Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, lepo dobro jutro! Začenjam nadaljevanje 95. izredne seje Državnega zbora. Obveščena sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Bojana Muršič, Predrag Baković, Maša Kociper, Franc Jurša, Matjaž Nemec do 14. ure, Gregor Židan od 11.30 do 13.30, Brane Golubović od 20.00 do 22. ure in Igor Zorčič od 12.00 do 14.30. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA – PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RUDARSTVU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 39 poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Matejem Tašner Vatovcem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, gospodu Blažu Košoroku, državnemu sekretarju Ministrstva za infrastrukturo.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, lep dober dan! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu. S to predlagano novelo Zakona o rudarstvu se odpravlja različne pomanjkljivosti, ki jih je vsebovala že prvotna različica zakona in niso bile korigirane s predhodnimi novelami. Tako se z novelo popravljajo nekatere napake. S popravki in poenostavitvami se ustrezneje urejajo nekatera področja, odpravljajo se administrativne ovire in drugo. Prav tako se je z izvajanjem zakona pokazalo, da nekatera področja niso ali niso dovolj regulirana. S tem v zvezi se z novelo nekateri postopki urejajo povsem na novo. Dodatno se opredeljujejo prekrški, ki so bili v veljavnem zakonu izpuščeni, zato inšpektorji niso imeli učinkovitih vzvodov za preprečevanje nepravilnosti. Dodatno se ureja tudi področje hidravličnega lomljenja, nelegalnega izkoriščanja mineralnih surovin, plačila za nadomestilo za pridobljeno mineralno surovino pri nelegalnem izkoriščanju ter opustitvi izkoriščanja po prenehanju koncesije in drugo. Novela zakona tako prinaša naslednje bistvene spremembe. Dodane so definicije pojmov, ki se nanašajo na sanacijo pridobivalnih prostorov. Pojmi s področja sanacije se v praksi ves čas uporabljajo, vendar jih veljavni zakon ne vsebuje. V praksi se je izkazalo, da je v izogib različnim špekulacijam in za zagotavljanje učinkovite sanacije pridobivalnih prostorov, kakor tudi za uspešnost postopkov pred sodišči nujno enoznačno razumevanje pojmov. Z novelo so tako na novo opredeljeni pojmi, kot so: tehnična sanacija, biološka sanacija, rekultivacija, renaturacija, sprotna sanacija, fazna sanacija, delna sanacija in končna sanacija. Z novelo se dodaja tudi prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja ter dodajajo se zahteve, kakšno je tisto, ko se govori o varnem hidravličnem lomljenju pod mejo obsežnega hidravličnega lomljenja. V obstoječem zakonu to ni regulirano, čeprav se občasno izvaja že preko 50 let. Značilno za to hidravlično lomljenje je, da se izvajajo peščenjaki, za razliko od medijsko odmevnega obsežnega hidravličnega lomljenja, na primer v ZDA, kjer se izvaja v škrilavcih. Za hidravlično lomljenje v peščenjakih je v naši državi bistveno, da izvaja pri nižjih tlakih z manjšimi količinami iztisnjene količine ter tako na bistveno večjih globinah. Tu bi želel poudariti, da kolikor sem seznanjen, se pripravlja tudi amandma k temu členu, ki bo novelo zakona spremenil tako, da bo v celoti prepovedal vsakršno hidravlično lomljenje z namenom izvajanja ali izkoriščanja ogljikovodikov, zato najverjetneje potem ta opredelitev pojma obsežnega hidravličnega lomljenja ne bo več potrebna. Nadalje se z novelo ureja posebne primere podaljšanja rudarske pravice in koncesije. Predvideva se posebne primere, ko se rudarska pravica in koncesija lahko podaljšata, tudi če koncesionar nima vseh zemljišč, ki se nahajajo znotraj pridobivalnega prostora, torej, da nima pravice izvajati rudarskih del na zemljišču. Nadalje, izjema pri pridobitvi pravice izvajati rudarska dela na zemljišču je dopustna, kadar za pridobivalne prostore z veliko površino, ki jih je mogoče izkoriščati postopoma po posameznih poljih. V tem primeru je dovolj, da se odkup zemljišč in pravni posli z lastniki lahko sklepajo za posamezna zaokrožena zemljišča oziroma polja. Navedeno je seveda pomembno z vidika stroškov, saj sklepanje pravnih poslov za zemljišča, na katerih se bo izkoriščanje izvajalo šele čez več let ali celo več desetletij, pomeni nepotreben strošek iz naslova najemnin ali po nepotrebnem vezana sredstva v predčasen nakup zemljišč. Naprej bodo posodobljena tudi določila glede zbiranja, upravljanje, objave podatkov s področja rudarstva ter dodane podlage za vključitev modulov za elektronsko pripravo in oddajo vlog za priglasitev obrazcev. Z novelo se naprej pristojnost nosilca urejanja prostora za področje rudarstva za občinsko prostorsko načrtovanje prenaša iz našega ministrstva, torej Ministrstva za infrastrukturo na Geološki zavod Slovenije, ki že zdaj za naše ministrstvo pripravlja strokovne podlage za pripravo smernic in mnenj v občinskem prostorskem aktu za področje rudarstva, z novelo pa se nanj vnaša pristojnost nosilca urejanja prostora za navedeno področje medtem, ko bo naše ministrstvo še naprej izvajalo nadzor [[znak za konec razprave]] nad njegovim delom. Naprej določbe glede plačila nadomestila za pridobljeno mineralno surovino pri sanaciji nelegalnega kopa za primere, ko se rudarska pravica in koncesije za izkoriščanje prenehata pred izvedbo. Dodatno se ureja prenos rudarskih premis v primeru stečaja, urejajo se nekatera vprašanja v zvezi z ugasnitvijo rudarske pravice, regulira se področje [[nerazumljivo]]ob izvajanju gradbenih del in gradnje gozdne infrastrukture, na novo se ureja področje popolne in trajne opustitve rudarskih [[znak za konec razprave]] del in pa dodatno se ureja področje reguliranja poklicev v rudarstvu in pa seveda še nekateri drugi prekrški. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč Poslanskih skupin. Prvi dobi besedo gospod Robert Pavšič, predstavil bo stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Zanimivo je bilo poslušati tole uvodno besedo. In obljubo o vložitvi amandmaja o splošni prepovedi frackinga. To bomo vsekakor naredili tudi v opoziciji skupaj s podporo nekaterih strank, ker na žalost vam ne moremo verjeti. Po vseh petih, šestih pretečenih krogih glede Petišovcev in splošni prepovedi frackinga imamo danes na mizi novelacijo zakona, kjer po prvotni vsebini spet tehtamo pravico ljudi do varnega okolja. Spet govorimo o frackingu v Petišovcih, spet govorimo o vladnem zavajanju. Tik pred zdajci se pa vlada premisli. Lepo, bolje pozno kot nikoli. Prevečkrat smo že govorili o tej tematiki in prevečkrat se je spet koalicijska oziroma vladna stran izgovarjala na vedno sistemskost rešitve. Danes imamo to sistemskost na mizi. V prvotni obliki pa omogoča, to je potrebno povsem enostavno povedati, da bi se v Petišovcih fracking lahko izvajal. Predlagatelj namreč v obrazložitvi navaja, da se z novelo v celoti prepoveduje obsežno hidravlično lomljenje. Kaj pa je ta obsežnost, tega pa se ne ve, samo nekaj številk je nametanih. Vse samo predvideva in korenito slabi varnostna načela, osnovna načela. V primeru načrtovanega vbrizgavanja tisoč kubičnih metrov ali več vode v vrtino na fazo lomljenja ali 7 tisoč 500 kubičnih metrov ali več vode na vrtino v celotnem postopku lomljenja se predvideva obvezna presoja vplivov na okolje. Zaman pa predhodni postopek, v katerem se ugotovi ali je presoja sploh potrebna ali ne. Super. Namesto, da bi bilo popolnoma jasno, kakšnim pravilo je potrebno zadostiti, se uvaja možnost presoje ali je presoja sploh potrebna. Odločali se bomo v nadaljnji obravnavi tega zakona o tem ali je odločitev sploh potrebna. In potem si predlagatelj drzne še izpostaviti, da je pri oblikovanju novelacije upošteval previdnostno načelo. Previdnostno načelo je, da se vnaprej prepreči vse potencialne nevarnosti. Na te smo s prstom kazali že najmanj šestkrat. Dokazno breme je na strani izvajalca ne pa ljudi, ki živijo okoli takšnih obratov. Vnaprej je po varnostnem načelu potrebno dokazovati varnost, ne za nazaj, takrat je že prepozno. Previdnostno načelo, na katerega se sklicuje predlagatelj, določa, da se določen ukrep ne bi smel izvajati, če obstaja možnost, da bi lahko povzročil škodo javnosti ali okolju in če o zadevnem vprašanju, politiki ali ukrepu, še ni nobenega znanstvenega soglasja. Praksa je po svetu različna. V LMŠ zagovarjamo dejstvo, da je zdravje ljudi ter zagotavljanje zdravega življenjskega okolja vedno in absolutno na prvem mestu. V primerih neenotnega mnenja stroke o morebitnih negativnih vplivih na zdravje ljudi in na njihovo življenjsko okolje, mora biti previdnostno načelo glavni argument pri sprejemanju odločitev o dopustnosti tovrstnih posegov. V ta namen smo podprli vse pretekle predlagane novele veljavnega zakona, namen katerih je bila popolna prepoved hidravličnega lomljenja. Ohranitev možnosti za izvajanje hidravličnega lomljenja, tega namreč z vašim predlogom dopuščate, bo potencialno vplivala na degradacijo območja. Po drugi strani tako na ravni Evropske unije, kot v Sloveniji, vzpostavljamo in izvajamo mehanizme za pravičen prehod v brezogljično družbo, ki so usmerjeni prav v sanacijo že degradiranih območij, kot so Anhovo, Šaleška dolina, Celje in podobno. Vlada pa nam predlaga hidravlično lomljenje z le delno omejitvijo. Kozmetična rešitev. S tem je ustvarila navidezno mejo med škodljivim in neškodljivim hidravličnim lomljenjem; frekingom. Ta meja pa v praksi ne obstaja. Vsako hidravlično lomljenje škoduje okolju, vprašanje je zgolj, v kolikšni meri. Tako je freking leta 2011 zakonsko prepovedala Francija, leta 2012 ji je sledila še Bolgarija ter leta 2017 tudi Irska. Tudi Velika Britanija je prepovedala pridobivanje zemeljskega plina s tehnologijo hidravličnega lomljenja, saj je nova znanstvena študija dokazala nesporno povezavo med frekingom in potresnimi sunki. In mi se bomo danes odločali, v kolikšni meri je nevarna dejavnost dovoljena. V LMŠ smo ostro proti predlagani rešitvi. Freking je potrebno absolutno prepovedati, ne pa delno dovoliti. Pika.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Dejan Židan. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Gospa podpredsednica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod državni sekretar s sodelavcem, lepo pozdravljeni! Tudi vsi ostali prisotni lepo pozdravljeni! Seveda, v opoziciji trenutno obliko Zakona o rudarstvu razumemo kot šest poizkus tega, kar ste nam že petkrat preprečili. Torej, govorimo zlasti o nevarni in škodljivi tehnologiji, ki seveda, to me verjetno razumete, nas, ki prihajamo iz Prekmurja, dodatno zanima. Govorimo o tem, ali je freking škodljiv ali ne. Danes tekom predstavitve smo z strani Vlade ponovno – bodimo pozorni, ponovno – slišali obljubo, da bo tekom zakonodajnega postopka prišel amandma, ki bo končno naredil to, kar ste nam že petkrat preprečili, torej, da bo Slovenijo zaščitil pred škodljivim frekingom, pa kakorkoli se imenuje, majhni, veliki, srednji in ne vem še kaj. Če ne bi že imeli podobne izkušnje, namreč, v času razprave mislim da, drugega ali tretjega poskusa, je bilo z strani Vlade oziroma tedanjega državnega sekretarja jasno povedano in to je bil tudi razlog, ki ste ga nekateri poslanci navajali, da ne podprete našega predloga prepovedi škodljive tehnologije, da bo Vlada prišla z svojim predlogom in nas zaščitila. Pa ni bilo nič. Čakali smo in čakali in zato smo imeli tudi poskus številka 3, pa 4 in 5. S tem da se je vmes stališče Vlade bistveno spremenilo, da škodljivi freking naenkrat več ni bil škodljivi freking. Tisto, kar je škodljivo v Franciji, kar je škodljivo v Nemčiji, Veliki Britaniji, pa še marsikje drugje, za slovensko Vlado v nekem trenutku ni več bilo škodljivo in so se iskali argumenti, kaj je veliki, kaj je majhen. Obstaja meja, ki so jo določili administratorji na ravni Evropske unije. Tisto kar se pozabi povedati pa je, da vse države, ki so do sedaj prepovedale, so govorile o previdnostnem načelu. Večina prepovedi temelji na zapisanem, da enostavno ni mogoče dokazati, da katerakoli oblika frackinga ne povzroča potresov. Niso potresi edina nevarna stvar, ki jo lahko fracking povzroča, tudi če se uporablja kemija, kar se marsikdaj uporablja, se lahko vdre ta kemija, škodljive, zelo škodljive kemikalije tudi v vodni sistem, podtalnice in ogrozi tudi življenja. Vendar kemija se lahko tudi izloči, ostane pa vbrisk, ker je vedno potencial, da pride do potresov. In to je bil poglavitni razlog, da so tam kjer so prepovedali in to bistveno večje države kot Slovenija. Saj verjetno vsi razumemo, če v bistvu se govori znotraj poljske ali pa Nemčije ali pa recimo Kanade, Združenih držav Amerike, to je teritorij, ki je neprimerljiv s Slovenijo. Slovenija je lepša, ampak bistveno manjša. Mi si v bistvu nepričakovani tovrstnih dogodkov enostavno ne moremo privoščiti, zato napovedujemo, da se je opozicija dogovorila, da skupaj sami vložimo v nadaljevanju razprave amandma, ki bo govoril o popolni prepovedi frackinga za pridobivanje ogljikovodikov. V tem trenutku tudi želim povedati, še enkrat, ker za to, za tem prostorom sem že povedal, izjemno neprimerno je bilo od tistih, ki so širili govorice, da opozicija s tem, ko želi prepovedati fracking za potrebe pridobivanja ogljikovodikov, da načrtno želi ovirati uporabo geotermalne energije v Prekmurju. To je bil tako zelo nizki udarec, da je enostavno neprimeren za uporabo v politiki. Recimo danes, ko je pa s strani državnega sekretarja napovedano, da boste prišli s tem kar v opoziciji vlagamo že ves čas, jaz verjamem, da bodo vsaj v tem trenutku tisti, ki spodbujajo tovrstne govorice, osramočeno sklonili glavo in se tudi komu od nas upravičili. Namreč v politiki ne sme biti dovoljeno vse, zlasti pa ne laž. Seveda ta zakon je širši, ne gre samo za fracking. Fracking je pač tista točka, ki najbolj štrli. Nekatere rešitve v tem zakonu so, ko smo ga pregledali, dobre. Nekatere so še vedno sporne in jih bomo želeli v nadaljnjem postopku spreminjati in izboljšati, vendar še enkrat, ker vam ne zaupamo, ker smo zagotovila o popolni prepovedi, o prepovedi frackinga z vaše strani že dobili, pa niso bila realizirana, bo opozicija sama vložila amandma in hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Naslednja je na vrsti gospa Nataša Sukič. Predstavila bo stališča Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav! Seveda bo opozicija sama vložila ta amandma, ki sta ga napovedala poslanca pred mano, ker oprostite, ne zaupamo vam. Zakaj vam ne zaupamo? Pri svojem stališču bom za enkrat ostala pri tem, kar piše v vašem zakonu, ker vašega fantomskega amandmaja, ki ste ga danes napovedali, itak niti nismo še niti videli in tudi ne vem, če ga bomo zares videli ali pa videli v taki obliki kot bi bila primerna. Petkrat smo v Levici v tem mandatu predlagali prepoved frackinga. Petkrat. In petkrat je vladajoča koalicija to prepoved zrušila. Dvakrat na odboru, trikrat na plenarni seji Državnega zbora. Nazadnje na matičnem odboru kljub dejstvu, da je v Državnem zboru jasnih 47 glasov za popolno prepoved frackinga, a so porušena razmerja v delovnih telesih v prid koaliciji, kakopak, ki so povsem v nasprotju z določili Poslovnika tista, ki zakonske predloge opozicije rušijo tudi takrat, ko je, kot rečeno, v Državnem zboru povsem jasna večina zanje. Kot je zanje recimo tudi Državni svet kot v primeru frackinga in tudi Občina Lendava. A to koalicije ne zanima. Mimo pravil cinično izigrava demokratične procedure v parlamentu na rovaš ljudi, na rovaš degradacije okolja, ki bodo seveda trpeli posledice, če se bo pri frackingu karkoli zalomilo. In izkušnje iz tujine pravijo, da se precej verjetno tudi bo. Petišovsko polje, katerega sestava tal je identična tisti v Groningenu na Nizozemskem, se bo kaj lahko spremenilo v drugi Groningen, kjer se zaradi rudarjenja s hidravličnim lomljenjem, torej frackingom, tla nenehno tresejo, tako zelo, da so uničene hiše lokalnega prebivalstva. Nizozemska vlada pa je več kot dvestotim podjetjem, ki so tam izvajala fracking, odredila moratorij na tovrstno rudarjenje. Ampak vsega tega Janševa vlada, vsaj zaenkrat sodeč po predlogu tega zakona brez fantomskega amandmaja, ki ga še nismo videli, ne vidi in tudi noče slišati. Briga jo za zdravje ljudi, za biosferno območje reke Mure, ki je Unescov naravni biser. Ne, Janševe zanima samo umazani biznis, kapital in ne ljudje, pa četudi s korporacijo, ki si je privoščila celo groziti nekdanjemu okoljskemu ministru samo, da bi že končno izsilila ta svoj fracking, ki ga recimo v Veliki Britaniji, kako zanimivo, od koder prihaja ne sme izvajati, ker je fracking tam prepovedan. Ampak mi smo očitno tretji svet. Hlapci velekapitala. Tu se lahko počne vse živo, od sosežiga v Anhovem do fracinga v Petišovcih. Koga brigajo naši ljudje in naše naravno bogastvo. Argumentacija Vlade je na začetku bila, da ne smemo prepovedati frackinga, ker nas bo potem britanska korporacija tožila na nekem ad hoc mednarodnem tribunalu, kjer bomo izgubili in bo Slovenija morala plačati milijonske odškodnine. Rekli so naj raje počakamo, da se Britancem koncesija za črpanje plina v Petišovcih izteče. Postopki za pridobitev dovoljenj se jim tako ali tako vlečejo in problem, da se bo rešil sam od sebe. Potem je ta ista vladajoča koalicija izglasovala protikoronski zakon v katerega je vlada podtaknila člen o podaljšanju rudarskih koncesij. Tako se koncesija korporaciji Ascent Resources ne bo iztekla letos maja, s čimer bi bila nevarnost odpravljena, ampak jim je vlada na skrivaj podaljšala življenje za nadaljnjih 18 mesecev in nas s tem približala veliki verjetnosti, da se bo fracking v Petišovcih vendarle izvajal. V Levici z našimi napori za popolno prepoved frackinga seveda nismo in tudi ne mislimo odnehati. Še naprej smo vztrajno vlagali naš zakon, kar je vladi očitno šlo tako zelo na živce, da so po Prekmurju razširjali govorice, da bomo s tem zakonom prepovedali, pazite, izkoriščanje geotermalne energije, kar je absurd vseh absurdov in res skrajno zavržna laž. V naš zakon smo namreč popolnoma jasno zapisali, da prepoved velja izključno za izkoriščanje ogljikovodikov, torej nafte in plina, pika. Izključno za izkoriščanje ogljikovodikov. V našem petem poskusu prejšnji mesec je vladajoča koalicija naš zakon zrušila, češ da je pripravila svojo novelo zakona o rudarstvu, s katerim bo sistemsko onemogočila fracking. Tipični trik Janševih, ko ni več argumentov ta vlada zruši zakonske predloge opozicije in pripravi svoje, četudi mnogo slabše in polne trikov, zavajanj in celo zlorab. In sedaj imamo to vladno novelo pred nami. Novelo, ki – kako pričakovano – prepoveduje tako imenovani obsežni fracking. In kaj naj bi bil famozni obsežni fracking? Po vladino je to tisti fracking, citiram, »pri katerem se vrtina vtiska tisoč kubičnih metrov ali več vode na fazo lomljenja oziroma deset tisoč kubičnih metrov ali več vode v celotnem postopku«, konec navedka. To bo torej prepovedano, kar pa bo manj od tako postavljenih gabaritov pa bo dovoljeno. Iz aviona je jasno kaj se tukaj dogaja. Potem ko so petkrat zrušili zakon s katerim bi se fracking popolnoma prepovedal, potem ko so hinavsko in zahrbtno s podtaknjencem o protikoronskem paketu po Britancem koncesijo za izkoriščanje zemeljskega plina v Petišovcih, potem ko so razširili debele laži, da hočemo v Levici prepovedati geotermalno energijo sedaj prepovedujejo nekaj česar tako ali tako nihče noče delati. Skratka, prepoved freakinga v tem zakonu je nastavljeno tako, da je dovoljeno vse, kar hočejo Britanci delati v Petišovcih. Bom prebrala PR sporočilo Geoenerga iz maja 2018 z naslovom »Načrti nadaljnjega razvoja Petišovskega plinskega polja«, v katerem so napovedali, da bodo stimulirali vrtini PG10 in PG11A, ki takrat nista bili hidravlično stimulirani že več let od leta 2017 pa nista bili vključeni v proizvodnjo. Takole so zapisali navajam: »Postopka hidravlične stimulacije bomo izvedli v podobnem obsegu kot leta 2011 in ne bomo potrebovali 10 tisoč kubičnih metrov vode kot so napačno poročali nekateri mediji. Za hidravlično stimulacijo se predvideva poraba največ tisoč 800 kubičnih metrov vode na vrtino v celotnem postopku lomljenja kar je v vlogi tudi zapisano.« konec navedka. Zanimivo naključje, če primerjam dikcijo v predlogu zakona, ki je pred nami. Dejstvo je, da se s tem zakonom freakinga v Petišovcih eksplicitno omogoča. Že sedaj to zakon omogoča sedaj pa bo to samo še bolj nedvoumno zapisano. Sprenevedanje, podlost in brezsramnost vladajoče koalicije na primeru freakinga je resnično nekaj izjemnega. Prvo mnenje, ki ga je Državni zbor dobil v zvezi s tem zakonom je mnenje Zdravniške zbornice Slovenije. Takole so zapisali, navajam: »Pri pridobivanju zemeljskega plina s pomočjo hidravličnega lomljenja freakinga obstaja tveganje nesreč in onesnaženje okolja ter ogrožanja zdravja ljudi s kemikalijami. Pri hidravličnem lomljenju peščenjaka Petišovsko polje leži na peščenjaku. Za pridobivanje zemeljskega plina se namreč uporabljajo številne kemikalije za izboljšanje učinkovitosti postopka, vendar lahko te kemikalije predstavljajo tudi nevarnost za okolje in zdravje. Nevarnost lahko predstavljajo že posamezne kemikalije poleg posameznih kemikalij predstavljajo še večjo nevarnost mešanice vbrizganih kemikalij. Saj le te niso opredeljene in niso nikoli bile preverjane. Skupni toksični kancerogeni in teratogeni učinki niso znani. Vbrizganje mešanice kemikalij lahko vodi v nepredvidljivo tveganje za zdravje ljudi in okolja. V procesu hidravličnega lomljenja nastajajo tudi nove potencialno toksične spojine. Odločevalce posebno Državni zbor, zato pozivamo, da pri odločanju o vladnem predlogu zakona upoštevajo previdnostni princip in prepovedo hidravlično lomljenje za pridobivanje zemeljskega plina oziroma iz peščenjaka v Sloveniji z namenom preprečitve degradacijo okolja in varovanja zdravja.« konec navedka. Freaking je treba prepovedati. Zelo nedvoumno in jasno in dokončno pač freaking kot tak ne freaking do 9 tisoč 999 kubikov da, freaking nad 10 tisoč kubikov pa ne. Vse oblike hidravličnega lomljenja je treba enkrat za vselej povedati. Sedaj bo kdo rekel pa dajmo vseeno sprejeti zakon saj se to lahko, potem zgodi z amandmajem v nadaljnji obravnavi kot smo slišali. To je treba takoj povedati, da se to sicer res da, ampak da petkratna zavrnitev prepovedi hidravličnega lomljenja, podaljšanje koncesije korporacij, ki bi to rada izvajala v Petišovcih in pa to kako je bil nazadnje zakon o prepovedi freakinga zavrnjen in prav na odboru, kjer sestava ne odraža večinske podpore, ki jo je ta isti zakon pred tem dobil na plenarni seji Državnega zbora jasno kažejo, da je to čista iluzija. Ta zakon je torej treba zavrniti sedaj. Pa ne samo, zaradi freakinga so še druge stvari, ki so v tem zakonu sporne. Ena osrednjih rešitev predloga zakona je tudi podaljšanje rudarskih pravic koncesionarju v primeru, ko koncesionar iz upravičenih razlogov ne more zadostiti pogoju za podaljšanje rudarske pravice. Popolnoma nelogično je, recimo, da se je v zakon zapisalo neke zahteve, ki jih morajo koncesionarji izpolnjevati, z namenom varovanja zemljišč in okolja, v katerem se rudari, zdaj pa se bo te zahteve preprosto vrglo ven, ker koncesionarji teh pogojev pač ne izpolnjujejo. Če se vrnem k frackingu. Fracking se bo prepovedalo tako, da se ga bo lahko nemoteno izvajalo v načrtovanem obsegu. Neizpolnjevanje zakonskih obveznosti za podaljšanje rudarskih pravic pa se bo saniralo tako, da se bo zakon spremenilo na način, da se bodo zakonske zahteve pač prilagodile stanju na terenu. Ali vidite, s kakšnim zakonom imamo opravka? Ni samo fracking problem, kot rečeno, ampak ker je fracking tista boleča točka, s katero se ukvarjamo že veliko časa, petkrat smo se že trudili, se pač orientiram predvsem na fracking. Skratka, preprosto, kako si ta Vlada to predstavlja. Najbolje, da kar spremenimo 3. člen ustave, ki pravi, da ima v Sloveniji oblast ljudstvo, tako da se bo glasil, da ima v Sloveniji oblast kapital, da se bo še tu uskladilo predpis z dejanskim stanjem na terenu. Noro, ampak resnično. V svojem mnenju so Občina Šoštanj, Mestna občina Velenje in Skupnost občin Slovenija zapisali (navajam): »Opozarjamo, da ni nobene pravne podlage za izhodišče, iz katerega očitno izhaja predlagatelj, da bi imeli imetniki obstoječih rudarskih pravic kakšen poseben pravni položaj, zaradi katerega bi bilo sploh treba spreminjati pogoje Zakona o rudarstvu za podaljšanje pravice.« (Konec navedka.) Res je, to, da ga nimajo, je vsakomur jasno, mislim, nam je jasno. Vsakomur pa je tudi jasno, da jim ga Vlada s tem zakonom daje, brez kakršnekoli utemeljitve, razen te, da bodo te pravice izgubili, ker se pač niso pobrigali in izpolnili vseh zakonskih pogojev za to, da bi jih lahko podaljšali. Kar pravijo občine, drži – zakon se bere, kot da imajo imetniki rudarskih pravic neko naravno pravico do njih, in je pač treba prilagajati zakon, da jo bodo lahko imeli še naprej. Občine seveda Državnemu zboru predlagajo, da se zakon zavrne, kar je in bi bilo edino prav. Novela vsebuje še druge določbe, ki se v prvem branju že iz obrazložitev zdijo sporne, čeprav je bilo časa, da bi jih bolje preučili, razmeroma malo, ker se bo pač tudi ta zakon, tako kot večina ostalih spornih zakonov te Vlade, sprejemal po nujnem postopku, na izrednih in nujnih sejah Državnega zbora, čeprav je bil predlagan v sprejetje po rednem postopku. Tu imamo še poenostavljanje postopkov opustitve rudarjenja, pa to, da vlogi za izdajo odločbe o prenehanju pravic in obveznosti rudarske pravice ne bo več treba priložiti revidiranega projekta sanacije, ker rudarski projekti, po katerih so izkoriščali in opustili izkoriščanje, zadostujejo, sanacija pa je očitno neka tretja briga. In še kaj bi verjetno lahko našli, kot rečeno, če bi le imeli čas brskati. Tu so potem še spremembe glede večje možnosti vpogleda javnosti v rudarsko knjigo in to, kateri vse podatki in akti v zvezi z rudarjenjem so tu dostopni, pa dopolnitev določb o inšpekcijskem nadzoru, ki so sicer dobre, pozitivne spremembe, da ne bomo samo kritizirali, a niti približno ne odtehtajo vseh slabih rešitev tega zakona. Prepoved frackinga, ki to ni, prilagajanje zakonodaje imetnikom rudarske pravice, namesto da bi se ti prilagodili zakonodaji, spet neke administrativne razbremenitve, ki bodo na koncu verjetno spet šle v prid kapitalu ter v škodo narave in ljudi, in še in še in še in še. Zdaj počakajmo. Mi bomo sicer vložili, kot rečeno, amandma opozicije, s katerim bomo predlagali popolno prepoved vseh oblik frackinga, takih in drugačnih, ampak prava pot – vsaj v Levici smo trdno prepričani, smo trdno prepričani v to, bi bila, da je treba ta zakon danes zavrniti in že takoj jutri še enkrat vložiti naš zakon o prepovedi frackinga in ga sprejeti po hitrem postopku. Razprave o njem tečejo že, kot rečeno, več kot leto in pol in dodatne razlage in razprave mislim, da res niso več potrebne. Pri predlogu zakona, ki je danes na mizi, bomo odločno glasovali proti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine NSi bo predstavil gospod Mihael Prevc. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi, vsem skupaj lep dober dan. S predlagano novelo Zakona o rudarstvu se odpravlja nekatere sistemske pomanjkljivosti obstoječega zakona ter se poenostavlja in skrajšuje nekatere postopke, ki so nejasno urejeni. Na ta način bodo postopki, ki jih novela ureja, jasnejši in preglednejši, nekateri pa tudi bistveno krajši. Z novelo Zakona o rudarstvu se Geološkemu zavodu Slovenije poleg nalog javne službe in javnega pooblastila za vodenje in vzdrževanje rudarske knjige daje javno pooblastilo tudi za izvajanje nalog državnega nosilca urejanja prostora za področje rudarstva v zvezi z občinskim prostorskim načrtovanjem, razen v primerih ko se občinsko prostorsko načrtovanje v vplivnih območjih državnega prostorskega načrtovanja. Novela zakona pa tudi na novo ureja pojem in vsebino rudarske knjige, ki je po novem spletni računalniški program in ne več fizična knjiga. S tem se izboljša dostopnost, eliminirajo stroški dostopa do podatkov ter zmanjšuje obremenitev ministrstva in Geološkega zavoda Slovenije s pripravo pošiljanja podatkov. S prenovljeno rudarsko knjigo bodo uradniki ministrstva hitreje obravnavali stranke, rudarskim inšpektorjem pa bo omogočilo lažjo pripravo in izvedbo inšpekcijskega nadzorstva ter s tem hitrejše in učinkovitejše delo. Z novelo zakona pa se ureja tudi podaljšanje rudarskih pravic koncesionarjem v primeru, ko koncesionar iz upravičenih razlogov ne more zadostiti pogoju za podaljšanju rudarske pravice. Zato se za gospodarske subjekte, katerih dejavnost je pridobivanje mineralnih surovin, sprejem novele zakona vitalnega pomena, pravijo na Gospodarski zbornici Slovenije. Ta še posebej velja za tista podjetja, ki jim je že ali jim bo v kratkem potekla koncesija za izvajanje dejavnosti, ki jo zaradi dolgotrajnih birokratskih postopkov na nivoju lokalne samouprave in države ne morejo pravočasno obnoviti. Dejstvo je, tako pravijo na Gospodarski zbornici Slovenije, da se sedanja zakonska ureditev v praksi težko aplicira, zato dveh ključnih pogojev, tj. rudarska pravica oziroma pridobitev pravice za opravljanje rudarskih del znotraj celotnega pridobivalnega prostora, praktično ni mogoče izpolniti. Prav tako v Gospodarski zbornici Slovenije pozdravljajo interventno podaljšanje koncesije za leto in pol in opozarjajo, da ta rešitev še vedno ni sistemska, a ne glede na to novela predlaganega zakona vsaj trenutno rešuje nastalo problematiko. Prav tako pa v Gospodarski zbornici Slovenije navajajo, da podjetja, ki se ukvarjajo s pridobivanjem mineralnih surovin, po sedaj veljavni zakonodaji ne bodo mogla izpolnjevati pogojev za podaljšanje koncesij, kar potencialno lahko povzroči veliko in nepopravljivo gospodarsko in družbeno škodo, ki se bo vsekakor odražala širše predvsem na učinkovitem izvajanju tako državnih kot lokalnih projektov in ogrozitvi ca 7 tisoč delavnih mest. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati pa še posebej pozdravljamo ukrepe popolne prepovedi obsežnega hidravličnega lomljenja, da enkrat za vselej končamo s populistično agendo frackinga s katero po vsej državi strašijo iz opozicije. Navedena rešitev v predlogu zakona je zaradi upoštevanja načela previdnosti še bolj restriktivna kot jo predlaga Evropska komisija. Treba pa je poudariti, da splošna prepoved hidravličnega lomljenja kamnin s strokovnega vidika ni utemeljena. Z novelo zakona se tako ohranja povsem nenevarna metoda s katero se bo še naprej lahko povečalo izdatnost vrtin za pridobivanje termalne in termo mineralne vode, izvajala aktivacija vodnjakov in geološke raziskave. Zaradi vseh navedenih razlogov in ker je sprejem zakona v vitalnem interesu vseh tako gospodarstva kot tudi države, bomo Zakon o rudarstvu, ki je danes na mizi, v Novi Sloveniji – krščanski demokrati tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona, ki je pred nami, naslavlja različna področja. Med drugim se opredeljujejo nekateri novi pojmi, določa nadomestilo za pridobljeno mineralno surovino za zavezance sanacije nelegalnega kopa, jasneje pa se urejajo tudi nekatera vprašanja povezana z ugasnitvijo rudarske pravice in pridobivanjem mineralnih snovi ob izvajanju javnih del. V rudarstvu je torej pomembna gospodarska panoga, zato je bistveno, da gre njegovo urejanje z roko v roki z dejanskimi dogajanji v praksi, in da se krovni zakon prilagaja v skladu s pomanjkljivostmi, ki jih praksa pokaže. Le tako je lahko panoga glede svoje učinkovitosti na najvišji ravni in najmočnejša in vemo, da le močno gospodarstvo vodi v močno socialno državo, v višje plače in višje pokojnine. Številne rešitve, ki jih predlog prinaša, je vseboval že zakon, ki je nastajal v času, ko je ministrstvo vodila naša predsednica mag. Alenka Bratušek. Gre za spremembe povezane z upravljanjem z mineralnimi surovinami, ki so nujne, nekatere tudi zato, ker je njihovo neustreznost razkrila praksa. Predlog zakona torej, ki je pred nami, naslavlja različna kompleksna področja rudarstva. Rudarstvo je neločljivo povezano s trajnimi posegi v prostoru. Tako so v prostoru najpogosteje zaznani kamnolomi, gramoznice in tudi premogovnike, a za stranko SAB je zdravo in čisto okolje pomembna prioriteta, ki jo smatramo tudi za našo geostrateško prednost. Je pa med tedanjim zakonom in različico, ki smo jo v poslanske klopi prejeli januarja, velika razlika. Predlog iz leta 2019 se namreč ni dotikal izjemno perečega področja zadnjih let, frackinga. Škodljivost tehnologije frackinga prepoznava vedno večji del Evrope in to, da je škodljiva, ni predpostavka, je dejstvo. Njene posledice se kažejo v različnih posledicah za okolje. V tujini beležijo povečanje seizmične aktivnosti, posedanje, onesnaženje vode, če navedem le nekatere. Po našem mnenju bi bila torej edina ustrezna rešitev povezana s prepovedjo frackinga tista, ki smo jo predlagali v opoziciji in to je seveda popolna prepoved frekinga. Rešitev, ki jo s svojo različico zakona predlaga ministrstvo, pa je po našem mnenju diskutabilna. Ne strinjamo se, da bo zadoščala zgolj prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja, saj to v praksi pomeni, da bi bil freking pod določenimi pogoji še vedno dopusten. V svojem mnenju, o vladnem zakonu, nam je pritrdila tudi Zdravniška zbornica Slovenije, ki prav tako poziva k popolni prepovedi hidravličnega lomljenja, z namenom pridobivanja zemeljskega plina oziroma ogljikovodikov. Poudarjajo, da pri tem obstajajo tveganja nesreč in onesnaženje okolja ter ogrožanje zdravja ljudi s kemikalijami. Opozorili so denimo tudi, da ljudje na območjih, kjer se izvaja hidravlično lomljenje pogosteje zbolevajo za rakavimi obolenji. Kot primer izpostavljajo levkemijo pri otrocih in razvojnimi obolenji novorojenčkov, saj vemo, da lahko mešanica vbrizganih kemikalij, načrpanih ogljikovodikov in kemikalij v odpadni vodi vsebuje toksine, karcinogene in »tetarogene« [[?]] kemikalije in kemijske povzročitelje hormonskih motenj, ki povzročajo tveganje za nastanek številnih bolezni. Je treba torej sploh še kaj dodati? V preteklih dveh letih smo nič kaj kolikokrat slišali, da je treba poslušati stroko. Poslušajmo jo tudi tokrat in hidravličnemu lomljenju v celoti recimo ne. S tem bomo v največji možni meri zavarovali zdravje ljudi in preprečili degradacijo okolja. Zaradi pomembnosti ureditve nekaterih drugih vprašanj predlogov sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, v Poslanski skupini SAB sicer ne bomo nasprotovali. Prav tako pričakujemo, prav tako [[…]], torej, že zdaj pa napovedujemo, da bomo s svojo borbo za prebivalstvo severovzhodne Slovenije nadaljevali ob obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu, ko bomo poskušali z amandmiranjem zakona zaostriti merila glede frekinga in slednjemu po vzoru lastnega zakona v celoti prepovedati. Zato torej pričakujemo, tudi glede na najave besede državnega sekretarja, amandmaju, ki ga bomo v opoziciji vložili, o prepovedi frekinga, tudi podporo koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Predlagana novela Zakona o rudarstvu, ki je danes na dnevnem redu v okviru splošne razprave, odpravlja nekatere sistemske pomanjkljivosti veljavnega zakona, na drugi strani pa tudi poenostavlja in skrajšuje postopke. Predlog zakona tako zagotavlja podlage za enovito in učinkovito upravljanje z mineralnimi surovinami in omogoča podaljšanje obstoječih rudarskih pravic za izkoriščanja. Uvaja tudi poenostavitev in boljšo regulacijo postopkov s področja opustitve izkoriščanja. Nadalje predlog natančneje ureja področja upravljanja reguliranih poklicev v rudarstvu in področje inšpekcijskega nadzorstva. Predvideva tudi učinkovitejše ukrepanje v primeru nelegalnih vkopov ter ustvarja boljše pogoje za zmanjševanje sive ekonomije. Zakon se dotika tudi prepovedi izkoriščanja ogljikovodikov z obsežnim hidravličnim lomljenjem, o čemer je bilo v tem Državnem zboru opravljene že kar nekaj razprave. V Poslanski skupini Desus na področju tako imenovanega frekinga, ki lahko potencialno ogroža naravno okolje, predlagamo izjemno previdnost. Novela sicer ne šteje [[?]] številne pogoje, pod katerimi bi se v določenem manjšem obsegu hidravlično lomljenje lahko vseeno izvajalo. V nadaljevanju zakonodajnega postopka predlagamo, da ravnamo v skladu z načelom previdnosti in opravimo dodatni razmislek, če smo s predlaganimi omejitvami in pogoji res dovolj zaščitili okolje in ljudi, ki živijo na območju, kjer se ta dela izvajajo. Kot smo že povedali v okviru prejšnjih obravnav te tematike v Poslanski skupini Desus razumemo, da si prebivalci na tem območju želijo živeti v zdravem okolju. Potencialni razvoj Prekmurja prepoznavamo bolj v smeri kmetijstva in turizma kot pa v intenzivnem in potencialno nevarnem izkoriščanju tal. Novela nadalje prenaša pristojnosti nosilcev urejanja prostora za prostorsko načrtovanje na lokalnem nivoju z ministrstva pristojnega za rudarstvo na Geološki zavod Slovenije. Na novo sta opredeljena pojem in vsebina rudarske knjige, dodana je možnost vključitve različnih evidenc ter različnih aplikacij za pomoč pri vlaganju vlog, priglasitvi osnov za odmero rudarske koncesnine in sredstev za sanacijo, poročanje o zalogah in virih in podobno. Dodatno so urejena tudi vprašanja, ki se nanašajo na upravljanje z mineralnimi surovinami. Dana je podlaga za podaljšanje obstoječih rudarskih pravic v posebnih primerih. Na novo je reguliran postopek opustitve izkoriščanja, dodana je možnost začasnega ali trajnega deponiranja viškov mineralne surovine pri izvajanju državnih projektov. Predlog zakona postavlja bolj jasno ureditev nekaterih vprašanj v zvezi z ugasnitvijo rudarske pravice in pridobivanja mineralnih surovin ob izvajanju gradbenih del ter opredelitev posebnosti pri izvedbi državnih projektov. V Poslanski skupini Desus menimo, da zakon prinaša potrebne in dobre rešitve. V nadaljevanju zakonodajnega postopka bo še čas za morebitne izboljšave, predvsem pa tudi čas za ponovni razmislek, če novela resnično v zadostni meri ureja področje prepovedi hidravličnega lomljenja. Po našem mnenju bo za to potreben naknadni vložen amandma, ki bo to dokončno in nedvoumno uredil. V okviru današnjega glasovanja bomo podprli sklep, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. V zadnjem času smo v hramu demokracije veliko argumentirano razpravljali o zakonu o rudarstvu. V mislih imamo predvsem sporni zdajšnji 4. člen, ki določa pod starim 6. členom pogoje za pridobitev dovoljenja za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje. Leva stran je vseskozi krčevito trdila tako na rednih kot na izrednih sejah Državnega zbora, da bi se fracking v celoti prepovedalo. Seveda tudi SNS je to vedno podpiral, kajti na Slovenskem smo gospodarji mi, ne tujci. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi se s tem dokončno preprečil načrt tuje multinacionalke za vrtanje v prekmurskih koncih. Preteklo je kar nekaj časa, da smo pred sabo dobili ta vladni zakon, ki naj bi poleg ostalih ciljev oziroma predlaganih rešitev prepovedal zgolj in samo obsežno hidravlično lomljenje. Po našem mnenju je vse to lepo napisano po členih v zakonu, vendar imamo kljub temu pomisleke, da bi v praksi oziroma na trenu lahko prišlo do težav pri izvajanju lomljenja, ko bi se kaj nehote zalomilo in bi nato iskali krivca, odgovornega za vse te neljube posledice. S predlagano rešitvijo naj bi se dopuščalo zelo omejeno in nadzorovano izvajanje hidravličnega lomljenja, pri katerem naj bi se pričakovalo škodljivih posledic za Slovence, prav tako ne za naše živali, okolje in naravo. Ali resnično mislite, da se rudarska pravica za izkoriščanje, ki vključuje tehnologijo hidravličnega lomljenja pod mejo obsežnega hidravličnega lomljenja lahko pridobi pod določenimi izpolnjenimi pogoji? Prepričani smo, da vrtina preko katre se izvaja lomljenje ne more biti zagotovo sto procentno tesno tako, da ne bi prišlo do iztekanja ogljikovodikov, onesnaževanja tal in površine, vode in prehajanja v zrak. Prav tako nas upravičeno skrbi za našo podtalnico, vodonosnike, da ne bi morebiti prišlo do neljubega izliva. V Slovenski nacionalni stranki nadalje ocenjujemo, da je meja med obsežnim hidravličnim lomljenjem in tistim, ki ni obsežno relativno tanka. Splošna prepovedi hidravličnega lomljenja se nam zdi s strokovnega vidika še kako utemeljena. Za dober zgled so nam lahko vse države, ki so v celoti prepovedale fracking. So zelo ozaveščene in vsekakor korak ali dva pred nami. Torej zakaj imamo mi Slovenci potemtakem figo v žepu in se gremo zavoljo našega zdravja neke parcialne, delne rešitve, ki bodo naredile več slabega kot dobrega? Naša prihodnost in naših otrok, vnukov ne smemo postaviti na kocko, kajti pravico imamo živeti v zdravem, čistem okolju, piti neoporečno pitno vodo. Ne pozabimo, da nam tudi Ustava Republike Slovenije zapoveduje, da zaščitimo pravice naših državljanov in državljank. Na mestu se nam zdi, da predlog zakona odpravlja določene sistemske pomanjkljivosti sedanjega zakona, ki so se že več let kazale v praksi. To pomeni, da poenostavlja, skrajšuje nekatere postopke oziroma nejasne urejene doregulira. Strinjamo se, da slednje vsekakor doprinese k jasnejšim, preglednejšim in krajšim postopkom. Pri vsej tej stvari nas pa je zelo zmotilo dejstvo, da se na žalost prepoveduje zgolj obsežno hidravlično lomljenje in tudi to, da je zakon spisan na kožo tujcem oziroma za megalomanske interese tujega dobičkonosnega kapitala. Spoštovani, še enkrat povem. Na slovenskem ozemlju smo gospodarji mi ne tujci. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Še kot zadnji bo stališče Poslanske skupine SDS predstavil gospod Franci Kepa. Izvolite.
