Kolegice i kolege želim vam dobar dan. Nastavljamo sa raspravom i to o: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 670. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbora za regionalni razvoj i fondove Europske unije i Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Njihova ste izvješća primili na sjednici. U ime predlagateljice, prijedlog zakona obrazložit će zamjenik ministra, … [[Upadica se ne čuje.]] aha dobro, prisutni i zamjenik ministra, a uvodno će obrazložiti gospođa Mirela Stanić-Popović predstojnica Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice, gospodo saborski zastupnici. Cilj predloženih izmjena Zakona o područjima posebne državne skrbi je unaprjeđenje postojećeg sustava stambenog zbrinjavanja i ostvarivanja prava na područjima posebne državne skrbi koje će građanima omogućiti efikasnije ostvarivanje njihovih prava. Zakon o područjima posebne državne skrbi mijenja se iz slijedećih razloga: u članku 10.b Zakona o područjima posebne državne skrbi propisano da Hrvatski branitelji i članovi obitelji smrtno stradalih Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji su otkupili vlastitim sredstvima ili kreditom kuće ili stanove u državnom vlasništvu na područjima posebne državne skrbi imaju pravo na povrat kupoprodajne cijene bez kamata pod uvjetom da u istom objektu žive, da nemaju u vlasništvu drugi useljivi stambeni objekat, te da isti nisu prodali, darovali ili na bilo koji drugi način otuđili od 8. listopada 1991. godine. Prema važećem stavku članka 10.b rok za povrat sredstava istekao je 2. lipnja 2014. godine. Zbog nedostatka financijskih sredstava uzrokovanih gospodarskom krizom povrat sredstava nije izvršen te je prijedlog da se isti produži do 1. lipnja 2017. godine. U proračunu Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje za ovu namjenu u 2014. godini osigurano je 4 milijuna kuna, dok je procijenjeno da će za naredne dvije godine biti potrebno još oko 8 milijuna kuna. Također, Vlada Republike Hrvatske propisala je način povrata sredstava Hrvatskim braniteljima u kojem je i definiran rok za podnošenje zahtjeva za povrat kupoprodajne cijene koji ističe 13. svibnja 2015. godine. Slijedeće, odredbom članka 12.a propisano je da Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje u svrhu realizacije liste prvenstva za stambeno zbrinjavanje donosi godišnje planove stambenog zbrinjavanja. Izmjena je predložena iz razloga što se zbog obima posla te specifičnih pojedinih modela stambenog zbrinjavanja, u prvom redu se to odnosi na modele dodjele građevinskog materijala ili organizirane izgradnje obiteljske kuće, je zapravo svrsihodnije, učinkovitije plan donositi na trogodišnjoj a ne na jednogodišnjoj razini. Također, kako podnositelji zamolbi za stambeno zbrinjavanje koje neće biti pozitivno riješene u tekućoj godini zbog nedostatka financijskih sredstava, te nedovoljnog broja raspoloživih stambenih jedinica u državnom vlasništvu, ne bi bili izloženi dodatnom trošku te da bi se rasteretio administrativni aparat. Predloženo je da se podneseni a neriješeni zahtjevi prenose u slijedeću godinu kad će se samo iznova bodovati i uključiti u liste prvenstva. Dakle, predložena izmjena je u cilju vremenske i financijske uštede samih korisnika te rasterećenja upravnog postupka pred nadležnim tijelima. Dalje, predloženom izmjenom članka 14. briše se obveza da je obitelj koja je ostvarila pravo na stambeno zbrinjavanje darovanjem građevinskog materijala za popravak, obnovu i nadogradnju obiteljske kuće ili stana, odnosno izgradnju obiteljske kuće na građevinskom zemljištu u vlasništvu podnositelja, dužna useliti se u obnovljenu obiteljsku kuću u roku od 90 dana od dana dostave završnog izvješća nadzornog inženjera te da u istoj kući moraju prebivati najmanje 10 godina od dana dostavljenog završnog izvješća nadzornog inženjera, odnosno izdavanjem uporabne dozvole. Na ovaj način želimo brisati ograničenja prava vlasništva koja su u određenom trenutku nametnuta vlasnicima, te također ove korisnike sa svojim pravima izjednačiti sa ostalim korisnicima prava na obnovi jel se zapravo u oba ova modela radi o privatnoj imovini. Također, člankom 4. ovog prijedloga zakona rješava se i pitanje sudskih i ovršnih postupaka koji se odnose na povrat uloženih sredstava protiv korisnika prava na darovanje građevinskog materijala. Naime, člankom 12. stavkom 2. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi iz 2013. godine brisana je odredba kojom je bila propisana obveza korisnika obnove da u propisanom roku useli u stambeni objekt koji mu je obnovljen sredstvima državnog proračuna. Međutim, tom izmjenom zakona nisu bile predviđene odredbe koje bi riješile problem sudskih postupaka koje su već pokrenute po toj odredbi ili koje su bile, koji su bili u tijeku ili završeni. Predloženim izmjenama također želimo obeštetiti ove korisnike i dovesti ih u ravnopravan položaj sa svim ostalim korisnicima prava na obnovu. Posljednja stvar koju želimo izmijeniti odnosi se na izmjenu postojećeg članka, zapravo člankom 5. stavka 1. određuje se da će Republika Hrvatska sklopiti nagodbu s vlasnikom objekta u slučajevima kad je privremeni korisnik koji je koristio objekt koji je vraćen u posjed vlasniku na temelju programa povratka i zbrinjavanja prognanika, izbjeglica i raseljenih osoba te Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi uložio vlastita sredstva u taj objekt, na taj način povećao njegovu vrijednost, a koje slučajeve nije moguće riješiti primjenom sadašnjeg članka 9. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi. Nagodbu u ime RH je sklapao Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje uz prethodno mišljenje Državnog odvjetništva. Ovo je zapravo jedna od preostalih obveza iz pregovora o pristupanju EU koji je zapravo i Vlada utvrdila svojim revidiranim akcijskim planom te zapravo potvrdila namjeru i obvezu rješavanja između ostalog i ovih pitanja. Evo, toliko, najkraće. Za sva pitanje i dodatna pojašnjenja stojim vam na raspolaganju. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodo zastupnici, zamjeniče ministra. Da, čuli smo da je riječ o zakonu iz onoga paketa kojim se obvezala RH pri pristupanju EU. Ja se čak usuđujem reći da je ovo jedan od najkompleksnijih zakona koji su u zadnje vrijeme našli se na našim klupama. Ovaj zakon donosi se u 2014. godini, znači gotovo 20 godina po okončanju Domovinskog rata. Ovaj zakon tiče se onoga što se dešavalo na marginama jednog legitimnog, jednog obrambenog, jednog neupitnog oslobodilačkog rata. Ali ovaj zakon isto tako se tiče i izbjeglica i prognanika i ljudi koji su iz BiH dolazili na ove prostore po pozivu aktualnih Vlada, ovaj zakon tiče se obnove u ratu nepotrebno porušene srpske imovine, ali tiče se i imovine nasilno iseljenih ljudi iz njihovih stanova samo zbog toga što su bili neke druge nacionalnosti. Ne u jednom slučaju, npr. pojedinac bi bio istjeran iz svog doma, živi danas u nekoj rupi, svakodnevno mi se javljaju takvi ljudi i ne može se vratiti u svoju kuću, a da nikada recimo nije napustio RH i da je svo vrijeme od '90. na ovamo bio lojalan građanin RH. O tome u velikoj mjeri govori upravo zadnje spomenuti članak 5. ovog zakona. Svi se slažemo da je nepovredivost vlasništva temeljna vrednota Ustava RH pa tako i u ovom obrazloženju, između ostalog se kaže da člankom 5. stavkom 1 određuje se da će RH sklopiti nagodbu s vlasnikom objekta, to je ona naša obveza prema Europi, u slučajevima kada je privremeni korisnik koji je koristio objekt koji je vraćen u posjed vlasniku na temelju programa i zbrinjavanja prognanika i izbjeglica i raseljenih osoba, uložio vlastita sredstva u taj objekt i time povećao njegovu vrijednost, a koje slučajeve nije moguće riješiti primjenom članka 9. