepe. Ta predlog, da počakamo na sklepe, gospoda Janeza Podobnika, dajem na glasovanje. O predlogu gospoda Janeza Podobnika, moramo najprej glasovati, da počakamo na sklepe. Prvič smo prekinil delo državnega zbora, ker smo pričakovali poročilo. Na glasovanje dajem predlog, da prekinemo sejo, da dobimo poslanci in poslanke sklepe, ki jih je predložil nadzorni odbor. O predlaganem proceduralne sklepu glasujemo. Od navzočih 76 poslank in poslancev, je za proceduralni sklep glasovalo 25, proti 35. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da predlog za prekinitev seje, iz razloga, ki ga je navedel gospod Janez Podobnik, ni sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenije. Proceduralno ima gospod Janez Podobnik.
Hvala lepa. V poslanski skupini bi v skladu s poslovnikom želeli 30-minutni odmor in pričakujemo, da bomo v tem času te nesrečne sklepe tudi prejeli. Menda so že v hiši. Mi smo tudi razumeli, da bomo te sklepe itak dobili, da je to bila vaša informacija, da jih bomo dobili. Dajte nam jih razdeliti. Če ne, jaz sploh ne bi predlagal tega sklepa.
Prekinjam sejo za 30 minut. Nadaljujemo ob 15.52 uri.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Glede na to, da me je vodstvo državnega zbora obvestilo, da so sklepi, ki jih je poslal predsednik nadzornega odbora, šele zdaj prispeli v poslanske skupine in da smo v fazi odločanja, prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 16.30. Ta čas je namenjen tudi pripravam poslanskih skupin za odločanje.
Nadaljujemo s sejo, ki smo jo prekinili. Ugotavljamo navzočnost. Vljudno prosim, da vstavite kartice. [[67 prisotnih.]] To pomeni, da državni zbor lahko veljavno odloča. Sprašujem vodjo poslanske skupine, gospoda Janeza Podobnika, glede na to, da so pred odločanjem zahtevali odmor, ali želi pojasniti. Izvolite!
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. V poslanski skupini smo v zadnjih slabih 30 minutah preleteli dokumentacijo, ki jo je od predsednika nadzornega odbora RTV Slovenija, gospoda Branka Grimsa, na podlagi sklepa današnje seje prejel predsednik državnega zbora in jo tudi posredoval poslankam in poslancem. Trdno smo prepričani, da bi bila razprava krajša, če bi to gradivo poslanke in poslanci imeli že na odboru za volitve in imenovanja, pa tudi na sami seji. Iz tega pregleda, ki ni, seveda, podroben, smo ugotovili, da je bila zadnja seja odbora 16. februarja 2001, da pa se je, izgleda tudi pod vplivom včerajšnje in današnje seje, napisal zapisnik. Kajti zapisnik je bil očitno napisan danes - to je 22. februarja 2001. Iz gradiva nadzornega odbora, ki je v bistvu pregled vseh sklepov, ki jih je nadzorni odbor sprejemal v okviru svojih pristojnosti, v poslanski skupini ugotavljamo, da se v nobenem sklepu ne dotika ravnanj generalnega direktorja RTV, oziroma če se je svet ravnal po sklepih nadzornega odbora, potem se je lahko samo tako odločil, kot se je odločil. Ti sklepi, priča so to ti sklepi, ki jih imate vsi pred seboj. V sklepih nismo našli niti enega argumenta v obliki sklepa, iz katerega bi bilo razvidno, da je gospod generalni direktor v kakršnemkoli smislu kršil zakonodajo. V sklepih je tudi - na hitro smo prebrali, žal samo v pol ure - razvidno, da nadzorni odbor predlaga, da poslovanje zavoda preveri računsko sodišče. In ta - postopek se je pričel. Številni drugi sklepi so, ki se dotikajo drugih odgovornih v javnem zavodu RTV Slovenija, ki so na podlagi zakona in statuta odgovorni za posamezno področje. Mi smo bili seveda pozorni še do ene teme, to je finančno poslovanje. Na hitro smo pogledali in je razvidno, da je leta 1998, oktobra, nadzorni svet ugotovil 482 milijonov izgube. Leta 1999 je že prvič pozitivni saldo, leta 2000, to pa je predlog sklepa nadzornega odbora svetu, pa ste vsi ugotovili, da je presežek prihodkov v letu 2000 milijarda 682 milijonov 944 tisoč tolarjev. In nato je tudi stavek, ki govori o izgubi iz vseh preteklih let. Prav tako smo v tem kratkem času v teh sklepih videli podporo nadzornega odbora vodstvu hiše, da opravi in nadaljuje z reorganizacijo hiše. Reorganizacija je finančna, je organizacijska in je tudi kadrovska - finančna, organizacijska in kadrovska, razumljivo pa, seveda, tudi programska. Razumljivo je, da so sindikati, kot predstavniki zaposlenih, zelo pozorni, kadar se v dokumentu, ki se mu reče "izhodišča za strateški poslovni načrt javnega zavoda RTV Slovenija do leta 2005", govori tudi o nekaterih kadrovskih rešitvah, ki bodo potrebne in bodo lahko tudi boleče zarezale v strukturo zaposlenih. In to je legitimno stališče sindikata, da se postavi za svoje pravice, če pač tako čuti. Torej, da ne bo nesporazuma, poslanska skupina SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke je bila v celoti dosledna. Od prvega trenutka, ko je prišel v našo hišo podpisan predlog s strani gospoda Kocijančiča, da svet RTV Slovenije predlaga za generalnega direktorja gospoda Janeza Čadeža, naša poslanska skupina podpira stališča oziroma predlog sveta RTV. V celoti mu zaupamo. Tudi odgovornost za tako odločitev je sprejel svet RTV. Mi te odgovornosti ne prevzemamo, ampak podpiramo odločitev sveta RTV. Sklepi nadzornega odbora pa so taki, da so utemeljili odločitev sveta RTV za predlaganega kandidata za generalnega direktorja. To pomeni, da bo naša poslanska skupina v celoti podprla predlog sveta RTV za soglasje za kandidata za generalnega direktorja RTV Slovenije, gospoda Janeza Čadeža. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o soglasju k imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenija. Glasujemo. Kolega Peterle, se opravičujem, na polovici glasovanja ste izrazili svojo željo, žal smo že glasovali, in k obrazložitvi glasu se niste prijavili takrat, ko je bil še čas. Od navzočih 75 poslank in poslancev je za glasovalo 14, proti 51. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da predlagani odlok ni bil sprejet. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in nadaljujemo z [[...]] Proceduralno, gospod Božič, izvolite.