Lep pozdrav predsedujoči. Lep pozdrav sekretarjem, [[nerazumljivo]]kolegice, kolegi. Trenutno je v veljavi Zakon o rudarstvu v katerega je dne 14. 7. 2021 posegel Zakon o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi posledic epidemije COVID-19 z določbami 11. člena, na podlagi katerega se ne glede na 50. člen Zakona o rudarstvu 1 veljavnost rudarskih pravic za izkoriščanje, za katere koncesijska razmerja potečejo v letu 2021 ali v letu 2022, lahko na predlog koncesionarja podaljša za 18 mesecev. Vlada je obljubila in tako pripravila novi, boljši predlog Zakona o rudarstvu, ki se nanaša tudi na upravljanje z mineralnimi surovinami, in sicer prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja. Predlagana novela tako odpravlja nekatere sistemske pomanjkljivosti veljavnega zakona, poenostavlja in skrajšuje nekatere postopke, tiste, ki so nejasno urejeni, pa doregulira. Na ta način bodo postopki, ki jih novela ureja, jasnejši in preglednejši nekateri pa tudi bistveno krajši. Z novelo se dopolnjuje tudi nekatere določbe o inšpekcijskem nadzorstvu in določajo globe za prekrške, za katere so jim inšpektorji sicer zaznali, niso pa imeli zakonsko predpisane podlage za ukrepanje. V predlogu zakona so predvidene naslednje poglavitne rešitve: opredelitev nekaterih novih pojmov ter jasna opredelitev takšnih, ki so se lahko različno interpretirali, prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja, opredelitev vloge Geološkega zavoda pri pripravi splošnih in konkretnih smernic v postopkih občinskega in državnega prostorskega načrtovanja, določitev nadomestila za pridobljeno mineralno surovino za zavezanca sanacije nelegalnega kopa, bolj jasne ureditve nekaterih vprašanj v zvezi z ugasnitvijo rudarske pravice, bolj jasna ureditev pridobivanja mineralnih surovin ob izvajanju gradbenih del in opredelitev posebnosti pri izvedbi državnih projektov, poenostavitev in doregulacija popolne in trajne opustitev izvajanja rudarskih del, ureditev podaljšanja obstoječih rudarskih pravic za izkoriščanje v nekaterih specifičnih primerih. S sprejetjem zakona se pričakuje več pozitivnih učinkov na okolje. Z dodatno ureditvijo področja nezakonitih rudarskih del se pričakuje zmanjšanje nezakonitih posegov v okolje oziroma prostor z dodatno ureditvijo postopkov opustitve izvajanja rudarskih del ter z definiranjem različnih vrst sanacij in omejitvami v zvezi s tem pa se pričuje izboljšanje stanja na področju sanacije pridelovalnih prostorov po zaključku izkoriščanje mineralnih surovin. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona. Obveščam vas še, da je aktualni vrstni red naslednjih petih poslank in poslancev prijavljenih k razpravi razvideno na zaslonih v dvorani. Celoten vrstni red prijavljenih razpravljavcev pa je razviden na intranetni spletni strani Državnega zbora v rubriki poimenska lista razpravljavcev. Vrstni red prijavljenih se seveda med potekom razprave lahko še spreminja. Prvi je na vrsti dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Obravnavani zakon, obravnavana tematika ima več dimenzij ene štiri, pet jih bom načel pa bom najprej začel z drugo, ki sem si jo napisal podajanje. Po dobrih sedmih letih v Državnem zboru bi si želel, da velja nekaj recimo, kar velja v nemškem parlamentu, da ne bereš. Prebereš kakšne številke gor, dol, ampak da se na sejo pripraviš in da znaš o zadevah dejansko razpravljati, ker mi nismo neki ne vem kaj tečaj branja. Drugič. Problematika nejasnosti zakonodaje. Sedaj že v tisti Cerarjevi vladi preveč pravnikov [[nerazumljivo]]in tako naprej. Pod to Vlado pod to koalicijo vmes je celo Vlada spremenila svoja interna pravila, ker smo pred kratkim čitali, da je pač dajmo reči vladna pravna služba neka bolj neobvezujoča skupina ljudi očitno za to Vlado upravičene kritike, dobronamerni nasveti naše Zakonodajno-pravne službe se ta Vlada prepogosto požvižga na njo in koalicija. Spomnim se celo, ko je Branko Grims govoril pa celo klical, da bo ena gospa iz Zakonodajno-pravne službe, ker mu pač nekaj ni bilo všeč, kar iz šihta vrgli. Tukaj ne gremo ravno na boljše. Zakoni padajo v parlament brez neke resne nomotehničnosti kaj šele neke resne opredeljenosti. Sedaj pri tem konkretnem zakonu, ker je kar nekaj kolegov pred menoj govorilo kaj je obsežno in kaj je malo manj obsežno. Sedaj v konfekciji vemo XXL, ki ga jaz nosim je nekaj kot L ali M, ki ga nosi Černigoj verjetno razlika v obsežnosti. V vsej tej zgodbi se mi pojavlja še eno vprašanje čas. Koliko časa smo mi v tem Državnem zboru že zapravili za ta freaking ali če lepo rečem v slovenskih razmerah obsežno ali manj obsežno, hidravlično lomljenje ne škrilavcev, ampak v peščenjakih ure ure in ure. Namesto, da bi te ure tudi izhajajoč iz ne ravno premišljenega in posrečene zgodbe transformacije Zasavja namenili kako bomo transformirali Veleje, Šoštanj in tako naprej. Kako ne bomo ugasnili neki teritorialni in v ljudeh energetski potencial, ki ga tam imamo kot smo ga v preveliki meri v Zasavju pa bo verjetno Soni kaj več o tem povedal. Po eni strani bo še ne vem tako netalentiran politik vrtal lajno o zelenem prehodu in pametni transformacijo po drugi strani se bomo mi o tem freakingu pogovarjali ne vem še koliko časa. In potem se jaz vedno vprašam kdo je tukaj nor. Verjetno Franc Trček. Ostali ste vsi pametni, ampak mogoče kakšno stoletje zadaj, razen redkih izjem levo, desno od mene sedečih. In zdaj imamo predvolilno imeli neke digitalne bone, potem pa, če grem brati Umarjevo poročilo, glede pametne transformacije so za nami po obsegu investicij, če damo NO skupaj pa kohezijo 2021-2027, zgolj Čehi, Malta in Ciper. To so zadeve o katerih bi se jaz hotel pogovarjati. Pa produktivno slovenskega gospodarstva, ki ni ravno bleščeč, ampak nimam iluzij, da bo to tema predvolilnih soočenj. In zdaj se bomo vsi tukaj nekaj napenjali, predvolilno, tudi tisti poslanci, ki so tri leta pa pol spali, kako bomo mi kot mlada skojevka nad tem se vrgli na fracking namesto, da bi se ukvarjali z nekimi resnimi izzivi. Zakaj je to možno, zakaj je temu tako? Zaradi neke lahkotnosti lobiranja. Nek moj dober znanec je slučajno bil v neki ljubljanski restavraciji, ko je tam Emčem gostil Grammy belosrajčnih pripadnikov NSi in je pač neka gospa iz Emčema šla ven na čik in je dokaj lahkotno v telefon govorila, ah glej, ni problema, to te bomo že enostavno polobirali. To je pač dejstvo, ki mi je kolega povedal, celo zapisal je nekje na Facebooku. Pa ni samo na tej strani ulice tako. Se spomnite Šarčeve Vlade in lobiranja globalnega tobačnega lobija takrat vija LMŠ, pa smo komaj nekako ta napad ubranili in temu je potem tako kot je. In potem pride SNS in bo kolega, ki je zdaj še ven rekel, mi smo tukaj gospodar med tujci. A ja, potem verjetno nekdo, ki je bil včeraj v Lendavi za SNS ni tujec v Republiki Sloveniji. Ne vem. Jani Möderndorfer bi rekel, zgolj sprašujem se na glas. Veste, to so neke zgodbe. Seveda težko sem proti temu, da si v zakonu neke zadeve spravijo bolj v jasno dikcijo, ampak če bi se upoštevalo vsaj Zakonodajno-pravno službo našega Državnega zbora, bi že v izvirniku, v predhodniku ta zakon bil bolj določno zapisan, pa naša predsednica gor ali dol ali predsednik, kot reče kolega Rajh. Lahko bi še dolgo govoril, pa da ne bom preveč časa jemal, če nekako smo zelena destinacija, kot je Počivalšek govoril v prvem mandatu pa v drugem pa malo manj v tretjem, če smo za zeleni prehod, če smo za pametno transformacijo, če bo kolega Černigoj o neki digitalizaciji gor in dol, malo po čez govoril na način Nezbita iz 80. let, pa meni očital neke profesorska izvajanja, ker očitno bi moral zanikati, da sem profesor v odhajanju, pa da sem od 15. leta verjetno obrestno obrestno enih sto jurjev za knjiga zapravil ne pa za avte, potem pač imamo bučke kake imamo. Potem pač imamo državo kakršno imamo. In mi bomo zdaj še naprej izgubljali čas namesto, da se zgledujemo po neki družbah, ki znajo misliti sami sebe in ruknemo ta fracking ven in pika. Točka. Amen. Da se začnemo o nekem resnim razvojnim izzivom posvečati. Tudi resnim razmislekom o nekih sanacijah, ki sem jih že prej dejansko omenjal. Se pa bojim, da ob tej načelnosti nekih kao pozicijskih, ki so se zdaj malo zbudili, bo na koncu ta zakon, če bo sprejet, nekaj, kaj pa vem, verjetno bo potem člen, da bo imeli pol-obsežno hidravlično lomljenje ali ne vem kaj. Neko tako, a veste. V ustavnih parlamentarnih demokracijah naj bi vladali zakoni. Ti zakoni naj bi bili jasni. Državni zbor ni področje za koprive in netalentirane pesnike, kar prepogosto zakoni, ki jih tukaj obravnavamo že od 2014, kar sem tukaj, so, pod to vlado pa izrazito. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Ja, ta spin, ki še zdaj, bom rekel odzvanja v teh naših krajih vzhodne Slovenije in sploh Prekmurju, da je nekdo želel potvoriti resnico, da se s tem, ko se prepoveduje francking, prepoveduje tudi možnost vrtanja oziroma vrtin tudi v zvezi z geotermalno energijo oziroma tudi na splošno ostalih, bom rekel termalnih voda. In kot je že prej kolega Franci povedal, dejansko ko govorimo o Sloveniji, govorimo tudi žal oziroma pač moramo govoriti tudi lokalno, se pravi, ko izpostavljamo te teme. In dejansko ljudje se v Prekmurju z idejo frackinga oziroma tudi s posledicami frackinga ne strinjajo in ga tudi ne odobravajo. To je dejstvo. Če bi danes naredili v Prekmurju referendum ali ste za fracking ali ste proti, ste ga gladko izgubili 95 proti 5 %. Ja, pa še več mogoče. In jaz tudi vidim največji problem te zgodbe frackinga, da se nikoli ne posluša tega lokalnega okolja in tudi žal premalo upošteva te vplive na okolje, ne samo na naravo ampak tudi predvsem na ljudi in živali, ki posledično potem trpijo zaradi posledic samega frackinga. Druga zadeva, kar je zelo prefinjeno. Ko se govori o frackingu, se nikoli ne pove jasno, da govorimo pri frackingu dejansko o hidravličnih tekočinah, ki so primešane in pesku in tudi vodi. In dejansko karkoli boste vbrizgali v, po domače povedano v vrtino oziroma zemljo oziroma v tale predel, bo imelo žal negativen učinek na biodiverziteto, na podtalnico in potem še tudi na vse ostale stvari. In ko sem že prej na začetku govoril, tudi na termalno vodo, na katero so v Prekmurju oziroma tudi v okolici Murske Sobote upravičeno ponosni in tudi vsi smo zelo ponosni na to, da imamo tako možnost oziroma tudi takšna naravna bogastva, s katerimi se lahko pohvalimo in tudi s katerimi se lahko, ja, izpostavimo v smislu Evrope, ko se radi izpostavljamo glede tega, da poskušamo postati zdrava destinacija, ne samo zelena ampak tudi butična. To dostikrat ponavljate tudi v vaši vladi. Se pravi, težimo k temu oziroma naj bi se težilo k temu, da bi bila pač tudi ponudba v turizmu najprej zdrava, zelena in potem vse ostalo naprej. Kar je tudi pomembno, ko se govori pri frackingu, je dejstvo, da se ob frackingu spuščajo v zemljo in tudi v podtalnico in tudi v zrak raznorazne strupene snovi od arzena do toluena, potem benzena. In dejansko to so strupi oziroma kemijske spojine, ki povzročajo pri ljudeh rakasta obolenja in tudi ostale bolezni, ki konkretno vplivajo na določeno okolje, v tem primeru Prekmurje. In če veste, če si dobro pogledate karto, kje imamo trenutno največ zbolelih za rakom oziroma tudi največ težkih obolelih, je to žal vzhodna Slovenija in sploh področje Prekmurja. Poglejte si na karte, boste zelo šokirani. In potem ko se začnemo pogovarjati še o frackingu, potem boste dejansko še bolj to področje marginalizirali oziroma še bolj zdravstveno pogojili in tudi uničili, se pravi zdravje ljudi. To je to zaenkrat. Bom še dal potem kolegu besedo, da še bo on nekaj povedal. Dejstvo pač je, dajte poslušati lokalno okolje. In Prekmurci so proti frackingu, dajte si to dopovedati. Ljudje živijo tam, razumejo, za kaj se gre. Če pa vi ne razumete, potem pa imamo resno težavo, ker ne razumete ljudstva, sploh iz tistega okolja.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Andrej Černigoj.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Najprej bi se rad na tem mestu zahvalil kolegu Trčku, ker me je kar dvakrat omenil v svojem nagovoru. Sem počaščen in moram reči, da podpiram njegove investicije v knjige, tudi take rabimo. Lahko rečem, da pa sam investiram v ljudi, v njihove izkušnje, v pomoč in v povezovanje. Ampak, ker jaz želim biti eksakten in se vrniti k Zakonu o rudarstvu, bi povedal zelo kratko, ampak jasno in ekstinktno [[?]] , da se v noveli Zakona o rudarstvu dodaja izjema za podaljšanje rudarskih pravic premogovnikom. V teh primerih namreč ni mogoče določiti zaokrožene celote znotraj pridobivanja prostora, saj se vplivno območje zaradi specifične tehnologije izkoriščanja razširja preko celotnega pridobivalnega prostora. Prav tako ni mogoče zagotoviti pridobitvene pravice izvajanja rudarskih del na vseh zemljiščih, saj je teh zemljišč preko 2 tisoč enot. Premogovniki namreč vplive podzemnega izkoriščanja površin in s tem poseganja v lastninsko pravico že od same ustanovitve uspešno in brez potrebe po posebni zakonski ureditvi rešujejo preko posebnega inštituta, in ta inštitut se imenuje rudarske škode. V ta namen družba planira in spremlja vplive na površino v skladu z napredovanjem podzemnega izkoriščanja ter po potrebi še pred izkoriščanjem odkupuje nepremičnine ali pa skrbi za nadomestne nepremičnine, odškodnino za morebitno manjšo škodo pa v teh primerih izplačuje fizično. Tako bom podprl ta Zakon o rudarstvu, ker menim, da je v splošnem interesu vseh, tako gospodarstva kot tudi države, zato bom ta zakon tudi podprl. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Trček.
Hvala. Saj me veseli, da kolega ceni ljudi, ki beremo knjige. Jaz cenim tudi ljudi, ki so kako okrasno knjigo resno napisali oziroma več njih, našo kolegico Sukič. Ampak, veste, kar je zanimivo, to, kar je kolega zdaj bral, je v bistvu povedal, da že klasično rudarstvo povzroča škodo, neko škodo, ki jo je treba stoletja sanirati. Ne ravno obsežno - čeprav ne vemo, kaj je obsežno – hidravlično lomljenje je pa kul, kajne. In potem Nova Slovenija, katere vodja poslanske skupine prihaja iz Žižkov – Žižki so še vedno v Prekmurju, kolikor jaz vem -, tej tematiki vsega skupaj nameni deset minut, čeprav se bodo po drugi strani prsili, kako imajo resornega ministra. Mislim, to bi bilo lahko kako vprašanje pri tistih - kaj imajo že - tekmovanjih iz logike za prve tri razrede osnovne šole. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima gospod Robert Pavšič.
Najlepša hvala, predsedujoča. No, ne vem, ponavadi je bila praksa v tej dvorani ali pa na odborih, da se je predlagatelj odzval vsaj na stališča poslanskih skupin in zagovarjal predlog svojega zakona. A danes bomo spet izzveneli v prazno vsi tisti, ki dejansko že šestič danes postavljamo vprašanja. Predlagatelj naj se izjasni, naj pove, na kakšen način bodo predlagatelji, torej Vlada, prepovedali fracking. Se bom pa jaz odzval na stališča. Očitno predlagatelj tudi svojih koalicijskih poslancev ni obvestil, da bodo vložili ta amandma, ker so bili zmedeni, ko so brali svoja stališča. In se sprašujem, ali niso bili vredni toliko, da bi dobili vsaj to informacijo, ker so vsi oziroma Nova Slovenija je celo pohvalila obstoječo obliko zakona, ki dovoljuje manj obsežen fracking. SDS pa v stališču niti omenil ni, torej te zadeve so ali nepomembne za koalicijske vrste ali pa se prepušča razprava za kakšen bolj ugoden trenutek. Politika je sicer stvar kompromisov, je umetnost mogočega, ampak ne vedno. Včasih je potrebno povleči eno absolutno mejo preko katere se ne sme in ne bo prestopalo. In takšne škodljive tehnologije kot je fracking so dejansko ta meja. Jaz resnično upam, da ste to prepoznali tudi predlagatelji, ker v nasprotnem se bodo zadeve zaostrovale politično, da ne boste tega razumeli kot neko grožnjo, se bodo zaostrovale. Gre pa tako kot smo izpostavili v stališčih predvsem za vprašanje zaupanja, kredibilnosti. Videli smo že kaj se vse lahko naredi s posameznimi specialnimi zakoni. Spomnimo se iz predprejšnjega mandata lex specialis glede Magne. To je bila katastrofa za Slovenijo, ker se je odprlo vrata potencialnim podobnim posegom. In zelo podoben je tudi tale, o katerem danes razpravljamo. Zakaj izpostavljam kredibilnost? Vaše ministrstvo je kapitalno pogrnilo na referendumu o vodah. Vaši argumenti pri ljudeh niso vzdržali. Kapitalno ste pogrnili, ali niste znali ljudem razložiti ali pa vam niso verjeli. Oboje je rezultiralo v totalnem porazu. Ste zaradi tega bolj verodostojni pri poslancih ali pri ljudeh? Niste. Kapitalno ste, recimo, pogrnili tudi ko ste nevladnim organizacijam odvzeli pravni interes v okoljskih postopkih. Jaz vem, da je te stvari neugodno poslušati, ampak skušali ste vzpostaviti neke mehanizme, ki ne zbujajo zaupanja, ampak ravno obratno. In potem če vas še sistem v katerem živimo na to opozori in potrdi, da ste napačno, celo nezakonito razmišljali, je to samo še spet potrditev nezaupanja. Kakšno kredibilnost imate zaradi tega? In danes nas boste spet spravljali v precep. Danes bomo glasovali ali je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Tak zakon kot ga imamo na mizi ni primeren za nadaljnjo obravnavo, tudi če ima nekaj dobrih rešitev. Ampak za nadaljnjo obravnavo ni primeren samo zaradi vsebine zakona, ni primeren zaradi tega, ker vam pač ne moremo verjeti. Glede na preteklost vam ne smemo verjeti. Vsaj neko pisno zavezo, nekaj pisnega bi dali od sebe, ker kdo ve kaj bo pisalo v tem amandmaju, ki ga boste predlagali in ki ga niste razkrili niti svojim koalicijskim poslancem. Danes bi vas jaz s tiste strani zelo grdo gledal. To, kar kolega Trček nenehno izpostavlja, vi odgovarjate Državnemu zboru, ni obratna relacija. Vi predlagate zakone, mi jih pa sprejemamo. Ampak za svoje delo pa Vlada odgovarja Državnemu zboru in ne obratno. Saj tega smo se v zadnjem mandatu oziroma v zadnjih dveh letih kar odvadili, ker je pač mašinerija takšna, da se roke dviguje na komando, ne glede na to, kakšna je vsebina in danes ste samo še enkrat potrdili točno to, da niti s svojimi ne komunicirate, kaj šele, da bi prišli do opozicijskih poslancev, pa poskusili vnaprej najti neko rešitev, ne pa kar vložit zakon, potem pa pričakovat podporo od nas ali pa vsaj ne nasprotovanja, ker se vedno tako prekleto mudi, ampak tokrat se mudi zaradi povsem drugih razlogov, zmanjkuje časa in da ne bi spet izpadlo to kot neka predvolilna zadeva, veste, kdaj smo že začeli z obravnavo te tematike, daleč pred volitvami, pa ste vedno našli argumentacijo, da pa tokrat pa res tega ne moremo sprejet, ker bomo mi boljšo rešitev pripravili. In so vam vaši verjeli. Mi ne. In dokaz je spet tukaj, ga imamo na mizi. Tako da, težko nas boste prepričali, da so vaši nameni čisto oziroma, dajte mi vsaj povedat, kaj se je zgodilo vmes, zakaj ste si premislili in boste, po vaših besedah, popolnoma prepovedali freking? Kaj se je zgodilo? Ker če mi boste to razložili, ne da bi se potem distancirali od preteklih argumentacij, ste tudi nedosledni. Jaz razumem, da se lahko misel, ideja, se spreminja, glede na neke podatke, da se racionalno pristopa do oblikovanja rešitve, ampak glede na vsa opozorila, ki smo vam jih dajali iz opozicijskih klopi, ste vi v svoji argumentaciji vedno našli spet neka racionalna, seveda v navednicah in z vaše strani racionalne razloge, kako to ni dobro. Zdaj me pa res zanima, zakaj pa je kar naenkrat postalo dobro, da ga prepovemo? Resnično vas zdajle javno pozivam, da mi odgovorite vsaj na to vprašanje, kako je prišlo do spremembe vašega razmišljanja in od tega je odvisno, kako bom jaz danes glasoval. Saj, zakon boste spravili skozi, v bistvu sploh ne bi rabili nič povedat danes, ker vaši bi tako ali tako glasovali kot jim boste naročili, ampak, moj glas je pa odvisen od tega, kako boste obrazložili svojo spremembo razmišljanja in kakšna bo končna rešitev, kakšen bo ta amandma, ki ste ga, samo mimogrede navrgli danes v stališču, potem pa nismo niti več govorili o njemu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Soniboj Knežak. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi! Zdaj, tema, o kateri se danes pogovarjamo, v bistvu, o zakonu, ki ureja še vse kaj drugega, tudi ne samo ta freking, ki je tako za nas v opoziciji, kot tudi za prebivalce, kjer naj bi se ta freking dogajal, seveda nesprejemljiva, okoljsko sporna, da ne naštevam, ker smo toliko premlevali že v bistvu na petih sejah, ko smo poskušali naredit zakonsko prepoved uporabe te tehnologije v Sloveniji. Zdaj, ta tema je relativno enostavna. Če se malce spomnim, da imamo zelo, zelo ambiciozne cilje, ki so pred nami, na področju okoljskih ciljev, varovanja narave in pa zdravega naravnega okolja, je popolnoma nesprejemljivo, da se mi danes pogovarjamo, pa da odpiramo pot tehnologiji, ki je, bi rekel, okoljsko sporna, ki posega v okolje, ki onesnažuje vodne vire, izpuste v zrak, skratka, tehnologija, ki je v številnih državah prepovedana, ji pa mi poskušamo dati zeleno luč za obratovanje na slovenskem trgu oziroma pri nas. Sedaj, če se pogovarjamo o tej zgodbi, ker se vse suče okoli teh potencialne vrtine v Petišovcih ni popolno nobenega razloga ne ekonomskega ne okolijskega, da bi mi prižgali zeleno luč v prvi vrsti tudi ne bi rekel podatek, ki ni nezanemarljiv tujih korporacij, da bo lahko posegala s tako tehnologijo v okolje, ker pušča definitivno posledice. Če sam pogledam, da je dejstvo, da bi se v Petišovcih približno dobre 90 % vseh prihodkov, ki bi bile iz te vrtine šlo v prid britanskih korporacij in pa da bi vsa načrpana količina tega plina bila v bistvu pokrila manj kot 10 % teh naših potreb, potem mislim, da so to že dovolj zgovorni podatki, da ne bi smelo biti pomisleka pa, da prižgemo rdečo luč za uporabo te tehnologije v Sloveniji. Nenazadnje se, ker je prej kolega Trček omenil jaz prihajam iz Zasavja, kjer imamo tudi stotine kilometrov rovov so nam ostali še po zaprtju rudnika Trbovlje Hrastnik pa vam povem, da je potres, ki nas je stresel dva, tri dni nazaj pa je bil – mislim, da je bil 2,9 po lestvici – skratka ni bil ne vem kako visok pa bi vas povabil, da bi poslušali kaj se ta trenutek v Zasavju, ko je bil ta potres relativno nizke stopnje dogajalo. Bobnenje pod zemljo seveda tudi posledica sesuvanja rovov, vode, količin, ki se pretakajo in mi ponovno poskušamo uvesti oziroma dati zeleno luč za tehnologijo, ki bo spet posegla v okolje na nekem drugem koncu Slovenije, kjer pa mislim, da moramo izkoriščati vsega drugega kot pa plin, geotermalna tehnologija, ki je bila danes že večkrat omenjena. Skratka, jaz mislim, da se premalo zavedamo, da ob dejstvu, da ta kot sem prej rekel, da gre v bistvu za veliko nevarne vodne vire poleg izpustov tudi v ozračju, da se premalo zavedamo v Sloveniji, da smo ena redkih držav na svetu, ki imamo ta privilegij, da pijemo še čisto pitno vodo iz pipe, kar je nam samo po sebi umevno pa to je na žalost, spoštovane kolegice in kolegi, že luksuz. Malo katera država ima ta privilegij in zato moram narediti vse, da zaščitimo te naše vire in to našo lepo deželo. Vsa ta kalvarija okrog tega freakinga je po mojem od zadaj samo eden razlog in to je pritiski tujih korporacije. Nesramni v vse postopke so jih peljali in da sedaj, da ne omenjam mislim, da je tudi kar nekaj kolegic omenilo od groženj bivšemu ministru, s tožbami proti državami in nenazadnje prihajajo iz države, ki ta freaking ne dovoljujejo in moramo pač ne vem, zaradi česa dovoliti. Skratka, argumentov je več kot dovolj, da to ne storimo. Sedaj obljuba, ki je bila dana danes oziroma s strani državnega sekretarja, da bodo pripravili amandma, če sem jaz prav razumel, ki naj bi to črtal oziroma prepovedal uporabo freakinga v Sloveniji bom zelo vesel, če se bo to naredilo sem pa malo sporen, ker smo že v zadnjih mesecih slišali, kar nekaj obljub državnega sekretarja, ki pa niso držale. Naj spomnim na obljubo v tem Državnem zboru v začetku novembra, ko smo vas rotili, da pripravite ukrepe za pomoč ljudem ob energetski krizi ob višjih položnicah. Obljubili ste, da bo v roku par dni, enega meseca. Ta zakon ste prinesli po štirih mesecih, ko je velika večina držav že vse ukrepe pomagala na tak ali drugačen način svojim državljankam in državljanom vi ste ga pa prinesli v februarju, izplačali boste pa na koncu kurilne sezone se pravi, da tukaj ni skrb za ljudi, ampak skrb za volilni rezultat. To so pač dejstva pa verjetno boste še z kakšnimi ukrepi v naslednjih dneh še prišli. Tudi po mojem ne bi razmišljali o umiku, zaradi vaših prepričanj oziroma amandmajev verjetno se bojite nenazadnje teh kot sem rekel, da je na to vašo spremembo stališče vplivalo tudi bližajoče se volitve. Če zaključim, spoštovane kolegice in kolegi, nismo, mi ki smo majhna država nikoli ne bomo pomembni na področju energetskih virov, imamo pa zelo lepo deželo z veliko neokrnjene narave, z bujnimi gozdovi in številnimi vodnimi viri. Vse moramo storiti, da te vire čuvamo, da jih bodo imeli tudi naši zanamci. Seveda bom za v kolikor bo dejansko vložili amandma, ki bo uredil temu čemur nasprotujemo, to je možnosti frackinga v Sloveniji, ker ta zakon poleg tega prinaša, pa roko na srce, kar nekaj dobrih rešitev tudi iz ostalih področij v kolikor bo to umaknjeno, bom o svoji podpori zakona še premislil. Trenutno pa glede na obstoječe pa ga ne podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana predstavnika Vlade, spoštovana dva poslanca vladne koalicije in ostali! Zdaj, ko gledamo takšne predloge, lahko z eno sutro zaključimo samo eno stvar. Prijaznega frackinga ni. Fracking je pridobivanje fosilnih goriv in prijaznega pridobivanja fosilnih goriv ni. Vladna dikcija recimo s tem predlogom zakona je, da če počrpamo 9 tisoč 999 kubikov, je to prijazna metoda, če počrpamo 10 tisoč 1 kubik, je to neprijazna metoda in jo je treba zavreči. Ampak v osnovi fracking je pridobivanje fosilnih goriv in v času, ko se cel svet obrača stran od pridobivanja fosilnih goriv, je edini logični zaključek, da prijaznega pridobivanja fosilnih goriv ni, kompromisov tukaj ni in ne sme biti. Pridobivanje fosilnih goriv je škodljiva metoda. Škodljiva je zaradi same uporabe fosilnih goriv, na pragu podnebnega zloma smo zaradi porabe fosilnih goriv in izpustov CO2, ki jih povzročajo, in pridobivanje je škodljivo. In tako kot je tamle poslanec Černigoj iz NSi rekel, rudarstvo, ki je tak najbolj plastičen primer škodljivosti pridobivanja fosilnih goriv, saniraš stoletja. Zdaj ali hočemo mi Petišovcem pod pretvezo prijaznega pridobivanja fosilnih goriv servirati novo Zasavje, o čemer smo že danes slišali. V Zasavju se borimo s pravičnim prehodom že 30 let in se ukvarjamo, intenzivno ukvarjamo s tem kaj narediti iz te regije, ki je opustošena okoljsko zardi rudarjenja in je posledično zaradi opustitve rudarjenja in nepravične vizije prehoda opustošenja socialno, gospodarsko in še kako naprej in vsaj to šolo bi Vlada lahko uporabila in je ne copy past v Petišovce na še eno, v še eno novo regijo, ki ima tisoč enih drugih gospodarskih, okoljskih in ne vem kakšnih potencialov. Vi bi morali, spoštovana Vlada, v tem času se fokusirati na to kako realizirati zaveze iz pariške pogodbe, kako sprejemati ambiciozne načrte in akcijske načrte pravičnega prehoda, ki bo zajemal prehod iz uporabe fosilnih goriv na gospodarskem področju, na okoljskem, kakopak, na socialnem področju, ne pa iti v diametralno nasprotno smer in odpirati nove fronte pridobivanja fosilnih goriv kar fracking je. In ta zakon seveda ni primeren za nadaljnjo obravnavo z obljubljenim amandmajem o katerem ne vem nič ali brez njega, fracking ni primeren za nadaljnjo uporabo. Nič od tega, spoštovane kolegice in kolegi, pač ne pije vode. Vlada je tukaj, bi lahko prisluhnila že našim pozivom, petim pozivom, ki smo jih v Levici vložili za polno prepoved frackinga in okoljsko rešitev takorekoč za Prekmurje, pa tega ni storila. Tole je manj kot polovičen predlog.
