Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 36. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Andrej Šircelj, Iva Dimic od 16. ure dalje, Simona Kustec Lipicer od 17. do 20. ure, Vesna Vervega do 15. ure, Andreja Potočnik od 16. ure dalje, Alenka Bratušek, Jože Tanko od 16. ure dalje, Franc Trček, Branko Zorman, Peter Vilfan, Uroš Prikl, Zvonko Lah od 14. ure dalje, Matjaž Hanžek do 13. ure, Tomaž Gantar od 17.30 dalje, Miha Kordiš do 12. ure, Nada Brinovšek, odsoten pa bom tudi sam od 17.30 do 19.30. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU IN ZDRAVSTVENEM ZAVAROVANJU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru – ali bi se umirili pa dali malo miru v dvorani?! – predložila skupina 6 poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Matejem Toninom. Postopkovno, Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, prosim, da zagotovite mir v dvorani, ker smo kot na sejmu in ne v Državnem zboru. Naj se poslanci posedejo, v službo smo prišli in poslušajmo, kaj imamo povedati. Obravnavamo dosti težke teme, ki zelo vplivajo na življenje državljanov, in se ne smemo norca delati iz njih. Hvala.
Najprej se strinjam glede miru v dvorani, na drugi strani opozarjam, da smo funkcionarji in uporaba delovnih razmer v povezavi z nami ni najprimernejši koncept. Ampak neodvisno od tega bi pa res prosil za malo resnosti pri delu. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za zdravstvo predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Tomažu Gantarju za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala lepa, predsednik. Dobro jutro vsem, spoštovani kolegice in kolegi, predstavnici ministrstva! Odbor za zdravstvo je na 28. seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Matejem Toninom. Kolegij predsednika Državnega zbora je odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Članice in člani odbora so prejeli gradivo, ki je bilo tudi objavljeno na spletni strani Državnega zbora. V poslovniškem roku je bil vložen amandma Poslanske skupine Nove Slovenije k 1. členu. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podal gospod Jožef Horvat. Poudaril je, da je cilj predloga zakona sprememba začetka prejemanja nadomestila za bolezen oziroma poškodbo. Po zdajšnji zakonski ureditvi gredo nadomestila v breme podjetnika 30 delovnih dni, kar praktično pomeni 40 koledarskih dni. Zaradi eksistenčnega minimuma si podjetnik sam skrajša bolniško odsotnost in začne poslovati, čeprav še ni zdrav. Ker v času bolniške odsotnosti podjetnik ne more ustvarjati prihodkov, naj plačuje prispevke od znižane osnove. V času bolniške odsotnosti podjetnika bi moral Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije breme nadomestil prevzeti bistveno prej, zato predlagatelji predlagajo po 15 delovnih dneh. Predlagana novela tako skrajšuje obdobje, ko delodajalec izplačuje nadomestilo plače iz lastnih sredstev v primerih nezmožnosti delavca za delo zaradi njegove bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom, in s tem odpravlja temeljni vzrok za mnoge težave slovenskih obrtnikov in podjetnikov. Mnenje je podala Vlada oziroma državna sekretarka gospa Jožica Maučec Zakotnik. Poudarila je, da Vlada predlagane spremembe začetka sprejemanja nadomestila zaradi začasne nezmožnosti za delo v breme ZZZS s sedanjega 31. dne na 16. dan ne podpira. Sprememba mora biti rezultat konstruktivnega socialnega dialoga in doseženega soglasja socialnih partnerjev, česar pa vložena sprememba ne vključuje. K tovrstnim vprašanjem je treba pristopiti sistemsko ter proučiti posledice z vidika gospodarstva, socialne pravičnosti in finančne vzdržnosti. Mnenje Zakonodajno-pravne službe je predstavila mag. Sonja Bien Karlovšek. Opozorila je, da je Zakon o delovnih razmerjih v drugem odstavku 241. člena določil, da se druga alineja prvega odstavka 29. člena Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju z dnem uveljavitve tega zakona ne uporablja glede pravice do nadomestila plače v primerih nezmožnosti delavcev za delo zaradi bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom. Sprejetje novele ne bi doseglo želenega pravnega učinka in bi lahko bilo sporno z vidika pravne varnosti. Stališče so podali tudi predstavniki Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki glede na razpoložljiva finančna sredstva zavoda predloga zakona ne podpirajo, in Strokovnega združenja izvajalcev zdravstvene in babiške nege, ki predlog zakona glede na vzpostavljene probleme podpirajo. V razpravi se je predlagatelj zahvalil vsem, ki predlog podpirajo. Glede na to, da je prezentizem, ki pomeni prisotnost na delovnem mestu kljub bolezni in delavčevemu slabemu počutju, največja težava pri samozaposlenih, od Vlade pričakuje hitrejše korake v smeri reševanja te problematike. V zvezi s tem naj Ministrstvo za zdravje oziroma Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije pripravita oceno in poročilo o tem, kako visoki so stroški prezentizma. Po opravljeni razpravi je odbor na podlagi drugega odstavka 128. člena Poslovnika Državnega zbora sprejel naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku predlagateljev mag. Mateju Toninu.
Dragi poslanke in poslanci, dobro jutro! December je mesec sezonskih prehladov in drugih bolezni, in če se poskušamo vživeti v samozaposlenega državljana, v državljana, ki deluje v obliki espeja, ki si s svojim delom, s svojim trdim delom službi kruh in na takšen način poskrbi tudi za svojo družino [[...]]Poskušajmo se vživeti v takšnega posameznika – kaj se zgodi, če ta posameznik zboli? On in tudi njegova družina se kar naenkrat znajdejo v strahovitih težavah in problemih, ker je celotna družina odvisna od njegovega zaslužka. Zato se nam dogaja, in to je problem, ki je zaznan v strokovni javnosti, da si številni samozaposleni danes niti ne upajo ustrezno preboleti bolezni, si ne upajo oditi na bolniško, ker to pomeni, da ostanejo brez vira prihodka, s katerim lahko preživljajo svojo družino. Zato največkrat delajo bolni, te bolezni pa se potem razvijajo v še hujše bolezni, katerih zdravljenje traja dlje časa in tudi stroški zdravljenja so višji. Zato je Nova Slovenija predlagala dva različna zakona, zakon o delovnih razmerjih in pa zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga obravnavamo danes, s katerima – obema zakonoma – spreminjamo sedanjo ureditev bolniških. Danes je bolniška urejena na način, da delodajalec oziroma samozaposleni prevzema stroške bolezni oziroma odsotnosti zaradi poškodbe 30 delovnih dni, kar je izjemno dolga doba. Predlog Nove Slovenije je, da bi teh 30 dni skrajšali na 15 delovnih dni. V praksi bi to pomenilo, da bi za bolezni, ki trajajo do 15 delovnih dni, to je 3 tedne, če odštejemo sobote in nedelje, da bi bil za to obdobje še vedno odgovoren delodajalec, od tu dalje pa se vključi solidarnost, in sicer Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Zakon, ki ga predlagamo, prinaša več solidarnosti pri ureditvi bolniške, predvsem pa prinaša tudi večjo enakost pred zakonom. Ne nazadnje sta lahko dva državljana, ki lahko plačujeta isti prispevek za zdravstveno varnost, v bistveno drugačnem razmerju, če je eden zaposlen pri delodajalcu, drugi pa je samozaposlen. In ne nazadnje ta naš zakon pomeni tudi na nek način uresničitev zahtev slovenske obrti in podjetništva. Gre za dogodek, ki ga obrtna zbornica Slovenije organizira že vrsto let, na katerem ste prisotni številni poslanci, na katerem je bil že večkrat prisoten tudi predsednik Vlade in drugi ministri, in prav ta ustreznejša ureditev bolniških je ena izmed njihovih temeljnih zahtev. Danes lahko s konkretnimi dejanji, to je s svojim glasovanjem, dokažete, da tudi v praksi podpirate zahteve slovenske obrti in podjetništva, ne zgolj v besedah. Naj še eno stvar povem zelo konkretno, ta naš predlog v ničemer ne poslabšuje položaja delavcev. Za delavce se ničesar ne spreminja, oni bodo bolniško dobivali tako kot doslej. Zaradi tega, ker so se v javnosti vrteli neki spini, da mi predlagamo skrajšanje prejemanja bolniške in podobne stvari. To absolutno ne drži, govorimo samo o tem, kdo plačuje bolniško in kdo prevzema strošek bolniške. Naš predlog je, da ni več bolniška 30 dni na plečih delodajalca, ampak 15 dni, medtem ko pa za delavca ostane stvar nespremenjena. V Novi Sloveniji se tudi ne strinjamo s tem, in jaz kot predlagatelj prav tako ne, da je zakon neprimeren za nadaljnjo razpravo, zato pričakujem, da bo danes parlament ta sklep zavrnil in da bo ta zakon nadaljeval s svojo potjo.
Za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade državni sekretarki na Ministrstvu za zdravje dr. Ani Medved.
Dobro jutro! Vlada Republike Slovenije v zvezi s predlagano spremembo začetka prejemanja nadomestila zaradi začasne nezmožnosti za delo v breme Zavoda za zdravstveno zavarovanje s sedanjega 31. dne na 16. dan ugotavlja, da gre za sistemsko vprašanje. Krajše obdobje izplačevanja nadomestila v breme delodajalca, samozaposlene osebe ali družbenika bi pomenilo širitev te pravice v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja. Vsekakor bi predlagana sprememba posledično povzročila zmanjšanje drugih pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Glede na omejena sredstva za obvezno zdravstveno zavarovanje bi to posledično pomenilo, da bi se moralo bistveno krčiti zdravstvene storitve, bodisi njihov obseg bodisi njihova vrsta, na primer opustitev uvedbe novih zdravstvenih storitev ali metod zdravljenja, novih zdravil, novih medicinskih pripomočkov. Poleg tega je treba poudariti, da je obveznost delodajalcev iz naslova plačila denarnega nadomestila zaradi začasne nezmožnosti za delo že sedaj omejena, saj se iz sredstev obveznega zdravstvenega zavarovanja plačujejo denarna nadomestila tudi v primerih, ki jih natančno predvideva določba 137. člena Zakona o delovnih razmerjih. Vlada Republike Slovenije predlagane spremembe ne podpira, saj meni, da mora biti tovrstna sprememba rezultat konstruktivnega socialnega dialoga in doseženega najširšega soglasja vseh socialnih partnerjev. Ob tem dodajamo še, da je treba k tovrstnim vprašanjem pristopiti sistematično ter vprašanje preučiti tako z vidika posledic za gospodarstvo kot tudi z vidika socialne pravičnosti ter preveriti finančno vzdržnost predlagane spremembe. Glede na veliko porast finančnih sredstev, ki jih Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije zadnja leta namenja za plačilo nadomestil za čas odsotnosti z dela zaradi bolezni, je namreč pričakovati, da bo vpliv na zdravstveno blagajno iz naslova predlagane spremembe še veliko večji. Najlepša hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Lep dober dan vsem skupaj! V Novi Sloveniji želimo enostavno izboljšati kvaliteto življenja posameznikov in njihovih družin. Ker si prizadevamo za odprto gospodarstvo, ki temelji, prvič, na pravičnosti, drugič, na svobodi in tretjič, na varnosti vseh, smo v Poslanski skupini Nove Slovenije ponovno prisluhnili podjetnikom in obrtnikom, ki že vrsto let opozarjajo na problematiko svojega dela, torej podjetnikov v okviru bolniške. Zato smo v parlamentarno proceduro poleg danes obravnavane novele Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju vložili še predlog spremembe Zakona o delovnih razmerjih, ki smo ga obravnavali na prejšnji seji. Mi s predlagano spremembo skrajšujemo obdobje, ko delodajalec izplačuje nadomestilo iz lastnih sredstev v primerih nezmožnosti delavca za delo zaradi njegove bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom. In kaj je ključno pri tem zakonu? Ključno je, da se začetek prejemanja nadomestila med zadržanostjo z dela, ki ga krije Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, spremeni z 31. delovnega dne zadržanosti od dela na 16. delovni dan. 30 delovnih dni v praksi pomeni, gospe in gospodje, kar 40 koledarskih dni, kar je za samostojnega podjetnika dejansko nesprejemljivo in tudi finančno ogrožajoče. Kot že omenjeno, v težkem položaju so predvsem samostojni podjetniki, tudi samozaposleni, ki zaradi sedanje ureditve nemalokrat skrajšajo bolniško odsotnost in začnejo z delom, ko še niso popolnoma ozdraveli, predvsem to velja za tiste samostojne podjetnike, ki nimajo zaposlenih. In tudi, nekdo se poškoduje izven dela pri športu, rekreaciji, kjerkoli drugje, povejte mi, kje je razlog, da delodajalec plača njegovo bolniško odsotnost. Zakaj je delodajalec kriv? Zakaj ne bi bilo to breme države? Zakaj mora delodajalec kriti 40 koledarskih dni? Saj ni on kriv, da se je ta delavec poškodoval izven dela. Če želimo pravično državo, je prvo, kar je, da država krije vsaj od 15. delovnega dne naprej njegovo bolniško odsotnost, da se ta čas skrajša. Po našem mnenju mora Zavod za zdravstveno zavarovanje v času bolniškega staleža podjetnika breme nadomestiti oziroma ga prevzeti bistveno prej. Predlagamo 15 delovnih dni, torej 16. delovni dan. Gre za osnovno solidarnost do ljudi, ki so generatorji proračunskih prihodkov in razvoja Slovenije. In še enkrat poudarim, tukaj ne gre za neke velike zgodbe velikih delodajalcev, multinacionalk, kapitalistov boste govorili na levi strani dvorane, tukaj gre predvsem za samozaposlene osebe, ki so sami espejčki, ki delajo in pozitivno prispevajo h gospodarskim aktivnostim tudi države, zaradi tega ker lahko tudi izgubijo delo. In ker ne dobijo nadomestila od države pravočasno, gredo tudi bolni nazaj na svoje delovno mesto in opravljajo tudi bolni težke poklice. Bodimo razumevajoči do teh ljudi. Ne nazadnje so tudi naše plače v Državnem zboru odvisne zlasti od dela teh ljudi, tudi plače na Vladi. To so generatorji našega plačnega sistema in pozitivnih gospodarskih aktivnosti. Zagotoviti ta element pravičnosti v tej državi je nujno potrebno, da vsaj nekaj vrnemo ob tej gospodarski rasti tem istim ljudem. Nisem izgubil upanja v Državni zbor, da danes ne bi spremenili stališča in tega našega zakona pospremili v nadaljnjo proceduro. Obenem pa vam zagotovo obljubljam, poslankam in poslancem ter tudi vsem samostojnim podjetnikom in delodajalcem, ki imajo zdaj nepravično ureditev, da bomo v Novi Sloveniji v nadaljnjem postopku v nadaljnjih mesecih, kolikor bo v naši moči, kot glas gospodarstva v politiki še naprej predlagali ta isti zakon, zaradi tega ker je dober, ker pomeni, da vsaj nekaj damo tja, od koder izhaja pozitivna gospodarska rast.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Socialisti predlaganemu zakonu nasprotujemo, zato ker poskuša prenesti 60 milijonov evrov boleznin, ki jih trenutno plačujejo delodajalci, na zdravstveno blagajno, torej na čisto vse prebivalce Slovenije. Po veljavni ureditvi mora delodajalec plačevati boleznino za prvih 30 dni bolezni, po tem predlogu bi jo plačeval samo za prvih 15 dni, razliko, ki pa je 60 milijonov evrov letno, bi moral kriti Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki ima že tako ali tako premalo sredstev, da bi vsem zagotovil normalno zdravstveno varstvo. Če bi bil predlog NSi sprejet, bi ogrozil zdravstveno varstvo, pri tem pa samozaposleni ne bi bili niti malo na boljšem. Trajanje in višina bolniškega nadomestila se ne bi nič spremenila, vse, kar bi se spremenilo, bi bilo to, da bi delodajalci naprtili 60 milijonov evrov svojih stroškov na pleča vseh nas, ki plačujemo prispevke za zdravstveno zavarovanje. Tukaj gre za interesni zakon, za katerim stojita gospodarska in obrtna zbornica. Njun interes je, da stroške delovne sile v čim večji meri preneseta na vse nas in s tem povečata profite gospodarskih subjektov. Socialisti temu seveda nasprotujemo. Zahtevamo, da stroške delovne sile krijejo tisti, ki živijo od dela drugih, torej nosilci kapitala. Po obnovi kapitalizma v Sloveniji so nosilci kapitala že tako ali tako prenesli velik del stroškov delovne sile na državo in družbo. Minimalna plača znaša 600 evrov neto, s tem ne more normalno živeti niti samski delavec, kaj šele cela družina. Stroške vzdrževanja družine zato namesto kapitala prevzema država, ki družinam izplačuje otroške dodatke in subvencije za vrtec. Za transfere družinam bomo letos porabili 560 milijonov evrov. In kot da vse to še ni dovolj, bi nam rad NSi zdaj naprtil še dodatnih 60 milijonov evrov boleznin. Na to seveda ne pristajamo. Večkrat slišimo, da bi podjetja prihranke uporabila za ustvarjanje delovnih mest. Seveda to ne drži. Kar spomnimo se, da je že prva Janševa vlada radikalno znižala davek na dobiček podjetij in v celoti ukinila davek na izplačane plače – in kaj je s tem dosegla? S tem je bistveno zmanjšala rezerve države v času krize, ni pa preprečila nastanka rekordne brezposelnosti. Zaposlenost namreč ni odvisna od davkov in od njihovih odpustkov, ampak izključno od gospodarskih okoliščin in razvojne politike. Če bi politika nizkih davkov delovala, potem bi bila stopnja zaposlenosti najvišja recimo v Bosni ali pa v Bolgariji, pa vemo, da temu ni tako in da to ne deluje. In seveda vemo, da sta ravno Bosna in Bolgarija državi, iz katerih se prebivalci najbolj množično izseljujejo zaradi revščine in brezposelnosti. Za konec naj opozorim še na problem espejev. V Sloveniji je vedno več delavcev, ki jih delodajalci silijo v odpiranje espejev. Ti prekarni delavci nimajo pogodbe o zaposlitvi, tako da jim delodajalec ni dolžan izplačati boleznine. Ravno zato smo socialisti septembra vložili predlog zakona, po katerem bi zavod enoosebnim espejem izplačeval bolniško že od 4. dne bolezni dalje. Ukrep bi stal samo cirka 7 milijonov evrov in uveljavil bi se leta 2019. Takrat naj bi zavod že imel dodatne prihodke iz naslova ukinitve dopolnilnega zavarovanja, zato se teh 7 milijonov evrov ne bi poznalo pri zdravstvenih storitvah. To je za nas edina sprejemljiva rešitev za prekarne delavce in samozaposlene nasploh. Vse drugo so poskusi, da bi še več stroškov kapitala prenesli na že tako osiromašeno socialno blagajno in proračun. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Irena Grošelj Košnik.
Spoštovani vsi prisotni! Novela Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki jo obravnavamo danes, predstavlja enega od dveh zakonov, s katerima se predvideva skrajšanje obdobja, ko delodajalec izplača nadomestilo plače v primerih nezmožnosti delavca za delo zaradi njegove bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom. Na 35. redni seji Državnega zbora v novembru smo že obravnavali novelo Zakona o delovnih razmerjih, ki je prav tako predvidevala skrajšanje tega obdobja. S predlagano spremembo se posega na področje delovanja Zavoda za zdravstveno zavarovanje, zato so bili na sejo matičnega delovnega telesa vabljeni tudi predstavniki zavoda. Ugotavljajo namreč, da je število bolniških odsotnosti iz leta v leto večje, tako tistih, ki trajajo manj kot 30 dni, kot tudi tistih, ki trajajo več kot 30 dni in gre nadomestilo v breme zavoda. Posledično se je delež, ki ga zavod namenja za nadomestilo za bolniški stalež, v zadnjih letih povečal za 4 odstotne točke. Tako kot pri noveli Zakona o delovnih razmerjih se nam je poslancem SMC zastavilo vprašanje, da se lahko s skrajšanjem obdobja izplačevanja denarnega nadomestila s strani delodajalca zmanjšujejo pravice iz zdravstvenih storitev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Po predlagani spremembi bi moral Zavod za zdravstveno zavarovanje bistveno prej prevzeti breme plačila. Stanje v zdravstveni blagajni, vemo, ni zadostno, in prvi korak je, da zagotovimo finančno vzdržnost zdravstvene blagajne. Pri tem je pomemben tudi podatek, da je bilo stanje terjatev iz naslova prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje konec leta 2016 skoraj 300 milijonov, in tudi to, da prihodi od prispevkov predstavljajo 98 % vseh prihodkov zavoda. Skrajšanje obdobja, ko nadomestilo plače izplačuje delodajalec, bi zato lahko imelo za posledico bodisi krčenje zdravstvenih storitev, ki so pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, bodisi višje prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje. S tem se ne moremo strinjati. Zavedamo se, da je tovrstne probleme, s katerimi se soočajo podjetniki in obrtniki, treba urediti, vendar poudarjamo, da je to treba reševati na ustrezen način in sprejemati ukrepe, ki bodo prispevali k zagotavljanju finančne vzdržnosti zdravstvene blagajne. Prav tako smo poslanci Stranke modernega centra že večkrat poudarjali, da je treba spremembe zakonodaje, ki zadeva delavce in delodajalce, reševati v okviru konstruktivnega socialnega dialoga, ki v naši družbi predstavlja pomembno vrednoto. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo iz teh razlogov glasovali za sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani poslanke, poslanci, prav lepo pozdravljeni! Osnovni namen sprememb Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju je skrajšati obdobje, v katerem delodajalec iz lastnih sredstev izplačuje nadomestilo plače delavcu za čas zadržanosti oziroma kot bi rekli bolniške zaradi bolezni ali poškodbe, ki ni povezana z delom. Sedanja zakonodaja določa, da delodajalec iz lastnih sredstev izplačuje nadomestilo plače za čas zadržanosti delavca zaradi bolezni in poškodb, ki niso povezane z delom, do 30 delovnih dni, predlagatelj pa je predlagal, da strošek bolniške preide od 16. dne odsotnosti dalje na Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Seveda ni treba posebej poudarjati, da je cilj teh sprememb razbremeniti obrtnike in samozaposlene finančnih bremen. S to spremembo zakona bi jim zagotovili tudi enakopraven položaj pri uživanju pravice do bolniške odsotnosti in zdravstvenega zavarovanja. Na problematiko že več let opozarjajo predstavniki obrti in podjetništva, tematiko so večkrat, do zdaj žal neuspešno, obravnavali tudi socialni partnerji. Nemalokrat se obrtniki, ki svoje delo opravljajo kot samozaposleni, znajdejo v težki situaciji, njihovo preživetje je namreč neposredno odvisno od njihove delovne aktivnosti, zato si težko privoščijo daljšo odsotnost z dela, kaj šele, da bi koristili nego za svoje družinske člane. Vse to seveda lahko vodi v resnejša bolezenska stanja, posledično pa privede do zvišanja stroškov zdravstvenih storitev. Vlada v svojem mnenju k temu predlogu ugotavlja, da gre za sistemsko vprašanje. Glede na povečanje obsega sredstev, ki bi bremenil obvezno zdravstveno zavarovanje, bi to posledično pomenilo, da bi se morale bistveno krčiti zdravstvene storitve, še navaja Vlada. Ob tem navaja še, da je treba k tovrstnim vprašanjem pristopiti sistematično. Poznamo že te izgovore Vlade. Če predlog ne pride z njihove strani in ni interesa prisluhniti tudi malim ljudem, potem se pač izgovori na sistemske spremembe, teh pa ne bo, kajti več kot očitno bo za to zmanjkalo časa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlog spremembe zakona, zato bomo glasovali proti sklepu, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Tomaž Gantar.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav vsem! Pred nami je še en predlog novele Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, s katerim želi tokrat predlagatelj spremeniti ureditev bolniških nadomestil v smislu spremembe začetka prejemanja nadomestila za bolezen oziroma poškodbo, ki se po veljavni zakonodaji izplačuje v breme delodajalca do sedanjega 31. dne zadržanosti od dela. Predlagatelj novele meni, da naj bi Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije prevzel breme bolniškega staleža samozaposlenega po 15 delovnih dneh. V Poslanski skupini Desus lahko razumemo cilj, s katerim bi delno razbremenili gospodarstvo finančnih bremen zaradi bolniškega staleža, predvsem pa omogočili obrtnikom, samozaposlenim boljši položaj pri uživanju pravic iz zdravstvenega zavarovanja, ne moremo pa sprejeti dejstva, da bi s tem predlogom še dodatno zmanjšali razpoložljiva sredstva za zdravstveno varstvo in izvajanje zdravstvenih storitev, na katere že danes predvsem zaradi pomanjkanja sredstev čakamo pretirano dolgo. Finančne posledice predloga za zdravstveno blagajno se ocenjujejo na okrog 50 milijonov evrov, kar je ob sedanjem pomanjkanju denarja za zdravstvo za Poslansko skupino Desus povsem nesprejemljivo. Krajše obdobje izplačevanja bolniškega nadomestila v breme delodajalca ali samozaposlene osebe bi namreč pomenilo širitev te pravice v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja, obenem pa prihajajo iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje že dalj časa opozorila, da se stroški za kritje bolniške odsotnosti povečujejo, kar predstavlja še dodatno veliko breme za zdravstveno blagajno. V naši Poslanski skupini ocenjujemo, da bi bilo treba tudi to problematiko rešiti s sistemskim pristopom, s povsem novim zakonom o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga pristojno Ministrstvo za zdravje napoveduje že dalj časa in ki bi dolgoročno zagotovil tako vzdržnost financiranja zdravstvenega varstva kot tudi ustreznega financiranja bolniškega staleža, ki v resnici predstavlja velik problem. Zavedamo se dejstva, da samozaposleni, obrtniki in podjetniki velikokrat delajo tudi v času bolezni, saj si odsotnost težko privoščijo, je pa tudi sicer vedno več zaposlenih, ki si iz različnih razlogov v času bolezni ne upajo ostati doma. Vprašanje zahteva temeljito strokovno in javno razpravo in dialog med socialnimi partnerji. Na področju bolniških staležev se torej križata dve problematiki, ena je porast koriščenja staleža in dolgotrajnih bolniških odsotnosti, druga pa porast prezentizma, ki je pogostejši pri samozaposlenih. Jasno je, da lahko prezentizem dolgoročno prinaša tudi dodatno breme za zdravstveno blagajno. V Poslanski skupini Desus menimo, da je nujno pripraviti povsem novzakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, medtem ko bi z omenjeno novelo tega zakona povzročili le dodatne težave znotraj že tako podfinanciranega zdravstvenega sistema. Gre za problematiko, ki zahteva temeljit premislek in široko razpravo, vendar ne na način, kot je predlagan z novelo zakona. V Poslanski skupini Desus bomo zato podprli predlog sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani državna sekretarka, kolegice in kolegi! V obravnavi imamo novelo Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki izhaja iz drugega paketa, ki ga je v obravnavo predložila Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Ker je zakon po vsebini identičen z novelo Zakona o delovnih razmerjih, bomo svoje stališče ponovili. Osnovni namen predloga zakona je skrajšati obdobje, v katerem delodajalec iz lastnih sredstev izplačuje nadomestilo plače za čas zadržanosti delavcev z dela zaradi bolniškega razloga ali poškodb, ki niso povezane z delom, in sicer z 31. na 16. dan. Predlagatelji želijo na tak način razbremeniti gospodarstvo dela finančnih bremen ter obrtnikom in samozaposlenim zagotoviti enakopraven položaj pri uživanju pravice do bolniške odsotnosti. Vlada Republike Slovenije predlogu zakona nasprotuje, saj meni, da gre za sistemsko vprašanje in bi bilo treba k reševanju problematike pristopiti bolj sistematično. Vsaka sprememba mora biti rezultat konstruktivnega dialoga in doseženega najširšega soglasja socialnih partnerjev. Kot smo že v preteklosti velikokrat povedali, danes ponavljamo še enkrat, kljub temu da predlog zakona nima naše podpore, želimo in moram izpostaviti, da bo to problematiko, ki jo naslavljajo predlagatelji, treba urediti. Strinjamo se, da trenutna ureditev nadomestil plač za čas zadržanosti z dela za določene skupine predstavlja resno težavo, a tako kot smo ljudje različni, tako so specifični tudi položaji, v katerih smo. To je tudi razlog, zakaj ne gre vseh metati v isti koš, saj v tem segmentu obstaja veliko različnih skupin, ki jih zaradi specifike dela in statusa ne moremo enačiti. Ravno zaradi tega bi jih bilo treba reševati tako, da bo sistem pravično naslovil težave po skupinah primerljivih primerov. Socialni demokrati smo prepričani, da je socialni dialog, skozi katerega mora biti dosežen dogovor, pri tem nujen, saj je ravno socialni dialog tista pomembna niansa, ki bo omogočila, da se bodo dogovori spoštovali. Samo socialni dialog je porok, da se bo v postopku iskanja rešitev v ospredje postavilo vprašanje, kako sistem spremeniti, a hkrati in ključno zaščititi pravice delavcev. Socialni demokrati bomo podprli sklep, ki ga je predlagalo matično delovno telo, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 2. točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O LEKARNIŠKI DEJAVNOSTI PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 45 poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Bojanom Krajncem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev mag. Bojanu Krajncu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! 121. člen veljavnega Zakona o lekarniški dejavnosti določa predhodne določbe oziroma rok za uskladitev s 26. členom zakona in pravi, da izvajalci lekarniške dejavnosti, ki na dan uveljavitve tega zakona ne izpolnjujejo pogojev 26. člena, svojo dejavnost uskladijo z določbami tega 26. člena najpozneje v enem letu od uveljavitve zakona. Veljavni zakon smo sprejeli pred skoraj točno enim letom 15. decembra, v Uradnem listu je bil objavljen 28. decembra in v njem je določen enoletni rok, ki bi se iztekel 27. januarja 2018, to je čez dober mesec. Z današnjim Predlogom zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti se ta rok podaljšuje za približno dodatni dve leti, to je do 31. decembra 2019. Kot smo obrazložili v obrazložitvi členov, 121. člen v povezavi s 26. členom posredno narekuje prodajo kapitalskih naložb, če gledamo pogoje iz drugega odstavka 26. člena, oziroma prodajo delnic ali deležev v kapitalu ali drugih naložb, če gledamo tretji odstavek 26. člena, zato je po mnenju predlagateljic in predlagateljev treba zagotoviti, da je izvajalcem lekarniške dejavnosti omogočena izvedba postopkov prodaje pod pogoji, ki ne bodo vodili v prodajo pod prisilo. To pa pomeni, da jim je za prodajo oziroma prilagoditev oziroma uskladitev poslovanja s 26. členom treba zagotoviti dovolj dolgo prehodno obdobje. Prodaja pod prisilo bi namreč lahko pomenila, da bi izvajalec lekarniške dejavnosti iztržil relativno nižjo kupnino, kot bi jo sicer, če bi imel na razpolago več časa, saj morebitni kupec ve, da izvajalca lekarniške dejavnosti k prodaji zavezuje relativno kratek zakonski rok. Na tem mestu ponovno poudarjam, da ne spreminjamo pogojev iz 26. člena zakona, ki govori o tako imenovanih vertikalnih povezavah. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Gantarju.
Hvala lepa za besedo. Odbor za zdravstvo je na 37. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Bojanom Krajncem. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo, objavljeno na spletnih straneh Državnega zbora, prejeli predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Vlade Republike Slovenije. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podal mag. Bojan Krajnc in poudaril, da predlog zakona podaljšuje rok, v katerem morajo izvajalci lekarniške dejavnosti svoje poslovanje uskladiti s 26. členom Zakona o lekarniški dejavnosti. Cilj predloga zakona je podaljšanje prilagoditvenega obdobja do 31. 12. 2019. Na ta način se ohranja sicer sprejeta ureditev, ki določa, da izvajalci lekarniške dejavnosti neposredno ali posredno prek povezanih oseb ne smejo ustanavljati podjetij, voditi ali nadzirati pravnih oseb, ki opravljajo dejavnost industrijske proizvodnje zdravil, medicinskih pripomočkov ter drugih izdelkov za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja ali dejavnost prometa na debelo z zdravili in medicinskimi pripomočki, ali prek kapitalskih naložb ali kako drugače pridobiti ali imeti nadzor nad upravljanjem teh pravnih oseb oziroma jih voditi. Izvajalcem dejavnosti se tako omogoča, da svoje poslovanje tej ureditvi prilagodijo v razumnem roku. V razpravi so člani odbora podprli odločitev za podaljšanje roka. Zaradi vseh statusnih sprememb, ki jih morajo izpeljati izvajalci lekarniške dejavnosti po veljavnem zakonu, je bil rok, ki ga le-ta določa in se izteče januarja 2018, občutno prekratek. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga skupaj in jih sprejel. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za zdravstvo Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade državni sekretarki na Ministrstvu za zdravje dr. Ani Medved.
Najlepša hvala. Skupina poslank in poslancev je 17. novembra 2017 Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku vložila Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti. V predlogu zakona predlagajo podaljšanje prehodnega obdobja, v katerem morajo izvajalci lekarniške dejavnosti svojo dejavnost uskladiti z določbami 26. člena Zakona o lekarniški dejavnosti. Tretji odstavek 121. člena Zakona o lekarniški dejavnosti namreč določa, da izvajalci lekarniške dejavnosti, ki na dan uveljavitve tega zakona ne izpolnjujejo pogojev iz 26. člena tega zakona, svojo dejavnost uskladijo z določbami tega zakona najpozneje v enem letu od uveljavitve tega zakona. Rok za uskladitev poslovanja se izteče 27. januarja 2018, kar je po mnenju predlagatelja prekmalu, zato predlaga podaljšanje prilagoditvenega obdobja do 31. 12. 2019. Svoj predlog utemeljuje s tem, da bi bilo s tem prilagoditveno obdobje zahtevano v razumnem roku, ob tem pa bi se še vedno ohranila sprejeta ureditev. Vlada Republike Slovenije glede na navedeno vsebinsko obravnavi predloga ne nasprotuje, se pravi, se z njim strinjamo. Najlepša hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! V Levici bomo podprli začasno ustavitev privatizacije javnih podjetij LL Grosist in Farmadent, že zdaj pa opozarjam, da je predlagana rešitev nepopolna, koalicija bi morala privatizacijo popolnoma ustaviti, ne pa da jo je samo zamaknila. Gre torej za isti predvolilni trik, kot ga je koalicija izvedla že v primeru Nove Ljubljanske banke – namesto da bi privatizacijo dokončno ustavila, jo je samo prestavila na čas po volitvah. Neposreden rezultat takih ukrepov je samo to, da se lahko koalicijski politiki pred volitvami hvalijo, kako nasprotujejo privatizaciji, čeprav to seveda niti slučajno ne drži. Desus in SD sta v prejšnjem mandatu podprla sklep o privatizaciji 15 podjetij, v tem mandatu pa je vlada, SMC, Desus in SD, večino teh podjetij tudi dejansko prodala. Rezultati so bili katastrofalni tako za zaposlene kot za javne finance; spomnimo se samo na razprodajo Nove KBM. Socialisti seveda nasprotujemo privatizaciji javnih podjetij, zato smo pri obravnavi novega zakona o lekarništvu predlagali amandma, ki bi dopuščal, da podjetji za veleprodajo zdravil ostaneta v javni lasti. Najbrž mi ni treba posebej razlagati, da predloga Levice ni podprl čisto nihče, niti kolega Horvat iz NSi, ki je jeseni predlagal ustavitev privatizacije z avtentično razlago tega zakona. Socialisti nasprotujemo privatizaciji javnih podjetij Farmadent iz Maribora in LL Grosist iz Ljubljane iz dveh razlogov. Najprej zato, ker bi se s privatizacijo teh javnih podjetij privatizirali tudi dobički, ki jih ustvarjata z veleprodajo zdravil. Drugič zato, ker bi privatizacija okrepila oligopol dveh privatnih firm, Kemofarmacije in Salusa, ki že tako obvladujeta naš trg zdravil. Te škode se seveda ne da preprečiti z zamikom privatizacije, ampak samo s tem, da privatizacijo dokončno ustavimo. To bo naš cilj v naslednjem mandatu. Nasploh je treba reči, da je zakon o lekarništvu ena od največjih napak sedanje koalicije na področju zdravstva. Zakon namreč privilegira zasebne lekarnarje koncesionarje na škodo javnih zavodov. Problem ni samo v tem, da zakon sili javne lekarne v privatizacijo veleprodajnih podjetij, problemi so globlji. Prvič, zakon po novem dopušča koncesionarjem, da ustanovijo deoo, zato da plačujejo nižje davke, kot če bi ostali espeji, in drugič, koncesionarji lahko na podlagi tega zakona prosto razpolagajo z dobički, namesto da bi jih vračali nazaj v osnovno dejavnost. Zunanji opazovalec se seveda vpraša, zakaj je Ministrstvo za zdravje prepovedalo prosto razpolaganje z dobički za koncesionarje zdravnike, kar je seveda prav, ampak za koncesionarje lekarnarje pa ne, kar je seveda narobe. Preprosto, ko je ministrstvo pripravljalo Zakon o zdravstveni dejavnosti, ni upoštevalo zahtev zdravniškega lobija, medtem ko je lekarniški lobi praktično sam napisal Zakon o lekarniški dejavnosti. Če sem konkretna, pri pripravi je sodeloval predsednik Lekarniške zbornice Miran Golub, ki je lastnik dveh koncesijskih lekarn na Štajerskem in, jasno, vpliven član SMC. Zato je v zakonu cela vrsta ugodnosti za privatne prijatelje koncesionarje, ki jih bo treba in jih bomo morali nujno v naslednjem mandatu odpraviti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Vlasta Počkaj.