Ja, proceduralno, res. Danes smo poslušali veliko informacij o poslovanju javnega zavoda RTV. V zapisniku nadzornega odbora tudi piše, da se s sej nadzornega odbora ne odnašajo informacije. Vsi poglejte, da piše tako! Kako ste vedeli za te informacije? In drugo, predsednika Kviaza bom do konca mandata spraševal: Kdaj boste prinesli odpoklic vaših članov v svetu zavoda RTV in v nadzornem odboru? Glasovali ste proti njihovim sklepom. Zakaj ste jih tja imenovali?
Gospod Božič, se opravičujem, vendar je vaše izvajanje zloraba procesnih pravil poslovnika. Ta trenutek se nahajamo pri obravnavanju prej prekinjene 28. TOČKE DNEVNEGA REDA, in sicer smo ostali na pregledu vloženih amandmajev z dne 22.2.2001 na strani 1, in sicer smo za novi 1.a člen izglasovali amandma, prvi amandma. Dolžni smo opraviti glasovanje še o drugem amandmaju za novi 1.a člen, katerega predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. O navedenem amandmaju glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je drugi amandma za novi 1.a člen sprejet. Prehajamo na razpravo za novi 1.b člen, predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zato prehajamo na glasovanje k amandmaju za novi 1.b člen. Glasujemo. Navzočih 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče.) [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Želim vas opomniti, da je ta amandma povezan z amandmajem odbora za novi 1.c člen, 26. člen zakona. Prehajamo na razpravo za novi 1.c člen, katerega predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Amandma za novi 1.c člen je bil sprejet. Prehajamo na obravnavo za novi 1.a člen, in sicer sta podana dva amandmaja. Predlagatelj prvega amandmaja je Avšič Jože, matično delovno telo amandmaja ne podpira, z opombo, če bo amandma sprejet, bo potrebno v končni redakciji člen preštevilčiti, in na razpravo k 2. amandmaju, katerega predlagatelj je tudi Avšič Jože. Matično delovno telo ga nepodpira. In še tretji amandma za 1.a člen, katerega predlagatelj je mag. Andrej Vizjak. Matično delovno telo se ni opredelilo. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zato prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o 1. amandmaju za novi 1.a člen, predlagatelj je Avšič Jože. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 38. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da 1. amandma za novi 1.a člen ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o 2. amandmaju za novi 1.a člen, predlagatelj je Avšič Jože. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 38. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da 2. amandma za novi 1.a člen ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje za novi 1.a člen, predlagatelj je mag. Andrej Vizjak. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 36. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da 3. amandma za novi 1.a člen ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju za 2. člen, in sicer za spremembo 2. člena. Predlagatelj je Avšič Jože. Matično delovno telo amandmaja ne podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Avšič izvolite.
/Ni se vključil, se ne sliši./
Predlagatelj umika amandma, zato o njem ne bomo glasovali. Hvala lepa, gospod Avšič. Prehajamo na glasovanje o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za 2. člen v celoti je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju k 3. členu. Predlagatelji so skupina poslancev, s prvopodpisanim Geza Džubanom. Odbor se ni opredelil, ker je napovedan umik amandmaja.
Umik.
Hvala lepa. Amandma k 3. členu je bil umaknjen, zato glasujemo o 3. členu v osnovni obliki. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 3. člen sprejet. K prilogi - II. sta bila predlagana dva amandmaja, ki sta brezpredmetna, zato o njih ne bomo glasovali. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 1. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Gospod Geza, izvolite. Gospod Peterle takoj za vami.
Hvala lepa. Mene veže obljuba pred tem zborom, da bom vložil amandma k sprejetemu 1.a členu, kjer bomo predlagali, da se namesto "prekmurske gorice", preimenuje v "prekmurski vinorodni okoliš". Ampak glede na način vlaganja, ali prekinemo toliko točko in nadaljujemo z enodrugo ali se pa počaka nekaj minut, da vložimo to spremembo.
Imate mogoče v pisni obliki že pripravljeno? Potem, če se zbor strinja, bi prebrali in o njem glasovali. Je prav? Dobro, hvala lepa. Gospod Geza, prosim, če to predložite. Besedo dajem gospodu Peterletu. Izvolite!
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ne morem, da ne bi povedal nekaj besed ob tem, za Dolenjsko in cviček in vso Slovenijo pomembni spremembi zakona. Posebej z ozirom na to, da so nekateri poslanci štajerskega porekla ne govorili ravno spoštljivo o tej izredno žlahtni pijači, in se spominjam, ker smo brali nekatere utemeljitve v nekem, ne literarno, ampak strokovno napisanem materialu, in sem videl, da že branje, že omemba, že videti besedo "cviček", dvigne duha, kaj šele, če ga malo popiješ. Ta zakon bom podprl, predpostavljam, da tudi vsa naša poslanska skupina, zato da bo tukaj več reda in da bomo v miru, brez skrbi pred nelojalno konkurenco uživali to enkratno pijačo, po kateri posegajo tudi Štajerci čedalje bolj. Sem jih že sam srečal, da so prišli v Podbočje ali kam drugam po pijačo. Zato prosim, da se o tej pijači lepo govori. In hvala za podporo!