Hvala lepa. Besedo želi državni sekretar. Izvolite.
Hvala gospa podpredsednica. Da ne bo izzvenelo, da se Vlada temu kakorkoli izogiba in to ni samo Zakon o frackingu. Izzveni tako, kot da se pogovarjamo izključno in samo o frackingu. To ni res. Navedel sem kar nekaj razlogov, prepričan sem, da ste sami dobro prebrali pa poznate vsebino tega zakona. Vsi tisti poslanci, ki prihajate iz Zasavja, veste kakšne so posledica rudarjenja v Zasavju, o čemer sta oba poslanca do zdaj govorila. In tudi to je en del, ki ga urejamo s tem zakonom. Jaz mislim, da si Zasavje in tudi ostali drugi ali pa premogovniki v zapiranju ali pa zaprti rudniški prostori zaslužijo, se izvaja na tem monitoring. RTH veste, da smo zakon podaljšali še za dve leti. In konkretno ta Zakon o rudarstvu ureja monitoring, ureja vzdrževanje trajnih jamskih objektov po zaprtju premogovnikov. To je dejstvo. Ureja način, ureja, kako se bo to s koncesijo uredilo, ureja tudi financiranje. Ker vemo, izkušnje ki so, da pač ne moremo, enostavno koncesija preteče, se zapre in vsi odidemo. To seveda ni tako. Dejstvo je, da ta zakon odpravlja oziroma novela zakona odpravlja različne pomanjkljivosti obstoječega zakona, dodajamo nekatere nove. Govorimo o tem, da se področja, pač nekateri postopki poenostavljajo, da se bolj poostri nadzor, kar je marsikdo, vsaj tam v lokalnih skupnostih, kjer so kamnolomi, bili deležni tega, da enostavno ta nadzor nad izvajanjem ni vršil, da je bila rudarska pravica podeljena, da je bil znan pridobivalni prostor, pa da se je to izven marsikdaj kopalo in tako naprej in tako naprej. Zdaj sama obsežna prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja kot je vsebovan v tej noveli, je dejstvo, da se določajo pogoji, pod katerimi se lahko to izvaja. Bom rekel, govorimo o noveli. To so taksativno našteti pogoji, pod katerimi se navaja. Govorimo o zelo restriktivnih zavezah ali pa zahtevah, ki jih novela prinaša, ki vnaša, kdaj in pod katerimi pogoji takšno hidravlično je dovoljeno pod to mejo. Dodatni pogoji so v zakonu našteti, zato jih ne bom še enkrat. Govorimo pa tudi o presoji vplivov na okolje. Govorimo o predhodnem postopku, ki ste ga omenjali, oziroma kdaj in kako se izvede, da sploh pride do celovite presoje vplivov na okolje, se pravi dve varovalki. Kar sem pa omenil, ja, prepoved z amandmajem se bo vsakršno hidravlično lomljenje za potrebe raziskovanja ali izkoriščanja ogljikovodikov prepovedalo. Poslanec Pavšič me je vprašal, zakaj, kako, kaj je razlog, da to. marsikaj se je v vmesnem času spremenilo. Vsakič, ko smo hoteli, ko je bil zakon v vladni proceduri, ste vi vložili nov zakon. Jaz sem večkrat in kolegi razlagali, da je to, da bomo sistemsko uredili te zadeve in ta predlog, ki je pred vami, sistemsko ureja te stvari. Jaz mislim, da je argumentirana debata lahko razlog, da tudi predlagatelj kdaj spremeni stališče. Tukaj ni nobene slabe ali pa slaba namera, zakaj se to stori. Marsikaj se je spremenilo v vmesnem času, marsikakšna evropska zakonodaja je postala, deležni smo bili velikega paketa Fit for 55 in nenazadnje vlada je sprejela tudi strategijo izstopa iz premoga. In to je tudi eden izmed razlogov, da je prišlo do spremembe stališča. In mislim, da je tudi kdaj pa kdaj dopustno, da se poslušamo in da se slišimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Pavšič. Izvolite.
Hvala. Samo še pikico pritisnem, rekel mojster Boccaccio. Jaz mislim, da se nismo razumeli, ko smo govorili o novelaciji zakona. Vsi smo izpostavili iz opozicije, da ima zakon nekaj dobrih rešitev, ampak da ena stvar ven štrli in to je ravno fracking. In pri tej stvari smo potegnili črto. To je absolutno ne. O tem se sploh ne bomo pogovarjali, tudi če ima nešteto dobrih rešitev novelacija zakona prej. Saj tega smo vajeni v desetih PKP protikoronskih paketih. Vedno ste nekaj podtaknili. Včasih nam je to uspelo umakniti, ker je bilo res preveč škodljivo, včasih pa tudi ne. In ko govorite o presoji vplivov na okolje, tudi tukaj sta varovalko postavili. Vi boste presojali, glede na originalni predlog novelacije zakona presojali o tem ali je presoja sploh potrebna. Čakajte, to pa res, ne vem [[…]]Ne bom niti načenjal te teme, ker potem lahko gremo na vse vodovarstvene uredbe, na vse državne prostorske načrte, na vse celostne presoje vplivov na okolje, ki jih to ministrstvo - pa ne samo zaradi vas, ampak zaradi vseh vaših predhodnikov, – še ni izvedlo, pa so nujno potrebne, tu se zagotovo oba strinjava, ker to ni stvar te politike, te Vlade, ampak cele vrste prejšnjih vlad. Ne morem pa mimo vaše argumentacije, »ker lahko spremenimo stališče, ga bomo spremenili.« Ja, čakajte malo, no! Če ste imeli prej argumente za kontra stališče, dajte imeti argumente tudi za to stališče! Ker to je podcenjujoče do opozicijskih poslancev, ker »mi lahko spremenimo svoje mnenje, ga bomo pač spremenili, vi pa s tem bodite zadovoljni ali pa ne [[…]]» To pa je nesprejemljivo. Sploh, ko je bil ta zakon, ta novelacija, ta rešitev, ki jo imamo danes na mizi, dostopna, že ko smo identično tematiko obravnavali na prejšnjem odboru, takrat ste jo vi gladko zavrnili, skupaj s svojimi koalicijskimi poslanci. »Danes pa spremenimo mnenje, ker ga pač lahko.« Se opravičujem, ampak to je pa res ponižujoče.
Hvala lepa. Besedo za razpravo ima gospod Rudi Medved.
Hvala, podpredsednica. Samo v mlinu je treba povedati dvakrat, ampak v Državnem zboru smo, vsaj kar zadeva LMŠ, doslej petkrat povedali in danes to govorimo šestič – da smo preprosto proti frackingu. In tu ni, da malo si pa malo nisi, pa malo omejiš pa malo ne omejiš – tu je samo, ali to dovoljuješ ali pa ne dovoljuješ. Torej, se opreš na vse argumente, ki so na mizi, in teh argumentov proti frackingu je neprimerljivo več kot za. Saj, kateri pa je za, razen seveda dobička tistih, ki bi to izvajali. Jaz sem tretji poslanec iz Zasavja, gospod državni sekretar, in moram reči, seveda sem pogledal zakon in absolutno ne govori samo o frackingu, ravno nasprotno. Nekatere stvari, kar zadeva sanacijo okolja po rudarjenju in podobno, seveda ureja dobro. Ja, ureja dobro, jaz bi lahko celo morda podprl ta zakon. Ampak zakaj, za božjo voljo, nekaj, kar naredite dobro, zakaj to podrete potem, tako kot rečemo v pogovoru, z zadnjo platjo in vrinete v zakon ta fracking. Zdaj po vaši zadnji razlagi vidim, da niste nič spremenili stališča, ne, ne, vi ste v bistvu še skozi to zadnjo razlago argumentirali, zakaj ta omejeni fracking pa ja. In vladajoča koalicija ni nič spremenila stališča v zvezi s tem. To je pokazalo pet poglavij, ki so za nami, ker je bila vladajoča koalicija vselej proti zakonu o prepovedi frackinga, ki smo ga vlagali v opoziciji. Še celo tako se je zgodilo – seveda, vmes se je situacija spremenila v toliko, da v Državnem zboru, pravim, v Državnem zboru, obstaja večina, ki je proti frackingu, to se je pa seveda pokazalo, mislim, da je to bilo v četrtem poskusu, ne vem, katerem, no, ker jih je bilo toliko -, se je zgodilo to, da je ta vzpostavljena večina v Državnem zboru s 47 glasovi podprla splošno prepoved frackinga, potem se pa dobijo fantje in dekleta iz vladajoče koalicije na odboru, njih deset, 47 - 10 in povozijo večinsko voljo Državnega zbora. In v tem je pravzaprav keč te vaše transformacije nenadne. Nič vas ni na vladi sedaj kar čez noč zaskrbelo za zdravje ljudi in niso vas nikakor prepričali argumenti, ki jih navajamo vseskozi in ki jih pozna cel svet. Saj zakaj pa pravzaprav prepovedujejo države druga za drugo fracking. Niso vas ti argumenti popolnoma nič prepričali in nič vas ne skrbi za okolje. Saj smo imeli tukaj še celo poslanca iz vladajoče koalicije, ki je glasoval proti zakonu o prepovedi frackinga, ker mu srce bije za Prekmurje in je rekel tudi, da ministru Vrtovcu srce bije za Prekmurje, ampak fracking to je pa v redu. To je pa samo šum na srcu očitno. Srce bije za Prekmurje, ampak fracking bi bil pa lahko samo motnja ali pa šum na srcu. Tako je to šlo. In kaj se vam je sedaj na koncu zgodilo? Ko je kolega Robert vprašal, kaj se je zgodilo sedaj, da ste naredili sedaj ta salto mortale? Nič posebnega. Poskusili ste vedoč kakšna je vzpostavljena večina v Državnem zboru in potem ste nekaj tam malo miš maš po zakonu, hkrati ste pa nekatere poslance, ki so doslej podpirali prepoved frackinga, prestrašili in jim lagali kako splošna prepoved frackinga pomeni tudi hkrati prepoved izkoriščanja termalne vode v Prekmurju. To se je zgodilo, spoštovani gospod državni sekretar. Lahko stokrat zanikate, jaz pa vam, saj sem z ljudmi govoril. So vas preprečevali zadnje dni kaj se bo zgodilo, propad bo vsega. In na ta način ste poskušali ustvariti to večino in bi šel seveda tak zakon potem tudi skozi. No, pa ni uspelo. Ni uspelo zaradi tega, ker so pač nekateri ljudje, ki so bili doslej že proti prepovedi frackinga spregledali to igro in so še kar naprej za prepoved frackinga. Kar pomeni, da tak zakon kot ste ga prinesli sedaj v Državni zbor ne bi šel skozi, garant – ne bi šel skozi, bi pogorel. In potem skozi zobe stisnete nekaj o tem amandmaju. Kaj je to? V isti sapi razlagate pravzaprav kako je dobro rešeno to omejeno hidravlično lomljenje, ampak argumenti, pravite, pa vmes se je nekaj spremenilo. Ne, vmes se je spremenilo samo to, da seveda ste izgubili večino kot že mnogokrat doslej. Sedaj je težko to umakniti, ampak bi pa nas prepričali, ker veste, da je od opozicije odvisen ta zakon, ker ta zakon ne more iti skozi parlament drugače kot da pridobite ali pa poskušate pridobiti vsaj del opozicije in tiste, ki so na primer opozicija, pa so doslej dosledno glasovali proti frackingu. In to je to. Kakšni argumenti?! Če bi resnično spremenili stališče, ker kar čez noč se to ne spremeni. Jaz ne verjamem, zvečer greš spat, rečeš sem za fracking, zjutraj se zbudiš pa rečeš, uh za fracking pa nisem. Ja, v zakon ste napisali fracking. Ja, saj ste ga napisali. Če bi resnično spremenili stališče bi že v osnovi prinesli sem zakon, kjer bi bila jasno zapisana prepoved frackinga. In ne bi bilo nobenih težav. Zakaj je zdaj potreben ta amandma? Zakaj? Saj ste napisal, v zakon ste napisal, freking ostaja v takem in takem obsegu, ne vem kakšne, to bog si ga vedi, ampak, in zdaj je potreben amandma, o katerem tudi koalicijski poslanci ne vedo nič. In zdaj, če imate resen namen, pa ne verjamemo, seveda, ker tolikokrat pravzaprav v, se situacija, no, tudi v tem primeru, zdaj, če se takole spremeni situacija iz sinoči na danes zjutraj, da sanjaš ponoči škodljive posledice frekinga in zjutraj si proti, kaj pa če boš čez dan pomirjen, pa boš zvečer ugotovil, da pravzaprav, saj ni tako hudo, no, kar naj ostane. To se da v 24 urah očitno pri tej Vladi doseči, enkrat tako, drugič tako in mi zdaj pa naj verjamemo, vi pa veste, da je od opozicije seveda ta zakon odvisen, življenjsko in mi zdaj naj verjamemo takole na besedo, da boste vi prišli s tem amandmajem. Pa tudi če pridete, hja, pa se bojo spet fantje in dekleta zbral na odboru, na kateri gol bojo streljal, ne vemo, ne vemo [[…]]Ali mislite, da ga bojo kar podprli? Ja, očitno, vi ne veste, kaj delajo koalicijski poslanci, koalicijski poslanci ne vedo, kaj delate vi. Mi smo pa zdaj tu vmes, pa naj verjamemo enkrat njim, enkrat vam. Ja komu? Komu naj verjamemo? Zdaj, če ste imel tak namen, bi vsaj predlagal, ne vem, dodaten sklep, dodaten sklep, da se Vlada zavezuje, da bo v nadaljnjem postopku vložila ta amandma, o katerem govorite. Tudi tega ni. Zdaj, takole na, lepe oči, kajne, smo včasih rekli, je pa zelo težko, zelo težko karkoli podpret, kar pride s strani Vlade in me jezi, da ste sicer relativno dobre rešitve v tem zakonu na ta način pokvarili in nas odbili od tega zakona, ker dobro veste, da v opoziciji stališča ves čas, kar zadeva freking, ne spreminjamo in ga tudi v prihodnje ne bomo in če bi imeli resen namen, bi prišli zdaj z zakonom, kjer bi bil freking že prepovedan, to bi zdaj sprejeli in bi v tem mandatu to stvar uredili. Zdaj se lahko zgodi, da bo spet, seveda, šlo ali pa če je to namen – ali pa, če je to namen -, da bo seveda vse skupaj tudi propadlo in freking bo tekel dalje, preden se bo vzpostavila nova oblast po volitvah, veste, pa to, pa poletje, pa ono, pa to, pa je konec leta, freking bo pa tekel dalje. Tudi to je lahko igra, jaz ne vem, pa nisem teoretik, privrženec teorij zarote, ampak saj, pravzaprav, kaj si naj človek ob tem pravzaprav sploh misli. Tako da, je škoda, državni sekretar, da ste s tem zakonom zdaj na koncu na ta način pogrnili, pa bi se lahko pravzaprav zelo dobro našli vsi skupaj, če ste res preplavali Muro in prišli na drugi breg, k nam, ki smo proti frekingu, če ste to res preplavali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Ta stališča, pa razprave, ki jih danes poslušamo, so samo na eno temo, na freking. Populizem brez primere. Najbrž niste prebral, o čem gre v tem zakonu, to je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu, v katerem je kup dobrih rešitev in kup pomembnih rešitev, ki jih je bilo potrebno osvežit in jih do zdaj zakon ni vseboval. Vi pa govorite tukaj samo o eni zadevi, seveda o tisti, ki vam najbolj paše, kar bi lahko mogoče prinesel kakšno politično točko. Jaz bi rad samo to povedal, da je v tem zakonu tudi v gradivu, ki smo ga dobili lepo piše po alinejah v čem je vsebina tega zakona. Lepo piše prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja, če niste prebrali. Če gremo naprej. Ureditev posebnih primerov podaljšanja rudarske pravice in koncesije. To je v tem zakonu najbrž tudi niste prebrali nisem slišal v stališčih nič o tem vsaj s strani opozicijskih strank. Posodobitev ureditve na področju zbiranja, upravljanja in objave podatkov s področja rudarstva to je tudi v tej spremembi zakona. Vloga Geološkega zavoda Slovenije pri pripravi smernic in mnenj v postopkih občinskega in državnega prostorskega načrtovanja vsebina zakona. Ureditev plačila nadomestila za pridobljeno mineralno vsebino za zavezanca sanacije nelegalnega kopa. Nič se ne dotaknete tako pomembnih stvari pomembnih za okolje, za naravo, za ljudi, za gospodarstvo. To se mi zdi bistveno. Ureditev načina izvedbe sanacije ter plačila nadomestila za pridobljeno mineralno surovine za zaveznice sanacije po prenehanju rudarske pravice in koncesije za izkoriščanje. To ste tudi spregledali tudi to je v zakonu zelo podrobno napisano. Potem tudi na nekatera vprašanja v zvezi z ugasnitvijo rudarskih pravic, nekatero vprašanje v zvezi s pridobivanjem mineralnih surovin ob izvajanju gradbenih del, gradnji gozdne infrastrukture ter aglomeracije ter iskanju površin za odlaganje velikih količin viškov mineralne surovine pri izvedbi državnih projektov tudi to ste spregledali najbrž ne namenoma. Vprašanja v zvezi s predčasno, popolno in trajno opustitvijo izvajanja rudarskih del. Nekatera vprašanja v zvezi z upravljanjem reguliranih poklicev v rudarstvu, opredelitev prekrškov in glob za nekatere kršitve določb Zakona o rudarstvu. Gradivo je zelo obsežno. Cilji, načela in poglavitne rešitve predloga zakona. Bistveni cilji predlaganega zakona so: zagotoviti podlage za enovito in učinkovito upravljanje z mineralnimi surovinami, omogočiti podaljšanje obstoječih rudarskih pravic za izkoriščanje, poenostaviti in doregulirati postopke s področja opustitve izkoriščanja, odprava administrativnih ovir, do regulacija področja opravljanja reguliranih poklicev v rudarstvu, do regulacije na področju inšpekcijskega nadzora učinkovitejša ukrepanja v primeru nelegalnih kopov ter zmanjšanje sive ekonomije - ali so se vam ne zdi nič pomembno? - učinkovitejše ukrepanje v primeru nelegalnih kopov - ali to ni pomembno? – ter zmanjšanje sive ekonomije, ni pomembno? temeljna načela predlaganega zakona so – da jih naštejem še enkrat, če niste prebrali pa če se niste poglobili v zakon z velikim veseljem – prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja, enovito in učinkovito upravljanje z mineralnimi surovinami, sorazmerno poseganje v lastninsko pravico in pravico občin do določanja namenske rabe prostora. V največji možni meri zagotoviti, da se izkoriščanje mineralnih surovin ne bo izvajalo brez po prej pridobljene rudarske pravice in koncesije. Poenotenje razumevanja pojmov, ki se nanašajo na sanacijo pridobivalnega prostora in pa učinkovito izvajanje postopkov opustitve izkoriščanja. Pa še naprej, kaj so poglavitne rešitve tega zakona nisem nič slišal v stališčih razen v stališčih koalicijskih strank. V predlogu zakona so predvidene naslednje poglavitne rešitve. Opredelite nekaterih novih pojmov ter jasno opredelitev takšnih, ki so se lahko različno interpretirali. To so zelo pomembne stvari, ki jih star zakon ni imel in ta zakon seveda ima tudi vso podporo Gospodarske zbornice Slovenije. Prepoved obsežnega hidravličnega lomljenja. Opredelitev vloge geološkega zavoda pri pripravi splošnih in konkretnih smernic v postopkih občinskega in državnega prostorskega načrtovanja. Določitev nadomestila za pridobljeno mineralno surovino za zavezanca sanacije nelegalnega kopa. To so stvari v zakonu. Bolj jasna ureditev nekaterih vprašanj v zvezi z ugasnitvijo rudarske pravice. Bolj jasna ureditev pridobivanja mineralnih surovin ob izvajanju gradbenih del in opredelitev posebnosti pri izvedbi državnih projektov. Poenostavitev in deregulacija popolne in trajne opustitve izvajanja rudarskih del. In pa še rešitev, poglavitna rešitev, ureditev podaljšanja obstoječih rudarskih pravic za izboljšanje v nekaterih specifičnih primerih. Seveda mi pa poslušamo tukaj zgolj neko mantro, ki jo ponavljate in se trudite z njo že kar nekaj časa, ampak zanimivo, od kar ste, spoštovana KUL koalicija prišli v opozicijo, ko ste bili na Vladi, ko ste vladali, ko ste imeli v rokah škarje in platno, ko ste vodili Slovenijo, sicer zelo slabo, do meta puške v koruzo, vas fracking in Petišovci in okolje in Slovenija ni zanimala popolnoma nič. Torej, bili ste na Vladi, pa ne samo vi, tudi prejšnje Vlade, pa niste na tem področju naredili nič. Niste ukinili frackinga. Saj fracking ni od dve leti nazaj od začetka epidemije. Ali se motim? Veste, to me malo, malo me to čudi, kako je to mogoče, da kar na enkrat, ko ste prišli v opozicijo, ste pa postali največji okoljevarstveniki, naravovarstveniki in se začeli zanimati za fracking in za ukinitev frackinga. Fracking ni posledica delovanja te Vlade. Saj to poznate menda, malo si preberite in boste videli kako stvari izgledajo. Od kdaj se hidravlično lomljenje pri nas izvaja? Katero podjetje ga izvaja? Kje se to še po svetu dela? Seveda, stvari se spreminjajo. Znanstvena dognanja in pa prakse, izkušnje na terenu pokažejo svoji in sčasoma se seveda potem tudi določene stvari spremenijo, ampak fracking ni od dve leti nazaj. In me res zanima in skrbi in bi rad izvedel ta odgovor, zakaj prej, ko ste bili na Vladi, tudi Levica, nadvladna stranka niste ukinili frackinga. To me zanima. Zakaj niste prej tega naredili? Jaz bi bil zelo zadovoljen, če bi to že prej naredili in zdaj ne bi imeli teh problemov. Takrat ste imeli možnost. Takrat, ko ste vladali, ko ste bili na Vladi, bi se lahko potopili v ta problem, torej v problem frackinga in bi to zadevo uredili. Zdaj, ministrstvo je pripravilo zakon, vemo tudi, da je podjetje, ki izvaja fracking, pripravljeno storiti vse, da bi fracking lahko naprej izvajalo. Tukaj so tožbe, tukaj bodo odškodninske tožbe, ampak ne zaradi te Vlade. Ne zaradi te Vlade ampak zaradi vaše vlade. In vaših vlad od prej, ker ste do dovolili. Dovolili ste tudi, tudi prejšnje vlade, da se je rudarilo, da se je v Zasavju odpiralo premogovnike. In tudi v Litiji v Siterjevcu. Ja, glejte, to so vse stvari zatečene. [[nemir v dvorani]]
Prosim za mir v dvorani. Boste dobili možnost za repliko za [[…]]
Takrat, ko se je rudarilo, ko se je izkoriščalo rudnine, premog, je bilo v redu, zdaj so pa problemi, ko so ostale težave. Enako velja za odlagališča, različna odlagališča, ker ni bilo nobenega reda, ker se je pač delalo po domače. Isto je s tem frackingom. Pa me zanima, zakaj ga niste že preprečili prej. Zakaj niste tega naredili? Jaz tega ne razumem. In kot sem že povedal, ko je v zakonu kup dobrih stvari, v Zakonu o rudarstvu je kup rešitev, ki so pomembne za gospodarstvo, za okolje, za zaposlene. Kup dobrih rešitev. In tak zakon je samo za podpreti in je tudi strokovno pripravljen tako kot je potrebno. Ampak vi se samo na ta fracking, ga pač niste odpravili, ker niste na tem delali nič, ampak ste se zgolj osredotočili na to, ker je pač zelo populistično govoriti, od takrat ko ste v opoziciji. Pred tem pa nič. In državni sekretar je povedal že ene parkrat, kako je zapisano v zakonu, kako se da še spremeniti. Lahko se vloži amandma in tako naprej. Saj stvar je še za debatirati, saj smo na začetku. In jaz verjamem, da bodo kot pri vseh drugih zakonih tudi tukaj najdene prave rešitve, ki bodo za vse dobre. In normalno, da je treba poslušati vse predloge bodisi opozicijskih strank bodisi gospodarstva bodisi nevladnih organizacij. In vse to je potem potrebno tudi upoštevati, predebatirati in najti nek skupen jezik. In to je potem, dobimo v zakonu, ki ga imamo danes pred sabo, rešitve, ki jih je potem potrebno predebatirati in sprejeti ali pa zavrniti, če niste za take dobre rešitve. In da takoj na samem začetku in v stališčih in v razpravi pozabite na vse dobre rešitve, na vse tiste nujne stvar, ki jih je potrebno spremeniti, in se cel čas pogovarjamo zgolj o frackingu, ne vem ali je to populizem ali nestrokovnost ali ne vem. Povedal sem, kaj vse sem jaz prebral v tem zakonu in kar so tudi nekateri v stališčih predstavili in tudi državni sekretar je že ne vem kolikokrat povedal, o čem gre v tem zakonu, ampak poslušamo pa skozi eno in isto stvar. Tako, da sem prepričan, jaz sem prepričan, da bomo tudi za to problematiko, ki jo pač najbolj izpostavljate nekateri, prav tisti, ki do zdaj na tem niste naredili nič, ampak res čisto nič, nič vas ni skrbelo za ljudi in za okolje, zdaj se te stvari s tem zakonom rešujejo. Verjamem, da bomo našli skupno rešitev in jo v okviru tega novonastalega nujno potrebnega zakona tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej bi lepo prosil vse, ki ste v dvorani, da sogovornikov ne motite. Če se s stališči ne strinjate, imate možnost za repliko. Nobenega problema, seveda, če je to povezano z nerazumevanjem vaše razprave, sicer bo delitev časa. Zdaj pa najprej dajem besedo za postopkovni predlog Nataši Sukič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Postopkovno zahtevam, da se poslanec opraviči za kopico debelih laži, ki jih je tu natrosil, ker Levici pa ne more očitati takih stvari, ki jih tu kvasi. Mi se zelo intenzivno ukvarjamo s temi vprašanji že ves čas, ne glede na katerokoli vlado [[…]]
Kolegica, postopkovni predlog ni nadomestilo za [[…]]
[[…]]in zahtevam, da neha lagati.
[[…]]repliko.
Ja, laže.
Ni nadomestilo za repliko. Ni nadomestilo za repliko, oprostite.
Pač, naj se opraviči za svoje neokusne laži. Hvala.
Postopkovni predlog ni namenjen repliki. Časa nimate več, počakajte na delitev časa in boste potem odgovorili. Rudi Medved ima repliko. Izvolite.
Replika, ja. Hvala lepa. Kolegi iz SDS oziroma vladajoče koalicije, skoraj dve leti ste že na oblasti. Shodite že enkrat in prevzemite odgovornost za ti dve leti in nehajte nenehno ponavljati, česa vsega niso ali pa so storile prejšnje vlade, prejšnja, predprejšnja in ne vem katera še! Šli ste tako daleč, da ste ugotovili, da smo odpirali rudnike v Zasavju. To je bilo pred tristo leti! Pred tristo leti so se odpirali rudniki v Zasavju. Tudi to smo mi zakrivili, kajne. No, zdaj ste prišli, jaz dvomim, no, kaj bolj v zgodovino boste pa težko. Rad bi pa samo ponovil tisto, kar je bilo popolnoma jasno že od vsega začetka – da sekretarjevo zagotavljanje, kako bo Vlada vložila amandma in z njim prepovedala fracking, nima popolnoma nobenega jamstva, da bo šlo to skozi. Saj smo zdaj slišali, kako odlična rešitev je v zakonu to omejeno hidravlično lomljenje. Torej, drži tisto, kar ugotavljamo v opoziciji ves čas – da Vlada pojma nima, kaj dela koalicija v parlamentu, hkrati pa koalicija v parlamentu pojma nima, kaj dela Vlada.