Spoštovani gospod predsednik, predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Zakon o lekarniški dejavnosti, ki smo ga v Državnem zboru prejeli decembra lani, je na novo določil pogoje in postopke za podeljevanje in izvajaje koncesij za opravljanje lekarniške dejavnosti, pogoje za delo farmacevtskih strokovnih delavcev in njihovih združenj, na novo definiral medmrežno lekarniško dejavnost ter nadzor nad izvajanjem lekarniške dejavnosti. Ta nova ureditev je posegla tudi na področje statusne oblike izvajalcev, kar vključuje tudi tako imenovano prepoved vertikalnih povezav. To pomeni, da izvajalci lekarniške dejavnosti neposredno ali posredno preko povezanih oseb ne smejo ustanavljati, voditi in nadzirati pravnih oseb ali preko kapitalskih naložb ali na drug način pridobiti ali imeti nadzor nad upravljanjem oziroma voditi pravnih oseb, ki opravljajo dejavnost industrijske izdelave zdravil, medicinskih pripomočkov ter drugih izdelkov za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja ali dejavnost prometa na debelo z zdravili, medicinskimi pripomočki. Prav tako ne smejo biti imetniki dovoljenj za promet z zdravili. Zakonodajalec je pri sprejetju te rešitve sledil načelu, da mora biti nosilec lekarniške dejavnosti in tudi izvajalec lekarniške dejavnosti popolnoma neodvisen pri opravljanju svojega dela. Določen je bil prehodni rok, v katerem se morajo izvajalci lekarniške dejavnosti tej novi ureditvi prilagoditi, in se izteče januarja 2018. V praksi to pomeni, da bi morale do tega roka veledrogerije, ki ne poslujejo v skladu s pogoji, ki so določeni v zakonu, spremeniti svojo lastniško strukturo in se povezati z nekom, ki ni povezan z lekarniško dejavnostjo. Zaradi dejstva, da primeri v praksi prilagoditve svojega poslovanja v predvidenem prehodnem obdobju niso uspeli realizirati, je smiselno rok prehodne določbe podaljšati. Pri tem je pomembno, da s predlogom zakona ne spreminjamo določbe zakona, ki določa, da je ta prilagoditev potrebna, temveč zgolj podaljšujemo prehodno obdobje, v katerem morajo veletrgovci z zdravili svoje poslovanje prilagoditi novi zakonodaji. S predlogom zakona ta rok podaljšujemo do 31. decembra 2019. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo predlog zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Spoštovani! Predlog za spremembo Zakona o lekarniški dejavnosti obravnavamo na predlog skupine poslank in poslancev iz vrst Stranke modernega centra. V Stranki modernega centra je poslance najbolj zmotil člen, ki govori o prehodnem obdobju, v katerem morajo izvajalci lekarniške dejavnosti prilagoditi poslovanje v skladu z zakonom. Zakon namreč določa, da izvajalci lekarniške dejavnosti neposredno ali posredno preko povezanih družb ne smejo ustanavljati, voditi ali nadzirati pravnih oseb, ki opravljajo dejavnost industrijske proizvodnje zdravil ali dejavnost prometa na debelo z zdravili. Izhajajoč iz navedenih omejitev, je torej zakon določil prepoved vertikalnih povezav. Veletrgovci z zdravili, pri katerih obstoji povezava z izvajanjem lekarniške dejavnosti, bi svoje poslovanje morali prilagoditi do januarja 2018. Imeli so eno leto časa. Poslanska skupina Stranke modernega centra pa je podala predlog, da se to prehodno obdobje podaljša za dve leti, torej do 31. 12. 2019. S tem naj bi se izvajalcem zdravstvene dejavnosti omogočilo, da svoje poslovanje tej novi ureditvi prilagodijo v razumnem roku, menijo v Poslanski skupini Stranke modernega centra. Seveda se nam je tu takoj postavilo vprašanje, zakaj pri sprejetju zakona takšno navdušenje, še v istem letu pa predlog za spremembo oziroma podaljšanje roka, v katerem bi lekarne morale prilagoditi svoje poslovanje. Spomnimo se tudi točke na prejšnji seji Državnega zbora v zvezi z avtentično razlago 26. člena Zakona o lekarniški dejavnosti, ki govori o splošnih omejitvah za izvajalce lekarniške dejavnosti. Takrat smo govorili o družbi ljubljanske lekarne Grosist in družbi Farmadent in poslanci koalicije ste to zahtevo zavrnili, danes pa prihajate s predlogom, s katerim ste prepričani, da omogočate posameznim gospodarskim subjektom, da v skladu z načelom dobrega gospodarja svoje poslovanje prilagodijo novi zakonski ureditvi v razumnem roku in se na ta način izognejo morebitni prodaji imetja pod prisilo. Ne navajate pa vzrokov, zakaj posamezniki v prehodnem obdobju niso uspeli realizirati prilagoditve svojega poslovanja in zakaj dve leti, če ste bili pri sprejemanju zakona prepričani, da bo šlo to v enem letu. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se nehote zastavlja tudi vprašanje, kako se bodo te družbe prilagodile, zakaj potrebujejo za to še dve leti in ali sprejemamo spremembo zakona za točno določeni dve družbi. Razlog, da koalicijskim strankam ne moremo zaupati, je tudi dejstvo, da žal koalicija sploh ne ve, kakšne zakone sprejema. Koalicija glasuje kot glasovalni stroj po navodilu ministrice. Zakaj to trdim? Ni še leto dni, odkar ste tu v Državnem zboru sprejeli novelo Zakona o lekarniški dejavnosti, ki dopušča zasebništvo v okviru podeljenih koncesij v razdobju od 15 do 30 let, novela Zakona o zdravstveni dejavnosti pa zasebno lekarništvo ukinja in tako potencialno ukinja okoli sto zasebnih lekarn po Sloveniji. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke nismo podprli novele Zakona o lekarniški dejavnosti. Pri sprejetju smo opozarjali, da so nekateri členi v zakonu v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije, saj kršijo svobodno konkurenco in s tem zakon krši tudi evropsko direktivo, zaradi česar je bila zoper Slovenijo že podana prijava na Evropsko komisijo. Prav tako ne bomo podprli predloga te spremembe zakona.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani poslanci in poslanke, prav lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini Desus smo sopodpisniki predloga novele Zakona o lekarniški dejavnosti, s katerim zgolj podaljšujemo prehodno obdobje, v katerem se morajo izvajalci lekarniške dejavnosti lastniško ločiti od veletrgovcev. Sedanji rok je bil do konca januarja 2018, po novem pa lahko to storijo do konca leta 2019. Zaenkrat se namreč še nobena od lekarn ni ločila od veletrgovca, so pa pri nekaterih ti postopki v teku. Tako se v kratkem izteče rok za oddajo nezavezujočih ponudb za Farmadent, ki ga prodajajo mariborska občina ter občini Duplek in Hoče - Slivnica. Za sopodpis zakona smo se v naši poslanski skupini odločili, ker se ne posega v veljavni zakon in ker ocenjujemo, da je treba izvajalcem lekarniške dejavnosti omogočiti izvedbo postopka pod pogoji, ki ne bodo vodili v prodajo pod prisilo. To pomeni, da se jim za uskladitev poslovanja z zakonskimi določbami zagotovi dovolj dolgo prehodno obdobje. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi! Poslanci Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli. S Predlogom zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti se prehodni rok namreč podaljšuje, in sicer po predlogu izvajalci lekarniške dejavnosti svoje poslovanje uskladijo s 26. členom Zakona o lekarniški dejavnosti do 31. decembra 2019. Na ta način se izvajalcem lekarniške dejavnosti, ki svoje dejavnosti niso uskladili s 26. členom Zakona o lekarniški dejavnosti, omogoča, da uskladitev izvedejo v razumnem roku. Na odboru je bilo poudarjeno, da je bil predlagani rok, in sicer 27. januar 2018, občutno prekratek, zato se torej le-ta podaljšuje še za dodatni dve leti. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je triletno prehodno obdobje dovolj dolgo, da se izvede prodaja kapitalskih naložb oziroma delnic ali deležev v kapitalu in drugih naložb pod pogoji, ki ne bodo vodili v prodajo pod prisilo. In ker je bilo predlagano prehodno obdobje relativno kratko, bi to lahko pomenilo, da bi izvajalec lekarniške dejavnosti iztržil nižjo kupnino, kot bi jo sicer, če bi imel na razpolago več časa. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog novele zakona podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker matično delovno telo predlaga zboru, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu, in ker amandmaji k prehodnim in končnim določbam niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 3. točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZIRANOSTI IN DELU V POLICIJI PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina devetnajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Ne vem, če mi bo uspelo povedati v teh 5 minutah, kar imam namen, ampak je v nadaljevanju še kar nekaj časa. Zakon o organiziranosti in delu v policiji v 86. oziroma 88. členu govori tudi o tako imenovanem policijskem fondu stanovanj. Ta je v osnovi namenjen aktivnim policistom po upokojitvi ali kakršnemkoli drugem razlogu odhoda iz policije, pa policisti nimajo več pravice zadržati takega stanovanja. Pravilnik, ki je v tem trenutku na notranjem ministrstvu v veljavi in je sprejet na podlagi teh dveh členov, je po moji oceni nezakonit. Nezakonit predvsem zato, ker je ministrica skušala na nek način reševati tudi druge probleme, probleme upokojenih policistov, pa za to ni imela pravne podlage, in je niti ne kritiziram, zaradi tega ker je bil namen pravzaprav dober. V javnosti je, jasno, izbruhnila zadeva okoli upokojenega policista. Ne bom govoril o osebnih podatkih, ker so jih vsi mediji že objavili, gre za vojnega veterana, udeleženega v bitki v Trzinu, če bi temu tako rekli, tam je tekla kri, tam so bili mrtvi, malokdo od nas je bil v taki situaciji, in vendarle je Trzin tisti, ki je kar pomembno zaznamoval tega človeka. Pa ne gre le za gospoda Šalamuna, gre za veliko več. Gre za veliko več. Gospe in gospodje – v tem trenutku vidim, da prihajajo tudi nekateri veterani na balkon – rekel bom takole, če ta država skrbi za borce 1941–1945 s pokojninami in še čim, potem si vojni veterani, ki so ustvarjali to Slovenijo, zaslužijo enako. Pa vendar s tem zakonom ne rešujemo tega problema. S tem zakonom rešujemo problem vojnih veteranov, s tem zakonom rešujemo problem svojcev na delu, poudarjam, na delu ubitih policistov in seveda invalidov prve kategorije, kakršen je gospod Šalamun. Gre torej za vprašanje 30, 40 primerov v tej državi, in če ta država pri milijardi in več pobranega denarja davkoplačevalcev, natečenega v proračun med letoma 2014 in 2017, nima za 30 policijskih stanovanj, potem je nekaj narobe s to državo in ne s policijskimi stanovanji. Drugič, mi smo danes v izjemno hecni situaciji. Poslanske skupine so na odboru večinoma napovedale podporo temu zakonu, tako Združena levica, SD, Desus kot večinsko tudi SMC, pa vendarle zdajle berem, eno pismo ministrice za notranje zadeve se je pojavilo, ki je bilo naslovljeno na vas vse. Opozicija nima pravice do takega pisma, ga je pa objavil Večer, zato ga lahko citiram. Ministrica nasprotuje temu zakonu, ker pravi, da so policijska stanovanja namenjena aktivnim policistom. Ministrica nasprotuje in pravi, da bo sama sistemsko rešila problem, ne pove pa kako. Imamo še štiri zasedanja Državnega zbora in konec! Prehajam na največji absurd, ki se lahko zgodi v tej državi. Največji absurd, ki se lahko zgodi v tej državi v zvezi s tem zakonom. Veteransko združenje Sever, pojdite na njihovo spletno stran, od A do Ž partizanske proslave, ne njihove, ampak partizanske, tu in tam kak njihov dogodek, o njihovem članstvu niti besede. In ko v tem parlamentu obravnavamo zakon, ki se tiče policijskih vojnih veteranov, bi človek pričakoval, da se bo združenje Sever oglasilo v podporo temu zakonu. Niso se oglasili. Tiho so, ker skrbijo, oprostite, ker sem za to govornico, ampak ljudje bi rekli, da skrbijo za svoje riti. Govorim o vodstvu in ne o članih, daleč od tega – jaz sem že zdavnaj izstopil. In še ena zadeva. Policijska sindikata, ne morete verjeti, kaj se je zgodilo, policijska sindikata sta proti. Policijska sindikata sta proti in pravita, da je treba problem rešiti na sistemski način, to pa pomeni za vse policiste uveljaviti Jazbinškov zakon. Vemo, kaj je Jazbinškov zakon. Se pravi, neumnost na kvadrat. Kdo v tej državi si upa kaj takega sploh reči, kaj šele prositi in zahtevati od poslancev, da bi to sprejeli? Več iz klopi, ker mi je zmanjkalo časa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Dušanu Verbiču.
Hvala za besedo, predsednik. Državni sekretar s sodelavcema, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 62. nujni seji 4. 12. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V poslovniškem roku je amandmaje k predlogu zakona vložila Poslanska skupina SDS, in sicer k 1., 2., 3. členu, za nov 3.a ter 4. člen. Predstavnica predlagatelja je podala dopolnilno obrazložitev k členom predloga zakona. Dejala je, da gre za poseg v dva člena, vendar pa je predlagana rešitev takšna, ki bi bistveno pripomogla k izboljšanju stanja policistov, ki s svojim načinom dela tvegajo svoja življenja, tvegajo svoje zdravje in so pravzaprav tisti prvi v državi, ki skrbijo za našo varnost. Poudarila je pomembnost veteranov vojne za Slovenijo, ki so omogočili, da danes živimo v samostojni državi Sloveniji, da imamo lastno državo, slovenski parlament in vse institucije in da smo državljanke in državljani Republike Slovenije. Zakon o organiziranosti in delu v policiji že sedaj omogoča posamezne možnosti, ko gre za delovanje in način življenja samih policistov, so pa pomanjkljivosti, ki so v zadnjem času precej odmevale. Poudarila je tudi, da so službena stanovanja po veljavni ureditvi namenjena zgolj za tiste, ki so aktivni v policiji. Podobno rešitev je predlagala tudi za veterane vojne za Slovenijo. Na koncu je dejala, da je Zakonodajno-pravna služba podala nekaj pripomb, ki jim predlagatelj sledi s predlaganimi amandmaji. Ministrica za notranje zadeve je dejala, da se je ministrstvo zavedalo pomena obravnavane problematike, še preden je dobila javno dimenzijo. Zaveda se, da niso uspeli vsi upokojeni uslužbenci policije v času aktivnega dela poskrbeti za trajno ureditev svojega nastanitvenega vprašanja. Ministrstvo že v tem trenutku pomaga tako upokojenim kot tudi svojcem kot tudi vojnim veteranom v okviru obstoječe regulative. V najem se jim ponudijo druga stanovanja v kraju, kjer uslužbenci policije na razpisu niso pokazali interesa za najem, in s tem se jim poskuša vsaj nekoliko pomagati, da si v doglednem času lažje uredijo trajno namestitev. Seveda pa je po drugi strani dolžnost ministrstva tudi, da poskuša gospodarno ravnati z razpoložljivim fondom službenih stanovanj. Izpostavila je, da je namen predlaganega zakona vsekakor pozitiven, vendar pa po mnenju Vlade ni dovolj pravno in sistemsko dodelan. Vlada zato podpira spremembe zakona o policiji, ki bo užival tako široko podporo zaposlenih kot tudi socialnih partnerjev. V zvezi z obravnavano problematiko ministrstvo že sedaj ni bilo pasivno, v letošnjem letu se je spremenil stanovanjski pravilnik tako, da so najemnikom upokojencem dajali možnost izbire drugega stanovanja, vendar kot rečeno v krajih, kjer ni izkazanega interesa s strani zaposlenih. Na koncu je prvenstveno glede službenih stanovanj poudarila, da so namenjena reševanju problemov kadrov za čas, ko jih policija potrebuje za izvajanje svojih zakonskih nalog. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi mnenja opozorila na nedoločnost predlagane ureditve. Izpostavila je še, da predlog zakona ureja tudi pravice glede najema službenega stanovanja za osebe, ki imajo po Zakonu o vojnih veteranih status vojnega veterana. V zvezi s tem je opozorila, da gre v tem primeru za nesistemski pristop. Glede amandmajev je dejala, da sicer rešujejo nekatere izpostavljene pripombe, ne pa vseh. Po razpravi na odboru je odbor sprejel amandmaje Poslanske skupine SDS k 1., 2., 3. členu, za nov 3.a in 4. člen in tudi predlog zakona. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade državnemu sekretarju na Ministrstvu za notranje zadeve gospodu Boštjanu Šeficu.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada se je seznanila z Predlogom zakona o dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji in ga ni mogla podpreti. Podrobno mnenje ste dobili v pisni obliki. Že dlje časa se zavedamo te problematike in seveda tudi aktivno iščemo rešitve, želimo pa si rešitve, ki bodo pravične, uravnotežene, ki bodo preprečevale nenamenskost, upoštevale ustrezne kriterije ter temeljile na konsenzu med aktivnimi policisti, upokojenci in hkrati upoštevale potrebe policijskega sistema, saj govorimo o službenih stanovanjih. Zavedamo se, da si nekateri nekdanji zaposleni, sedaj upokojeni uslužbenci policije niso uspeli trajno urediti svojega stanovanjskega vprašanja,zato smo z jasnim ciljem spremenili pravilnik iz leta 2006, ki je ukinil najem za nedoločen čas v najem za določen čas za 5 let z možnostjo podaljšanja. V letošnjem letu smo namreč uvedli možnost, da se najemnikom upokojencem omogoči izbira drugega stanovanja, če je to, v katerem so prebivali, nujno potrebno v tistih krajih, kjer ni službenih potreb. Zato lahko trdim, da že sedaj pomagamo upokojenim nekdanjim policistom, njihovim svojcem in tudi vojnim veteranom, vendar v okviru zakonskih možnosti z gospodarnim ravnanjem z razpoložljivim fondom službenih stanovanj, predvsem pa z upoštevanjem namembnosti službenih stanovanj. Službena stanovanja niso namenjena doživljenjskemu reševanju nastanitvenega vprašanja, temveč za službene potrebe aktivnih uslužbencev policije za čas zaposlitve v policiji ali celo na določenem delovnem mestu oziroma kraju. V ta namen so s pravilnikom določena tudi merila in pogoji. S tem se rešujejo tudi eksistenčna vprašanja aktivnih policistov, da se lahko nemoteno posvetijo svojemu policijskemu delu in obenem usklajujejo s tem tudi zasebno in družinsko življenje. Kljub temu Vlada meni, da je namen predloga pozitiven, vendar je, žal, pravno in sistemsko nedodelan, saj je namenjen poskusu reševanja posameznih konkretnih primerov, s čimer se hkrati odpira možnost številnim novim težavam in morebitni nenamenski uporabi, obenem pa dela krivica najbolj ranljivi kategoriji, to so mlade družine. Prav tako predlog pomeni enostranski poseg v socialni dialog, saj pomembno posega v dogovore, sklenjene v trdih pogajanjih v okviru stavkovnega sporazuma, in njegovo kršitev. Zato Vlada ne more podpreti enostranskega urejanja predlagane spremembe zakona. Vlada pa tudi ugotavlja, da ima predlagana sprememba znatne finančne posledice, ki jih predlagatelj ni opredelil. Če bomo šli po poti sprejetja teh sprememb, nam bo v roku nekaj let zmanjkalo stanovanj za aktivne policiste ravno v krajih, kjer so potrebe po policistih največje, Ljubljana, Kranj, Obala. Zato vam, spoštovani poslanke in poslanci, predlagam, da podprete naš predlog, da v sodelovanju s predstavniki veteranov še pred koncem leta pripravimo konkretne predloge členov, ki bodo urejali stanovanjsko problematiko za veterane v posebnem zakonu, Zakonu o vojnih veteranih, obenem pa dovolimo dokončati delo medresorski delovni skupini, ki že dlje časa dela na domišljenih rešitvah. Pri tem bodo upoštevana uvodoma omenjena načela, s spremembami Zakona o organiziranosti in delu v policiji, ki je tako ali tako v normativnem programu Vlade takoj na začetku prihodnjega leta, pa bomo celovito in konsistentno uredili tudi vprašanje stanovanj za družine tistih policistov, ki bi na primer izgubili življenje pri opravljanju nalog ali bi postali invalidi prve kategorije. Predlog sprememb bosta Vlada in Ministrstvo za notranje zadeve oblikovala skupaj z obema sindikatoma najkasneje do konca januarja, ob podpori in politični volji vas poslancev pa bi te spremembe lahko bile sprejete zgodaj spomladi. S tem pristopom bi izpolnili pričakovanja socialnih partnerjev, saj bi to področje uredili s sindikatoma ob upoštevanju socialnega dialoga. Obenem bi lahko tudi ustrezno ovrednotili finančne posledice, ki jih moramo vključiti v dokumente proračunskega načrtovanja. Seveda bi za čas priprave in implementacije predlaganih sprememb veljal neke vrste enoletni moratorij za vse, ki so trenutno v postopkih, in bi ohranili trenutni pravni ter dejanski položaj. Za zaključek bi želel poudariti, da sta tak pristop že podprla oba policijska sindikata, ki sicer ostro nasprotujeta predlaganim spremembam. Zato še enkrat pozivam vas, spoštovani poslanke in poslanci, da predlaganih sprememb ne podprete in hkrati omogočite ustrezno ureditev za vse prizadete. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, predstavniki ministrstva, dragi poslanke in poslanci! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo o predlogu zakona o spremembi tega zakona glasovali vsak po svoji vesti – zakaj? Zaradi tega, ker smo mnenja, da parcialno reševanje pod pritiskom javnega mnenja nikakor ne bo prineslo želenih rezultatov. To dokazuje tudi sam pristop do reševanja tega problema, saj sta se oba sindikata izrekla za eno drugo varianto reševanja, za socialni dialog skupaj z ministrstvom, kar smatramo, da je tudi najboljša rešitev oziroma najboljši pristop. Vsekakor smo mnenja, da nikakor in pod nobenim pogojem ne sme nobena od teh oseb, ki so v tem statusu, da so invalidsko upokojene, na ta način izgubiti stanovanjske pravice. Ne nazadnje so tudi predstavniki ministrstva povedali, da aktivno iščejo, če pride do takšnega problema, rešitve in da nikomur ne grozi deložacija. To nas na nek način pomirja, ni nam pa všeč, da se reševanje tovrstnih problemov preveč dolgo vleče in prav zaradi tega prihaja do takšnega načina poskusa reševanja, kot smo mu priča današnji dan. Želel bi izpostaviti še določene pomisleke, če bi bil ta zakon v predlagani obliki tudi sprejet. Pomislimo samo na to, da imajo na določenih lokacijah policijske postaje v isti zgradbi tudi stanovanja. To niti slučajno ni zaradi tega, ker ne bi mogli imeti stanovanj za svoje delavce kje drugje, ampak zaradi tega, da so lahko aktivni policisti neprimerno bolj operativni za hiter in zelo, bom rekel, aktiven odziv pri posredovanju, ko prihaja do problemov ogrožanja varnosti. Jaz upam in upamo mi vsi v poslanski skupini, da se bo vse to, kar so iznesli predstavniki ministrstva in seveda tudi sindikati, da se bodo ta pogajanja čim prej zaključila in našla celovite rešitve za dobrobit celotne družbe. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Pozdrav državnemu sekretarju in ekipi in vsem ostalim! Danes obravnavamo zakon o dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji, s katerim želijo predlagatelji zagotoviti, da bi invalidsko upokojeni policisti, svojci umrlih policistov in veterani vojne za Slovenijo lahko zadrževali pravico do službenih stanovanj. Poleg dopolnitve 86. in 88. člena, ki ureja slednjo problematiko, predlagajo tudi prehodne odločbe, ki bi zajele odprte primere bivših policistov in svojcev, ki se jim najemna razmerja iztekajo. V Poslanski skupini SMC menimo, da mora država poskrbeti za policiste in policistke, ki so pri opravljanju svojega dela tvegali in izpostavljali svoje zdravje in življenje, in tudi za njihove najožje družinske člane. Poslanska skupina SMC se zaveda, da je treba nekaterim upokojenim policistom, ki so se upokojili iz razlogov invalidnosti in niso mogli poskrbeti, da bi bili njihovi nastanitveni problemi rešeni, nek način zagotoviti njihovo življenjsko bivanje. Zavedamo se tudi, da so velike čustvene in materialne stiske, ki jih doživljajo sami posamezniki in njihovi družinski člani ob tragičnih izgubah ali zaradi invalidnosti. Poslanska skupina podpira takšno ureditev za policiste, ki jim omogoča nadaljnji najem stanovanj oziroma njihovo normalno življenje, smo pa absolutno proti, da se zadeve spolitizirajo in medijsko razplamtijo. Iz navedenih razlogov smo članice in člani poslanske skupine na matičnem delovnem telesu podprli novelo zakona, ki jo je podal predlagatelj. Novela sicer prinaša parcialne rešitve, ki problematiko urejajo le delno, in sicer naslavlja le tri kategorije bivših policistov oziroma njihovih svojcev. Ker gre za bolj ogrožene kategorije, smo se odločili, da bomo sopripomogli k prednostnemu reševanju njihovega socialnega položaja in eksistence. Predlagatelje smo pozvali, da do plenarne seje zbora pripravijo še dodatne amandmaje, ki bi naslovili tudi pripombe Zakonodajno-pravne službe in pripombe, ki so bile podane na matičnem delovnem telesu. Do konkretnih predlaganih amandmajev se bomo opredelili po končani razpravi glede na podane argumentacije tako predlagatelja kot sodelujočih v razpravi. Kljub vsemu pa želimo opozoriti, da smo pristali na urgentno reševanje položaja s sklicem nujne seje, da ne bi kdo očital, da zaviramo reševanje te problematike, saj kot je že na seji delovnega telesa opozorila ministrica, v tem trenutku ni nikogar, ki bi mu grozila izselitev, če ta zakon ne bi bil sprejet v mesecu decembru. Ministrstvo za notranje zadeve sedaj pomaga tako upokojenim policistom kot tudi svojcem in pa vojnim veteranom. Slednje lahko dela zgolj v okviru obstoječe zakonodaje, za katero se lahko vsi skupaj z ministrstvom strinjamo, da ne naslavlja vseh vprašanj na ustrezen način. Tudi sami se strinjamo s pripombami, ki so nam jih tudi po seji delovnega telesa naslovili sindikati, in sicer da predlagane dopolnitve problematike ne urejajo celovito in enakopravno do vseh zaposlenih. Sindikati pravijo, da mora država poskrbeti predvsem za aktivne policiste z mladimi družinami, zato so pripravili dopolnilni zakonski predlog, s katerim zasledujejo skupen cilj zaščite različnih kategorij zaposlenih. Argumente glede namena službenih stanovanj, ki so namenjena reševanju problema policistov za čas, ko jih policija potrebuje za izvajanje svojih zakonskih nalog, je izpostavila tudi ministrica, ki jih želi rešiti v socialnem dialogu z omenjenima sindikatoma in z veteranskim združenjem Sever. Ne glede na slednje v Poslanski skupini SMC omenjenih dopolnil nismo vlagali, saj smo se odločili, da bomo prepustili rešitev socialnemu dialogu vseh deležnikov. Od ministrice in Ministrstva za notranje zadeve pa pričakujemo, da bosta urgentno pristopila k reševanju in oblikovanju sprememb in dopolnitev Zakona o organiziranosti in delu v policiji tudi na področju pogodbenih razmerij za najem službenih stanovanj, ki bodo zajemale več vidikov kot pričujoča novela zakona, delovne potrebe za Ministrstvo za notranje zadeve, oblikovanje premoženjskih kriterijev z namenom preprečevanja zlorab ter nadaljevanje dela znotraj medresorske dopolnitvene skupine, ki obravnava tudi predloge sprememb in dopolnila Zakona o vojnih veteranih. V poslanski skupini pričakujemo tudi, da bo Vlada v ta namen razmislila tudi o morebitni reorganizaciji fonda najemnih oziroma vseh službenih stanovanj, s katerimi razpolaga država, in da bo ta novela učinkovala le v prehodnem času do sprejetja omenjenega vladnega oziroma vladnih predlogov, ki bodo to sistematično reševali. Kar se tiče Poslanske skupine SMC, bomo glasovali vsak po svoji vesti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Anja Bah Žibert.
Spoštovani predsednik, spoštovani vsi prisotni! Pred nami je novela Zakona o organiziranosti in delu v policiji, ki je na poslanske klopi prišla na pobudo Slovenske demokratske stranke oziroma na pobudo kolega dr. Vinka Gorenaka. Z njo se rešujejo pravice v zvezi s službenimi stanovanji. Kvantitetno gre za manjši poseg v zakon, saj prinaša spremembe dveh členov, vsebinsko pa prinaša pomembne rešitve za policiste in veterane vojne za Slovenijo, ko je pod vprašajem njihova eksistenca oziroma eksistenca njihovih družinskih članov. Zakon o organiziranosti in delu v policiji že sedaj omogoča posamezne rešitve, ko gre za delovanje in način življenja samih policistov, ima pa tudi pomanjkljivosti, o čemer pričajo konkretni primeri nastale situacije. O enem izmed njih je bila seznanjena tudi širša javnost. Veljavna ureditev Zakona o organiziranosti in delu v policiji namreč ne ureja primerov, ko policist pri svojem delu izgubi življenje. Žal prihaja tudi do takšnih tragedij in posledično, če je bil policist najemnik službenega stanovanja, se prekine pogodba tega najema in se mora družina v določenem roku iz stanovanja izseliti. S tem predlogom novele zakona se uvaja rešitev, da ima družina v takem primeru možnost, da poda prošnjo oziroma da se sklene nova pogodba za bivanje v tem stanovanju za nedoločen čas. Enako rešitev uvaja zakonska novela tudi za policiste, ki so pri svojem delu izgubili zdravje in so posledično invalidsko upokojeni. Službena stanovanja so po sedanji ureditvi namenjena zgolj tistim, ki so aktivni v policiji. Podobno rešitev vnaša novela tudi za veterane vojne za Slovenijo. Predlagana novela zakona torej prinaša rešitev, s katero se bo pripomoglo k izboljšanju stanja policistov, ki s svojim delom tvegajo življenja, svoje zdravje in skrbijo za našo varnost, zato je prav, da z novelo uredimo, da v primeru smrti oziroma invalidske upokojitve ne bodo ostali na cesti ne policisti ne njihovi družinski člani. Res je, da si sindikati želijo še več oziroma želijo si nemogoče, a konkretni predlog prinaša rešitve, ko gre za res absurdne situacije, ko rešujemo stanovanjski problem za tiste, ki so pustili tej državi svoje zdravje, in ko rešujemo družine tistih, ki so ji dali svoje življenje. Spoštovani, na nas je, da v luči note človečnosti tem policistom, veteranom Vojne za Slovenijo, ki jim, in tudi njihovim družinskim članom, grozi izselitev iz službenega stanovanja, omogočimo, da bodo v teh stanovanjih lahko bivali še naprej. V državni zbor smo bili izvoljeni, da predlagamo boljše zakonodajne rešitve, da izboljšujemo obstoječe in podpiramo pametne rešitve. Prav to prinaša novela zakona, ki jo danes obravnavamo. Upam, da bo tudi izglasovana, glede na to, da ste enako storili na matičnem delovnem telesu. To vsekakor ni tema, kjer bi si lahko privoščili merjenje političnih mišic. Prav tako ni tema, pri kateri bi dolgovezili o sistemskosti oziroma nesistemskosti nekega ukrepa. To je tema, kjer bi morali brez velikih besed stopiti skupaj in s sprejetjem zakona rešiti eksistenčni problem za vse tiste, ki so oziroma še vedno tej državi dajejo največ, svoje zdravje in svoje življenje. Spoštovani, je mar sploh mogoče dati več?
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki Vlade, vsem lep pozdrav! Podpora predlogu na matičnem delovnem telesu kaže na to, da lahko koalicijski in opozicijski poslanci najdemo skupni jezik, predvsem kadar gre za občutljive teme, kot je med drugim stiska državljank in državljanov v primeru stanovanjske problematike. S predlogom namreč rešujemo stiske upokojenih policistov oziroma policistov veteranov vojne za Slovenijo, ki so se upokojili iz razlogov invalidnosti. Pogosto se dogaja, da zaradi nezmožnosti opravljanja svojega dela nimajo možnosti za preživljanje. Z drugimi besedami, nimajo možnosti kupiti ali najeti ustreznih nepremičnin za prebivanje in se znajdejo v hudi socialni stiski. Ob tem moramo opozoriti, da gre za ljudi, ki so s svojim delom skrbeli za red in varnost v Republiki Sloveniji, pri tem pa tvegali tudi svoja življenja. Predstavniki Ministrstva za notranje zadeve so sicer pojasnili, da je za take primere ustrezno poskrbljeno, ponudijo se jim namreč stanovanja izven območij, kjer je potreba po opravljanju policijskega dela manjša, medtem ko njihova stanovanja zasedejo aktivni mlajši policisti. Vse to poslanke in poslanci skupine Desus sicer razumemo, a na tej točki je prevladal argument, da si tudi policisti, ki svojega dela iz različnih razlogov ne morejo več opravljati, in njihovi družinski člani zaslužijo dostojno življenje tudi v času njihove upokojitve. Verjetno se vsi strinjamo, da selitev v drug kraj po mnogo letih bivanja družine v določenem kraju ni ravno prijetna življenjska situacija. Ta namreč za sabo potegne mnogo obveznosti, tudi pogosto obiskovanje zdravstvenih zavodov, zato podpiramo rešitev, ki bo zagotovila, da bi invalidsko upokojeni policisti ter svojci umrlih policistov lahko zadržali pravico do službenih stanovanj. Če bo ministrstvo pripravilo sistemski zakon, toliko bolje, vendar je pereče probleme treba rešiti takoj in zdaj. Na podlagi navedenega smo se poslanke in poslanci Desusa odločili, da predlog zakona podpremo. Menimo namreč, da smo kot država dovolj solidarni in bogati, da lahko omogočimo dostojno življenje tistim, ki so za to državo tvegali svoje zdravje, nekateri pa tudi življenje. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Ponovno hvala lepa za besedo. S predlagano novelo Zakona o organiziranosti in delu v policiji se posega v dva člena, ki urejata pravice družinskih članov po smrti policista ter službena stanovanja in počitniško dejavnost, s poudarkom na urejanju stanovanjskega vprašanja zaposlenih v policiji po odhodu v pokoj. Mediji so izpostavili en primer, vendar ta ni edini in tudi ne od danes, mnogi policisti oziroma zaposleni na Ministrstvu za notranje zadeve so tako rekoč celotno delovno dobo prebivali v službenih stanovanjih. Mnogi so prišli na delo v drug kraj, si tam ustvarili družino ali pa so se drugi družinski člani prilagodili in se preselili, vse z razlogom, da družina ostane skupaj. Družinski člani so se tako v nekaj desetih letih privadili na nov kraj, novo življenje, stkali nove prijateljske vezi in podobno, zdaj pa se sprašujejo, kako si bodo po odhodu v pokoj našli primerno stanovanje, še posebej, če pomislimo na višino plače oziroma njej primerno pokojnino. Za nas Slovence, še posebej za starejšo generacijo je značilno, da smo zelo navezani na hišo, stanovanje in kraj in težko zamenjamo stanovanje, kaj šele, da bi se odselili nekam drugam. Recimo 30 let živijo v Ljubljani, v Celju, potem pa se jim ponudi oziroma se jih kar postavi pred dejstvo, da naj se odselijo v stanovanje na primer v Vinico, Ormož, Ilirsko Bistrico, daleč od sorodnikov. Da ne bo razumljeno narobe, nič ni narobe s temi kraji. Socialni demokrati se zavedamo, da reševanje stanovanjskega problema policistov in drugih zaposlenih na Ministrstvu za notranje zadeve na ta način verjetno ni najbolj primerno. Razumemo, da je treba imeti na voljo službena stanovanja za nove sodelavce v policiji, vendar menimo, da se problematika ni reševala na način, ki bi odgovarjal glede na potrebe. Stanovanjski fond je treba obnavljati in ga prilagajati potrebam današnjega časa. Pridobili smo namreč podatek, da je kar 80 stanovanjskih enot nezasedenih, na primer 13 v Mariboru, 10 v Ljubljani in podobno. V kakšnem stanju so stanovanja? Glede na navedeno bomo Socialni demokrati predlog dopolnitev Zakona o organiziranosti in delu v policiji podprli, prav tako pa bomo podprli predlagane amandmaje, ki so vloženi. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Zvonko Lah.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Naj takoj na začetku povemo, da v Novi Sloveniji predlog novele zakona podpiramo. Ne razumemo tistih, ki vztrajno ponavljajo, da ta zakon rešuje le posamični primer in da bi bilo treba področje najema službenih stanovanj urediti celovito. Pravijo, da današnja rešitev postavlja v neenak položaj številne kategorije policistov in drugih zaposlenih v policiji. To poleg Vlade pravita oba policijska sindikata, ki bi si v prvi vrsti morala prizadevati za reševanje več let naraščajočega problema službenih stanovanj policistov. Absolutno se strinjamo, bilo bi prelepo, če bi sistemske rešitve pripravila Vlada sama. Podprli bi ga še z večjim veseljem, saj bi, kot zdaj enotno predlagata oba sindikata, prinesel rešitve, da bi po upokojitvi vsak policist lahko obdržal stanovanje oziroma ga po tako imenovanem Jazbinškovem zakonu poceni odkupil. V Novi Sloveniji apeliramo na Vlado, da takšne celovite rešitve čim prej sprejme. Seveda tega ne boste naredili, zato predlagamo, da v koaliciji podprete vsaj delno rešitev, ki trem kategorijam slovenskih policistov rešuje stanovanjski problem: policistom veteranom vojne za Slovenijo, policistom invalidom in ožjim družinskim članom policistov, ki so umrli na delu. Spoštovani, naj vas spomnimo, da govorimo o življenjskih usodah slovenskih državljanov, tistih, ki so za našo domovino v času osamosvojitvene vojne in kasneje za našo skupno varnost naredili največ. Več kot dati življenje in žrtvovati svoje zdravje nihče izmed nas ne more storiti. Res je ironično, da ravno zanje Vlada ustvarja vtis, kot da gre za zanemarljiva dejanja, njihov prispevek izenačuje celo z drugimi zaposlenimi v policiji. Medtem ste sami z levo roko čez noč reševali ilegalnega migranta, ki je želel ostati v Sloveniji. Takrat niste pomislili na to, da vprašanja teh migrantov ne rešujete sistemsko, ampak ste celo kršili zakon in posegali v pravnomočne odločitve sodišč. Pa je tudi šlo za enega človeka, ki ni slovenski državljan, na drugi strani pa s tem zakonom predlagatelj želi reševati večje število slovenskih državljanov, policistov, ki si zaradi specifičnega dela niso mogli rešiti stanovanjskega vprašanja in so ostali v službenih stanovanjih. Ob tem Vlada navaja, da ta stanovanja niso namenjena dosmrtnemu reševanju stanovanjskega vprašanja, ampak najemu za čas aktivne zaposlitve v policiji, z drugimi besedami, streho nad glavo imajo toliko časa, dokler jih potrebujemo, potem pa rečemo, nasvidenje. Res je žalostno, da se je cel državni aparat zganil šele ob primeru policijskega veterana invalida Branka Šalamuna, ki mu grozi deložacija iz službenega stanovanja. Še bolj je žalostno, da zakona, s katerim bi rešili njegov primer in še veliko podobnih, ne podpirata oba policijska sindikata in celo pozivata Vlado, da ga ne sprejme. Narobe svet. Pričakovali bi edino nasprotno, da se bodo zanj zavzeli, saj pomeni korak k nadaljnjim celovitim rešitvam. Pričakovali bi, da bi prvi povzdignili glas, saj gre za enega izmed njih. Če bi to storili, bi morda danes lahko sprejemali sistemske rešitve in 61 policijskih stanovanj ne bi ostalo praznih. Še nekaj je zanimivo – kako si v tem primeru sindikata in Vlada podajajo roko. Nova Slovenija bo predlog novele Zakona o organiziranosti in delu v policiji podprla.