Hvala lepa. Besedo ima gospod Špindler. Izvolite!
Hvala lepa, gospa predsednica. Repliciral bom gospodu Peterletu, ker nas je pač izzval, štajerski del, pa moram to potrditi. Vendar bom prebral določene stvari iz dokumentacije dolenjske vinorodne dežele: "Hudomušneži pravijo, da ime "cviček" izvira iz nemške besede "zwicken", kar pomeni ščipati, črvičiti, trgati. Po razlagi etnologinje Bojane Omerzel so mnogo bolj verjetne etnološke razlage tega imena, tako na primer je besedi "cviček" sorodna hrvaška beseda "cvič", ki označuje sirotko, torej vodo skisanega mleka." [[Smeh.]] "Podoben pomen imata tudi čakovski "šik", ki pomeni kislo vino, in bolgarski "cvik, cviček", prav tako sinonim za kislo mleko in sirotko. Podoben je tudi pomen besedne zveze "gewűchte Milch", saj v bavarskem dialektu pomeni mleko, ki se je ravno začelo kisati." [[Smeh.]] "Tako etnologi domnevajo, da je južnoslovanska beseda "cvik" soznačnica za romansko besedo "fermeter", vreti, pomeni, da je že v imenu te vijoličasto rdeče vinske kapljice izražena njena temeljna značilnost, torej kislost." Trdina, ki se vsi na njega sklicujete, pa pravi takole: "Slabemu vinu se veli," oziroma Trdina takole beleži ljudski glas [[bom prebral]] : "Slabemu vinu se veli, cucko vino, cuckovec, cviček, cvičkovec, žvižgovec in fukovc." [[Smeh.]] To so resnice, ki so tu napisane, oprostite!
Replika, gospod Peterle.
Torej, ta stvar gre zdaj čez meje [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]in so danes nekateri želeli uvajati nekaj vedenja o enoloških pojmih, ampak bi tu rad povedal na samem začetku, tako kot je rekel znameniti vinogradnik, gospod Grauner iz Oslavja nad Gorico ali pod Števerjanom, in kdor pozna te zadeve, ve, o kom in o čem govorim. Ta je rekel: "Pred enologijo je filozofija." Na gradu Strmol soga vprašali zelo učeni ljudje, kaj meni o enologiji, o vinski stroki. Je rekel, "to ni pomembno, pomembna je filozofija". In tudi tukaj je pomembno. Glejte, vi ste stroko in filozofijo pohodili. Povejte mi eno vino, ki nima kisline! Se pa razlikujejo pijače glede žlahtnosti te kisline, glede posledic neke kisline. Vprašajte zdravnike, zakaj priporočajo cviček sladkornim bolnikom, ki jih je čedalje več itn., pa ne zaradi cvička. Povejte mi pijačo, po kateri ostaneš zdrave in čile glave, z urejenimi ledvicami in z dobro voljo cel večer. Cviček ima žlahtno kislino, zato je tudi prišel, kamor je, zato ga celo Štajerci kupujejo, čeprav za njihovo solato bi jaz uporabljal druge tekočine, čeprav tudi na solati ni slab. Torej jaz bi prosil, da se govori o cvičku z dolžnim spoštovanjem in da se kislini, ki je žlahtne narave, tudi prizna status, ki ji gre. Torej, Dolenjci se bomo borili in berite karkoli gospodje iz Štajerske.
Nekaj replik je. Spoštovani kolegi! Resnično ogromno točk dnevnega reda nas še čaka. Jaz vas vljudno prosim, da se v replikah resnično omejite na to, čemur so namenjene. Gospod Avšič, gospod Vizjak, potem replika gospod Vizjak.
Hvala lepa, predsedujoča za besedo. Jaz ne bom niti želel tukaj komično ali kakorkoli zadevo interpretirati. Želim samo povedati, kar je res. Cviček sploh ni sinonim za kislo vino, ker cviček nima izrazitih kislin oziroma je celo Bizeljčan rdečkasti, o katerem sem govoril, bistveno bolj znano po kislosti oziroma po višji stopnji kisline. Cviček ne odlikuje visoke stopnje kisline, ampak zmerna, prej nižja kot visoka stopnja. To se pravi, to ni sinonim in pojem za kislo vino. To si dajmo enkrat dopovedati. Cviček je mehko, nežno vino, pitno vino, ne pa kislo vino. Hvala.
Hvala lepa. Še replika gospod Kramberger.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, jaz sem vesel, da bomo ta zakon sprejeli, ne bi pa želel, da bi prišlo do nekih razprtij med proizvajalci iz Dolenjske in Štajerske. Zato bi pa predlagal en kompromis, to se bo kolega Peterle strinjal, da se zmenimo, če je potrebno tudi tukaj, da je cviček boljše vino kot vina na Štajerskem in zato ga dajmo "šparati" in raje pijmo štajersko.
Hvala lepa. Replika gospod Peterle.
Poglejte. Ko so nas včasih učili, da je najboljša empirija, zato vabim vse, ki bi radi poskusili, kaj je cviček, da se ob 18.00 z novinarji vred oglasijo v poslanski skupini SKD, bomo poskusili pravi cviček. Lepo povabljeni!