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o području posebne državne skrbi. Nagodbu bi, kao što smo čuli, u ime RH sklopio Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje uz prethodno mišljenje nadležnog Državnog odvjetništva. Na posljetku primjenom i načela jednakosti vlasnici nekretnina koje su bile predmet ulaganja bez ovlaštenja nisu bili niti su u ovom trenutku u jednakoj situaciji kao svi ostali vlasnici nekretnina čija je imovina bila dodijeljena na privremeno korištenje neposredno nakon Domovinskog rata temeljem Zakona o privremenom preuzimanju i upravljanju određenom imovinom. Upravo povrede načela jednakosti prouzročile njihove probleme i oni se ne mogu ni s kim usporediti jer se nalaze u velikoj pravnoj neizvjesnosti te se intervenira u mirnoću uživanja njihova vlasnika. Jednako tako ovdje se između ostalog kaže, što je istina, da su se sudovi redovi ili sudovi bi redom presudili u korist privremenih korisnika te se vlasnici nalaze u situaciji da moraju platiti iznose priznatih ulaganja, troškove sudskih postupaka i kamata, ukoliko ne mogu izvršiti uplate po presudama njihove nekretnine jasno idu na javnu dražbu kojima se u konačnici pokriva samo dio presuđenog iznosa jer je njihova vrijednost na tržištu, a znamo u kojim se krajevima RH nalaze, na tržištu znatno manja od presuđenog iznosa i sve to jasno ugrožava egzistenciju, kvalitetu života onih ljudi te dovodi do politizacije jasno cijelog tog slučaja kada je riječ o toj kategoriji građana RH. Mogu nabrojati cijeli niz takvih slučajeva, imenom i prezimenom, neću to činiti ovom prilikom, ali ću te papire, pa već ih i posjeduju jasno, dati nadležnom ministarstvu i jednako tako želim reći da je država Hrvatska u obnovu, u povratak uložila ogroman novac, više desetina milijardi naprosto kuna, to nije sporno i utoliko mislim da i ovaj problem treba riješiti pa koliko god to zapravo koštalo. Jednom riječju vlasništvo mora biti nepovredivo. Ovdje se između ostalog kaže da za povredu, za provedbu, pardon, članka 1. ovog zakona na poziciji Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje osigurana su sredstva u iznosu od 4 milijuna kuna, za provedbu istog članka će biti potrebno osigurati još 7,9 milijuna kuna što se planira osigurati u Državnom proračunu RH za 2015., '16. godinu. Povrat sredstava će se vršiti u obračunu u iznosu od 10 tisuća kuna mjesečno, korisniku kojem je utvrđeno pravo na povrat sredstava. Na povrat sredstava ovršenicima u slučaju provedenih ovrha u slučajevima postupanja protivno odredbama članka 14. itd. prema procjeni predlaganja bit će potrebna sredstva u iznosu od 400 tisuća kuna pa se onda dalje za provedbu članka 3., članka 4.govori o milijun 700 plus 5 milijuna kuna itd., itd. Ali ako se može ispraviti nepravda spram jedne obitelji već je nešto učinjeno. Ovdje je riječ o zakonu koji je težak pa recimo ovako okvirno negdje oko 20-ak milijuna kuna, negdje oko 3 milijuna eura. Ali ponavljam ako je moguće ispraviti nepravdu prema samo jednoj obitelji već smo nešto polučili. Točno valja voditi računa i o onima koji su na temelju državnog akta ušli u tuđi stan ili kuću, ali ne može biti da vlasnici žive kao prognanici u RH samo zbog svog podrijetla, a da neki drugi stoluju u njihovim kućama. Dapače, neki su istjerani iz tih kuća, žive svo vrijeme u RH, žive kao što rekoh u rupama ne mogu se vratiti u svoje domove i tu nepravdu prema toj kategoriji građana ova država, ova vlast, ovaj Parlament mora ispraviti. Danas je 2014.godina, danas nije '45. i te nelogičnosti, te nepravde u svakom slučaju valja otkloniti. Točno je i to da oni koji su ulagali, a temeljem tog državno akta ušli u tuđu kunu i oni moraju biti obeštećeni, na temelju onih nužnih odnosno korisnih troškova glede povećanja vrijednosti tim nekretninama. A tko će to platiti? E to mora jasno temeljem ovog zakona biti obveza RH. Zašto? Zato jer vlasnik to sebi u pravilu ne može priuštiti. Ako ide nakon toga prodaja u tim posebnim prostorima države skrbi, znači prodaja kuće, u pravilu troškovi nužnih korisnih troškova, kamata itd. su neusporedivo veći od vrijednosti same kuće i ljudi u pravilu ostaju bez svojih nekretnina. To jednom riječju ne može tako biti u jednoj civiliziranoj zemlji i zato osobno smatram da je ovaj zakon istina Bog stigao prekasno, da je te situacije trebalo prevenirati u trenucima kada se sve to dešavalo, ali ajde bolje ikada nego nikada. Još jedanput ću citirati da "Sudovi su redom presudili u korist privremenih korisnika te se vlasnici nalaze u situaciji da moraju platiti iznose priznatih ulaganja, troškove sudskih postupka i kamata" ništa nije to sporno dapače "ukoliko ne mogu izvršiti uplate po presudama, njihove nekretnine idu na javnu dražbu kojima se u konačnici pokriva samo dio presuđenog iznosa jer je njihova vrijednost na tržištu znatno manja od presuđenih iznosa". Znači nije dovoljno da je netko izbačen na ulicu ili da se potuca od mila do nedraga, još eto kroz takvu jednu formu gubi i svu svoju imovinu. Zato ću još jedanput reći, ovaj zakon valja prihvatiti. Točno u praksi i stvarnosti u ovoj zemlji ima još problema. Obnova je išla samo za ona, kako da ih nazovem, okupirana područja, ali ako se nekome minirala kuća van tog prostora tu obnovu isto tako bi na sebe trebala preuzeti RH. Spominjem samo da je u bjelovarskom kraju srušeno oko 800 zgrada, kleti i nikome ništa i ne može to tako. Za kraj ono što mene jedino zanima, da li se ovaj Zakon o područjima posebne državne skrbi odnosi i na ona područja koja nisu od posebne državne skrbi? Znam da se ne odnosi i o tome treba isto progovoriti i to pitanje treba isto regulirati bez obzira što bi to državni proračun koštalo i nekoliko stotina milijuna kuna, što god netko sa ove desne strane mislio. Tu je učinjena jedna nepravda građanima RH i tu nepravdu ovaj Parlament vis a vis građanske obveze i uloge koju ima u društvu treba preuzeti na sebe.
Kolega Miroslav Tuđman, replika.
Pa ja ću početi sa ovom zadnjom rečenicom kolege Kajina, generalizacija ovakve vrste o kojoj vi govorite učinjena je nepravda istini. Vi ste rekli prvo sa ovakvim generalnim ocjenama uzimajući jedan samo segment generalizirajući kažete počinjete od toga na poziv Vlade ili Vlade RH su Hrvatima iz BiH dodijeljene ove kuće. Jesmo zaboravili koliko je stotina tisuća ljudi protjerano iz BiH? gdje ih se moglo smjestiti? Jel je to bilo na poziv Vlade RH? koja je to revizija povijesti ili povijesna amnezija, kako god hoćete? Govorite o tome da su sa hrvatske strane spaljene ogromne količine kuća, govorilo se o 22 tisuća kuća i dok to sud u Haagu nije rekao da je to falsifikat jedna i podvala jel je toliko tada međunarodna organizacija provjerila odnosno bila u inspekciji tolikog broja kuća, ne u srušenim kućama. Mi sada tu ponovo ocjenu u vašim tezama čujemo. Što je sa 250 tisuća ljudi protjeranih sa okupiranih područja? Tko je rušio njihove kuće? Prema tome ako imamo jedan problem onda nemojmo generalizirati i nemojmo mijenjati cijelu povijest i Domovinskog rata i svega onoga što se zbivalo. To je naprosto nekorektno, netočno i štetno, ima vrlo loše posljedice po sve nas.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
To što je banda rušila naše kuće [[Upadica ŠUKER: Daj začepi sram te bilo.]] Šuti! … [[Upadica se ne čuje.]] To što je banda koja je rušila naše kuće [[Upadica ZGREBEC: Kolega Kajin!]] To što je banda koja je rušila naše kuće gospodine Šuker nema opravdanja… … [[Upadica se ne čuje.]] Nema opravdanja za one koji su sa naše strane rušili njihove kuće ni nakon "Oluje" ni u nekim drugim krajevima Republike Hrvatske. Nema generalizacije gospodine Tuđman sa moje strane, nema nikakve amnezije. Nisam spominjao 22 tisuće kuća ali sam spominjao ono što se dešavalo nakon Domovinskog rata. Logično je bilo da one izbjeglice, prognanike smjestimo negdje, to je bilo apsolutno logično ali nije logično da jednostavno se ljudima koji su u nekim drugim krajevima Republike Hrvatske van područja posebne državne skrbi ne omogućuje da se vrate u svoje stanove. Mi tu nepravdu prema tim ljudima moramo ispraviti. Što god mislio o tome gospodin Šuker ili bilo tko drugi i ta obveza biti će na nama, da li ovoj generaciji političara ili nekoj budućoj jer jednostavno to se nije smjelo dešavati ni ovdje niti, ni prema nama ni nas prema njima.