Hvala lepa. Gospod Medved, tole je bila razprava, ne replika, ker se ni nanašalo na njegovo nerazumevanje vaše razprave. [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, žal, tako je. Imeli ste razpravo in v tem delu ste v celoti kršili poslovnik. Kot zadnji ima besedo še Nik Prebil. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, lepo pozdravljeni! Tema, ki jo obravnavamo danes, je vsekakor izrednega pomena, predvsem tisto, česar se bom dotaknil nekoliko kasneje. Pa bi, preden začnem, šel morda nekoliko nazaj v zgodovino, ker je očitno to vedno potrebno pri takšnih vprašanjih. Novele tega zakona smo videli od leta 2010 pa do prejšnjega leta petkrat. Ta Vlada je tudi ta zakon spreminjala v enem izmed PKP-jev, bodisi zaradi blaženja posledic epidemije, pa vsi vemo, da temu kot še številnim drugim podtaknjencem ni tako. In ko kolega Doblekar govori o tem, kaj vse je tu dobrega, pa vam bom, preden grem na ta znameniti fracking, povedal, kaj ni dobrega. V zakonu spreminjate načine vodenja rudarskih knjig, katastra in rudarskega registra, pozabite pa, da vaši ministri vsi kričijo po neki digitalizaciji in da je ta zadeva že kar nekaj časa digitalizirana. V celoti je digitaliziran rudarski kataster, register in rudarska knjiga, ki sta sestavni del vsega tega. Tako je to balast, ki je nepotreben, zato da se vi lahko tamle trgate, kaj je dobrega in kaj je bilo narejeno, pripomoglo pa ne bo k popolnoma ničemur. Greva naprej. Druga hujša zadeva, ki je izrazito sporna tudi s pravnega vidika, je to, da v tem zakonu preferirate določene koncesionarje pred drugimi. Saj to zgodbo smo že videli, da pač tisti, ki so blizu vam so preferirani, tisti, ki niso pa pač zgubijo pravice, posle in še kaj drugega. Ampak spoštovani, to je z ustavnega vidika, ne samo iz zakonskega izredno sporno. Na to so vas opozorili v številnih občinah, med drugim v občini Šoštanj in občini Velenje z dopisom, ki ga imam tukaj, kjer so jasno opozorili in to vas opozarjamo tudi v opoziciji, da ste obstoječim imetnikom rudarskih pravic oziroma boste s to novelo zakona v bistvu dali neko dodatno možnost, neko preferenco napram tistih, ki teh koncesij še nimajo. Torej, jih boste postavili v nek poseben pravni položaj, ki pa je z Ustavno prepovedan, spoštovani kolegi. Namreč, Ustavno sodišče je večkrat že pojasnilo, tako poslankam in poslancem kot tistim, ki vlagajo pritožbe na Ustavno sodišče, da zakon lahko spreminja obstoječe pravice, ki so bile prej zakonsko določene in tiste zakonske pravice, ki še prihajajo. To pomeni v tem primeru, da bi ta odprtost koncesijskih pravic morala biti za vse, pozor – vse, zainteresirane subjekte enaka. Vi pa pač tistim, ki že imajo koncesije in pač, ki so vam všeč, omogočate, da bodo nad tistimi, ki koncesijskih pravic še nimajo, pa bodo morda do njih tudi prišli. Nezanadje posegate tudi v pravico v zasebna zemljišča ko bi, recimo, rudarjenje prešlo pod zemljišče nekega lastnika in seveda vi te pravice nekemu rudarju podeljujete neomejeno, kar pomeni, da bo tudi čez 15 let, ko bi recimo na tistem zemljišču bil nek drug lastnik in se s tem ne bi strinjal, ta rudar tam brez težave š vedno lahko rudaril. Tako da je kar nekaj spornih stvari pri tem zakonu. No, tisto ključno pa, čemur seveda v LMŠ močno nasprotujemo pa je to nadaljnjo zakonsko dopuščanje frackinga, ki je škodljivo ne samo za okolje, ampak tudi za ljudi. Jaz ne razumem da smo oziroma ste na vladi tako slepi, da ne razumete kaj to pomeni za družbo in za tiste, ki tam prebivajo, kjer se ta fracking oziroma hidravlično lomljenje tudi dogaja. Na to so vas opozorili v Zdravniški zbornici Slovenije kjer so pozvali, da naj se fracking oziroma hidravlično lomljenje v popolni meri prepove. Številni strokovnjaki doma in v tujini opozarjajo na škodljivosti za ljudi in za okolje s tem procesom, ampak ne. Mi smo zakon vložili petkrat, vi ste ga petrkrat zrušili, sicer z zelo majhno razliko, ampak zrušili ste ga. Danes ko je zakon v obravnavi, kjer seveda v njeni sami osnovi še vedno dopuščate hidravlično lomljenje, pa ste tam notri pač nek izraz izumili, da bo izgledalo kot da pa vseeno v enem delu mu pa nasprotujete, pa pride sedaj, pač ne vem od kje, očitno pač nimate konsistentnih informacij med vlado in koalicijskimi strankami, pa pravite ne saj bomo sedaj pa vseeno prepovedali to zadevo. Ja, hvala bogu če jo boste, samo a veste v LMŠ in v opoziciji vam pač ne moremo verjeti na besedo, ker ste to besedo že neštetokrat prelomili. V tem državnem zboru ste si koalicijski poslanci sprejeli oziroma ne ste si, ste sprejeli zakone, ki jih je predlagala vlada in jih ta vaša lastna vlada ne spoštuje in temu državnemu zboru ne poroča, ga ignorira, kot da pozablja vsak trenutek, da je Državni zbor najvišja stopnja in je nad vsakokratno vlado. In vlada je tista, ki tej hiši odgovarja, ne ji ukazuje kaj bo delala. V LMŠ pač smo zagovorniki čistega okolja. In kolega Doblekar, pravite, da nismo nič naredili za okolje, mi smo daleč največ naredili za okolje, pa ljudje tudi ko so vas sesuli na referendumu za vodo. Takrat smo naredili zelo veliko za okolje. In zelo veliko bomo naredili za okolje in to je tudi edini predmet tega zakona, ki bi moral biti danes pred nami, je popolna prepoved frackinga. Zdravje ljudi in zagotavljanje zdravega življenjskega okolja jaz mislim, da bi to ne glede na politično preferenco v tej dvorani morala biti prioriteta za vsako stranko. In pač ne razumem kaj je v ozadju, razen seveda denar, da pač vam preprečuje, da to zadevo uredimo. Mi smo v neki situaciji, kjer, če malo parafraziram, jemo juho in potem, to je Slovenija, in imamo zraven nekoga, ki nam v to juha pljuva, mi pa to še vedno jemo. Tako nekako izgleda ta freking v naši državi. Jaz bi se želel za voljo tistih ljudi, ki živijo na teh območjih, to je prva stvar, kot drugo pa za vse skupaj, da nehamo škodovat naravi doma, nenazadnje pa tudi, bi mogle kakšne druge države se zgledovat. Okolje gre, ne vem, kdaj se bomo zavedal, da je to edini planet, na katerem lahko živimo. Tako da, jaz še vedno upam, no, da bo ta amandma, ki ga pripravlja tudi opozicija, sprejet in da bomo s temi napori kljub šestim v vrsti, vseeno uspeli in bo ta zadeva zaenkrat zaključena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, Boris Doblekar, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Ja, moram replicirat kolegu iz LMŠ-ja, poslancu, ki je omenjal mene in pa mojo izjavo, ki jo je očitno narobe razumel ali pa jo je morda namenoma priredil. In sicer, jaz nisem rekel, da niste nič naredili za okolje, ampak sem rekel da niste nič naredili za odpravo frekinga, kar pa je posledično res tudi to, ja, da niste naredili nič za okolje in ne vem kolikokrat sem vprašal, pa še nisem dobil nobenega odgovora ali pa kakšne replike, kaj ste, spoštovani, tudi v LMŠ, Levici, SD, SAB [[…]]
Replika, kolega Doblekar [[…]]
[[…]]Ja, naredil takrat, ko ste bili na Vladi? To sem rekel in to sem posebej izpostavil, da ni bilo takrat nič narejeno in nič narejeno tudi za okolje, zaradi tega.
Prosim za mir v dvorani.
In da se je že danes tisočkrat ponovila beseda freking, nič drugega. Takrat, ko ste bili pa na Vladi, ko ste imel možnost kaj spremenit [[…]]
Kolega Doblekar, repliko prosim, ne razpravo [[…]]
Ja, pa niste nič naredil, no in to, kajne, to je tisto, ko je omenil poslanec in jaz sem povedal, da ta Vlada in državni sekretar pripravil zakon, ki bo to tudi rešil in rešuje vse te stvari, ki so bile nekoč zapeljane, zdaj, v, torej, iščemo rešitve in delamo v dobro gospodarstva [[…]]
Kolega Doblekar [[…]]
[[…]]in ljudi. Hvala lepa.
[[…]]Vzel vam bom besedo. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobi besedo še državni sekretar, predstavnik Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Zdaj, bilo je nekaj še za dodat, mogoče tukaj, poslanec Prebil, glede določil zbiranja upravljanja objave podatkov s področja rudarstva, to, kar ste govoril, glede digitalizacije. Gospod poslanec Prebil, vam govorim [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Izvolite, imate besedo.
Govorim vam, samo da vam odgovorim glede digitalizacije, rudarske knjige in podobno. Že zdaj v veljavnem zakonu, pa je tudi na svetovnem spletu je bila objavljena rudarska knjiga in v njej so bili javnosti dostopni vsi, bom rekel, podatki o pridobivalnih [[?]] prostorih s koncesijo in tako naprej, koncesionarjih, no, s to novelo pa ta nabor, bom rekel, objavljenih podatkov, razširjamo še na vse koncesijske pogodbe, na vse priglasitve, odmere »koncesnine«, fotografije pridobivalnih [[?]] prostor, tako da dejansko se javnost lahko še bolj podrobneje seznani, kje in kaj in kaj se v posamezni občini oziroma lokalni skupnosti dogaja. Tako da, dodajamo tudi predloge za uvedbo modulov za elektronsko oddajanje in dopolnjevanje vlog, priglasitev in podobno. Zdaj, mogoče nisem bil do zdaj jasen, pa bom še enkrat povedal. Včeraj je bil posredovan predlog amandmaja k 1. členu, kar se tiče obsežnega hidravličnega lomljenja. Zdaj, predlaga se, da se obsežno hidravlično lomljenje, pri katerem se v vrtino potiska tisoč kubičnih metrov vode na fazo lomljenja oziroma 10 tisoč kubičnih [[nerazumljivo]]ali več vode v celotnem postopku se črta. Torej, z amandmajem, ki bo predlagan, se novela zakona spreminja tako, da se z njo prepoveduje vsakršno hidravlično lomljenje, z namenom raziskovanja ali izkoriščanja ogljikovodikov, zato ni več potrebna opredelitev pojma obsežnega hidravličnega lomljenja. Če sem bil v svojem izvajanju prej narobe razumljen, sem samo pojasnjeval vsebino novele zakona, kaj obsežno hidravlično lomljenje v tem trenutku je. Jaz sem vam pa povedal amandma, s katerim se ta določba 10.1 člena, 1. člena črta. In nadalje še potem v 6. členu v prvem odstavku besedilo, ki glasi, navajam »Ogljikovodikov z obsežnim hidravličnim lomljenjem ali,« se nadomesti z besedilo »Ogljikov s hidravličnim lomljenjem«. Torej z novelo se na podlagi amandmaja, ki bo predlagan, prepoveduje vsakršno hidravlično lomljenje za potrebe raziskovanja ali izkoriščanja ogljikovodikov ne glede na obseg. Hvala.
Hvala lepa. Vi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem ali želi na podlagi 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Vidim, da je interes. Če želi razpravljati tudi predstavnik vlade, prosim, da se prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru boste dobili besedo kot zadnji. Prosim za prijavo. Pet prijavljenih. Najprej dobi besedo Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Petkrat smo o prepovedi frackinga govorili v tem Državnem zboru in petkrat je koalicija oziroma koalicijski poslanci so naše predloge zavrnili. Zato se mi zdi nedopustno, da danes poslušamo o tem, da nismo storili ničesar. Kaj naj bi storili? LMŠ je v parlamentu tretje leto, mi sedmo. Četrto, prvi mandat. Tako, da nam očitati nekaj, kar se je dogajalo pred 200, 300 leti, je res nedopustno in res nenormalno. Ves čas pa opozarjamo na okoljske probleme. Ravno tako smo opozarjali na Anhovo, potem smo imeli sejo o bioplinarni v Črnomlju, kjer onesnaževalec Petrol kar krepko uničuje endemit črne človeške ribice. Vsakokrat je desnica in vladni poslanci naše predloge zavrnila. Se pravi, da v Sloveniji dejansko po njihovo nima oblast ljudstvo, ampak ima kapital. In tukaj je kršenje ustave zelo temeljito. Zdaj v Franciji, če so ta fracking lahko prepovedali že leta 2011, če so lahko fracking prepovedali na Irskem leta 2016, če so v Združenem kraljestvu, ki tako pridno izkorišča naše možnosti in spuščene hlače, bom rekla, lahko 2019 uvedli popoln moratorij na izvajanje frackinga, če so v Nemčiji lahko prepovedali, če so ga v Bolgariji lahko prepovedali že leta 2012, zakaj za božjo voljo v Sloveniji tega ne moremo? Zato, ker pravite, da bodo storili vse, da bodo lahko fracking izvajali. Bojite se tožb, ja, in tudi videli smo, da bi storili vse, da bi ta fracking lahko izvajali pri nas, očitno v državi tretjega sveta kjer jim ni mar za ljudi in niti za okolje, ko so grozili okoljskemu ministru. Že takrat bi nam morali zazvoniti vsi alarmi. In nekdo, ki je državotvoren, pokončen, bi moral takšno korporacijo odsloviti. In zdaj razlagate, da pa v tem novem Zakonu o rudarstvu pa bo prepoved obsežnega frackinga. Lepo vas prosim. Kje je ta arbitrarna meja za obsežen fracking? In če vam tudi zdravniška zbornica položi na srce, da je fracking nevaren za zdravje ljudi, da je nedopusten, vendarle ne vem, ne razumem, kako vi še vedno nočete tega slišati in delate za tujo korporacijo namesto za Slovence, ki živijo v tistem nevarnem, nevarnem za zdravje, za življenje nevarnem okolju. In to se ponavlja večkrat, saj ne gre samo za Petišovce. Kot sem rekla, podobna zgodba je v Anhovem, podobna zgodba je v Beli krajini in marsikje drugje in vam ni mar. Ne vem ali bomo na uničenem planetu jedli na koncu evre in komu to koristi. Zdaj v tem predlogu novele se poenostavlja postopek opustitve izkoriščanja. Zanimivo v vlogi za izdajo odločbe o prenehanju pravic in obveznosti rudarskih pravic se ne bo več treba prilagati revidiranega rudarskega projekta izvedene sanacije. Bomo vse uničili pa gremo nič nam ni mar kdo bo skrbel za bolne ljudi, kdo jih bo zdravil, na kakšen način, kaj se bo dogajalo, nič. Izkoristiš do konca in odideš. Skratka pri prepovedi freakinga tehtamo na eni strani pravico do zdravega življenjskega okolja in zdravja ljudi, zaščite njihovega premoženja tako se sklicujete na pomembnosti zaščite premoženja, od katerega je odvisno njihovo vsakdanje preživetje, da ne govorim, da se Slovenija reklamira kot zelena destinacija vse skupaj pa je tudi preko podnebnih sprememb in izgube biodiverzitete povezano z možnostjo preživetja človeka na planetu zemlje na sploh in na drugi strani profitni motiv kje smo ta trenutek in kako lahko kdorkoli v tem Državnem zboru, kar še ustavni red Republike Slovenije jim postavlja kapital nad človeka in nad njegovo zdravo življenjsko okolje to pa je vprašanje, na katero bomo lahko odgovorili 24. aprila. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Ko zmanjka argumentov se seveda vedno poslanci se poslanci zatekajo k populizmu, ampak, da mi pa danes nekdo očita populizem in to, da nismo, ko smo imeli Vlado naredili nič je pa naravnost ne bom uporabil besede, ker si ta prostor tega ne zasluži, ampak kolega Doblekar minister Leben v Vladi Marjana Šarca je dobival grožnje, zaradi katerih mu je bilo odrejeno policijsko varstvo, ko je naslavljal to tematiko. Grozili so mu in njegovi družini, če to ni pomenljivo, potem ne vem kaj je pa ne bom uporabljal populizma bom pa zbanaliziral besedo do absurda, da boste tudi vi razumeli zakaj smo proti zakonu, čeprav ima v nekaterih delih tudi dobre rešitve. Hipotetično recimo, da je danes Vlada prinesla v ta prostor zakon, ki ima na razpolago 100 milijonov evrov in se mi odločimo ta zakon potrdimo, da v Sloveniji izberemo 110 ljudi. Stotim od teh damo vsakemu milijon evrov, 10 pa jih zapremo za 10 let. Ali zaradi tega, ker bi sto ljudi dobilo vsak po milijonov evrov bomo sedaj 10 jih pa zaprli? Enak absurd je pri tem zakonu. Freaking je škodljiv. Ne obstaja varen freaking ne obstaja ta trenutek ne. Tudi, če je cela serija dobrih predlogov, ki bi reševali kaj in nekaj predlogov, ki so pa katastrofalni je odgovornost poslancev, da to zavrnemo vsaj tistih poslancev, ki nekaj dajo na to, da delajo dejansko za ljudstvo in za zdravje in da tukaj pač ni kompromisov. Ne mi s populizmi ne mi z bombonjerami ne mi z boni, boni in bomboni. Metanje peska v oči kako vse to je krasno oh in sploh to je prvo branje. Kolega nas poziva na korporativnost, konstruktivnost pa dobro ali mislite, da smo mi z Lune padli v zadnjih dveh letih. Strokovne službe cele noči delajo, da pripravljajo skupaj s poslanci amandmaje za celo serijo zakonov na koncu saj vemo kakšni bodo rezultati serijsko se vse skupaj zavrača in sedaj naj vam verjamemo. Ja, ne bom vam verjel pa veste zakaj vam bom povedal, ker je lahko v ozadju enak model kot je bil na zadnjem odboru isto zgodbo smo odtekli. Vi boste predlagali amandma, poslanci ga bodo potrdili. Zdaj, če boste rekli ja, pomeni, da ste z njimi že dogovorjeni in prejudicirate odločitev Državnega zbora, kar je še bolj škodljivo od vsega kar smo danes videli. Ker to pomeni, da odpadejo popolnoma vsi varnostni mehanizmi v tej državi. Vi boste dali na mizo amandma, na odboru bo zavrnjen, mogoče bo zavrnjen celo zakon in mi bomo spet na začetku. Veste, zaupanje si je potrebno zaslužiti in mogoče ste ga na začetku še imeli in ne vem, poslušati je treba podlage, sem slišal. Kakšne podlage? Gospodarstvo. Tako kot ste poslušali problematiko glede samostojnih podjetnikov, računovodij, industrije srečanj, to ni gospodarstvo za vas, ne. kako ste poslušali ljudi. Ja, ljudje v Petišovcih so proti frackingu, pa še marsikdo drugi je proti. Kako moramo poslušati NVO, sem celo slišal. Ja, ravno to ministrstvo je spomladi leta 2020 želelo vzeti pravni interes vsem NVO glede pridobivanja okoljskih dovoljenj. Veste, spomin je huda reč. Marsikdo se marsikaj še spomni.
Hvala lepa. naslednji je na vrsti Nik Prebil.
Hvala lepa. Samo še ene par stvari predno zaključimo s to tematiko, ker vidim, da ni želje po tem, da bi se razumeli, ne da se ne razumemo, ampak ni želje po tem, da bi se razumeli. Kolega Doblekar, vam bom odgovoril zelo podobno kot vam je kolega Pavšič. Ko sprašujete opozicijo, kaj ste naredili? S to zadevo se je takoj, ko je v mandat nastopila Vlada Marjana Šarca, začel ukvarjati takratni okoljski minister Leben. Sprožil je postopke, da se hidravlično lomljenje prepove in kot veste, jaz vem, da vi to veste, so za to grožnje prihajale njemu osebno, njegovi družini in to niso grožnje kar tako na povrh, to so grožnje po njegovem življenju oziroma po odvzemu njegovega življenja. In zaradi tega mu je bilo dodeljeno tudi policijsko zaščito oziroma policijsko varovanje. To je prva stvar. Druga stvar je, pač postopek žal ni prišel do konca, ker je Vlada Marjana Šarca padla in vemo kakšen je zakonodajni postopek. Naprej. No, in potem smo mi, spoštovani gospod Doblekar, 5-krat, danes je šestič, poskušali z vložitvijo zakona, ne kar z nečem, z zakonom zadevo prepovedati. In vedno so glasovi sfalili samo in izključno zaradi stranke SDS, zaradi stranke NSi in stranke SMC oziroma zdaj Konkretno. Pa Desus ne vem kako je že glasoval, ne bom dal roke v ogenj. Samo zardi vas ta zadeva ni urejena in ne zato, ker ne bi bilo želje ali poizkusov iz opozicije. Tako, da lepo prosim dajmo biti korektni in mislim, da si to vsi skupaj zaslužimo, da pač informacije dajemo ustrezno. Kot drugo pa, še enkrat. Ni dovolj problem zdaj samo knjiga ali pa samo fracking, še druge stvari so v tem zakonu problematične. Prva je ta, ki sem jo že povedal, da uveljavljate nek nov pravni status, ki je z Ustavo prepovedan, ki ni zakonsko ustrezna pravna norma, ker prioritizirate določene koncesionarje pred drugimi. Prioritizirate tiste, ki že imajo koncesijo pred tistimi, ki jo bodo morda še dobili. In na to vas ne opozarjamo mi tukaj samo, to vas opozarjajo strokovnjaki, opozarjajo vas občine, ampak saj jaz vem, pač vi neradi slišite strokovnjake, ker jih pač, kot smo videli med epidemijo, preprosto utišate in jim vzamete sredstvo, ko gre pač neka stvar tako daleč, da vam pač ni všeč. Tako da, to je prva stvar. Druga stvar pa še enkrat. Z novim 150.e členom podaljšujete rudarske pravice spet tem istim koncesionarjem, ki so vam všeč, tudi v primeru, pozor, če nimajo pridobljene pravice izvajanja rudarskih del. Pa kaj je nam v tej državi? Nekdo, ki nima pravice nečesa izvajati mu kar neomejeno damo pravico, da to izvaja. In to je ena na ena od stvari, ki so v tem zakonu problematične. In spoštovani državni sekretar, mi sedaj že skoraj dve uri razpravljamo o tej, več kot dve uri, razpravljamo o tej točki in jaz še sedaj tega amandmaja o katerem vi govorite nisem videl. Mi bomo glasovali zelo kmalu, očitno. Ne vem, mene pač vaše obljube ne odvrnejo od tega, da bi razpravljal o tem kaj si mislim pri določeni zakonodaji. Še vedno pa upam, da bo z današnjim sprejemom zakona, ki pač glede na vaše glasove bo, vseeno fracking kot tak, čemur nasprotujemo v opoziciji že od samega začetka, tudi v celoti prepovedan, ker če to dopuščamo, nenazadnje to počno tuje države, tuja podjetja to delajo v Sloveniji, svinjarijo puščajo tu, denar pa pač vlečejo k sebi. Jaz mislim, da nam pač mora biti mar za prihodnost, pa ne samo nas, ampak tudi tistih, ki pridejo za nami, da bodo lahko živeli v čistem okolju. Hvala.
Hvala lepa. Še Nataša Sukič. Izvolite.
Kolega Doblekar, sedaj boste slišal vse kaj je Levica naredila, ko ste tako na debelo naložil tiste laži prejle, da kar pečejo ušesa ko vas človek posluša. Minister Leben je bil v prejšnji vladi minister in Levica je ministru Lebnu, jaz sem sporočila, da želi, da se fracking prepove. In minister Leben je jasno povedal, da bo naredil vse, da do frackinga ne bo prišlo in je to tudi delal. In Ascent Resources so mu grozili, njemu in njegovi družini. Ja, tako [[…]]Ja, vi se kar zafrkavajte. Grozili so in s takimi vi poslujete, dragi poslanec. S takimi vi poslujete, a ne? S takimi, ki grozijo našim ministrom. Briga vas!? Tako da nehajte se sprenevedati. Poleg tega se tukaj pogovarjate kot, češ, pred 20 leti ste začeli zgodbo s tem koncesionarjem, zakaj sedaj mi bi morali to zaključiti. Ja, zato, ker je čas, da se ta zgodba zaključi. Zato, ker je prišla med tem do spoznanj in do dogodkov povsod po svetu, ki kličejo k temu, da se fracking prepoveduje v vedno več državah ali se na njega razpiše moratorij. Zato! In zato, ker se v Groningenu, ki ima isto sestavo tal kot Petišovci dogajajo potresi in tudi tam 200 firm je moralo penehati s frackingom. 200, ne pa ena zavožena Ascent Resources, ki grozi našim ministrom. In če bi vas res skrbelo, da nas ne bo Ascent Resources tožil bi pustili, da se koncesija tej korporaciji izteče letos maja. Kaj ste pa naredili? Podtaknili ste v PKP, pazite, v protikoronski paket ste vi podtaknili možnost, da se je za 18 mesecev koncesija podaljšala. In če bodo te vaše finte sprejete boste pa res dali pravno podlago za to, da nas bo Ascent Resources na koncu tožil. Pustili bi, da se jim koncesija izteče, pika. Ne pa da ste jim podaljšali za 18 mesecev dovoljenje, zato da bi pridobili čas, da pridobijo okoljevarstveno presojo in da lahko začnejo izvajati manj obsežen fracking kot ga vi imenujete. Bla, bla, bla. In vi, SDS in NSi boste morali odgovarjati ljudem v Prekmurju kaj se greste. Vi, noben drug. Ker mi krepko delamo na tem, da se fracking enkrat za vselej prepove. In v Levici to delamo in ne boste si izmišljevali, da to ni res. Kar se pa tiče, da pravite, da govorimo samo o frackingu, ni res. Če bi vi poslušal mojo uvodno stališče, več kot tri minute sem naštevala kaj vse je narobe še v tem zakonu, več kot tri minute v svojem uvodnem stališču. Ampak ker vas ne zanima moje uvodno stališče, vi samo nekaj nakladate. Nakladate pa vedno eno in iste stvari. Jaz že vnaprej vem kaj boste povedal. To je skrajno [[…]]Mislim, meni je vseeno če vi žalite mene, ampak vi v bistvu žalite ljudi, žalite občino Lendava, ki je klicala po tem, da se fracking prepove. Žalite lokalno prebivalstvo tam, ki prosi, da se fracking prepove. Žalite okoljevarstvene organizacije. Itak, saj vaš šef je ravno pred par dnevi cel spisek nevladnih objavil, ki so za odstrel po vaši logiki, ker imate briljantno logiko kako funkcionira neka družba. To je za vas demokracija očitno, izbrisati vse kar vam ni všeč. Kajne, to bi vi, malo bi pobrisali tele, pa one bi počistili, pa malo bi se pomenili z Ascent Resources, ki so gladko grozili našim ministrom, kaj vas to briga, saj niso bili vaši ministri, kajne, tako, po domače. In vi, ki ste taki domoljubi, to počnete. In potem se tolčete po prsih, kako ljubite to domovino. Ma, ljubite vi kapital! Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot zadnji dobi besedo še državni sekretar Blaž Košorok. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovane poslanke, na trenutke je bila današnja debata, razprava argumentirana, na trenutke ne. Veseli me, da je marsikdo oziroma tudi poslanci opozicije prepoznali, da je v noveli zakona marsikaj tudi dobrega. In mislim, da to zasluži glas, da gre zadeva naprej, da se obravnava na odboru in da na odboru stvari lahko še naprej razčiščujete. S predlagano novelo Zakona o rudarstvu pa se odpravlja, tako kot sem povedal uvodoma, različne sistemske pomanjkljivosti, ki so bile zaznane oziroma ki jih je vsebovala že osnovna zakonska rešitev. Nekatera področja se dodatno in tudi na novo urejajo. Tako z novelo odpravljamo nekatere napake, ki jih je obstoječa zakonodaja vsebovala. Reguliramo oziroma dereguliramo marsikatero področje ali pa ga popolnoma na novo definiramo. Nekatere pojme, neke poenostavitve so, nekatere administrativne ovire so odpravljene in predvsem tudi to, da so bolj poudarjeni prekrški, ki se v praksi vedno bolj pojavljajo. Kar se tiče amandmaja, sem jasno povedal, mislim, da bo potem priložnost tudi na odboru, da se o tem še dodatno pogovorimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem splošno razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU ZA KULTURO. Predlog resolucije je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo dr. Ignaciji Fridl Jarc, državni sekretarki Ministrstva za kulturo. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o uresničevanju javnega interesa v kulturi v 10. členu določa, da je nacionalni program za kulturo strategija kulturne politike, ki izhaja iz zgodovinsko doseženega položaja kulture, s katero se ugotovi vlogo kulture v razvoju Slovenije in slovenskega naroda ter javni interes zanjo, opredeli področja kulture, na katerih se zagotavljajo kulturne dobrine kot javne dobrine, in predvidi usmeritve na področju investicij v javno kulturno infrastrukturo. Kljub temu, da je torej zakonska podlaga nujna in obvezna, predhodni ministri niso uspeli izpeljati postopka priprave in potrditve novega strateškega dokumenta za področje kulture, brez katerega je področje kulture že od leta 2018. Predlog resolucije o nacionalnem programju za kulturo 2022-2029, ki je pred vami, se je začel pripravljati v mandatu ministra mag. Zorana Pozniča leta 2019 z imenovanjem posebne komisije. Opravila se je vrsta javnih razprav na temo kulture po Sloveniji in izoblikovalo deset ključnih točk, ki naj bi jih nov predlog upošteval. Osnutek resolucije o nacionalnem programu za kulturo je bil predan v sklopu primopredaje sedanjemu ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju 16. marca 2020. Po prejemu so ga pregledale strokovne službe Ministrstva za kulturo, ki pred tem v pripravo osnutka niso bile vključene. Pripravile so svoje pripombe in dokument uskladile tudi z veljavno zakonodajo. Zaradi epidemije covida-19 uveljavitve Zakona o zagotavljanju sredstev za določene nujne programe v kulturi, rekordnega zvišanja proračunov za kulturo, zlasti za leto 2021 in vključitve sredstev s strani ECA potrjenih v okviru načrta za okrevanje in odpornost je bil dokument v avgustu predan Nacionalnemu svetu za kulturo, zatem še en mesec v javno obravnavo. Večina pripomb, ki so bile splošne narave, je bilo upoštevanih, nekatere konkretne bodo v akcijskem načrtu, ki ga sprejme Vlada po potrditvi NPK v Državnem zboru. Vlada je predlog potrdila na svoji 107. redni seji 17. 12. 2021. Dokument je obravnaval tudi Odbor za kulturo. In v sedanjem predlogu, ki je pred vami, so upoštevane tudi nekatere amandmajske spremembe, ki jih je predlagala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Poslanstvo Nacionalnega programa za kulturo 2022-2029 je, navajam, da se slovensko kulturo uveljavi kot pomemben družbeni dejavnik, ki omogoča razvoj, rast in prepoznavnost slovenske narodne substance tako doma kot v svetu ter zagotavlja pogoje za ustvarjalnost, svobodo izražanja in avtorefleksijo posameznika. Prednostni cilj je, da se kultura ozavesti kot vrednota, ki spodbuja ustvarjalne potenciale, omogoča posamezniku njegov osebnostni razvoj, svobodo izražanja, osvajanje novih znanj in izkušenj, vzpostavljanje humanih medčloveških odnosov in družbene etike ter da se ozavesti kot vrednota, ki obenem razvija spoštovanje dosežkov slovenskega naroda in samostojne države, pa tudi tako dialoško odprtost do sosednjih narodov Evrope in sveta, ki naše kulture ne slabi, ampak jo bogati, dopolnjuje in krepi. Osrednji strateški cilji so okrepiti vlogo kulture kot povezovalne in združevalne sile v javnem življenju, zagotavljati kulturni pluralizem, svobodo izražanja, enake možnosti za ustvarjanje, skrbeti za slovenski jezik ter okrepiti njegovo vlogo znotraj enotnega slovenskega kulturnega prostora vključno s skrbijo za Slovence v zamejstvu in po svetu, skrbeti za ohranjanje in razvijanje kulturne identitete obeh avtohtonih narodnih skupnosti, romske skupnosti, pripadnic in pripadnikov drugih etničnih skupin in pripadnikov in pripadnic ranljivih skupin. Nadalje spodbujati izrazito medresorsko povezovanje kulture z drugimi resorji kot so gospodarstvo, turizem, zagotovitev vzdržnega, učinkovitega in transparentnega [[znak za konec razprave]] sistema financiranja kultura, zmanjševanje administrativnih ovir, izobraževanje in usposabljanje, pospešitev digitalizacije ter uvajanje novih tehnologij, zagotovitev dostopnosti in izgradnje javne kulturne infrastrukture, promovirati slovensko kulturno dediščino, okrepiti vključenost prebivalstva, decentralizirati slovenski kulturni prostor, okrepiti navzočnost kulturnih vsebin v medijih in mednarodno [[znak za konec razprave]] promocijo slovenske kulture. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog resolucije je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za kulturo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Violeti Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Odbor za kulturo je na 45. nujni seji obravnaval predlog Resolucije o Nacionalnem programu za kulturo 2022-2029, ki ga je v obravnavo in sprejem Državnemu zboru predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano naslednje gradivo: predlog resolucije, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, zahteva za sklic izredne seje Državnega zbora, stališče in pobuda k predlogu Resolucije o Nacionalnem programu za kulturo 2022-2029 s strani Glose – Sindikat kulture in narave Slovenije in vloženi amandmaji poslanskih skupin SDS, Nova Slovenija, Konkretno ter amandma poslanca Sama Bevka. Na seji odbora sta poleg predstavnic ministrstva sodelovali še podpredsednica Nacionalnega sveta za kulturo, predsednica pardon, Uršula Cetinski in Polona Torkar iz Društva Asociacija. Državna sekretarka na Ministrstvu za kulturo je povedala, da gre za strateški dokument na področju kulturne politike, dokument je za razliko od prehodnih nacionalnih programov za kulturo, ki so bili pripravljeni za štiriletno obdobje, pripravljen za osemletno obdobje. Akcijski načrt pa bo pripravljen po sprejemu resolucije. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da vloženi amandmaji poslanskih skupin SDS, NSi, Konkretno upošteva pripombe, ki jih je ZPS podala v svojem mnenju, v večji meri tudi ustrezno upošteva. Predlog resolucije je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki predlog resolucije podpira. Predstavnica Nacionalnega sveta za kulturo je med drugim dejala, da je za področje kulture zelo slabo, da je Slovenije že štiri leta brez resolucije saj je med drugim ta tudi podlaga za javne razpise v kulturi, kjer se dodelujejo javna sredstva in subvencije. Predstavnica asociacije je opozorila, da predlog resolucije odseva problematičen odnos do samozaposlenih in nevladnih organizacij v kulturi. Gre za zmanjševanje in številčno zamejevanje števila samozaposlenih v kulturi in v nevladnem sektorju. Predlog resolucije bi potreboval dodatno usklajevanje tako za področje nevladnih organizacij kot samozaposlenih v kulturi. V razpravi je bilo povedano, da predlog resolucije povzema okoli 90 odstotkov besedila, ki je bilo pripravljeno že v času ministrovanje prejšnjega ministra. Nova vsebina se nanaša predvsem na epidemijo in vsebino, ki bi jo lahko opredelili kot zastarelo videnje sektorja kulture, ki se posveča predvsem narodni identiteti. Kulturna politika bi morala slediti stroki in njenim smernicam ter ohraniti nevtralno držo do idejnih, duhovnih in estetskih usmeritev. Predlog resolucije ne izboljšuje položaja samozaposlenih in nevladnih organizacij v kulturi, ampak to področje krči, prinaša prilagodljive, fleksibilne oblike zaposlovanja in zaostruje pridobitev statusa samozaposlenega v kulturi. Nevladni sektor ostaja na obrobju investicij v kulturi, dokument pa daje večji poudarke institucionalni kulturi. Pripravo dokumenta bi bilo, zato smiselno preložiti v novi mandat. Nasprotno so predstavniki SDS in Nove Slovenije predlog resolucije podprli, saj naj bi vseboval strateške usmeritve in načrt razvoja slovenske kulture z ciljem, da bomo kot narod ohranili kulturno identiteto, jezik in državotvorno zavest. Izpostavili so povečanje sredstev za kulturo in investicije na področju nepremične kulturne dediščine, ki so bolj enakomerno razporejene po celi Sloveniji. Zaradi tega bi moralo biti sprejetje NPK 2022 do 2029 vsem prioriteta. Po končani razpravi o posameznih poglavjih predloga resolucije je odbor sprejel amandmaje Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno. Odbor je glasoval o vseh poglavjih predloga resolucije skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga resolucije, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališ poslanskih skupin. Samo Bevk bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Pred nami je težko pričakovan Predlog Resolucije o nacionalnem programu v kulturi 2022-2029. Gre oziroma saj moralo bi iti za strateški dokument Vlada o tem predlogu celo nekritično pravi, da dokument odgovarja novonastalemu položaju kulturnega sveta, zaradi posledic pandemije Covid-19 in da je bila upoštevana večina pripomb, ki jih je podala zainteresirana kulturna javnost. Ta je v preteklem obdobju velikokrat opozorila, da področja kulture med vsemi, zaradi epidemije še posebej velikimi izzivi brez strateškega dokumenta krmari že štiri leta. Drži, da smo brez dokumenta drži pa tudi to, da je ob nastopu mandata aktualne Vlade ob primopredaji marca 2020 na Ministrstvu za kulturo novega ministra dr. Vaska Simonitija in ekipo čakal že pripravljen Predlog Resolucije o nacionalnem programu za kulturo. Ta je z veliko truda usklajevanj in pogovorov z deležniki nastala pod vodstvom takratnega ministra mag. Zorana Pozniča. Poleg tega je novega ministra pričakal tudi Zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi za obdobje 2021 do 2026 v višini 123 milijonov evrov, ki ga je konec leta 2019 sprejel Državni zbor. To je bila zapuščina še bolje rečeno popotnica, s katero bi bil lahko zadovoljen vsak prihajajoči minister. Ta naš dokument, če se lahko tako izrazim je nastal v najširšem možnem javnem usklajevanju z deležniki se zaključil z branjem predloga na Nacionalnem svetu za kulturo v začetku leta 2020 ter bil tako pripravljen za postopek obravnave sprejema v Državnem zboru. Ob iskreni nameri sprejema tega najpomembnejšega smerokaza in kompasa v kulturi bi lahko resolucija skupaj z akcijskim načrtom ta čas že odgovarjala na probleme kulture, še več, dokument bi lahko v kolikor bi se izkazala potreba že danes nadgradili z odgovori na probleme, ki so se v kulturi pokazali v času epidemije. Žal so na ministrstvu ta dokument za dobro leto in več spravili v predal, aktualni minister pa se je raje kot s pripravljeno resolucijo več ali manj prepiral s kulturnimi ustvarjalci ter jim na nek način med epidemijo, ko se je kulturno življenje praktično ustavilo, odrekel celo plačilu za že izvedeno delo in ga zamaknil, pričakovati pa bi bilo ravno nasprotno, razumevanje in aktivno reševanje nastalih problemov ob epidemiji svetovnih razsežnosti, ob prebiranju resolucije lahko ugotovimo, da je aktualna Vlada ob izteku njenega mandata brez dialoga z deležniki v proceduro poslala spremenjen in nekonsistenten dokument. Socialni demokrati tudi ugotavljamo, da je od že pripravljene resolucije iz mandata prejšnjega ministra povzetega skoraj 90 % vsebine, spremembe oziroma dodatno gradivo pa se nanašajo predvsem na epidemijo, žal pa tudi na vsebino, ki bi jo lahko opredelili kot zastarelo videnje sektorja kulture, strateškega pogleda v prihodnost kulture v umetnosti, kar bi moralo biti prvo poslanstvo ministrstva ob pripravi novega predloga pa ni zaznati. Zaznati pa je diskurz negiranja strokovnosti, neodvisnosti in estetskih usmeritev, kajti po vladnem usmerjanju kulture bodo razvoja področja kulture deležni predvsem tista kultura, tista umetnost in tista ustvarjalnost, ki bodo v naslednjih osmih letih pomagali, pod narekovaji, oblikovati slovensko, narodno, domoljubno in državotvorno zavest. Ključno spoznanje po prebranem dokumentu resolucije pa je, da Ministrstvo za kulturo v prihodnjih osmih letih opušča misel na spremembe in posodobitve veljavnega kulturnega sistema in da ga zanimajo zgolj nebistvena dopolnila. Socialni demokrati menimo, da je resolucija o nacionalnem programu po Zakonu o uresničevanju javnega interesa za kulturo koncipirana tako, da ne predstavi niti ključnih prebojnih projektov s področja kulture v prihodnjih osmih letih in kako naj bi bili ti financirani. Resolucija tudi ne ponuja rešitve kako prebiti zamrznjeno stanje v kulturnem sistemu in kulturni politiki ter kako preseči številne probleme, ki hromijo kulturni vsakdan po zdravstveni krizi. Kljub nuji imeti nacionalni program za kulturo za naslednja leta se ob vsem slišanem postavlja vprašanje ali dokument sploh podpreti, kajti ne odgovarja na ključne prihodnje izzive, je neoperativen in preživet. Socialni demokrati takega predloga ne moremo in ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan! V Levici predloga nacionalnega programa za kulturo ne bomo podprli, saj je neučinkovit, domišljav, do kulture uničevalen in pozablja na ključne deležnike v ustvarjanju kulturne krajine, kulturne organizacije in delavcev. Najprej. NPK ni zakon, je strateški dokument, ki riše smer razvoja kulture in umetnosti ter način na katerega bo kulturi pomagala država. Kaj bo financirala, na kakšen način ter katerim vsebinam bo dala prednost in priložnost. Aktualna oblast na seznam prednostnih ciljev za razvoj kulture v letih od 2022 do 2029 postavlja okrepitev vloge kulture kot povezovalne in združevalne sile v javnem življenju, še posebej pri oblikovanju slovenske narodne identitete, utrjevanje državotvorne zavesti, družbene etike, dialoga, medsebojnega spoštovanja ne glede na spol, generacijske in socialne razlike ter politično pripadnost. Zagotavljanje kulturnega pluralizma, svobodne izražanja in enake možnosti za ustvarjanje. V Levici Vladi odgovarjamo z vprašanjem, se šalite. Trenutna oblast je v jedru svoje biti diametralno nasprotje vsega sladkega kar naštevajo v svojem strateškem dokumentu, nepovezovalna, brez moralnih in etičnih načel, brez spoštovanja do drugačnih, še posebej tistih z drugačnim političnim predznakom, krči polje svobode izražanja in enakih možnosti za ustvarjanje in tako naprej in tako naprej. Ampak gremo k dokumentu. Najprej poglejmo aktualno politično okolje, v katerem se je NPK oblikoval. Bolje rečeno, politično okolje, ki ga je oblikovala aktualna vlada, da so se programi formata NPK lahko sami izpisali žalostno kot so se. Ministrstvo za kulturo v krempljih drži Slovenska demokratska stranka – politična druščina, ki je v zadnjih dveh letih, odkar lomasti po oblasti, razbrazdala kulturniško krajino do onemoglosti. Kulturniki, torej motor kulture, so izčrpani in na robu preživetja, financiranje najbolj vidnih neodvisnih organizacij in kulturi zdesetkano, najbolj prepoznani ambasadorji slovenskega kulturnega ustvarjanja v tujini z iz rok izpuljeno infrastrukturo in brez žepnine. Statusi in s tem preživetje do oblasti kritičnih ustvarjalcev izbrisani. Javna tiskovna agencija brez financiranja, dnevnopolitične oddaje na nacionalnem mediju, katerih uredniki in voditelji, no, ta je čisto sveža, niso pogodu oblasti, ukinjene ali v najboljšem primeru z razredčeno frekvenco in prestavljene na manj gledane kanale in termine. Samozaposleni v kulturi, vrhunski ustvarjalci za preživetje dostavljajo hrano. Na drugi strani pa mediji iz propagandističnih mrež vladajoče stranke blestijo pod transfuzijami oglaševalskih pogodb ministrstev, verski uslužbenci so brez vsakršnih dokazovanj statusa, dela in uspešnosti preskrbljeni naravnost iz državnega proračuna, fantje ki v prostem času na Prešernovem trgu pozdravljajo lik in delo Adolfa Hitlerja, prepoznani s statusom posebnega pomena, na državnih proslavah pa veseljačijo Čuki. To je realnost kulturne krajine, ki si jo zamišlja oblast Janeza Janše in Vaska Simonitija. In v tej realnosti se je vlada namenila usmeriti kulturo še s strateškim dokumentov Nacionalni program za kulturo 2022-2029. Zaradi takšnih in drugačnih okoliščin se država danes res lahko pohvali z rekordno rastjo BDP, z rekordnim proračunom, posledično tudi rekordom na proračunskem delu, ki je namenjen kulturi. Napovedi za naprej so slabše, a upanje, da bodo tudi leta do 2029 finančno prijazna do kulture, ostajajo. S tem pa se ponuja tudi briljantna priložnost, da es kultura premisli in proces premisleka ne opravi zgolj politika in uradništvo, ampak se vanj povabi kulturo samo – delavce. Predlog NPK pa je v bistvu nastal brez civilnega dialoga. Pisanje je teklo v znani maniri vladajoče [[znak za konec razprave]] koalicije. Dokument je nastajal v ozkem krogu strankarsko poslušnega uredništva ne, da bi bila v njegovo pripravo vključena širša strokovna javnost. Za konec. Edina rešitev za kulturo in nje preživetje v tem trenutku so volitve. Ko bo kulturni resor ustvarjala Levica, bomo sprejeli nov NPK, ki bo narejen s široko podporo kulturnic in kulturnikov, torej vseh ki kulturo živijo in brez političnih ideologij ali strankarske propagande. [[znak za konec razprave]] Predstavniki vlade, vam v slovo pa takole: če mislite, da sta kultura in umetnost odvisna od vaših programov, strategij in milosti, se motite. Slogan pravi Kultura živi. Kultura se tudi veseli 24. aprila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tadeja Šuštar Zalar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Hvala za besedo. Kultura je to, kar določa človeka v njegovem odnosu do okolja, katerem živi, bodisi naravnega bodisi družbenega. Je njegov način, kako s svojim prebivanjem v svetu in na njem ta svet s svojo ustvarjalnostjo, domišljijo, humanističnim poslanstvom in duhovnim premislekom razvija, preoblikuje, dopolnjuje, nagrajuje in s takim delovanjem skrbi za rast svoje duše. Pred nami je predlog resolucije nacionalnega programa za kulturo od 2022 do leta 2029. Temelji na analizi preteklih dosežkov slovenske kulture kot osnove za oblikovanje slovenske narodotvorne in državotvorne zavesti ter ohranjanje narodnega spomina. Njeno poslanstvo je, da se slovenska kultura uveljavi kot pomemben razvojni dejavnik in se tesneje poveže z drugimi sektorji, z ciljem sooblikovanja, povezane, trajnostno usmerjene, kulturo ozaveščene družbe. Prednostni razvojni ukrepi vključujejo prenovo in izgradnjo javne kulturne infrastrukture, uvajanje novih tehnologij in sodobnih pristopov vključno z digitalizacijo, vzpostavitev vzdržnega in stabilnega sistema financiranja ter krepitev vključenosti prebivalstva v kulturno dogajanje. Kot prednostni razvojni cilji so na področju javnih zavodov opredeljeni. Krepitev vloge in zagotovitev trajnostnih pogojev za delovanje javnih zavodov kot temeljnih nosilcev slovenske kulture z usmeritvami in cilji, ki so transparentni in usklajeni z vsakokratnih nacionalnim programom za kulturo ob sočasnem zmanjšanju administrativne obremenjenosti ter zagotovitvi dolgoročnega stabilnega financiranja. Za optimalno izvajanje javne službe je na področju kulture ob stalnih zaposlitvah za nedoločen čas treba preiti k bolj prilagodljivim oblikam zaposlovanja vezanim na mandat direktorja oziroma na določeno časovno obdobje. Zagotoviti je treba lažje prehajanje med delovnimi mesti in možnost prekvalifikacije v umetniških poklicih z beneficiranim stažem. S sprejetjem Zakona o zagotavljanju sredstev za določene nujne programe Republike Slovenije v kulturi in njegovo uveljavitvijo proračunih 2021 in 2022 je omogočeno izvajanje nujnih investicij na področju javne kulturne infrastrukture. Posebna prednostna skrb je namenjena slovenskemu jeziku in njegovim številnim narečjem kot temeljni identifikacijski točki naroda in vsem njegovim nosilcem vključno s Slovenkami in Slovenci v zamejstvu in po svetu. Nacionalni program za kulturo je usklajen tudi z Resolucijo o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021 do 2025. Zadnja resolucija nacionalnega programa za kulturo je veljalo od 2014 do 2017 torej smo bili celih 5 let brez programa. Obravnavane resolucije je smiselno nadaljevanje zadnje resolucije skladno s spremenjenimi okoliščinami in ugotovljenimi potrebami na področju kulture. Uvaja nekatere nove smernice in vsebine, ki odgovarjajo na izzive sedanjosti in poskuša predvideti razvoj prihodnjega dogajanja in potrebe na področju kulture. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo veseli, da se po petih letih sprejema nova resolucija, ki odgovarja na današnje in prihodnje izzive kulture in jo bomo, zato podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Branislav Rajić bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, dober dan! Drage kolegice in kolegi! Predlog Resolucije o nacionalnem programu za kulturo je osrednji strateški državni dokument s področja kulture. Kljub njegovi pomembnosti Slovenije že šesto leto nima veljavnega nacionalnega programa kulture. Saga se vleče vse od leta 2017, ko se je iztekla tedaj veljavna resolucija. V umestnem času so sicer nastali novi predlogi a uresničen ni niti uzakonjen ni bil nobeden. Biti moramo iskreni prav navdušeno kulturniki niso sprejeli nobenega. Med letošnjo obravnavo smo lahko slišali bolje nič kot za nič. Leta 2017 pa je bilo o predstavljeni resoluciji mogoče slišati, da je bolj biti leto dni brez strateškega dokumenta kot pa imeti tako slabega, a leto dni je prehitro minilo in se je nakopičilo še pet novih let. Sprejem nove resolucije tako že davno je postala nuja. Številni izmed opredeljenih ciljev v resoluciji so tako všečni kot potrebni a se bojimo, da jim grozi, da bodo ostali bolj zgolj na papirju. Naj izpostavim enega od ciljev, ki se nam zdi pod to Vlado milo rečeno težko uresničljiv. Citiram: »Zagotovitev kulturnega pluralizma, svobode izražanja in enakih možnosti za ustvarjanje ter za kulturno raznolikost ob vzpostavljanju enakih možnosti ne glede na spol, starost, socialni položaj ali druge danosti.« Komu se zdi, da ta Vlada in ta minister, da sta sposobna udejanjanja resničnega pluralizma? Govoriti o stremljenju h kulturnemu pluralizmu v tem mandatu je glede na vse dogajanje ironično, zbadljivo, skorajda žaljivo. Ta Vlada namreč praktično vsako orodje, ki je na voljo ali ki si ga prigrabi, izrabi za vsiljevanje svojih vrednot, svojih pogledov na svet, svojih prepričanj. Primer takšnega ravnanja so denimo razpisne politike ministrstev v tem mandatu. Spomnimo se zgolj tistega, na katerem sredstev po dolgih letih nista dobila Dnevnik in Delo, če izpostavim zgolj ta dva časnika in zakaj, ker nista opredelila, s kakšnimi uredniškimi mehanizmi bosta zagotovila redno in objektivno ter uravnoteženo predstavljanje političnega delovanja in stališč posameznih različnih organizacij in posameznikov. In kadar takšnih orodij ni, jih ustvari. Spomnimo se samo primera STA, ko si je Vlada za enega svojih prioritetnih projektov določila postopen prevzem javnih medijev in sočasno izgradnjo vzporednega, Vladi naklonjenega medijskega imperija, se je pri tem požvižgala tako na zakonska določila, kot na odločitve sodišče z Vrhovnim na čelu. Ker si STA-ja zaradi zakonskih omejitev ni mogla podrediti, se je brezkompromisno in brezsramno lotila njenega finančnega izčrpavanja in uničevanja. In takšna Vlada naj bi se, naj bi še pozdravljala pluralizem katerekoli vrste. To je singularizem brez primere. Četudi je ciljem, zapisanim v resoluciji lahko pritrditi, Vladi zaupamo, da jih bo resnično uresničevala. Za zelo nazoren primer, ki utemeljuje naše nezaupanje je denimo projekt obnove SNG Drama Ljubljana. Na 53. strani resolucije je v pregledu ključnih investicij v javno kulturno infrastrukturo v državni lasti, obnova Drame uvrščena na prvo mesto, pri čemer je za predviden začetek del opredeljena letnica 2022. Postopki, nujno potrebni za obnovo, so pod »simonitistrovanjem« povsem zastali in se končali celo z odstopom ravnatelja ljubljanske Drame. Skrb ustvarja dejstvo, da sprejemu resolucije sledi predlog akcijskega načrta o njenem izvajanju. O njem se morajo načelni cilji in okvirne usmeritve konkretizirati in se pretopiti v oprijemljive načrte. Naj bi se. A glede na to, da akcijskega načrta ne potrjuje Državni zbor, temveč zgolj Vlada, se bojimo, da bi si trenutna Vlada pri tem vzela zelo veliko manevrskega prostora in bi si dovolila cilje interpretirati v skladu [[znak za konec razprave]] s svojimi namerami in pogledi na kulturo. Upravičena je torej skrb, da bi Vlada ob sprejemanju načrta zaobšla tako strokovno javnost, kot tudi sam dokument. Zaupanja pač z razlogom ni. Na eni strani torej nujnost nove resolucije in pripadajočega akcijskega načrta, na drugi vsa opozorila in očitki o pomanjkljivosti resolucije. Naj navedem še nekatere; preohlapnost, premajhna stateškost, premalo naslavljanje sistemskih pomanjkljivosti [[znak za konec razprave]] obstoječega kulturnega modela. Še posebej med vsem navedenim izstopa neustrezna obravnava nevladnega sektorja in samozaposlenih v kulturi, pozabiti pa ne smemo niti na pretirano ideološkost, ki v takem dokumentu nima kaj iskati. V Poslanski skupini SAB resoluciji svoje podpore ne moremo nameniti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Konkretno o predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Dolgo pričakovani nacionalni program za kulturo je končno pred nami, naslavlja pa številne ukrepe za naslednje osemletno obdobje do leta 2029. Gre za strateški dokument države, ki bi, ne glede na aktualno razdvojenost, moral podpirati razvoj raznolikosti in ohranjanja naše kulturne dediščine. Menimo, da predlagani ukrepi iz obravnavanega predloga to zagotavljajo, kakor tudi omogočajo, da bo naš kulturni prostor ohranil svojo raznolikost in prepoznavnost tudi onkraj meja naše domovine. V Resoluciji o nacionalnem programu za kulturo so številni prednostni cilji, med katere naj izpostavimo le nekaj teh; okrepitev vloge kulture kot povezovalne in združevalne sile v javnem življenju, s poudarkom na oblikovanju slovenske narodne identitete, utrjevanje državotvorne zavesti, družbene etike, dialoga, medsebojnega spoštovanja ne glede na spol, generacijske in socialne razlike ter politično pripadnost; zagotovitev kulturnega pluralizma, svobode izražanja in enakih možnosti za ustvarjanje ter za kulturno raznolikost ob vzpostavljanju enakih možnosti ne glede na osebne okoliščine; skrb za slovenski jezik in krepitev vloge in pomena slovenskega jezika znotraj enotnega slovenskega kulturnega prostora in v mednarodnem okolju, vključno s skrbjo za jezik in kulturo Slovencev v zamejstvu in po svetu. Kot pomemben cilj velja omeniti še: medresorsko povezovanje kulture, še posebej z gospodarstvom, turizmom, izobraževanjem, socialo in družino, ter prisotnost kulturnih vsebin znotraj politik drugih resorjev. Težave z interdisciplinarnim pristopom, ki izhajajo iz medresorskega usklajevanja, zreduciranega na minimum, je nekaj, s čimer se srečujejo tudi drugi resorji pri pripravi zakonodaje in programov, ki posegajo na različna področja. Zato pozdravljamo umestitev te vsebine v nov nacionalni program za kulturo. Zelo pomemben cilj je tudi vzpostavitev vzdržnega, učinkovitega, stabilnega in transparentnega sistema financiranja kulture. Tudi cilj okrepitev vključenosti prebivalstva v kulturno dogajanje, razvoj ljubiteljske kulture in zagotovitev kulturno-umetnostne vzgoje kot vseživljenjskega učenja je vsekakor nekaj, kar pripomore h krepitvi naše kulturne zavesti. Nekaj prednostnih ciljev in ukrepov iz obravnavanega nacionalnega programa za kulturo bo terjalo tudi zakonodajne spremembe. Želimo si, da bi do realizacije tega tudi prišlo in da bomo našli konsenz za spremembe, med drugim tudi na področju medijske zakonodaje, varstva kulturne dediščine in upravljanja kulturnih spomenikov. Za konec še nekaj besed, namenjenih investicijam v javno kulturno infrastrukturo in celostno ohranjanje kulturnih spomenikov v državni lasti. Veseli nas, da so na ta seznam investicij uvrščeni številni ključni objekti, med tem prav gotovo sodijo: Slovensko narodno gledališče, Drama Ljubljana, Prirodoslovni muzej Slovenije, Arhiv Republike Slovenije, Zgodovinski arhiv Ljubljana, Zgodovinski arhiv Celje, Pokrajinski arhiv Maribor. In da ne bom naštevala vseh objektov, saj so vsi zelo pomembni za javno kulturno dediščino, naj omenim še skrb za infrastrukturo na podeželju, kar pozdravljamo in izpostavljamo prenovo gradu Snežnik, gradu Socerb, dvorca Dornava in še mnogih drugih. Predlog resolucije o nacionalnem programu za kulturo za obdobje 2022-2029 bomo v Poslanski skupini Konkretno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Alenka Jeraj. Izvolite.
Lep pozdrav! V Poslanski skupini SDS smo veseli, da je Ministrstvo za kulturo pripravilo Resolucijo o nacionalnem programu za kulturo za obdobje 2022-2029. Prejšnji nacionalni program se je namreč iztekel že v letu 2017 oziroma 2018 in od takrat smo čakali na nov nacionalni program. Že minister Poznič je ustanovil skupino, ki je začela s pripravami, delo pa se je nato nadaljevalo v tem mandatu in pred nami je dokument, ki bo začrtal razvoj slovenske kulture v vseh segmentih za naslednje desetletje. Poslanstvo nacionalnega programa kulture je, da se slovensko kulturo uveljavi kot pomemben družbeni dejavnik, ki omogoča razvoj, rast in prepoznavnost slovenske narodne identitete tako doma kot v svetu ter zagotavlja pogoje za ustvarjalnost, svobodo izražanja in refleksijo posameznika. Za dosego tega cilja se povezuje tudi z drugimi sektorji, s ciljem sooblikovanja ustvarjalne, povezovalne in trajnostne usmeritve demokratične družbe. Glavni cilji novega nacionalnega programa za kulturo so uveljavitev pomena kulture za identiteto naroda. Torej, želimo si v javnosti ozavestiti prispevek in pomen kulture za družbeni napredek in dobrobit državljank in državljanov Republike Slovenije ter Slovenk in Slovencev v zamejstvu in po svetu. Eden od ciljev je tudi zagotavljanje kulturnega pluralizma, svobode izražanja in enakih možnosti za ustvarjanje. Želimo okrepiti vlogo in pomen slovenskega jezika znotraj enotnega slovenskega kulturnega prostora. Eden od ciljev je tudi skrb za ohranjanje in razvijanje kulturne identitete, avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti, romske skupnosti, pripadnic in pripadnikov etničnih skupin ter krepitev podpore za izvajanje in promocijo kulturnih dejavnosti pripadnic in pripadnikov ranljivih skupin v Republiki Sloveniji. Kultura se mora povezovati tudi z drugimi področji. Zagotoviti je potrebno ustrezno financiranje in učinkovito upravljanje. Izobraževanje in usposabljanje z namenom pridobivanja ključnih kompetenc. Želimo si tudi digitalizacije in uvajanja novih tehnologij ter sodobnih pristopov. Pomembna je izgradnja nujne javne kulturne infrastrukture. S pomočjo dediščine želimo prispevati h kakovosti življenja in k bolj povezani družbi, pospešiti trajnostni razvoj Slovenije in izboljšati odnos družbe do naše dediščine. Glavni strateški cilji resolucije o nacionalnem programu za kulturo pa so: okrepiti vlogo kulture kot povezovalne in združevalne sile v javnem življenju, še posebej pri oblikovanju slovenske narodne identitete, domoljubne in državotvorne zavesti in družbene etike. Zagotavljati kulturni pluralizem, svobodo izražanja in enake možnosti za ustvarjanje. Skrbeti za slovenski jezik ter okrepiti vlogo in pomen slovenskega jezika znotraj enotnega slovenskega kulturnega prostora in v mednarodnem okolju vključno s skrbjo za Slovence v zamejstvu in po svetu. Skrbeti za ohranjanje in razvijanje kulturne identitet narodnih skupnosti Madžarov in Italijanov, Romsko skupnost, etnične skupine, priseljence in ranljive skupine. Spodbuditi medresorsko povezovanje kulture, še posebej z gospodarstvom, turizmom in izobraževanjem ter zagotoviti prisotnost kulturnih vsebin znotraj politik drugih resorjev. Zagotoviti vzpostavitev vzdržnega, učinkovitega in transparentnega sistema financiranja kulture. Upoštevati trenutno situacijo in razvojne perspektive na področju kulturnega sektorja ter vzpostaviti pogoje za njegovo prilagodljivost na spremembe in razvoj z zmanjševanjem administrativnih ovir z izobraževanjem in usposabljanjem. Pospešiti digitalizacijo ter uvajanje novih tehnologij in sodobnih pristopov. Zagotoviti posodobitev in izgradnjo nujno potrebne javne infrastrukture. V zvezi s tem je v nacionalnem programu za kulturo pregled ključnih investicij v javno infrastrukturo v državni lasti. Mnogi od teh že leta čakajo na primerno finančno podporo. Skladno z razpoložljivimi sredstvi v vsakoletnem proračunu bo Ministrstvo za kulturo izvajalo tudi eno, dvo ali večletne pozive in razpise za vlaganje v javno infrastrukturo v občinski lasti. Že v zadnjih dveh letih je bilo s tega naslova veliko vlaganj v kulturne dvorane in domove na podeželju in v mestih. Pozitivno mnenje je na predlog dokumenta podal nacionalni svet za kulturo. Prav tako je nacionalni program za kulturo podprl Državni svet. V Poslanski skupini SDS bomo Predlog resolucije o nacionalnem programu za kulturo za obdobje 2022-2029 podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavila Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Lep pozdrav! Prve nacionalne programe za kulturo je mnogokrat odlikovala izrazita prodornost in izvirnost pogledov na snovanje temeljnih kulturnih politik in določanje obsega dejavnosti na področju kulture in umetnosti, ki bo deležna državnih spodbud. Samoniklost in drugačnost od podobnih dokumentov na medresorski ravni se je odslikovala že v sestavi strokovne komisije za pripravo dokumenta, kjer se je k sodelovanju znalo privabiti ljudi, ki so slovenski kulturi ter umetnosti do tedaj pustili neizbrisan pečat. To je še posebej pomembno ko temeljne razvojne poteze slovenske kulture kreiramo za obdobje osmih let in verjamemo, da je imel takratni predlagatelj podaljšane veljavnosti dokumenta leta 2016, zagotovo v mislih tudi velikopoteznost, ki bo tako po človeških virih in procesu nastajanja presegla zgolj zapovedan okvir demokratične vključenosti javnosti. No, in potem je prišla ta Vlada. Za začetek bi torej morali najpomembnejši dokument za razvoj kulture v Sloveniji na novo premisliti, ga nadalje iztrgati iz primerža birokratskih [[nerazumljivo]]z enostranskim vključevanjem ideoloških podtonov aktualne politične oblasti kot seveda to v pričujočem dokumentu čutimo ter ga vrniti k izročilu družbene kritičnosti, združevanja različnih deležnikov in pa seveda tretjič ljudem, ki razumejo vlogo kulture in umetnosti v družbi, pa seveda tega ni. V tem pogledu bi moral dokument že konkretneje ponuditi splošno sprejete sistemske rešitve, ki bi se kasneje prelile v akcijski načrt na način soodvisnosti dokumentov, ne pa pred Vlade slednjega v smislu moči odločanja, saj ga tako ali tako sprejme Vlada in ne DZ, pripombe javnosti pa so zgolj lahko ali pa tudi ne kot vidimo upoštevajo. Če zanemarimo že tolikokrat videno s strani aktualne Vlade tiščanje kulture v ideološke vzpone, v dokumentu pogrešamo predvsem ambicioznost pri razmisleku o pojavnosti slovenske kulture in umetnosti v 21. stoletju skozi prizmo sodobnih tehnologij in aktualnih razmer danes. Drugič. Novodobnih umetniških forum in kar je najpomembnejše, tretjič, kako se bo v nove umetniške paradigme vključeval slovenski jezik. V odvisni povezanosti je tudi pomemben razmislek kako se bo slovenska kultura in umetnost odzvala na nove generacije občinstev, predvsem kako bomo pritegnili več mladih, začenši tudi z ljubiteljsko kulturo, vendar seveda tega v tem dokumentu ni. NPK se je torej predvsem osredotoča na javni sektor v kulturi, ki ga sicer v LMŠ vidimo kot izrazito pomembnega in kot varuha tradicionalnih oblik umetnosti in kulture, vendar se večkrat zdi, da dokument sloni zgolj na zastarelem konceptu ključnega pomena kulture kot tiste, ki naj bi skrbela za krepitev nacionalne identitete. Se strinjamo in to podpiramo. Vendar so v sodobnih vzorcih delovanja kulture tudi drugi pozitivni učinki kot so na primer kreativnost, kritičnost, politična angažiranost, socialna povezanost, vendar ta aktualna Vlada tega ne želi. Krepitev nacionalne identitete s strani kulture je sicer samoumevnost, ki jo je treba na ravni močne mreže javnih zavodov tudi ohranjati, saj je temelj narodove identitete. Veliko prostora je tudi za razmislek o pospeševanju festivalske dejavnosti kot pomembnega segmenta kulturnega turizma, o gospodarskih učinkih kulture nam verjetno danes več ni potrebno izgubljati besed ali pač, ker se tudi na to v tem dokumentu pozablja. Kar nas še posebej skrbi je, da dokument ne ponuja zadostnih razmislekov o sinergijah med javnim, vladnim, nevladnim in ljubiteljskim in o njihovem vzajemnem razvoju. Namesto celostnega razumevanja vloge samozaposlenih v kulturi in nevladnega sektorja predvsem kot nosilce v sodobnih umetniških konceptov se jih obravnava kot pomanjkljive oziroma neustrezne, predvsem pa tlači samo in izključno polje nekih poslovnih subjektov, čeprav celoten ustvarjalni presežek sredstev vračajo nazaj v svoje poslanstvo vključno s programom. O temeljni strateški listini v kulturi bi lahko brez brižno rekli, da je dobro, da jo vsaj imamo, da smo jo vsaj dobili sem, vendarle ob neobhodni predpostavki, da jo podpira večji del strokovne javnosti in civilne družbe. To je pravzaprav ključen cilj tako pomembnega akta, da lahko sploh zaživi v popolnosti. Tega pogoja ta listina, ki je pred nami, ne izpolnjuje. Tako pomemben dokument ne sme biti oblikovan samo zaradi izpolnitve ene izmed le dveh točk v koalicijski pogodbi za področje kulture, ampak na podlagi širokega odobravanja javnosti, zato v LMŠ menimo, da bi lahko brez občutka pretirane izgube vrnili v javno obravnavo z jasnim cilje, da dobimo strateško listino za katero bo stalo največ predstavnikov kulturne in umetniške javnosti in jo bo in jim bo na koncu koncev tudi v ponos. Seveda v LMŠ tega predloga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o poglavju in vloženem amandmaju. V razpravo dajem poglavje IX, Skupni cilji za vsa področja kulture ter amandma Poslanske skupine SD. Naj povem, kaj amandma predlaga, in sicer piše takole: »V podpoglavju Investicije na področju kulture se za tabelo Pregled ključnih investicij v javno infrastrukturo v državni lasti doda nova tabela, ki se glasi: Investicije v objekte Unescove svetovne dediščine in nosilce znaka evropske dediščine.« V tej tabeli je navedenih pet projektov, in sicer: prazgodovinska kolišča na Igu na Ljubljanskem barju, dediščina živega srebra v Idriji, izbrana dela Jožeta Plečnika, cerkev Sv. Duha v Javorci, Partizanska bolnica Franja pri Cerknem ter sprejemno-informacijski center. Izvedba vseh projektov je med leti 2022 do 2029, odgovornost oziroma nosilec je Ministrstvo za kulturo in skupna vrednost investicij je 20 milijonov 700 tisoč evrov. O tem torej razpravljamo. Želi kdo besedo? Vidim Sama Bevka, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor, kolegice in kolegi! Kot ste že povedali, gospod podpredsednik, amandma v nacionalni program za kulturo za obdobje 2022-2029 vključuje tudi investicije v objekte Unescove dediščine in nosilce znaka evropske dediščine. Namreč, generalna konferenca Unesca je že leta 1972 v Parizu sprejela Sporazum o zaščiti svetovne kulturne in naravne dediščine. Sporazum je do sedaj podpisalo 194 držav, na seznamu svetovne kulturne dediščine in naravne pa je uvrščenih tisoč 154 znamenitosti izredne svetovne vrednosti iz 167 držav članic z vseh kontinentov. Še v prejšnji državi Jugoslaviji so se kot prve iz Slovenije na ta prestižni seznam leta 1986 uvrstile Škocjanske jame. Naj spomnim, Jugoslavija je takrat imela devet vpisov, Republika Slovenija pa ima danes pet vpisanih znamenitosti, tri kulturne in dve naravni, in sicer: prazgodovinska kolišča na Igu na Ljubljanskem barju, dediščino živega srebra v Idriji in izbrana dela arhitekta Jožeta Plečnika v Ljubljani kot kulturno dediščino in so tudi del predlaganega amandmaja, o katerem bomo v nadaljevanju razpravljali, ter prvinski bukovi gozdovi v gozdnih rezervatih pragozda Krokar in Snežnik Ždrolce ter, kot rečeno, prvo opisane Škocjanske jame kot naravno dediščino. Imamo pa še tako imenovano poskusno listo svetovne Unescove dediščine, kjer pa ima Slovenija še štiri vpise, in sicer: Fužinske planine v Bohinju, Klasični Kras, Pot miru od Alp do Jadrana in Partizansko bolnico Franjo, ki čakajo na nadaljevanje postopkov. Konvencija namreč v 4. členu določa, da morajo države podpisnice predvsem same poskrbeti za vpis, zaščito, vzdrževanje in negovanje naravne in kulturne dediščine in si prizadevati, da bo prešla v roke zanamcem. Konvencija tudi omogoča, da lahko ogrožena dediščina pride na seznam ogroženih svetovnih bogastev. Na tak način je, na primer, mednarodna skupnost reševala dediščino Dubrovnika zaradi posledic srbskega bombardiranja. Pravzaprav pa se je celoten ta projekt Unescove svetovne dediščine začel zaradi ogroženosti znamenitega svetišča Abu Simbel ob gradnji velikega asuanskega jezu v Egiptu. Če pogledamo sosednje države so pri vpisih nekoliko uspešnejše seveda prednjači Italija z 58 vpisi sledi Avstrija z 12 Hrvaška 10 in Madžarska z 8 vpisi. Resna in uspešna prizadevanja Republike Slovenije so se končala leta 1986, ko so bile seznamu uvrščene Škocjanske jame šele konec leta 1994 pa je Vlada Republike Slovenije sprejela sklep, da se za vpisno poskusno listo svetovne kulturne dediščine predlaga Bohinjske pastirske planine, matični Kras in rudarsko mesto Idrija. Na prvem oziroma v prvem Nacionalnem programu za kulturo 2004 in 2007, ki ga ima tukaj s seboj pa smo prvič zapisali, da je potrebno za uspešno promocijo slovenskih dediščinskih projektov v mednarodnem merilu doseči enega ali več vpisov na seznam svetovne dediščine pri Unescu in takoj pripraviti nominacije za tiste spomenike, ki so že na Unescovi poskusni listi. Od takrat lahko rečemo, da se je država resno lotila tega projekta. Republika Slovenije je tako kot samostojna država dosegla štiri vpise še štiri pa ima kot rečeno na Unescovem poskusnem seznamu. Zelo resno pa se je Republika Slovenija oziroma Ministrstvo za kulturo že od vsega začetka lotila projekta znaka evropske dediščine pa tudi vpisov na Unesco reprezentativni seznam svetovne nesnovne kulturne dediščine človeštva, kjer imamo vpisane Škofjeloški pasijon, obhode kurentov, klekljanje čipk v Sloveniji z Idrijsko čipko na čelu ter suho zidno gradnjo, vendar o nesnovni dediščini kdaj drugič. Spomeniška območja z znakom evropske dediščine, ki so tudi del tega amandmaja kot rečeno gre za cerkvico Sv. Duha v Javorcih in za Partizansko bolnišnico Franjo spomeniška območja teh je 48 v Evropski uniji pa so bila na ta seznam uvrščena kot mejniki pri nastajanju današnje Evrope spadajo v času od začetka civilizacije do Evrope kot jo poznamo danes in simbolizirajo evropske ideale, vrednote, zgodovino in združevanje. Ta spominska oziroma spomeniška območja so se od leta 2013 izbirala, zaradi svoje simbolne vrednosti, vloge v evropski zgodovini in dejavnosti, ki jih nudijo ta spomeniška območja tudi zbližujejo Evropsko unijo in njene državljane. Republika Slovenija ima na tem seznamu tri vpise: cerkev Sv. Duha v Javorcih, Partizansko bolnico Franjo in Zdravljico kot sporočilo evropske pomladi narodov sredi 19. stoletja. Tako so na primer na tem seznamu skupaj z našimi spomeniki tudi Atenska akropola, Neandertalčevo najdišče v Krapini, vas Schengen kot rojstni kraj Schengenskega sporazuma, Ladjedelnica [[nerazumljivo]]in tako dalje. S predlaganim amandmajem bo Nacionalni program za kulturo lahko samo pridobil, saj s tem amandmajem v nacionalno program uvrščamo najbolj kvalitetno kulturno dediščino, ki ima evropsko in svetovno priznano izjemno in splošno vrednost to so prazgodovinska kolišča na Igu na Ljubljanskem barju, dediščina živega srebra v Idriji, izbrana dela arhitekta Jožeta Plečnika v Ljubljani, cerkev Sv. Duha v Javorcih in Partizanska bolnica Franja pri Cerknem, za kar bi v obdobju od 2020 do 2029 investirali 20 milijonov in 700 tisoč evrov. Dejstvo, da so nekateri izmed teh spomenikov v lasti lokalnih skupnosti ne igra nobene vloge je popolnoma irelevantno nikjer namreč ne piše, da v Nacionalnem programu za kulturo ne bi smeli navajati spomenikov v lokalni lasti ali v lasti drugih imetnikov še posebej, če imajo evropsko, svetovno in univerzalno vrednost. Lastništvo je tukaj drugotnega pomena, pomembna je le kvaliteta te dediščine. Seveda bo moral vsak oziroma bo moral pri vsaki investiciji ustrezno participirati tudi lastnik spomenika, tako, kot je bilo recimo to urejeno v okviru Zakona o kulturnem evru. Dejstvo je tudi, da se vsak evro, vložen v revitalizacijo kulturne dediščine, večkrat povrne. Investicije v našo dediščino imajo torej izrazito razvojni predznak in se dolgoročno zelo bogato obrestujejo. To je dediščina, s katero se ponašamo tudi z vidika turistične promocije in bogati naš kulturni turizem. Popotniki, obiskovalci ali če že hočete, turisti, kamorkoli po svetu že gremo, si praviloma gremo najprej ogledati dediščino, ki je pod okriljem UNESCA oziroma ima znak evropske dediščine. Zato smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov pripravili ta amandma in kolegice in kolege prosim, da ta amandma tudi podprejo in vsaj s tem nekoliko izboljšajo Nacionalni program za kulturo.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Da.]] Primož Siter, izvolite.