Hvala lepa. Z replikami smo končali. Ali želi, preden preidemo na glasovanje o amandmajih, ki jih je 10, še kdo razpravljati. Gospod Jože Avšič želi razpravljati o predlogu zakona v celoti. Izvolite gospod Avšič.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je bilo danes po napornem dnevu tudi nekaj tovrstnih humornih vložkov kar dobrodošlih, ker se pač majčkeno sprosti vzdušje. Kakorkoli pa, seveda je sprejem tega zakona zelo resna zadeva. Ni humorna in, kot smo že nekajkrat slišali, resna je v tem, da, ne glede na svojske kvalitete in posebnosti cvička, z današnjim zakonom dobimo dve vini, ki sta posebni v Sloveniji. To sta teran in cviček. Namenoma govorim teran iz vljudnosti do kolega Terčona, ki ga ni tu, ker je šel že verjetno na Kras paziti, da se mu ne bi s teranom kaj zgodilo. Vendar pa je to res, da pri cvičku in pa tudi pri teranu ne moremo govoriti o tem, kdo je boljši, kdo ima boljše. To se lahko z rizlingi dogaja, lahko s šiponi, lahko s sovinjoni in podobno. To sta dve vini, ki jih peljemo v Evropo, ker sta posebnost. Kljub temu da sem vložil nekaj amandmajev in ker se z nekaterimi stvarmi morda vseeno osebno ne strinjam v rešitvah, pa globoko podpiram čim bolj temeljito zaščito imena cviček, vina cviček, zaščito v smeri preprečevanja zlorab na to temo - humor je dovoljen, da se razumemo - ampak zlorab pri trgovanju s to zvrstjo dolenjskega vina, zato seveda bom zakon podprl v celoti. Bom se pa majčkeno oglasil še pri dveh dodatnih sklepih, ki sem jih predlagal, ki pa niso tema zakona kot zakona, kot je bil predložen, ampak seveda nekaterih zadev, ki se bodo v pravilniku pojavljale še v prihodnje. Kolegice in kolegi, v parlamentu, v državnem zboru Republike Slovenije, menim, da je lepo, da smo razigrani, ko slišimo ime cviček, da je lepo, da nam cviček povzroči vrsto domislic, da nam sprošča duha, veselje, kajti ravno to je namen. Namen je, da to zaščitimo in da se seveda s takim vinom, ki bo v bodoče zaščiten, tako v Sloveniji kot tudi izven slovenskih meja, veselimo tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju. 10 kvalificiranih poslancev, s prvopodpisanim Gezo Džubanom, je vložilo amandma, in sicer k 1.a členu, in sicer: V 15. členu se v 1. točki tretjega odstavka besedilo "vinorodni okoliš Lendavske gorice, Goričko", nadomesti z besedilom "prekmurski vinorodni okoliš"." Obrazložitev: amandma uveljavlja za vinorodni okoliš prekmurskih goric geografsko ustreznejši termin. Želi kdo razpravljati? Gospod Vizjak, izvolite!
Hvala lepa, za besedo. Jaz sicer ne želim veliko razpravljati, ampak želim predlagatelje nekaj vprašati. Po pravilniku o rajonizaciji imamo jasno specificirane vinorodne rajone, vinorodne okoliše in terminologija je jasna. Terminologija je sledeča: vinorodni rajoni so podravski rajon, posavski rajon, primorski rajon; in podravski rajon se deli tudi na vinorodni okoliš prekmurske gorice. Sedaj pa mi v zakonu zadevo obračamo na glavo in to terminologijo rušimo. Jaz sprašujem predlagatelja oziroma predlagatelje oziroma prvopodpisanega predlagatelja tega amandmaja, ali misli, da bo pod prekmurski vinorodni okoliš neko širše območje, ali je to isto območje, ali gre samo za terminološko, bi rekel, zadevo. Hvala.
Gospod Geza Džuban, izvolite.
Pravilnik je akt, ki je podrejen zakonu. Zaradi tega se bo pač podredil zakonu. Res pa je to, kar pravi kolega Vizjak, da je lahko tako ali drugače. Jaz sem obljubil pred tem zborom na pobudo poslanca opozicije, gospoda Peterleta, da bom spoštoval sugestijo, da bom vložil amandma, ki bo govoril o prekmurskem okolišu. Zaradi tega je to nastalo. Seveda je odločitev poslancev, ali sprejmejo tako ali drugače. Vendar tisti osnovni del, o katerem sem jaz govoril, da se celotni prekmurski vinogradi pokrijejo ali s prekmurskimi goricami ali s prekmurskim vinorodnim okolišem - dva različna pojma, ki se v členu zakona, ki govori o okoliših, oba uporabljata. Enkrat imamo vinorodni okoliš, drugič pa imamo gorice, recimo ljutomersko-ormožke gorice itn. Meni je vseeno, kako boste podprli. Prekmurski vinorodni okoliš morda malo ublaži, malo ublaži nerazpoloženje med poslanci iz Prekmurja, ki smo različno videli ta problem. Ker smo na koncu, bi dodal samo še en stavek, dva stavka. Mi smo kljub vsemu sprejeli zakon, ki zaščiti geografsko poreklo oziroma tradicionalno poimenovanje cvička in terana, in smo z malo humorja pripeljali ta zakon do konca. Istočasno pa, v moje zadovoljstvo, smo vse spremembe tega zakona oziroma dopolnitve tega zakona izglasovali na dovolj prepričljiv način, torej z veliko večino v parlamentu, kar je redko, in da smo oblikovali amandmaje tokrat poslanci skupaj, bi rekel gospod Pahor, pozicije in opozicije, kjer je bilo korektno sodelovanje. Vsem se za vse skupaj zahvaljujem kot prvi podpisnik tega zakona. Hvala lepa!