U ime Kluba zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, predstavnici resornoga ministarstva. Izmjene ovoga zakona po našem mišljenju treba gledati prije svega u kontekstu Ustava, odnosno ustavno-pravnih odredaba i naravno zakona i ne samo ovoga zakona nego zakona koji je kroz godine omogućio i skrb i brigu i povratak prognanih ljudi i ono na što svaka država ima pravo dakle pokazati skrb i želju da pomogne, osobito pomogne onima koji su najviše trpjeli. Svakako najviše trpjeli su svi ljudi iz područja koja su bila pogođena ratom koji su morali napustiti svoje domove, protjerani. Podsjećam da je u jednom trenutku Republika Hrvatska sama zbrinula oko milijun ljudi, znači hrvatskih prognanika ali i izbjeglica iz Bosne i Hercegovine da smo to uglavnom radili sami i da smo samo uz zbrinjavanje, dakle samo ono što bi se moglo nazvati krov nad glavom i korica kruha uložili sami iz državnoga proračuna kroz sve te godine više od 15 milijardi kuna. Dakle bez ikakve osobite pomoći iz inozemstva. Zato je i davnih godina donesen Zakon o područjima od posebne državne skrbi kako bismo jasno, kako bismo se jasno opredijelili da tim područjima treba na osobit način pomoći. Međutim iz godine u godinu zakon se mijenja i od same početne ideje potpore područjima posebne državne skrbi neće na kraju ostati gotovo ništa. Dakle želim upozoriti prije svega na odredbe koje se tiču hrvatskih branitelja, članova njihovih obitelji, odnosno obitelji poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. Podsjećam u tom smislu da je hrvatska Vlada u prošlosti donijela odluku o darovanju kuća, odnosno stanova upravo na tim područjima hrvatskim braniteljima koji su se zatekli na tim područjima i koji se naravno nisu mogli vratiti kući. Međutim, jedan dio hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji naravno prije toga otkupio je kuće ili stanove i ovim se zakonom htjelo na neki način obeštetiti upravo tu kategoriju hrvatskih građana. Rok za to bio je 2. lipnja 2014. godine. A Vlada je 29. svibnja 2014. godine donijela odluku o tome da se ovaj zakon izmijeni. Znači 29. svibnja kako bi se doskočilo roku od 2. lipnja, 29. svibnja je bio četvrtak, 2. lipnja kada je rok istekao je bio ponedjeljak. Prema tome mi danas raspravljamo 12. je lipnja, zakon će vjerojatno biti izglasan sutra a to je 13. lipnja i u međuvremenu kao što vidimo nije se dogodilo ništa. Prema tome svi oni, to je onaj pravni aspekt na koji upozoravam svi oni koji u tom razdoblju nisu dobili prava, odnosno nisu ostvarili prava prema Zakonu koji im je to omogućavao do 2. lipnja 214. naravno da imaju pravo na tužbu. I naravno da imaju pravo na obeštećenje. To je jedan aspekt problema. Drugi aspekt jest da je zakonom u članku 10.b bilo predviđeno, znači rok za povrat sredstava najkasnije od 3 godine od stupanja na snagu ali u stavku 3. se kaže, dakle to je članak 10.b, način povrata, koji se sada mijenja, povrata sredstava iz stavka 1. ovoga članka propisati će uredbom Vlada Republike Hrvatske. Vlada je i ja pretpostavljam da se to odnosi na uredbu koja je donesena tek u svibnju 2014., dakle preciznije 13. svibnja 2014. Vlada je donijela uredbom kojim je regulirala način povrata tih sredstava i to na taj način da se mjesečno isplaćuje po 10 tisuća kuna takvoj obitelji, odnosno hrvatskom branitelju ili članu njegove obitelji. Tu je dakako vrlo upitna mogućnost da Vlada uredbom koji donosi, usput budi rečeno, u zadnji trenutak, mijenja odredbe zakona kojeg pak mi pokušavamo promijeniti danas. I naše je stajalište da ako se uloži ustavna tužba da će ona vrlo lako i jednostavno proći na Ustavnom sudu jer je tu učinjeno niz propusta. Ono što mi se čini osobito neprihvatljivo jest da kao što vidite iz ovih datuma ponavljam, 29. svibnja Vlada mijenja ovaj zakon zato što rok, neki rok ističe 2. lipnja, dakle netko se zaista u zadnji trenutak, zadnji od zadnjega sjetio da neki rok postoji u zakonu i išao ga promijeniti. To je potpuno neprihvatljivo. To dokazuje da se procesi u potpunosti ne kontroliraju. Netko je u siječnju i u veljači, pa evo i u svibnju kad je donesena ta uredba kojom su se mijenjali neki uvjeti iz zakona, morao voditi računa o tome da postoji rok i da se rok mora ispuniti, a ako je Vlada znala da novaca za ovu godinu nema, dakle predviđeno je oko 4 milijuna kuna, onda je taj zakon trebala mijenjati uz donošenje proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu. I dalje što se tiče članka 10.b u obrazloženju piše da za provedbu toga članka, odnosno za povrat sredstava hrvatskim braniteljima, odnosno članovima njihovih obitelji koji su prethodno sami otkupili nekretninu treba isplatiti ukupno nešto manje od 8 milijuna kuna. I sada se rok za tu isplatu pomiče na 1. lipnja 2017. godine. Zaista ne mogu vjerovati da taj iznos od nešto manje od 8 milijuna kuna nismo mogli pronaći i u proračunu za 2014. ili najmanje u proračunu za 2015. godinu jer je to stavka koja se apsolutno, primjerice na poziciji Ureda predsjednika Vlade jer znamo da se ta pozicija znatno povećala u odnosu na 2011., da se tu uzme 3-4 milijuna i da se uzme na pozicijama direkcija za upravljanje vladinim zrakoplovom i na mnogim drugim na kojima postoji prostor. Sasvim je sigurno da bi se ukupno moglo zbrojiti i više od 8 milijuna i isplatiti i da se moglo do 2. lipnja isplatiti taj iznos, odnosno isplatiti ono što je zakon koji je donesen u Hrvatskom saboru jamčio hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. No zakon će se vjerojatno u ovom obliku donijeti, pa bih ja još samo upozorila i pitala vezano za novi članak 4. u kojem se jasno kaže da će se postupci pred sudovima obustaviti, da će se upisane zabrane otuđenja odnosno opterećenja nekretnina brisati po službenoj dužnosti. Pitanje je je li ovo usklađeno s mišljenjem Državnog odvjetništva Republike Hrvatske odnosno je li se za ove odredbe tražilo mišljenje Državnoga odvjetništva. Mislim da je to početna točka jer je isto sa i ustavno-pravnog stajališta, ali i sa stajališta neusklađenosti sa nekim drugim zakonima, ova odredba u cjelini vrlo upitna. Evo iz tih nekoliko razloga, ali prije svega zbog nepoštovanja rokova koji su zadani, u potpori hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, a to su obitelji poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja, nećemo moći podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Meni je kolegice vrlo žao da vi nećete podržati ovaj prijedlog zakona koji ipak iziskuje određena sredstva koja su osigurana i kojim će se na takav način ljudi isplatiti, kako upravo ono što ste i sami obrazlagali, dakle da se stvori jedna pravednost prema svim ovim ljudima. Kažete da se nije vodila računa o rokovima, odnosno 2. lipnja da već su istekli rokovi, da se netko tek sada sjetio. Sve se to moglo napraviti recimo i 2011. godine, a što se tiče rokova nikada nećemo sebi oprostiti, a to se događalo '90.-ih godina kada su ljudi na kojima je postojalo stanarsko pravo, redovno stariji ljudi, podnijeli zahtjev i zamislite gubili su stanarsko pravo i mogućnost da ga otkupe zato što službe nisu odradile njihov posao. Dakle on je u roku predao, ali je zakon bio takav ako mu nisu oni riješili onda on gubi pravo jer da nije u roku. Dakle rok se računa kad će oni riješiti, a redovito su rješavali onda kad ti starci umru kako bi se drugi dokopali stana. Dakle ajmo biti malo samokritični, ajmo imati toliko snage priznati da je ovo dobar zakon, da je pravedan zakon i da ga svi skupa podržimo.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice, pa mi se i slažemo i ne slažemo. Dakle slažemo se u onom dijelu gdje govorimo obje o pravnoj državi i pravnoj sigurnosti hrvatskih građanki i građana, dakle u tome se slažemo. Ali što to znači? To znači da se zakoni moraju provoditi, da se zakoni moraju dosljedno provoditi. Ako ih se ne može provoditi onda ih se treba promijeniti na vrijeme. Ovo u zadnjem roku i vjerujem da ćete se složiti, ovaj interregnum koji je ostao od 2. lipnja evo do dana donošenja ovoga zakona je vrlo diskutabilan i za pravnu državu, ali i za konačni ishod eventualno svih onih koji bi mogli tužiti i pretpostavljam dobiti sporove. Dakle jer još uvijek i danas vrijedi zakon po kojem je trebalo sve ovo o čemu govorimo, prije svega ja govorim o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, ispuniti, država je morala ispuniti, ne bilo tko, država, do 2. lipnja. I dakle još uvijek je taj zakon na snazi iako su svi rokovi protekli. O tome govorim.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će kolege Davorin Mlakar i Milan Jurković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Ispričat ću se što ću vam možda neke teze ponavljati, ali čini nam se vrlo bitnima, pa ćemo ukazati na neke propuste u prijedlogu ovog zakona koji je već iznijela u ime svoga kluba i gospođa Kosor. Dakle, pred nama je jedan zakon koji bi se mogao bolje zvati kako Vlada hrvatska Vlada. Ali apsolutno sigurno kada analizirate postojeći tekst da jedino što ne bi trebalo biti taj zakon se ne bi trebao zvati Zakon o područjima posebne državne skrbi. Zašto se tako ne bi trebao zvati? Zato što mi držimo da područja posebne državne skrbi imaju čitav niz problema u kojima država treba intervenirati, u kojima država mora pomoći da se takva područja podignu na razinu ostalih dijelova Republike Hrvatske. A ako dobro analizirate tekst postojećeg zakona on ima 4 članka koji govore o nečemu drugomu osim o stambenom zbrinjavanju. Jedan je članak 20. koji govori da Republika Hrvatska može darovati općinama i gradovima na područjima posebne državne skrbi državno zemljište za izgradnji ili dogradnju groblja. Dva članka se odnose ili tri ako hoćete preciznije na porezne olakšice i jedan na zaštitu okoliša. Sve ostalo u ovom zakonu tiče se stambenog zbrinjavanja koje je do tančina uređeno tako da se govori i o kvadraturi kuća i što ulazi u izračun te kvadrature, stubišta, unutarnja stubišta zgrada i što ne ulazi, a sva ova ostala područja djelovanja gdje bi Vlada kada se steknu uvjeti da to financijski možda je trebala intervenirati svedena su na četiri članka. I zbog toga držimo da bi puno korektnije bilo da se zakon zove Zakon o stambenom zbrinjavanju, a ne ovako kakav naziv nosi o područjima posebne državne skrbi, jer iz toga se vidi koliko mi u stvari kanimo skrbiti o tom zakonu. Drugo što smo željeli reći u ime kluba, a što je neobično važno, što je već i izneseno. 29. svibnja ove godine upućen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi s jednim fenomenalnim obrazloženjem potreba za hitnim postupkom koje se može u najkraćem prevesti iz onoga što ste napisali. Predlaže se hitni postupak za donošenje ovoga zakona kako bi se izbjegle tužbe hrvatskih branitelja i članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata zbog nepoštivanja obveze na vraćanje navedenih sredstava koje je država bila dužna vratiti. Naime, rok koji je bio propisan dosadašnjim zakonom istekao je 2. lipnja 2014. godine ove naknade koju su ove kategorije imale pravo dobiti. Vlada nije došla s prijedlogom zakona na vrijeme da ne bi propustila ovaj konačni rok, ali je pokušala to riješiti na način da je donijela uredbu. Donijela je uredbu koja je stupila na snagu 13.5.2014. godine na koju su prigovore uputili između ostalih i zajednica povratnika tvrdeći da Vlada uredbama ne može mijenjati, niti derogirati zakone, da je taj postupak nezakonit, neustavan. Čak su bile i teže ocjene da je to skandalozan postupak s obzirom na prava koja su proizlazila iz ovog zakona. I Vlada je to izgleda ipak na vrijeme prihvatila kao prigovor jer bi takva uredba u ocjeni njene zakonitosti bila vrlo upitna, pa je došla sa zakonom koji sada raspravljamo nakon što je rok koji je postojao u postojećem zakonu već istekao. I to je ta pravna nesigurnost, to je ozbiljan problem za državu vladavine prava i to je ozbiljan problem poštivanja ustavnih načela za koja se zalažemo. A o čemu se u stvari radi? Radi se o tome da su određene kategorije naših građana imale pravo na naknadu troškova koje su imali na područjima od posebne državne skrbi prema procjenama barem u istočnom dijelu hrvatske kuće koje su se nalazile na područjima od posebne državne skrbi bile su u vrijednosti do 30000 eura procjene, negdje preko 200000 kuna i rok u kojem su trebali dobiti povrat sredstava koji je istekao Vlada nije poštivala i u 3 godine nije isplatila ništa. S obzirom na kratkoću vremena ovdje ću napomenuti samo još jedan prigovor na ovaj zakon. Člankom 2. prijedloga zakona propisuje se produljenje roka trajanja liste prioriteta za stambeno zbrinjavanje dodjelom građevinskog materijala na područjima od posebne državne skrbi s godinu dana na tri godine kao što se produžuje i rok za povrat ovih sredstava za kupljene kuće. Lista, ta lista prioriteta koja utvrđuje prva građana na te naknade objavljena je 30. travnja 2014. godine na stranicama Uprave za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Podnositelji zahtjeva iako se radi o upravnom aktu nisu dobili taj akt niti su bili s njim upoznati jer je on objavljen na internetskim stranicama koji mnogima od tih korisnika nisu bile dostupne. Zbog toga prošao je rok kako tumači ta uprava, a kolegica Antičević je govorila nešto o rokovima u drugom slučaju. Rok od 8 dana za prigovore na temelju liste koju niste imali prilike vidjeti i nakon proteka roka izgubili ste pravo uopće prigovarati toj listi, prigovarati kriterijima po kojima ste vrednovani, vaši zahtjevi na toj listi, i de facto ste izgubili pravo na povrat sredstava. Ako se Vlada već odlučila na ove akrobacije koje su sve samo ne legalne, predlažemo da barem dozvoli svim građanima koji su se natjecali za ta sredstva da mogu utjecati na listu prioriteta da mogu prijaviti svoje opravdane zahtjeve i da se sačini lista prioriteta na kojoj će biti svi oni koji imaju pravo na naknadu tih sredstava pa barem da umanjite sve štete koje ovakav zakon sam po sebi donosi. Ovdje ću zastati i zamolit ću kolegu Jurkovića da nastavi u ime našeg kluba.