Ja, hvala lepa, spoštovani podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! V Poslanski skupini Levica bomo ta predlagani amandma podprli in naj razložim, zakaj. Zdaj, stvari, ki jih je predlagatelj pojasnil, da gre dejansko za varovanje kulturne dediščine, ki imajo onstran kulturnega svojo vrednost, tudi v gospodarstvu, v turizmu, na siceršnjem družbenem zemljevidu temu ne gre oporekat. V Sloveniji se lahko seveda ponašamo z eno kopico kulturnih spomenikov, eni so ali niso pod UNESCOVIM okriljem, ampak v vsakem primeru mislim, da se lahko pohvalimo z enim zelo bogatim zemljevidom kulturne dediščine in to je ta, da rečem, narodna dimenzija tega, če hočete, ali pa družbena dimenzija tega, če hočete. Je pa samo dejstvo, da, sicer legitimna pravica, vlaganje amandmajev, ampak, je pa samo vlaganje amandmajev pri tako specifično sprejetem strateškem dokumentu, kot je ta pričujoči dokument oziroma s tako specifičnim procesom sprejemanja, pa je treba opozorit tudi na politično dimenzijo samega dokumenta, h kateremu predlagatelj torej predlaga ta amandma. In sicer, kot sem uvodoma pojasnil v stališču poslanske skupine, je rakrana, tista prva, najbolj odprta rana tega dokumenta prav gotovo dejstvo, da je nastal brez civilnega dialoga in na problem obravnavanja tudi kulturne dediščine, je strokovna javnost s področja kulture opozorila, ko se je v tem kratkem času za neko javno razpravo in »feedback« na predlagano besedilo resolucije sama oglasila. Pisanje tega predloga je nastajalo tako rekoč za zaprtimi vrati, na neki politično uradniški ravni, ne da bi bila v, torej v pripravo vključena širša strokovna javnost. Na Ministrstvu za kulturo so s takšnimi in podobnimi predlogi, je prišlo, vsaj da vemo, v tem času 38 odzivov na osnutek, torej strokovne javnosti, 38 odzivov strokovne javnosti na osnutek Nacionalnega programa za kulturo, torej tega strateškega dokumenta, ki črta pot razvoju kulturnega sektorja v naslednjih sedmih, osmih letih, ob čemer pa so na ministrstvu ugotovili, da, zdaj citiram, da je, v navednicah, »majhno število pripomb [[…]]« - 38 pripomb strokovne javnosti, kar je ministrstvo videlo kot majhno število pripomb – » [[…]]zgolj potrditev njihovega dobrega dela.« Kajne, in tukaj, na tej točki ponovim vprašanje, ki sem ga Vladi malce retorično zastavil že uvodoma, v stališču poslanske skupine, ali se šalite s temi ugotovitvami? Ob resnih kritikah, da je dokument pomanjkljiv, da je zastarel, da je mestoma škodljiv in o tem smo tudi širše govorili na odboru, da ima neke elemente jasnega nacionalizma. Minister ni rekel ne bu ne mu, da tako rečem, se ni sploh oglasil [[…]]
Kolega Siter [[…]]
[[…]]mislim saj iskreno [[…]]
[[…]]prosim, da se vrneta na razpravo o amandmaju [[…]]
Jaz mislim, da je moja razprava popolnoma legitimna [[…]]
[[…]]in da [[…]]
[[…]]in rišem [[…]]
[[…]]da se vrnete na razpravo o amandmaju in da nimate splošne razprave. Kolega Bevk je v tem delu izrecno in kvalitetno predstavil, bi rekel, tudi historiat vseh teh zadev in predlagam, da greste na amandma. Sem ga prebral, zato da bo razumevanje lažje, da bo tudi javnost videla za kaj gre in da ne govorimo sedaj o stvareh, ki nimajo s konkretnim amandmajem popolnoma nobene veze. Izvolite, imate razpravo naprej.
Kolega Bevk je zelo dobro in široko objasnil historiat tega problema, kar pomeni, da je orisal kontekst. In jaz sedaj rišem politični kontekst, tudi amandmaja, ki ga je vložil kolega in odziva strokovne javnosti na tudi to problematiko. Zato jaz mislim, da to opozorilo sedaj ni bilo na mestu. Ampak ministra v tej zgodbi in to je kritika [[…]]
Kolega, komentirali mojih odločitev ne boste, ker lahko imate postopkovni predlog, ko boste končal, če ne pa razpravljajte.
Spoštovani podpredsednik klical sem k postopkovnem predlogu, pa mi ga niste dali [[…]]
Imate razpravo še naprej [[…]]
Napotili ste me v razpravo. Kolegica je klicala postopkovni predlog in sedaj mi ura teče [[…]]
Pa ne polemizirate s predsedujočim [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Besedo ima Primož Siter za razpravo. Imate razpravo sedaj. Jaz sem vas samo prekinil, da vam čas ne teče in vam povedal, da razpravljajte o vsebini, ne o [[…]]
Skratka, ministra ni v tem špilu. Minister je tiho. Ni ga ko je treba odgovoriti na opozorila po problematični težnji, recimo po zmanjšanju števila samozaposlenih in nevladnih organizacij, zlasti ob navedbi, recimo, da kljub vpadanju, sedaj citiram ministrstvo, »upadanju rodnosti v Sloveniji število samozaposlenih v kulturi narašča«. Tako dokument. Ni ga [[…]]
Kolega [[…]]
[[…]]ko se oglaša strokovna javnost [[…]]
[[…]]izrekam vam opomin zaradi tega, ker se ne držite teme in amandmaja [[…]]
[[…]]ko se oglaša tudi s problematiko, ki jo kolega predstavlja v amandmaju. Ni ga. In to je glavna kritika. In zato še enkrat, izražam navdušenje, da smo dva meseca, samo dva meseca pred volitvami, da se ta vladna garnitura zamenja, da se prisluhne strokovni javnosti ko se oglaša s predlogi kot jih je sedaj, recimo, moral našteti politik v imenu strokovne javnosti, da je strokovna javnost sploh prišla do svojega ozvočevalca na političnem parketu.
Primož Siter, drugi opomin.
Hvala.
Prosim.
Karkoli smo v tem mandatu poslanke in poslanci demokratične opozicije predlagali kot amandma so bili zgolj prevodi klicev strokovne javnosti na kulturnem področju, na področju dolgotrajne oskrbe, če hočete, in do vseh [[…]]
Kolega jemljem vam besedo [[…]]
[[…]]do celotnega fazona [[…]]
Še nekaj [[…]] [[oglašanje iz klopi]] preden dobite postopkovni predlog, vsi ste imeli možnost, da ste v obravnavo tudi vložili kakršenkoli konkreten amandma, tudi o tem kar sedaj govorite, pa tega niste storili. In če želite razpravljati o vsebinah, ki vam ležijo, potem vložite pač konkretne amandmaje. Tu pa govorimo samo o investicijah na področju kulture in pa z uvrstitvijo dodatne tabele, ki jo je predlagala Poslanska skupina SD. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Postopkovno Lidija Divjak Mirnik.
Predsedujoči, hvala za besedo. Jaz bi vas vljudno prosila, da poslance, ki želijo obrazložiti zakaj bodo podprli amandma, ki je bil s strani Poslanske skupine SD vložen pustite, da povedo kar imajo za povedati. Vaša funkcija tam zgoraj ni da sodite o tem ali kdo pravilno ali nepravilno govori kaj o kulturnem ministru, ki je, mimogrede, nekulturen. Tudi vaša funkcija ni, da sodite o tem kaj kolega Siter razlaga, ker je to njegova pravica, ker je zato bil nenazadnje izvoljen. In vas preprosto vljudno prosim, da pustite razpravo, ki je v skladu s Poslovniku zato, ker gospod Siter v tem trenutku razlaga zakaj bodo podprli amandma SD-ja, ker ga je pač bilo potrebno vložiti, ker je Vlada na te stvari pozabila. Zelo preprosto. In jaz vas res prosim, da ne počnete tega kar počnete pravzaprav vedno kadar vi vodite sejo. Zakurite situacijo in potem pride tukaj do nekih prepirov za brez zveze, ker vi tam zgoraj kažete svojo moč, v navednicah. Hvala lepa za to prijaznost.
Spoštovana kolegica, če se lotite opozarjati predsedujočega, potem si preberite Poslovnik. Uvodoma sem povedal in tako je vedno, da govorimo o členu in o vloženem amandmaju in točno to zahtevam tudi od tistih, ki razpravljate. Mi imamo splošne razprave in jaz upam, da nekdo, ki je intelektualec ali pa se ima za intelektualca ve kaj je člen in vložen amandma. To ni splošna razprava, to ni Zakon o medijih, to ni Zakon o RTV, to niso v tem primeru samozaposleni v kulturi, ampak konkretno govorimo o kulturni dediščini, ki je na dveh seznamih napisana. In če niste sposobni tega razumeti in tako razpravo peljati, potem je hudo. Mandata je konec, pa še ne znate. Hvala lepa. Naslednji, ki ima postopkovni predlog je Primož Siter. Ste se odpovedal? Dobro. Potem vas črtam iz seznama. Nataša Sukič ima postopkovni predlog.
Ja, poglejte predsedujoči. Jaz postopkovno predlagam, da razumete, da ko poslanec ali poslanka razlaga zakaj bo podprl ali podprla nek amandma, da je za to potreben tudi oris včasih malo širše konteksta, da razumemo včasih o čem govorimo, ne da smo tako togi in ne da si domišlja kdorkoli namesto predsedujočega, torej da je njegova in njena sodba absolutna, ampak morate se zavedati, da je zgolj subjektivna in logično je, da ste subjektivno nenaklonjeni opoziciji in zato opozicijo dušite pri razpravah. In zato vas jaz prosim in to sem vas že večkrat prosila, da nehate to početi, ker kadar vaši poslanci, torej iz vaše stranke razpravljajo jim dopuščate ma res vse živo. Ravno včeraj smo imeli ta primer, pa sem vas takrat hudomušno na to opomnila, čeprav jaz nimam nič proti, naj govorijo, saj zato pa imamo parlament. Ampak, če dopuščate enim, da se odmikajo celo od zakonov, ki jih obravnavamo in govorijo res ne vem kaj vse, boste moral dopustiti tudi opoziciji, da argumentirano razpravlja in da tudi širši kontekst včasih oriše, tudi če govorimo o nekem specifičnem amandmaju. Ker če ne je taka, to ni nobena, mislim, to je brezveze tako arbitrarno poseganje, zato vas res vljudno prosim, da se to neha. Hvala.
Hvala lepa. Lidija Divjak Mirnik ima postopkovni predlog. Izvolite.
Predsedujoči, drugi predsedujoči, hvala za besedo. Saj zdaj bom pač kljub temu to povedala, ker je kolega Tanko ostal tukaj notri v dvorani. Amandma, ki je bil vložen in za tiste, ki niso v parlamentu, pa tega ne vedo na kakšen način gre ta procedura, da rečem, je sestavljen iz predloga amandmaja in potem iz obrazložitve tega predloga amandmaja o katerem bomo danes glasovali. In gospod Siter je prej pravzaprav obrazlagal točno to zakaj bodo o tem glasovali tako kot so se v Levici odločili in kaj to pomeni, razlagal je skratka celo zgodbo. Zato gospod Tanko, to da vi zdaj opoziciji očitate, da ne razumemo, mi kao kvazi intelektualci, tako ste rekli, da ne razumemo te procedure obrazložitve vlaganja amandmajev in potem seveda obrazložitve našega glasovanja, je ne samo podcenjujoče, je norca delanje, pa ne samo iz nas v opoziciji, ampak pravzaprav iz vseh ljudi, ki vedo sešteti dve plus dve. Jaz razumem, da vam ni všeč, da opozicija govori tukaj o tem kar ni prav v tej državi, jaz tudi verjamem, da vi morate za vsako ceno vedno znova braniti to Vlado. Vse to razumem. Je pa nedopustno, da za to izrabljate vašo funkcijo, to je funkcijo podpredsednika Državnega zbora in vedno kadar vi vodite seje, vedno kadar vi vodite seje, prihaja do zapletov. Ne vem zakaj do zapletov ne prihaja takrat, ko vodi seje podpredsednica Tina Heferle iz LMŠ ali pa gospod Branko iz Desusa. Zato kot rečeno, za nazaj, dovolite, da povemo to kar imamo za povedati in gremo dalje, saj nenazadnje smo tako ali tako omejeni tudi s časom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Res je tudi 134. člen Poslovnika govori kadar razpravljamo o amandmajih naj teče razprava o amandmajih, vendar je zelo težko potegniti tisto mejno črto kaj sodi zraven in kaj ne, zato vas vse razpravljavce prosim poskušajmo se držati našega Poslovnika in se usmeriti in osredotočiti na vsebino amandmaja. Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa. Vsaka faza obravnave akta je predpisana s Poslovnikom, natančno predpisana s Poslovnikom. Sedaj, če govorim o uporabi Poslovnika in v tej fazi obravnave, v kateri smo sedaj se je smiselno uporablja določba 134. člena Poslovnika to se pravi pravilo druge obravnave in govorimo lahko samo o vloženem amandmaju in obrazložitvi. V obrazložitvi tega amandmaja ni popolnoma nikjer nič o samozaposlenih v kulturi, ni popolnoma nič o Zakonu o medijih in STA preberite si. Jaz upam, da znamo ločiti kaj je obrazložitev amandmaja ali pa razprava o amandmaju in kaj je naslednja faza, ki bo danes se zgodila, potem ko je zaključena in boste lahko obrazložili stališče poslanske skupine do glasovanja ali pa svoje osebno stališče do zakona in vašega glasovanja. To je naslednji korak. Jaz upam, da po štirih letih vsaj tisti, ki boste kandidirali naprej si Poslovnik preberite in pravila, ki veljajo, ker vse tisto, kar je povezano s kršenjem pravil povzroča probleme ali pa vložite na Komisijo za Poslovnik spremembo Poslovnika, da ne bo ne druge, prve obravnave, ampak da bo v vseh fazah splošna razprava. To lahko naredite. Predlagajte, če boste dobili dvotretjinsko večino ste to sprejeli. V tem primeru so pa navodila izrecna, kar zadeva Poslovnik in uporabo in lahko govorite samo o tistem, kar je predmet razprave to se pravi člen in vložen amandma. Splošna razprava gospodje je bila na odboru, splošna razprava bi lahko tudi drugič bila ali pa kako drugače narejena samo pač je treba te stvari pravilno uporabiti. Obtoževati, da nekdo vodi sejo drugače kot drugi. Vodim jo po pravilih pa preberite si. Če protestirate proti mojemu vodenju dajte se sklicujete na določbo, na katero se to sklicujete ne nekaj pavšalizirati pa otepati na tak ali na drugačen način. Najbolj problematizirate vodenje in po Poslovniku tisti, ki najbolj kršite Poslovnik. Mi nismo na Metelkovi.
Hvala lepa. Najprej ima besedo gospod Rajić. Gospod Tanko mikrofon, če izklopite. Hvala lepa. Izvolite.
Jaz nisem imel postopkovno, ampak sem se prijavil k razpravi.
A vi ste k razpravi. Najprej gospod Siter postopkovno.
Hvala lepa. Morebiti, da ta zaplet sedaj zaključim in pozdravim gospod Simonovič, da ste vi prevzeli vodenje seje. Sedaj moja razprava je bila postopkovno neoporečna. Ne bom sedaj tukaj sebe branil, ker smo vsi videli kaj se je dogajalo in kako sem razpravljal. Bila je širša razprava gotovo v kontekstu, v katerem se je ta amandma vlagal, da rečem nekem vsebinskem kontekstu in političnem kontekstu. Drugič. v bistvu sem se tudi navodila, ki se ga kot pijanec plota državi gospod Tanko vsakič, da razpravljamo striktno in samo o tem milimetru vsebinskega amandmaja, ki je na dnevnem redu sem se ga tudi držal. Govorim sem o zelo specifičnem amandmaju, ki ga je predlagatelj pred menoj pripravil. Jaz mislim, da tukaj ni nobenega vprašaja. Veliko vprašanje postopkovno pa je spoštovani predsedujoči kaj je bilo pa to sedaj? Ali je podpredsednik, ki je v vlogi sedaj poslanca branil svoje odločitve podpredsednika vas pritiskal, se branil sam se be, napadal opozicijo, kaj je bilo to, katera poslovniška forma je bila to? Mislim, ta Državni zbor je postal Teksas, kjer SDS lahko počne vse, kar hoče, vsi ostali se moramo pa do milimetra držati točke dnevnega reda. Včeraj smo imeli tak lep primer - gospod Doblekar, sem vesel, da je zdaj v dvorani -, ko je pri točki dnevnega reda širil in širil in širil razpravo, medtem ko je gospod Tanko sedel na »bini« in vsi smo lahko spremljali. Zdaj pa diametralno nasprotje, ko o nacionalnem programu za kulturo ne sme ob točki dnevnega reda član Odbora za kulturo razpravljati. To se dogaja, to so nova pravila in to je ta propad demokratičnega reda v ustanovi, ki bi morala biti prvi branik demokratične ureditve. Spoštovani podpredsednik, ni v moji jurisdikciji, da to naredim, ampak gospod Tanko si zdaj od vas zasluži enega, dva ali pa tri opomine.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog. Tudi poslanec Tanko je v svojem postopkovnem predlogu opozoril na poslovnik, kar bi morala biti jasna navodila, kako držati. Kot sem pa rekel, se je zelo težko pogovarjati o nekem amandmaju, o neki vsebini in potegniti črto, kaj lahko sodi pod amandma in kaj ne. Vse bi pozval k strpnosti in želim, da gremo naprej z razpravo, ker sicer si tu lahko delimo takšne ali drugačne lekcije, kako in kaj. Je pa predsedujoči tisti, ki je, ko vodi sejo, odgovoren za razlago členov poslovnika. In o tem govori 134. člen poslovnika. Gospa Sukič, izvolite, postopkovno.
Ja, predsedujoči, res bi rada doživela en sam dan pred iztekom tega mandata, da bi vi ta 134. člen razumeli tudi tako, da bi podelili opomin poslancu Tanku, ki si je drznil na koncu prhniti v nas: »Nismo na Metelkovi«. Ali je to imelo kakšno zvezo s čimerkoli? To je bila žalitev. Žalitev. In zaradi takih stvari on gladko deli opomine, en, dva, tri, pa imaš takoj tri opomine. Tako vas prosim, en sam preblisk naj vas obsije, žarek spoznanja, no, da boste enkrat samkrat podelili opomin takrat, ko ga je treba podeliti, četudi poslancu Tanku. Zato predlagam, da mu ta opomin dejansko podelite. Hvala.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog. Tega opomina mu sigurno ne bom podelil. Tu smo v Državnem zboru in poglejmo se tudi v ogledalo, kakšne vse izjave dajemo, ker mislim, da je zaskrbljujoče, da letijo take in drugačne pripombe, da temu tako rečem, v Državnem zboru. Potem pa ni čudno, da se to prenaša tudi med naše državljanke in državljane, da smo razdvojeni, sovražni in vse skupaj. Spoštovane kolegice in kolegi, prevzemimo tudi nase del odgovornosti. Jaz verjamem, da bo po 24. aprilu prišla mogoče neka druga vlada, ampak, glejte, če se enkrat ogenj zakuri in ga kurimo vsi skupaj, se zelo težko pogasi. In resnično vas kot kolegice in kolege prosim, preskočimo obdobje teh postopkovnih in če se strinjate, bi dal besedo gospodu Rajiću, ki se je prijavil za razpravo. [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovno, Lidija Divjak Mirnik, izvolite.
Hvala. Zelo kratko, samo tehnično. Spoštovani predsedujoči, gospod Tanko ni imel postopkovnega predloga, ker mu je tekel čas, ki ga je prijavila Poslanska skupina SDS kot čas za razpravo. Tako vas vljudno prosim, da to zamenjate. In ja, jaz se z vami lahko strinjam, vendar, kot rečeno, vedno, ko gospod Tanko vodi seje prihaja do teh zapletov. Drugače do njih ne prihaja. Hvala lepa.
Spoštovana gospa poslanka, imate prav. In bomo to uredili, da gre iz postopkovnega, bo šlo iz skupne razprave. Imate prav in to je pač tudi mogoče naša ali moja napaka. Gospod Rajić, izvolite imate razpravo. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ja, nomen est omen, kot pravijo in je res da v primeru našega kolega Tanka živci postajajo tanki, predvsem ko gre za opozicijo. Ampak k sreči smo to obdobje sedaj končali in se lahko podamo v razpravo o amandmaju. Jaz bi ga v celoti pozdravil, amandma SD, ki je časovno zelo široko obsegajoč. Gremo od prazgodovine do sodobnega časa in dobro je, da so povzeti artefakti kulturne dediščine, ki so bili investicijsko spregledani. Bi pa rad znotraj tega nekoliko širše komentiral, da vsi so za podpreti, vsi našteti, seveda, v enem amandmaju so in ne bodo se delili. Ampak zanimivo je ko pogledate samo artikulacijo oziroma je pa glede na ta pluralizem v katerega vsi dvomimo ko smo omenjali zakaj samo skeptični do podpore sami resoluciji je res za vprašat se ali bo v luči tega, ker vemo kako funkcionira sedanja klika, ali bo res, recimo, investicija v partizansko bolnico Franja enako zavzeto izpeljana kot investicija v, denimo, cerkev sv. Duha v Javorci ali pač da izberemo nek drug artefakt, ampak upam, da smo razumeli za kakšno dihotomijo tukaj gre. V tem smislu pa res bi mogoče rad odgovor gospe državnega sekretarke predvsem zaradi kot gre za ta amandma zaradi tega, ker so se ti dvomi v enakopravnost in v enake možnosti, ki so pač tu deklarativno navedene, so se porajali, ker se dobi vtis da so enake možnosti praktično dane samo enako mislečim. In tukaj bi rad nekaj več zagotovil, zlasti iz tega razloga ker, kot vemo, enkrat ko je resolucija potrjena v Državnem zboru, vsi akcijski dokumenti, ki ji sledijo in ki so operativno nadaljevanje cele zadeve praktično več nimajo nič z Državnim zborom in smo soočeni s tem, da pač vidimo kako se je ministrstvo, seveda pod diktatom vlade odločilo ali bo tako ali bo drugače. Torej, tu je nek moj pomislek, ker je res, da [[…]]Zakaj me skrbi pravzaprav, če ta amandma obvelja, kar bom jaz seveda in celotna skupina, Poslanska skupina SAB prispevali svoj glas. Ampak recimo kako se bo to nadaljevalo, tukaj pa edino če dobimo še dodatno besedo tukaj moram reči vedno prisotne gospe državne sekretarke, ker splošni ta duh ironije in zbadljivosti, ki je šprical iz velikokrat slišanih izjav ministra za kulturo pa moram poudariti, da se mi zdi, da je vsak tak spodrsljaj in ta grozni padec ritma in kulturnega nivoja, gospa državna sekretarka vedno bila zmožna na nek način s svojo prisotnostjo vendarle popraviti in pač pokazati, da kot pravijo kolegi iz LMŠ nismo vsi isti. V vseh teh elementih, ki so navedeni v amandmaju meni se poraja še razmišljanje vrnitev na samo resolucijo kjer sem zaznal neko ideološko podstat, ki je ne sme biti v resoluciji. Namreč, vlada se menjajo, resolucija ostaja za neko daljše obdobje. In zato bi rada poudaril, da ravno čakam, iščem, želim si to besedo neke obljube tukaj pač prisotnih predstavnikov ministrstva, da bi na nek način se izognili temu nezaupanju, ki ga je pač čutiti iz naše strani, ker je enostavno bilo preveč takih primerov, ko smo morali, ko smo bili soočeni s tem, da gre navidezno deklarativno v eno smer, izvedbeno v drugo in vsakič je to bilo predvsem razočaranje za vse nas, ki smo pričakovali en bolj pošten ali bolj pluralen odnos. Če se pa vrnem, mogoče za konec, ne bom niti dolžil [[?]] , ampak za konec bi pa rekel, da ta pluralizem, ki se ga tu navaja in seveda, ki je absolutno zaželen, ampak žal, bojimo se, da ni izvedljiv, da glede na vse to, kaj smo videli in na tudi, ko je šlo za vladne obiske, recimo in ko naš mariborski časnik Večer vpraša ministra za kulturo, ali bo dal izjavo, pa on reče, vam pa sploh ne, tako pljune tako izjavo, jaz ne morem drugače reči, kot da se mi zdi, da pluralizem, ki ga zagovarja, kot oseba, bi bolj bil »pljuvarizem«. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Seveda se bom poskušala osredotočiti predvsem na odgovor, vendarle pa je treba tu podati en širši kontekst, kar zadeva samo področje Nacionalnega programa za kulturo oziroma kulturne dediščine. Kulturna dediščina je ena od prioritet, ki je vpisana v Nacionalni program za kulturo. Vemo, da so se sredstva v zadnjem obdobju izrazito reducirala in da so se v zadnjih letih, v zadnjem proračunu za leto 2021, izrazito povečala. To je zavest, da seveda brez tega, kar je naš narodni spomin in brez ohranjanja tega narodnega spomina, tudi tak narod nima prihodnosti in v tem duhu in tudi v duhu tega, da je to, kar obravnavamo danes, ima v naslovu nosi, izraz, Nacionalni program za kulturo, je seveda zelo utemeljeno, celo nujno, ker pač vemo, kaj beseda nacionalni pomeni, da je v sam NPK, v enega od štirinajstih ciljev, tudi vpisano narodna identiteta, ohranjanje narodne identitete in zavesti in da, če je to ideologija, je potem nekaj narobe z imenom samega dokumenta. Tako da, bi v tem duhu to debato začela na način, kot je povedal Boris Pahor, »Noben nacionalizem ni imeti svoj jezik, svojo kulturo in svojo identiteto.«, in v tem duhu se seveda Ministrstvo za kulturo, pod vodstvom dr. Simonitija in to zdaj seveda govorim tudi v imenu ministra oziroma izrekam izrecno tudi njegova stališča in povzemam tudi njegova stališča, je zavest, da je ohranjanje kulturne dediščine eden od temeljev, tako, kot sem argumentirala. To je v samem Nacionalnem programu za kulturo nekajkrat poudarjeno, izrazito tudi izpostavljeno v sami tabeli investicij in zato seveda nikakor ni argumentirano, da v tem pogledu minister za kulturo dosledno ne, se ne zaveda kulturne identitete na vseh nivojih, tako z vidika preteklosti, sedanjosti kot tudi prihodnosti. V tem duhu je Ministrstvo za kulturo tudi v preteklem letu izrazito podpiralo oziroma v letu 2020 in 2021, izrazito podpiralo vse postopke za vpis Plečnikove dediščine na UNESCOV seznam in kot veste, je bilo to tudi uspešno izpeljano. Tako da, se je UNESCOVA dediščina ali pa tisti, ki imajo, tisti kulturni spomeniki, ki imajo status, so označeni z evropskim znakom, dediščinskim, seveda imajo vedno prednost z dodatnimi točkami, na vseh razpisih. Poudariti pa je treba, da Nacionalni program za kulturo ni dokument, ni zakonski dokument v duhu, da bi lahko vključili v seznam tudi tiste objekte, ki niso v državni lasti. Temeljni dokument na področju kulture je ZUJIK, ki v 102. členu jasno definira, da se financiranje javne kulturne infrastrukture, ki je v zasebni lasti ali pa v lasti lokalnih skupnosti izvaja preko razpisov in pozivov. Pogoj je torej, da se nekaj [[…]]Primer, da bi vpisali v seznam, ki je naveden tukaj objektov, ki so bodisi v zasebni, lokalni lasti v sam NPK bi seveda pomenilo, da prejudiciramo financiranje teh objektov glede na nekatere druge objekte ali pa kulturne spomenike v lokalni ali zasebni lasti in seveda sistem krši ZUJIK. Dediščina živega srebra v Idriji, ki pa je v lasti Republike Slovenije pa je bila z amandmajem v predlog Nacionalnega programa za kulturo ustrezno zapisana. Toliko glede tega amandmaja.
Hvala lepa. Razpravo želite? Razpravo ima Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Bom poskušala biti res zelo kratka. Sedaj resolucija, ki jo imamo danes na mizi bo pravzaprav zavezala dve naslednji Vladi in zato je seveda zelo nekorektno s strani aktualne Vlade, da nam je na mizo prinesla tako zelo ideološko obarvano resolucijo. To je pač dejstvo. Vse lepe besede so sicer super in oh in sploh fajn samo to je pač dejstvo. Nekorektno je namreč to, ker v tej resoluciji absolutno pozabljate na to ambicioznost pri razmisleku po javnosti slovenske kulture in pa umetnosti v 21. stoletju skozi prizmo sodobnih tehnologij in pa tudi pravzaprav skozi prizmo aktualnih tudi covid razmer na to absolutno pozabljate. Pozabljate tudi na novo dobo umetniške forme in – dobro tam slovenski jezik tudi tisti del na te stvar pozabljate – to so nekatere stvari, ki jih je potrebno povedati tudi danes tukaj. Namreč, mnenja ali pa, da rečem kritike strokovne javnosti, ko jih človek prebere, spoštovana državna sekretarja, jaz bi se fejst nelagodno počutila na vašem mestu. Jaz razumem, da vi morate zagovarjati to, kar zagovarjate okej vsak se odloča kako bo zagovarjal nimam s tem nobene težave, ampak če bi meni recimo Sindikat Glosa, ki je reprezentativen sindikat na področju kulture in je nedvoumno strokovna javnost zapisal: »Sprejetje dokumenta bi zaustavili razvoj za 10 let rajši nič kot zanič.« in potem nadalje citiram: »Pišejo, da gre za nedopustno strankarsko ideološko propagando, ki želi zanikati deset, desetletij narodove kulture ter nas vrniti v zatohlost 19. stoletja v razmerja gospodarjev in hlapcev, kulturo laži, strahu in sprenevedanja.« konec navedka. Sedaj tudi Društvo slovenskih pisateljev pogreša jasno strategijo tudi Vloga knjižnic pravijo Združenja splošnih knjižnic je popolnoma spregledana tudi nenazadnje Institut Frana Ramovša. SAZU pravi, da osnutek ne predvideva pripravek novih temeljnih slovarjev in pa priročnikov za slovenski jezik, da o likovnih umetnikih niti ne začnem razpravljati, kar pišejo s področja vizualnih umetnosti. To so vse segmenti kulture, ki so v tej strategiji pač žal oziroma resoluciji spregledani in glede na to, da se dela za 8 let ni prav. Logično je, da v opoziciji ne bomo ploskali temu vašemu izdelku, saj niste verjetno pričakovali, da bomo. Me pa veseli, če sem vas zdaj pravilno razumela, da boste ta amandma, ki ga je predlagal SD, podprli. Ali sem to pravilno razumela ali sem narobe razumela? Se opravičujem, no, ampak [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Ste končali? Bo gospa sekretarka na koncu odgovorila, dokončajte razpravo.