Preden dam besedo naprej, bi hotel zaradi natančnosti – prosim, ostanite znotraj teh okvirov, da ne bo prišlo do polemik, ki absolutno niso potrebne. [[oglašanje iz dvorane]] Ne, resnica je v tem, da ne drži tisto, kar je bilo povedano. Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! V Levici že celoten mandat opozarjamo na stanovanjsko problematiko. Kronično pomanjkanje neprofitnih stanovanj, skoraj vsakodnevne deložacije, neurejen najemni trg, in vse to je rezultat nedela v preteklih 25 letih na stanovanjskem področju. Potem ko smo v ustavo zapisali, da država ustvarja možnosti, da si državljani pridobijo primerno stanovanje, so šle odločitve preteklih politik v popolnoma drugo smer. Najprej je bil z Jazbinškovim zakonom razprodan javni fond stanovanj. Do obnove tega fonda pa seveda nikoli ni prišlo in danes se soočamo s kroničnim pomanjkanjem neprofitnih stanovanj. V državnem proračunu je za stanovanjsko dejavnost predvidenih pičlih 800 tisoč evrov. Takšen znesek je glede na dejanske potrebe naravnost ponižujoč. Razlog naj bi bil v tem, da kljub večletni gospodarski rasti za te najemnine in za te namene ni denarja. Ob podatku, da bomo za Natove bataljone namenili več kot milijardo evrov, je jasno, da problem ni v pomanjkanju proračunskih sredstev, ampak v popolnoma zgrešenih prioritetah. Smo v situaciji, kjer kljub večletni gospodarski rasti kar 280 tisoč ljudi živi pod pragom revščine. Deložacije so na žalost postale stalnica, republiški stanovanjski sklad pa medtem gradi luksuzne stanovanjske soseske, v katerih se cene gibljejo od 140 tisoč evrov za garsonjero pa tja do 820 tisoč evrov za enodružinsko hišo. Na najemnem trgu medtem vlada kaos. Enaka je situacija na področju službenih stanovanj. Že iz revizijskih poročil Računskega sodišča je popolnoma jasno, da država oziroma pristojna ministrstva ne obvladujejo nastalih razmer. Kljub velikim obljubam te vlade se na področju ravnanja z nepremičninskim premoženjem ni spremenilo kaj dosti. Po dostopnih podatkih za leto 2015 Ministrstvo za obrambo in Ministrstvo za notranje zadeve razpolagata z 2 tisoč 515 službenimi stanovanji. 381 jih je bilo nezasedenih, 176 stanovanj so na primer zasedali najemniki, ki nimajo nobene povezave z državno upravo. Kot ugotavlja Računsko sodišče, ministrstvi sploh ne razpolagata z nobenimi podatki o tem, ali so v stanovanju taki najemniki, ki so do teh stanovanj sploh upravičeni. In ob tem se srečujemo z deložacijami. To je nedopustno. Kljub temu je Ministrstvo za notranje zadeve očitno bolj učinkovito pri deložacijah upokojenih policistov in vojnih veteranov kot z evidenco svojih razpoložljivih nepremičnin. Zaradi tega danes obravnavamo ta zakon, ki je pred nami, z zakonom poskušamo rešiti stanovanjsko vprašanje upokojenih policistov, invalidov, družin med službo umrlih policistov in vojnih veteranov. Vlada predloga žal ni podprla. Tako kot vedno bo spet iskala neko sistemsko rešitev. Priročen izgovor za rešitve, ki jih išče že čisto celoten mandat, pa jih nikoli in nikjer ne najde, mandat pa se celo izteka. V Levici bomo zakon seveda podprli. Za nas so prav vse deložacije, ki smo jim priča, popolnoma nedopustne. Ravno tako je nedopustna politika, ki kljub zavedanju, da v praksi do deložacij prihaja praktično vsak dan, namesto reševanja problematike vse breme prelaga na neprofitne in humanitarne organizacije, medtem ko proračunske presežke ravno tako nedopustno in brezsramno deli med tiste bogate in privilegirane. Hvala.
Na isti način, kot sem prej opozoril, bom opozoril tudi tokrat, dajmo se držati teme, da bo ta razprava imela smisel. Razumem, da boste dali prvo besedo. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev s 13. 12. 2017. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Kot prvi ima po tradiciji besedo predstavnik predlagatelja, dr. Vinko Gorenak. Upam, da se bomo držali, tako kot ste se – dajmo poskušati ostati znotraj te teme, prosim.
Predsednik, bom ostal znotraj teme, pa ne zato ker ste vi rekli, ampak zato ker bom tisto povedal kdaj drugič, ker je zdaj bolj pomembna tema. Zdaj je bolj pomembna tema, zato vam ne bom kontriral. [[oglašanje iz dvorane]] Prav. Poglejte, zdaj moram iti nekoliko širše, ne samo pri 2. členu, se pač potem ne bom oglasil, saj mi bo zmanjkalo časa. Najprej nekaj o očitkih meni pa Slovenski demokratski stranki okoli tega zakona. Tako v medijih kot tukaj in še kje je bilo slišati: »Nabirate volilne točke. Izkoriščate posameznika in njegovo stisko,« in tako dalje. Moram reči tako, jaz ne nabiram nobenih volilnih točk, ker jih ne potrebujem. Vi jih potrebujete, jaz pa ne, ker jaz ne bom kandidiral, vi pa še boste. To se pravi, to lahko zavrnem. In druga zadeva, če bi nabiral volilne točke, potem ne bi predlagal tega zakona. Velika večina ljudi, na katere se ta zakon nanaša, to so veterani, tudi aktivni policisti, so namreč tako ali tako – ne vem koliko, ampak sklepam, da v 90 % so to – volivci levice in ne desnice. Torej, ne potrebujem in tega ne počnem zato, ampak to počnemo zato, ker želimo rešiti en problem ljudi, ki ga je treba rešiti. Zato smo vložili ta zakon. Zdaj pa po vrstnem redu. Gospod državni sekretar, sindikata – ni res, kar ste rekli, dajte se malo poboljšati in govoriti resnico – ne nasprotujeta ostro, tako kot ste vi rekli. To ni res. Bom potem povedal, kaj sindikata pravita. Naprej, vi ste zavezani socialnemu dialogu. Socialni dialog pomeni, da ministrstvo vlaga zakone, ki jih sindikat podpre. Dajte no, dajte no klobase prodajati! Ne meni. Neumnosti. Kolikokrat pa je ta vlada prišla v parlament, ko sindikati niso kakšnega zakona podprli? X-krat. Pravzaprav so ga redkokdaj, če so ga sploh. Se pravi finta, salto mortale delate. Potrebujete stanovanja za mlade policiste, to podpiram, ampak 3 tisoč 700 bi jih lahko kupili na račun tega, ker ste zaposlili 8 tisoč novih javnih uslužbencev, javna uprava jih je zaposlila. Več pa ne bom – o milijardi in tistem. Če se znotraj tega ne najde denarja za 30 policijskih stanovanj, potem bolje, da jutri odstopite kot vlada. Naprej, »finančne posledice niso opredeljene« – ne bo jih v tem trenutku. V tem trenutku jih ne bo, ker bo pač nekaj X stanovanj prešlo v uporabo upokojenim policistom oziroma tistim, ki so tam našteti. Zdaj pa poglejte, »sistemsko bomo uredili« – če mi vi z enim stavkom poveste, kako boste uredili sistemsko za vse policiste, bom zelo vesel, ampak jaz mislim, da se ne da. Sploh pa se ne da do konca januarja. Glejte, kako nategujete policiste. Do konca januarja boste vložili zakon, potem bo marca splošna razprava, aprila se boste pa poslovili, ker imamo zadnjo sejo aprila in zakon ne more biti sprejet na takšen način. Ne more biti. To vsi dobro vemo. Sploh pa, »sistemsko bomo uredili« – ja, kako? Na tej točki tudi sindikati želijo sistemsko urediti. Veste, kaj pomeni sistemsko? Saj so napisali, Jazbinškov zakon hočejo. Ja, potem jim ga pa dajte! 88. člen, vložite amandma pa napišite: »Vsi policisti so upravičeni po Jazbinškovem zakonu.« Prav, ampak jaz mislim, da je to nemogoče sprejeti v tej hiši. Po mojem mnenju. Nekaj komentarjev na posamezne predgovornike. Gospod Laj je seveda nasedel parcialnemu reševanju. To ni parcialno reševanje. To je reševanje invalidov, veteranov in svojcev na delu umrlih policistov, trije so bili ubiti v zadnjih dveh letih. Ne vem, kdo od nas ima srce pritisniti proti. Ne vem, ne razumem takega posameznika. Pa da potem upa še na volitve iti. Gospod Ferluga je moral nekako zbalansirati situacijo v svoji stranki, vozil je malo po levi, malo po desni, na koncu pa povedal, da bodo glasovali po svoji vesti. V redu, gospod Ferluga, nimam težav, ampak javno povem, da bom pet minut po glasovanju javno objavil spisek. To vam pa vnaprej povem. Pravite, da nikomur ne grozi izselitev. To pa nimate prav. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, seveda je ministrica izjavila, ko se je sfulila. Šalamun od oktobra nezakonito tam živi in lahko vsako sekundo pričakuje izvršitelje pa buf na cesto! Ampak veste, kam? Na dvorišče, tja, kjer obnavljajo podružnico azilnega doma. Zagovarjate socialni dialog – prav, samo povejte mi, kako boste to rešili. Mi smo povedali, kako rešiti za te tri skupine. Pri gospodu Kopmajerju – jaz se zahvaljujem Desusu, SD in Levici, vem, da je gospa Tomić sicer s cmokom v grlu povedala, da boste podprli, ampak se vam zahvaljujem, da boste podprli, absolutno se zahvaljujem, absolutno, ampak pri gospodu Kopmajerju – je treba pa nekaj reči. Pravi: »Ponudijo ti rešitev, da lahko greš v kakšno drugo stanovanje,« to je tudi gospa Muršič govorila, če se ne motim. Saj to je res, ampak ali veste, kako to v praksi izgleda? Šalamun je dobil ponudbo, »pojdi v Logatec«. Na ponudbi je pisalo za eno leto. Potem pa – kaj? Nogo v tazadnjo, kajne? Kako naj gre ta človek v Logatec – podatki so bili javno objavljeni, zato ne bom kakšnih osebnih podatkov izdajal – ko veste, da ga je dvakrat možganska kap zadela, ko veste, da mu nobena ledvica ne dela in da je vezan na klinični center, in ko veste, da mu pol noge manjka, ker so mu jo odrezali. Zdaj naj se pa iz Logatca vozi v klinični center? Ja, kako? Tisti, ki govori o nadomestnem stanovanju, je nesramen ali pa smešen, če bi temu tako rekli. Državni sekretar, naš zakon vas v ničemer ne omejuje ali vam preprečuje, da vi sistemsko rešitev do 31. januarja prinesete. Nobene težave ni. Če mi danes sprejmemo zakon, po katerem ne bomo na cesto metali svojcev na delu ubitih policistov, ne bomo na cesto metali invalidov tipa Šalamun in ne bomo na cesto metali vojnih veteranov, in to na dvorišče pred azilnim domom, kaj bomo s tem hudega storili notranjemu ministrstvu do 31. januarja? Absolutno nič! Jaz bom prvi, ki bom 31. januarja s pomočjo poslanske skupine skušal pospešiti vaš zakon, ki bo zadevo sistemsko rešil, da bi bil sprejet do aprila. Prav. Ampak veste pa, državni sekretar, da tega ne morete narediti. Kako boste Jazbinškov zakon spravili skozi ta parlament? Ni šans! Ni šans. Tisto, kar jaz zamerim v tej situaciji, je Sever – sem ponosen na to, da sem leta 2009 ali 2010 zapustil tiste vrste – ki danes ne reče nič. Njegov predsednik veselo sedi na balkonu, kadar imamo tu kakšno žurko, danes ga pa ni. Državna proslava pa potem tamle zunaj na zdravje, dva deci, takrat ga vidim tukaj, danes ga pa ni tukaj. Govorim o šefu združenja na državni ravni. In sindikati – leta 2012 so štrajkali, pa meni niso znali povedati, zakaj štrajkajo. Dokler bo ta sindikat zlizan, tako kot je zlizan v tem trenutku in govori o sistemski rešitvi in nasprotuje temu zakonu [[…]]To je res, sindikat nasprotuje, ne pa ostro, tako kot vi pravite, to pa ni res. Sindikat pravi, da je za sistemsko rešitev. To je Jazbinškov zakon. Za zaključek prvega dela pa naslednje. Gospe in gospodje, mi skrbimo za borce 1941–1945 tako, kot skrbimo. Jaz imam sicer s tem veliko težav, ampak zakonodaja je veljavna in zakonodajo je treba spoštovati. Dokler ne bomo v tej državi sprejeli zakona, po katerem bomo rekli, vsak slovenski veteran vojne za Slovenijo 1991 ima pravico do pokojnine xy, lahko v višini borcev, če je na delu zaslužil penzijo, ki je manjša – in večina policistov jo ima manjšo – potem mu država nadomesti razliko do – me ne zanima koliko, tisoč 500, tisoč 700, tisoč 300 [[…]]Me ne zanima koliko. Takrat bomo mi pravično rešili situacijo veteranov v tej državi in nič prej. Nič prej. Ne bom se obregnil ob tiste penzije 1941, 1945 pa 20 let stare, pustimo. Ampak ljudje, ki so to državo delali, ljudje tipa Šalamun, ki so smrti gledali v oči v Trzinu [[…]]Ne, ta država ni pravična, dokler ne bo za vse veterane tako stanje, kot sem ga omenil. Pri čemer so si pa v veliki meri tudi sami krivi, to pa moram pošteno priznati. V veliki meri sami krivi. Ko bodo nepolitična organizacija tipa IPA, potem bodo to tudi dosegli. Dokler pa je tako, kot je, ko gledajo svojega moralnega strica iz Murgel in se mu klanjajo, je pač tako, kot je. Hvala lepa.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve gospod Boštjan Šefic.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Samo nekaj pojasnil v tej fazi. Prvo, kar je, mislim, da se vsi strinjamo in tu ni nobene dileme, da je določena vprašanja, ki so, ki so realna, ki so tukaj, treba rešiti. Razlika je v tem, kako in ali jih bomo rešili parcialno tako, da morda nekaterih problemov sploh ne bomo mogli rešiti, ali pa jih bomo rešili tako, da bomo to vprašanje spravili z dnevnega reda. Če je volja v tem parlamentu, seveda lahko to naredimo tudi v tem mandatu. Verjamem, da je, in se strinjam s poslancem dr. Gorenakom, da bomo to lahko naredili. Kar se tiče obeh sindikatov, moram najprej povedati, da je bila vsa ključna zakonodaja s področja Ministrstva za notranje zadeve, tam, kjer se jih tiče, narejena v soglasju. Pri Zakonu o organiziranosti in delu v policiji moram reči, da sem zelo vesel, da smo to uspeli, in tudi pri Zakonu o nalogah in pooblastilih policije. Seveda je tu pa tam še kakšno vprašanje, ki bi ga kdo rad rešil drugače, ampak vedno je potreben dogovor in vedno mora pri teh vprašanjih kdo kdaj popustiti. Zato sem tudi zelo vesel, da sta oba sindikata soglasno pisno potrdila in podprla predlog ministrice, kako hitro, učinkovito rešiti to vprašanje. To je definitivno pomembno. Drugo, kar bi rad vendarle še enkrat izpostavil in je bilo tudi v uvodu povedano, je glede službenih stanovanj z namenom, ki sem ga v uvodu izpostavil. Seveda se mi zavedamo težav, ki nastajajo, zato smo tudi spremenili pravilnik iz leta 2006, ki je ukinjal celo vrsto pravic in tudi nekatere možnosti, ki so do takrat bile, verjetno zaradi težav, ki jih je takratni minister imel s temi vprašanji ali pač česa drugega. Šli smo v spremembo ravno zato, da lahko tista stanovanja, ki jih imamo na razpolago in ki jih policijski sistem ne potrebuje, damo, da jih izkoristimo, da poskušamo določene probleme rešiti. Pri tem morajo biti, in to se nam zdi zelo pomembno, enotni kriteriji, po katerih bomo o tem odločali in seveda pravično razdelili. Z očitkom, da ne poslujemo v redu s stanovanjskim fondom, se jaz absolutno ne morem strinjati. Mi zelo načrtno delamo s temi stanovanji. Tudi številke, ki jih je spoštovana poslanka omenila – to so stanovanja, ki ta trenutek čakajo na razpis ali so v adaptaciji, skratka, ne gre za stanovanja, ki jih ne bi potrebovali. Res pa je, da je kar nekaj stanovanj pripravljenih tudi za odprodajo. Ravno zaradi tega, ker so v krajih, kjer ta trenutek ne potrebujemo teh stanovanj, jih bomo odprodali, poskušali na podlagi tega kupiti nova stanovanja tam, kjer je ta potreba, zato da bomo lahko policistom, ki izvajajo naloge, ki jih premeščamo, omogočili, da jih bodo zasedli. Če bodo takšne določbe uveljavljene, bodo te pravice uveljavljali vsi, ki imajo – seveda govorim zdaj o tem veteranskem delu – status veteranov, in teh je v naših stanovanjih kar nekaj, ki so zdaj zaradi službenih potreb v njih. Če je ta pravica, jo bodo vsi izkoristili, in v tem primeru bomo imeli velike težave, zato je tisto, za kar se mi zavzemamo, da so jasni kriteriji, kdo potrebuje tako pomoč, ali je to za nedoločen čas, za neko prehodno obdobje, skratka, da to natančno opredelimo in da tem ljudem tudi na ta način pomagamo. Mi pa potrebujemo več stanovanj, želimo zaposliti in zdaj smo končno v neki fazi zaposlovanja mladih policistov. Vi veste, da v letih 2018, 2019, o tem smo govorili v parlamentu, odhajajo velike skupine policistov iz sistema, potrebujemo mlade policiste, ki jim moramo tudi zagotoviti ustrezne pogoje. Zato potrebujemo ta stanovanja. Se pa strinjam, da struktura glede na teritorij ni ugodna, zato tudi odprodajamo del teh stanovanj, da jih bomo kupili tam, kjer je to nujno potrebno. Kar se tiče omenjanja Jazbinškovega zakona, se strinjam z vami, spoštovani poslanec, ni rešitev, zato tudi mi ne predlagamo oziroma nimamo v mislih takšnega predloga. To je bila ena od opcij v teh pogovorih. Seveda mi mislimo, da je treba reševati na drugačen način, in kot sem uvodoma rekel, v sodelovanju z veterani, znotraj vlade, s sindikati in najti optimalno rešitev. Prepričan sem, sicer ne bi izpostavil takšnega kratkega roka, da se to absolutno da najti v tem času. Samo še to, konkretni primer, ki je bil tudi tukaj omenjen. Ne bom o njem govoril, zato ker nimam navade govoriti o ljudeh, ki jih ni tukaj, ki ne morejo sodelovati, ki ne morejo predstaviti svojega videnja, lahko pa rečem, da je bilo in se še vedno vlaga precej energije v to, da bi se ta problem rešil. Seveda morata biti za rešitev problema dva, v tem primeru, in volja na obeh straneh, da se ta rešitev poišče. Mi do zdaj po mojem vedenju, preverjali smo tudi za nazaj, nikogar nismo deložirali iz nobenega stanovanja. Do tega trenutka. Tudi ta trenutek ni nihče v takšni fazi, da bi se to lahko že zgodilo. To je prva zadeva. In druga, poudarjam, mi predlagamo, da se to reši, kot sem povedal, in hkrati tudi enoletni odlok vsakršnih aktivnosti v zvezi s tem, zato da lahko v miru, brez tenzij, brez vsega to tudi rešimo v skladu z zakonodajo, ki bi jo pripravili, in tudi podzakonskimi akti. Na ta način najbolj konstruktivno, primerno rešimo vse te probleme, zlasti kar se tiče upokojenih policistov in veteranov. Za tisti del, za primer smrti ali invalidnosti prve kategorije moram reči, da je za slovenske policiste zelo dobro poskrbljeno. Seveda nobena odmena oziroma kar država ponudi, ni dovolj in je nemogoče odplačati življenje ali invalidnost, da se razumemo, vendar tako zakon kot uredba prinašata takšne rešitve, da policistom oziroma njihovim svojcem, otrokom lahko maksimalno pomagamo. Se pa strinjam, da tudi vprašanje stanovanj še dodatno rešimo, čeprav tudi vprašanja, ki se tičejo aktivnih policistov, mislim, da dobro rešujemo. Toliko zaenkrat. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnik predlagateljev dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Zgolj nekaj komentarjev. Rekli ste, »hitro, učinkovito reševanje na drugačen način do 31. januarja«. Prosim, navedite vsaj smeri, kako boste to reševali. Ker dokler govorite, da bo to rešeno, rešeno, rešeno, pa jaz ne vem, kako bo rešeno, vam še ne morem verjeti. Navedite torej nekaj smeri, kam bo šel zakon. Druga zadeva, pravite, da bodo velike težave, če bo ta zakon danes sprejet – kakšne težave? 60, Violeta je prej rekla 80 ali koliko že stanovanj prodajte, vem, da jih boste prodali za enkrat manj, kolikor so v Ljubljani, pa jih kupite 30 v Ljubljani. Za 80 stanovanj na periferiji jih boste dobili 30 v Ljubljani in s tem ne boste imeli nobene težave. Pravite, da ne govoriti o ljudeh, ki jih ni tukaj; Šalamun ne more priti sem, ker je preveč ubog, ker je invalid, jaz pa verjamem, da nas gleda. Pravite, »enoletni odlok«, saj tudi mi imamo odlok, tudi v tem zakonu je predviden odlok, da se moratorij naredi na tiste stvari, ki zdajle tečejo. Pravite, da je za mrtve dobro poskrbljeno, ja, res je, saj sam vem, kako je, leta 2012 smo to vnesli v zakon, sprejet leta 2013. Prej vemo, da je bilo bolj slabo, kar veliko stvari smo vnesli tja noter, to je res. Ampak če bi tisti trije, ki so bili mrtvi v zadnjih dveh letih, imeli službena stanovanja, ste jih vi po črki zakona dolžni ven vreči naslednji dan. [[oglašanje iz dvorane]] Kako ne?! Če bi ti ljudje imeli službeno stanovanje, bi svojce naslednji dan morali vreči ven iz stanovanja. S tem zakonom pa to res popravljamo, to pa drži.
Kolegice, kolegi, ker vidim, da obstaja interes za razpravo, vas vabim, da se prijavite k razpravi. Prijava poteka. Prvi dobi besedo mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Politologija uči, da je zmeraj najboljše narediti primerjavo. To ljudem pokaže bistvo zgodbe, vse tisto, kar se poskuša tako ali drugače prikriti. Ko gre za vprašanja invalidov, veteranov vojne za Slovenijo, ki jih mečejo iz njihovih stanovanj, je ta primerjava izredno poučna za Slovenijo. Gospe in gospodje, za ilegalnega migranta, ki je brivec, se je sestala Vlada Republike Slovenije in iskala način, da bi mu protipravno pomagala ostati v Sloveniji, čeprav so bili vsi postopki na Ministrstvu za notranje zadeve, ministrica je tukaj izredno korektno odreagirala, že končani. To je vladna politika. Ko pa je veteran vojne za Slovenijo invalid in potrebuje stanovanje, v katerem bo lahko po najboljših močeh še živel, se pa ne sestane Vlada Republike Slovenije. Mogoče je pa tak predlog celo imela, ampak se ne sestane, ker je očitno en ilegalni migrant, en brivec iz Roga, ki, mimogrede, brije na črno, bolj pomemben kot veteran vojne za Slovenijo, ki je invalid, ki je sodeloval v neposrednih bitkah recimo v Trzinu. To seveda nekaj pove – da je s to vlado in to koalicijo in vrednotami v tej državi nekaj strahovito narobe. Strahovito narobe, gospe in gospodje. Da bo zadeva še bolj zanimiva, si poglejte primerjavo, veteranu vojne za Slovenijo, ki je invalid, se je ponudilo kot nadomestna rešitev neko podstrešno stanovanje, ki je za njega praktično neuporabno in nedostopno. Za migrante pa je ista vlada, za ilegalne migrante – se pravi za kriminalce, ker če so ilegalci, so kriminalci – dala razpis, da mora biti stanovanje opremljeno z usnjenimi sedeži, z LED-televizorjem, s steklokeramično ploščo za kuhanje in tako dalje in tako naprej. Skratka, za nekoga, ki pride ilegalno v Slovenijo, vse pa tisoč 963 evrov na mesec stroškov, za veterana vojne za Slovenijo se pa ne najde niti rešitve za to, da bi lahko ostal v stanovanju, ki mu ustreza. Gospe in gospodje, tu ni samo nekaj hudo narobe, ampak to, oprostite, je pa že roganje vsem, ki smo ustvarjali to državo. Vsi, ki pri tem sodelujete, se vprašajte, kaj pravzaprav v resnici počnete. Za Ahmada Shamieha, ilegalnega migranta, je ta država porabila v tistih 21 mesecih, kolikor je tukaj, pa še malo več je zdaj že – glede na uradno ugotovljeno s strani Računskega sodišča, stroškovnico, da vsak ilegalni migrant stane to državo vsak mesec tisoč 963 evrov, ob upoštevanju še sodnih stroškov, ki so nastali, potem ko je bil zavrnjen najprej v pravnem in potem še v sodnem postopku na vseh instancah – okoli 50 tisoč evrov. Za 50 tisoč evrov bi lahko že podarili stanovanje veteranu vojne za Slovenijo. Ampak za Ahmada Shamieha se potem sestane še Vlada Republike Slovenije in preučuje možnost, kako bi ga obdržali v Sloveniji, ker da se je tako dobro integriral. Bi rad vedel, kje in na kaj. To je skrajno neprimerno v luči tega, da po drugi strani pa govorimo o nekom, ki je to državo pomagal ustvarjati, ki jo je branil z orožjem, ki je svoje zdravje in življenje izpostavil za to državo. Tam se pa Vlada ne sestane. Tam je pa problem iskati neko ustrezno rešitev, in ko jo ponudimo, se zdaj iz političnega prestiža, kajti samo za to zdajle gre, že najdejo variante, da bi se ta zakon zavrnil. Tako sam zakon kot amandmaji, ki so predlagani s strani SDS, so več kot ustrezni in rešujejo te probleme na primeren način. Če kdo želi širšo rešitev, je seveda kadarkoli kasneje za to dovolj časa in prostora. Ampak danes in tu je odgovornost vseh, ki smo v Državnem zboru, v slovenskem parlamentu, da pokažemo toliko odgovornosti do osamosvojiteljev, do tistih, ki so to državo ustvarjali, jo branili z orožjem, zmagali v vojni za Slovenijo, nekateri pa za to žal tudi plačali najvišjo ceno, da vsaj omogočimo, da se za tiste, ki so zdajle v stiski, takoj najde ustrezna rešitev. Kasneje se lahko dela, kot pravite, sistemske rešitve in ne vem kaj še vse, kolikor se hoče, je časa dovolj. Ampak odgovornost do teh ljudi in do vrednot, na katerih je Slovenija ustanovljena, je pa treba pokazati danes z glasovanjem za ta zakon, ker je dober zakon, ker je zakon, ki rešuje življenjski problem. Če bo zakon iz prestiža zavrnjen, kajti samo iz prestiža bo, če bo zavrnjen, potem bo to zelo žalostno pričevanje o tem, da tisto z Ahmadom Shamiehom/Šamijem ni bilo samo naključje, ampak da gre za eno realno politiko, ki je nesprejemljiva, ki jo zavračam, ki je v nasprotju z vrednotami, ki so temelj samostojne države Slovenije, ki je v nasprotju s tistim, za kar smo šli nekoč v demokratizacijo in potem v osamosvojitev ob nastajanju države Slovenije.
Hvala lepa, mag. Branko Grims. Jaz bi vas vseeno prosil to, kar je tudi predsednik uvodoma prosil, da se držimo točke dnevnega reda. Nekomu lahko pomagamo na takšen način, da ne škodimo nekomu tretjemu. Postopkovno, gospa Violeta Tomić, imate besedo.
Ko je kolega Gorenak podal ta predlog, je rekel, da ne želi, da se tema spolitizira, in potem ista stranka dovoli temu nestrpnežu govoriti o migrantih tukaj, ne vem, 10 minut. To je popolnoma nedopustno, zaradi tega ker policist ne bo deložiran zaradi migrantov, ampak zaradi zgrešenih politik tudi SDS, ki je bil vmes dvakrat na oblasti. Tako da če hočete, da podpremo ta predlog, ki ga mislimo podpreti, vas prosim, držimo se teme in ne kvarimo tistega, kar smo že nekako vzpostavili kot dobro v tem državnem zboru. Prosim, res, nestrpnosti in sovražnega govora ne dovolite tukaj proti katerikoli skupini. Hvala.
Hvala lepa, gospa Tomić. To je bil tudi moj namen. Resnično bi si želel, da rešujemo probleme tistim, ki so pomoči potrebni, ne pa povzročati dodatnih skrbi tistim, ki nimajo nobene veze s točko dnevnega reda. Mag. Grims, izvolite, imate postopkovno.
Hvala za besedo. Predlagam, gospod predsedujoči, da imate enaka merila za vse in da na tovrstne provokacije gospe, ki se tako rada slika, mimogrede, jaz je ne bi nikoli, ker slikam izključno iz estetskih razlogov – da jo opozorite, da je nesprejemljivo to, kar počne. Kajti pri tistem, kar sem povedal na začetku, je šlo za primerjavo. Za primerjavo ravnanja neke države, neke vlade, neke politike, ko gre po eni strani za vprašanje ljudi, ki so sodelovali pri slovenski osamosvojitvi in ustvarjali to državo in za to tvegali vse, kar imajo, in v drugem primeru za nekoga, ki je v državo vstopil kot ilegalni migrant in se je potem dogajalo, kar se je. Govoriti o tem, da se s tem nekomu škodi, oprostite – komu pa? Vladi, ki ima napačno politiko, pa koaliciji, ker se opozarja na napačno politiko? Kajti tistemu, če ste mogoče mislili na gospoda Ahmada Shamieha, se pa ne more nič škoditi niti koristiti s tako razpravo, kajti postopek zanj, gospe in gospodje, je pravno končan in v pravni državi se točno ve, kakšen je potem nadaljnji postopek v fazi izvršitve. Tukaj ne gre za to, ali nekomu škodiš ali ne, gre za vprašanje, ali spoštuješ pravno državo, ali spoštuješ ustavo, ali spoštuješ pravnomočne odločbe, ki jih izda ministrstvo, in pravnomočne sodne odločbe ali pa kršiš ustavo in zakon. Samo za to v resnici gre. Ta primerjava, gospe in gospodje, bode v oči. Ta primerjava o tem, o čemer odločamo danes, pove vse.
Nadaljujemo z razpravo. Gospod Marko Ferluga, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Velik poznavalec Churchilla, ki potem nekako prilagaja Leninove izreke in ki je od prej že izpetih tem partizani, Nemci prešel zdaj na migrante in Slovence, stvari, ki so spolitizirane, še naprej vrti v neke konflikte, ki so nepotrebni. Danes govorimo o tem, kako bi se dalo v tej zadevi pomagati. Če se vrnemo nazaj k zakonu o dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji, moramo spet nekaj zadev vedeti, da se potem lažje pogovarjamo. Prva zadeva je ta, da že samo ime službena stanovanja nekaj pove. Pove, da so stanovanja namenjena za uslužbence, ki so aktivni in ki opravljajo svoje delo. Druga zadeva, ki jo je zelo pomembno poznati, je, da MNZ upravlja z nekim omejenim fondom, s katerim je v danih možnostih treba upravljati. Tretja zadeva je, da vsi, ki so podpisali pogodbo za službena stanovanja, vedo, da bodo prej ali slej morali nekako urediti svoje stanovanjske probleme. Lahko odpremo temo, ali so potem plače primerne za to, da si bodo nakupovali stanovanja in tako dalje in tako dalje, ampak bistvo je nekje drugje. Tukaj imamo en specifičen problem, in kar mene precej žalosti, je to, da so mediji in vsi skupaj to pograbili, zame pa je bolj bistveno to, da bi moralo Ministrstvo za notranje zadeve to rešiti na takšen ali drugačen način. Tukaj mogoče dajem, bom rekel, en apel, da se resnično ta zadeva konstruktivno reši. Je pa res to, kar je rekel državni sekretar, da morata za to biti dva, da moramo za to sprejemati kompromise, tako eni kot drugi, in najti neke rešitve, sploh za ljudi, ki so resnično nekaj dali Sloveniji. Tu je pa še eno dejstvo, na katerega je treba opozoriti. V naši državi imamo različne statuse stanovanj. Stanovanja MORS imajo status vojaških stanovanj, stanovanja policije imajo status službenih stanovanj, namenjenih oddaji za službene potrebe uslužbencev za čas zaposlitve v policiji. In potem imamo MJU, kjer so stanovanja za funkcionarje in javne uslužbence v delovnem razmerju. Kot sem povedal že v stališču, je še enkrat moj apel, da se fond teh stanovanj nekako združi in enovito upravlja in da se potem take posamezne zadeve rešujejo. Absolutno sem za individualno obravnavanje vsakega posameznega primera. Absolutno je to neka delikatna tema, ki s temi javnimi pingpongi ne vodi do nekih konkretnih rešitev. Je pa res nekaj, da če to opozorilo ne bi šlo ven, se verjetno te zadeve ne bi premikale. Jaz sem tukaj v eni zelo delikatni situaciji, kako se odločiti, glede na to, da sem bil nekaj časa v vrstah policije. Sem zelo za to, da se ta zadeva reši na tak način, ker vem, da bo sistematično reševanje povleklo nek čas, ki je vprašljiv glede na to, da se bližajo volitve. Tukaj imam jaz svoje osebno mnenje. Druga zadeva, ki jo je treba še povedati, je to, da parcialne rešitve zagotovo spet odpirajo neka nova in nova vprašanja, in to je spet ena dilema, ki ne vem, če bo lahko rešena v tem mandatu. Upam, da bo, ampak težave, s katerimi se spopadamo zdaj, in tako, kot hodijo zadeve, mislim, da so težko rešljive. Zakon o vojnih veteranih je zagotovo ena od zakonodaj, ki bi jih bilo treba boljše uporabiti in izpeljati, verjetno tudi zato, ker mislim, da Zakon o organiziranosti in delu v policiji ni ravno pravi zakon, ki bi se moral – je pa neka vmesna rešitev do sistematičnega reševanja vsega tega. Dejansko sem v velikih dilemah. Hvala.
Besedo ima mag. Dušan Verbič.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav, državni sekretar z ekipo, kolegice in kolegi! Kot običajno, ali ni žalostno, da se danes pogovarjamo o stanovanjskih problemih veteranov iz leta 1991? Vse poti gredo spet na to stran, se pravi na sredino. Mislim, da smo zelo blizu tega, češ da je za to nereševanje 27 let ponovno kriva Poslanska skupina SMC, ne desni ne levi. Oprostite, levi na moji levi so desni, zanimivo. Ampak tisto, kar sem želel takoj uvodoma povedati, je naslednje. Vsi dolgoletni politiki Državnega zbora so po moji skromni oceni v zvezi z reševanjem problemov veteranov za vojno v celoti padli na izpitu. Zakaj? Kot sem rekel, po 27 letih se z nekim konkretnim predlogom zakona, ki je zelo ozek, gre za spremembo organizacije in dela policije, ponovno izpostavlja ta problem. Iz mojega pogleda skromnosti – se opravičujem vsem veteranom, da se sploh dotikamo tega vprašanja – ponovno izpostavljam, spoštovani, kje ste bili s tem svojim zanosom, kako je treba tem ljudem rešiti ne pogodbe za določen čas, ampak za nedoločen čas, trajno rešitev njihovega stanovanjskega problema. Tudi v tem primeru popolnoma tipično za politično retoriko politika ne glede na staž, predvsem v smeri izkazovanja, kako velika skrb je to. Kje je pa učinkovitost? Dejstvo je, da je bilo v teh 27 letih veliko ali so bile raznovrstne oblike političnih strank na oblasti, in če bi uresničili namen njih rešiti, se ne bi danes ponovno to izpostavljalo. To je kot prvo. Kot drugo, danes se pogovarjamo – bom dvakrat poudaril – o spremembi Zakona o organiziranosti in delu v policiji, kjer je tema reševanje stanovanjskih problemov znotraj policije. Strinjam se, da je zaradi nereševanja tega področja v 27 letih vrsta kategorij, ki so bolj ali manj vključene v ta stanovanjski problem, redni policisti, policisti, ki so upokojeni, invalidi, veterani, da ne govorim o bolečini članov družin, ki so izgubili svojega partnerja, ki je varoval na svojem delovnem mestu nas, državljane Republike Slovenije. Tovrstne razprave gredo vedno bolj v smeri, da je preprosto tudi poslanska retorika zgolj in samo opozarjanje na probleme, predvsem če si v vlogi opozicije, kajti Vlada, v današnjem primeru pa sploh največja vladna stranka itak nič ne dela. Pred dnevi smo bili celo etiketirani kot brezbarvni in tako naprej. Dovoljena politična retorika, sprejemamo, ampak v konkretni zadevi pa sprašujem vse, ki bodo prav gotovo še govorili za mano, prosim, da se dobesedno v svojih vsebinah dotikate zgolj predmeta spremembe tega zakona. V nadaljevanju imam takoj zelo velik problem predvsem zaradi tega, ker so tako predlagatelj kot nekateri poslanci za njim v svojih razpravah izpostavljali predvsem vprašanje, ali sta predstavnika obeh sindikatov, predsednika sindikatov, kredibilna in verodostojna v postopkih zastopanja svojega članstva ali nečlanstva, ali če lahko temu rečemo policistov. Tukaj se navezujem predvsem na sporočilo, ki je na spletnih straneh obeh policijskih sindikatov, z naslovom Pomemben napredek pri reševanju problematike službenih stanovanj. Nič nisem slišal o tem, ko se pogovarjamo in želimo v javnosti delati vtis, kako nas skrbi za delo policistov, da imajo pogoje, za veterane in podobno. In kar je na spletnih straneh malce nenavadno, tudi sam moram priznati, da sem bil presenečen glede na preteklost ne toliko nazaj, ker je znotraj policije, saj vemo, bila neka oblika nezadovoljstva, plače, pogoji dela in podobno, se je tudi v javnosti kazalo, da nista ravno ne vem kako enotna. Ampak glej, v tem primeru sta dobesedno soglasno dala sporočilo. Kaj sporočata? Dajmo javnosti to tudi sporočiti, zapisali so, da se v zvezi s predlogom tovrstnih zadev Vlada, v tem primeru konkretno resorno ministrstvo s sodelavci in sindikati, aktivno ukvarja s tem vprašanjem. In zapisano je – da ne bom izgubljal časa z branjem, ker imate vsi možnost to spletno stran odpreti in prebrati – prvič, da zelo podpirajo prizadevanja in predloge Vlade. Tu moram iti malce na stran predlagatelja, ker ni seznanjen, vendar koalicijske stranke smo seznanjene z dopisom Ministrstva za notranje zadeve, ki je bil podpisan s strani ministrice 8. 12. 2017, kjer smo bili koalicijski partnerji skupaj z obema sindikalnima združenjema, če temu tako rečem, nagovorjeni, opozorjeni, tudi z nekimi zavezami, da je treba to zadevo zelo hitro rešiti, da se ta agonija tako veteranov kot stanovanjskega problema v sektorju policije reši. Sam moram priznati, da pri malce bolj poglobljeni vsebini jaz nimam ta hip nobene dileme o verjetnosti tega. Predvsem zaradi tega, ker je ožje ministrstvo, če govorim o vodstvu Ministrstva za notranje zadeve, v zadnjem obdobju resnično pokazalo tako stopnjo, da kot poslanec resnično zaupam v njihove odločitve in aktivnosti. V dokaz temu se spomnimo, kakšna je bila aktivnost vodstva ministrstva, ko je bil tako imenovani begunski bol, migrantski val. Spomnimo se te aktivnosti v zvezi z varovanjem državne meje, da ne govorim o tisti zadnji odmevni, ki je bila celo malce posmeha deležna, morda tudi v moji lastni poslanski skupini, o sporočilu ministrice za notranje zadeve v zvezi s predlogom kazenskega zakonika. Dejstvo je, da se je postavila na stališče varovanja človekovih pravic in jaz ne dvomim v to sporočilo, predvsem pa tudi ne v sporočilo, ki je podkrepljeno na spletnih straneh ministrstva, podpisano s strani obeh predsednikov sindikata. Če se vrnem na to sporočilo, imam pa en velik problem. Ali smo poslanci smo upravičeni, da kritiziramo in dvomimo o verodostojnosti tako zapisanega s podpisom obeh predsednikov sindikata? Edini, ki lahko kritizira, v kakšni smeri oni delujejo, so člani ali nečlani ali iz vrst same policije, prav gotovo pa ne politiki Državnega zbora. Lahko je komentar, vendar neka velika verjetnost, da to, kar so zapisali, ne drži – mislim, da nismo pristojni in je v neki smeri podcenjujoče do tovrstnih stanovskih organizacij. V tem kontekstu je še ena zadeva, za katero moram priznati, da mi je zelo nenavadna. Tudi predlagatelja sprašujem naslednje. Komu – vi, ki ste vložili ta predlog zakona, ki nagovarja nas, ki smo ob prvem oziroma drugem branju tudi podprli ta predlog – je namenjen ta zakon? Poslanskim skupinam ali poslanski skupini predlagatelja? V prvi vrsti policistom. In če policisti, oba sindikata, ki jih predstavljata, jasno zapišeta, da se ne strinjata in da konkretni predlog zakona ne rešuje v celoti njihovih največjih problemov, in to je stanovanjskih, je meni kot poslancu to bistveno bolj verodostojno sporočilo kot pa neka politična aktivnost spremembe zakona. In kot sem že prej rekel, ne dvomim o neki resnosti, da se resnično ta zadeva intenzivno rešuje v dialogu znotraj Ministrstva za notranje zadeve. Sam bom vedno bolj prepričan in na stališču, da več ko je politike v reševanju konkretnih primerov, večji so problemi. Zato ne dvomim o tem, da bomo v zelo kratkem času – v tem primeru, če sem prav razumel, se je že v mesecu januarju pričel nek postopek ravno v zvezi s to tematiko, in sem vesel napovedane podpore največje opozicijske stranke, da bodo resnično konstruktivno pripomogli, da se te zadeve bistveno premaknejo. Za konec primer Šalamun. Sam sem bil tudi zelo vesel, ko se je poslanska skupina hitro odzvala pred dobrimi desetimi dnevi, da smo zelo hitro sklicali matični odbor, kajti ena od ključnih zadev je bila takrat po neki neformalni informaciji tudi deložacija tega omenjenega policista. Samo še enkrat lahko ponovim, sramotno, da se po 27 letih sedaj na plečih tega policista želi spremeniti zakonodaja, hkrati pa se gre v neki smeri, če je neka verjetnost zapisanega s strani policistov, v neko, recimo temu, pa se opravičujem, škodo policistov, ki so v rednem delovnem razmerju. Zavedam se, da so to akutna stanja, ampak primer Šalamun je, če sem prav razumel predlagatelja, že od leta 1991. Verjamem, da deložacije ni bilo pred desetimi leti, ampak problem veteranov, in tudi on je bil že takrat. Tako da to v neki obliki sprenevedanja mi je resnično sila nenavadno. In še enkrat, za koga mi sprejemamo spremembe zakonov? Prav gotovo ne za poslance, prav gotovo ne za politične stranke, ampak za tiste, ki neposredno vidijo in uporabljajo ta zakon. In če je sporočilo resornega ministrstva in sporočilo sindikatov, da predlagana sprememba ne uresničuje tistega, kar se s politično retoriko prikazuje, pri meni kot poslancu bistveno drugače pretehta pri taki odločitvi. Hvala lepa.