Poštovana potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege. Kolega Mlakar je dobro rekao da se ovaj zakon ne bi trebao zvati Zakon o područjima posebne državne skrbi jer u principu osim stambenog zbrinjavanja ne načinje ili ne nazire se kroz njegovu primjenu nijedna druga stvar na područjima od posebne državne skrbi. Ali mi smo samo godinu i dva mjeseca od zadnjih izmjena Zakona o područjima posebne državne skrbi i nove izmjene zakona su pred nama. Još jednom po hitnom postupku, još jednom bez provedene javne rasprave, a sigurno je da puno zainteresiranih za implementaciju ovog zakona od moje županije pa nadalje itekako ima. Od samih općina, gradova, županija kojih se ovaj zakon itekako tiče. A pogotovo ona 4 članka koja je spomenuo gospodin Mlakar. Sad je dakle evidentno da se radi o krpanju zadnje loše pripremljene i napravljene izmjene zakona koja je stvorila nerješive probleme čije posljedice osjećaju svi na područjima. Jer činjenica je, a to će se potvrditi, da se na tim područjima u zadnje dvije godine takorekoć ništa ne radi. Dakle, što se želi ovom zadnjom izmjenom zakona? Pokrpati rupe nastale prošlogodišnjim izmjenama kao što je rješavanje sudskih postupaka koji su u tijeku protiv korisnika obnove, koji nisu uselili u obiteljsku kuću nakon obnove. Prošle godine izbrisana je ta odredba ali je zaboravljeno staviti u zakon što napraviti s postupcima koji su u tijeku. Osim toga kako prošle 2,5 godine nije napravljeno ništa za povrat novca braniteljima koji su otkupili kuće od države uglavnom kreditima prije nego je krenulo darovanje sada se taj rok produžuje za tri godine i propisuje obročna otplata tog povrata. Jedina dobra stvar u ovom zakonu je što rješava problem silnog administriranja sa svim zahtjevima koji su prema tim prošlogodišnjim izmjenama ljudi morali podnositi iz godine u godinu dok im se ne donese rješenje o pravu na stambeno zbrinjavanje. I činjenica je isto tako da dobar dio ljudi koji su na to imali pravo ili velika većina ljudi ne čitajući Internet, ne gledajući stranice Državne uprave sa listama prioriteta nije napravila ni to. Samo napominjem problem je ova Vlada sama napravila kad je donijela takvu odredbu prošle godine. Prije te izmjene zakona na listama prioriteta bilo je oko 11 tisuća zahtjeva. Sada je samo u Šibensko-kninskoj županiji jedva pola, u Zadarskoj isto tako, u Ličko-senjskoj 40% i manje, u Sisačko-moslavačkoj županiji isto tako 40% i da dalje ne nabrajam. Dakle, sve skupa manje od pola. Zapravo ovo je mudro napravljeno. Jednostavno su izmjenom zakona izbačeni iz igre svi stari zahtjevi, a novi Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje koji je stvoren prošlogodišnjom izmjenom zakona nije se potrudio objasniti ljudima da svoje zahtjeve trebaju obnoviti i priložiti im dodatne dokumente. Dolaze ljudi svakodnevno, ne samo meni nego vjerojatno velikoj većini saborskih zastupnika, i kažu da jednostavno nisu znali što napraviti, a u međuvremenu vrijeme je prošlo. No, vratimo se ovoj izmjeni zakona koja kao što vidite ima svega skupa 6 članaka. Poanta je zapravo u predzadnjem članku koji se odnosi na ulaganja u zauzetu imovinu zbog čega se ovaj zakon i mijenja. To je činjenica. Podsjećam da je prije nego je ovu izmjenu zakona Vlada prihvatila kolega Pupovac u nekoliko navrata imao medijske nastupe na temu jednog od tih sudskih postupaka i vršio pritisak da se ovaj i ovakav zakon donese. Znate da se radi podsjećam vas o nekretnini u Krnjaku za koju je trebalo isplatiti nadoknadu od nekoliko milijuna kuna. A o čemu se radi lijepo se kaže u obrazloženju tog članka. Na ovaj način želi se okončati dakle 14 preostalih sudskih sporova između vlasnika objekata i privremenih korisnika kojima su ti objekti dodijeljeni privremeno u posjed i na korištenje te poboljšati položaj vlasnika u čije objekte su privremeni korisnici ulagali sredstva. Dakle, da nije ovih 14 slučajeva ne bi se ovaj zakon niti donosio iako je bilo nužno pokrpati bar koju rupu koju su prošlogodišnje zakonske izmjene napravile. Ali eto to se nije dogodilo. Radi kozmetike dodan je taj jedan članak koji donekle pomaže ljudima da ne moraju šetati od ureda do ureda i svake godine skupljati silne papire. A sve ostalo je potpuno bespotrebno kao i brisanje onog članka vezano za sudske postupke protiv korisnika obnove koji nisu uselili u svoje kuće ali se pri tom zaboravilo da se mora riješiti i sudske postupke u tijeku. Naime i postojećim zakonom svi korisnici kuća za stanovanje se mogu riješiti i za njih država snosi troškove i moguće je jedino problem ako je korisnik u toj kući napravio poslovni objekt gdje bi se onda vlasniku dio sredstava morao vratiti u konačnici kroz otplatu. I što sad imamo nakon godinu i pol izmjena ovog zakona? Niti pola ljudi na listama prvenstva za stambeno zbrinjavanje s valjanim zahtjevima gotovo nikoga od njih riješeni o zadnje dvije i pol godine. Koliko je meni poznato nekih, tek nekih osamdesetak rješenja je doneseno. Da ne mislite da je bilo bolje u 2012. godini, do svibnja prošle godine kad je napravljena ta izmjena zakona bilo je i tada slično. Sa kozmetičkim, a ne suštinskim izmjenama koje bi pomogle ljudima na područjima koja su bila ratom pogođena i velikom odljevu stanovništva ovaj zakon neće puno pomoći. Zbog svega toga klub HDZ-a će glasati protiv ovog zakona. Zahvaljujem.
Shvatili smo da klub HDZ-a neće glasati. Ivan Šuker replika na izlaganje Davorina Mlakara.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa, kolega Mlakar povod za moju repliku je u principu kad se nekritički raspravlja o ovim zakonima i kad se u hrvatskoj zaboravlja da je na posljedice rata, što direktne, što indirektne u proteklih 15 godina u prosjeku izdvajano između 8 i 10% državnog proračuna i to je nešto što nas čeka slijedećih oho ho godina. Isto tako zaboravlja se da na stotine stanova i objekata koje je hrvatska država obnovila zjape prazne i propadaju. I onda donosimo zakon da bi se riješili nekakvi parcijalni slučajevi samo zbog toga što to nekom tako paše. Umjesto da završimo jedan ciklus i jedan proces, a to je stambeno zbrinjavanje na područjima od posebne državne skrbi, na jasan i kvalitetan način, prije svega što to više ne iziskuje velika sredstva jer smo došli praktički na kraj. Ali žalosno je, recimo kad dođete u Dvor na Uni i onda u centru grada imate zgradu sa 12 stanova koji su obnovljeni prije 5, 6 godina, u tu obnovu je utrošeno nekoliko milijuna kuna, u tim stanovima ne živi niko, eventualno neko dođe, ali pitanje da li i onda kad treba doći glasovati na izbore ili možda dođu po naknadu za nezaposlenost ili po mirovinu, i onda je teško ući u taj stan i otvoriti vrata ili prozore da se prolufta. Danas je pitanje takvih, ovo samo navodim kao jedan eklatantan primjer. Takvih primjera na području od posebne državne skrbi imamo koliko god hoćemo i mislim da ovo područje, dakle stambeno zbrinjavanje, je krajnje vrijeme da se već jednom završi, a ne da se Vlada upušta u ovakve egzibicije da uredbama želi naprosto nešto primijeniti što niti je logično niti je pametno.