Hvala lepa. Dovolite, gospod Peterle, takoj za mano dobite besedo. Dolžna sem še enkrat prebrati amandma, ker prej ni bilo prav, in sicer se glasi: "V 15. členu se v 1. točki tretjega odstavka besedilo 'Prekmurske gorice' nadomesti z besedilom 'Prekmurski vinorodni okoliš'," ker smo ta del z amandmajem v drugem branju že sprejeli. Gospod Lojze Peterle, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi rad izrazil priznanje poslanski kulturi kolega Džubana, ki je držal besedo in predlagal tisto, kar mislim, da res olajšuje zadevo. Načeloma bi dodal, da mislim, da je bolje, da pravilnik sledi dikciji zakona, kot pa narobe - če je prišlo vmes do drugačnega pojmovanja, mislim, da to ni bilo ravno najbolje. No, in, bi rekel, zdajle že tako ubrano delujemo, da bi najraje rekel tako kot tisti fant, ki je pisal na gasilsko temo, da si želi veliko požarov, da bo lahko čim več pomagal ljudem. Namreč, ta vinski zakon nas očitno vsaj nekoliko povezuje, in nisem čutil običajne polarizacije. Torej, želim si še kakšen vinski zakon, ampak ne da bi z njim popravljali status cvička in terana.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne želi, prehajamo na odločanje o amandmaju k 1.a členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti eden. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu, gospod Partljič in potem gospod Anderlič. Izvolite, gospod Partljič.
Ob vseh, ki so se trudili ob tem zakonu, pač povem, da bom kot zdravljen alkoholik pri glasovanju abstiniral. S tem ne bi rad zaviral vašega truda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič.
Janez Vajkard Valvazor je konec 17. stoletja v svoji Slavi Vojvodine Kranjske zapisal, da se ima lahko Dolenjska za srečno deželo. Slavni polifistor, član akademskega kraljevskega društva v Angliji je razlog za njeno srečo našel v številnih vinogradih in imenitnih vinih dolenjskih goric. Po Valvazorjevih zapiskih so njena vina prekašala celo vipavska in laška, torej italijanska. Seveda, mi se spogledujemo z Evropo in slovenska nevesta bo le malo vredna, če ne bo s seboj v Bruselj prinesla bale, kot se temu reče, po kateri se bo vedelo, od kod in kdo je tisti, ki prihaja. Zato bo prav prišla prva monografija o kateremkoli slovenskem vinu v angleščini. Jaz sem prepričan, da bo to tudi prispevek k stvarem, zagotovo je tako Andrej Gerenčer, in zagotovo smo lahko ponosni, da gremo na pot utrjevanja posebnosti in nekih stvari, ki so posebno slovenska in ki bodo ostala tudi takrat, ko bo Slovenija izgubila mogoče oziroma bo prenesla nekatere stvari na skupni imenovalec v Bruselj. Jaz se bom potrudil in vam bom to knjigo v slovenščini, ne v angleščini, ker so tisti, ki so sodelovali pri pripravitega zakona, to obljubili, ker danes očitno ni bilo prilike, da bi pojasnili vse, vam bom to knjigo izročil, ker je mnogo tega, o čemer je bilo danes veliko smeha, zapisanega v tej knjigi in govori o drugačni luči. Jasno je, da smo morali 1997 leta kvinto, na katero se je špilalo najbolj spoznati in z zakonom prepovedati, ker poneumlja. Tudi po Dolenjskem je znane šmarnice bilo veliko. Z zakonom je prepovedana in očitno se kultura tudi na tem področju dviguje. Jaz mislim, da bo Špindler prispeval k temu, da bo tista kvinta, ki še kje raste tudi v njegovem okolju, izginila s slovenskih tal in tudi znamenita šmarnica. Jaz bom seveda glasoval za zakon in mislim, da smo naredili koristno delo, da zakon podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Svoj glas želi obrazložiti tudi gospod Vizjak, izvolite. Nato gospod Sok.
Hvala lepa za besedo predsedujoča. Na začetku takega predloga, kot je bil pripravljen za hitri postopek, ne bi podprl. Ne bi ga pa podprl iz enega preprostega razloga, ker ravno govori o tem oziroma dela nasprotno, kot je gospod Anderlič povedal, in sicer okrni Valvazorjevo tezo, okrni tezo mnogih vinarjev in vinogradnikov, ki govorijo o dolenjskem vinorodnem okolišu na desnem bregu Save. Predlog zakona je temeljito posegel v to in je izbrisal iz dolenjskega vinorodnega okoliša ves nižinski del, vključno z najbolj tradicionalnimi mesti cvička, kot so Šentjernej, Kostanjevica in seveda Novo mesto. Mislim, da je bilo to skrajno nedopustno, zato sem zelo vesel, da so predlagatelji zakona prisluhnili argumentom in tudi na koncu dejansko spoznali, da se ne da tradicije, ki jo ima dolenjski vinorodni okoliš, kar tako spreminjati in z mejami brisati po zemljevidu. Tradicija je nekaj, kar se je izoblikovalo tokom desetletij, če ne stoletij, in da eminentni vinarji in vinogradniki govorijo o območjih, ki so že do sedaj bila opredeljena kot dolenjski vinorodni okoliš in ostajajo taka tudi v bodoče. Zakon bom iz tega razloga, kljub temu da določeni amandmaji, ki sem jih tudi sam vložil, niso bili sprejeti, podprl. Mislim, da je že z ohranitvijo meja vinorodnega okoliša Dolenjske, to se pravi na desnem bregu Save, in v skladu s tem, kar določa že sedaj podzakonski akt, doseženo veliko in tudi namen zakonodajalca, da zaščiti cviček. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok.
Ja, hvala za besedo. Jaz bi mogoče repliciral gospodu Anderliču.
Se opravičujem, zdaj je samo še obrazložitev glasu. Replik tu ni. Ni polemike v tej fazi.
Hvala lepa. Hotel sem mu samo nekaj reči na besedo "šmarnica" in pa "kvinta", če ne morem replicirati, potem se zahvaljujem za besedo.
Hvala. Gospod Avšič, obrazložitev glasu.