Besedo ima gospod predlagatelj. Počakamo še gospo Violeto Tomić? Gospa Violeta Tomić, imate besedo, izvolite.
Hvala, kolega Gorenak, da ste mi dali besedo, tako ali tako imam potem eno tiskovko pa bom kratka. Dejstvo je, da politika celih 25 let na stanovanjskem področju ni naredila čisto nič, od časov Jazbinškovega zakona, ko se je razprodal stanovanjski sklad, vse do novih stanovanj nekako nihče ni spravil. Dejstvo je pa tudi, da vsega seveda ni kriva ta vlada, ampak vendarle ima, oprostite, po našem mnenju popolnoma napačne prioritete. Vam bom povedala. Prva stvar, ki najbolj bode v oči, je, da je milijarda evrov za Nato, za oboroževanje sprejemljiva, samo 800 tisoč evrov je pa za stanovanjski fond. Sprašujem se, kaj je prioriteta, ali vlagati v življenje ali v smrt. Ker kakorkoli obrneš, je zame oboroževanje prinašanje smrti. Potem je vlada dajala davčne odpustke za najbogatejše, spodbude za tuje, večinoma umazane investicije, potem MNZ, nakup vodnega topa, ki se bo uporabljal proti lastnim državljanom, električnih paralizatorjev in tako naprej. Da ne govorim o žici, ki je bila zelo netransparentno in zelo drago kupljena, in smo zdaj država, ki je ožičena. Nikakor ne dobimo sredstev za dvig denarne socialne pomoči, za dvig minimalne plače, za dvig tistih najnižjih pokojnin in tako naprej, hkrati pa vendarle stanovanjski sklad gradi neka luksuzna stanovanja, ki si jih nihče v socialni stiski ne more privoščiti. 280 tisoč ljudi v Sloveniji živi pod pragom revščine, to bi morala biti prioriteta vsake vlade. In ne jemljite tega kot nekonstruktivno kritiko. Hudo je, da ne samo upokojenci in tisti brezposelni, ampak celo polno zaposleni ljudje ne morejo preživeti meseca. Posledice so vsakodnevne deložacije in najhuje je to, da prihaja do deložacij zaradi cirka 150 evrov neplačanega dolga. Ti ukrepi so popolnoma nesorazmerni in potem gledamo grozljive posnetke ljudi, ki se oklepajo in priklenjajo za kandelabre svojih hiš. Ti ljudje so potem izključno odvisni od pomoči svojih prijateljev ali pa nekih humanitarnih organizacij, recimo mariborski Upornik je preprečil na stotine deložacij. To je naloga države, predvsem take, ki se ima za socialno. To stanje je popolnoma nevzdržno, in vsakič ko v Levici predlagamo kakšne konkretne rešitve za zmanjšanje teh razlik, za zmanjšanje revščine, smo po hitrem postopku zavrnjeni. Tudi SDS zelo redkokdaj glasuje za naše predloge, in kolega Gorenak, mi vas ne podpiramo v tem predlogu z nobenim cmokom v grlu, kot ste rekli na začetku, mi popolnoma mirne vesti in veselega srca podpiramo take dobre predloge. Mi smo tudi pred časom dali predlog za zaščito pred deložacijami, pa vaše podpore takrat nismo dobili, ampak v redu. Danes rešujemo konkreten primer deložacij policistov, gre za okoli 30 vojnih veteranov policistov, upokojenih, in ti so tik pred deložacijo iz službenega stanovanja. Tukaj gre za nedopusten odnos do teh ljudi, kajti ko so bili mladi, ko so se zaposlili, jih je pač služba poslala na katerikoli konec Slovenije, tja, kjer so bili potrebni. Tja so se preselili s svojimi družinami in danes, ko so upokojeni ali je žal kateri celo izgubil življenje – kot smo že rekli, ni mogoče dati več kot življenje – pa postanejo nepotrebni. Glejte, na človeka se gleda kot na nepotreben strošek, na potrošni material, dokler je uporaben, se mu nekako omogoči, da dela, takrat ko pa nekako ni več aktiven, je pa že na stranskem tiru. To so zelo žalostni primeri, zato mi popolnoma podpiramo in verjamemo, da s sprejetjem tega zakona lahko takoj rešimo ta problem. Potem pa naj Vlada išče te svoje slavne sistemske rešitve, ki jih vedno obljubljate, vedno jih čakamo, ampak oprostite, nikoli jih ne dočakamo, ljudem je pa treba pomagati zdaj, ta trenutek. In kot sem že izpostavila v svojem stališču, iz revizijskih poročil Računskega sodišča je razvidno, da je ogromno prostora za te vaše sistemske rešitve, od teh praznih stanovanj, ki jih je kar nekaj, do teh stanovanj, ki so ponujena v brezplačno uporabo nekim drugim ljudem, ki niso upravičeni do teh stanovanj. V ta stanovanja naj pridejo mlade policijske družine. Ministrstvo sploh ne ve, ali so najemniki zaposleni v državni upravi, ali imajo v lasti mogoče druge nepremičnine, ki so primerne za bivanje, in podobno. Sprejetje tega zakona danes ne bo nikogar ogrozilo, naložilo pa bo ministrstvu, da se loti dela, pregleda te svoje nepremičnine in jih razporedi tako, da bo pravično, in se bo moralo malo organizirati. Za en tak preprost izračun – jaz nisem prav velik matematik, ampak vendarle – neprofitna najemnina v teh policijskih stanovanjih je okrog 165 evrov na mesec, 12 mesecev ima leto in od leta 1991 je minilo 26 let, to je 312 mesecev. Se pravi, 564 stanovanj, vzemimo najemnino 150 evrov, da bomo lažje izračunali, in pomnožimo s 312 mesecev, pride 26 milijonov 395 tisoč 200 evrov. Kam je ta denar od najemnin šel? Ali veste, koliko stanovanj za policiste bi lahko kupili za teh 26 milijonov 395 tisoč evrov in tako naprej? Pustimo to, da je po Jazbinškovem zakonu denar poniknil. Razumem, da rečemo, prodamo to, pa bomo imeli za napolniti prazno pokojninsko blagajno ali kaj, kar je nujno potrebno, ne pa da mi prodamo, letališče prodamo, stanovanja in ne vemo, kam je šlo. Denar od najemnin je tudi šel nekam, pač ne vemo, kam. Še nekaj bom rekla. Pravite, da ti policisti niso ogroženi – ja, imeli so neprofitno najemnino, konkretno gospod Šalamun je za mesec december dobil 303,10 evra najemnine. Se pravi, mora plačevati ekonomsko najemnino. Od kod, sprašujem, naj upokojenec, ki je bil podplačan celo delovno dobo – pa smo ravno včeraj obravnavali dvig minimalnih plač, spet nismo dobili podpore, bili smo gladko zavrnjeni, pokojnine so mizerne in so dolgoročna tempirana bomba – ki komaj preživi mesec in živi v mrazu, tudi če je stanovanje, plača ekonomsko najemnino? To so problemi, ki jih moramo naslavljati. Kot rečeno, poslanci Levice bomo enoglasno podprli ta zakon in tudi vse amandmaje. Hvala.
Imamo kar nekaj želja po razpravi. Prvi dobi besedo dr. Vinko Gorenak, predstavnik predlagatelja, za njim državni sekretar Boštjan Šefic in za njim gospa Anja Bah Žibert. Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se Violeti za podporo, preden odidete, naj kot zanimivost dodam še eno reč. Vi ste govorili o izračunu, koliko dobijo, ljudje si pa lažje predstavljajo, če greš na eno stanovanje. V službenem stanovanju, kjer živim jaz, ki je najmanjše v državni upravi, 19 kvadratov ima, je do sedaj država od mene in od vseh predhodnikov pokasirala 35 tisoč evrov. Če to valorizirate od leta 1988 naprej, pridete na kakšnih 60 tisoč evrov. Se pravi, to stanovanje so najemniki že plačali. Toliko za primerjavo. Oglasil sem se pravzaprav zaradi gospoda Verbiča. »Sindikata sta kredibilna,« kdo pa pravi, da nista? Ampak jaz na kocko postavljam to kredibilnost, članstvo odloča, jaz ne, jaz nisem nikoli bil član tega sindikata, nobenega, da smo si na jasnem. Tako da jaz s tem nimam nobene težave, jaz opozarjam na njihova stališča, ki jih imajo. »Zelo podpirata prizadevanja Vlade,« prav. Tudi v nadaljevanju ste rekli, da podpirate sistemske rešitve, ki jih predlaga ministrica. Povejte mi, kakšne so! Ali vi, gospod Verbič, ali gospod državni sekretar. Povejte mi, kakšne so sistemske rešitve, in povejte, v čem zakon, o katerem danes razpravljamo, ovira sistemske rešitve. Če mi danes zagotovimo veteranom, invalidom in svojcem na delu ubitih policistov, da bodo lahko notri ostali, kako to ovira sistemske rešitve? Saj sistemske rešitve bodo boljše od naših. Ali ne bodo boljše? Jaz domnevam, da bodo boljše od naših. Se pravi, da bo tisto, kar mi danes predlagamo, nadgrajeno s še boljšimi rešitvami za policiste. Zakaj potem nasprotujete temu? Ampak jaz v te sistemske in boljše rešitve ne verjamem. Zakaj ne verjamem? Zaradi tega ker vidite, da koalicija škripa kot lojtrski voz, star 200 let, in vprašanje, kdaj bo katero kolo odpadlo in boste iztirili. To je A. In B – časovna stiska je. Do aprila tega ne morete spraviti skozi parlament. Vidite, to je problematična zadeva. Pravite, zaveza, da se rešijo. Vidite, to sta sindikata, moram reči, da ni treba nič drugega reči, kot da sta nasedla. Zdaj sta nasedla kot tista – kaj je bila že tista ladja tam pri italijanski obali? Čisto sta ausglajzala, nasedla sta takim sistemskim rešitvam, ki jih ne bo, ker jih je nemogoče sprejeti. To je bil komentar, gospod Verbič, to ni bila kritika sindikatov. Vi pravite, da lahko komentiramo, to je bil komentar. Pravite, komu je namenjen zakon. Namenjen je trem kategorijam policistov – invalidom, veteranom in svojcem ubitih. To je jasno. Pravite, da gre zakon v škodo aktivnih policistov. Če gledamo kot fijakarski konj, veste tisti, ki ima tiste črne tule gori [[pokaže z gesto]] , ki vidi samo naprej, ne vidi levo in desno, to drži, ker bodo 30 stanovanj ali koliko že, ki bi sicer lahko šla za namene mladih policistov, obdržali veterani in te kategorije ljudi. V tem kontekstu da. Če pa prodate 60 ali 80 – boste povedali koliko, ne vem – stanovanj, ki jih imate po Sloveniji, in kupite stanovanja v Ljubljani, pa ne bo nobenega problema. Če pa za veterane oziroma te kategorije policistov namenite še kakšen fičnik od tiste milijarde, ki jo je več pobrala država v državni proračun, samo kakšen fičnik, potem pa lahko vsako leto kupite tudi 30 stanovanj. Konec koncev jih boste kupili za ljudi, ki so to državo gradili. To so očetje te države. In konec.
Repliko imamo, mag. Verbič ima prednost. Izvolite, mag. Verbič, imate besedo.
Se opravičujem, se bom trudil, da je ne bom zlorabil, tako kot je običajno, vem, da imam te tri minute. Ravno zaradi spoštovanega poslanca, s katerim je v neki smeri tisti pravi dialog, je prav, da se tudi takoj odzovem. Prvo, kar je, ko me je vprašal, kako lahko trdim ali verjamem vodstvu policije na čelu z ministrico, da naj bi v tem kratkem času še enkrat ponovilo aktivnosti v zadnjem letu in pol oziroma dveh z resnično zavzetostjo in tudi odločitvami, ki celo odstopajo od morda tudi vseh dosedanjih vlad, ko si dovoli določena ministrica zastopati stališča svojega resornega ministrstva, predvsem v smeri tistega, kar se tudi s strani državljanov pričakuje. Ne dvomim, v tem primeru, kar sem tudi uvodoma omenil, izhajam iz poročila, ki ga vi preprosto niste videli, in tega tudi ne morete vedeti. Zaradi tega je bilo moje zelo jasno sporočilo. Bom vseeno prebral del tega, kar je zapisano. Menim, da sta oba policijska sindikata to sprejela in zato tudi zapisala z neko težo verodostojnosti. Kaj je zapisano? »Ministrstvo za notranje zadeve se lahko zaveže, da bo v sodelovanju z obema veteranskima združenjema, Zvezo veteranov vojne za Slovenijo in zvezo Sever, v roku 10 dni pripravilo konkreten predlog člena, ki bo uredil stanovanjsko problematiko za vojne veterane.« Spoštovani, še enkrat poudarjam, žalostno za vse veterane, da se šele sedaj v tej sestavi vodstva policije pogovarja, da se bo njim to začelo reševati, in ne dvomim, da se bo rešilo. Dovolil si bom dati en predlog, državni sekretar – glede tega sva imela tudi neko debato s konkretnim predlogom, glede na to, da sem tudi na drugih področjih kar dosti kritičen do lastne vlade – kako zelo preprosto, če bi Vlada [[…]]Predvidevam, da je v tem primeru točka, kjer se bo prav gotovo moralo nekaj zgoditi tudi s tem tako imenovanim stvarnim premoženjem ali upravljanjem stanovanjskih enot za policijo, če temu tako rečem, konkreten predlog vam, državni sekretar, je, da nekdanji objekt, ki je zelo blizu, na Beethovnovi, ki je že nekaj let prazen – ne razumem, zakaj se znotraj Vlade tega objekta preprosto ne prevzame nazaj na Ministrstvo za notranje zadeve, se ga preprosto proda in se namesto kupnine dobi najmanj deset bivalnih enot v Ljubljani. Odgovor, kako – zelo hitro. Vendar pričakujem, da bodo v naslednjem mesecu, mesecu januarju, znotraj vodstva Ministrstva za notranje zadeve resnično potekale aktivnosti, da se te zadeve rešujejo. Samo še za konec [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Se opravičujem. Zakonodajno-pravna služba je tudi opozorila predlagatelja, da je pri vojnih veteranih problem sistemskega pristopa in ne znotraj policijskega. Mislim, da to pa razumem. Toliko. Hvala za razumevanje.
Hvala, mag. Verbič. Prekoračili ste tri minute, imate pa možnost, da se prijavite k razpravi v nadaljevanju. Besedo ima državni sekretar, za njim gospa Anja Bah Žibert, potem bomo pa še enkrat sprožili možnost prijave k razpravi. Besedo ima Boštjan Šefic, državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zavedam se, da je Vlada vedno v poziciji, še posebej, kadar tako občutljiva vprašanja rešujemo, da je kriva za vse. In kriva za to, da se ne rešuje, da se 25 let ni s stanovanji ravnalo tako, kot bi bilo treba, in tako naprej. Ampak to je del tega, kar sodi k temu, da si del vlade. Bolj zapleteno za nas je to, da se zavedamo tako izjemnega pomena, da rešujemo aktivne policiste, da jim zagotavljamo ustrezne pogoje, da jim dajemo pogoje za normalno delo, da bi bil tudi ne nazadnje ta poklic čim bolj atraktiven, s čimer imamo zdaj sploh probleme. In na drugi strani, da tudi tistim, ki so vrsto let, desetletij bili v vrstah policije, maksimalno pomagamo pri njihovih življenjskih oziroma eksistenčnih vprašanjih. Tu je iskanje teh rešitev včasih malo bolj zapleteno, kot se na prvi pogled zdi. Seveda, vsak gleda s svojega zornega kota, mi imamo celo sliko in znotraj te slike je treba najti ustrezno rešitev. Zavedam se tudi velike pasti, ki jo je spoštovani poslanec dr. Gorenak postavil. Če začnem predstavljati nekatere parcialne rešitve, ki jih v ministrstvu vidimo v zvezi s tem, kako rešiti veterane – zlasti veterane, ker je ta del najbolj zahteven – bomo kritizirani s strani veteranov, da podajamo parlamentu nekatere predloge brez njihovega soglasja, na drugi strani bo kritika sindikatov, če ne povem, me boste vi kritizirali, in tudi to je ena od teh neugodnih situacij. Mi vidimo več rešitev v različnih fondih, stanovanjskih, finančnih in nekaterih drugih, ki jih lahko oblikujemo za potrebe reševanja resnično tistih primerov, ki so nujni za reševanje, kjer gre za eksistenčna vprašanja. Na ta način lahko v perspektivi rešimo te probleme ne samo za te, ki jih ta trenutek vidimo, ampak probleme za naprej za vse tiste, ki še prihajajo in bodo v naslednjih letih še prihajali. Zato pravimo, da lahko relativno hitro zadeve oblikujemo. Povedal sem že, da če bodo dane takšne možnosti, bomo jutri sklicali ta sestanek in začeli pogovor. To je tudi ministrica s svojim pismom tako veteranom kot sindikatom, poslanskim skupinam koalicije, ki nosijo, se zavedamo, največjo odgovornost pri tem, predlagala. Kar se tiče dela s stanovanjskim fondom službenih stanovanj, si upam trditi, da Ministrstvo za notranje zadeve dobro upravlja, seveda so tudi še kakšne slabosti, ki jih mi sami ves čas odpravljamo in ki – se ne izgovarjam na preteklost, pa vendarle – smo jih tudi podedovali. Vsa sredstva, ki jih dobimo od najemnin, dajemo bodisi v vzdrževanje tega bodisi v nakupe, zato bomo lahko v letu 2019 izvedli nakup določenih stanovanj, zato da pokrijemo velike minuse tam, kjer je najbolj problematično, in zato bomo tudi nadaljevali z odprodajo tistih stanovanj, ki jih ne potrebujemo. Takšne neresne trditve, kot jih je sicer spoštovana poslanka Violeta Tomić omenila, da mi ne vemo, kdo je kje in to, to pa je neresnično, netočno in tudi jemljem na nek način kot zelo nekorektno izjavo z njene strani. Velika zaskrbljenost je seveda glede veteranov. Leta 2006 je bila ukinjena možnost pridobiti pogodbo za nedoločen čas in leta 2012 ali 2013 bi lahko to spremenili, pa se ni. Seveda iz istih razlogov, kot imamo danes mi problem, popolnoma enako. Zato mislim, da je ta argument, da mi nimamo nekega čuta in tako naprej, nekorekten. Povedal sem že, da nikogar do zdaj nismo vrgli iz nobenega stanovanja, ne zdaj ne prej. Vse te aktivnosti gredo, še enkrat poudarjam, če bo sodelovanje na vseh straneh, tudi v smeri, da tega nikoli ne bo. Stališča sindikatov gredo predvsem v smeri, da se jasno določi upravičence do teh, pod kakšnimi pogoji, pod kakšnimi kriteriji, zato da ne bomo ustvarjali novih problemov in zato da bodo vsi enakopravno obravnavani, tudi tisti, ki so si sami priskrbeli stanovanje, ki so vzeli velike kredite, ki jih bodo tudi, ko bodo v pokoju, odplačevali. Tudi za njih je treba najti rešitve in bodo mogoče v socialni stiski. Nekorektna se mi zdi trditev, da smo ponujali slaba stanovanja. Ni res. Ni res. Celo tako je bilo, da je bilo eno od stanovanj v bistveno nižjem nadstropju, kot ima sedanji uporabnik ta trenutek, torej bolj ugodno, manj težavno za dostop in tako naprej. Potem je bilo to stanovanje tudi oddano, z veseljem ga je vzel nekdo drug, ker je bila gladko zavrnjena možnost. Tudi ves ostali nabor stanovanj, ki je bil ponujen, je bil zavrnjen. Tako naši veterani kot bivši policisti, ki morda nimajo statusa veteranov, kot naši policisti danes so opravljali in opravljajo izjemno zahtevne naloge, zato zame ni nobenih razlik. Tudi sedaj policisti opravljajo ključne naloge za nacionalno varnost in za to državo, tako kot smo jih nekateri pred desetletji, in sem prepričan, da jih bodo tudi v prihodnje. Zato smo dolžni vsem na ustrezen način zagotoviti ustrezne pogoje življenja. Tisto, kar mi pravimo, je, da ta trenutek ta pristop ni najboljši, in ponujamo naslednjega, hitrega – in da se izpeljati, če je volja. Povedal sem, da si želimo tukaj tudi sodelovanja, in sem vesel, da ta volja obstaja. Absolutno se strinjam, da ta tema ne more in ne sme biti noben prestiž, ne s strani Vlade ne s strani poslancev ali kogarkoli drugega. Seveda se je pa ta problem odlagal, odrival tako na strani najemnikov kot najemodajalca po principu, da bo že kako, enkrat se bo že uredilo, in zdaj smo prišli do trenutka, ko to moramo urediti. Seveda zdaj izpade, kot da ta vlada in to ministrstvo nima volje tega urediti – prav nasprotno, to ministrstvo, ta ministrica je spremenila pravilnik, da je šla na roko in omogoča dovolj manevrskega prostora, dali smo pobudo, da je moratorij za te zadeve, zato da jih lahko v miru in konsistentno uredimo. Toliko. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak, predstavnik predlagatelja, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Še enkrat. Državni sekretar, kakšne so rešitve, ki jih ponujate 31. januarja? Če vas moti to, da bodo kritizirali ali veterani ali mi ali sindikati, predlagam, predsedujoči, da se seja zapre za javnost pa naj državni sekretar ponudi rešitve. Zato še enkrat govorim, zaboga, povejte mi samo dve stvari, v čem vas zakon ovira, da vi ne bi mogli 31. januarja predlagati boljše rešitve, in povejte, kakšne so boljše rešitve. Pozval sem gospoda Verbiča, pozval sem državnega sekretarja, odgovora nimam. Kakšne so torej boljše rešitve? In to, da ste ponudili Šalamunu še eno stanovanje – seveda, za eno leto. Jah, tako je.
Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala, predsedujoči. Tudi jaz bom odgovorila na nekaj stvari, nekatere odgovore bom podala kar z vprašanji. In sicer, rečeno je bilo, da so mediji to zgodbo pograbili. Kolega Ferluga, hvala bogu. Jaz osebno za njo ne bi vedela. Jaz osebno za njo ne bi vedela, vem pa danes, da ta zgodba ni tako kratka. Zdaj se pa vračam k državnemu sekretarju – kje so sistemske rešitve? Na eni strani, državni sekretar, ste povedali, da se narediti zelo hitro, po drugi strani ste pa rekli, navajam: »Zavedamo se pasti, vemo, da bodo lahko težave pri veteranih, sindikatih, opoziciji,« in tako naprej, da bo prišlo do uskladitve tega. Ali zdaj naenkrat ne bo težav pri veteranih pa ne bo težav pri sindikatih? Zakaj pa jih ne bi bilo? Že vnaprej veste, da jih ne bo? Danes se je toliko govorilo o sindikatih, kot se v tem državnem zboru o policistih še nikoli ni. Naenkrat so ti sindikati postali najpomembnejši element te države na tem področju. Zdaj pa sprašujem gospoda Verbiča – kolikokrat ste se pa oglasili takrat, ko so povzdignili glas sindikati Slovenske vojske, na različne predlagane rešitve pa različne probleme? Jaz tega nisem slišala. In zdaj vam vračam vprašanje, rekli ste: »Za koga je pripravljen ta zakon? Za politiko, za politične stranke?« Povejte mi, za koga je bil predlagan Zakon o financiranju občin. Za SMC? Za politične stranke? Zato ker vsa zainteresirana javnost je bila proti. Za koga je bil potem ta zakon pripravljen? Če je bil za občine, potem ne bi smel biti nikoli sprejet, ker so bile proti. Celo veto smo imeli v Državnem zboru. Tako da mislim, da je to povsem nepotrebno vprašanje. Sicer se pa z vami ne strinjam, kajti preveč celostno, ste rekli, predvidevate, da je zakon pripravljen za policiste. Zakon je pripravljen za tiste, ki so danes policisti, zvečer pa se ne vrnejo več zdravi domov. To je en segment. Postanejo invalidi zaradi delovnih obveznosti. Invalidi prve kategorije. Še huje, sploh se ne vrnejo več domov. Danes so aktivni, zvečer jih ni več. Tudi to se zgodi. Seveda zakon zajema tudi tiste, ki so aktivno in neposredno pripomogli k temu, da smo lahko dvignili tamle na trgu slovensko zastavo in jo ubranili. Ne morem se strinjati s tem, da se vedno znova govori o nekih sistemskih rešitvah. Ne morem se strinjati, ker včasih pač ni trenutek za takšne besede, in danes ni ta trenutek. Danes ni ta trenutek. Če bo prišlo do sistemske rešitve, bogdaj, da ja, potem bo to itak samo ena dodatna vmesna rešitev. Ampak naj bo, dajmo upanje tem ljudem. Odgovor, da bo prišlo do sistemske rešitve, jim danes ne da nobenega upanja. Prej je na izrazito jasno vprašanje Vinka Gorenaka, kaj so konkretne rešitve, gospod Verbič razlagal o tem, da naj se tukaj ena stavba na Beethovnovi proda. To ni sistemska rešitev. To je samo pot do tega, kako lahko omogočimo to konkretno, kar je danes predlagano v tem zakonu, tako da pri tem seveda ne oviramo tistih, ki so aktivni policisti pri pridobivanju stanovanj. Ta rešitev pa popolnoma stoji v takem primeru. Seveda, prodati je treba stavbo, prodati je treba verjetno še kakšno stanovanje, ki je neučinkovito in predstavlja samo še strošek, ker vzdrževanje je pa treba plačevati, tudi če je stanovanje prazno. Ampak, spoštovani, poglejte, kako mi neracionalno trošimo denar. V Lendavi so stali prazni šotori za tako imenovane migrante, migrantski val, leto in pol, dnevno so nas pa stali več kot tisoč evrov. Tukaj notri imate štiri stanovanja. Danes bi se konkretni veteran, policist, invalid prve kategorije, nekdo, ki ima dobesedno odpoved ledvic, lahko ukvarjal samo še s svojim zdravjem in kako bo nadaljeval življenje in ne s tem, kje bo živel jutri. Ampak tako se troši denar. Zdaj se pač tukaj spogledujete, ali bi podprli ali ne bi podprli. Res ne razumem spremembe, glede na razpravo na matičnem odboru. Situacija se ni spremenila povsem v ničemer. Tudi takrat je ministrica obljubljala sistemske rešitve, danes pa naenkrat pomisleki. Ne, ne gre za pripenjanje političnih točk. Če bi šlo, potem vas, največja politična stranka, sprašujem, kaj pa je bilo potem srečanje predsednika Državnega zbora dr. Brgleza s sinom omenjenega veterana in invalida. Kaj je potem nabiranje političnih točk? To, da nekdo predlaga konkretne rešitve, ali to, da se greš pogovarjat? Mene ne moti, da se je šel predsednik Državnega zbora pogovarjat, in to pozdravljam, ampak nikar ne govorite o tem, da gre pri nekom, ki je pripravil zakon – v konkretnem primeru gospod dr. Vinko Gorenak, naš kolega, ki se s to tematiko dejansko ukvarja že leta, jo pozna, razpravlja praktično vedno na tem področju, pripravil je konkreten predlog, zato mislim, da je res zelo nizkotno tisto o tem, da gre – za neko politično nabiranje točk. Res si ne želim tovrstne razprave pri teh konkretnih primerih. Me pa zanima, kaj konkretno vas tukaj notri tako boli, ker gre res za preprosto rešitev. Če imamo problem z aktivnimi policisti, se da gotovo kakšen dogovor skleniti med ministrstvi, pregledati je res treba tudi tisto, kar je bilo rečeno, da imajo nekateri najeta stanovanja, pa notri v njih sploh ne živijo pa se najde tam notri kdo drug, ker imajo sami sicer rešen stanovanjski problem, in tako naprej in tako naprej. Ampak pustimo to, to je druga zgodba. Zagotovo ni tolikšno število teh policistov, hvala bogu, bom še enkrat rekla, da jih ni. Ker kot rečeno, gre za invalidnost prve kategorije, gre za primer smrti pri opravljanju nalog in gre za veterane. Vem, da se to da ne samo sprejeti s tem zakonom in rešiti, ampak se da tudi najti nadomestila, če pride v tem primeru do potreb novih policistov. Ampak veste, razlika je v tem, da omenjeni potrebujejo rešitev ta trenutek, glede vseh novih policistov, to je pa ministrica na odboru povedala, pa se pričakuje problematika zaradi tega čez kakšno leto. Tako je povedala, leto ali več, dve leti. Lahko si pogledate magnetogram. Ni rekla, da bo problem nastopil kar čez noč. Tukaj pa govorimo o težavah čez noč. In do takrat zagotovo lahko najdemo primerno rešitev, celostno, če tako želite, predvsem pa finančno za nakup dodatnih kapacitet, da bodo tudi mladi policisti in policistke imeli možnost uporabe službenih stanovanj, vendar pa jim ne dajajmo zgleda, da bodo v primeru invalidnosti ali smrti dobesedno postavljeni na cesto, ker to morajo biti v skladu z zakonom. Imajo možnost enoletnega podaljševanja, o tem smo razpravljali, ampak načeloma si morajo dolgoročno to urediti. Tisti, ki postane invalid, pozabite, da si lahko kupi stanovanje. Če si ga aktiven policist ne more, potem pozabimo, da si ga bo lahko kupil tisti, ki postane invalid čez noč, ali pa ko družina ostane brez družinskega člana, še manj! Še manj. Res pa je, da se tukaj lahko vprašamo, kam smo prišli, da si policist po ne vem koliko letih življenja ne more kupiti stanovanja, kakšna je njegova osnovna plača in kakšne so njegove kreditne sposobnosti. Ampak to je spet druga tema. Danes imamo pred sabo dva člena, ki rešujeta konkretne primere. Rekli ste, da ne moremo sprejemati zakonodaje za konkretne primere. V tem državnem zboru smo jih že. Spomnite se somalijske deklice, spomnite se tujega športnika. Seveda se. Tukaj pa govorimo o naših državljanih, spoštovani. Tistih, ki so do včeraj plačevali davke tej državi, ki so ji pustili zdravje ali pa celo življenje. Jaz se tukaj pridružujem kolegu, da bom tudi sama zelo nazorno pogledala, kdo lahko stisne gumb proti. Tukaj ne gre za politično preigravanje, tudi nobeno mišično napenjanje, kar se tiče političnih strank, ampak gre dejansko za noto človečnosti. Rešili bomo primer! Ne nazadnje bi morali vsi s ponosom iti iz te dvorane, ker bomo rekli, rešili smo konkretni primer, za katerega verjetno mi tukaj ali pa večina ni vedela. Ko je odjeknil v javnosti, smo prišli do te problematike oziroma se je tematika začela odvijati in smo videli, da nima tako kratke brade. Dajmo pokazati tej javnosti, da lahko rešimo tudi konkretne primere. Potem se pa včasih sprašujemo, zakaj ima Državni zbor tako nizko stopnjo cenjenosti med državljankami in državljani. Nič čudnega, če se ne moremo niti pri konkretnem primeru zediniti in ga rešiti. Pa tudi če pride boljši predlog, jaz nisem proti boljšemu predlogu, jaz ga pozdravljam že vnaprej, ampak ta trenutek je ta najboljši, ker boljšega nimamo. Rečeno je bilo, da se niso upoštevali sindikati. Spoštovani, zakaj niste vložili amandmajev? Kot največja koalicijska stranka imate vso možnost, da je to potem tudi sprejeto. Sindikati so ponudili amandmaje, zakaj jih niste posvojili, tu vas nihče ni oviral. Zdaj nam očitate, zakaj ne poslušamo sindikatov – ali jih vi poslušate? Če niste povzeli amandmajev, potem jih tudi ne poslušate, pač v tistem delu, kjer vam paše. Jaz pa trdim, da sindikati želijo mnogo več. Mislim, da v dani situaciji želijo celo preveč, ampak to je njihova vloga na nek način, odvisni so od članarin in aktivnih policistov, verjetno je aktivnih policistov več kot tistih, ki so upokojeni, in tako naprej. Ampak pustimo vso to godljo. Vsak državljan te države, če ima kanček vesti in lahko nekaj pripomore, tule je predlog. To je danes edino, kar imamo, boljšega ta trenutek ni. To, kar bo po novem letu – oprostite, bog daj, da boste lahko pripravili do takrat, jaz v to dvomim. Dvomim. Zato dajmo rešiti situacijo, ki je danes, potem bomo videli, kaj bo prinesel nov zakon, do takrat pa bodo ti ljudje mirno spali. Mirno bodo spali s streho nad glavo, ki si jo zaslužijo, za katero so dali svoje zdravje ali pa celo svoje življenje. In brez sprenevedanja, res, brez sprenevedanja. Mislim, da dodatne razprave sploh niso potrebne, ker gre za neko vlečenje gumice. Zadeva je zelo preprosta – smo za to, da rešimo problem veteranov vojne za Slovenijo, da jih postavimo tja, kamor si zaslužijo, smo za to, da se reši položaj tistih, ki so izgubili svojca, ker je opravljal svojo nalogo v službi, smo za to, da se reši položaj tistega, ki je čez noč ostal brez zdravja, ker je opravljal svojo nalogo za to državo? Smo ali nismo, samo za to gre. Samo to je možno, da ali ne. Drugega ta trenutek nimamo. Nimamo boljše rešitve, nimamo sistemske rešitve, nimamo alternative. Imeli ste pa možnost, da podate tudi predlog amandmajev sindikatov, ampak jih niste. To je zdaj vaša stvar, mi smo svoje predlagali, tako kot smo obljubili na odboru, in zato res upam, da boste podprli ta predlog tako, kot ste ga na odboru. Mi smo svojo obljubo držali, zakon smo amandmirali, tako kot je bilo rečeno, na vas pa je, ali boste držali besedo v smislu tega, da boste glasovali enako, kot ste glasovali na matičnem odboru. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi, ker vidim, da še obstaja interes za razpravo, vas vabim, da se prijavite. Pred tem pa še replika. Mag. Verbič, izvolite, imate besedo.
Ponovno hvala lepa. Moram replicirati na določene komentarje in izjave spoštovane kolegice Anje Bah Žibert. Zakaj se nisem oglasil, takrat ko je bil problem sindikata vojske? Jaz nisem član odbora za obrambo, sem član odbora za notranje zadeve in se po svoji vesti odločam, tudi v dobrobit, če temu lahko tako rečem, tako kot sem tudi takoj sklical sestanek ravno na to temo. Vseskozi se beseda vrti okrog vojnih veteranov, ponovno poudarjam, spoštovane dolgoletne poslanske skupine, od leta 1991, padle ste na vsej fronti izpitov, ker se šele po 27 letih izpostavlja problem tako policijskih kot vojnih veteranov. Ne zamegljevati in sedaj poudarjati, da smo mi, ki se oglašamo in ki želimo te zadeve reševati, krivci, da so statusi takšni, kot so. Državni sekretar je zelo jasno povedal, nobena od vseh kategorij – spoštovana poslanka, očitno me niste poslušali v uvodni razpravi, ko sem navedel problem in sem konkretno naštel, katere so te skupine, ne samo redni policisti, ki so neposredno tangirani s temi nesrečnimi stanovanjskimi bivalnimi enotami. Vse kategorije sem vzel, dejstvo je, da je ta hip Ministrstvo za notranje zadeve resnično v neki nehvaležni vlogi, ampak spet se pa težišče debate vrti samo okrog vojnih veteranov. Vsi se zavedamo, in če bi bila prava volja v Državnem zboru in če bi se prave odločitve sprejemale, se danes po 27 letih sploh ne bi dotikali tega, da je nekdo lahko ogrožen v svoji bivalni stanovanjski enoti. Sramota! In zaradi tega je res škoda, da se o tem kakorkoli pogovarjamo. Licemerstvo v tem državnem zboru, komentirali ste, zakaj mi nismo vložili predloga amandmaja v zvezi s tem, kar sta predlagala oba sindikata. Prosim, če to naslovite na vse poslanske skupine, ne name, jaz tudi če bi želel, je vprašanje, če bi lahko, ampak ni zdaj stvar o tem, to je navadno licemerstvo. Vsi smo bili seznanjeni s predlogi sindikatov na tak ali drugačen način, če do tega pač ni prišlo, ni prišlo. Ne pomeni pa, da tovrstne razprave gredo v smer, da se resnično ne želijo premikati te stvari. Končno. In tudi sam pozdravljam tako ta predlog spremembe zakona kot tudi današnjo razpravo. Edino tako in dokaz, da tovrstna razprava pripomore k temu, da se rešijo individualne težave – predvidevam, in če sem prav razumel državnega sekretarja, ko je bil danes velikokrat omenjen tisti policist po imenu, prepričan sem, da se ne bo zgodila deložacija. To pomeni, da smo že nekaj premaknili. Kar se tiče pa sistemskih rešitev, pri sistemski rešitvi, kolikor se jaz spoznam, morajo biti tudi vsi nosilci akterjev udeleženci, da se stvari premaknejo, ne pa s strani politične retorike. Hvala lepa.