Davorin Mlakar, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Šuker, ovo što ste rekli je ustvari reakcija na ono što smo čuli od kolege Kajina koji tako zdušno brani politiku ove Vlade, pa je i on ovdje rekao da je ustvari ovo zakon, ako smo ga dobro pratili, koji je interesu jedne ciljane skupine donesen, a nije u interesu zaštite područja od posebne državne skrbi. I to je problem ovog zakona. Kada pri tom Vlada još u uvodu svog zakona koje šalje u Parlament napiše da se on donosi po hitnom postupku da bi se spriječile opravdane tužbe branitelja jer su imali pravo tužiti na bazi postojećeg zakona sve ono što Vlada kroz protekle 3 godine nije učinila. Onda se pitate u kakvom mi to pravnom sustavu živimo. Dakle, predlagatelj vam kaže do sada smo vam nudili nešto što ste imali kao pravo, ali 3 godine ga niste mogli ostvariti, nismo vam to pravo dali, a sada kada bi trebalo razgovarati o isteku svih rokova u kojima Vlada nije učinila ono što je po zakonu bila dužna, mijenjamo vam te temelje, odnosno produžujemo za iduće 3 godine da ne biste imali prava tužiti Republiku Hrvatsku. To je skandalozan uopće prijedlog koji se nalazi pred ovom domom. A kad u taj kompleks pitanja ustvari dodate interese jedne male ciljane skupine zbog koje mijenjamo zakon onda dolazimo do onog da se radi o stambenom zbrinjavanju, a o nikakvoj brizi o područjima od posebne države skrbi, njima je državna briga puno potrebnija u svim ostalim segmentima života od gospodarstva pa nadalje. Hvala lijepa.
Mile Horvat, replika na izlaganje Milana Jurkovića.
Zahvaljujem se gospođo. Kolega Jurkoviću, vi ste u jednom trenutku u svojoj raspravi apostrofirali ime kolege zastupnika profesora Pupovca, pa ste rekli da je on svojom demonstracijom pred kućom gospodina Kunića, pretpostavljam da ste na to mislili, uticao i vršio pritisak na medije. Dakle, ja mislim da to nije bio pritisak na medije profesora Pupovca, kolege saborskog zastupnika, nego je on kao saborski zastupnik jednostavno javno iskazao svoje nezadovoljstvo sa presudom za koju ne možete ni vi kao čovjek reći da je realna. Dakle, ako je gospodin Petar Kunić 96. podnio tužbu za deložaciju gospodina, privremenog korisnika Petrovića, i 10 godina se spor vodi, i sud kaže da je on dužan nadoknaditi milijun i tristo tisuća kuna, sada već pokojnom gospodinu Petroviću na ime uloženih sredstava u povećanje kvalitete stambenog objekta, i nakon 10 godina se vratio u kuću i zatekao hipoteku, odnosno zabranu raspolaganja na iznosu od milijun i tristo tisuća kuna, u međuvremenu gospodin Petrović umre, u spor ulazi njegov sin koji je negdje u inozemstvo. I dalje se pretjeruje sa gospodinom Petrom Kunićem i traži milijun i tristo tisuća kuna od gospodina Petra Kunića za neopravdano uložena sredstva. Mi u pravu imamo kategoriju nužnih sredstava koja su dozvoljena za tehničko održavanje samog objekta, a imamo Boga mi i kategoriju za koje se mora pitati vlasnika, kategoriju sredstava u koju je uložio gospodin Petrović, kao privremeni korisnik je morao dobiti suglasnost od vlasnika. Po Bogu ako smo pravna država i želimo li pravno društvo, onda elementarne relacije u toj … moramo poštovati.
Milan Jurković, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Horvat, nije mi bila namjera prozivati kolegu Pupovca, ali kroz vašu repliku vi potvrđujete ono što sam ja rekao i u raspravi kod samog obrazloženja zakona, da se zakon radi ostalog donosi da se na neki način pogoduje, a što nije dobro ili nije dobar onda naziv ovog zakona. Jednom dijelu hrvatskih građana, a svi se zalažemo i slažemo da svi imamo i trebamo imati ista prava. Dakle, ako se zakon, a vi kroz svoju repliku potvrđujete donosi radi toga pa i ove javne predstave u … što je bila, da se na neki način pogoduje jednom dijelu građana, nažalost ili na sreću, malo ih je, 14 slučajeva, onda to nije dobra implikacija ni za državu ni za ovaj zakon. Slažem se da sve treba obeštetiti. Dolazimo sa sličnih područja i da se ne vraćamo u povijest. Znamo što je bilo, jako dobro Hrvatska država zna što, kako i koliko je sredstava utrošeno za sve ono što je u nametnutom ratu napravljeno i … neki drugi postupka, ali budimo jednaki prema svima, ne radi određenih pritisaka, donosimo zakon koji pogoduje samo jednom manjem dijelu hrvatskih građana.
U ime Kluba zastupnik HNS-a, kolega Marijan Škvarić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, poštovani gospodine zamjeniče ministra sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Ovdje u ovim diskusijama čak ima dileme što je to i Zakon o posebnoj državnoj skrbi, ali kada govorimo naglasak da područje posebne državni skrbi se utvrđuje radi otklanjanja posljedice rata radi bržeg povratka stanovništva koje je prebivalo na tim područjima prije domovinskog rata, poticanje demografskog i gospodarskog napretka te postizanje što ravnomjernijeg razvitka svih područja RH. Ovdje bi poseban naglasak bio da zaista taj zakon mora regulirati slijed aktivnosti za otklanjanje posljedice rata, a posljedice rata najteže su, zaista, gubitak života, gubitak naših najmilijih, a odmah iza toga možemo zaista reći da je to gubitak krova nad glavom, gubitak ognjišta i pretvaranje ljudi u izgnanike. Da bi to riješili i da bi postigli te navedene ciljeve moraju se provoditi zakonske mjere, a jedan od modela je primjenjivanje modela stambenog zbrinjavanja prije svega stradalnika Domovinskog rata. Te mjere smo definirali, one prije svega govore o davanju u najam obiteljske kuće ili … u državnom vlasništvu davanjem u najam oštećene obiteljske kuće, opet u državnom vlasništvu, davanje građevinskog zemljišta ili darivanje građevinskog zemljišta i materijala za popravak, obnovu i nadogradnju obiteljske kuće ili stana, odnosno izgradnju obiteljske kuće na građevinskom zemljištu u vlasništvu podnositelja zahtjeva. U svom tom dijelu kada govorimo o postizanju ciljeva i stambenog zbrinjavanja, onda to moramo govoriti, to moramo raditi na način pravednosti, ravnopravnosti i uvijek ispravljanje svih tih nepravilnosti ako ih uočimo, a možemo se složiti sa konstatacijom da ih je bilo itekako. No očito, kada još dobijemo informaciju o postupanju Državnog odvjetništva i to o primjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi gdje je u navedenoj informaciji dat prikaz sudskih postupaka radi povrata uloženih sredstava protiv korisnika, a sve temeljem članka 14. Zakona o područjima posebne državne skrbi. I tu je još navedeno 45 predmeta, u tijeku je pred prvostupanjskim sudom ili drugostupanjskim, 90 predmeta je pravomoćno dovršeno od kojih je 39 u tijeku ovrha i 12 predmeta je naplaćeno u korist Državnog proračuna RH. To nije malo. Temeljem tog članka se prije svega definira da na područjima posebne državne skrbi je bila propisana obveza korisnika obnove da u propisanom roku useli u stambeni objekt koji mu je obnovljen i to sredstvima iz državnog proračuna. Također, isto tim člankom se govori i osnova neispunjenja obveza povratka i prebivanja u obnovljenom objektu u skladu sa evidencijama državnog ureda i za iznose se potražuje po odlukama skoro 5,5 milijuna kuna, ali se osnova prodaje obnovljenih stambenih objekata iznos preko 12 milijuna kuna. To također nije malo. Da sve te stvari što smo rekli i naveli, govorimo o pravednosti i ravnopravnosti, da ispravimo to velikom mjerom ovaj zakon koji imamo danas u raspravi i definira pa koje bi ipak naglasili osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom i to ovih 6 članaka koji se mijenjaju. Prije svega za provedbu članka 1. ovog zakona i to povrat