Naj v začetku povem, kot sem že napovedal, bom zakon podprl. Podprl ga bom tudi zaradi tega, ker nisem pridelovalec vagonov vina, ampak 2, 3 tisoč litrov cvička pa v naših vinogradih doma tudi zraste in sem zelo vesel, da bo ta zakon sprejet. Seveda pa bi želel ob tem povedati, da dejansko ta zakon pomeni največjo zaščito kateregakoli vina v Sloveniji, za cviček in teran, kajti za vsa ostala vina v Sloveniji je možno polnjenje, torej proizvodnja, donegovanje in polnjenje tudi izven območij, ki so opredeljene za določeno sorto ali pa vino. Zaradi tega seveda menim, da bo naprej postavljen dober trend za uveljavljanje cvička, tako na slovenskem trgu kot tudi na tujih trgih, čeprav bo morda nekaj časa tudi neke nejevolje pri tistih, ki so na robnih območjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več obrazložiti svojega glasu, prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. V zvezi s tem zakonom sta dva predlagatelja vložila dodatne predloge sklepov. Na pregledu vloženih amandmajev imate najprej na strani 4 dodatni sklep predlagatelja Jožeta Avšiča. Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? Gospod Avšič izvolite.
Hvala lepa. Ne bom dolg. Ta zakon, ki smo ga danes obravnavali, vsi vemo, tudi v uvodu, je bil vložen zaradi tega, ker je začasno zadržan pravilnik, ki govori o proizvodnji cvička, teran je tu izvzet. Glede na to, da je v tem pravilniku nekaj točk, ki bi jih bilo dobro ponovno preveriti, predlagam, da državni zbor sprejme sklep, s katerim pozove ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da ponovno preveri ustreznost določila glede višinskih točk - to je 210 metrov, kot najnižjo možno točko za vinograde, v katerih je možno proizvesti cviček. In drugi del, ki se nanaša na sterilno in hladno polnjenje, kajti po vseh informacijah v Sloveniji ni tehnologije, ki bi to omogočala. Tudi v tujini se na ta sterilno-hladni sistem ne polnijo vina. Hladno da, drugo je pa sterilno. In to je čisto posebna tehnologija. Ne predlagam nobenega sklepa, kot to, da po tem, ko bo zakon uveljavljen, ko bo verjetno pravilnik sproščen, ministrstvo ponovno preveri obe določili in jih po možnosti spremeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu, ki ga je predlagal gospod Jože Avšič. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 4. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani dodatni sklep sprejet. Prehajamo še na razpravo in odločanje o dodatnem predlogu sklepa, katerega predlagatelj je mag. Andrej Vizjak in ste ga ravno tako dobili na klop. Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem poizkusil že z amandmajem k zakonu o vinu zaščititi oziroma delno tudi dovoliti proizvodnjo, nadaljnjo proizvodnjo tradicionalnega bizeljčana - rdečkastega. Ker amandma ni bil sprejet, predvsem iz obrazložitve, da taka opredelitev ne sodi v zakon, temveč v podzakonske akte, predlagam dodatni sklep, da državni zbor predlaga ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da v podzakonskem aktu opredeli, da se za bizeljčan - rdečkasti dovoljuje mešanje rdečega in belega grozdja, priporočenega in tradicionalnega sortnega sestava z najmanj 70% rdečih sort. Ne bi bral obrazložitve, ker sem jo povedal tudi že takrat. Gre v glavnem za bizeljčan - rdečkasti, tradicionalno vino, podobno, konkurenčno vino cvičku, vendar v drugem vinorodnem okolišu. Mislim, da je konkurenca zdrava in tu bi mogoče kolega iz Štajerske lahko rekel, da gre za kisla vina, ker ta so pa nekoliko bolj kisla od cvička. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi [[...]]Gospod Avšič, izvolite.
Želel bi podpreti kolega Vizjaka pri tem sklepu. Gre pravzaprav za priporočilo ministrstvu za kmetijstvo, da pri pripravi pravilnika na osnovi elaborata, ki bo tako ali tako moral biti pripravljen - če še ni ne vem - zato upošteva to priporočilo. Dejansko je rdeči bizeljčan podobna mešanica grozdja kot cviček, pa vendar, seveda, na osnovi tal, talnih pogojev, podnebnih pogojev, to ni cviček. Mislim, da tak sklep lahko državni zbor brez problema sprejme kot priporočilo pri pripravi pravilnika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 4. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo z obravnavo prekinjene 4. TOČKE DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O LETALSTVU. Če vzamemo pregled vloženih amandmajev, z dne 12.2.2001, smo ostali na strani 9, in sicer je državni zbor končal razpravo o 36. členu, in sicer amandmaju vlade Republike Slovenije k 36. členu [[odbor amandma podpira]] , tako da moramo o amandmaju k 36. členu opraviti še glasovanje. Upam, da ste se lahko pripravili, da so pregledi pred vami. Glasujemo torej o amandmaju k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti nihče. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma k 36. členu sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju vlade Republike Slovenije k 37. členu; odbor amandma podpira. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju vlade Republike Slovenije k 38. členu; odbor amandma podpira. Ker ne želi nihče razpravljati, glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o dveh amandmajih k 41. členu. Predlagatelj 1. amandmaja je odbor za infrastrukturo in okolje. Za opombo: če bo amandma odbora sprejet, je amandma vlade pod številko 2 brezpredmeten. Pod številko 2 je amandma vlade Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Tako prehajamo na glasovanje. Glasujemo o 1. amandmaju odbora za infrastrukturo in okolje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 1. amandma sprejet, zato o 2 ne glasujemo, ker je brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in odločanje o treh amandmajih k 42. členu. Vlagatelj 1. amandmaja je odbor za infrastrukturo in okolje. Za opombo: če bo amandma odbora sprejet, je amandma vlade pod številko 3 brezpredmeten, ker je vsebina zajeta v odborovem amandmaju. 2. amandma je poslanske skupine stranke mladih Slovenije. Odbor amandmaja ne podpira. 3. amandma je amandma vlade Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Janko Veber izvolite.