Ja, imate prav. Hvala lepa, predsedujoči, se strinjam. Od tega bo namreč odvisna moja razprava, pa jo bom poskušala skrajšati. Spregledani so tudi investicijski projekti v tem dokumentu, tudi nenazadnje nekateri mariborski. Tisti, ki živimo v Mariboru, vemo, kako pomembna je obnova mariborskega gradu, pa ga v tem pregledu ključnih investicij ni. Čeprav se je v prejšnji Vladi, da se razumemo, se pravi, v Vladi Marjana Šarca sprejel kulturni evro, tisti tako dolgo pričakovani zakon, ki je dal toliko in toliko denarja več tudi za kulturne investicije ali kakorkoli to imenujemo. Je pa zanimivo, da je vključena novogradnja oziroma celovita prenova, ki je vredna 7 milijonov, Muzeja slovenske osamosvojitve, s čimer jaz v osnovi nimam težave. Nimam težave, če naredimo še en muzej slovenske osamosvojitve, vendar bi bilo dobro pogledati, kateri muzeji že danes te vsebine ponujajo in kako jih ponujajo ter jih morda združiti ali pa, ne vem, tistim vsebinam in tistim muzejem, ki to že počnejo, dati toliko in toliko več denarja, da bodo lahko to delali bolj po okusu kogarkoli pač, da ne bom zdaj koga imenovala. Skratka, pozablja se na kar nekaj stvari, ki so ključne. Kar se tiče amandmaja kot takšnega, ga bomo tudi v LMŠ podprli. Namreč, amandma bo prispeval k temu, da se ne bo pozabilo Partizansko bolnico Franjo, da bo tam tudi ta sprejemno-informacijski center. Tisti, ki ste v zadnjem času bili tam, veste, da tam spodaj pač ni nič, in je to res treba urediti. Jaz sem prepričana, da tu verjetno ni nobenega poslanca, ki bi zaradi svoje ideologije nasprotoval takšnemu amandmaju, ki je korektno obrazložen in tudi korektno vložen. Torej, kot rečeno, sama resolucija ima ogromno pomanjkljivosti. V njej je, žal, preveč ideologije, ki je nepotrebna v tem času, sploh glede na to, da se bo ta mandat čez dobra dva oziroma slaba dva meseca iztekel. In je to nekorektno, ker resolucija pravzaprav zavezuje naslednji dve vladi. Zato, kot sem povedala tudi v našem stališču, nič ne bo narobe, če to resolucijo še enkrat vrnemo v javno obravnavo, seveda z jasnim ciljem, da dobimo listino, za katero bo stalo pravzaprav več predstavnikov kulture, tudi umetnosti, in ki jo bodo posvojili kot svojo in na katero bodo ponosni. To bi se meni zdel dosežek, ki bi ga ta minister lahko storil. Vendar, žal, v duhu in naravi njegove nekulturnosti, domnevam, da bo zadeva šla kot valjar danes naprej in se bo razvila tako, kot se bo razvila, kar obžalujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadovoljen sem, da ste se v razpravi dotaknili tudi amandmaja. Besedo ima državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V svojem prvotnem odgovoru sem se želela držati predvsem vprašanj v zvezi z vloženim amandmajem. Glede na citate, ki so bili tu navedeni, pa mi dovolite, da reagiram. Prosila bi, če razpravljamo o dokumentu s področja kulture, da kulturno razpravljamo, ne glede na politično opcijo in razlike, in da se enako kulturno govori tudi o sedanjem ministru dr. Vasku Simonitiju. To bi zelo lepo prosila. V nadaljevanju pa bi poudarila sledeče. Citirani so bile navedbe Sindikata Glosa. Govorijo o ideološkosti in še vrsti drugih oznak. Kaj je ideološkega, prosim, v nacionalnem programu za kulturo? Kaj naj bi bilo v predlogu, ki je pred vami, ideološkega? To, da je naveden narod, da je navedena narodna substanca. To nam predpisuje sam naziv dokumenta, nacionalni program za kulturo. Je ideološko to, da govori o svobodi izražanja? Je ideološko to, da govori o dialogu? Je ideološko to, da govori o pomenu medijev, refleksije, avtorefleksije slehernega posameznika? Kaj je v tem dokumentu ideološkega? Skratka, ko bi bilo treba navesti en sam ideološki citat, ga v tem dokumentu ne morete najti, zato ker ta dokument ni normativni dokument, ne želi predpisovati, ker to ni njegova funkcija. Funkcija tega dokumenta je, da kulturi omogoča pogoje tako družbi kot posamezniku čim boljše pogoje za ustvarjanje. In to je vloga tega dokumenta. Pogoje za ustvarjanje in svobodo slehernemu posamezniku za ustvarjanje. In to, da se mu očita, da nima vizije, da ni vanj vključeno dejstvo kakšno umetnost bomo imeli, kako bo ta umetnost, kaj bo ta umetnost, na kaj se bo uprla, saj ravno v tem je princip in bistvo dokumenta, da pušča ustvarjalnosti svobodo. Da pušča umetnosti 21. stoletja, da ona sama išče načine in vsebine s katerim se bo izražala. Funkcija dokumenta pa je vzpostaviti vsem, ki na področju umetnosti, bodisi ljubiteljske bodisi seveda profesionalne, vrhunske, kot je tudi definiran status samozaposlenih, omogoči, da bo ta ustvarjalnost, da se bodo lahko ustvarjalno udejstvovali in da bo seveda to kar bodo počeli, dostopno širši javnosti. In navajati, da v dokumentu ni ničesar o tem kako naj bi, kako pritegniti v kulturo mlade, v tem dokument je med cilji, med štirinajstimi prvič izrazito zapisano sledeče. Dovolite mi samo, da navedem. Imam žal odprto na drugi strani. Je zapisano sledeče. Okrepiti vključenost prebivalstva v kulturno dogajanje, razvijati ljubiteljsko kulturo in zagotavljati kulturno umetnostno vzgojo kot vse življenjsko učenje, razvijati kulturno zavest in izražanje pri otrocih in mladih. In potem je pod poglavjem kulturno umetnostna vzgoja, ki je v tem, prav v tem predlogu NPK izrazito okrepljeno glede na predhodne, to še posebej razčlenjeno. Enako je bilo tukaj rečeno, da ni ničesar o festivalski dejavnosti. Pod poglavjem intermedijske umetnosti, je posebej, prav posebna točka in razvojni cilj spodbujanje festivalske dejavnosti. To je tudi eden od prvih nacionalnih programov za kulturo, ki prav posebej med prednostnimi cilji izpostavlja medresorsko povezovanje. Še več, prav to medresorsko povezovanje je bilo že udejanjeno v pogajanjih v okviru načrta za okrevanje in odpornost, kjer je kultura pod poglavjem kultura in turizem, torej povezovanje s turizmom in gospodarstvom, dobila dodatnih 47 milijonov evrov. Tako da, to so konkretna in resnična dejstva. Saj lahko očitamo in govorimo karkoli, lahko govorimo tudi o tem, da ni bilo širše javne razprave. Prvič se je nacionalni program za kulturo delal v mandatu dveh ministrov. Slišali smo tukaj, da naj bi bilo 90 % besedila ohranjenega iz osnutka, ki gaje pripravila ekipa pod predhodnim ministrom, mag. Zoranom Pozničem. Zdaj pa kontradiktorno spet slišimo, da je to dokument, ki nima nobene vrednosti, in da je to dokument, v katerega je vpisano vse mogoče. Ja, kako, če je 90 % besedila ohranjenega s strani predhodnega, kot je trdil eden izmed poslancev, tako in tako bilo že pripravljenega? In še več podobnih kontradikcij in nekonsistentnosti smo seveda slišali tukaj. Po eni strani govorimo o tem, smo slišali, kako je epidemija izrazito prizadela kulturni sektor, po drugi strani se je pa očitalo, da je bil dokument vržen v predal in se dve leti ni nič naredilo. Dve leti je bilo potrebno spremljati epidemijo, spoštovane in poslanke in poslanci. Dve leti je bilo potrebno pripravljati ali pa leto, vsaj leto, nekaj več kot leto dni je bilo potrebno pripraviti načrt za okrevanje in odpornost, kako se bo kulturni sektor revitaliziral. In vse to delo je bilo vpisano in je vključeno v predlog, ki je pred vami. In vsi predlogi so vključeni. Tako, da bi resnično prosila, da govorimo o dokumentu, ki je tukaj pred nami vsemi, in ne o tem, kar bi kdo želel v dokumentu prebrati pa na določeni strani ni našel, čeprav je navedeno na kateri drugi strani, ali pa v dokumentu, ki bi ga pač kdorkoli izmed nas tukaj želel. To je dokument, ki je bil pripravljen s konsenzom najširše javnosti doslej. Predhodni minister je vzpostavil skupino in v dokumentu je jasno navedeno, da je bila izvedena serija delavnic po Sloveniji, na osnovi katere se je izoblikovalo 10 točk, ki naj bi bile ključne v novem predlogu dokumenta. In te točke so upoštevane v prednostnih ciljih, ki jih imate v nadaljevanju. S tem, da so prednostni cilji razširjeni na 14 točk zaradi pač seveda tako spremenjenih razmer epidemioloških, zaradi sprememb v proračunu, ki sem jih navedla v predhodni predstavitvi, zaradi uveljavitve Zakona o kulturnem evru. In če temu ministru seveda se očita, da bi skozi razpis prišli samo določeni projekti vsebinski, je res neverjetno, da je potem partizanska bolnica Franja na dvoletnem razpisu za kulturno dediščino prejela sredstva za obnovo strehe. Tako, da bi lepo prosila, da ne razpravljamo na način, da minister odloča o tem, kaj bo na razpisu odobreno in kaj ne. Na razpisu je odobreno tisto, kar je, kar ima ustrezno pripravljeno dokumentacijo, odobreno je tisto, kar strokovna komisija ovrednoti po jasno znanih in razpisanih kriterijih in, kot sem poudarila, UNESCO-va dediščina ima vedno na teh razpisih dodatne točke. Ni pa mogoče, ni pa mogoče mimo razpisov, tega ZUIK ne dopušča, mimo razpisov in pozivov preferirati določene projekte, ki so v lokalni ali zasebni lasti. In iz tega vidika ta predlog amandmaja ne more biti sprejet, ker ni zakonske podlage v ZUIK-u. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Primož Siter ima besedo. Izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. Zdaj veliko točk je, ki jih lahko povežemo s tem amandmajem oziroma širšim besedilom tega zakona, ki jih je vredno opozoriti. Eno kritiko ali pa poziv sem že uvodoma izrekel, da je tukaj torej, kar smo tudi že slišali, kar 38 naslovov iz strokovne javnosti opozorilo na kakšno od problematik ali pa pomanjkljivost tega zakona. Je pa morebiti ena stvar, ki jo je tukaj morebiti najbolj vredno izpostaviti, pa tudi eno razumevanje. Glejte, kultura kot delovna panoga so ljudje, so delavci, ki jo ustvarjajo. In na kulturnem zemljevidu žal ugotavljamo, da je glavnina teh delavk in delavcev samozaposlenih. Samo v prireditvenem sektorju je taka, čez palec, ocena, da dela približno 90 % vseh, torej delavcev, je samozaposlenih. V drugih panogah bržkone malce manj, ampak, to število je še oziroma ta procent je še vedno zelo visok. In, problematično je, da se je v tem, že v času te Vlade, ne samo nastajanju tega dokumenta, ta desetletna kontinuiteta sicer pogovarjanja o tej problematiki s samimi samozaposlenimi preko dialoških skupin, prekinila, s tem, ko je minister te skupine tako rekoč razpustil oziroma nista bili imenovani in je ta usmeritev, se pravi krčenja priložnosti za samozaposlene in za njihovo normalno življenje, socialno varnost in tako naprej, na področju kulture, je zaskrbljujoča, dokument pa, ki ga imamo pred sabo, pa je v njem zaznati eno določeno namero, da se to število ljudi samozaposlenih, za katere je torej socialno varstveno poskrbljeno in tako naprej, še krči in da se krči število organizacij v kulturi, nevladnih organizacij v kulturi, zlasti tistih v javnem interesu. Nacionalni program za kulturo, nekaj tako strateškega, bi moral vsebovat povečevanje v bistvu finančnih sredstev, progresivno povečevanje finančnih sredstev za te organizacije, ker roko na srce, na kulturnem zemljevidu so nevladne organizacije v Sloveniji tiste, ki stvari zares držijo pokonci, so najboljši predstavitelji Slovenije v svetu in v končni fazi so tam zato, da v kulturi postorijo tistega, kar institucionalna kultura ne postori oziroma tisto, česar država ne naredi, tako kot na drugih področjih, na sociali, v humanitarnih organizacijah, recimo, nevladne humanitarne organizacije naredijo v socialni državi tisto, česar država ne naredi in v kulturi je stvar podobna. Tako da, na vprašanje sekretarke, kako v kulturo pritegniti mlade, imam zelo preprost odgovor. Če želimo, da se mladi vključujejo v kulturo, da jo vzamejo resno, da prispevajo kulturni krajini, da postanejo kulturniki in umetniki, kaj je treba za njih poskrbet? Treba je poskrbet za njihovo socialno varnost, tudi, če so samozaposleni v kulturi. Če so samozaposleni v kulturi tako, da imajo plačane prispevke, [[znak za konec razprave]] da imajo priložnost, da imajo spodbudno okolje, priložnosti, v katerih lahko ustvarijo, ne glede na to, na katerem področju to počnejo. Zdaj, pričujoči dokument pa je diametralno nasprotje ustvarjanja prijetnih okoliščin, ustvarjalnih in socialno varnih okoliščin za mlade kulturne ustvarjalke in ustvarjalce. To je jedro naše kritike na področju pomanjkljive politike [[znak za konec razprave]] samozaposlenih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Tistim, ki ste izrazili podporo temu amandmaju se lepo zahvaljujem. Upam, da bo na plenarnem zasedanju ob glasovanju dobil dovolj zadostno podporo. Bi se pa rad odzval na stališče državne sekretarke za kulturo, ki je utemeljila, po moje, povsem napačno, zakaj se ta amandma ne more podpreti. Namreč, Nacionalni program za kulturo opredeljuje nacionalno politiko na enem specifičnem področju, v tem primeru na področju kulture, in je ta dokument v korelaciji tudi s kulturno politiko na lokalni ravni. Zato, kot rečeno, argument državne sekretarke, da v Nacionalni program ne sodijo spomeniki v lokalni ali zasebni lasti, ne zdrži in stoji na zelo, zelo trhlih nogah. Dejstvo namreč je, da tudi Zakonodajno-pravna služba ni imela pripomb v zvezi s tem amandmajem, celo več, na seji Odbora za kulturo mi je predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora dejala, da bomo lahko ta amandma kot poslanska skupina vložili tudi za obravnavo na plenarnem zasedanju Državnega zbora. Nacionalni program in 102. člen Zakona o javnem interesu na področju kulture se ne izključujeta, ponavljam se ne izključujeta kot pravi državna sekretarka, temveč se dopolnjujeta. Če je kulturna dediščina ena izmed prioritet, kot je bilo prej rečeno, pričakujem, da boste tako ministrstvo za kulturo kot koalicija ta amandma podprla, saj v nacionalni program uvršča nekaj kar ima evropsko, svetovno in izjemno univerzalno vrednost. Lastništvo spomenikov je tu drugotnega pomena. Amandma je, kot rečeno, korektno vložen in ni v nasprotju z zakonom. Nacionalni program in zakon se, kot rečeno, ne izključujeta, saj bosta lahko na ministrstvu za kulturo uporabili iz 102. člena tako poziv imetniku takega spomenika kot tudi javni razpis. Dejstvo pač je, da nočete v koaliciji podpreti tega amandmaja samo zato, ker sem predlagatelj tega amandmaja opozicijski poslanec in nisem član te koalicije. Jaz verjamem, da če bi brez teh folklornih predsodkov trezno razmišljali o tem predlogu bi ga prav gotovo soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ni interesa. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNIVAH ZAKONA O USTANOVITVI OBČIN TER O DOLOČITVI NJIHOVIH OBMOČIJ V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Danijel Krivec. Predlog zakona je na 64. nujni seji, 15. februarja 2022, obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Nataša Sukič nam bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav! Že v prejšnjem predlogu novele Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij s katerim je bil podeljen status Mestne občine občini Krško smo opozorili, da bo sprejem takšne novele sprožil val novih predlogov za mestne občine. Z neupoštevanjem zakonskih pogojev je Državni zbor na ta način dal jasen signal, da je vsaka občina lahko mestna občina. Že v prejšnji noveli smo obravnavali amandmaje za mestni občini Brežice in Jesenice, sedaj pa samo torej nazadnje ponovno dobili na mizo predlog za Brežice, amandma pa je bil podan še za Trbovlje in Zagorje. V zakonodajni proceduri pa je tudi zakon, ki bi podelil status mestne občine Škofji Loki. Z vsemi temi predlogi se totalno degradira status mestne občine. Najbolje da kar vsem občinam podelimo status mestne občine, pa bo končno mir, ne pa da se vsakič ob zaključkih mandatov ubadamo s tovrstnimi obvoznicami mimo veljavne zakonodaje. S predlogom sprememb zakona o ustanovitvi občin imamo v Levici težave iz preprostega razloga, ker občine Brežice, Trbovlje in Zagorje ne izpolnjujejo zakonsko določenih pogojev v 16. členu Zakona o lokalni samoupravi za dosego statusa mestnih občin. Nobena od teh občin ne dosega minimalnega števila prebivalcev, to je 20 tisoč, niti zakonsko predpisanih delovnih mest, torej 15 tisoč. Podobni predlogi so se v preteklosti že pojavljali in Državni zbor jih je dosledno zavračal, ker pač niso bili izpolnjeni zakonski pogoji. Prav pred nekaj meseci je Državni zbor zavrnil tudi amandma, da bi Brežice pridobile status Mestne občine. No, zdaj pa smo imeli taisti predlog ponovno na mizi. In ni prav dosti manjkalo, da bi tokrat odbor svojo odločitev spremenil in bi Brežicam ta status tudi podelil. Sprenevedanju nekaterih poslancev ni videti konca. Ali se je morda v treh mesecih kaj radikalnega zgodilo, spremenilo? Se je v Brežicah čez noč čudežno povečalo število prebivalcev? So se ekspresno odprla nova delovna mesta? Seveda ne. Spremenilo se je le to, da smo nekaj mesecev bliže volitvam, da so volitve pravzaprav za prvim ovinkom. Na tej točki bi se morala vsakršna debata o tem predvolilnem skakanju s predlogi novih in novih mestnih občin končati. Taki predlogi sploh ne bi smeli iti v proceduro. Je pa to vsaj priložnost za resno opozorilo o podnormiranosti ureditve mestnih občin. Vemo, status mestne občine ni podeljen zaradi regionalnega prestiža, temveč gre za mestna naselja, ki zaradi svojih urbanističnih značilnosti potrebujejo drugačno ureditev, drugačne pristojnosti kot druge občine. Zato bi bilo treba v zakonu natančneje določiti naloge iz državne pristojnosti, ki se nanašajo na razvoj mest. Mestne občine se zaradi večjih mestnih naselij soočajo s specifičnimi problemi, kot so javni promet v mestih, slabša kakovost zraka, velika poraba energije, povečano število posegov v prostor in tako naprej. Za reševanje teh problemov se povečuje administrativna, stroškovna, investicijska in razvojna obremenjenost mestnih občin. Vse skupaj torej resno kliče po spremembi zakonodaje v zvezi z nalogami in pristojnostmi mestnih občin. V kombinaciji s sprejetjem pokrajinske zakonodaje bi tako končno uredili lokalno samoupravo v Republiki Sloveniji, kar bi omogočilo tudi lažjo preverbo, ali kvantitativni pogoji za ustanovitev mestne občine še ustrezajo razvoju naselij in občin v Republiki Sloveniji. Ker zaenkrat tega nimamo, sama podelitev statusa novim mestnim občinam ne prinaša potrebnih kvalitativnih sprememb. Rokohitrske akcije tega problema seveda ne morejo razrešiti, zato v Levici tovrstnim predlogom vsakokrat dosledno nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – Krščanskih demokratov.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Danes, žal, ne bomo odločali o Predlogu zakona o spremembah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij, ki ga je vložil poslanec Danijel Krivec. S predlogom zakona bi status mestne občine podelili Občini Brežice. Predlog na matičnem delovnem telesu, žal, ni prejel zadostne podpore. Poslanca Nove Slovenije sva predlog, da se status mestne občine podeli Občini Brežice, podprla, saj sva prisluhnila in pritrdila argumentom predlagatelja, pa tudi županu Občine Brežice. Župan Občine Brežice Ivan Molan je v predstavitvi argumentov za dodelitev statusa mestne občine poudaril, da ima mesto in občina Brežice izjemen geostrateški položaj z več kot deset kilometri državne meje z Republiko Hrvaško, ki je istočasno zunanja meja schengenskega območja. Na območju občine ima sedež 29 institucij državne uprave, pa tudi številne institucije regijskega pomena. Med njimi ima v mestu Brežice sedež Splošna bolnišnica Brežice in Posavski muzej Brežice. V občini leži edino slovensko vojaško letališče Cerklje ob Krki, ki je delno pripravljeno tudi za potrebe Nata. Brežice se nahajajo tudi v neposredni bližini Nuklearne elektrarne Krško. Občina Brežice že danes opravlja nekatere razvojne in upravne funkcije, ki naj bi jih izvajala mestna občina. Na odboru so se pojavili očitki glede neizpolnjevanja nekaterih pogojev za podelitev statusa mestne občine predvsem glede določb 16. člena Zakona o lokalni samoupravi, ki določa, da se lahko občini dodeli status mestne občine, če je na njenem območju mestu, ki ima najmanj 20 tisoč prebivalcev in 15 tisoč delovnih mest ter je v gospodarsko kulturno in upravno središče širšega območja. Že v preteklosti si je Občina Brežice prizadevala pridobiti status mestne občine, vendar v svojih prizadevanjih ni bila uspešna, čeprav izpolnjuje podobne pogoje kot nekatere druge mestne občine oziroma je večja tudi po številu prebivalcev kot tudi po površini nekaterih mestnih občin na primer Mestne Občine Ptuj, Murska Sobota ali Slovenj Gradec. Z vidika enake obravnave v Novi Sloveniji ocenjujemo, da Občina Brežice pogojno izpolnjuje zakonske pogoje za podelitev statusa mestne občine, pri čemer bi morali v primeru Občine Brežice upoštevati tudi njeno vlogo obmejne občine ter pojem pomen njenega razvojnega potenciala v somestju treh posavskih občin, ki so si razdelile številne upravne, gospodarske, zdravstvene, izobraževalne, kulturne, gospodarske, turistične in druge funkcije. Med ključnimi argumenti za podporo predlogu zakona s strani Nove Slovenije tudi uresničevanje decentralizacije kot enega od temeljnih načel lokalne samouprave. Poslanca Nove Slovenije sva predloga zakona, ki bi podelil status mestne občine Občini Brežice na matičnem delovnem telesu podprla, vendar pa predlog ni dobil zadostne podpore. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, kolegice poslanke in poslanci! Lokalna samouprava ima velik pomen za ljudi saj jim v razmerju do države omogoča določeno stopnjo neodvisnosti. Odločanje na ravni občine je ljudem bližje kot odločanje na državni ravni, saj gre praviloma za zadeve, ki se jih bolj neposredno zadevajo in jim posledično bolje poznajo, zato je še toliko bolj pomembno, da imamo v Sloveniji razvito močno lokalno samoupravo v službi občanov. V Stranki SAB se zavedamo, da je za kvaliteto življenja državljank in državljanov ključnega pomena kakovostno in učinkovito delovanje lokalne samouprave. Zavzemamo se, zato za zmanjšanje števila občin in sicer na način, da dobijo več pristojnosti in več odgovornosti. Kot zagovorniki regionalnega razvoja podpiramo tudi razvoj in rast slovenskih mest. Pred kratkim je bil v Državnem zboru sprejet tudi zakon v skladu se je status mestne občine podelil tudi Občini Krško. Ob tem smo se v SAB zavzemali, da bi tak status podelili tudi Občini Jesenice saj smo v njej prepoznali potencial, ki se kaže v razvoju občine. Poleg tega pa je Gorenjska dejansko edina regija, v katerih ima zgolj ena občina status mestne občine. Ker smo danes praktično že v predvolilnem obdobju niti ne preseneča dejstvo, da predloga za ustanovitev mestnih občin, kar dežujejo. Ne moremo se otresti občutka, da gre zgolj za poskus razdeljevanja predvolilnih bombončkov z namenom pridobivanja političnih točk. Kot navajajo v Združenju mestnih občin Slovenije morajo mestne občine z manj sredstvi zagotavljati nesorazmerno večji obseg storitev, zato se nam tukaj postavlja vprašanje ali so občine kot je denimo Občina Brežice sposobne zagotavljati tak obseg storitev, zato je torej še posebej pomembno, da se pri vsakem takem predlogu dobro pretehta ali občina, ki se poteguje za pridobitev status mestne občine resnično izpolnjuje zakonsko določene pogoje. Močna lokalna samouprava se ne meri zgolj z številom mestnih občin v državi. Na tem mestu je potrebno več dejavnikov, zato se v SAB zavzemamo in se bomo tudi v prihodnje, da bi občine spodbudili k združevanju in povezovanju in bi tako pridobile več pristojnosti in odgovornosti. Prav tako bi si želeli, da bi v Državnem zboru potekala razprava, kako bi občine poslovale boljše in racionalnejše. Samo na tak način bodo lahko občine zagotovile dober in kvaliteten servis za ljudi - to je njihova ključna naloga. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Robert Polnar bo predstavil stališča Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci. Na 86. izredni seji novembra lani smo obravnavali predlog novele Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij s predlogom, da občina Krško postane mestna občina. Predlog je bil sprejet, čeprav občina Krško za kaj takega ne izpolnjuje nobenega pogoja. Od takrat pa do danes so se pojavili še trije novi predlogi v zakonski obliki ali pa v obliki amandmajev (Brežice, Trbovlje in Zagorje ob Savi) s skupno značilnostjo - neizpolnjevanjem osnovnih zakonskih pogojev za podelitev status mestne občine. V Sloveniji imamo trenutno 12 mestnih občin. Skoraj polovica, pet med njimi je takih, ki ne izpolnjujejo zakonskih pogojev za ustanovitev mestne občine. To so Slovenj Gradec, Murska Sobota, Nova Gorica, Ptuj in po zadnji spremembi tudi Krško. Ustavna zasnova mestne občine temelji na predpostavki, da v Sloveniji soobstajata dva tipa občin, navadne in mestne in da naj bi slednje, mestne torej, imele več pristojnosti, vendar ustavna norma zaradi pomanjkljive idejne zasnove nikoli ni bila izpeljana. Mestna občina lahko opravlja kot svoje tudi z zakonom določene naloge iz državne pristojnosti, ki se nanašajo na razvoj mest. To pomeni, da je mogoče na mestno občino z zakonom prenesti samo tiste naloge, ki se nanašajo na mesto kot večje urbano naselje. Čeprav so lokalne zadeve, denimo, srednje velikega mesta po svoji vsebini, količini, raznolikosti in intenzivnosti povsem drugačne kot lokalne zadeve manjše podeželske občine, gre za zadeve skupnega, torej javnega pomena za življenje in za delo prebivalcev v lokalni skupnosti. Dosedanji zakonodajni poskusi, s katerimi so se opredeljevale dodatne naloge oziroma pristojnosti mestnih občin, so bili neuspešni predvsem iz dveh razlogov. Pri prenosu pristojnosti na mestno občino gre za tiste državne naloge, ki se nanašajo na razvoj mest, ne pa za kakršnekoli druge državne naloge. Pri poskusih širitve pristojnosti mestnih občin ni bilo mogoče opredeliti, katere državne naloge in v kakšnem obsegu so po svoji naravi takšne, da jih je mogoče prenesti kot izvirne zgolj na mestne občine in pri tem opraviti jasno razmejitev s tistimi nalogami, ki jih morajo opraviti državni organi. Približno mesec dni po zadnji spremembi zakona je bil torej v zakonodajni postopek vložen predlog, da se status mestne občine dodeli tudi občini Brežice. Mesto Brežice je imelo ob koncu leta 2020 po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije 6 tisoč 843 prebivalcev, kar je daleč od v zakonu zahtevanih 20 tisoč. Občina Brežice pa je imela novembra 2021 7 tisoč 473 delovnih mest, kar je tudi veliko manj od zahtevanih 15 tisoč, kolikor je določeno v Zakonu o lokalni samoupravi. Ugotovimo lahko, da oba bistvena pogoja nista dosežena. Občina Brežice torej ne izpolnjuje zakonskih pogojev za dodelitev statusa mestne občine. V celotnem procesu se je kot najpomembnejši argument v prid predlogu ponovno pokazalo argumentiranje z odločitvenimi zablodami, ki so bile storjene pred 28 leti, leta 1994, ko je bilo določenih prvih 11 mestnih občin. Nobeden od takih argumentov ne more spremeniti tistega kar je edino pomembno, ne more povečati števila prebivalcev ali pa povečati števila delovnih mest. Licitiranje o tem ali upoštevati veljavne zakonske določbe ali ne, je za to popolnoma neustrezno. V brežiškem primeru licitacija za las ni uspela. Na Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je bilo 8 za in 8 porti. Na obzorju pa se kaže že nova licitacija, tista Škofjeloška. Ali bo takrat kaj drugače? To pa bomo videli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice, kolegi, vsem skupaj lep pozdrav! Občina Brežice je v skladu, ki ga določa sam Zakon o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij pravilno vložila svojo pobudo oziroma zahtevo o statusu Mestne občine Brežice. Dejstvo je, da je Občina Brežice med slovenskimi občinami po velikosti na 14. mestu s skoraj 25 tisoč prebivalci. Prav tako je po številu prebivalcev občina na 13. mestu. Skratka, gre za veliko občino. Dejstvo je tudi, da imamo po sedanjem zakonu o ustanoviti občin ter o določitvi njihovih območjih mestne občine, ki ne izpolnjujejo pogojev oziroma kriterijev za dodelitev statusa mestne občine ne glede na to ali govorimo o številu prebivalcev ali pa o njihovi velikosti. Dejstvo pa je, da je danes na žalost zakon pred zaključkom, kajti glasovanje na matičnem delovnem odboru je pokazalo glasovanje 8 proti 8, kar pomeni, da je postopek končan in v tem trenutku nimamo možnosti, da bi glasovali o tem ali se Brežicam podeli status mestne občine. Dejstvo pa je in na to smo v Posavju zelo ponosni, da si že dolgo prizadevamo za svojo pokrajino. Župani v preteklosti, poslanci v preteklosti, regijska razvojna agencija, vsi skupaj so oziroma smo sodelovali tudi v tej dobrobiti, da bi Posavje končno dobili svojo regijo oziroma svojo pokrajino. In zato sem kot nekdo, ki prihaja iz Posavja, zelo vesel, da nam je pred parimi meseci uspelo tisto kar so nekateri v Posavju dolgo čakali, da imamo glede na to kar se dogaja predvsem v Državnem svetu, ko želijo ustanoviti pokrajine okoli mestnih občin, pogoj da tudi mi dosežemo svojo pokrajino. Kajti v Državnem zboru smo na predlog našega poslanskega kolega Dušana Šiška sprejeli Zakon o ustanoviti občin ter o določitvi njihovih območij in Občini Krško podelili status mestne občine. Moram priznati, da sem vesel za ta zakon tudi iz tega stališča, ker smo vsi posavski, ne samo župani, predvsem pa poslanci sodelovali in delovali enotno. Skratka, kljub temu, da danes ne moremo odločati o tem ali bodo Brežice dobile status mestne občine, imamo v Posavju že vse pogoje, da Posavje ostane in postane samostojna pokrajina. Hvala.
Hvala tudi vam. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala lepa. Kolegice, kolegi. Stihijsko poseganje na vsa področja družbenega življenja je stalnica vse od trenutka, ko je ta vladna koalicija prevzela oblast. Seveda je bilo samo vprašanje časa kdaj bo segla tudi na področje lokalne samouprave. Čemu pripisati zamisel stranke SDS, da je prav zdaj nujno status mestne občine podeliti Brežicam. Ne sicer z argumenti na podlagi zakonskih kriterijev, ampak z nekimi drugimi, kot na primer, da gre za obmejno občino, celo slišati je bilo, da je blizu Zagreba, ampak ne gre za to. Mestnih občin, ki ne izpolnjujejo zakonskih meril, imamo že zdaj kar nekaj, tudi zato, ker zakonodaja terja izpolnjevanje nekaterih popolnoma neživljenjskih pogojev, kot na primer, da mora samo mestno naselje šteti najmanj 20 tisoč prebivalcev, da naj občina premore najmanj 15 tisoč delovnih mest. To so pač pogoji za kakšno bistveno večjo državo z bistveno večjimi mesti, kot jih premoremo v Sloveniji. Tisto, kar pri predlogu podelitve statusa Mestne občine Brežice bode v oči je, da predlagatelji pri tem ne zasledujejo nobene strategije, nobenega razmisleka, kaj želimo s tem doseči, ampak preprosto, ker so se tako odločili. Ker ne dolgo nazaj je status mestne občine pridobilo Krško, to pa je sosednja občina. Že res, da tudi Krško ne izpolnjuje vseh zakonskih kriterijev, prepričalo pa je dejstvo, da je Posavje potencialno lahko v prihodnje pokrajina, kadarkoli že jih bomo uspeli oblikovati. In Krško je vendarle lahko gospodarsko, kulturno in upravno središče regije oziroma morda bodoče pokrajine, predlagatelji pa prav takšno vlogo pripisujejo tudi Brežicam, ki mejijo na Krško. Po tej logiki sta torej obe občini gospodarsko, kulturno in upravno središče Posavja. To ne gre skupaj. In kaj na to porečejo Domžale, Idrija, Jesenice, Kamnik, Piran, Radovljica, Ravne na Koroškem, Škofja loka; občine, ki so v preteklosti ne le izrazile interes, pač pa so bile že v postopkih za pridobitev statusa mestnih občin. V Poslanski skupini LMŠ nas je 14 poslancev in vsak izmed nas, če še ne prihaja iz mestne občine, bi lahko predlagal takšen status za svojo občino. In sam sem tak predlog vložil, da se status mestne občine podeli Zagorju ob Savi, ker nič manj ne izpolnjuje pogojev, kot Občina Brežice in z vsemi argumenti se ima za gospodarsko, kulturno in administrativno središče Zasavske regije, v prihodnje morda Zasavske pokrajine. In hkrati se je pojavil še predlog, da se status mestne občine podeli Trbovljam, tudi z enakimi upravičenimi argumenti. Oba predloga sta bila zavrnjena, zavrnjene pa so bile tudi Brežice, ampak ta primer je pokazal, da moramo na področje lokalne samouprave posegati premišljeno, vedeti, kaj sploh hočemo doseči. V LMŠ ne nasprotujemo, da se v prihodnje status mestne občine morda podeli še kakšni občini. Interes občin namreč obstaja, po navadi s konsenzom občinske politike. V Zagorju, na primer, je občinski svet tak interes v zelo kratkem času izrazil kar dvakrat, bomo pa v LMŠ takoj po volitvah sprožili postopek za ustrezno prilagoditev zakonodaje in zagovarjali strateške interese in zdravo pamet, v sozvočju z željo ljudi na posameznih območjih.