sredstava iz stavka 1 ovog članka izvršit će se najkasnije do 01. lipnja 2017. godine. Ukupni iznos koji se tu … je u nešto manjem iznosu od 12 milijuna kuna, a on se planira osigurati u državnom proračunu za 2015. i '16. godinu. Naravno povrat sredstava će se vršiti … u iznosu od 10 tisuća kuna mjesečno korisniku kojem je utvrđeno pravo za povrat sredstava od ukupno utvrđenog iznosa. Ono također što je dobro definirano člankom 12., stavkom 7 gdje je propisano da u slučaju zahtjeva uvrštenih na liste, prvenstveno stavka 1 navedenog članka, za koji u tekućoj godini nije doneseno rješenje o ostvarivanju prava na stambeno zbrinjavanje, podnositelj zahtjeva mora podnijeti novi zahtjev za stambeno zbrinjavanje. Predloženom izmjenom navedenog stavka određeno je da se u tom slučaju taj dio može prenijeti u iduću godinu, naravno mora se i iznova utvrditi mjesto zahtjeva i na ovaj način podnositelj zahtjeva se oslobađa obveze ponovnog podnošenja zahtjeva, a čime se ujedno i rasterećuje administrativna procedura. Ovim zakonskim prijedlogom rješava se pitanje sudskih postupaka pokrenutih prije stupanja na snagu ovog zakona. Stranke u sudskim postupcima pokrenutim … na snagu ovog zakona obešteti će se na teret Državnog proračuna RH kako bi se doveli u ravnopravan položaj sa svim ostalim korisnicima prava na obnovu. Također je bitno istaknuti predloženu izmjenu stavka 2.članka 10.b zakona omogućit će se i provedba navedenog članka zakona odnosno povrat sredstava hrvatskih branitelja i članovima obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji udovoljavaju uvjetima iz tog članka. Predlaže se u tom zakonu i brisanje riječi godišnji iz članka 12. Zakona o područjima posebne državne skrbi i zamjenjuje se da se plan donosi na trogodišnjoj razini, a ne na jednogodišnjoj razini što itekako bitno povećava mogućnost kvalitetnog rješavanja određenih zahtjeva. A člankom 5.ovog prijedloga zakona žele se okončati sporove između vlasnika objekata i privremenih korisnika kojima su ti objekti dodijeljeni i to privremeno u posjed i na korištenje. Bitno je tu naglasiti da je nepovredivost vlasništva jedno od najviših vrednota ustavnog poretka RH i temelj za tumačenje Ustava te se na temelju te odrednice treba poboljšati položaj vlasnika u čije objekte su privremeno korisnici ulagala sredstva. Tj. korisnici su bez dopuštenja najčešće jer to je kod nas uvijek dobro da niko nikoga ništa ne pita, bez dopuštenja vlasnika ili države kojima je nekretnina privremeno dodijelila vršili intervencije u njima. A također po povratku i domovinu i završenom dugotrajnom procesu povrata imovine, vlasnici su suočeni sa sudskim postupcima koje su pokrenuli privremeni korisnici njihove imovine tražeći naknadu uloženih sredstava. A nažalost sudovi su redom presudili u korist privremenih korisnika, te se vlasnici nalaze u situaciji da moraju platiti kazne odnosno iznose priznatih ulaganja, troškove sudskih postupaka i kamate. Ispravak ovog zakona te nejednakosti temelji se na zakonskoj odluci da se privremenim korisnicima priznaju svi uloženi troškovi, a sama RH im se obvezala vratiti uloženo na način da je stupila u pravni položaj vlasnika i također vlasnici nekretnine izuzimaju se od obaveza povrata sredstava nenaplaćenih tražbina i troškova parničnog i ovršnog postupka, a RH preuzima na sebe plaćanje nenaplaćenih tražbina i troškove parničnog postupka. I u tom dijelu ipak možemo reći da ovih 20 godina imali smo mnoge tužbe koje su pokrenute, tužbe koje jako dugo traju i zaista na temelju svih tih sporova ukazuje na potrebu da se moraju donijeti zakonska rješenja koja će ove probleme konačno razriješiti. Naravno, to je dio paketa kojeg smo potpisali sa EU a želimo prije svega biti i pravna država. I da želimo da nakon 20 godina što prije završimo taj ciklus stambenog zbrinjavanja naših ljudi. Evo i s tim dijelom će klub HNS-a Liberalni demokrati podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, s Konačnim prijedlogom Zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Kolegica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo kolega Škvariću vi kažete da želimo, zakon se donosi jer želimo biti pravna država. Spominjali ste članak 10.b i pomicanje rokova, a u obrazloženju, ja ću ga pročitati u obrazloženju zašto se zakon donosi po hitnom postupku predlagatelj kaže "Stoga se predlaže izmjena članka 10.b stavka 2. Zakona o područjima od posebne državne skrbi" znači da se pomiče rok za isplatu hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji "kako bi se izbjegle tužbe hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji odnosno smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata zbog nepoštivanja obveze na vraćanje navedenih sredstava". Dakle država u ovom obrazloženju sama kaže da nije poštivala obveze iz zakona, prema tome to ne može biti obrazloženje koje ćemo poduprijeti ono što svi želimo i što se i sami rekli, želimo biti pravna država. Jer pravna država sama ovdje kaže da nije pravna država i ovo obrazloženje po mom skromnom pravničkom mišljenju može biti odlična podloga za tužbe hrvatskih branitelja kojima nisu ispunjene obveze iz zakona koje je donijela pravna država.
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa da, zaista se možemo složiti u tome da moramo imati razumijevanja jer do sada smo u ovih 20 godina pa skoro nitko se nije pridržavao osnove zakona, niti korisnici stambenog zbrinjavanja niti branitelji. Oni se uvjetima koji su propisani zakonima znamo i sami da ima mnogo propusta na terenu na kojem sam ja bio prisutan oko POS-a i svih ostalih stvari ima puno sudova. Mislim da sada ovim rješenjem i država mora konačno ipak preprezati u svemu tome i reći što treba napraviti. Mislim da ovaj zakon tome doprinosi, a branitelji su itekako odgovorni i zaslužni da idemo njima u korist i da taj ciklus zbrinjavanja u ovih 20 godina riješimo konačno jedanput. Hvala lijepa.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Upravo to kolega što ste u raspravi istaknuli da ovim prijedlogom zakona uspostavlja se jedan pravedan odnos i prema braniteljima da će im se ta sredstva povratiti ukoliko su oni kupili te nekretnine na ovim područjima, ali jednako tako govorite i o nepravdi koja ne samo da je bila djelomično i u postojećem zakonu nego zato što se nije poštivala, pa ne samo od države nego i od korisnika i od vlasnika. I sada vidite u ratu dakle osim ove zajedničke nevolje koja nas je zatekla stradali su posebno i ljudi koji se nisu imali gdje vratiti i Hrvatska je donijela Zakon o raspolaganju tzv. posebnom imovinom. Znamo čija je to bila imovina i sada kada su te kuće konačno obnovljene naravno nisu sve još uvijek nažalost, ti su ljudi koji su se koristili tom imovinom kojima je obnovljena vlastita nekretnina utuživali jer su imali određena sredstva da bi uopće takvu nekretninu koju su dobili u korištenje mogli privesti svrsi i stanovati. Ali što su pokazale sudske presude i to ono što mi vidimo da ne ide u praksi onda je logično da se mijenja zakonom, da su priznavani i oni troškovi koji nisu bili neophodni, dakle i mimo Zakona o obligacijama, neću ulaziti u sudske procese. Ali ako sada država želim mir među tim ljudima i nadoknaditi i obeštetiti i vlasnika i korisnika sada to ovdje izaziva prijepor. Pa kome stalno nekakvi sukobi i skandali odgovaraju? Država preuzima na sebe teret i preuzela je 2002. teret za sve srušene objekte i van ovih područja koji su posljedica terorističkih čina, tzv. četiri mala koje smo donijeli, četiri mala zakona kojima smo obeštetili i takve ljude.