Pri 42. členu bi rad opozoril na amandma stranke mladih, ker ni predstavnika stranke v dvorani. Gre pa za to, da se opredeli to, kar je bilo tudi že v dosedanjem zakonu, da je potrebno licenciranje tehničnega osebja navigacijskih služb zračnega prometa. Namreč, po zdajšnjem tekstu tega ni v zakonu, zagotovo pa bo licenciranje tehničnega osebja navigacijskih služb pripomoglo k temu, da bo varnost zračnega prometa večja. Zagotovo s tem lahko zagotovimo kvalitetno usposobljenost tehnične osebja navigacijske službe zračnega prometa. Navigacijske službe so eden od pomembnejših sestavnih delov pri varnosti zračnega prometa. Prav je, da si za to pridobijo tudi dodatna spričevala. Amandma stranke mladih to omogoča, zato ga podpiram in seveda predlagam, da ga tudi podprete ostali. Hvala.
Hvala lepa. Se želi mogoče predlagatelj opredeliti do amandmaja? Gospod državni podsekretar, gospod Slana, izvolite!
Hvala, gospa podpredsednica. Predlagatelj meni, da je to vprašanje zadovoljivo, smiselno urejeno v 47. členu tega zakona, v primeru, da bo pač sprejet amandma odbora za infrastrukturo in okolje. Prav tako bi opozoril na obveznost predlagatelja zakona, v primeru, da bo sprejet amandma k 160. členu, za pripravo posebnega zakona glede izvajanja oziroma zagotavljanja navigacijskih služb zračnega prometa. Bi bilo verjetno bolj primerno, da se v tem zakonu uredijo ta vprašanja, če bo obveljalo mnenje, da niso primerno urejena. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Imam repliko na predlagatelja. Tudi uprava Republike Slovenije za zračno plovbo podpira takšno rešitev, kot sem jo predstavil prej. Nesmiselno pa je čakati na nek drugi, tretji zakon, ki šele prihaja v proceduro, da bo ta reševal nekaj, kar je ključnega pomena za varnost zračnega prometa. Tako da tukaj gre za, zagotovo, za neke vrste ali nesporazum znotraj ministrstva oziroma med ministrstvom in upravo Republike Slovenije, zagotovo pa ni smiselno, da se ta nesporazum zapiše tudi v zakon in s tem zmanjša varnost letalskega prometa. To lahko uredimo s tem zakonom, tudi dosedanji zakon je to urejal. Ne gre za nekaj novega, ampak je zdajšnji veljavni zakon to urejal na ta način, kot je predlagano v amandmaju. Seveda vidim veliko več argumentov za to, da se reši v tem zakonu, kot pa v nekem tretjem.
Hvala lepa. Izvolite, proceduralno, gospod Kebrič! Samo trenutek, ali lahko [[...]]
Ni pošteno, da sprejemamo odločitve in glasujemo nesklepčni.
Mislim, da smo sklepčni. Gospod Kebrič? Želi še kdo? [[Ne.]] Spoštovane kolege prosim, da resnično pogledajo pri sosedih, da morebiti ni prisotnost samo s kartico. Hvala lepa, za opozorilo, gospod Kebrič. Mislim, da smo res dolžni ugotavljati ta trenutek sklepčnost, saj smo v postopku odločanja. Prosim, kolege in kolegice, da vstavijo karte, ugotavljamo sklepčnost. Navzočih nas je 45 - zbor ni sklepčen. Ponovno bomo ugotavljali. Še enkrat, ugotavljamo sklepčnost! Navzočih nas je 45, zbor ni sklepčen. Ponovno bomo ugotavljali prisotnost. Še enkrat ugotavljamo sklepčnost. Navzočih nas je 47 ta trenutek lahko zbor veljavno odloča. Ker je bila končana razprava k trem amandmajem k 42. členu, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o prvem amandmaju, katerega predlagatelj je odbor za infrastrukturo in okolje. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju, katerega predlagatelj je Stranka mladih Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 24. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 24.]] Amandma ni bil sprejet. Tretji amandma je z izglasovanjem prvega postal brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 44. členu. Prvi je amandma odbora za infrastrukturo in okolje, drugi pa amandma vlade Republike Slovenije, ki ga odbor podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo o prvem amandmaju in sicer amandmaju, odbora za infrastrukturo. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju vlade Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o dveh amandmajih k 47. členu, in sicer, prvi je amandma odbora za infrastrukturo in okolje, z opombo, če bo amandma odbora sprejet, je amandma vlade pod številko 2 brezpredmeten, ker je besedilo zajeto v amandmaju odbora. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, nihče proti. (Za je glasovalo 45.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je bil amandma sprejet, in drugi amandma vlade je postal brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju k 50. členu, in sicer za nov 50. člen. Predlagatelj je vlada Republike Slovenije, odbor ga podpira. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Gasparini.
Interesantno je, da tu piše, da opravlja pooblaščena pravna ali fizična oseba zdravniške preglede. Kakor jaz vem, samo zdravniki to opravljajo. Ne vem, kakšna oseba je še, ki opravlja zdravniške preglede.