Hvala. Če bo obstajal interes, vas bom vsakič znova povabil, da se prijavite k razpravi. To bom storil tudi tokrat in vas prosim, da repliko resnično uporabljate za tisto, čemur je namenjena. Vabim vas, da se prijavite. Prijava poteka. Prvi dobi besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarja, dragi kolegice in kolegi! Pa tako dobro in tako enotno nam je kazalo prejšnji teden pred to sejo Državnega zbora na Kolegiju predsednika Državnega zbora, ko sem nadomeščal vodjo Poslanske skupine Nove Slovenije in smo bili vsi enotni in celo sočutni do reševanja tega problema, ki ga zdaj poznamo, in smo se enotno odločili, da naj bo ta zakon obravnavan po skrajšanem postopku. Tudi se zahvaljujem predsedniku matičnega delovnega telesa, da je potem v ponedeljek dopoldne sklical sejo in da je zadeva šla naprej. Najprej si moramo biti na jasnem, da vendarle opozicijska, pa tudi koalicijska poslanska skupina praktično ne more, ni v stanju, ni sposobna vložiti sistemskega zakona, ker ne more opraviti medresorskega usklajevanja in pogovorov recimo z vsemi deležniki, včasih tudi ekonomsko-socialnimi partnerji in tako naprej, kar ste nam očitali, Novi Sloveniji, pri prvi točki današnje seje Državnega zbora. Češ da naš zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ni usklajen s socialnimi partnerji. Glejte, tega poslanec in poslanska skupina preprosto ne more narediti. Danes s tem zakonom rešujemo konkreten problem ljudi, človeka; saj ni samo gospod Šalamun tisti, jih je okrog 30, kolikor berem. Vlada ima dovolj časa, še več pa znanja, resursov in tako naprej, da pripravi – zaradi mene lahko tudi naslednji teden – sistemsko rešitev, če je zdaj to problem, da ta rešitev ni sistemska. Ampak dajmo danes na hitro rešiti ta problem. Govorim o tem, da smo se strinjali vsi predstavniki poslanskih skupin na Kolegiju predsednika Državnega zbora, da naj zakon poteka, naj bo obravnavan po skrajšanem postopku, ker smo razumeli, da je tukaj tudi čas odločanja izjemno pomemben. Tukaj v tem trenutku, dovolite, mi prihaja na misel pogovor, ki sem ga imel z nekdanjim senatorjem slovenskega rodu, to je gospodom Jamesom Oberstarjem, leta 2014 je umrl, bil je predsednik senatnega odbora za transport v tem parlamentarnem, bi rekel, dinozavru, kot je ameriški kongres. Gospe in gospodje, v 48 urah so v obeh domovih rešili problem, ki se je zgodil, ker se je pač zrušil en most in je bilo treba zagotoviti nekaj milijonov dolarjev, da so zgradili ta most. V 48 urah so zadevo rešili! Gotovo ni šlo za sistemsko rešitev. Dajmo tukaj malo to sistemsko pa nesistemsko [[…]]mi smo tukaj zato, da delamo za ljudi in da rešujemo probleme. Zato smo tukaj. In še enkrat, ta zakon ni pisan ad personam. Primer policista gospoda Šalamuna ni osamljen primer, jih je nekaj deset, kot sem povedal. Imamo pa potem seveda vse možnosti in mi, Nova Slovenija, bomo še kako z veseljem sodelovali pri vladnem sistemskem zakonu. Tukaj v imenu Nove Slovenije ponovno apeliram na Vlado, da takšne celovite, torej sistemske, rešitve vendarle čim prej sprejme in jih prinese v Državni zbor. Bom štopal, koliko časa bo trajalo, da dobimo to celovito rešitev. Se mi pa ob tem trenutku, ob tej obravnavi in tudi ob marsikateri drugi, pa se nočem oglašati, tokrat pa bom to izpostavil – veste, spoštovani kolegice in kolegi, včasih se mi zdi tudi, da smo mi preprosto pozabili na vrednote slovenske osamosvojitve. Jaz nisem te sorte, da bi delal neke sezname, kdo je bolj zaslužen, kdo je manj zaslužen. Veste, kdo je zaslužen? Zaslužni so prav si državljani Republike Slovenije, prav vsi, ki so tistega 8. aprila 1990 šli na volitve, prve svobodne po dolgih letih, izbrali trodomno skupščino, delegate in posledično tudi vlado, ki je izpeljala projekt osamosvojitve. In zaslužni so vsi tisti, ki so 23. decembra 1990 šli na plebiscit. Ne delam razlik. Mi vsi smo osamosvojitelji, vsi tisti, ki smo takrat imeli volilno pravico in šli na volišča in na plebiscit. V zgodovini slovenskega naroda je osamosvojitev, utemeljitev in nastanek lastne državnosti enkratno, epohalno in neponovljivo dejanje. Ne bi želel, da se tega sramujemo, in želel bi, da to postavimo dejansko na oltar slovenske zgodovine. Premalo o tem govorimo. Premalo v teh vrednotah vzgajamo naše mlade, premalo se v šolah govori o tem. Poglejte si maturitetna vprašanja, kdaj so se prvič pojavila vprašanja o slovenski osamosvojitvi. Zgroženi boste. Kljub temu da so tej osamosvojitvi botrovale mnoge zgodovinske okoliščine in prizadevanja vrste ljudi, se je njena praktična izpeljava zgodila v prelomnih časih evropske pomladi narodov konec osemdesetih in v začetku devetdesetih let prejšnjega stoletja. In bila je rezultat povsem neposrednih in jasno artikuliranih naporov in prizadevanj, ponavljam, mnogih ljudi, mnogih, ne posameznikov. Angažma teh ljudi je bil odločilen, pa naj je bil na kulturni ravni, na politični ravni, na varnostni ravni, vojaški ravni, diplomatski ravni, gospodarski ali kakršnikoli že, brez njihovega dela, zavzemanja, izpostavljanja, tveganj in prizadevanj Slovenija danes ne bi bila samostojna in mednarodno priznana država. To moramo predvsem mi v tem hramu demokracije varovati kot svetinjo. Naše stališče poznate, Nova Slovenija bo predlagani amandma podprla in podprli bomo tudi predlagano zakonsko rešitev, ki so jo spisali kolegi in kolegice v SDS. Si pa res želim čim prej, zaradi mene lahko še letos, neko celovito rešitev, ki jo napovedujete. Z veseljem bomo sodelovali. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Marjan Dolinšek.
Hvala, predsedujoči. Moram reči, da me v nekem delu žalosti, da se moramo danes pogovarjati o teh stvareh. Zakaj? Sam kot vojni veteran [[…]]Žalostno je, da odpiramo danes tako tematiko. 26 let v tej naši samostojni državi, vse vlade po vrsti – kje je bil odnos do vojnih veteranov Slovenije? Ni ga bilo. In ga ni. Ni ga. Pričakujem, da bodo državljani, državljanke, ki so takrat, v času, ko smo z orožjem v roki ubranili osamosvojitvena prizadevanja, odločitve, takole [[pokaže z gesto]] skupaj [[…]]Žalostno, res res žalostno. Jaz ne bi želel tega konkretnega primera komentirati, zato sem tudi tako začel. Govorimo o vojnih veteranih, ne govorimo samo o vojnih veteranih policistih. Vemo, imamo Zakon o vojnih veteranih, kdo ima status vojnega veterana. Vemo. Dajmo začeti govoriti, ne samo govoriti, dajmo vojnim veteranom, vsi, ki smo, že končno neko priznanje. Ali je res – očitno je bila res ta vojna prekratka. Danes nobene zahvale. Ni prav. Ni prav. Ne bi mi danes tukaj sedeli, ne bi sedeli tukaj pa bili pametni pa se prsili. Kje je bil kdo leta 1991? Pričakujem od vseh, ki imamo danes neke funkcije, da se končno malo streznimo in da poskrbimo za vojne veterane. Za vojne veterane, ne oziraje – govorim o statusu vojnega veterana, o tistem, ki ima status. Res je žalostno. Pojdimo v Ameriko pogledat, kaj pomeni biti veteran! Danes pa še malo, pa bo že bogokletno, če boš rekel, jaz sem pa vojni veteran. Do kam smo prišli? Verjamem, so napori vloženi, pred sabo imamo zakon, kdorkoli ga je predlagal, pustimo, kdorkoli. Sam bi rekel, da ga na neki točki ne bi podprl, vendar stvar moramo reševati. 26 let, kdo se je ukvarjal s to materijo? Nihče. Očitno nihče, sicer danes ne bi imeli na mizi tega predloga zakona. Brez neke zamere do, rekel sem prej, nekaj vlad, ki so se zvrstile, nihče ni resno pristopil k tej materiji. Apeliram, ne samo apeliram, zahtevam kot vojni veteran v imenu vojnih veteranov Republike Slovenije, zveze vseh veteranov, da se pristopi k sistematskemu reševanju problematike vojnih veteranov. Če si tega nismo zaslužili, potem pa jaz ne vem, kaj. Verjamem, da bo to moje besedičenje tudi imelo svoje mesto. Želim si, da bomo lahko v bližnji prihodnosti razveselili vse vojne veterane s sistemskimi rešitvami. Hvala.
Besedo ima Anja Bah Žibert.
Hvala lepa za besedo. Odzivam se na prejšnjo repliko, ki v nekem delu ni bila replika. Gospoda Verbiča zelo cenim, načeloma mu vedno prisluhnem in se mu tudi zahvaljujem za korektno vodenje matičnega Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Ampak poglejte, očitali ste mi, zakaj izpostavljam sindikate oziroma njihovo povzemanje, amandmaje ravno vam. Zato ker ste jih vi omenjali, ker ste vi začeli razpravo o tem, kako vidite največji problem v tem, da omenjeni zakon nima podpore v sindikatih, in zakaj je nima in tako naprej. Sem pač povedala, da so podali svoje amandmaje, in če bi želeli slediti sindikatom, bi verjetno s temi amandmaji vi rešili ta zakonski problem tako, kot ga vidijo sindikati. Mi mislimo, da ta trenutek to ne gre v tem pogledu, vendar če vi menite, da ja, bi lahko to storili. Smo pa predlagali konkretne rešitve za konkretno situacijo. Še enkrat, ni res, da smo izpostavljali samo veterane vojne za Slovenijo. Smo jih izpostavili, vendar smo govorili tudi o policistih. Jaz sem nekajkrat povedala o tem, kako gre lahko pot policista, ki je mnogo bolj nevarna kot morda kakšen drug poklic. Tudi vi mi niste odgovorili na vprašanje, zakaj potem niste bolj na glas – ne vem, kako ste glasovali – ukrepali, ko je šlo za Zakon o financiranju občin. Nihče ga ni podpiral, nobeno združenje občin, bil pa je namenjen občinam. Se pravi, nasprotujejo lokalne skupnosti, nasprotuje zainteresirana javnost, veto, pa je bil to naš matični odbor. Tako da, ne smemo imeti dvojnih meril. Če nam neka rešitev ni po godu, rajši povejmo, zakaj ne. Upam, da za vas ni problem to, da rešuje zakon tudi vojne veterane vojne za Slovenijo. Ne glede na to, kdo ni česa naredil, danes ne očitam nikomur nič, bom pa očitala vsem tistim, ki ne bodo podprli tega zakona, to pa bom.
Hvala lepa. Ker je kljub prijavi Poslanske skupine Stranke modernega centra zmanjkalo časa, dajem besedo dr. Vinku Gorenaku. Izvolite, imate besedo.
Tokrat iz kvote ne predlagatelja [[oglašanje iz dvorane]] Ja, prav. Po tako dolgem času razprave še vedno nimam odgovora. Četrtič prosim, kakšne so sistemske rešitve? Zakaj bi naš zakon oviral sistemske rešitve? Domnevam, da so sistemske rešitve boljše, pravičnejše in zajemajo več policistov. Zakaj bi torej naš zakon, ki je bolj skop, oviral sistemske rešitve? Tega odgovora po nekaj urah razprave danes tukaj nimam. Tega odgovora danes tukaj ni. Jaz se marsikdaj strinjam z notranjo ministrico, marsikdaj je že kar hudo udarila po mizi, tako kot da ne bom rekel kdo, ampak tokrat ste pa pogoreli, državni sekretar. Tudi z vami jaz nimam nobenih težav, marsikaj je kar štimalo, tam leta 2015, saj veva, kako. Lahko bi v tej državi šlo drugače, če ne bi vi imel vajeti v rokah. Toda danes mi povejte, kakšne so sistemske rešitve in zakaj je ta naš zakon problem. Če odgovora na to vprašanje nimate, potem pa žal [[…]]Ne morete se sklicevati na to, da imate tam sindikate pa veterane pa ne vem kaj vse pa da se bodo skregali. Zaprite sejo za javnost pa povejte, kaj je, pa bom jaz čisto zadovoljen pa ne bom nič časopisom povedal. Ampak povejte, kakšne so sistemske rešitve. Me pa veseli ena reč, mi gremo zdajle proti koncu razprave in poglejte, tudi z naše strani smo ostri, pa mogoče neupravičeno, ker cel tisti del tamle bo zakon podprl, je bilo rečeno. In še enkrat hvala lepa vsem. Ne glede na to, da smo si politično včasih hudo nasprotni. Če bo ta del tudi podprl, ste lahko vi vsi proti, pa ste pogoreli. Tudi v redu. Ampak imam občutek, da boste tudi vi – nekateri, sploh sem zdajle Dolinška poslušal pa prej gospoda Ferluga in tako naprej, imam občutek, da zakon – da boste tisti, ki boste proti, osamljeni primerčki. Ker je podatek javen, vas bom jaz javno namalal, to je jasno kot beli dan. To bom z velikimi črkami, mogoče takšnimi kot za Ahmeda. Ampak tako to je. Glede na to, da je bilo govora tudi o amandmajih, ki jih je predlagal sindikat, tudi nam je sindikat poslal tisti dopis, tako kot vsem vam tukaj sedečim. Če bi kdo želel tiste amandmaje vložiti, bi se mu kure smejale. Tudi z lune dol bi, če bi gledale, kokodakale, zaradi tega ker jih je nemogoče vložiti v Državni zbor. Nemogoče. Oni hočejo Jazbinškov zakon za vse policiste – ja, kdo lahko to sprejme v tej državi, v Državnem zobru? Nobeden od nas. In zdaj se s temi sistemskimi spremembami nanašajo na to – da bo državni sekretar oziroma ministrica – da bo zakon šel skozi. Dajte, no! Ne more iti tak zakon skozi. Saj bi jih lahko vložil, kdorkoli bi hotel, te amandmaje, ampak nihče jih ni vložil. Zakaj jih ni vložil? Ker so nemogoči, ker so neuresničljivi. Ampak ker gremo proti koncu, bom vendarle rekel še še nekaj besed v tistem smislu, kot je začel Dolinšek. V tej državi imamo prioritete postavljene na glavo. Če bi ena družina tako funkcionirala, kot funkcionira naša država, bi tisto šlo v »cufus«, saj tudi mi smo na poti v »cufus«, če bo tako. Zakaj govorim o tem, da imamo prioritete napačno postavljene? Še enkrat, da ne bo levi del parlamenta skočil na trepalnice, tako kot včasih naredi, jaz ne bom kritiziral statusa in ne bom kritiziral tistega, kar se daje borcem, čeprav imam s tem kar nekaj težav, ampak tako zakonodajo imamo. Nehajmo. In tu so veteranska združenja tista, ki bi morala kaj narediti, saj ni samo eno, saj ni samo policijsko, ampak jih je kar ena serija, ki med seboj tekmujejo, kateri bo bolj levi, vodstva, se opravičujem, vodstva, vodstva na državni ravni, ne policisti, ne vojaki, ne častniki in tako dalje in tako dalje. Tisti, jaz mislim, da so svoje opravili in se jim je treba prikloniti. Sam sodim med veterane, da ne bo kaj narobe. Dokler bomo imeli tak odnos, dokler bomo gradili nek odnos, češ da so 1945. leta postavili temelje za 1991. leto in samostojno državo, smo fertik. Državo Republika Slovenija so soustanovili veterani. Pravzaprav predstavljajo očeta te države. Pojdite v Katalonijo, pojdite še kam, v Palestino, pojdite gledat še kateri drugi narod na svetu. Katalonci so razglasili samostojnost. In kje so mimo mahnili? Ni sile, ki bi to zavarovala. Nimajo sile, ki bi to zavarovala. Slovenija je načrtno počela to, kar je počela leta 1988, 1989, 1990, 1991 in tako dalje in tako dalje. In to, da je ta država nastala in obstala, česar mnogi niso verjeli, je zasluga takratne politike, da, vendar v tej dvorani bi lahko bila odločitev o samostojnosti sprejeta petkrat ali pa desetkrat, če zadaj ne bi bilo oborožene sile, ki bi to uresničila. Koliko narodov na tem svetu je že sprejelo neke sklepe o osamosvojitvi pa ne vem, kaj vse, pa nikoli niso imeli države. Zaradi ključne napake – ker zadaj ni bilo sile, ki bi to zavarovala. Mi smo to imeli leta 1991, in gospe in gospodje, s strani te države je nečastno, neodgovorno, da mnogi med njimi danes živijo z 200, 300, 400, 500 evri, tisti, ki imajo 600 evrov penziona so že tako srečni. Kaj bi človek pravzaprav pričakoval od politične sestave parlamenta, predvsem pa od vodstev veteranskih združenj? Govorimo o vodstvih, še enkrat, da ne bo kaj narobe, na državni ravni. Pričakoval bi to, da se glasno in jasno izrazi, če je treba tamle pred parlamentom tudi vse veterane, pa naj pridejo, upam, z eno samo zahtevo – izenačitev s tistimi 1945. In to je najmanj. To je najmanj. In potem nihče ne bo živel s 300, 400, 500 evri penziona. Ampak ta država mora postaviti kriterij in reči, penzion veterana se nadgradi do zneska XY, zato ker je bil veteran. In čisto nič drugače. Ampak o tem v tej državi ne govorimo. Pojdite pogledat ministrstvo za delo, kako delijo tisti denar tam. Kdo ga največ dobi? Zakaj ga ne dobijo največ veterani 1991, ampak ga nekdo drugi dobi največ? Nepošteno, neodgovorno ali sramotno. Da ne govorim o tem zakonu, ki seveda rešuje zgolj neko malenkost. Zgolj neko malenkost, ki jo je pa res treba nadgraditi, se strinjam, ampak dajte jo nadgraditi. Saj vas nihče ne ovira. Jaz bom takoj za, z obema rokama. Zaenkrat hvala.
Kolegice, kolegi, želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 3. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 3.a člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem tudi prekinjam 7. točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O MNOŽIČNEM VREDNOTENJU NEPREMIČNIN V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance gospodu Tilnu Božiču.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Hvala za besedo in priložnost, da vam v nekaj minutah dodatno predstavim Predlog zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki ga imate tudi danes na mizi. Kot je bilo že v predhodnih predstavitvah podrobneje predstavljeno, je bilo množično vrednotenje zakonsko urejeno že v letu 2006. Slovenija je v desetih letih izvajanja uspela ustvariti sistem, ki je v mednarodnem pogledu v strokovnih krogih priznan in citiran kot primer dobre prakse. Posplošene tržne vrednosti nepremičnin so v registru nepremičnin javnosti dostopne že od konca leta 2011 in se tudi redno posodabljajo glede na dogajanje na trgu. Na podlagi sedaj veljavnega zakona bi se morali v naslednjem letu preveriti in po potrebi tudi na novo določiti modeli vrednotenja in izvesti bi se moral nov cikel vrednotenja, ki bi ponovno zagotovil sledenje množičnega vrednotenja ob vnašanju ponudbe in povpraševanja na trgu nepremičnin. Čemu torej nov zakon? Za odpravo pomanjkljivosti, na katere je opozorilo Ustavno sodišče, številne dobre rešitve in prednosti, ki jih prinaša za lastnike nepremičnin. Več o tem pa v nadaljevanju. Kot večkrat poudarjeno, se v okviru množičnega vrednotenja ne odloča o pravicah in obveznostih oziroma se ne določa obremenitev lastnikov nepremičnin, saj je cilj zakona o množičnem vrednotenju zgolj oblikovati karseda zanesljiv podatek o vrednosti nepremičnin. Rezultati množičnega vrednotenja kot neodvisnega večnamenskega sistema pa se široko uporabljajo, med drugim tudi v javne namene, zato je pomembno, da se z zakonom zadovoljijo vsa ustavna načela, vključno s pravico do ugovora na posplošeno vrednost. Na podlagi veljavnega zakona namreč prosilci za dodelitev sredstev v postopkih uveljavljanja pravic iz javnih sredstev nimajo zagotovljene pravice do ugovora zoper posplošeno tržno vrednost nepremičnin, čeprav lahko ta pomembno vpliva na njihov položaj. Novi zakon bo med drugim omogočil prav to, da znižajo ali morda zvišajo posplošeno vrednost svoje nepremičnine tako, da uveljavljajo posebne okoliščine na svoji nepremičnini. Novi zakon torej prinaša bistveno izboljšavo pravnih podlag za množično vrednotenje tako, da bo vrednosti na podlagi novega zakona mogoče vendarle uporabiti tudi za potrebe obdavčitve nepremičnin. Ni si več mogoče zatiskati oči pred dejstvom, da je trenutno stanje obdavčitve nepremičnin z davkom od premoženja in nadomestilom za uporabo stavbnega zemljišča ter drugimi dajatvami z vidika pravne varnosti lastnikov nepremičnin oziroma zavezancev za davek slabo. Pravne podlage so razveljavljene in se zgolj uporabljajo, zaradi zakonskih podlag in drugih razlogov pa so občine pri sestavljanju občinskih odlokov pogosto arbitrarne in včasih tudi nekoliko preveč drzne in drzno določajo kriterije za odmero. Novi zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin zagotavlja prvo trdno stopnico k ustrezni pravni podlagi, da bo mogoče razpravo in odločitve o novem sistemu oblikovati preudarno in analitično podprto s ciljem najboljše in široko usklajene rešitve. Zakon vsa merila množičnega vrednotenja določa v zakonu v tolikšnem obsegu, da je zagotovljena skladnost z določbami Ustave Republike Slovenije, hkrati pa se omogoča dinamičnost sistema, torej možnost stalnega sledenja spremembam na trgu nepremičnin v skladu z zakonskimi podlagami. Zakon je oblikovan kot standard za množično vrednotenje nepremičnin v Sloveniji. S tem, ko se po določbah predloga zakona vse nepremičnine vrednotijo po enakih kriterijih in se vrednotenje ne prilagaja posamezni uporabi, se zagotavlja spoštovanje načela enakosti, hkrati pa se ustvarjajo pogoji za široko večnamensko uporabo teh podatkov v praksi. S tem predlogom zakona torej na podlagi dosedanjih izkušenj, priporočil stroke in strokovnih združenj določamo osnovo za posodobitev množičnega vrednotenja ter uvajamo postopke dodatnega vključevanja lastnikov nepremičnin in njihovega varstva. Predlog novega zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin odgovarja na pomisleke Ustavnega sodišča, kar zagotavlja, da se bo podatek o posplošeni vrednosti nepremičnin v prihodnje lahko uporabil tudi za namene obdavčitve. V tej povezavi velja poudariti, da je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora temeljito in konstruktivno ter kot tako pomemben prispevek k iskanju dodatnih oziroma izboljšanih rešitev. Tako amandmaji, ki so bili obravnavani na Odboru za finance in monetarno politiko, kot tudi amandmaji, ki bodo predmet obravnave in razprave na današnji seji, odpravljajo pomisleke in očitke iz odločbe Ustavnega sodišča. Z upoštevanjem vseh amandmajev koalicije bo tako po mnenju Ministrstva za finance, predstavnikov pravne stroke, ki so sodelovali pri pripravi zakona, pa tudi Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora predlog zakona usklajen z določbami ustave in odločbo Ustavnega sodišča. Glede na izpostavljene vsebinske prednosti novega zakona za lastnike nepremičnin in tudi pomembne ustavnoskladne nadgradnje zakonskih pravil z vidika morebitne bodoče uporabe predlagam, da zakon podprete. Obenem predlagam, da se skladno s Poslovnikom državnega zbora glede na izpolnjene pogoje v okviru te seje opravi tudi tretja obravnava. Za podrobnejša pojasnila sem pa kot običajno na razpolago. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Urški Ban.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Odbor za finance in monetarno politiko je na 44. seji 29. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odbor je poleg predloga zakona prejel še naslednja gradiva: mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, mnenje nekaterih lokalnih skupnosti ter dopise Inženirske zbornice Slovenije, Združenja sodnih izvedencev in sodnih cenilcev Slovenije za gradbeno stroko, Banke Slovenije in Trgovinske zbornice. V skladu s 129. členom Poslovnika državnega zbora so amandmaje k posameznim členom predloga zakona vložile koalicijske poslanske skupine. Odbor je prejel tudi dva predloga za amandma odbora poslanskih skupin koalicije. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za finance, Ministrstva za okolje in prostor, Zakonodajno-pravne službe, Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije, ekonomske fakultete, Zveze lastnikov gozdov Slovenije, Gospodarske zbornice Slovenije in Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar Ministrstva za finance pojasnil cilje in namene predloga zakona, kot so bili predhodno predstavljeni tudi danes. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da je bilo veliko njihovih pripomb upoštevanih z vloženimi amandmaji, ter v nadaljevanju predstavila pripombe na zakonske rešitve, ki so ostale še nerešene in bi lahko bile sporne z vidika ustave. Predstavnik Državnega sveta je predstavil mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance ter povedal, da Državni svet predlog zakona podpira, ob tem pa opozoril na poseben položaj in problematiko vrednotenja kmetijskih zemljišč in gozdov, kjer dejanska raba pogosto odstopa od namembnosti, ki jo zemljišče ima. Uvodne predstavitve so podali tudi povabljeni predstavniki različnih združenj in zbornic, kjer je bilo povedano, da večina predlog zakona podpira, razen Zveze lastnikov gozdov. Predstavnik Kmetijsko gozdarske zbornice je ob tem izrazil nestrinjanje predvsem glede načina vrednotenja kmetijskih zemljišč, saj menijo, da bo nastala nova obveza za lastnike kmetij, ki ne bo odražala dejanskega stanja rabe kmetijskih zemljišč. Večina je menila, da morajo biti vsi zavezanci v enakopravnem položaju, da je treba urediti in ažurirati evidence nepremičnin ter da je potreben sistemski pristop, saj je uporaba NUSZ že zastarela. Povedano je bilo, da je zelo pomembno, da se ustvari multifunkcionalen podatek, ki bo čim boljši približek tržne vrednosti nepremičnine. V razpravi je bilo opozorjeno predvsem na pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe glede morebitne neusklajenosti predloga zakona z ustavo, glede uveljavitvene določbe predloga zakona in metod vrednotenja nepremičnin ter glede pravic za socialni položaj zavezancev oziroma lastnikov nepremičnin. Glede pravne varnosti je bilo opozorjeno, da je možna pritožba na ocenjeno vrednost nepremičnne le na lastne stroške. Nekateri članice in člani so izrazili podporo predlogu zakona, saj je treba urediti evidence nepremičnin in jih ažurirati. Opozorili so na enako obravnavo, saj nekatere občine NUSZ ne pobirajo, kar lahko vpliva tudi na razvoj občin. Izpostavljeno je bilo, da je predlog zakona osnova za sprejetje ostalih zakonov, ter pozdravilo se je sodelovanje strokovnjakov pri pripravi zakona. Prav tako je bilo poudarjeno, da imajo lastniki nepremičnin možnost uporabe posebnih okoliščin, s katero lahko vplivajo na realno oceno vrednosti svoje nepremičnine. V nadaljevanju so predstavniki Ministrstva za finance in geodetskega urada odgovorili na zastavljena vprašanja in podali dodatna pojasnila. Odbor je v skladu s Poslovnikom državnega zbora obravnaval vložene amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in amandma odbora in jih sprejel. Sprejel pa je tudi vse člene zakona. Hvala.
Ker je zbor na 34. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo torej na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. 12. 2017. V razpravo dajem 2. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Tilen Božič.
Pozdravljeni! Samo na kratko bi povedal, da Ministrstvo za finance amandmaje, ki so jih vložili koalicijski poslanci, podpira. To je zaenkrat tudi vse.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem 6. člen in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče, torej zaključujem razpravo. V razpravo dajem 7. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 8. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 14. točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K PRAVILOM FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE ŠPORTNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Pravila Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 23. člena Odloka o ustanovitvi fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v soglasje Državnemu zboru predložil svet Fundacije za šport. Pravila fundacije je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru predložilo Predlog sklepa o soglasju k pravilom Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Čestitam za pravočasni prihod, za predstavitev poročila torej dajem besedo predsednici odbora dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa, imeli smo Klub parlamentark. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 39. seji 29. novembra letos obravnaval Pravila Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki jih je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 23. člena Odloka o ustanoviti fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v soglasje Državnemu zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Zakonodajno-pravna služba je pravila fundacije preučila z vidika njihove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika in k njim ni imela pripomb. Uvodoma je pravila predstavila predstavnica predlagatelja mag. Katja Koren Miklavec. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Tomaž Boh je povedal, da po usklajevanju s fundacijo in po pregledu dokumenta na pravila nimajo pripomb. Odbor je brez razprave sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da poda soglasje k Pravilom Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji s 30. 10. 2017. Predlog sklepa je sestavni del poročila. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Kamal Izidor Shaker.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Kolegice in kolegi, navzoči in nenavzoči! Ker sta 24. in 25. točka tokratne redne seje Državnega zbora vsebinsko povezani, bi želelti dve stališči Poslanske skupine Stranke modernega centra predstaviti kar skupaj. Fundacija za financiranje športnih organizacij v skladu s 5. členom veljavnega Zakona o športu uresničuje javni interes v športu z zagotavljanjem sredstev za izvedbo letnega programa športa fundacije ter s spodbujanjem in zagotavljanjem pogojev za opravljanje in razvoj športnih dejavnosti. Fundacija je pravzaprav že več let pomembna razdeljevalka javnih sredstev na področju športa, zato je njena vloga nezanemarljiva, saj na letni ravni razdeli več milijonov evrov sredstev, pri čemer mora upoštevati strukturo in prednostne naloge, opredeljene v Nacionalnem programu športa ter v njegovem izvedbenem načrtu. Sprejemanje tokratnih pravil fundacije in pravilnika o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa je posledica novega nedavno sprejetega in več kot potrebnega Zakona o športu, ki se je začel izvajati tudi v praksi. Zamude pri objavi javnega razpisa za financiranje športnih organizacij v letu 2018 so objektivne narave, saj se je novi Zakon o športu sprejemal po rednem zakonodajnem postopku, kar seveda terja svoj čas, in ne znamo si predstavljati, da bi lahko zakon sprejemali kako drugače. Ne glede na to smo zadovoljni, da je priprava novih pravil in pravilnika potekala v konstruktivnem sodelovanju z vsemi vpletenimi deležniki, tako z vladno stranjo kot tudi z Olimpijskim komitejem Slovenije in Strokovnim svetom Republike Slovenije za šport. Vloga Fundacije za financiranje športnih organizacij ni in ne sme biti podcenjena, zato je svoje mesto dobila tudi znotraj novega Zakona o športu. Spomnimo se, da v Zakonu o športu iz leta 1998 ni bilo dovolj natančno urejeno razdeljevanje javnih sredstev, ki jih država, lokalne skupnosti in fundacija namenjajo za doseganje javnega interesa na tem področju. Pomembno je predvsem to, da je postopek razdeljevanja veliko bolj transparenten in učinkovit, saj z vzpostavitvijo enotnega sistema razdeljevanje javnih sredstev financiranja ni več prepuščeno odločitvam posameznih financerjev. Zaradi dejstva, da ustanoviteljske obveznosti nad fundacijo izvršuje Državni zbor in da mora fundacija uskladiti svoje interne akte na način, da bodo ti v skladu s sprejetim Zakonom o športu, Državni zbor danes kot zakonodajalec daje soglasje k predmetnim pravilom in pravilniku. Zaradi navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra oba predloga sklepov podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa o soglasju k pravilom fundacije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 24. točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K PRAVILNIKU O SOFINANCIRANJU IZVAJANJA LETNEGA PROGRAMA ŠPORTA FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE ŠPORTNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Pravilnik o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 24. člena Odloka o ustanovitvi fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v soglasje Državnemu zboru predložil svet Fundacije za šport. Pravilnik fundacije je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru predložilo Predlog sklepa o soglasju k Pravilniku o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 39. seji 29. novembra letos obravnaval Pravilnik o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki ga je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 24. člena Odloka o ustanovitvi fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v soglasje Državnemu zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Zakonodajno-pravna služba je pravilnik fundacije preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika in k njemu imela pripomb. Uvodoma je pravila predstavila predstavnica predlagatelja mag. Katja Koren Miklavec. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Tomaž Boh je povedal, da po usklajevanju s fundacijo in po pregledu dokumenta na pravilnik nimajo pripomb. V razpravi je član odbora pozdravil sprejetje pravilnika ter pohvalil restriktivni način delovanja Fundacije za šport, saj je le-ta za delovanje porabila le 5 % vseh sredstev. Obenem je pozval ministrstvo, naj pripravi zakon, s katerim bi se športnikom omogočila večja finančna sredstva. Po koncu razprave je odbor sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da da soglasje k Pravilniku o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 16. 11. 2017. Predlog sklepa je sestavni del poročila. Hvala lepa.
O predlogu sklepa o soglasju k pravilniku fundacije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 28. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 25. točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA PRIPOROČILA V ZVEZI Z DOSLEDNIM UPOŠTEVANJEM NAČELA LOČITVE DRŽAVE IN VERSKIH SKUPNOSTI. Predlog priporočila je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslank in poslancev s prvopodpisano Violeto Tomić. Predlog priporočila je na 26. seji 25. 10. 2017 in 24. 11. 2017 obravnaval Odbor za kulturo. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel točk predloga priporočila, je predsednik odbora ugotovil, da je obravnava predloga priporočila na seji delovnega telesa končana. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Primož Hainz.
Spoštovani gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi! Dovolite, da vas seznanim s stališčem Poslanske skupine Desus k Predlogu priporočila v zvezi z doslednim upoštevanjem načela ločitve države in verskih skupnosti. Sedem priporočil pripravljavcev samih po sebi sicer ni popolnoma odveč, dotikajo pa se vendar izjemno širokega kompleksa odnosov med državo in verskimi skupnostmi. Priporočila se dotikajo Zakona o verski svobodi, Zakona o obrambi, Zakona o službi v Slovenski vojski, Zakona o organiziranosti in delu v policiji, Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, dotikajo se protokola o odnosih med Republiko Slovenijo in Svetim sedežem in vrste odločitev Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Skratka, političnega sistema, obrambe, policije, financ, šolstva in mednarodnih odnosov. Vse skupaj pa na osnovi 7. člena Ustave Republike Slovenije, ki pravi, da so država in verske skupnosti ločene in da so verske skupnosti enakopravne, njihovo delovanje je svobodno. Predložene teme se dotikajo naših temeljnih dokumentov v tem pogledu in jih je treba obravnavati tudi s stališča sodobnega uveljavljanja človekovih pravic in tradicij slovenskega kulturnega prostora. Prepričani smo, da pregreto ozračje skoraj neposredno pred volitvami vsekakor ni primerno ozračje za obravnavo vseh naštetih, lahko tudi upravičenih vprašanj odnosa med verskimi skupnostmi in družbo. Sicer pa bi bilo nujno, po moje, da bi predlagatelji pri vsaki točki, ki jo predlagajo, predlagali tudi konkretne rešitve namesto priporočil, saj je Državni zbor vendar zakonodajni organ. Poslanska skupina predloga priporočila ne bo podprla. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Delovanje verskih skupnosti je v mnogočem ne le del ustavnih določb, ampak tudi zakonov in stališč Ustavnega sodišča. Le-ta so podala številna mnenja tudi o temah, ki so izpostavljene v predlogih priporočila. Kot sistematično navaja Vlada, na podlagi dosedanjih odločitev Ustavnega sodišča ter drugih pravnih pravil priporočila ni bilo mogoče sprejeti, zato je postopek v zvezi s tem predlogom akta končan. Slovenski ustavnopravni red in način njegovega uveljavljanja v praksi opozarjata na pomen urejenega sobivanja države in verskih skupnosti. Le-to se izraža skozi uresničevanja treh načel, zapisanih v 7. členu Ustave: načelo ločenosti države in verskih skupnosti, načelo svobodnega delovanja verskih skupnosti in načelo enakopravnosti verskih skupnosti. Kot izpostavlja Ustavno sodišče v odločbi iz leta 2010, je bistvena sestavina odnosa nevtralnost države. Ta se kaže v prepovedi kakršnegakoli poistovetenja in vzpostavitve državne vere. Države je tako zavezana, da v svoje delovanje ne vnaša verskih oziroma svetovnonazorskih elementov, da je nepristranska, da religije niti ne prevzema niti ne zavrača in da v nazorskem smislu ne podpira niti ne ovira. Kot je znano, se v Poslanski skupini Socialnih demokratov zavzemamo za dosledno spoštovanje 7. člena Ustave. S tem namenom smo leta 2012 prvopodpisali tudi predlog novele Zakona o verski svobodi. Z novelo smo tedaj želeli odpraviti neskladja z ustavo v zvezi s kriteriji za registracijo verskih skupnosti in z zaposlovanjem duhovnikov v bolnišnicah in zaporih, spremeniti način financiranja verskih skupnosti, urediti duhovno oskrbo v javnih institucijah, kjer je pripadnikom oteženo uresničevanje pravice do verske svobode, ter pripoznati pomen svetovnonazorskih skupnosti. Omenjeni predlogi zadostne podpore tedaj niso dobili. Spoštovane in spoštovani, država verskim skupnostim dopušča opravljanje določenih dejavnosti, na primer karitativne, izobraževalne, pri čemer ima pravico, a tudi dolžnost, da določi meje teh dejavnosti. Tako je v eni izmed presoj zapisalo Ustavno sodišče. Iz navedenega izhaja, da so dejavnosti verskih skupnosti na nekaterih področjih lahko dopolnilo socialni državi, nikakor pa ne morejo postati njeno nadomestilo, kot bi si nekateri želeli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Ljudmila Novak.