Marijan Škvarić, odgovor.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa uvažene kolegice zaista se tu možemo složiti jer ako samo idemo u Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje i slušamo njihove probleme ovih 20 godina koje su imali da zaista učinimo punu snagu da ono što je najbitnije što sam i rekao da pomognemo ljudima koji ostali bez krova nad glavom, koji su ostali bez ognjišta, koji su morali biti izgnanici da moramo učiniti sve da to što prije riješimo. A problemi su bili u tome da i zakonska procedura nije bila poznata, problemi su bili u tome da zaista smo htjeli mnogo više nego što nam je i pripadalo. I u tom dijelu ono najbitnije što ste i vi istaknuli da je država ovdje maksimalno učinila da sve koji su … [[Govornik se ne razumije.]] pomogne i cijeli taj trošak koji će se pojaviti od tužbi, od … [[Govornik se ne razumije.]] stvari stave na svoja leđa. To smo osigurali u ovih idućih 2 godine. I zaista se nadam da do 2017. godine ćemo moći reći da smo učinili sve da pomognemo našim obiteljima stradalnicima. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana zamjenice predsjednika, poštovani gospodine Puljiz sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi sa Konačnim prijedlogom zakona. Naime, želim odmah na početku reći da sam neki dan bio na Okruglom stolu u Osječko-baranjskoj županiji, upravo koji su organizirali iz županija Osječko-baranjska i zajednica povratnika na kojemu se je raspravljalo upravo o ovome i onome što se očekivalo i onome što će se dogoditi 1.1.2015. godine. Naime, kada kažemo Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi čovjek bi pomislio da se ide sa nekim zakonom koji će pomoći područjima od posebne državne skrbi i možda promijeniti ono što je loše napravljeno sa izmjenama zakona u 2013. godini no to se upravo ne događa ovim prijedlogom zakona. Naime, gledajući Republiku Hrvatsku ogroman novac je uložen u povratak i obnovu Republike Hrvatske, malo ili ništa u ostanak ali i ovim zakonom ali i onim što je doneseno krajem 2013. potencira se odlazak ljudi sa područja od posebne državne skrbi, sa područja koja su ratom razorena, sa područja koja su zaostala. I sigurno da smo očekivali onda Zakon o regionalnom razvoju koji bi pokušao težiti ka uravnoteženju i razvoju Republike Hrvatske. Naime gledajući Zakon o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o područjima od posebne državne skrbi Narodne novine br. 86. iz '08., 57. iz '11., 51. iz '13. i 148. iz '13. utvrđuju se područja od posebne državne skrbi Republike Hrvatske kao i poticajne mjere za njihovu obnovu i razvitak. Područja posebne državne skrbi utvrđene su radi postizanja što ravnomjernijeg razvitka svih područja Republike Hrvatske, poticanja demografskog i gospodarskog napretka, završetka programa obnove, povratka stanovništva, trajnog stambenog zbrinjavanja područja od posebne državne skrbi. Određene su tri skupine. Naime, prva i druga skupina prema okolnostima nastalim na temelju posljedica od agresije Republike Hrvatske a treća skupina utvrđena je prema kriterijima ekonomske razvijenosti Republike Hrvatske. Naime, gledajući te kriterije i gledajući štete koje smo imali u Republici Hrvatskoj od 236 milijardi 431 milijun a da možemo se pitati tko je to nas napadao i da li je tko to platio kakvu štetu na Republici Hrvatskoj u prošlim godinama. Nije. To je prvo pitanje s kojim s mi trebamo suočiti u Republici Hrvatskoj i tražiti da oni koji su nas napadali i plate ono što su razbili u Republici Hrvatskoj. A da ne govorimo o 180 tisuća uništenih domova, 25% gospodarstva koje je devastirano. Naime, prošlo je 19 godina od Oluje ali isto tako sjećamo se 2. lipnja 1997. godine dolaska prvog hrvatskog predsjednika dr. Franje Tuđmana u Beli Manastir i sjećamo se njegovih jasnih obećanja. I ono što je obećao to je i ispunio. Područja od posebne državne skrbi i kuće devastirane obnovljene su. No gledajući prošlih nekoliko godina kako se nije ulagalo u gospodarstvo, kako se nije poticao ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske, dapače poticalo se zaostajanje Republike Hrvatske u nekim dijelovima, iseljavanje. I kada gledamo demografsku kartu onda jasno vidimo da neki prostori se crne a naše pitanje iz HDSSB-a gdje će to biti područja od posebne državne skrbi 2020. a ne daj Bože '2030. jer jasno nema strategije kako pomoći tim prostorima. I zato smo očekivali Zakon o regionalnom razvoju upravo od kojeg očekujemo da se stvari mijenjaju. No gledajući ovih nekoliko članaka ali isto ono što sam i razgovarao sa Zajednicom povratnika, jer upravo imali smo zajednicu prognanika, danas imamo Zajednicu povratnika a uskoro će vjerojatno im se promijeniti ime u zajednicu useljenika jer malo ljudi ostaje na tim područjima, jer nemaju za životnu egzistenciju, nemaju posla i Hrvatska se u tim krajevima ne razvija. No kada gledamo pojedine članke prije svega Zakon o produženju roka na povrat sredstava braniteljima koji na područjima od posebne državne skrbi vlastitim sredstvima su kupili kuću do 1. lipnja se produžuje rok 2017. Mi ćemo ići sa amandmanom da to može biti maksimalno do 1. lipnja 2016. godine. Jer ako se u Hrvatskoj kupuju automobili za 330 milijuna kuna onda žalosno je da Hrvatska nema 8 milijuna kuna da bi isplatila nekoliko hrvatskih branitelja koji žive na tim prostorima. Taj rok koji je istekao 2. lipnja 2014. godine pokušao se i današnjim izmjenama, ali isto tako i uredbom korigirati, a dosad su utrošena upravo za tu namjenu za branitelje kojima se treba izvršiti povrat utrošeno je 0 kuna. Pa što je ova Vlada radila da bi poštivala hrvatske zakone, ali isto i narušila pravnu sigurnost građana. Ogriješila se i o Ustav. Prema tome, sigurno da ustavne tužbe ih zabrinjavaju, ali zabrinjavaju ih i mnogobrojne tužbe naših sugrađana i zato se ide sa ovom promjenom, ali ta promjena treba biti za što kraći rok. Pa jučer smo imali zakon onaj o kamatama. Ako država nešto ne isplaćuje, ako se propisuje zakonom zatezna kamata pa ugradimo onda kamatu i u ovaj zakon da se isplati i kamata tim našim hrvatskim braniteljima koji žive na tom prostoru, koji su srcem išli vraćati se u te prostore i pokušavati oživiti život na tim prostorima. No gledajući da zajednica povratnika se očitovala, a Vlada to ne respektira i uredbama pokušava derogirati zakone, taj postupak je nezakonit, neustavan, a po meni i skandalozan. Gledajući ovaj hitni postupak, to govori jasno da se nikad ne gleda par mjeseci unaprijed nego se dan za dan vodi politika u Republici Hrvatskoj. Zato nam je stanje takvo, gledajući od financija, gledajući od gospodarstva, ali i u drugim segmentima u Republici Hrvatskoj. Maloprije su kolege govorile da to nisu veliki iznosi pojedinačno, kuće su bile do 50-ak tisuća maraka, znači do 200 tisuća kuna i sigurno da to ako bi se isplatilo odjedanput pomoglo bi tim ljudima koji žive na tim prostorima, a ne da ih se rasteže kao žvaku na idućih još dvije godine. Prema tome, klub HDSSB-a je zato ako se ide već u ovo, riješimo to što brže i operativnije, to je vladinih nekoliko auta ili neki troškovi koji nisu uopće trebali biti troškovi u proračunu. Pa kada gledamo i hrvatsku zaduženost, kada gledamo što je napravljeno 2000. godina naslijedili smo pariški, londonski klub dugove. Obnova je napravljena do 2000. i bili smo dužni 47 milijardi kuna, 2008. 100 milijardi kuna, 2014. vanjski dug prešao je 240 milijardi kuna i u što je taj novac potrošen. I da mi nemamo kao Republika Hrvatska pišljivih 8 milijuna kuna za ove ljude koji žive na tim prostorima, e to je pitanje za sve nas da se pogledamo u ogledalo i kažemo to je sramota. Tih 8 milijuna kuna se mora naći u proračunu, isplatit i to treba biti prioritet. No isto tako kada gledamo ono što se događa člankom 2. prijedlog zakona kojim propisuje se produljenje roka i liste prioriteta za stambeno zbrinjavanje, dodjelu građevinskog materijala na PPDS-u, onda isto tako upravo od prognanika čujemo da nisu zadovoljni s tim jer lista prioriteta objavljena je 30. travnja 2014. na stranicama uprave za obnovu i stambeno zbrinjavanje, a podnositelji zahtjeva nisu dobili otpravak liste koja je upravni akt. U tim područjima 80% građana ne služi se internetom pa nisu imali pojma da je lista objavljena. Kako su ipak to saznali pa su podnijeli prigovore koji su odbačeni zbog propuštenog roka na prigovor od 8 dana. To je isto problem s kojim se suočavaju ljudi koji žive na tom prostoru. A isto tako kad analiziramo pojedine zahtjeve, gledajući da je nekad bilo 11000 zahtjeva, jedino što je dobro da ljudi neće morat podnosit nove zahtjeve, da će uredit stari. Ljudi troše novac, a nema rezultata. Gledajući na prostoru Osječko-baranjske županije bilo je 508 zahtjeva, ali isto tako dosta je primjedbi upravo na te liste i mislim da se treba povući ta lista, prioriteti i obnoviti cijeli postupak, ali ići javno da ljudi to znaju, a ne samo putem interneta. Prema tome, ako želimo da ljudi ostaju na tim prostorima, ako želimo da imamo PPDS, a nakon 1.1.2015. svim stanovnicima na PPDS-u našim sugrađanima potrošačka košarica će bit manja. Kad govorimo o porezu na dohodak, kad govorimo o onim povlasticama koje su imali i jedva preživljavali dosad, pa kako će bit živjeti od 1.1.2015. Očekujemo novi egzodus ljudi iz tih prostora upravo zbog egzistencije, teškog preživljavanja, a čak i onih koji su našli posao izvan tih sredina i otišli možda negdje u najam. Ono što nas zabrinjava, još će morat plaćat porez na nekretnine na tom prostoru, nekretnine koje nemaju kome prodati, nekretnine za koje nitko nije zainteresiran da dođe živit. E to su pitanja koja mi moramo postavljat ovdje u Hrvatskom saboru, na koje tragamo za odgovorima, a ovim zakonom se ne rješavaju ti problemi. Prema tome, očekujemo u klubu HDSSB-a da se što prije Zakon o regionalnom razvoju stavi na dnevni red kako bi progovorili o koeficijentu razvijenosti, kako bi progovorili o onima koji nemaju za preživljavanje, kako bi progovorili i o objedinjavanju jedinica lokalne i regionalne uprave koje su zaostale na tom prostoru. Prema tome, ići ćemo s amandmanima, ne možemo ovo podržat jer ovo nije rješenje ni za branitelje, ali nema nikakvih ni rješenja za ljude koji žive na tom prostoru, nema jasne strategije šta će se s tim prostorima u Republici Hrvatskoj jer dosad smo imali primjer da ljudi sele sa tih prostora. Danas imamo primjere da ljudi masovno iseljavaju iz gradova na tom prostoru. Prema tome gdje će nam bit Hrvatska, nije Hrvatska samo grad Zagreb, Hrvatska je i Donja Motičina, Hrvatska je Beli Manastir, Hrvatska je i Popovac i Petlovac, Hrvatska je svaki dio, a posebno onaj dio koji je najviše razoren u ratu, a to su PPDS-i koja su trebala biti PPDS-i i imperativ povratka života i gospodarskog razvoja. E to upravo ovim zakonom se ne rješava. Hvala lijepa.