Hvala lepa. Soniboj Knežak bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani kolegice, kolegi! Z lani vloženim in sprejetim Zakonom o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij s ciljem, da se Občini Krško spremeni status v mestno občino, je bil spuščen duh iz steklenice. Po Krškem je bil v zakonodajni postopek vložen še predlog zakona, na podlagi katerega bi Državni zbor status mestne občine podelil še Občini Brežice in Škofji loki. Na sami seji, kjer smo obravnavali omenjeni zakon, sta bila vložena tudi dva amandmaja, in sicer, občini, ki prav tako, kot že omenjene, ne izpolnjujejo povsem pogojev, so pa bile dane pobude s strani občinskih svetov, tako za Občino Zagorje, kot tudi Trbovlje. Na matičnemu odboru predlog, da se Občini Brežice podeli status mestne občine ni dobil podpore, zato se danes v bistvu lahko pove naslednje mnenje. Prav tako sta bila zavrnjena tudi oba predloga v obliki amandmajev za mestno občino Trbovlje in Zagorje. Opozorila s strani Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora so resne in se vežejo na zakonske okvire in pogoje kdaj se status mestne občine lahko podeli. Tudi kritična razprava o predlogu novele zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij na odboru se je v bistvu nanašala na neizpolnjevanje zakonskih določil zakona o lokalni samoupravi. Določba 16. člena zakona o lokalni samoupravi se namreč glasi: Z zakonom se lahko občini podeli status mestne občine, če je na njenem območju mesto, ki ima najmanj 20 tisoč prebivalcev in 15 tisoč delovnih mest ter je gospodarsko, kulturno in upravno središče širšega območja. Neživljenjsko in tudi dvomim, da sploh obstaja občina z 20 tisoč prebivalcev, ki ima kar 15 tisoč delovnih mest. Še vedno imamo namreč zakon o lokalni samoupravi iz leta 1993. Z večjimi ali manjšimi spremembami in dopolnitvami smo prišli do zakona o lokalni samoupravi S, da smo pri noveli S še ni tako velik problem. Problem je v tem, da se od leta 1993, ko je bil osnovni zakon sprejet marsikaj spremenilo. To se odraža tudi v naslednjih številkah. Iz 62 družbenopolitičnih skupnosti je bilo leta 1994 ustanovljeno 147 občin. Ko je enkrat duh ustanavljanja občin ušel iz steklenice se je ta številka povzpela na 212. Takrat leta 1994 so bile ustanovljene tudi mestne občine. Tudi razprava na matičnem odboru je pokazala, da je res že čas, da naredimo tudi zakonodajne korake, ki bi jasneje določali naloge pristojnosti in financiranje občin ter pogoje, ki jih morajo občine izpolnjevati za dodelitev statusa mestne občine. Spoštovani kolegice in kolegi! V 30. letih samostojne Slovenije se je marsikaj spremenilo, to pa se odraža tudi na lokalni ravni. Gospodarski trendi in s tem propad marsikaterih nekoč močnih gospodarskih industrijskih središč so pustili veliko rano v marsikaterem lokalnem okolju. In prav ta propad ali opuščanje posameznih panog se odraža tudi na lokalnem nivoju v številnih okoljih, tudi v Zasavju. Se pa posamezna lokalna okolja prebujajo, kar je več kot spodbudno. Razvoj usmerjajo v nova delovna mesta, podjetniško razmišljanje daje nove gospodarske zagone, kar je posebej v regijah, ki so v fazi prestrukturianja in iskanja novih poti in možnosti razvoj dober kazalnik. Razveseljiv je tudi podatek, da si prizadevajo povečati in obnoviti tudi stanovanjsko infrastrukturo s katero bi prebivalce, predvsem mlajše zadržali doma. Tako je tudi v občini Trbovlje, ki je upravno, gospodarsko in kulturno središče zasavske statistične regije. Število delovnih mest se je zmanjšalo, postopoma tudi število prebivalcev. Na drugi strani pa so se posamezna lokalna okolja krepila zaradi bližine, na primer Ljubljane ali drugih centrov, kjer se število delovnih mesti ni tako zmanjšalo oziroma so si sta okolja zaradi bližine prometni poti, kot je na primer bližina avtocestnega križa bistveno hitreje opomogla. Središča za delovnimi mesti so se z nekaterim nekoč časovno oddaljenim krajem približala na sprejemljiv in nenazadnje udoben potovalni čas. Ker vsi ugotavljamo, da se je v 30. letih marsikaj spremenilo in da marsikatera zakonodaja ne sledi spremembam in razvoju bomo morali ugrizniti tudi v to kislo jabolko, ki se mu reče ureditev lokalne samouprave. Še vedno smo brez pokrajin, ki so, mimogrede, tudi ustavna kategorija, ki bi opravljale lokalne zadeve širšega regionalnega pomena. A tudi tu se zatika pri številkah in imenih. Veliko izziva in dela torej za bodočo vlado. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za Poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 95 izredno sejo, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 15. uri. Hvala lepa. (Seja je bila prekinjena ob 14.24.) (Seja se je nadaljevala ob 15.00.)
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 3., 4., 2., 5., 6., 7., 8., 10. in 11. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo predloga Zakona o interventnih ukrepih za podporo trgu dela v okviru nujnega postopka. Ker matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 7. (Za je glasovalo 53.)(Proti 7.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga Zakona o nujnih ukrepih za omilitev posledic zaradi vpliva visokih cen energentov v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. februarja 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SAB k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 53. (Za je glasovalo 25.)(Proti 53.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 5. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandma poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno in amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev k istemu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 46. (Za je glasovalo 37.)(Proti 46.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 5. členu pod številko 2. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev k istemu členu pod številko 3 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 7. (Za je glasovalo 46.)(Proti 7.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 5. členu pod številko 2, je postal amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev k istemu členu pod številko 3 brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 5. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske Nataša Sukič.
Hvala lepa. Zunaj je še zmeraj zima, ljudje so še zmeraj, vsaj ob večerih pa tudi ohladitve se pripravljajo, še zmeraj pred dilemo ali prižgati radiator, peč ali stradati. Mnogi so pred to dilemo. Kot so bili pred to dilemo že oktobra meseca, ko se je začenjalo, torej ko so se začenjale ohladitve, in ko so cene energentov poletele v nebo in smo v Levici na to opozarjali, sklicali nujno sejo in niste nas poslušali, da bi ukrepali. Opozicija je potem vložila svoj zakon, ki bi na pravičen način pomagal ljudem. Niste nas poslušali. Zdaj je pred nami zakon, ki ni najbolj pravičen. Veseli sicer smo, da smo nekako se pregrizli, in da ste do tega, da ste sprejeli en naš amandma, ki izenačuje torej tista gospodinjstva, ki so bila nepravično obravnavana kot poslovni odjemalci s tistimi, z ostalimi gospodinjstvi zato, da ljudje ne plačujejo dvakrat ali pa trikrat višje cene energentov. Ampak to ni dovolj. v Levici smo predlagali tudi druge amandmaje, ki bi ta zakon popravili na način, da bi bil res pravičen. Predlagali smo, da bi stopil v veljavo 15 dni po njegovem sprejetju, ko bi ljudem lahko še Konkretno pomagali. Ne, tudi to ni šlo skozi. Vi boste izplačali to pomoč v višini 150 evrov 9 dni pred volitvami. Vsak si naj sam razloži zakaj. Potem smo predlagali, da popravite tiste ciljne skupine, ki bodo prejemniki, da bo res pravično, da pogledate realne dohodke gospodinjstev, ne pa, da kar vse po čez enim, ki res pomoč potrebujejo, ne rečem, da ne, in enim, ki je ne, ampak je njihova zasluga samo ta, da imajo dovolj veliko družino, se pravi, dovolj otrok, ča četudi gre za ministre, poslance, itn., kar je nezaslišano. Mnogi, ki pa so pomoči res potrebni, na minimalnih plačah, pa recimo ne bodo prejeli. In tretja stvar, ki je problematična je, da jemljete denar iz podnebnega sklada, sklada, ki je namenjen pravičnemu zelenemu prehodu in ni namenjen socialnim korektivom oziroma lahko je namenjen boju proti energetski revščini, če to delaš na sistemski, sistematični način, kar pa enkratna pomoč ni. Zaradi vseh naštetih razlogov pač zakonu ne bomo nasprotovali v imenu najrevnejših, ki to pomoč vendarle potrebujejo, podprli, podpreti pa takšne očitne predvolilne manipulacije tudi ne moremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda – z drugo obravnavo Predloga zakona o ukrepih za omilitev posledic dviga cen energentov v gospodarstvu in kmetijstvu v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. 2. 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD in SAB k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 46. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 6. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 10.e členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 45. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končani smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 10. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo tem členom vložiti amandma? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil, zaradi amandmajev sprejetih k drugi obravnavi predloga zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju investicij v okviru nujnega postopka. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil, zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predloga zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o zdravstveni inšpekciji v okviru skrajšanega postopka. Ker matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji h končni odločbi niso bili vloženi prehajamo na tretjo obravnavo zakona to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 38. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. februarja 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 1. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 3.a členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin NSi, SDS in Konkretno k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 2., 3., 3.a, 4., 5., 6. in 7. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide, kot matično delovno telo, predlaga zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika zbora sprejme naslednji sklep: »Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju.« Glasujemo o tem predlogu sklepa. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o nadzoru državne meje, v okviru skrajšanega postopka. Ker matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji, k prehodnima in končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 7. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu. Prehajamo na odločanju o naslednjem predlogu sklepa: »Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu je primeren za nadaljnjo obravnavo.« Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Nataša Sukič.
Ja, hvala lepa. V Levici trdno stojimo na stališču, da ta predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo, sploh, če pogledamo, kakšne manipulacije se dogajajo z frekingom. Petkrat – petkrat – smo se borili za to, da bi prepovedali freking, imeli, torej imamo jasno večino v Državnem zboru, 47 glasov, za to, da bi se prepovedal freking v celoti, ampak seveda, to, da imate v delovnih telesih nesorazmerno veliko glasov, kar ne odraža realnosti, pomeni, da povozite, kajne, da 10 poslancev potem koalicije, ki so nepravično v delovnem telesu, povozi voljo 47 poslancev v Državnem zboru. Tako da, prodaja zgodbice o tem, da obstaja obsežen in manj obsežen freking, je res pravljica za otroke, tako kot je bila pravljica to, kar ste prodajali po Prekmurju, da v Levici želimo prepovedati neke vrtine za geotermalne vode in ne vem kaj vse, ste strašili ljudi. Skratka, samo to počnete, izigravate in strašite ljudi in potem ste si v PKP paket še zamislili podtakniti to, da ste podaljšali korporaciji Ascent Resosurces koncesijo za 18 mesecev, koncesijo, ki bi se iztekla letos maja. In potem boste govorili in se čudili, ja, potem nas bodo pa tožili na nekem tribunalu. Saj jim dajete podlage za to, da nas bodo tožili, za 18 mesecev ste jim podaljšali življenje. Vse vaše sprenevedanje in danes napoved nekega fantomskega amandmaja, ki bo pa baje se celo glasil tako, da naj bi v celoti prepovedali fracking, jaz vam nič ne verjamem. Ni vam za verjeti. Petkrat ste nas nasankali, niste slišali ne mnenje Državnega sveta, ne mnenja občine Lendava, ne klicev lokalnega prebivalstva, nevladnih organizacij itak da ne, opozicije pa tudi ne. Kako si vi predstavljate kdo vam še lahko verjame? Vaše fantomske obljube, kako boste pa sedaj naenkrat vi prepovedali fracking z amandmajem. Zakaj ga pa niste že zapisali potem v ta zakon, te prepovedi jasno in glasno? Ne pa da se hecate in govorite o frackingu. Do 9 tisoč 999 kubikov ja, nad 10 tisoč en kubik vode pa ne. Pa lepo vas prosim, no?! Skratka, ne bomo pustili, da boste iz Petišovcev naredili drugi Groningen, Groningen, ki ima primerljivo sestavo tal kot so tla v Petišovcih in kjer so potresi in je Nizozemska dala moratorij na fracking, 200 podjetjem prepovedala, da tam izvaja fracking, ker so pač stavbe lokalnega prebivalstva zaradi potresov uničene. In ne bomo pustili, da Petišovci postanejo drugi Groningen. Ta zakon je treba danes prepovedati in vložiti nemudoma ponovno našega in ga sprejeti po hitrem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan v imenj poslanske skupine.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani poslanke, poslanci, državni sekretarji lepo pozdravljeni! Sedanja zakonodaja ne ščiti Prekmurja in ne ščiti Slovenije pred škodljivo tehnologijo frackinga. Trenutni zakon, ki je pred nami z rešitvijo kakor je napisano prav tako ne ščiti Prekmurja in prav tako ne ščiti Slovenije pred škodljivim frackingom, saj govori samo o velikem frackingu. Vendar državni sekretar je pa tokrat napovedal, da bo pa vlada v nadaljevanju postopka pristala na to, da se škodljivi fracking v celoti prepove. Škodljivi fracking za ogljikovodike, kar je bil naš predlog že petkrat. Tudi kot predstavniki opozicije smo napovedali, da bomo tudi s svojim predlogom prišli, da se škodljivi fracking v vseh svojih oblikah prepove. Bili smo že zavedeni, saj so že bile obljube, vendar najslabše stanje bi bilo, če ne naredimo ničesar. Zato se bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov vzdržali in s tem omogočili, da pristojni odbor sprejme katerikoli amandma, ali amandma opozicije ali amandma vlade, se škodljivi fracking za potrebe ogljikovodikov v celoti prepove. In verjamem, da magnetogrami današnje seje so na razpolago, bodo tudi video posnetki današnje seje in tokrat vas res pozivam, da dane besede v parlamentu se bomo držali tudi na pristojnem odboru. Torej, mi ne bomo ovirali da gre zakon v nadaljevanje z željo, da se fracking dokončno prepove. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske Zmago Jelinčič.
Hvala lepa. Mi smo za to, da se v Sloveniji ne uničuje narava. Narava se na žalost uničuje na več področjih. In eno od teh področij je tudi v Prekmurju, kjer se želi obdržati tako imenovani fracking, čeprav ni čisto enak tistemu klasičnemu, pa vendar ne dovolimo, da bi se uničevala slovenska krajina. Na Hrvaškem smo videli kaj se je dogajalo zaradi podobnih posegov v zemljo in v Petrinji so tisti potresi v veliki meri posledica posegov, ki jih je hrvaška vlada delala na svojem teritoriju. Mi želimo, da se na odboru odpre debata, da se odpre debata in da strokovna javnost, prva strokovna javnost pove kaj pravzaprav za tem tiči in da se po eni strani razjasnijo pojmi, po drugi strani pa da potem tudi vidimo odgovore na to, da je bila koncesija podaljšana kar za veliko mesecev. Jaz mislim, da je nujno, da o tem debatiramo, da izvemo kaj je res in zaradi tega bomo mi glasovali za to, da gre zakon v nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Ferenc Horvath.
V lastnem imenu.
Potem pa še v imenu poslanske skupine mag. Alenka Bratušek.
Ja. Najlepša hvala. Da ne bo izgledalo kot, da ta zakon ureja samo fracking oziroma prepoved ali ne-prepoved. Ta zakon ureja vrsto drugih stvari in ureja jih v pravo ali pa pravilno smer. Ampak tudi mi želimo na odboru najprej videti rešitev, ki jo je danes državni sekretar tukaj dal oziroma obljubil, da bo ta rešitev na mizi. Zato pa, ker želimo, da zakon gre naprej zaradi drugih stvari, ki so v zakonu, se bomo danes pri glasovanju vzdržali.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič v imenu poslanske.
Hvala. Pravzaprav je bilo danes in na preteklih petih podobnih sejah povedano že marsikaj. In danes gre pravzaprav samo za to ali pustimo vladni strani možnost, da izpolni svojo obljubo brez fige v žepu, ali ne. Zato bomo danes, čeprav smo proti predlaganemu zakonu v takšni obliki kot je, bili vzdržani. Ne bomo mu nasprotovali v prvem branju. Zakon bomo spustili skozi v drugo branje in na odbor, kjer bomo zagotovo še enkrat poslušali vse, kar smo poslušali že šestič danes, ampak gre predvsem za to, da damo vladni strani možnost, da izpolni svojo obljubo. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu vidim, da je kar nekaj interesa še. Okej, jaz bom sprožil listo, pa prosim, da se prijavite tisti, ki želite obrazložiti glas v lastnem imenu. Prijave potekajo. Prvi ima besedo Ferenc Horvath.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lep dober dan želim. [[nagovor v madžarščini]] Torej jaz kot dejansko edini poslanec, ki živim na ožjem območju, na katerega se nanaša fracking, jaz na žalost tega zakona ne morem podpreti. Mislim, da je imela naša skupnost že veliko negativnih izkušenj frackinga v preteklosti. Vem, da sicer sedaj razlagajo zadeve malce drugače, ampak sam menim, da fracking je za Slovenijo, za naše območje škodljiv. Seveda se pa zavedam pomembnosti koncesij in morebitnih škodljivih posledic, kolikor zakon ne bo sprejet, ampak jaz tega zakona zaradi vprašanja frackinga ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Dušan Šiško.
Hvala, predsedujoči. Glede na to, da sem poslušal danes stališča in mi ni bilo vse čisto jasno, zdaj sem dobil vsaj nekaj delnih odgovorov in bom tokrat podprl predlog zakona. Vendar v kolikor, spoštovani, ne bomo videli tistih amandmajev, ki ste jih obljubljali, da bomo dobili amandmaje na mizo, zagotovo vam že danes povem, da jaz in SNS pri naslednji obravnavi ne bomo podprli takega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo, predsednik. Jaz bom glasovala proti. Kajti po dveh letih te vlade in njenega vladanja, po vseh podtaknjencih v PKP-jih, po podaljšanju koncesije za 18 mesecev, po nenazadnje razpravi tukaj, ki smo imeli danes kar nekaj ur, enostavno ne verjamem, da bo rešitev šla v pravi smeri. Ja, ta zakon obravnava tudi nekatere koristne stvari glede rudarstva, vendar kar se frackinga v Petišovcih tiče in kar zadeva to temo pa bi lahko, če bi bila kakršnakoli dobra namera na oni strani, že zdavnaj podprli naših pet poskusov ali pa nenazadnje bi ta amandma pokazali že prej. Tako, da enostavno nimam vesti, da pritisnem na gumb za ali pa da sem vzdržana in omogočim škodljive politike, ki ogrožajo zdravje ljudi in naravo in enostavno bom glasovala proti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil.
Najlepša hvala, predsednik. Kolegice in kolegi! Zakona jaz absolutno tako kot je zdaj, seveda ne morem podpreti. Je pa to prva obravnava tega zakona in glede na to kar smo slišali s strani Vlade, tokrat po naših petih poizkusih, a vseeno, mi bomo amandma za to seveda v opoziciji vložili še enkrat, ker pač tej Vladi ni mogoče zaupati. Videli smo kaj vse je ta Državni zbor že potrdil, pa ni bilo sprejeto. V kolikor pa fracking v celoti v tem zakonu ne bo prepovedan, to kar bi moral biti že nekdaj, namreč jaz mislim, da vsaka politična stranka v tem Državnem zboru bi mogla zasledovati cilj, da živimo v zdravem in čistem okolju, ne da nam neke tuje družbe tukaj uničujejo naravo, denar pa nosijo k sebi. In v kolikor fracking v celoti ne bo prepovedan in tudi, spoštovani državni sekretar, v kolikor pravno enostavno ne boste uredili koncesij tako kot je treba, ne da o tem zakonu uvajate neke privilegirane skupine in koncesionarje, jaz tega zakona v nadaljevanju nikakor ne bom podprl in bom glasoval proti, tokrat pa se bom pri zakonu vzdržal glede na to, da gre za prvo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 10. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda – z obravnavo predloga resolucije o nacionalnem programu za kulturo 2022-2029. Nadaljujemo z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 22. 2. 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k poglavju 9 – skupni cilji za vsa področja kulture. Obrazložitev glasu, Samo Bevk, v imenu poslanske.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! S predlaganim amandmajem bo nacionalni program za kulturo lahko samo pridobil. S tem amandmajem v nacionalni program uvrščamo najbolj kvalitetno kulturno dediščino, ki ima evropsko in svetovno priznano izjemno in univerzalno vrednost. To so prazgodovinska kolišča na Igu na ljubljanskem barju, dediščina živega srebra v Idriji, izbrana dela arhitekta Jožeta Plečnika v Ljubljani, cerkev Svetega Duha v Javorci in partizanska bolnišnica Franja pri Cerknem, za kar bi v obdobju od leta 2022 do leta 2029 investirali 20 milijonov in 700 tisoč evrov. spomeniki so v državni, lokalni in zasebni lasti. nacionalni program za kulturo opredeljuje nacionalno politiko na enem specifičnem področju, v tem primeru na področju kulture in je ta dokument v korelaciji tudi s kulturno politiko na lokalni ravni. Zato argument, da v nacionalni program ne sodijo spomeniki v lokalni ali zasebni lasti, ne zdrži in stoji na zelo trhlih nogah. Dejstvo namreč je, da je tudi Zakonodajno-pravna služba brez pripomb sprejela ta amandma, ko je bil v proceduri na odboru in na plenarnem zasedanju. Nacionalni program in 102. člen Zakona o javnem interesu na področju kulture se ne izključujeta, temveč dopolnjujeta. Če je kulturna dediščina eden izmed prioritetnih projektov, potem pričakujem, da bosta tako ministerstvo za kulturo kot koalicija ta amandma podprla, saj v nacionalni program za kulturo uvršča nekaj kar ima evropsko, svetovno in izjemno univerzalno vrednost. Lastništvo spomenikov je tukaj drugotnega pomena. Amandma je kot rečeno korektno vložen in ni v nasprotju z zakonom. Nacionalni program in zakon se kot rečeno ne izključujeta, saj bosta tako lahko v proceduri uporabili tako poziv imetniku spomenika kot tudi javni razpis. Dejstvo pač je, da koalicija noče podpreti amandmaja samo zato, ker je predlagatelj amandmaja opozicijska poslanska skupina Socialnih demokratov. Če pa se boste odločali vsebinsko lahko mirne vesti pritisnete tipko za. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo amandma podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 39. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o predloge resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil, zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu in na seji zbora predlog resolucije neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Primož Siter.
Hvala za besedo. Nacionalni program za kulturo kolegice in kolegi je strateški dokument, ki začrta kdo, kaj, kako, za koliko denarja bo razvijal kulturo v tem primeru naslednjih 7, 8 letih, zato ni odveč opomba, da je na tem področju stvar vredno dobro premisliti se o njej posvetovati z ljudmi, ki kulturo živijo, strokovnjaki na kulturnem in umetniškem področju. Eno zato, ker je kultura zelo specifična panoga. Drugo pa zato, ker je kulturo morebiti od vseh panog najbolj oklestila v teh zadnjih dveh letih epidemija in je zato potrebna še toliko več pozornosti. Kar imamo pred seboj je ena vladna akcija narejena na horuk zelo na hitro, da je na koncu mandata lahko po vzoru tistega Zakona o dolgotrajni oskrbi narejena kljukica še na tej resoluciji, ki je sicer dolgo čakala na obravnavo in potrditev, ampak to ni edini razlog zakaj bomo v Poslanski skupini Levica nasprotovali sprejemu tega strateškega dokumenta. Proti bomo vsebinsko predvsem, zato ker krči priložnosti za delo samozaposlenih v kulturi, ki vemo, da po nekih ocenah predstavljajo bazen skoraj 90 odstotkov vseh zaposlenih v kulturi in ker krči priložnosti za delo nevladnih organizacij v kulturi. Problematičen razlog in namen, da bomo tej resoluciji nasprotovali pa je tudi pomanjkanje javne razprave. 38 strokovnih organizacij oziroma kulturnih organizacij se je Ministrstvu za kulturo arhitektu tega dokumenta oglasilo in 38 ignorantskih odgovorov so prejeli. Minister se je na njihova stališča požvižgal njihovih stališč v sam dokument ni vključil. Sedaj imamo, kolegice in kolegi, Vlado, ki je v zadnjih dveh letih zelo jasno in glasno pokazala svoje stališče in svoje mnenje o slovenski kulturi. Hirala je nevladne organizacije finančno hirala. Hirala je STA, kritike tudi, če so bili ti samo posamezniki samozaposleni v kulturi jim je odvzemala status in jih na tak način tudi finančno hirala. Ukinjala oddaje na Radioteleviziji Slovenija, ki jim niso ustrezale. Verske uslužbence na drugi strani pa je nagrajevala s socialno varnostjo in tako naprej. Takšni Vladi kolegice in kolegi ne moremo zaupati. Snovanja strokovnih in strateških dokumentov na področju kulture in medijev, zato bomo v Poslanski skupini Levica nasprotovali temu dokumentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Divjak Mirnik v imenu poslanske skupine.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Zakaj bomo v LMŠ glasovali proti tej resoluciji. Ta Vlada se je odločila, da bo slaba dva meseca pred volitvami naslednji dve vladi zavezala z resolucijo, ki govori o nacionalnem programu za kulturo naslednji dve vladi. Seveda je ob tem pozabilo, da bi bilo fajn vključiti deležnike predvsem tiste, ki seveda na kulturnem področju kaj povedo in se odločila, da bomo šli v tej resoluciji pravzaprav, da rečem poudarjati nacionalno identiteto, s čimer v osnovi nič ni narobe problem je pa seveda, potem, da je after pri tej Vladi. Če zanemarimo tudi to tiščanje kulture v ideološke spone, ki se jih gre ta vlada cel čas, v dokumentu v LMŠ pogrešamo predvsem ambicioznost pri razmisleku o pojavnosti slovenske kulture in umetnosti v 21. stoletju skozi prizmo sodobnih tehnologij in pa seveda tudi skozi prizmo aktualne kovid situacije in pa seveda tudi nekih novodobnih umetniških form. Namreč, vlada pač želi krepiti, da rečem, to nacionalno identiteto. Niso ji pa všeč sodobni pristopi ali pa vzorci delovanja kulture, kjer izrazito izstopa kreativnost, kritičnost, politična angažiranost, socialna povezanost in seveda tega ne želi, zato seveda vsega tega tudi v tej resoluciji ni. Pozabila je tudi na to, da dokument pravzaprav ne ponuja zadostnih razmislekov o sinergijah med javnim, nevladnim in pa nenazadnje tudi ljubiteljskim. In vse te stvari je seveda potrebno peljati v soglasju s civilno družbo in z umetniki in kulturniki, ki seveda na tem področju so že kar nekaj časa in o tem kar nekaj vedo. Vsi tisti projekti, ki so v resoluciji navedeni so sicer čisto okej, jaz nimam načeloma nič proti. Je pa zanimivo, da notri ni mariborskega gradu recimo, je pa tisti znameniti muzej osamosvojitve za 7 milijonov. Tako da pomeni, da če želimo se denar najde, sploh če je to zelo ideološko obarvano. Zato kot rečeno, ker ta resolucija res temelji na ideološkosti, na kar so opozorili tudi vsi oziroma zelo dosti strokovne javnosti, bomo v LMŠ glasovali proti. Hvala.
Hvala lepa. Branislav Rajić v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Cilji, ki so opredeljeni v resoluciji so sicer všečni, večina njih, ampak bojimo se, da bodo ostali samo črka na papirju, zato ker če samo izpostavimo to zagotavljanje kulturnega pluralizma, kaj to pomeni, če si zagotavlja s strani vlade, ki je namreč vsako svoje orodje katero premore uporabila za vsiljevanje svojih vrednot, svojih prepričanj in svojih pogledov na svet. Zato ta pluralizem enostavno vidimo kot singularizem brez primere. In zaradi tega vladi težko zaupamo, da bo resnično te naštete cilje uresničevala. Vsakemu od teh ciljev sledijo akcijski načrti. In ravno zaradi tega, ker ti več niso v pristojnosti državnega zbora ne moremo biti prepričani, da bodo [[nerazumljivo]]interpretirani ali pač napačno izpeljani, ker zaupanja pač res ni več. Če se dotaknem same resolucije, ona je preohlapna, premalo je strateška, premalo naslavlja sistemske pomanjkljivosti sedanjega kulturnega modela, ne napoveduje celovite kulturne prenove, kar je tudi velika pomanjkljivost in seveda neustrezno obravnava nevladni sektor in samozaposlene v kulturi. Za povrh je pretirano ideološka in kot tak dokument pač jo ne moramo v SAB podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Zmago Jelinčič v imenj poslanske skupine.
Nacionalna identiteta je tista, ki narodu omogoča preživetje in živetje. Če mi ne bomo deklarirali nacionalne identitete tako kot je v tej resoluciji, potem nimamo bodočnosti. Dejstvo je, da mi ne moremo temeljiti vse skupaj na nekih nevladnih organizacijah, ki pravijo, da so umetniki, ampak po moje, da se dva slečeta pred Ministrstvom za kulturo to ni umetnost. Pa če bi bila tista punca vsaj lepa bi človek še nekako spregledal [[…]]
Kolega Jelinčič, prosim vas [[…]]Prosim vas, nobenih takih izjav.
Gre pa tudi za to, da ne moremo dovoliti tako kot je zahteval en prominentni profesor na fakulteti za družbene vede, ki niti Slovenec ni, da naj bi slovensko narodno zabavno glasbo izvajali temnopolti in geji zato, da bi bilo to bolj [[…]]
Kolega Jelinčič!
[[…]]zanimivo [[…]]
Vzdržite se!
Predsednik, citiram [[…]]
Vzdržite se ksenofobije [[…]]
[[…]]citiram kar je bilo objavljeno [[…]]
Vzdržite se tega!
Nehajte se tamle dreti! Dejstvo je, da moramo skrbeti za nacionalno identiteto. In marsikdo dela napako že v samem šolskem sistemu, ki noče uvajati nacionalne identitete in da bi bili otroci ponosni na to. Nočejo se učit slovenskega jezika. In kaj imamo, enklave »šiptarjev« po Sloveniji [[…]]
Kolega Jelinčič [[…]]
[[…]]kjer se ne uporablja več [[…]]
[[…]]opomin [[…]]
[[…]]slovenski jezik.
Vzel vam bom besedo.
Pa dajte, pojdite, peljite jih domov, pa jih imejte tam, pa jih »futrajte«, no.
Jelinčič [[…]]Kolega Jelinčič [[…]]
Mislim, grozljivo je, kar se gre tale [[izklop mikrofona]]
Kolega Jelinčič, izrekam vam opomin. [[oglašanje iz dvorane]] Izrekel sem vam opomin [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Kolega Jelinčič [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Kolega Jelinčič, dajte se umirit, no! [[oglašanje iz dvorane]] Kolega Jelinčič, umirite se! [[oglašanje iz dvorane]] Obrazložitev glasu. Kolega Jelinčič, to je bilo zdajle preko vseh meril Poslovnika. Besedo sem vam odvzel, tako da prosim, da izklopite telefon – se opravičujem – mikrofon [[…]] [[smeh]] [[…]]pa telefon tudi [[…]]
Telefona ne bom izključil, ker ga [[izklop mikrofona]]
Ja, imate po navadi vključenega, pa igrate se. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine še kdo? [[Ne.]] V lastnem imenu, Luka Mesec.
Ja, hvala lepa. Nisem se mislil oglasit, ampak se bom. Glasoval bom proti. Moj razlog pa je, da bom glasoval proti, ker nočem, da slovenska kultura izgleda tako, kot je izgledal tale nastop Zmaga Jelinčiča.
Hvala lepa. Nataša Sukič v lastnem imenu.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz pa bom glasovala proti, ker sem iz Metelkove 6. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. [[oglašanje iz dvorane]] Obrazložitev še kdo? [[oglašanje iz dvorane]] Prekinjam [[…]]
Dovolite, da razložim svoj glas [[…]]
Čakajte, čakajte, čakajte, kolegica. Prosim, če izklopite mikrofon. Jaz vas prosim, da če vas pozovem, da se javite za obrazložitev glasu, da dvignete roko jasno in da, vam bom, vsakemu bom dal besedo, nikomur je ne bom vzel. Če prav razumem, Violeta Tomić, pa še Matej T. Vatovec? [[Ne.]] Ne? Okej. Violeta Tomić, imate besedo.
Najlepša vam hvala. Hvala, ker mi dovolite obrazložit svoj glas, ker si drznem trditi, da se pa na kulturo vendarle majčkeno spoznam, kajne. Zdaj, ravno ministrstvo in ta Vlada, ki s kulturo tako neusmiljeno opletajo v tem mandatu zadnji dve leti, nam na koncu mandata servira Nacionalni program za kulturo in to dvojni. Po navadi smo ga sprejemali za štiri leta, zdaj ga kar za dvojno dozo, se pravi, da nam nalagajo tudi, ko njih, upam in verjamem, že dolgo ne bo več, da bo nek dokument tukaj zavezujoč in bere se kot ideološki pamflet. Ne naslavlja nobenih sodobnih izzivov, je cel kup leporečenja, ki pa ne povedo ničesar o konkretnih problemih. Spet smo priča novi stigmatizaciji NVO-jev, ne bom se spuščala v debate, komu se zdijo oni umetniki ali ne, vendar, ob podatku, da navajajo, da ob manjši rodnosti je vse več samozaposlenih v kulturi, bi vas opozorila na divjo prekarizacijo kulture in nemogoč položaj kulturnikov, ki jim ta Vlada plačuje, pa ta položaj je že ves čas tako nizke prispevke, da ko grejo v penzijo, morajo živeti s 300 evri, po drugi strani pa verskim uslužbencem dajejo dvojno, [[znak za konec razprave]] to kljub temu, da samozaposleni v kulturi delajo in tudi plačujejo davke. Tako da, nikakor ne morem podpreti tega predloga, ki je sprejet brez dialoga, brez javne razprave, brez upoštevanja pripomb zainteresirane javnosti in spet, tako kot po navadi, Vlada je od zgoraj in nam določajo, kako moramo mislit in tudi kakšne smernice naj bi imela kultura in umetnost, ki je po »defaultu« [[znak za konec razprave]] kritična, samostojna in bi morala biti svobodna in neodvisna. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 37. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 95. izredno sejo zbora. Čez 10 minut se v Velikem salonu začne seja Kolegija, torej ob štirih.