Lep pozdrav vsem! Neverjetno je, da imamo v Državnem zboru v demokratični državi, in to leta 2017, takšno razpravo, kot je ta, ki jo je predlagala Levica. Ta tema je po našem mnenju zlorabljena za nabiranje političnih točk in spodbujanje sovraštva ne samo do cerkve, ampak tudi do slovenske kulture in slovenske kulturne dediščine in do slovenskih tradicionalnih običajev. Na odboru je nekdo omenil, da je Slovenija majhna država. Ali se sploh zavedamo, kako majhni bi šele bili ali pa Slovenije sploh ne bi bilo, če ne bi bilo prav zaslužnih ljudi, kot so nekateri duhovniki, škofje? Na primer Rudolf Maister se je boril za severno mejo, ampak pravijo, da se ne bi imel za kaj boriti, če ne bi pred tem škof Anton Martin Slomšek prenesel škofijskega sedeža iz Šentandraža v Maribor. To, da je bilo Prekmurje priključeno k matični državi, je zasluga prav tamkajšnjih duhovnikov. Vsi poznamo tudi knjigo Franceta Bevka Kaplan Martin Čedermac – kdo se je boril za slovenski jezik na tistem območju v času fašizma? Duhovniki. In tudi danes pripomorejo k temu, da se tam še ohranja slovenski jezik v zamejstvu. Zaradi česa smo dobili prve zapise v slovenščini, Brižinske spomenike, spovedne obrazce? Vemo, kdo je izdal prvo knjigo v slovenščini in zakaj. Dobili smo prvi prevod biblije, kinas je uvrstil, slovenščino, tudi med civilizirane jezike. Pa prvi časopis, Lublanske novice, ki ga je ustanovil prav tako duhovnik Valentin Vodnik. Teološka fakulteta je bila soustanoviteljica Univerze v Ljubljani, tudi prve šole so postavljali duhovniki. Žal pa Levica o njih govori, in o nas kristjanih, kot o nekih sovražnikih države. Krščanski demokrati spoštujemo vsakega poštenega človeka, vernika katerekoli vere, če mu le-ta pomaga k temu, da je boljši človek, boljši državljan, in tudi vse tiste, ki pravijo, da niso verni, pa se trudijo biti dobri državljani in dobri ljudje. Medsebojno se moramo spoštovati ne glede na to, kateri veri ali neveri pripadamo. Dejstvo je, da sta se slovenski narod in naša kultura oblikovala v povezavi s krščansko vero in tradicijo, in to je zaznamovalo tudi našo kulturo in naše običaje. Bistvene sestavine načela ločitve države in verske skupnosti pa je določilo tudi Ustavno sodišče Republike Slovenije, te so: da se država ne veže na nobeno veroizpoved, da ni državne religije ali državne cerkve, da so cerkve in druge verske skupnosti v svojih zadevah samostojne. Dodano pa je tudi to, da slovenski pravni red ne prepoveduje šolam in lokalnim skupnostim, da bi se za blagoslov šolskega objekta dogovorile s katerokoli od cerkva in drugih verskih skupnosti, če bi to ocenili kot primerno. Krščanski demokrati smo prepričani in tudi delamo za to, da bomo v normalni Sloveniji tudi različno misleči lahko mirno sobivali in skupaj oblikovali prihodnost naše države. Takšne razprave, kot jih poskuša podtakniti Levica, pa spodbujajo sovražni govor, zato jih odločno zavračamo.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ko človek posluša predstavitve stališč desnice, se vpraša, ali smo na kakšni cerkveni sinodi ali pa nemara v Državnem zboru. Govorijo o sožitju, ampak to sožitje je zanje sprejemljivo samo, če poteka v znamenju križa. Zato je kljub vsem slišanim praznim besedam dejstvo, da položaj verskih skupnosti pri nas ni urejen v skladu z modernimi sekularnimi načeli. Ena skupnost je privilegirana tako politično kot ekonomsko. Privilegirana je glede na ostale verske skupnosti in glede na neverujoče. To je seveda Rimskokatoliška cerkev. Ta privilegirani položaj ni od boga dan, ampak ji ga je omogočila država – 25 let popuščanja, od Drnovškovega konkordata do Šturmovega Zakona o verski svobodi. Ampak težava ni v verskih skupnostih – jasno je in logično, da ima vsaka svoje interese – težava je v politikih, ki verskim skupnostim te privilegije omogočajo. V Levici smo zato predlagali priporočilo s sedmimi jasnimi točkami. Naj izpostavim najbolj ključne momente: obdavčitev plačila za verske storitve, za katere obstajajo napol formalni ceniki; socialno pravični pavšali pri dohodnini verskih uslužbencev; upoštevanje premoženja verskih skupnosti pri financiranju; odprava zaposlovanja duhovnikov v Slovenski vojski; opustitev sodelovanja najvišjih političnih funkcionarjev in Slovenske vojske na verskih obredih, s katerimi RKC ustvarja še videz državne cerkve. Vsi ti ukrepi so utemeljeni in argumentirani. Nek škof živi na mnogo višjem standardu kot nekdo na minimalni plači, pa je obdavčen enako. Davke za storitve morajo plačevati vsi od najmanjšega obrtnika naprej. Država zdravstveno zavarovanje krije samo prejemnikom socialne pomoči. Tisti, ki je samozaposlen v kulturi, mora neprestano dokazovati svojo vrhunskost. In tako naprej. Skratka, neenakopraven in neenakovreden položaj v naši družbi uživa Rimskokatoliška cerkev. Pri zaposlovanju klerikov v vojski gre za izjemno sporno ureditev, kjer je načelo ločenosti verskih skupnosti očitno kršeno. Za zagotavljanje verske oskrbe pripadnikom vojske – tudi o tem bi se sicer lahko pogovarjali – nikakor ne potrebujemo zaposlenih duhovnikov. Država na tak način izgublja svojo versko nevtralnost. Tudi na simbolni ravni lahko vidimo privilegije ene verske skupnosti. Z udeležbo najvišjih političnih funkcionarjev na obredih, kot je na primer maša za domovino, se potrjuje privilegiran položaj Rimskokatoliške cerkve tudi navzven. Potrjujejo se njihove želje, da ima status uradne državne cerkve. Ti funkcionarji so tam v uradni vlogi kot politiki, ne kot pripadniki verskih skupnosti. Marsikdo od naštetih je navsezadnje tudi javno povedal, da ni pripadnik RKC, pa kljub temu sedi v cerkvenih klopeh. Nemogoče je ignorirati dejstvo, da je načelo ločenosti države in cerkve iz 7. člena Ustave močno načeto, in to na škodo javnega interesa in na škodo večine državljank in državljanov. V Levici smo predlagali izhodišča za ureditev položaja, ne samo položaja RKC, ampak vseh verskih skupnosti, tako kot bi to moralo biti v moderni državi 21. stoletja. Politični establišment pa je spet sklonil glave pred talarjem in tiho prikimal temu, da sekularna načela vse bolj izpodrivajo težnje po nekih drugih, predmodernih in temnejših, časih. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Priporočilo Vladi, ki je danes pred nami, izraža željo po doslednem obravnavanju verske skupnosti skladno z načelom, ki ga izraža 7. člen Ustave Republike Slovenije, to je ločitev države in verskih skupnosti. Predlagatelj namreč ocenjuje, da bi Vlada morala sprejeti ustrezne zakonske spremembe glede plačila verskih storitev, določitve dohodkov verskih delavcev, obsega financiranja delnega plačila prispevkov za pokojninsko, invalidsko in zdravstveno zavarovanje, zaposlovanja verskih uslužbencev v Slovenski vojski ter udeleževanja uradnih predstavnikov Vlade, Slovenske vojske in Policije pri verskih obredih, pri čemer se zdi, da je Rimskokatoliška skupnost glede omenjenih pravic in delovanja privilegirana verska skupnost. Vprašanje, ki se ga lotevamo, je občutljive narave, saj je navsezadnje tudi religija sestavni del naše nacionalne identitete. Republika Slovenija svobodo veroizpovedi spoštuje in zagotavlja pluralnost pri izražanju vere. Tako je razmerje med državo in verskimi skupnostmi določeno v ustavi, pomen in vsebina tega razmerja pa je oblikovana tudi skozi nekatere odločbe Ustavnega sodišča. Položaj verskih skupnosti temelji na načelu ločitve države in verskih skupnosti, načelu enakopravnosti verskih skupnosti in načelu njihovega svobodnega delovanja. Kljub občutljivosti tematike pa v Poslanski skupini nepovezanih poslancev namen priporočila podpiramo, saj je ustavno načelo ločitve države in verskih skupnosti eno temeljnih načel, na katerih sloni ustavna ureditev naše države, njegovo dosledno upoštevanje pa še kako pomembno za uresničevanje medsebojne ločenosti, ki je, izraženo z besedami komisije Državnega sveta, postulat sekularne države. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Anita Koleša.
Lepo pozdravljeni! Stališče Stranke modernega centra smo obširno obrazložili na seji Odbora za kulturo, zato tokrat samo na kratko. Levica je v proces razprave in odločanja v Državni zbor posredovala predlog sedmih priporočil, ki naj bi vodila k doslednemu upoštevanju načela ločitve države in verskih skupnosti. Dejstvo je, da načelo ločitve države od cerkve zahteva zelo poglobljeno razpravo, ki pa jo težko izvedemo v okviru predloga teh priporočil. Iz zgodovine vemo, da je interpretacija pojma ločitev države in verskih skupnosti zahtevna in nikakor enoznačna, kot jo želijo prikazati v Levici. Svoboda religije in radikalna izločitev cerkve iz javnega življenja se pravzaprav izključujeta. Državno zagotavljanje svobode religije je liberalni Evropi prinesla francoska revolucija. Načelo svobode religije je prikazano kot najmočnejša utež idej popolne laične države. Ne glede na zgodovinske okoliščine in spodbude svojega nastanka se je načelo uveljavilo kot ustrezen okvir za uresničevanje verske svobode in enakopravnosti državljanov s tem, da sekularne laične države ne veže na nobeno veroizpoved, omogoča avtonomijo vseh verskih skupnosti in do vseh religij in ateizmov zavzema nevtralen odnos. Kot vsako načelo in vsak model se tudi ločenost cerkve in države različno uveljavlja v spremenljivih zgodovinskih in družbenih kontekstih. Dandanes sta svoboda religije in ločitev cerkve od države ustavno zasidrani v večini držav sodobne Evrope, tako tudi v Sloveniji. Vsekakor ločenost med državo in verskimi skupnostmi ne pomeni prepovedi ali nemožnosti njihovega sodelovanja, kar pa pomeni, da sta država in cerkev v principu ločeni, toda sodelujeta v raznovrstju oblik pri mnogih projektih moderne socialne države. Kot smo izrazili že v razpravi na seji matičnega delovnega telesa, poslanci SMC menimo, da točke priporočila niso utemeljene, ločitev cerkve od države pa ne pomeni izključitve cerkve iz družbe. Iz teh razlogov takrat in seveda tudi zdaj priporočil ne sprejemamo.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Anja Bah Žibert.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! 7. člen Ustave med drugim pravi: »Država in verske skupnosti so ločene,« to pa ne pomeni, da je na primer Rimskokatoliška cerkev kot največja in najbolj razširjenja cerkev na Slovenskem izločena iz družbe. Ne nazadnje gre tudi za največjo in najštevilčnejšo obliko civilne družbe in ne notranjega sovražnika, kot ga vidi Levica. Miselna ozkost in težnja po izključevanju je v tem pogledu Slovenski demokratski stranki tuja. Cerkev, predvsem Rimskokatoliška cerkev, Katoliška cerkev ima na teh tleh, slovenskih tleh, svoje mesto, svojo vlogo in svojo zgodovinsko legitimnost. Je ločena od države, ni pa ločena od slovenskega naroda, s katerim je ves čas tesno povezana, in to v globine. Kakorkoli, tukaj zaključujem. Menim, da je včasih manj besed bolje kot več. Vsem vam, spoštovani v dvorani, in seveda tudi vsem, ki nas spremljajo, pa želim miren, strpen in ljubezni poln adventni čas. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. 12. 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga priporočila končan. Zaključujem 28. točko dnevnega reda. Prekinjam 36. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14. uri in 15 minut.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 2., 3., 7., 14., 24., 25., 13., 21., 19., 20. in 29. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, mag. Matej Tonin.
Poslanke in poslanci, dober dan! Poslanska skupina Nove Slovenije se s predlaganim sklepom, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne more strinjati in bo glasovala proti takšnemu sklepu. To pa zato, ker obrtniki, podjetniki že dlje časa na svojih srečanjih, kjer predstavljajo zahteve slovenske obrti in podjetništva, opozarjajo, da je sedanji sistem ureditve bolniških neustrezen in da zlasti samozaposlene podjetnike lahko pahne v strahovite težave. Zlasti pa lahko pomeni tudi, da neka taka bolezen ogrozi celotno družino, če je ta družina odvisna samo od prihodka samostojnega podjetnika. Predlog, ki ga je vložila Nova Slovenija, gre v smeri, da bi stroške bolniške po 15. dnevu prevzel Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, in ne šele po 30. dnevu, kar pomeni, da ta čas bistveno skrajšujemo. Za same delavce se ničesar ne spremeni, za obremenitev gospodarstva se mnogo spremeni. Delavci bodo dobivali še vedno iste bolniške. Gre za to, da s tem zakonom uvajamo tudi več solidarnosti, ko gre za hujšo in zahtevnejšo bolezen, da se vključi koncept solidarnosti. Ker če je nekdo bolan in doma na bolniški več kot 3 tedne, potem, roko na srce, gre za težje bolezensko stanje, za katerega bi se morala vključiti solidarnost. Tisti, ki vas skrbi, da bo to povzročilo 50-milijonsko škodo zavodu, ne pozabiti, da vsi ti ljudje, delodajalci in tudi zaposleni, prav temu zavodu tudi plačujejo za vse te stvari. Kot sem dejal, Nova Slovenija bo predlogu sklepa, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, nasprotovala, ker želi zakonu omogočiti, da nadaljuje svojo pot.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti pa 19. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 2. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lekarniški dejavnosti po skrajšanem postopku. Ker matično delovno telo predlaga zboru, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu, in ker amandmaji k prehodnim in končnim določbam niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Socialni demokrati bomo predlog Zakona o lekarniški dejavnosti podprli. Menimo, da je ta rok, ki je sedaj predlagan, da se podaljšuje na 31. 12. 2019, pravilen, kajti že v samem postopku sprejemanja zakona smo opozarjali na to, da je rok zelo kratek, tudi glede vertikalnih povezav. Enostavno menimo, da je to pravilna pot. Prav tako pa ob tem upamo, da bodo občine, ki so že začele s postopki prodaje te dejavnosti, uspele speljati transparentne postopke, da bodo imele dovolj časa, da speljejo postopke in da bodo prodale kapitalske deleže ne pod prisilo, ampak pod ugodnimi pogoji. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti pa 17. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 3. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. 12. 2017. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti pa 3. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti pa 2. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3.a členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti pa 10. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 2., 3. in 3.a členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V osnovi, če smo predlagatelji, bomo zakon tudi podprli. To lahko napovedujem. Tudi glasovanje o amandmajih kaže, da bi zakon lahko bil oziroma da bo deležen podpore, zaradi tega se zahvaljujem vsem tistim, ki boste glasovali za sprejetje tega zakona. Situacija je pa nekoliko specifična predvsem zato, ker očitno kaže, da bo Državni zbor zmogel narediti nekaj, kar se v tem mandatu še ni zgodilo, nekaj pozitivnega, to je, da bo glasoval proti Vladi in da bo glasoval celo proti tistemu, kar sta sindikata v sodelovanju z Vlado želela doseči. Prepričan sem, da bomo dosegli nekaj, kar se redko kdaj zgodi, v tem mandatu pa se očitno utegne zgoditi prvič, namreč da koalicija podpre zakon, ki ga predlaga SDS. Tudi to je dober signal tega parlamenta, zato še enkrat vsem skupaj hvala lepa. Tistim, seveda, ki boste glasovali za. Sicer je pa treba reči nekaj. Mi s tem Vlade ne bomo nič ovirali in zakon bo sprejet. Vlada pravi, da bo do 31. januarja prinesla še en zakon na to temo in tisti zakon bo boljši od tega, tisti zakon bo očitno prinesel še več, in s tem sem jaz še bolj zadovoljen. Če je temu tako, tudi prav, čeprav sem v razpravi izrazil dvom, da se bo to res zgodilo. Res je pa tudi to, da naj bo to glasovanje – predvidevam torej, da bo zakon podprt – neko sporočilo slovenski javnosti, državljankam in državljanom Slovenije, da političnemu zakonodajnemu telesu, torej Državnemu zboru, ni vseeno za vojne veterane. Pravzaprav upam, da bo neka pot, ki bi se lahko danes začela – tako bom jaz to danes imenoval – urejanja nekega položaja tistih ljudi, ki so to državo ustvarili. Ta pot bo verjetno še dolga, verjamem, ampak morala bi pa imeti luč na koncu tunela, ki bi se ji reklo približno takole: da nihče med tistimi, ki so to državo ustvarjali, ne sme živeti v nekih razmerah, ki niso vredne življenja posameznika, ki niso vredne nekega normalnega življenja, in da bomo odprli pot nekemu procesu, ki bo položaj veteranov vojne za Slovenijo v katerem od naslednjih mandatov uredil. Hvala lepa vsem.
Obrazložitev glasu v imenu Stranke modernega centra, gospod Marjan Dolinšek.
Hvala. Obrazložil bom glas v svojem imenu, ne v imenu stranke. Najprej bom rekel, da bom ta predlog zakona podprl. Ne gre za konkretni primer, gre za vojne veterane Slovenije. Kot sem v razpravi že rekel, po 26 letih je že čas, da vojnim veteranom, vsem, neoziraje – moramo nekaj vedeti, statusa vojnega veterana nima samo tisti, ki je nosil uniformo, modro ali zeleno, tudi v civilu imajo status vojnega veterana. Ljudstvo, ljudje, državljanke Republike Slovenije so v letu 1991 in tudi leta 1990 opravili svojo državljansko dolžnost pokončno, odgovorno in zato mislim, da je prav – to je šele začetek, gre za konkreten primer, ampak še enkrat poudarjam, gre za vojne veterane Republike Slovenije – da zagotovimo ustrezen status na vseh področjih, seveda, vsi imamo že svoja leta, predvsem na socialnem področju, kar tudi obravnava ta primer. Zato bom z veseljem podprl ta predlog zakona. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Simon Zajc.
Hvala, gospod predsednik. S tem zakonom se dotikamo ene zelo čustvene teme v zelo čustvenem času, pa ne govorim o predbožičnem času, o enem drugem času. Kot kaže, bo zakon dobil podporo, jaz ga kljub temu ne bom podprl, jaz bom glasoval proti. S tem zakonom namreč spreminjamo stanovanja, ki so službena, ki so namenjena v prvi vrsti aktivnim policistom kot socialna stanovanja. Tega ste se zavedali 2006 tudi vi, ko ste bili v vladi, zato ste takrat pravilnik o teh stanovanjih spremenili, porezali veliko tega ven, tudi to za nedoločen čas. Takrat ste bili v vladi, danes ste v opoziciji, je drugačna situacija, ampak takrat ste se zavedali, da so to stanovanja, namenjena aktivnim policistom. Se strinjam, da je treba reševati problematiko vojnih veteranov, ampak na tak način v tem zakonu – mislim, da ne. Podpiram prizadevanja Vlade in prizadevanja sindikatov, da nam prinesejo, zdaj bodo morali sploh prinesti zakon, ki bo nekatere stvari, ki bodo danes tukaj sprejete, popravil, in da bo uredil tudi to, kar se boste v socialnem dialogu dogovorili. Sam mislim, da če ostane tako, kot bomo danes sprejeli, bomo mogoče ne čez tri leta, ampak čez kakšnih pet, šest imeli spet tukaj sejo pa spet zakon o tem, kaj narediti z vsemi temi mladimi policisti in njihovimi družinami, ki se morajo voziti v drug kraj, zaradi tega ker v tistih krajih, kjer največ policistov potrebujemo, jih nimamo dovolj in prihajajo od drugod. Takrat bomo imeli pa sejo o tem, kaj zdaj s temi mladimi družinami. Spoštujem sicer namen oziroma cilj te spremembe, ampak se je po mojem mnenju ne lotevamo pravilno. Iz tega razloga, navkljub temu da me boste javno na ne vem kakšen steber dali – še prej me bo seveda DZ objavil, kako bom glasoval, ampak – tudi vam zdaj povem, da tega zakona ne bom podprl. Ne zaradi tega, ker ne bi želel tega reševati, ampak mislim, da je to treba reševati v dveh zakonih. Oba prideta v januarju sem in takrat upam, da bomo to rešili. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Violeta Tomić.
Najlepša hvala. Lahko povem tudi v imenu poslanske, mi bomo ta zakon enoglasno podprli, kajti prepričani smo, da – saj ne gre samo za veterane, absolutno so zaslužni za to Slovenijo, ki jo imamo, vendar – so vse deložacije popolnoma nedopustne. Vemo, da ljudi deložirajo zaradi banalnih 150 evrov dolga. Mi smo že predlagali različne ukrepe, da bi se te deložacije preprečile, vendar žal nismo bili uslišani. Upam, da bomo nekoč, mogoče v kakšnem drugem sklicu državnega zbora vendarle bolj slišani, kadar bomo želeli nekako te nepravilnosti odpraviti ali pa te strašanske razlike med res revnimi in pomoči potrebnimi in bogatimi odpraviti. Vemo, da v Sloveniji živi skoraj 300 tisoč ljudi pod pragom revščine, ne samo ti upokojenci, kot je tukaj primer, in brezposelni, ampak tudi polno zaposleni nemalokdaj ne morejo pokriti svojih stroškov. Gre za stanovanja, ki so kadrovska in ki so za aktivne policiste, to je seveda res. Vendar videli smo, da obstaja na MNZ veliko stanovanj, ki so zasedena bodisi od ljudi, ki jim ta stanovanja ne pripadajo in nikoli niso delali pri policiji, ali pa so celo prazna. Tukaj je naloga ministrstva in Vlade, da poišče te možnosti, absolutno pa ne deložirati ljudi, ki so pošteno in odgovorno delali celo življenje in na stara leta ne morejo iz svojega doma, predvsem pa ne morejo plačevati ekonomskih najemnin z nizko pokojnino. Kot rečeno, v Levici bomo zakon podprli. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti pa so bili 3. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 7. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. 12. 2017. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti pa so bili 15. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti pa so bili 14. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti pa so bili 14. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti pa so bili 15. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti pa so bili 19. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 2., 6., 7. in 8. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem kvalificirane predlagatelja, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. V zvezi z usklajenostjo zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance Tilnu Božiču.
Hvala za besedo. Na podlaga pregleda ugotavljam, da je zakon zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, neusklajen, zato bomo tudi predlagali uskladitveni amandma. Hvala.
Ker je Vlada opozorila, da je po končani tretji obravnavi predlog zakona zaradi sprejetih amandmajev neusklajen, prosim predlagatelja, da pripravi uskladitveni amandma. Državni zbor bo z obravnavo te točke nadaljeval danes, pol ure po končani 29. točki dnevnega reda. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o soglasju k Pravilom Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje k Pravilom Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 30. 10. 2017. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem 24. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o soglasju k Pravilniku o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje k Pravilniku o sofinanciranju izvajanja letnega programa športa Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 16. 11. 2017. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem 25. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o ureditvi lastništva javnih cest v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o ureditvi lastništva javnih cest ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti pa 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 13. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik! Kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo predlagani zakon podprli. S tem zakonom odpiramo vrata področju delitvene ekonomije v cestnem prometu, v cestnih prevozih. Gre enostavno za to, da bi državljanke in državljani s svojo zasebno lastnino, v tem primeru prevozna sredstva, lahko uporabljali v komercialne namene. V zakon smo vgradili vse varovalke, zaradi katerih smo slišali nekatere negativne odzive iz tujine. Vsak, ki bi želel opravljati takšne vrste prevozov, bi moral imeti podjetje, kar pomeni, da bi plačeval vse davke in prispevke. Za vsak prevoz, ki bi se opravil, bi bil izdan elektronski račun. Podjetja, ki bi organizirala in posredovala pri prevozih, bi bila povezana s strežniki Finančne uprave, kar pomeni, da bi bil celoten pregled nad tem, koliko prevozov je bilo opravljenih, kdaj in po kakšni ceni. Na podlagi tega bi videli, koliko denarja mora priti v državno blagajno. Ker gre predvsem za varnost v cestnem prometu, smo dali noter tudi nekatere varovalke, da takšnih prevozov ne bi smeli opravljati vozniki, ki imajo status mladega voznika, vozniki, ki nimajo nezgodno zavarovanih sopotnikov, in vozniki, ki imajo kazenske točke. Zaradi nekaterih pomislekov glede samega besedila tega člena, ki ga spreminjamo, predvsem s strani Poslanske skupine SMC, že zdaj napovedujem, da smo v Slovenski demokratski stranki pripravljeni, če bi bil zakon v prvem branju sprejet, sprejeti ustrezne amandmaje na ta način, da zadevo še dodatno zaostrimo v tej smeri, da bi lahko prevoze opravljali samo tisti, ki imajo po veljavnem zakonu licenco. To pa so v tem primeru, kot je trenutno stanje, taksisti. Kljub temu da smo dodali širšo dikcijo, s katerim po našem mnenju rešujemo tudi pravni status spletne strani prevoz.org, smo pripravljeni iti še korak naprej in res pripraviti zakonodajo oziroma spremembo v tej smeri, da bi vsaj za začetek videli, kako bo stvar funkcionirala. Prepričan sem, da bi imeli tako tisti, ki bi opravljali te prevoze, kot uporabniki pozitivne izkušnje. Kot že rečeno, v Poslanski skupini SDS bomo ta zakon podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine, Levica Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Uber lahko v našo državo pride že danes brez kakršnihkoli težav. Zakaj se to ne zgodi? Zato ker bi moral delovati pod istimi pogoji in pod istimi regulativami, kot se prevozi že izvajajo. Tega seveda noče. Kar Uber zares zanima, je socialni damping, plačni damping in izogibanje plačevanju davkov. Išče nepošteno konkurenčno prednost na trgu na račun vseh državljank in državljanov, na račun njihove socialne varnosti in na račun brutalnega izkoriščanja šoferjev, delavcev. Zakon, ki ga je SDS prinesla v parlamentarno obravnavo, je uresničenje mokrih idej, ki jih je že imel minister Koprivnikar, pa so se takrat tiste ideje ustavile. No, zdaj pa smo dobili spremembo zakona, ki je izrazito lobistična. Odpravlja se omejitev za eno multinacionalno kapitalistično korporacijo, poimensko navedeno tudi v samem zakonu. Večjega manjka hrbtenice, večje klečeplazenja pod mednarodnim kapitalom, ki ga nihče ni izvolil, še nisem videl. In zato bomo v Levici glasovali proti temu zakonu. Delitvena ekonomija in vsa tehnologija, ki jo poganja, je lahko dobra stvar, če poteka na solidarnostni osnovi, v korist celotne družbe in v korist dela. Ampak ujeta v spletke uberjev, airbnbjev in podobnih platform žal občim družbenim smotrom ne služi. Služi samo njihovim lastnikom in njihovemu menedžmentu, da se na debelo omasti s hudim izkoriščanjem družb in delovnih ljudi. To počnejo marsikje po svetu, da ne rečem povsod po svetu, v Sloveniji za enkrat še niti ne v takšnem obsegu, in ni šans, ni šans, da bi Uberju potem kar tako na lepe oči odprli vrata še pri nas.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra, gospod Simon Zajc.
Hvala. Ta zakon ima en velik problem, in sicer to, da odpira 1. člen, po katerem se določa za koga ta zakon ne velja. To na splošno ne bi bil tako velik problem, če se ne bi ravnokar na Evropskem sodišču odločali o tem, kaj Uber sploh je. Ali je to platforma, ki povezuje stranko z nekom, ki opravlja prevoze, ali je Uber sam po sebi že podjetje, ki opravlja prevoze. Če bo ta odločitev šla v to smer, da bo sprejeta formulacija, da je Uber sam po sebi prevoznik, potem je problematičen ta 1. člen. Če pa ne, potem pa ima tudi Vlada že pripravljen zakon, ki bo še širše opredelil druge stvari, ampak tudi to, da bodo podobne platforme lahko v Sloveniji poslovale, seveda po naših pravilih, na način, da bodo lahko opravljali prevoze le tisti, ki imajo za to licenco. Zato v tem trenutku tega zakona ne moremo podpreti. Če bo pa drugačna razsodba sodišča, kot se pričakuje, in če Vlada ne bo storila tega, kar je na seji državni sekretar povedal, potem pa januarja lahko to ponovimo. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla predlog sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Mi zagotavljamo, da bomo v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu pomembno prispevali k temu, da zakon dopolnimo in ga uskladimo tudi s smernicami Evropske unije, ki danes že obstajajo za tovrstne poslovne modele. Če naredite sintezo avtoštopa in medmrežja oziroma interneta, dobite – kaj? Dobite platformo ali aplikacijo, če hočete, ki se ji reče prevoz.org. To so naredili študentje za svoje potrebe oziroma dijaki Škofijske klasične gimnazije, če sem povsem točen. Ampak danes so predvsem starejši uporabniki te platforme oziroma te aplikacije, to je predvsem starejša generacija, seveda tudi študenti, ampak predvsem starejši. Večkrat pravim, da tehnologija prehiteva nas, zakonodajalce. In na nas je, gospe in gospodje, da naredimo zakonodajo takšno, ki bo dobra za ljudi. Ne smemo tehnologije odklanjati, uporabiti jo moramo na tak način, da bo dobra za nas, da bo dobra za ljudi, saj je vendar politika delo za dobro vseh. In tu gre za to, da izkoristimo, kot piše v tistem pismu o nameri, ki ga je podpredsednik te Vlade podpisal, da izkoristimo socialni, okoljski in gospodarski potencial rastočega sodelovalnega in digitalnega gospodarstva. Njuna prizadevanja, torej Republike Slovenije in Uberja, izhajajo iz skupne vizije Slovenije kot zelene referenčne države v digitalni Evropi. Ko sem že omenjal smernice Evropske unije, glejte, Evropska komisija je junija 2016 izdala smernice za ustrezno uporabo prava Evropske unije za tovrstne poslovne modele, glede zahtev dostopa do trga, ureditve odgovornosti, varstva uporabnikov, klasifikacije delavcev in obdavčenja, s hkratnimi navodili državam članicam Evropske unije glede ustrezne zakonske ureditve na nacionalni ravni. Torej pravzaprav neko ogrodje že imamo in zdaj je čas, da mi v Državnem zboru naredimo svojo domačo nalogo. Čas je. Mi soglašamo s tem, da uporabimo sodobne tehnologije za dobro ljudi, zato bomo predlog sklepa podprli.
Je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Zakon bom podprl, da gre v nadaljnjo obravnavo, ker sem bil prisoten na vrhu slovenskega gospodarstva leta 2016, sedel sem nekaj stolov stran od predsednika Vlade. Predsednik Vlade in minister Koprivnikar sta govorila o slovenski digitalni agendi. In ravno zgodba tega zakona je vstop na vlak te digitalne agende na nekem potencialu. Argumenti kontra Uberju so nekaj takšnega, kot so bile zgodbe tistih kmetovalcev, ki so se uprli v prvi industrijski revoluciji in so uničevali stroje, ali pa morda nekoliko kasneje tisti, ki so izdelovali kočije, ko so prihajali prvi avtomobili, s katerimi se je lahko človek vozil na pogon motorja z notranjim izgorevanjem. Tisti, ki ste danes proti, ste proti vsemu, kar je naredila konkurenca v svetu, kar je človeštvo naredilo boljšega življenja, kar je omogočilo hitre premike v prostoru in času, ne samo stvari dela, ampak tudi posameznikov, kar je omogočilo življenje in marsikdaj tudi podaljšalo življenje v določenih inovacijah številnim ljudem. To, kar danes govorite, v istem času pa tipkate na telefone gnilega kapitalizma, govorite v Philipsove mikrofone, ste na facebookih in twitterjih grdih gnilih kapitalistov, je eno, kako z velikim veseljem uporabljate takšne iznajdbe in tako verjamem, da boste največji uporabniki Uberja tudi v prihodnje, spoštovani kolegice in kolegi. Vse tiste ostale, ki se pa odločate, pa vam povem, da so to samo besede gospoda Mira Cerarja. Če želimo iti v četrto industrijsko revolucijo, če želimo narediti nekaj korakov in postati tudi pilotna država, tudi v [[nerazumljivo]]investicijah, številnih drugih zadevah, nanotehnologijah, tudi samovoznih vozilih, elektromobilnosti, ki bo prihajala v stik, lahko rečemo, vsega tega, potem temu ne moremo reči ne in moramo dati zakonu priložnost, da gre v naslednjo obravnavo in da takšen zakon sprejmemo. Najlepša hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, lep dober dan! Jaz bom ta zakon podprl, ker je sistem Uber, kot ga poznamo, nekaj najbolj normalnega in naravnega. Tisti, ki trdite, da je zdajšnja zakonodaja dovolj urejena, da lahko Uber pride v Slovenijo, ne, to ne drži. Potem bi mi dobili tako rekoč fejk taksi, kot jih poznamo. Ampak tega si vsekakor ne želimo. Vsi tisti, ki ste danes tukaj v dvorani pa greste v tujino in ste tisti, ki pridete v druge države in ste prvi, ki najamete Uber, boste danes glasovali proti. Vas ne bom poimenoval. Ampak bodite pošteni sami do sebe in do drugih sodržavljanov, ki bi tudi tako kot vi, ko greste v tujino, radi uporabljajo Uber tukaj v Sloveniji. Kajti gre za super aplikacijo. In na takšen način s tem bojem proti tovrstnih platformam se borimo v bistvu proti nečemu, kar dolgoročno ni možno. Tukaj govorimo o človeški tehnologiji, o nečem, kar nas bo prej ali slej doletelo. To stvar lahko preložimo samo za nekaj let, dve, tri leta, potem bo pa spet potrkala na vrata. Prosim vas samo za eno stvar, ne bodimo Slovenija analogna ura v digitalnem svetu. In ravno to bomo z današnjim glasovanjem, če boste glasovali proti temu zakon, potrdili. Poglejte, gre tudi za konkurenčnost. Če pripeljemo Uber v Slovenijo, se bodo na drugi strani izboljšale tudi druge platforme, taksi sistemi, dosedanji prevozi. In končno se s tem zakonom rešuje tudi pravna praznina. Že včeraj sem v okviru razprave dejal, kdor uporablja prevoz in je notri samo ena oseba, tudi uslužbenci tega državnega zbora, je to nepravno stanje, gospod predsednik Državnega zbora, če se sam vozite v tem avtomobilu. Ni zakonske podlage. S tem zakonom se tudi to rešuje. In mnogo drugih stvari. Zlasti pa delamo korak naprej v tem dojemanju, da tehnologija napreduje in da moramo tudi v tej državi v korak z njo.
Ker je še interes za obrazložitev glasu v lastnem imenu, odpiram možnost za prijavo. Prosim, da se vsi tisti, ki želite, prijavite. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Žan Mahnič.
Hvala, predsednik. Včeraj, ko sem razlagal zakon, sem poleg Uberja naštel še vsaj šest platform, ki imajo podobno dejavnost kot Uber. Se pravi, to ni lex Uber, kot ste želeli nekateri prikazati, ampak gre za dejstvo, da odpiramo možnost vsem, ki se s tem ukvarjajo, da pridejo v Slovenijo. Govori se, kako Uber izkorišča. S tem zakonom nobenega ne silimo, da opravlja prevoze za Uber ali kakšno drugo platformo. Vsak se odloči prostovoljno. Če nekdo misli, da bo izkoriščan ali pa če dejansko bo izkoriščan, potem je sam dovolj neumen, če bo opravljal prevoze in delal za tako podjetje, glede na to, da lahko prostovoljno vstopi, seveda pa tudi prostovoljno izstopi. Jaz sem prepričan, da Uber ni prevoznik, pač pa je Uber samo tisti, ki ti samo poišče stranko. Prevoznik bo še vedno tisti, ki bo imel licenco po veljavnem zakonu. Govorite o neki prekarnosti. Glejte, vsi taksisti so danes praktično na espejih. To, kar je danes v Ljubljani Metro, Laguna, Interex in ostale taksi službe, to so samo dispečerski centri. Taksisti pa niso zaposleni pri teh podjetjih ampak imajo espeje. Tako da s tem zakonom urejamo na eni strani to, da odpiramo neke nove možnosti tudi taksistom. Kjerkoli so govorili, da se bo Uber pojavil in pa podobne platforme, so bili protesti, so bila huda nasprotovanja taksistov, tukaj pa nisem slišal, da bi kdo izrazito nastopil proti. Zakaj? Ker smo v zakon napisali takšno besedilo, da tudi taksistom omogočamo opravljanje prevozov za takšne platforme. Celo hkrati, kot to počnejo tudi za tiste dispečerske centre, kjer kot espeji že sedaj vozijo. Zaradi vsega naštetega bom zakon podprl.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Miha Kordiš.
Hvala, predsedujoči. Lahko je govoriti, da je neumen tisti, ki izbere slabo plačano delo, če zraven sediš na poslanskem stolčku s plačo dva tisoč in nekaj evrov neto. Ampak to ni plača, ki bi si jo povprečen delovni državljan naše države lahko privoščil, nima neke ekonomske svobode, ki s tako visokim prihodkom pride. Zato se ljudje zatekajo v prekarne slabo plačane zaposlitve, ker drugačnih niti ne dobijo, in so postavljeni pod golo prisilo preživetja. Zakaj bi sicer kdorkoli šel delat kot nek prekarec za Uber? Lahko se vprašamo, pa čeprav samo mi, ki smo v tej dvorani, potem ko bomo zaključili sejo, ali se gremo rajši ukvarjat s svojimi hobiji, k svojim prijateljem, k svoji družini, partnerjem, otrokom ali bi šli rajši iz čistega veselja »furat« naokoli za Uber? Odgovor mislim, da je precej samoumeven. Tako zaposlitev izbereš samo pod pritiskom hude življenjske nuje. Korporacije, kot je Uber, to hudo življenjsko nujo izkoriščajo, da plemenitijo svoje dobičke na delavskih hrbtih. Zgodba Uberja ni zgodba tehnologije. To tehnologijo lahko uporabljamo na vseh področjih in uporabljamo jo lahko v družbeno dobro. Zgodba Uberja je zgodba socialnega dampinga, plačnega dampinga in zgodba izkoriščanja. Predlagatelji takih zakonskih izjem, ki delajo v specifično korist ene ali pa prgišča multinacionalnih kapitalističnih korporacij, samo kažejo, da so brez hrbtenice in da klečeplazijo pred finančnimi mogotci. In da jih ne zanima dobrobit delovnih ljudi, s slovenskim državljanstvom ali brez njega, ampak dobrobit finančnih mogotcev, po navadi z domačim naslovom na Kajmanskih otokih.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Luka Mesec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Tudi jaz bom glasoval proti. Zakaj? Ker Uber v resnici ni nič drugega kot taksi služba. Lahko rečemo, da so tudi Metro, Laguna in ostali samo dispečerske službe. Lahko. Lahko rečemo tudi, da že platformo, ki deluje, ki je v bistvu spletni taksi, v Sloveniji imamo. Reče se ji Hop in je v bistvu franšiza, če se ne motim, češkega podjetja in deluje po enakih principih kot Uber. Ampak kaj je ključna razlika? To, da je Metroju pri Laguni, pri Hop in in pri drugih taksist še vedno vsaj ohlapno v nekem delovnem razmerju. Lahko je samostojni podjetnik, ampak državi plačuje davke in prispevke in država mu v primeru bolezni, v primeru nezmožnosti dela zagotavlja neko varnost na drugi strani. Ko pa pridemo do platform, kot je Uber, pa ne govorimo o ničemer drugem kot o bajpasu vseh zakonskih določil glede delovnih razmerij, ki jih v tej državi imamo. Če govorimo, da je to dopustno pri taksistih, ne vem, zakaj potem ne bi naredili še platforme za čistilne servise, ki bo podoben bajpas, pa platforme za izvajalce pristaniških storitev, ki je tak bajpas, in na koncu se bomo vprašali, kdo v tej državi sploh še plačuje davke in prispevke. Na koncu dneva bomo prišli do sistema, kakršnega ima, ne vem, recimo ZDA, kjer pač zboliš za rakom pa, ker nimaš nobenih prispevkov, moraš praktično vzeti hipoteko na svoje stanovanje ali pa hišo, da si sploh lahko priskrbiš zdravljenje. In to je smer, v katero nas model, ki ga zagovarjate, vleče. Zato jasno, jaz bom pač branil obstoječe standarde, ki jih v tej državi imamo, in bom glasoval proti temu, da se dopuščajo takšni zakonski bajpasi, kot je Uber.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Primož Hainz.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sam moram reči, da delitvena ekonomija, sodobna tehnologija to s tem piar za Uber nima popolnoma nobene zveze. To je pač eden izmed taksijev, kot smo že slišali. Drugo. Zavzemam se za ekologijo, za ekološki pristop, za javni pristop, bom rekel tako, dolgoročno, kar je bilo rečeno, dolgoročno smo vsi mrtvi, ampak lahko pa to skrajšamo z ekološkim pristopom. Tretje. Kar se tiče Uberja, je popolnoma podoben kot je Go-Opti. Go-Opti že imamo. Tam šofer včasih prosi potnika, da pelje namesto njega, ker je že 16 ur za volanom. Sem imel soseda, ki je vozil. Kar se Desusa tiče, ker je nekdo omenjal starejše oziroma se sklicujete na starejše, Desus in ZDUS se zavzemata Starejši za starejše, akcija pomoč, mlajši upokojenci tudi za medgeneracijsko solidarnost, včasih kakšen mlajši pelje starejšega. Torej zavzemamo se za neke medčloveške odnose, ki bodo reševali te probleme, ki jim seveda mi rečemo medgeneracijska solidarnost. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik. Ker imam pozitivne izkušnje z Uberjem, bom predlog zakona seveda podprl. Ne razumem strahu pred konkurenco oziroma ga razumem pri tistih, ki jim je ideal Venezuela. Na žalost pri teh obrazložitvah glasu ugotavljam, da nekateri niti ne poznajo delovnopravne zakonodaje in strašijo za razliko med tistimi, ki bodo vozili za Uber oziroma za ostale platforme, in pa med taksisti, ki imajo prav tako espe. Vsi so zavezanci za plačilo prispevkov in vsi so zavarovani po zakonu, ki se mu reče ZDR. Medtem ko v tujini razvijajo podobne platforme, kot so Uber, Amerika Uber za zdravstvene prevoze, se pri nas v letu 2017, na prehodu v letu 2018 bojimo nekaj modernega, nekega konkretnega. Za zaključek, zakaj bom podprl predlog zakona. »Dejstvo je, da je podjetje Uber s svojo dejavnostjo prinaša korenite spremembe v urbano mobilnost. Pozitivno pa vpliva tudi na zaposlitvene možnosti in splošen gospodarski razvoj ter nasploh na kakovost življenja.« Predsednik Vlade Miro Cerar 17. 10. 2016. In to je ena redkih, ko se s predsednikom Vlade strinjam in zato je prav, da podpremo predlog zakona, ki ga podpira tudi predsednik Vlade. Še bolj pa sem za, ker tudi v Državnem zboru poslušam različna poslanska vprašanja, tudi poslancev koalicije, ki pričakujejo od predstavnikov Vlade, da bodo uredili področje, kot je Uber, da bodo uredili področje, kot je Airbnb in podobno, sami pa pritiskajo tipke proti takšnim modernim pristopom, kot ga prinaša tudi ta zakon, ki je danes pred nami. Ker sem za modernizacijo tudi na tem področju, bom podprl predlog zakona. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti pa 38. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti pa 38.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 21. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kolegice, kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli spremembo in pa dopolnitev Zakona o davku na dodano vrednost. Sprememba in pa dopolnitev Zakona o davku na dodano vrednost spreminjata znižanje splošne stopnje davka za 2-odstotni točki in pa znižanje druge stopnje za eno odstotno točko. Sprememba in pa dopolnitev Zakona o davku na dodano vrednost uvajata tudi znižano drugo stopnjo, in sicer stopnjo v višini 5 %, pod to pa naj bi spadala skupina predvsem pomembnih življenjskih potrebščin, kot je hrana, otroška oblačila, elektrika in podobno. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da stanje na trgu in napoved gospodarske rasti Slovenije za prihodnost omogoča, da se davek na dodano vrednost zniža na predkrizno raven. Treba je poudariti, da vlada Mira Cerarja razpolaga z 1,5 milijardo večjimi davčnimi prihodki, kot je razpolagala vlada recimo v letu 2014. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da se mora gospodarska rast poznati tudi v žepih in denarnicah državljank in državljanov Republike Slovenije.