Gospod Gasparini, tu bi bil možen samo amandma na ta amandma, da bi to popravili. Ja, smo v tretji obravnavi. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti eden. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 50.a člen. To je amandma vlade. Pod 2 se nahaja amandma vlade Republike Slovenije, pod 1 pa amandma na amandma vlade, ki ga predlaga odbor za infrastrukturo in okolje. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem, osnovnem amandmaju vlade. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma vlade sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 51. členu. To je amandma odbora za infrastrukturo in okolje. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 52. členu, in sicer 1. je amandma odbora za infrastrukturo in okolje, z opombo, da če bo sprejet, je amandma vlade Republike Slovenije pod številko 2 brezpredmeten, ker je vsebina zajeta v odborovem amandmaju. Pod 2 je amandma vlade Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o 1. amandmaju. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] O 2. amandmaju ne glasujemo, ker je postal brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju za novi 52.a člen, katerega predlagatelj je odbor za infrastrukturo in okolje. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju vlade Republike Slovenije k 53. členu. Amandma podpira odbor. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 54. členu, in sicer prvi amandma je amandma odbora za infrastrukturo in okolje, z opombo, če bo ta amandma sprejet, je amandma vlade pod številko 2 brezpredmeten, ker je besedilo člena nadomeščeno. Pod 2 je amandma vlade Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o 1. amandmaju. Hvala za opozorilo. Če imamo vsi kartice, ugotavljam navzočnost. Navzočih nas je 47. Ugotavljam, da lahko nadaljujemo. Ostali smo pri odločanju o prvem amandmaju k 54. členu. [[Samo trenutek, da se to zbriše z ekrana.]] Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev - za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet in o drugem, ker je brezpredmeten, ne glasujemo. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju odbora za infrastrukturo in okolje k 55. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev - za je glasovalo 40, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 56. členu. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zato prehajamo na odločanje. To je amandma odbora za infrastrukturo in okolje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev - za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju vlade Republike Slovenije k 57. členu. Odbor ga podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 50 poslank in poslancev. To je dokaz, da tehnika nikakor ne more nadomestiti človeka. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 65. členu, in sicer pod ena je amandma odbora za infrastrukturo in okolje in pod dva amandma vlade, ki ga odbor podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje, na odločanje o drugem amandmaju. Glasujemo o drugem amandmaju. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o dveh amandmajih k 67. členu. Pod 1 je amandma vlade Republike Slovenije, ki ga odbor podpira, in pod 2 je amandma odbora za infrastrukturo in okolje. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. Glasujemo o drugem amandmaju. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 70. členu. To je amandma vlade Republike Slovenije, odbor ga podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju vlade Republike Slovenije k 71. členu. Odbor podpira amandma vlade. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 72. členu, in sicer prvi amandma predlaga odbor za infrastrukturo in okolje, z opombo, če bo ta amandma sprejet, je amandma vlade pod 2 brezpredmeten, ker je že vsebovan v besedilu amandmaja odbora. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet, drugi pa je postal brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 73. členu, in sicer prvi amandma predlaga odbor in drugi amandma predlaga vlada, ki ga odbor podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju, amandmaju vlade Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju k 74. členu, to je amandma vlade Republike Slovenije, ki ga odbor podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 75. členu. To je amandma odbora za infrastrukturo in okolje. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o dveh amandmajih k 77. členu. Predlagatelj prvega je odbor, predlagatelj drugega je vlada, ki ga odbor podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] 1. amandma je bil sprejet. Prehajamo na odločanje o 2. amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 78. členu. Predlagatelj je vlada, odbor ga podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 79. členu. To je amandma vlade. Odbor ga podpira. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 80. členu. Predlagatelj prvega je odbor, predlagatelj drugega pa vlada. Odbor amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Če nihče, prehajamo na odločanje. Glasujemo o 1. amandmaju. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o 2. amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Prehajamo na razpravo in odločanje o štirih amandmajih k 84. členu, s tem da je 4 amandma z dopisom poslanska skupina Združene lista socialdemokratov umaknila, tako da o njem ne razpravljamo in ne glasujemo. Torej, so trije amandmaji. Prvi amandma je amandma odbora, drugi amandma je amandma vlade, ki ga odbor ne podpira, in tretji amandma je amandma odbora. Želi kdo razpravljati? Predstavnik vlade, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Želel bi samo povedati, da če bosta sprejeta amandmaja pod zaporedno številko ena in tri, da bo s tem tudi odpadla potreba po kakršnemkoli amandmaju vlade. Hvala.
Torej želite, da glasujemo o amandmaju ena, o amandmaju tri in potem ostane amandma vlade. Ga umikate? Če bosta amandmaja pod ena in pod tri sprejeta, boste umaknili amandma pod dva.
Predlagam, da glasujete tako, kot je odbor sklenil, da amandmaja ne podpira.
Ali predlagate, da zavrnemo vaš amandma pod dva?
Tako. Hvala.
Hvala lepa. Če ne želi nihče razpravljati, prehajamo na glasovanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih je 49 poslank in poslancev - za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju, za katerega vlada predlaga, da ga ne podpremo. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev - za je glasovalo 9, proti 34. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da drugi amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju. To je amandma odbora, ki ga vlada podpira. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev - za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Amandma k 85. členu je umaknjen. Amandma k 86. členu - tu sta dva amandmaja. Prvi je amandma poslanske skupine združene liste socialnih demokratov, ki ga je umaknila. V razpravo dajem drugi amandma, to je amandma odbora. Želi kdo razpravljati? Ker ne, dajem na glasovanje drugi amandma k 86. členu, na listni številki 30. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče.) [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pa mogoče še tega za zaključek. Imamo štiri amandmaje k 87. členu. Prvi je umaknjen. Drugi je amandma odbora, tretji je amandma vlade, ki ga odbor podpira, in četrti je amandma odbora. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. To je amandma odbora. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju vlade, ki ga odbor podpira. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o četrtem amandmaju, to je amandma odbora. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam da je amandma sprejet. Ura je 18., tako da se vam zahvaljujem za dosedanje delo in še sporočam, da bomo jutri ob 10. uri sejo pričeli s pravkar prekinjeno 4. točko in nato sejo nadaljevali po vrstnem redu dalje. Hvala lepa in lahko noč.