Ali ješe kakšna v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Jaz bom podprl spremembe Zakona o davku na dodano vrednost, ker je bilo povečanje stopenj sprejeto v času finančne in gospodarske krize, ki je danes ni več. Zaradi tega je prav, da vrnemo stopnje, tako da se zmanjša splošna stopnja za 2-odstotni točki na raven, ki je bila pred gospodarsko krizo. Drugo, treba je uvesti nižjo stopnjo, močno znižano davčno stopnjo za določene izdelke in storitve, ki najbolj bremenijo družinske proračune in proračune posameznikov, in to predvsem zaradi tega, da se njihov proračun poveča, da se poveča tudi trošenje ali varčevanje. To je pač odvisno od vsakega posameznika. Dejstvo je, da ima danes v Evropi 17 držav tako imenovano tretjo stopnjo, močno znižano stopnjo davka na dodano vrednost. To pomeni, več kot polovica držav ima takšno stopnjo in vsi lahko s tem mirno živijo. Zaradi tega so določeni izdelki in določene storitve tudi v sosednjih državah nižji. Davek na dodano vrednost, sam po sebi, če upoštevamo večje povpraševanje, ne bo bistveno vplival na proračun. Sploh pa bo proračun v letu 2017 za milijardo večji, kot je bil v letu 2016 oziroma vsi javni prihodki bodo za milijardo večji. In prav je, da se to pozna tudi v denarnicah ljudi. Zaradi tega bom podprl ta zakon v dobro ljudi.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom glasoval za predlog sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo in tako tudi moji kolegici in kolega. Kot veste, v našem političnem programu, političnem programu Nove Slovenije imamo že na naslovnici napisano, da si prizadevamo za nižje davčne obremenitve. Če smo nekako razumeli, ampak nikoli podprli dvig stopnje DDV v času krize, torej kot protikrizni ukrep, pa smo bili ostri nasprotniki tej vladi, ki je zdaj dejansko ustoličila višjo stopnjo davka na dodano vrednost. Davek na dodano vrednost je pravzaprav najbolj asocialni davek. Pričakovali bi od leve koalicije, da bo nekako to asocialnost razumela in da bo šla v znižanje stopnje DDV. Danes vemo, da približno 280 tisoč, ta številka se seveda spreminja, naših ljudi, naših državljank in državljanov, živi pod pragom revščine. Prag revščine za enočlansko gospodinjstvo je na letni ravni po izračunih ministrstva za delo in socialo nekaj čez 7 tisoč evrov na letni ravni. In ni moralno, gospe in gospodje, da obdavčujemo tisto, kar dejansko človek potrebuje, da normalno preživi. Zato smo tudi mi pred časom vložili novelo Zakona o dohodnini, ki bi splošno dohodninsko olajšavo dvignil prav na nivo praga tveganja revščine, torej na nivo 7 tisoč evrov. To ste preprosto čisto iz računovodskih razlogov zavrnili in dejansko, če zdaj poslušam razprave in obrazložitve te vlade, se pravzaprav nič ne da narediti, ker ta vlada gleda zgolj računovodsko.
Še kakšna obrazložitev? Prosim, da se prijavite vsi, ki želite imeti obrazložitev v lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Glejte, če je kaj naloga države, je, da vzpostavlja okolje, ki bo podjetništvu naklonjeno, da pospešuje razvoj. Samo podjetništvo daje kvalitetna delovna mesta in samo ta dajejo dolgoročno socialno varnost. Nobena druga metoda, nobeno prerazporejanje strani države ne naredi bogatega posameznika in ne da toliko socialne varnosti in blaginje kot kvalitetno delovno mesto, ki ga lahko odpre podjetnik samo v primeru, če država postavi okvir, ki pospešuje konkurenčnost, ki pospešuje podjetništvo. To je ena od temeljnih nalog države. In na to je ta koalicija popolnoma pozabila. Zanaša se na hitrejši razvoj v naših partnerskih državah in na to, da imamo podjetništvo, ki je izvozno usmerjeno. In potem zasluge za to pripisuje sebi, kar je pa že vrhunec nesramnosti. Slovensko podjetništvo je tako dobro, da mu ti uspehi uspevajo kljub taki vladi, ne pa zaradi nje. To je vsa resnica trenutka, v katerem živimo. Danes je pred vami predlog, ki omogoča, da vsaj malo bolj omogočimo podjetništvu, da zaživi, da zajame sapo, da ga naredimo bolj konkurenčnega na evropskem in svetovnem trgu, da omogočimo Sloveniji kot celoti in podjetništvu hitrejši razvoj, ljudem pa več blaginje, ki je na dolgi rok edini temelj katerekoli socialne varnosti. Zato je vredno ta zakon podpreti, zato ga bom podprl in zato ga bo zagotovo podprl vsak, ki mu gre dejansko za slovensko podjetništvo. Žal je očitno glede na dosedanje izjave v večini še vedno tukaj prisotnost tistih, ki vidijo v prerazporejanju države edinega zveličavnega rešitelja. Žal se to še nikjer na dolgi rok ni pokazalo kot uspešno. Zaradi tega je treba narediti Slovenijo konkurenčno, dati ljudem možnost za razvoj, narediti bogate posameznike. To mora biti cilj.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospa Vojka Šergan.
Hvala. Predlaganega zakona o znižanju DDV ne morem podpreti, ker enostavno predlagatelj nima rešitev, pravzaprav ne predlaga, kje pravzaprav se naj vzame potem iz proračuna, kje se naj prerazporedijo sredstva po izpadu znižanja stopnje DDV. Prav tako to ne rešuje socialno ogroženih ljudi. Kupci so tudi bogatejši in tisti, ki več kupuje, tisti več davka plača. Tako da to ne rešuje revnejših, smo pa za revnejše pravzaprav naredili to, da se je dohodninska lestvica najnižjih prihodkov znižala za 300 evrov v letošnjem letu in bodo tu imeli prihranek. Prav tako je to trajni ukrep, vlada Alenke Bratušek je ta ukrep tudi predlagala. Tako ni razloga za to, da se ta predlog zakona podpre.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Poglejte, nižja cena kruha, nižja cena ogrevanja, nižja cena otroških oblek ne rešuje najrevnejših. Se vi s tem strinjate? Jaz se ne. Jaz pravim, da nižja cena kruha in osnovnih potrebščin, ogrevanja lastnega stanovanja ravno rešuje najrevnejše, in to najbolj in najbolj neposredno. Težko najdem en razumen razlog, razen litanije ministrice za finance, ki bi imela raje več denarja kot manj, kar je na nek način logično, samo veste, to je druga veja oblasti. Ne razumem in ni enega razumnega razloga, zakaj ljudem ne bi omogočili boljših življenjskih pogojev. Še posebej, če si to lahko privoščimo. V ponedeljek vam je predsednik Vlade razlagal, v kako dobri situaciji smo, kako prihodki države naraščajo, kako davčni prihodki naraščajo. Naj te besede meso postanejo, naj pridejo v denarnice davkoplačevalcev in ravno z nižjim DDV bodo to najbolj občutili ravno najrevnejši, torej ravno tisti, katerim je v bistvu ta zakon najbolj namenjen. Če samo zbanaliziram zdaj na dve odločitvi. Tukaj je samo odločitev o tem, ali imate raje več denarja v svoji lastni denarnici ali imate raje več denarja v državni blagajni in bo potem tisti, ki ima ključ državne blagajne, odločil, komu bo dal denar. Vprašajte tiste, ki so vas izvolili, in bodo jasno povedali, da imajo raje sto evrov v lastnem žepu, da se sami odločijo, kaj bodo kupili, kot pa sto evrov pri Tilnu Božiču, da bo on odločil, kam jih bo disperziral. Jaz bom podprl ta zakon in predlagam, da tudi vi podprete ta zakon. Hvala.
No, toliko oseben pa res ni treba biti. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospa Iva Dimic.
Kolegice in kolegi! Od obljub, kaj vse boste sistemsko uredili, se ne da živeti in prav nič te obljube ne prinesejo v denarnico vsakega posameznika, ki mora preživeti skozi mesec. Leta 1999 smo uvedli DDV. 1. 7. 1999. Leta 2013 so rekli, da je začasni ukrep dvig DDV, ko pa bo okrevanje in bo boljše, ga bomo spustili. Ampak ne! Ne razumete tistih, ki težko plačajo, ki jim pomeni tudi en evrov na dan v denarnici veliko, en evrov je neka poceni socialna štruca. Ampak ne! Še več. Da si dovolite reči, da nižji DDV ne rešuje revnih ljudi, se mi zdi, da je pa skrajno neprimerno za neko največjo koalicijsko stranko. Kaj pa rešuje revne ljudi? Vse tisto, kar v Novi Sloveniji tukaj predlagamo, pa bodisi od pokojnin, vdovskih pokojnin, štipendij, in lahko še naštevam, brezplačnih vrtcev, o katerih nimate posluha. Vse to rešuje revne ljudi. Njih ne rešuje poln državni proračun, ampak jih rešuje tisto, kar dobijo vsak mesec v svojo denarnico in kar jim ostane, da lahko plačajo položnice. In ne bi bili edina država, ko bi imeli tri stopnje davka. Poznamo jih. Državni sekretar jih je včeraj naštel. Španija ima super znižano stopnjo, 4 %. Poljska, ki je trenutno ena izmed uspešnejših držav, ima stopnjo 5, 8 in 23 %. Zakaj se ne zgledujemo po državah, ki imajo uspešno gospodarstvo in zagotavljajo tudi dostojno življenje svojim državljanom. Čas je, da mi to tukaj naredimo. Podprla bom ta zakon, da je primeren za nadaljnjo obravnavo.
Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 46. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 19. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o postopku sodnega varstva imetnikov kvalificiranih obveznosti bank. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o postopku sodnega varstva imetnikov kvalificiranih obveznosti bank je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov mag. Matej Tonin.
Tu gre za eno zanimivo stvar, kako naj bi se reševalo tiste, ki so bili v reševanju te bančne krize porezani oziroma ki jim je bilo odvzeto premoženje, številni prihranki in tako naprej. Razprave v tem parlamentu, ali smo v reševanje slovenskih bank vložili preveč, so bile dolgotrajne. V tej hiši smo imeli guvernerja Banke Slovenije, ki je pojasnjeval svoje, mi poslanci smo o teh stvareh ogromno razpravljali in potem prišli do zaključka, da je bila tem ljudem narejena krivica, ker enostavno niso imeli možnosti, da bi se na ta odvzem, lahko rečem tudi krajo njihovega premoženja, tudi pritožili. Zdaj dobimo slavni zakon, ki naj bi ta problem pa rešil. Ko pa greste vi brat določilo tega zakona, pa lahko samo gledate in se čudite. Ko ugotovite, pridete do dejstva, da morajo ti oškodovanci dokazati nekaj, kar praktično skoraj nimajo teoretičnih možnosti, da bi to dokazali, kar pomeni, je enako – denarja ne bodo nikoli dobili. Hvala lepa za tak zakon. Poslanska skupina bo glasovala proti.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 6. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem 20. točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO SO MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga o ugotovitvi prenehanja mandata članice in imenovanju člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga. Predlog o ugotovitvi prenehanja mandata članice in imenovanju člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga je Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Postopek za imenovanje novega člana nadzornega sveta SDH je bil začet na podlagi pisnega obvestila predsednika nadzornega sveta o predčasnem prenehanju mandata članice Barbare Smolnikar, ki je odstopila zaradi osebnih okoliščin. Na tej podlagi sem skladno z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu s sklepom imenovala strokovno komisijo za pripravo predloga kandidatov za člana nadzornega sveta. Strokovna komisija je objavila odprti javni poziv, vendar je prejela le tri prijave, od katerih dve nista zadostili zakonskim zahtevam. Strokovna komisija zaradi tega skladno s sklepom ni mogla oblikovati seznama treh kompetentnih kandidatov. Glede na potrebo po popolnitvi nadzornega sveta SDH in majhno število prijavljenih kandidatov, sem presodila, da se nov postopek z imenovanjem strokovne komisije ne ponovi, ampak sem skladno s četrtim odstavkom 40. člena Zakona o SDH Vladi za kandidata predlaga gospoda Janeza Vipotnika. Vlada je predlog potrdila in ga posredovala v obravnavo Državnemu zboru. Gospod Vipotnik je svojo kandidaturo podal v spomladanskem postopku, ki ga je ista strokovna komisija uvrstila v predlog petih najbolj primernih kandidatov za člana nadzornega sveta SDH. Zanj je strokovnakomisija ugotovila, da izpolnjuje vse z zakonom predpisane pogoje in da pri njem izstopajo dolgoletne mednarodne izkušnje z upravljanjem strateških naložb, delovanjem holdingov v mednarodnem okolju ter poznavanjem implementacije strategij. Gospod Vipotnik je za tokratno kandidaturo predložil pisno soglasje in izjavo, da njegova vloga iz spomladanskega javnega poziva še vedno ustreza dejanskemu stanju in zahtevam iz neuspelega jesenskega javnega poziva. Ministrstvo je pridobilo tudi vsa ostala potrdila oziroma dokumente in ugotovili smo, da kandidat ni bil kaznovan niti v predkazenskem postopku. Iz življenjepisa kandidata in dokazil izhaja, da gospod Vipotnik izkazuje ustrezne strokovne kompetence, s katerimi dopolnjuje strokovno znanje sedanjih članov nadzornega sveta, in izpolnjuje vse ostale predpisane pogoje za imenovanje za člana nadzornega sveta SDH. V skladu z vsem navedenim predlagam, da Državni zbor predlog Vlade podpre. Hvala lepa.
Predlog o ugotovitvi in imenovanju je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo in je zboru predložila predlog sklepa. Za predstavitev poročila komisije dajem besedo predsedniku dr. Mitji Horvatu.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, najlepša hvala za dopolnilno obrazložitev, ker mi je rešila zagato, kako v petih minutah predstaviti vse. Zato naj vas samo seznanim, da je Mandatno-volilna komisija na 40. seji 7. 12. 2017 obravnavala Predlog o ugotovitvi prenehanja mandata članice in imenovanju člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., ki ga je Državnemu zboru 9. 11. 2017 predložila Vlada. Prvi odstavek 39. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu med drugim določa, da nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga, d. d., sestavlja pet članov. Zakon v prvem odstavku 40. člena nadalje določa, da imenuje vse člane nadzornega sveta SDH Državni zbor na predlog Vlade ter da daje Državni zbor soglasje k celotnemu predlogu Vlade in ga ne more spreminjati. V skladu z drugim odstavkom istega člena je član nadzornega sveta SDH izvoljen za dobo petih let z možnostjo enkratne ponovne izvolitve. V razpravi na seji Mandatno-volilne komisije so člani Mandatno-volilne komisije iz vrst opozicijske Poslanske skupine SDS menili, da predlagani kandidat ni primeren za tako pomemben položaj, kot je nadziranje upravljanja državnega premoženja. Nezadostno število prijav in odločitev ministrice, da Državnemu zboru predlaga kandidata, ki ga je strokovna komisija izbrala v predhodnem postopku, kaže na neustrezno vodenje kadrovske politike, saj kakovostni posamezniki ne želijo kandidirati za pomembne funkcije. Predstavnica predlagatelja je pojasnila, da je vloga strokovne komisije v postopku izbora primernih predlogov članov nadzornega sveta SDH objektivna ocena kandidatov in omejitev političnega vpliva. Strokovna komisija je v predhodnem postopku izmed 24 prijavljenih kandidatov gospoda Vipotnika uvrstila na seznam petih najprimernejših kandidatov. Iz življenjepisa in priloženih dokazil predlaganega kandidata izhaja, da izpolnjuje zakonske pogoje za imenovanje ter da je strokovno in osebnostno primeren. Ob upoštevanju obvestila predsednika nadzornega sveta SDH ter predloga Vlade Mandatno-volilna komisija Državnemu zboru predlaga, da se na podlagi prvega odstavka 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu in 112. člena Poslovnika Državnega zbora seznani z naslednjim sklepom: Državni zbor ugotavlja, da je Barbara Smolnikar 21. 6. 2017 podala odstopno izjavo z mesta članice nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., zato ji je prenehal mandat članice nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d. Mandatno-volilna komisija je nato sprejela še sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da na podlagi prvega odstavka 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu in 112. člena Poslovnika Državnegazbora sprejme sklep, s katerim se za člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., za dobo petih let imenuje Janez Vipotnik. Najlepša hvala.
Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi, smo 14. decembra 2017, nismo 1. aprila tega leta. Govorimo o Slovenskem državnem holdingu, holdingu, ki upravlja s približno 13 milijard premoženja podjetij, ustanov, ki so še ostale del Republike Slovenije in ki v procesu divjega lastninjenja niso bile kot take olastninjene, ampak ima še večinski delež Republika Slovenija. Kaj reči o kandidatu? Prva zadeva, spoštovani kolegici in kolegi, je, ali je možno, da se je spomladi prijavilo na mesto enega izmed nadzornikov 24 kandidatov in zakaj se ti kandidati, ki bi izpolnjevali pogoje, niso prijavili sedaj po odstopu te članice? Ali se vam zdi, da je ta situacija, ki je trenutno zasledujemo v Slovenskem državnem holdingu, normalna? Ali je to situacija, v katerem kandidati, ki bi se prijavili, vedo, kakšna je, lahko rečemo, neka negativna selekcija te vlade, da sploh nima nekako realnih priložnosti in da se lahko samo po nekem političnem pedigreju ti ljudje imenujejo? Kaj reči tudi o kandidatu, ki je edini kandidat? Dva kandidata, ki sta bila prijavljena kot v kakšni zakotni slovenski vasi, kjer župan ima kakšno javno naročilo male vrednosti, pa kar pokliče firmo pa še ona firma pokliče dva pa dajo tri račune, dva sta dobesedno »fake« in potem en račun seveda je pa tisti primer. Vse bolj se nam zdi, da na najbolj zahtevno funkcijo v državi, najbolj zahtevno funkcijo nadzornika imenuje torej gospoda Janeza Vipotnika, sivo eminenco nekdanjega realsocialističnega menedžerskega dela. Janez Vipotnik je leta 1993 na svojo željo, ker je bila Iskra dobesedno pred popolnim razpadom po izgubi jugoslovanskega trga, odstopil. Ves čas je nadzoroval pred prvo sanacijo takrat še Ljubljansko banko, kasneje Novo Ljubljansko banko, pustil tam dobesedno razdejanje, odšel v tujino, kjer je bil ves čas zastopnik enega izmed delov Iskre v tujini. In sedaj naj bi se upokojenec Janez Vipotnik vrnil v tako imenovano Novo Ljubljansko banko, ki jo je nekoč že nadzoroval. Ni je nadzoroval, ampak je bil v upravnem odboru te banke. Torej old boysi se vračajo na svoja mesta, spoštovane kolegice in kolegi. Old boysi živijo svojo drugo mladost, svojo drugo puberteto pod vlado Mira Cerarja. Ali se vam zdi, da je to nekaj normalnega? Sedaj bom prebral eno izmed najbolj pomembnih izjav dr. Borisa Pleskoviča, našega strokovnjaka, ki je dobil najvišje priznanje predsednika republike leta 2006, človeka, ki je magistriral na Harvardu, ki je kasneje doktoriral na MIT, ki je dolga leta bila vodilna univerza na svetu po vseh lahko rečemo mednarodnih izjavah. Ampak kaj želim povedati? Želim povedati nekaj drugega, da je dr. Boris Pleskovič v enem izmed svojih spominov za slovenske medije izjavil, ko je bil kot velik strokovnjak svetovalec takratnega predsednika .vlade: » Nekoč je prišel k meni nekdanji direktor Nano Vipotnik iz Iskre in rekel, da bi naredili tako, kot je rekel Mencinger, da bi 5 % podjetja podarili direktorjem, to je 5 % slovenskih podjetij bi leta 1991 kar podarili direktorjem, berite: pokradli, kasneje bi pa oni sami v petih ali desetih letih iz dobička izčrpavali podjetja, ki bi jih na koncu privatizirali, posojilo pa bi dala takrat še Ljubljanska banka ali pa morda tudi mariborska.« Tako je gospod kandidat Janez Vipotnik nagovarjal dr. Pleskoviča v času tako imenovane prve Peterletove vlade. Gospod Pleskovič kot velik strokovnjak je gospodu Nanu Vipotniku rekel: »Samo prek mojega trupla.« In kasneje poznamo zgodovino. V tem intervjuju govori še dr. Vlado Dimovski, govori potem o divji privatizaciji, o vplivu LDS, kasneje 1992. leta, ko sprejmejo tako imenovani Mencingerjev proces lastninjenja. Vse ostale krivice, ki so se slovenskim davkoplačevalcem, državljanom, državljankam dogajale ne nazadnje, spoštovani kolegi iz Desusa, upokojencem, ki dobijo danes mizerne pokojnine, poznamo. Janez Vipotnik je, lahko rečemo, simbolni pomen te divje privatizacije. Je simbolni pomen realsocialističnega direktorja, ki nikoli ni uspel na nobenem trgu in je mesec dni nazaj pri gospodu Jamniku in pri gospe Glavina naredil izpit za nadzornika. Do sedaj pa ni nadzoroval niti malega nogometnega kluba v kakšnem zaselku v širšem delu Slovenije. In tega človeka želite predlagati za prvega nadzornika. V Slovenski demokratski stranki globoko nasprotujemo temu predlogu. Najlepša hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prehajamo na razpravo. Besedo ima ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Nisem se želela javiti, vendar ker so bile ponovljene trditve, ki so se pojavljale že na seji Mandatno-volilne komisije, ocenjujem za potrebno, da tudi na tem mestu zavrnem namigovanja, ki so bila izpostavljena v tem nastopu in še prej v nastopu pred Mandatno-volilno komisijo. Po seji Mandatno-volilne komisije je kandidat na vse očitke, ki so bili na Mandatno-volilni komisiji izpostavljeni in danes ponovljeni, utemeljeno odgovoril in še vedno uživa zaupanje predlagatelja. Hvala lepa.
Zaključujem razpravo. Mandatno-volilna komisija je na podlagi prvega odstavka 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu in 112. člena Poslovnika Državnega zbora v seznanitev zboru predložila naslednji sklep: Državni zbor ugotavlja, da je Barbara Smolnikar 21. 6. 2017 podala odstopno izjavo z mesta članice nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., zato ji je prenehal mandat članice nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d. Ugotavljam, da se je zbor s sklepom seznanil. Mandatno-volilna komisija tudi predlaga Državnemu zboru, da na podlagi prvega odstavka 40. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu in 112. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklep, s katerim se za člana nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., za dobo 5 let imenuje Janez Vipotnik. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Gospod kandidat Janez Vipotnik seveda ni demantiral teh zadev. Prvič, zanima me, ali je odgovoril dr. Pleskoviču, ki je povedal, na kakšen način ga je dobesedno nagovarjal, kar bi lahko rekel, da je bilo kaznivo dejanje. To je prva zadeva. Druga zadeva, ni odgovoril niti meni osebno. Mislim, da ni problema, da moj mail vsi poznajo, lahko bi odgovoril na vse te navedbe, ki sem jih podal proti njemu. Torej gospod Nano Vipotnik ali Janez Nano Vipotnik, kot sem povedal, nima nobenih izkušenj s kakršnimkoli nadzorstvom v kakršnih koli večjih podjetjih, niti manjših podjetjih, niti v kakršnem koli športnem klubu v kakšnem zaselku v Sloveniji. Končal je pri tako imenovani instituciji, kjer dobiš izpit za nadzornika. In da ne boste mislili, ta izpit mu je podpisala tudi gospa Lidija Glavina. Torej ta ista Lidija Glavina, ki jo bo sedaj nadzoroval, in ta ista Lidija Glavina, ki ste jo postavili, o kateri imamo CV ali življenjepis manjši, kot ga ima nekdo, ki vstopi v prvi letnik kakršnekoli fakultete v Sloveniji. Torej ne vemo nič o Lidiji Glavina. Vemo, da ima dvojno državljanstvo, da prihaja iz zaselka, da je po vsej verjetnosti povezana z družbo Safti, KB 1909, ki so vam že znane, in da so jo na tak lep način inštalirali v Slovenski državni holding. Torej imamo potem problem Damjana Beliča, z njegovimi posli na Balkanu, ki je trenutno predsednik nadzornega sveta, in to ravno pred prodajo NLB, te NLB, kjer je v predhodnici, Ljubljanski banki, gospod Janez Nano Vipotnik ravnal katastrofalno. In ravno on bo sedaj nadziral ta drugi del ali pa drugič že saniranje te Nove Ljubljanske banke. Spoštovani kolegice in kolegi, pri zdravi pameti vas prosim, apeliram in tudi osebno povem še enkrat, mi bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog strogo zavrnili in bomo glasovali proti, ker mislimo, da takšno kadrovanje na tako pomembno funkcijo tega preostanka državnega premoženja, ki so ga desetletja soustvarjali slovenski državljani in državljanke, je res neresna zadeva. Želimo, da se takšen razpis ponovi in da daste možnost mlajšim kandidatom, ki so se dokazovali v svojem življenju, da se politični predznak, ki je po vsej verjetnosti pri vašem kadrovanju neka velika prednost, umakne, da začnejo delati v slovenski institucijah na najvišjih položajih resnično ljudje, Slovenci in Slovenke, ki so se dokazovali širom po svetu, ki imajo znanje, ki imajo energijo, izkušnje in niso kompromitirani s svojimi dejanji v preteklosti. Kot sem povedal in še enkrat bom ponovil, v Slovenski demokratski stranki bomo proti takšnemu imenovanju gospoda Janeza Nana Vipotnika za člana nadzornikov v Slovenskem državnem holdingu. Najlepša hvala.
Glasujemo. Prekinjam. Kdo še? Postopkovno? Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Prej je ministrica v svoji obrazložitvi dejala, da je gospod Janez Vipotnik vse to, kar je povedal na Mandatno-volilni komisiji in pa tudi danes v Državnem zboru gospod Breznik, utemeljeno zavrnil.Predlagam, da to utemeljeno zavrnitev, najbrž je pisna, tudi razdelite pred glasovanjem, da bomo videli, kaj od tega je utemeljeno zavrnjenega in kaj ni. Mislim, da je to odgovornost Vlade, če ima tak dokument, da nam ga da tudi tukaj na mizo, da vidimo, ali te navedbe držijo ali ne, ali je to kar neka izjava ministrice, ki je bila za lase privlečena. Vzemimo si nekaj minut časa, gospod predsednik, poskrbite, da bomo dokument dobili, to utemeljeno zavrnitev. Bomo počakali še tistih nekaj minut, da se bomo o tem prepričali, ali to drži ali ne.
Hvala. Sem slišal vas predlog in ga zavračam. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti pa 24. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti pa 24.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Obveščam vas tudi, da je najavljeni uskladitvi amandma že objavljen na e-klopi. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predsedniku komisije dr. Mitji Horvatu.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Mandatno-volilna komisija je na podlagi 36. in 112. člena Poslovnika Državnega zbora na 40. seji 7. 12. 2017 določila besedilo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Zakon o RTV Slovenija v prvem odstavku 26. člena med drugim določa, da ima RTV Slovenija nadzorni svet, ki šteje 11 članov, od katerih Državni zbor imenuje pet članov, pri čemer mora upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Članom Nadzornega sveta RTV Slovenija 28. 1. 2018 poteče štiriletni mandat, zato mora Državni zbor imenovati pet članov. Mandatno-volilna komisija je na 38. seji 12. 10. 2017 sprejela sklep, da pozove poslanske skupine, da do 14. 11. 2017 posredujejo predloge kandidatov za pet članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. V roku je prejela predloge poslanskih skupin Stranke modernega centra, ki je predlagala Andreja Graha Whatmougha in mag. Aleksandra Igličarja, Slovenske demokratske stranke, ki je predlagala Damjana Damjanoviča, Demokratične stranke upokojencev Slovenije, ki je predlagala mag. Stanko Premuš, in Socialnih demokratov, ki je predlagala Matjaža Rakovca. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da na podlagi prvega odstavka 26. člena Zakona o RTV Slovenija in 112. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklep o imenovanju petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija, in sicer: Za člane Nadzornega sveta RTV Slovenija se za dobo štirih let imenujejo: Damjan Damjanovič, Andrej Grah Whatmough, mag. Aleksander Igličar, mag. Stanka Premuš in Matjaž Rakovec. Najlepša hvala.
Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane Nadzornega sveta RTV Slovenija se za dobo štirih let imenujejo Damjan Damjanovič, Andrej Grah Whatmough, mag. Aleksander Igličar, mag. Stanka Premuš in Matjaž Rakovec. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti pa 10. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predsedniku komisiji dr. Mitji Horvatu.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Mandatno volilna komisija je na podlagi 36. in 112. člena Poslovnika Državnega zbora na 40. seji 7. 12. 2017 določila besedilo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Zakon o Radioteleviziji Slovenija v šesti alineji šestega odstavka 17. člena določa, da imenuje Državni zbor pet članov Programskega sveta RTV Slovenija na predlog političnih strank, pri čemer mora v največji možni meri upoštevati zastopanost strank v Državnem zboru. Članom Programskega sveta RTV Slovenija, imenovanim s sklepi Državnega zbora, 26. 1. 2018 poteče štiriletni mandat, zato mora Državni zbor imenovati pet členov na predlog političnih strank. Mandatno-volilna komisija je na 38. seji 12. 10. 2017 sprejela sklep, da pozove poslanske skupine, da posredujejo predloge kandidatov za pet članov Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija. V roku je prejela predloge poslanskih skupin: Stranke modernega centra, ki je predlagala Petro Ložar in Vesno Ugrinovski, Slovenske demokratske stranke, ki je predlagala Igorja Prodnika, Demokratične stranke upokojencev Slovenije, ki je predlagala Jožeta Poglajna, Nove Slovenije – krščanski demokratov, ki je predlagala dr. Leona Oblaka, in Socialnih demokratov, ki je predlagala Cirila Baškoviča. Glede na navedeno je Mandatno-volilna komisija na 40. seji 7. 12. 2017 določila pet kandidatov za člane in pripravila besedilo, kot sledi. Predlagamo, da Državni zbor sprejme sklep o imenovanju petih članov Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija. Za člane Programskega sveta RTV Slovenija se na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija za dobo štirih let imenujejo: Ciril Baškovič, Petra Ložar, Jože Poglajen, Igor Prodnik in Vesna Ogrinovski. Najlepša hvala.
Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Besedo ima mag. Matej Tonin.
Drage poslanke in poslanci! Poslanska skupina Nove Slovenije tega predloga ne bo podprla, ker bistveno odstopa od dosedanje ustaljene parlamentarne prakse. Zakon o RTV v 17. členu uporablja med drugim tudi dikcijo, da je treba pri teh predlogih ljudi, ki jih politične stranke predlagajo v Programski svet RTV, upoštevati kar največjo mero zastopanosti strank. V dosedanji parlamentarni praksi se je zgodilo tako, da je po enega člana programskega sveta predlagalo pet največjih strank v parlamentu po velikosti. Torej vsaka stranka po enega, od največje do tiste, ki je bila na petem mestu. Tokrat pa se je zgodil bistven odstop, in sicer največja vladna stranka SMC bo dobila v tem predlogu dva člana, Desus enega, SD enega in opozicijska SDS enega. Torej bo med temi petimi člani, ki predstavljajo Državni zbor oziroma politične stranke v Programskem svetu RTV, razmerje med koalicijo in opozicijo štiri proti ena. Če bi sledili dosedanji parlamentarni praksi in bi upoštevali vrstni red velikosti poslanskih skupin v tem parlamentu, bi morala dobiti SMC enega predstavnika, Desus enega, SD enega, SDS prav tako enega in NSi enega. Torej bi bilo razmerje med koalicijo in opozicijo tri proti dve v korist koalicije. To bi bila na nek način neka demokratična razdelitev, sorazmerna in tudi v skladu in v duhu tega zakona. Če še lakomnost SMC na nek način lahko razumemo, pa na nek način na žalost mi ugotavljamo, da tudi med opozicijskimi strankami ni neke solidarnosti, da bi na tovrstni precedens opozorili in na tovrstno nesorazmerno zastopanost koalicijskih predstavnikov v Programskem svetu RTV. Kot že rečeno, Poslanska skupina Nove Slovenije bo temu predlogu nasprotovala in glasovala proti.
Končali smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija za dobo štirih let imenujejo Ciril Baškovič, Petra Ložar, Jože Poglajen, Igor Prodnik in Vesna Ugrinovski. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, 6 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga Sklepa o imenovanju osmih članov Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predsedniku komisije dr. Mitji Horvatu.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o Radioteleviziji Slovenija v sedmi alineji šestega odstavka 17. člena določa, da 16 članov Programskega sveta RTV Slovenija imenuje Državni zbor na predlog gledalcev in poslušalcev programov RTV Slovenija, univerz in fakultet ter društev, zvez društev oziroma njihovih organizacij zlasti s področja umetnosti, kulture, znanosti in novinarstva ter drugih organizacij civilne družbe, razen političnih strank in njihovih organizacijskih oblik. Ustreznost kandidatov in izpolnjevanje pogojev se izkazuje z dokazili, ki so določena v besedilu javnega poziva. Sedmi odstavek 17. člena Zakona o RTV Slovenija nadalje določa, da se polovica od 16 članov imenuje sočasno z imenovanjem oziroma volitvami članov iz prve do šeste alineje šestega odstavka 17. člena tega zakona, druga polovica pa dve leti kasneje, zato Državni zbor vsaki dve leti imenuje osem članov s štiriletnim mandatom. Prvi odstavek 18. člena Zakona o RTV Slovenija določa, da so člani programskega sveta imenovani oziroma izvoljeni z dnem podpisa sklepa o imenovanju ali odločbe o izvolitvi oziroma z dnem imenovanja v Državnem zboru. Drugi odstavek istega člena nadalje določa, da traja mandat članov programskega sveta štiri leta od dneva, kot je programski svet konstituiran v skladu s tem zakonom. Peti odstavek 18. člena Zakona o RTV Slovenija pa določa, da je programski svet konstituiran, ko generalni direktor na podlagi pisnih obvestil ugotovi, da sta v skladu s tem zakonom imenovani oziroma izvoljeni vsaj dve tretjini od skupnega števila vseh članov sveta. Članom Programskega sveta RTV Slovenija, imenovanim s sklepi Državnega zbora, 26. 1. 2018 poteče štiriletni mandat, zato mora Državni zbor imenovati 8 novih članov. Glede na navedeno je Mandatno-volilna komisija na 38. seji sprejela Sklep o začetku kandidacijskega postopka za imenovanje 8 članov Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija in določila besedilo javnega poziva za predlaganje kandidatk in kandidatov za 8 članov Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija. Na podlagi navedenega javnega poziva je bilo posredovanih 36 predlogov. Predlaganih je bilo 33 kandidatov, med katerimi predlogi sedmih kandidatov niso ustrezali v javnem pozivu navedenim pogojem v celoti, zato teh predlogov Mandatno-volilna komisija ni upoštevala. Mandatno-volilna komisija je na 40. seji 7. 12. 2017 izmed predlogov 26 kandidatov uskladila predlog 8 kandidatov za člane Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija in določila besedilo predloga sklepa. Tako predlagamo Državnemu zboru, da sprejme sklep o imenovanju 8 članov programskega sveta RTV Slovenija na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija. Za člane programskega sveta RTV Slovenija se na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radio televiziji Slovenija za dobo štirih let imenujejo: Marija Aleš, mag. Ladislav Ambrožič, Matjaž Juhart, Matej Košir, Žiga Kušar, Marija Matilda Orešnik Ocvirk, Gašper Salobir in Jelka Stergel. Najlepša hvala.
Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Zdaj bom povedal nekaj, kar se tiče predloga sklepa o imenovanju 8 članov programskega sveta na podlagi sedme alineje šestega odstavka. Govorimo o tistih članih programskega sveta, za katere nam predloge posredujejo gledalci, poslušalci programa RTV Slovenije, univerze, fakultete, društva, zveze društev oziroma organizacije, druge organizacijske in civilne družbe in tako naprej. Člani programskega sveta pod to alinejo ne morejo biti člani organov političnih strank, ne morejo biti torej poslanci in poslanke, ne morejo biti tudi predsednik republike in predsednik sveta, župani in župani in tako naprej. Do zdaj je veljala neka praksa, nek gentlemanski dogovor, da je vsaj desnica ali pa tisti, ki so bili predlagani, ki imajo svoje svetovnonazorsko prepričanje desno, zmerno desno, da vsaj del teh, mogoče eden, dva ali trije kandidati so prišli nekako pod to alinejo v programski svet. Pod to vlado, pod to koalicijo, lahko rečem, da je ta vaš glasovalni stroj na Mandatno-volilni komisiji zmlel do konca, niti en tak kandidat, ki bi imel svetovnonazorsko prepričanje, ki bi šlo malo bolj izven vašega levega kota, je pogorel na tem glasovanju. Zdi se mi, da to pluralnost, o kateri največkrat razlagate, dokazujete tudi pri financiranju šolskega sistema ali vzgojno-izobraževalnega sistema, kjer dobesedno pluralnost uničujete, kjer je pluralnost nekaj slabšega, bi naj vsaj veljala za Radiotelevizijo Slovenija, ki jo plačujejo preko prispevka vsi državljani in državljanke, ki imajo električni priključek. Vsaj tu bi prosil za nek, lahko rečemo, gentlemanski dogovor, da bi vsaj nekaj takšnih kandidatov med teh osem prišlo iz desne prominence. Seveda niti eden ni bil izbran, zato bomo v Slovenski demokratski stranki predlogu teh osmih kandidatov nasprotovali. Najlepša hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija za dobo štirih let imenujejo: Marija Aleš, mag. Ladislav Ambrožič, Matjaž Juhart, Matej Košir, Žiga Kušar, Marija Matilda Orešnik Ocvirk, Gašper Salobir in Jelka Stergel. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi devetega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! Iz poziva, iz nabora poslušalcev in gledalcev se v Programski svet RTV imenuje 16 članov, s tem da se vsaki dve leti polovica strukture zamenja. Pri glasovanju pred dvema letoma, ko ste bili že koalicija, ki je, kot kaže, učinkovito delovala, smo volili 8 članov Programskega sveta iz kvote gledalcev in poslušalcev in takrat je bilo vseh osem izvoljenih po volji koalicije. Niti eden ni bil izbran na predlog opozicije. Letos oziroma pred dnevi se je to glasovanje ponovilo za drugih osem programskih svetnikov iz kvote gledalcev in poslušalcev. Kljub predlogu, ki smo ga dali na Mandatno-volilni komisiji, ste ponovno vehementno odločili, da bo vseh osem članov izbranih tako, kot je ocenila njihovo strokovnost vodja največje koalicijske stranke gospa Simona Kustec Lipicer. V teh dveh letih ste izglasovali 16 članov programskega sveta po podobi koalicije, od 29. Če ob tem dodam, da smo pri prejšnji točki izglasovali še 4 koalicijske na predlog poslanskih skupin koalicije, potem ima koalicija v Programskem svetu RTV 20 od 29 članov, dvotretjinsko večino. Ob tem naj še povem, da sta 2 člana iz nabora verskih skupnosti, 3 od zaposlenih, toliko da vemo, o čem govorimo. Opozicija v Programskem svetu RTV nima pravzaprav nobene moči. Prej ste izvolili enega na predlog naše poslanske skupine. Tonin je prej povedal, da imajo problem, ker ste njihovega edinega kandidata zavrnili. Dejansko je v tem programskem svetu vpliv opozicije točno 3 %, eno devetindvajsetino. In vi govorite zdaj o pluralnosti medija, o širini, o ne vem čem – nič od tega ne drži. Programski svet RTV je narejen izključno tako, kot je podoba, ki si jo je zaželela koalicija levih strank v Državnem zboru. Takega predloga že zato, ker so kršena osnovna načela Zakona o RTV, v naši poslanski skupini ne bomo podprli.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 16. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predsedniku komisije dr. Mitji Horvatu.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije v tretjem odstavku 10. člena določa sestavo Sveta fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Ta ima 17 članov, od katerih Državni zbor imenuje in razrešuje 16 članov, Vlada pa enega člana. V skladu s prvo točko tretjega odstavka 10. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije Državni zbor imenuje enega člana na predlog Združenja občin Slovenije, enega člana na predlog Skupnosti občin Slovenije, 14 članov na predlog Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport izmed predlogov nacionalnih športnih zvez, občinskih športnih zvez, predstavnikov športnikov in predstavnikov trenerjev, pri čemer Strokovni svet Republike Slovenije za šport Državnemu zboru predlaga 10 članov na predlog nacionalnih športnih zvez, od tega 4 člane na predlog nacionalnih športnih zvez s področja individualnih športnih panog, ki so na rednem programu Olimpijskih iger, pri čemer te nacionalne športne zveze same izvolijo te člane; dva člana na predlog nacionalnih športnih zvez s področja kolektivnih športnih panog, ki so na rednem programu Olimpijskih iger, pri čemer te nacionalne športne zveze same izvolijo ta člana; dva člana na predlog nacionalnih športnih zvez, katerih področje delovanja je pretežno športna rekreacija, pri čemer te nacionalne športne zveze same izvolijo ta člana; dva člana na predlog nacionalnih športnih zvez, katerih športne panoge niso na rednem programu Olimpijskih iger, na predlog nacionalnih športnih zvez v miselnih športih in na predlog nacionalne športne zveze s področja športa invalidov, pri čemer te nacionalne športne zveze same izvolijo ta člana; dva člana na predlog občinskih športnih zvez, pri čemer občinske športne zveze same izvolijo ta člana, in sicer po načelu regionalne zastopanosti, en član iz vzhodne in en iz zahodne Slovenije; enega člana na predlog športnikov, pri čemer športniki sami izvolijo tega člana; enega člana na predlog športnih trenerjev in na predlog drugih športnih strokovnjakov, pri čemer športni trenerji in drugi športni strokovnjaki sami izvolijo tega člana. Izbor 14 predlogov članov Sveta fundacije, ki jih v imenovanje Državnemu zboru predlaga Strokovni svet Republike Slovenije za šport, poteka po postopku, ki je določen v Uredbi o postopku izbora predlogov članov Sveta fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. V skladu s tretjim odstavkom 10.a člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije člani Sveta fundacije ne morejo biti osebe, ki niso polnoletne ali niso poslovno sposobne, ki so zaposlene na fundaciji, ki opravljajo nadzor nad fundacijo, so odgovorne osebe oziroma zastopniki v organizacijah, ki so prejemnice finančnih sredstev fundacije, so funkcionarji po predpisih s področja integritete in preprečevanja korupcije, so funkcionarji v državnih organih, so zaposleni v Loteriji Slovenije, d. d., so osebe, ki imajo v lasti več kot 1 % kapitala ali upravljavskih pravic ali glasovalnih pravic v Loteriji Slovenije, d. d., so člani vodstev političnih strank. V skladu s prvim odstavkom 13. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenija člani Sveta fundacije opravljajo svoje delo nepoklicno. Državni zbor in Vlada imenujeta člane Sveta fundacije za dobo petih let in so lahko največ dvakrat zaporedoma imenovani na to funkcijo. Ker se petletni mandat članom sveta fundacije, imenovanim s sklepom Državnega zbora z dne 4. decembra 2012 in 20. maja 2016, izteka, je Mandatno-volilna komisija na podlagi sklepa 38. seje 12. oktobra 2017 pozvala upravičene predlagatelje k posredovanju predlogov kandidatov v skladu s prvo točko tretjega odstavka 10. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Z navedenim pozivom je Mandatno-volilna komisija prejela predloge 16 kandidatov, in sicer sta po enega kandidata predlagala Združenje občin Slovenije in Skupnost občin Slovenije in 14 kandidatov Strokovni svet Republike Slovenije za šport. Upoštevaje navedeno je Mandatno-volilna komisija na 40. seji 7. decembra določila besedilo predloga sklepa o imenovanju članov Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, in sicer: za člane Sveta fundacije za financiranje Športnih organizacij v Republiki Sloveniji se za dobo petih let imenujejo: na predlog Združenja občin Slovenije Dejan Zavec, na predlog Skupnosti občin Slovenije mag. Katja Koren Miklavec, na predlog Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport Bojan Bučar, Andrej Cevc, Rok Drakšič, Lovrencij Galuf, Fiona Johnson Kocjančič, Miroslav Jurjavčič, Gregor Krušič, Barbara Kürner Čad, Franc Očko, Gregor Pečovnik, Aleš Remih, Matej Sitar, Martin Steiner in Danijel Videtič. Za presego časa se opravičujem.
Glede na število kandidatov razumem. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti pa 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti pa 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Luka Mesec, vodja Poslanske skupine Levice, me je z dopisom z dne 16. 11. 2017 obvestil, da dr. Franc Trček s tem dnem odstopa z mesta člana komisije. Na podlagi drugega odstavka 10. člena Zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb, sedmega odstavka 33., 112. člena ter v zvezi z 202. členom Poslovnika Državnega zbora se Državni zbor seznani z naslednjim sklepom: Ugotovi se, da dr. Francu Trčku zaradi odstopa z mesta člana Komisije za nadzor obveščevalnih varnostnih služb preneha funkcija člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostih služb. S tem zaključujem 29. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin v okviru rednega postopka. Ker je Vlada opozorila, da je zaradi sprejetih amandmajev po končani tretji obravnavi predlog zakona neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 56. členu, ki je objavljen na e-klopi. Želi besedo o tem uskladitvenem amandmaju predstavnik Vlade? Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance Tilen Božič.
Najlepša hvala za besedo in hvala za potrpljenje. Kot ste dobili tudi predlog na mizo, predlagamo, da se črta zadnja alineja v 56. členu. Zdaj pa še nekaj besed, kaj je razlog, nekaj besed več, kot ste dobili tudi v obrazložitvi, da si boste lažje predstavljali. Se pravi, določba 55. člena zakona sicer ureja pridobivanje podatkov o namenski rabi prostora. Prvotna določba 55. člena je začasno urejala tudi postopek tehničnega prenosa grafičnega prikaza namenske rabe na veljavni zemljiško katastrski prikaz, za kar je bila predvidena tudi izdaja posebnega izvršilnega predpisa. V času sprejemanja zakona pa je bil sprejet Zakon o urejanju prostora ZUreP-2, ki je postopek tehničnega prenosa grafičnega prikaza namenske rabe na veljavni zemljiškokatastrski prikaz uredil na sistemski ravni. Posledično začasna ureditev določena, v ZMVN-1, ni bila več potrebna, zato je bila z amandmajem k 55. členu ureditev tega postopka črtana. Posledično tudi obveznost izdaje izvršilnega predpisa o tem postopku ni več potrebna, določba 56. člena, ki je namenjen zgolj določitvi rokov za izdajo izvršilnih predpisov, ki jih predvidevajo druge določbe zakona, pa amandmaju k 55. členu ni bila prilagojena. Zadnja alineja 56. člena tako določa rok za izdajo izvršilnega predpisa, katerega izdajo zakon v materialnem delu, to je v 55. členu, ne predvideva več, zato tudi predlagamo črtanje, da se ustrezno uskladi. Hvala za besedo.
Želi kdo razpravljati? Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, ministrica, državni sekretar, kolegi in kolegice! Danes sprejemamo zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki je podlaga za novo obdavčitev nepremičnine. Ta zakon je bil že v presoji na Ustavnem sodišču, seveda neka druga verzija, in Ustavno sodišče je takrat odločilo, da je Zakon o množičnem vrednotenju neustaven. To se je zgodilo v povezavi z Zakonom o davku na nepremičnine. Zakaj to govorim? Zaradi tega ker Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju govori o tem, da se s tem zakonom ponavljajo napake, ki jih je Ustavno sodišče že deklariralo kot protiustavne. S tem bomo v bistvu sprejeli še enkrat protiustaven zakon oziroma vi boste lahko sprejeli še enkrat protiustaven zakon. Zakonodajno-pravna služba opozarja na to, da je to dejansko velika verjetnost ali pa da obstaja verjetnost, da je zakon protiustaven s temi rešitvami in da ni popravljen v tisti smeri, kjer je Ustavno sodišče naložilo, da je treba zakon popraviti zaradi protiustavnosti. Tukaj je razlog, zakaj ne sprejeti tega zakona v protiustavnosti. Drugi razlog je vsebinski. Zakaj vsebinski? Zaradi tega ker ta zakon je podlaga za obdavčitev nepremičnin. Ta vlada, ta koalicija dela to tako, da naj bi najprej sprejela zakon o množičnem vrednotenju, kjer bo določena davčna osnova, vrednost nepremičnine, na podlagi katerega se bo potem z drugim zakonom, zakonom o davku, ta nepremičnina obdavčila. Ampak mi v bistvu s tem, ko ne sprejemamo obeh zakonov skupaj, sedaj sprejemamo mačka v žaklju oziroma mačka v žaklju za vse lastnine nepremičnin, ker dejansko ne bodo vedeli, kaj se jim pripravlja in kakšna bo njihova obdavčitev. Ta zakon v bistvu pomeni novo obdavčitev nepremičnin, na podlagi katere enostavno nimamo podatkov o tem, kakšna vrednost dejansko bo. Potem je treba določiti samo še stopnjo in davek bo tukaj. Poglejte, to je en netransparenten način, kako ta koalicija potihoma uvaja nov davek na nepremičnine. Poglejte, to ni fer do ljudi. Poleg tega so vse metode, ki so navedene v tem zakonu, netransparentne. Ljudje si ne morejo sami izračunati, ne morejo sami ugotoviti, koliko je dejansko njihova vrednost nepremičnin. Še zmeraj zakon navaja neke metode, ameriške metode, druge metode, tretje metode in tako naprej. V bistvu ljudje ne bodo imeli pred seboj tistega, kar morajo dejansko imeti. To je transparentna predstavitev načina, kako se določi davčna osnova za vse nepremičnine. In tukaj govorimo o vseh nepremičninah, tudi o vrtcih, tudi o travnikih, tudi o gozdovih, tudi o hišah, tudi o različnih parcelah, stavbnih, nestavbnih zemljiščih, travnikih, gozdovih, pašnikih in tako naprej. Na takšen način se takšen zakon dejansko ne sprejema. Je netransparenten in za ljudi bo dejansko pomenil šok, ko bodo dobili oceno teh svojih nepremičnin. Poleg tega bodo imeli pa pomanjkljiv postopek, da bi se dejansko pritožili. Pravzaprav pomanjkljiv v tem, da se bodo lahko pritožili v bistvu na neko metodologijo, ne bodo se mogli pa pritožiti na dejansko vrednost, ker dejansko ne bodo dobili odločbe, ampak bodo dobili samo neko informacijo. Informacijo o tem, koliko je njihova vrednost. Lahko bodo to informacijo izpodbijali, vendar ne na način, ki je formalnopraven, določen, recimo Zakon o upravnem postopku in tako naprej. Gospe in gospodje, razmislek pri tem. Enkrat je zakon že padel na Ustavnem sodišču. Ne delajte tega, da bo še enkrat, kajti Zakonodajno-pravna služba pravi, da je za to velika verjetnost. Če je ta zakon neustaven – če je, govorim, o tem odloča Ustavno sodišče –protiustaven, potem bo vsekakor padel še enkrat.
Naj opozorim, da je razprava o uskladitvenem amandmaju in da danes, ko je bil čas za to, ni bilo nobene razprave. In to moram res ugotoviti. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance, gospod Tilen Božič.
Hvala za besedo. Sem samo hotel povedati v bistvu to, kar je že predsednik povedal, da takrat, ko je bil čas za razpravo, ko smo se tudi pripravili, nismo imeli te priložnosti. Bi pa samo povedal, da smo nadaljevali delo Zakonodajno-pravno službo, smo se z njimi tudi uskladili. Zato so bili danes vloženi tudi štirje amandmaji, ki ste jih poslanci tudi že potrdili in tako dosegli to usklajenost. Zadnja reč, ki je ostala, je bil v bistvu ta uskladitveni amandma, in s tem dejansko zaključujemo to zgodbo. Tiste zadeve, ne bi šel v podrobno komentiranje, zagotovo pa, ko ste omenjali upravni postopek, in tako naprej. Posebne okoliščine se uveljavijo v skladu z Zakonom o upravnem postopku. Tako da se v to ne bi več spuščal in bi tudi zaključil, razen če bi imeli še kakšno reč, vezano na uskladitveni amandma. Hvala.
Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Kar zadeva zakon, ki je pred nami, je bilo najbrž precej razprave na delovnem telesu, na odboru, tam, kjer je po tem poslovniku, tudi vse koncentrirano. V Državnem zboru, tako je to pač zastavljeno, gre bolj ta proceduralni, protokolarni del obravnave zakona. Vsebinska obravnava pa je bila narejena na odboru z vsemi opozorili, z vsemi komentarji, z vsemi mnenji, o katerih je govoril kolega Šircelj. In očitno te koalicije ne ustavi nič. Ko vam odgovarja mnenje Zakonodajno-pravne službe, je to edino zveličavno, ko vam odgovarja mnenje sindikatov, je to edino zveličavno, ko vam odgovarja, ne vem, Ekonomsko-socialni svet, je to tisto edino, kar je treba povedati, in tako naprej. Niste pri tem svojem delovanju dosledni. Glede na to, da ste bili nekateri tukaj tudi že v tisti koaliciji, ki je sprocesirala podoben paket zakonov, kot se bo zdaj zgodil, in da je bilo to demolirano na Ustavnem sodišču, je način, na katerega se lotevate te spremembe pravzaprav, ne glede na to, da so že izkušnje z ustavno odločbo, nepojmljiv. Človek si težko razloži, da si ena vlada, ki ima v koalicijski pogodbi temelj transparentnost, ustavnost, zakonitost, načelnost, sorazmernost, poštenost in ne vem kaj še vse, privošči na tak zahrbten način, da uvede neko novo zakonodajo in neko novo obdavčitev. To je nekorektno. Nekorektno je. Če se pelje nek sistem spremembe sistemskih obdavčitev, potem moramo imeti na mizi paket. Se pravi, mora imeti tehnologijo in moramo imeti tudi izračun, kaj pade na posamezno površino, na posameznega lastnika. Tega ni. To, da se bo pa potem z nekim pomožnim instrumentom določilo nekaj, pomeni samo to, da se bodo ljudje izjemno težko tudi pritožili, da bodo zelo težko uveljavljali, izpodbijali zadeve bodisi na občinah, bodisi na Dursu, kjerkoli se bodo pač te obdavčitve izvajale in pobirale. Jaz mislim, da ni nobenega racionalnega razloga, da se to tako zavije, da je popolnoma nepregledno, da noben ne ve, kaj bo, razen tistih treh ali štirih, ki stojijo za to mašinerijo in to poganjajo naprej. Glejte, če mi ne vemo, kaj bo na koncu prišlo ven, kakšen izdelek, potem je brez potrebe, da tak zakon poganjate čez zakonodajni postopek. Če mi ne vemo, ali bodo davki dvakrat večji, ali bodo v mestu, bom rekel, davki nižji, pa jih boste na podeželju dvignili, ker boste obdavčili kmetijske površine, ali boste spet razbremenili veleblagovnice in tako naprej in tako naprej. Tisoč vprašanj se odpira s takim postopkom in nobenega ne moreš preveriti. Zaupanja, glede na to, kaj se dogaja in kako nekatere stvari tudi padejo, ni, je padlo. Jaz predlagam tudi vsem tistim, ki boste odločali, da resno razmislite. Tvegate veto, tvegate ponovno ustavno presojo zakona. To je skoraj zagotovo. Če ne bo eno, bo drugo in smo spet na začetku. Ne razumem vlade, da v treh letih ni sposobna priti z nekim celovitim paketom, ki bi bil preverljiv pri glavi in pri repu. Nič ne moreš preveriti pri tem. Razen da nekdo nekaj govori, tako kot je prej ministrica dejala, da je utemeljeno nekdo zavrnil vse obtožbe in namige, dokumenta pa ni nobenega. In tukaj smo v popolnoma enaki situacije. Če nobeden od naših poslancev, pa so se ukvarjali z davki, ne ve učinka tega zakona in posledic, kaj se bo zgodilo, potem je nekaj narobe. Razumem, da vsak tega ne more preveriti, ampak da tisti, ki se pa ukvarjajo z davčnim sistemom, ki so se s tem profesionalno ukvarjali, ne vedo, kaj bo nastalo, potem je pa nekaj narobe. Tako prikrivanje nobeni vladi, sploh pa ne po izkušnjah in po šoli, ki ste jo že doživeli v prejšnjem mandatu, da se privoščite sprejemanje tega paketa spremembe obdavčitve na tak način.
Če želite razpravljati, se prosim prijavite, o uskladitvenem amandmaju in ne na sploh. Besedo ima dr. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Poglejte, jaz se z uskladitvenimi amandmajem ne strinjam, ker se ne strinjam s celotnim zakonom. Če nadaljujem tam, kjer je kolega Šircelj zaključil. Jaz trdim še več, jaz pravim, da je to prevarantski zakon. Gre po sistemu kuhanja žabe, ker Vlada s tem zakonom ni hkrati prinesla njenega dvojčka, zakona o obdavčitvi nepremičnin. Pa bom razložil, zakaj. Poglejte, vi boste s tem zakonom umetno naredili Slovence bogatejše. Kar na enkrat bo vrednost nepremičnin, ki jih imajo Slovenci, višja, kot je zdaj objavljena na Gursu. Kar naenkrat bodo Slovenci bogatejši. Saj vemo, kam se to šteje. To se šteje tudi v izračun socialnih transferjev, torej bo marsikdo zaradi tega prevrednotenja prikrajšan za socialne transferje, ki jih je doslej pridobival. Tisti, ki se s tem ne bo strinjal, bo lahko na lastne stroške moral predložiti pravno mnenje nekega cenilca, ki bo dokazoval, da je cena zaradi teh in onih razlogov v resnici nižja, kot ste mu jo vi ocenili. Zdaj pa pridemo do problema – kako si bodo socialno najšibkejši privoščili, če njihova plača niti ne dosega praga revščine, vemo, da minimalna plača za dva evra ne dosega tega praga, strokovno mnenje za 800 evrov in več, da bodo dokazovali, da je njihova nepremičnina v resnici manj vredna. In še potem bo nekdo meritorno odločil, ali bo upošteval to cenitev ali ne bo upošteval te cenitve. Večina ljudi pa sploh ne bo zaznala, da se jim je prevrednotila nepremičnina. In ker jim vi niste hkrati s tem zakonom povedali, da boste obračunali tudi davek na njihovo vrednost, se ne bodo mogli pravočasno pritožiti na to. In bo kar na enkrat tista davčna stopnja njih udarila po žepu bistveno bolj, kot če bi imeli hkrati oba zakona in bi se lahko tudi ustrezno odzvali, ko bi vedeli, kakšna je stopnja, ko bi izračunali, koliko bodo morali davka na nepremičnino plačati in tudi uveljaviti vse napore, da bodo tisto ceno naredili takšno, kot bo realna, ne pa tako, kot jo bo nekdo ocenil. Da ne govorim, da je res skrajno nespodobno, da takšen zakon sprejemamo, ki bo uveljavljen šele ob koncu naslednjega leta, torej pod drugo vlado. Kar pomeni, da drugi vladi podarjate kukavičje jajce. Ko se bo šele sestavljala, bo ta zakon ravno začel veljati. Nobenega realnega razloga, razen da ima očitno nekdo spet načrt opetnajstiti davkoplačevalce, da bo državna blagajna še malce bogatejša, in da bo tista na delu socialnih transferjev še malce več prihranila v proračunu na račun najrevnejšega sloja. Torej popolnoma v nasprotju s tistim, kar ste se v koalicijski pogodbi zavezovali in kar javno vse skozi propagirate. Popolnoma v nasprotju z vsem, kar javno zagovarjate. Zato tega uskladitvenega amandmaja ne bom podprl.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Tilen Božič.
Hvala za besedo. Samo za pojasnilo, se ve, kaj je danes na mizi. Se pravi, to je zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin. Se pravi, eden je že v veljavi, od leta 2006 velja. Stvar je takšna, da je bil v delu, ki se nanaša na davčne potrebe, razveljavljen, da so bile ugotovljene številne težave. Ravno zaradi tega smo se odločili, da ga popravimo. Določa se večnamenski podatek in ta podatek je najboljši približek tržni vrednosti neke nepremičnine. In to je jasno. O davkih bo beseda v naslednjem mandatu, tako kot je tudi povedala Vlada, v koalicijski pogodbi pa ste tudi prebrali, kaj je pisalo. Naknadna odločitev pa je bila takšna, mislim, da je bila modra, da se gre v dvofazni postopek, da se najprej uredi to področje, nato pa se nadaljuje z neko kakovostno diskusijo v najširšem krogu, da se tudi pripelje neka dobra rešitev. Kar se tiče mačka v žaklju, trenutno imamo NUSZ, tam je teh žakljev približno 200. Vsaka občina sprejme lahko svoj odlok na svojo pest, in mi končno tudi s tem postavljamo temelje, da se bo čez čas to sistemsko pregledno uredilo in da bo na koncu to izključni prihodek občin, da bodo imele občine pri tem tudi besedo. In na na koncu da bodo imeli od tega korist tudi državljanke in državljani skozi nek pravičen sistem. Hvala.
Večkrat se boste prijavljali? [[medsebojni pogovor]] Seveda se lahko, dokler ne sprejmemo sklepa o tem, da lahko govorijo samo enkrat. [[oglašanje iz dvorane]] In jih ni bilo. Nobenega ni bilo. Ne moremo glasovati o tem. Seveda imajo pravico, da govorijo. A še enkrat sprašujem ali večkrat? [[oglašanje iz dvorane]] Enkrat. Okej, oba enkrat in potem glasujemo. [[oglašanje iz dvorane]] Potem bomo pa sprejeli sklep, če [[…]]V politiki lahko malo zaupam. Ampak zgolj o uskladitvenem amandmaju. Tokrat bom od začetka do konca gledal in ni dovolj, da rečemo, ne strinjam se z uskladitvenim amandmajem, zaradi tega nasprotujem celemu zakonu. Ker to smo že slišali. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, hvala lepa še enkrat za besedo. Glejte, mi smo v hiši demokracije in mislim, da poslanci lahko povemo svoja mnenja v skladu s poslovnikom [[…]]
Poslovnikom! V skladu s poslovnikom.
[[…]]in da imamo tudi svobodo govora tukaj. Tako da jaz mislim, da to evropsko načelo moramo tudi tukaj upoštevati in se vam zahvaljujem še enkrat za besedo. Pa da nadaljujem tam, kjer je dr. Anže Logar dejansko končal, ko je govoril o tem, kako bodo zaradi tega, ker bo celotna država in vsi ljudje bodo imeli večjo vrednost nepremičnin, njihovi prejemki oziroma socialni dodatki manjši. Ampak kaj se bo dejansko potem dogajalo? To, da ljudje ne bodo mogli plačati davka. To, da ljudje ne bodo mogli plačati davka in zaradi tega se bo povečalo povpraševanje oziroma povečala se bo ponudba nepremičnin na trgu. Danes imamo približno 90 % lastniških stanovanj, nepremičnin in tudi ostalega bogastva, kjer dejansko ljudje živijo, tudi ostale nepremičnine, vikende in tako naprej. 90 % lastništva nepremičnin imajo ljudje. V nekaterih drugih državah ni 90 % lastnikov vseh. Recimo v Veliki Britaniji jih je samo 15 %, ostali so najemniki. Pri nas tako rekoč nimamo najemnikov. Ampak s tem, ko ljudje ne bodo mogli plačati davka, bodo morali te nepremičnine prodati. Dejansko so jih zgradili na nek poseben način skozi desetletja, kar pomeni, da imajo na eni strani relativno veliko vrednost nepremičnin in relativno majhne dohodke. In oni bodo morali to prodati. in to razmerje med najemodajalci in lastništvom se bo začelo spreminjati. In to je še zadnja, bom rekel, centralizacija slovenskega bogastva, da se bo ta vrednost skoncentrirala v rokah peščice ljudi. Ta zakon v povezavi z novim davkom dejansko pelje v koncentracijo in centralizacijo lastništva nepremičnin v tej državi. In jaz verjamem, ko bodo čez nekaj let na podlagi tega zakona nepremičnine centralizirane in koncentrirane v rokah peščice ljudi, da bo takrat ta peščica ljudi našla denar, svetovalce, odvetnike in tako naprej. In če ne prej, bodo takrat dali na Ustavno sodišče v presojo ta zakon. In takrat bo ta zakon postal neustaven, ampak lastnina bo koncentrirana v rokah le-teh in ljudje bodo ostali še brez stanovanj, brez nepremičnin, ker jih bodo morali prodati. Ta zakon pelje v to. In te analize k temu zakonu ni, nimamo te analize. Zaradi tega je škodljiv za Slovenijo, škodljiv je za ljudi, ima preveč dolgoročne posledice. Zaradi tega bomo tudi v Slovenski demokratski stranki naredili vse, da zakon ne bo uveljavljen, tako ali drugače, seveda tudi še enkrat preko Ustavnega sodišča.
Besedo ima dr. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Glejte, državni sekretar je rekel, da bodo uredili sistem, ker da zdaj imamo 200 različnih rešitev, ker ima vsaka občina drugačno. Drži. Ampak jo imamo in vsi vemo, da jo imamo. In vsi vemo, koliko plačujemo na leto za to. Je pravna jasnost. Če komu ni všeč plačilo NUSZ v tej občini, ima še vedno možnost, da se preseli v drugo občino. Pa se ne. Ostane tam, kjer je, ker so te vrednosti približno takšne, kot načeloma veljajo za posamezno občino. Zdaj boste pa vi naredili nekaj drugega. Zdaj boste pa vi ljudem umetno povečali vrednost njihovega premoženja, ne da bi vedeli, kako bo to vplivalo potem na njihov letni davek za nepremičnine. Spomnite se sfalirane zgodbe iz časa vlade Alenke Bratušek. Da boste vedeli, kako pomemben je ta drugi del dvojčka, torej vrednotenje in nepremičnine. Takrat so ljudje menjali stalna prebivališča z začasnim samo zato, ker je bila različna obdavčitev glede na status bivanja v posamezni nepremičnini. In tudi zato so bile vrste povsod, pred Gursom in pred upravnimi enotami. Samo zaradi tiste obdavčitve. Zdaj pa večina ljudi sploh ne bo vedela, da se jim je povečala vrednost njihove nepremičnine, umetno napihnila s strani cenilcev, ki jih bo plačala Vlada Republike Slovenije. Ko bodo pa junija prihodnje leto, torej v letu 2018 začeli dobivati odmere za njihove socialne transferje, otroške dodatke in tako naprej, bodo pa zgroženi ugotovili, da imajo bistveno bolj vredno nepremičnino, kot so do zdaj mislili. Si predstavljate šok za takrat? Ampak vam je to vseeno, ker bo to neka druga vlada. Ker se bo nekdo drug s tem ukvarjal. Ker bo enako kot s tistim zakonom, ko je znižal socialne transferje minister, mislim da SD v Pahorjevi vladi, pa je potem ves gnev prešel na naslednjo vlado, ker so zamaknili za dve leti. Vi zdaj zamikate za eno leto in pol učinek tega, kar danes sprejemate. Zato pravim, da je čisti nesmisel, da brez sistemske rešitve, torej brez dvojčkov rinete s to odločitvijo. In ni razumne razlage, razen da očitno [[…]]Jaz si razumno razlago razlagam samo tako, da ste ugotovili, da naslednjič ne boste več zmagovita stranka, za ostale koalicijske partnerice ne vem, in da naslednji vladi želite, naj se ukvarja s tem, če že mi ne moremo imeti, naj vsa sosedu krava crkne. Ni razloga za ta zakon zdaj, nobenega racionalnega razloga. Naj to naslednja vlada skupaj v dvojčku pripravi in tudi s tako uveljavitvijo, da bo sledil potem sprejetju v Državnem zboru, ne pa šele čez eno leto. Saj če imate tako dolgo uveljavitev tega zakona, to jasno pove, da niso pripravljeni vsi podsistemi ali pa vsi ukrepi, ki morajo biti za uveljavitev tega zakona. Tako da predlagam, da ste proti temu uskladitvenemu amandmaju in proti zakonu. Hvala.
Če ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju Vlade k 56. členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 15. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Je kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala vam za besedo! Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom ter drugim, ki so v dvorani! Mislim, da je prav, da v naši poslanski skupini povemo, kako bomo tokrat tudi glasovali. Nam je vsem skupaj jasno, da je ta zakon, ki se pripravlja, osnova, podlaga za pripravo novega zakona o davku na nepremičnine. Verjetno nihče izmed nas si ne želi, da bi država zopet pobirala neke dodatne davke. Ampak vseeno tu pa moramo povedati, da ta prihodek ostaja lokalnim skupnostim. Se pravi, ostaja občinam in na nek način tudi nadomesti nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Veste, mi ravno nismo imeli dobrih izkušenj, saj se nekateri spomnite, da smo leta 2014 dejansko sprejeli zakon, ki ga je potem Ustavno sodišče razveljavilo, in to Zakon o davku na nepremičnine, ne že v povezavi v določenem delu z Zakonom o vrednotenju nepremičnin, ki je bil pa sprejet leta 2006, če se dobro spomnim. Glede na to, da ugotavljamo, da preden se bo ta zadeva realizirala in na nek način dala v življenje, bosta potrebni cca 2 leti, in zaradi tega smo potem mi, čeprav smo prvotno nasprotovali temu, da bi to obravnavali že v tem mandatu, smo pristali na to, da se ta stvar obravnava, da potem katerakoli vlada, ali leva ali bo desna ali katerakoli vlada bo, bo imela osnove za sprejetje tega novega zakona. Ampak ta zakon, če ne bo imel takšnih podlag, da ne bo presegal nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč, verjemite mi, če bomo v koaliciji ali opoziciji, poslanci Desusa, tisti, ki bodo, za tak zakon v nobenem primeru ne bodo glasovali. Se pravi, mi smo za nivo nadomestila za uporabo stavbnega zemljišče v novem zakonu, ki bo sprejet v naslednjem mandatu. Če bo sprejet seveda.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, gospod Jožef Horvat.
Hvala gospod predsednik. Poslanska skupina Nove Slovenije bo glasovala proti temu zakonu. Nova Slovenija ne kupuje mačka v žaklju. Gospe in gospodje, preveč je že bilo neustavnosti v tem mandatu in čas bi bil, da vi, ki imate vpliv, ki imate moč, potegnete ročno. 147. člen slovenske ustave govori o davkih in pravi »država z zakonom,« ne z uredbo ali pravilnikom, z zakonom, »predpisuje davke, carine in druge dajatve«. Zakaj je zdaj ta predlog zakona neustaven? Zato ker je opozorila na to Zakonodajno-pravna služba, predvsem pa odločba Ustavnega sodišča z marca 2014. Če pogledamo tehnološki postopek določitve modelov vrednotenja, tam nekje sedmi korak v tem tehnološkem postopku je, piše: »Modeli vrednotenja se na koncu določijo v vladni uredbi«. Vladna uredba gre mimo Državnega zbora. To je treba državljankam in državljanom zelo jasno povedati. Nekateri tega žal ne vedo. Ustavno sodišče je takrat tistega marca 2014 reklo, poudarilo, da je oblikovanje modelov vrednotenja nepremičnin ključnega pomena za določitev davčnopravnega položaja davčnega zavezanca, zato so modeli vrednotenja nepremičnin zakonska materija, ne pa stvar uredbe ali pravilnika. Torej zakonska materija, ki je zakonodajalec glede urejanja bistvenih elementov ne sme prepustiti izvirnemu urejanju z izvršilnimi predpisi, kot je vladna uredba. To je samo eden od razlogov, jih je pa veliko, jih je preveč za tri minute. Gospe in gospodje, tako zelo korektno in iskreno želim povedati, da ne bomo tega zakona podprli tudi zato ne, ker se nam ne zdi fer, da zdaj neki novi vladi, ne pred noge, ampak pod noge vržete nek zakon, ki bo določil davčno osnovo. Ja, gre za dvojček. Ampak niste pa imeli toliko korajže, da bi v Državni zbor pripeljali tudi zakon o davku na nepremičnine. Neka nova koalicija, neka nova vlada, poglejte, povsem normalno, bo imela nek nov pristop, bo imela nov koncept. Vi ste zdaj naredili nek zakon, ste ga vrgli v Državni zbor, ga boste danes z glasovalnim strojem brezglavo sprejeli, in vprašanje je, kdaj bomo potem lahko imeli davek na nepremičnine, ki bo zamenjal ta evropski unikum, nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Da ne govorim seveda o neizvrševanju zakona o evidentiranju nepremičnin in tako naprej. Torej več kot preveč [[…]]
Čas!
[[…]]za to, da glasujemo proti.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Janko Veber.
Hvala za besedo, predsednik. Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin ne bom podprl, ker je dejansko to zakon, ki daje podlago, da bodo revnejši plačevali davke za bogatejše. Ta zakon določa posplošeno vrednost nepremični. Tisti, ki bo imel vrednost nepremičnine nad povprečno vrednostjo, bo plačeval manjši davek, tisti, ki bo imel manj vredno nepremično, bo plačeval višji davek, zato bodo ti plačevali davke za bogatejše. Tržna vrednost ni primerna oblika za obdavčenje doma ali kmetije. Dom nikoli ne zgradiš zato, da ga boš prodajal na trgu, ampak da v njem dostojno živiš. Kmetije nikoli ne ustvariš zato, da jo boš na trgu prodajal, ampak da na njej lahko preživijo generacije in generacije. Tržne vrednosti določajo nepremičninski špekulanti. Ta zakon bo podlaga temu, da bodo določali vrednost domov, kmetij nepremičninski špekulanti. In to, kar se bo zgodilo, bo imelo zelo velike posledice tudi na socialni položaj ljudi, kajti ta zakon bo takoj imel posledice na izplačilo socialnih prispevkov, štipendij in podobnih dodatkov iz javnih sredstev, ki jih ljudje prejemajo, da lažje preživijo. Namreč tržna vrednost stanovanja, hiše, kmetije, gozda bo pač bistveno višja, kot je danes, zato bodo izpadli iz teh kategorij pomoči. Dobili bomo poleg 400 tisoč ljudi, ki živijo na robu revščine, še dodatnih morebiti 200 tisoč, mnogi pa bodo primorani prodati svoje domove, svoje kmetije, kar pomeni, da bo to pravzaprav zakon za množično razprodajo, plenjenje lastnine, ki jo imajo ljudje. Zato takšnega zakona dejansko ne bom podprl. Poleg tega moramo vedeti, da bo ta zakon tudi razdelil na ekonomske cone določena območja in ob enaki pokojnini bo nekdo, ki ima hišo, enako hišo v eni ekonomski coni, kjer bo nižja vrednost, plačeval nižji davek, drugi, ki ima pa v drugi coni, ekonomski coni enako hišo, bo pa plačeval 15-krat višji davek, ob enaki pokojnini. Enako valja za [[izklop mikrofona]]
Čas! Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Brank Grims.
Hvala. Glasoval bom proti, ker zakon bo, tak, kot je, zanesljivo doživel isto usodo kot prejšnji, se pravi neslaven konec na Ustavnem sodišču. Je v očitnem nasprotju z načeli, ki jih je Ustavno sodišče zelo nedvoumno zapisalo v svojo odločbo, in preprosto ne razumem, kako je mogoče tak zakon sprejeti. Njegove posledice, glede na to, da sami priznavate, da gre za mačka v žaklju, da niti sami v koaliciji ne veste, kaj pravzaprav pomeni glede obremenitev, ni težko napovedati precenjene vrednosti nepremičnin, ki bodo osnova za prenapihnjene davke, bodo povzročile, da se bo še tisti zadnji deli slovenskega blagostanja, tradicije, ki jo predstavljalo izgradnjo lastne hiše, ohranitev lastnega doma izgubila. Iz tega bo nastalo še več revežev in jaz osebno mislim, da je to očitno cilj. Cilj te koalicije, da ustvari čim več revežev, da spet novi ljudje visijo na koncu na nedrih države Slovenije, ki bo verjetno v tem primeru sama še morala nek dodaten fond deliti ali pa subvencionirati najemnine in s tem najbrž računate poniglavo na neke nove volivce. Na ta način se ohranja socializem, toda na ta način, gospe in gospodje, se tej državi jemlje tisto, kar bi morala imeti: blagostanje ljudi, varnost ljudi in pa uspešnost in hitrejši razvoj. Ta zakon je proti razvoju, tak kot je, ker nima vseh elementov, ki bi jih moral imeti, da bi učinkoval, kot učinkuje v podobnih državah. Zato bom proti.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti pa 16. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti pa 16.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 36. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.