Sad ćemo prijeći na replike. Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, dobro ste raspravljali o ovome svemu. Evo gledajte kada su proglašena područja od posebne državne skrbi i poglavito ova koja su bila zahvaćena ratom i ratnim zbivanjima, odnosno okupirana. Onda je bilo riječi o tome i javno da će stručnjaci, da će kadrovi koji budu došli u ta područja raditi imati stimulans u gotovo dvostruko većoj plaći negoli u mjestu u kojem su do sada radili i prebivali. Pa evo ja sam kao kirurg razmišljao da odem raditi u Knin recimo ili u neko drugo mjesto kako bi se oživio život i kako bih i ja imao određene da kažem koristi od toga. Kasnije se o tome više nije pričalo. I pogledajte, danas je to potpuno, nema ni jedne riječi o tome više. O tome da je država, dakle tražila obnovu postupka za i sve dokumente, vađenje svih dokumenata ponovo za izgradnju kuća na područjima od posebne državne skrbi, pa onda rekla da tamo gdje nema interneta nisu ljudi vidjeli i postoji problem sa takvim zahtjevima. Postoji i to da rok od 8 dana i da se ne priznaje naknadni zahtjev. To su veliki problemi. Nadalje, kada govorite o demografskom osiromašenju tih krajeva pogledajte popis naših županija, pogledajte evo Ličko-senjska županija 50000, 51000 stanovnika. Ako gledamo iseljavanje iz krajeva onda pogledajmo ove općine koje su uz granicu s Bosnom i Hercegovinom. Govorim ovdje počevši od dvora Gline, Vojnića i ostalih krajeva recimo Lapac itd. Pa uskoro, to i sad već važi kao meki trbuh Hrvatske, a uskoro će ti krajevi biti potpuno pusti upravo iz razloga što se u te krajeve ama baš ništa ne ulaže za opstanak i za život u tim krajevima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Evo kolega Grubišiću, jesmo razgovarali dosta oko ovog zakona kako između nas u klubu, ali isto tako i sa povratnicima. No, ono što je posebno zabrinjavajuće da od 1.1.2015. kad govorimo o porezu na dohodak ubit će potrošačku košaricu, ubit će životni standard ljudi na tim prostorima i sigurno kao klub HDSSB-a da smo zabrinuti za budućnost i život ljudi na tim prostorima i da li će uopće ostajati. Ono što ste malo prije rekli, a to smo govorili i u raspravi. Znači, 8 dana je bio prekratak rok, ljudi nisu bili informirani, nisu znali. Pa koliko postotak ljudi ima uopće Internet na prostoru posebne državne skrbi? Vrlo mali. Prema tome, to treba ići javna objava na HTV-u da ljudi budu upoznati i da znaju šta se događa i jasni rokovi. No, ono što je posebno zabrinjavajuće to je crna demografska slika na tim prostorima gdje ljudi do 2020., a posebno gledajući 2030. što se događa i kakve su statistike ali i posebno i ono što osjećamo svaki dan na terenu razgovarajući sa tim ljudima. Pa tko će uopće živjet na tom prostoru? E to treba jasna strategije i tu treba jasan Zakon o regionalnom razvoju.
Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Kolega Bubalo, rekli ste u svom izlaganju da se ne gleda, dakle govoreći o ovim, po mišljenju oporbe o ovim nekim propustima da se ne gleda barem par mjeseci unaprijed. Ja bih rekla da ovaj zakon, odnosno izmjene zakona, a pogotovo kad čitate obrazloženja jasno je da je sam predlagatelj zakona svjestan da se ne gleda ni nekoliko mjeseci ili godina unatrag. Naime, ovdje se u obrazloženju jasno kaže da su prošle godine izmijenjene odredbe u ovom zakonu kojim se više nisu penalizirali oni kojima su kuće obnovljene pa su imali obvezu useliti se, pa stanovati, pa ne otuđiti u roku od 10 godina itd. Dakle, to je izbrisano. Ali sam predlagatelj zakona kaže, međutim citiram tom izmjenom zakona, dakle prošle godine nisu predviđene odredbe koje bi riješile problem sudskih postupaka pokrenutih po toj odredbi koji su bili u tijeku ili su bili završeni. Dakle, dogodilo se to u prošlosti. Prema tome, zakonodavac, odnosno predlagatelj, oprostite zakonodavac smo mi. Predlagatelj zakona ni prošle godine nije gledao unatrag, nego sad, dakle unaprijed, a kamoli da je gledao unatrag, a trebalo je čekati kao što se vidi iz obrazloženja tek početak 2014. da Državno odvjetništvo pošalje popis svih postupaka koji su u tijeku ili su već završeni, odnosno na kojima je postupci u kojima je obavljena čak i ovrha. I to je nešto što mislim da nije definitivno prihvatljivo. I spomenuli ste osam milijuna kuna koji su potrebni da bi se isplatilo hrvatskim braniteljima u kontekstu pišljivih osam kuna. Jedino u tome se ne slažem. Ja mislim da je osam milijuna kuna veliki novac jer ga netko treba zaraditi. Ali vjerujem da ste to rekli u smislu da u čemu se slažem da i u proračunu za ovu i sljedeću godinu je taj novac moguće pronaći ako se još ponečega odreknemo.
Hvala. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Naime, vladajući ili ova Vlada slabo sluša glas naroda, a još manje mišljenje oporbe. No dovoljno ćemo bit glasni da to dođe do Vlade, pa i ovaj zakon do ušiju da barem počnu razmišljati. Ova Vlada nije gledala unatrag, ali nije gledala posebno unatrag. I zato imamo ovakvo zakonsko rješenje koje se donosi od danas do sutra. Naime, sudski postupci je jedan od načina kako je pritisnuta Vlada da donosi ovakvo zakonsko rješenje. Ako nešto ne ide verbalno znači ide sudskim putem i prema tome i zato i je ovakvo rješenje danas pred nama. Na ono što ste malo prije rekli 8 milijuna kuna. Gledajući da smo se prije dva tjedna zadužili 10 milijardi kuna onda ja kažem da je 8 milijuna kuna pišljivih. Gledajući hrvatsku zaduženost danas od 240 milijardi, gledajući na čeg se troši državni proračun onda i kad zažmirite možete na svakoj stavki zagrebat ovaj iznos.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega kad ste govorili o ovom prijedlogu zakona, govorite kako on neće riješiti bitna pitanja, pogotovo ovih svih područja od posebne državne skrbi i da nam za to treba i posebni Zakon o regionalnom razvoju gdje bi ljudi počeli i raditi i mogli živjeti, a ne iseljavati. Tu se u potpunosti slažem s vama. Međutim, ovaj prijedlog zakona on rješava određene ljudske sudbine gdje platiti sudske troškove, gdje platiti ona ulaganja bilo da su korisna ili nekakva luksuzna, nije naše da o tome govorimo, ispraviti nepravdu i dati braniteljima upravo povrat tih sredstava sve to država radi. Dakle, ona i jedan segment gleda, gleda i drugi. Mi se oko toga, uvijek se svak očeše i oko toga je li to bilo potrebno. Mislim da je to bilo potrebno jer određena skupina ljudi nije mogla raspolagati vlastitom imovinom. Njoj je država odredila da će netko drugi stanovati u njoj. I sada je normalno da i ona preuzme te troškove kao i obnovu kuća ljudima kojima su srušene. Kažete da ova sredstva su mala, da je sramota da nismo našli dosada ta sredstva da se isplate braniteljima u iznosu nešto čak i manje od 8 milijuna kuna. Ja se mogu složiti da je to sramota što nije to dosada isplaćeno, ali sada kad se ovim prijedlogom zakona želi to riješiti vi opet govorite da je to sramota. Sramota je sve ono što dosada nije bilo riješeno, a kad se pokuša nešto riješiti onda ja mislim da se oko toga treba složiti. Iako jeste istina da sva dobra rješenja imaju samo jednu manu, a to je da se donose prekasno.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Ma vrlo kratko. Evo drago mi je kolegice Ingrid da se slažemo da je prijeko potreban Zakon o regionalnom razvoju kako ti prostori nakon 1.01.2015. ne bi bili prostori na kojima neće ostati ljudi živjeti. To je prioritet i to bi trebalo ići u proceduru što prije da se raspravi upravo o Zakonu o regionalnom razvoju. Lijepo ste rekli da su u pitanju ljudske sudbine, ali ako ih rješavamo danas onda nemojmo to rješavati još dvije godine i to bez kamata. Ajmo to riješiti hitno. Ili ako rješava se i na godinu dana pa nek onda dobiju i pripadajuću kamatu. Jer jučer smo govorili o Zakonu o kamatama ili o zateznim kamatama. Prema tome, tu treba pomoći ljudima, ne okolišati, ne čekati nego upravo riješiti to odmah. A mišljenja sam, gledajući i državni proračun, gledajući i ova silna zaduženja da je to najmanji problem 8 milijuna kuna. Ali ono što je bitno da ovo dolazi prekasno u naše klupe i da je to trebalo biti već odavno riješeno.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo kad pogledate izvršenje Proračuna za 2013. onda ćete vidjeti da se itekako moglo naći 8 milijuna kuna jer tamo u tekućoj pričuvi se negdje oko 55 milijuna platilo za sudske tužbe, a na toj pričuvi je ostalo neiskorišteno negdje 70, 80 milijuna. No, to je samo ovako usput rečeno. Razlog za moju repliku je vaša konstatacija da su na internetu objavljenje mogućnosti i na web stranicama ministarstva da se mogu ljudi žaliti ili prijaviti. E sad, kad ne želite da netko nešto vidi onda to obično objavite tamo gdje znate u principu da najveći dio onih koje to tangira to neće pogledati. Tako je i ovdje slučaj kao što je i onaj slučaj za ono radno mjesto znate dolje negdje u Primorju pa se objavi u Glasu Slavonije jer Glas Slavonije je jako čitan list u Primorju. Tako i ovdje oko ovoga interneta. Međutim, nije dobro da Vlada na ovakav način mijenja zakone, da uletava sa uredbama jer to je čest običaj ove Vlade. Sjetite se Zakona o predstečajnoj nagodbi, ovdje se donese u petak a sljedeći četvrtak Vlada izmijeni taj zakon sa 45 članaka i što taj zakon poprimi jedan sasvim drugačiji izgled, poprimi sasvim drugačija pravila igre i dogodi se što se dogodi. Prema tome, da je postojala dobra želja, da se želio stvarno riješiti problem Vlada je to mogla napraviti no nažalost ovakvo rješavanje problema samo umjesto da smiruje tenzije na područjima koja su pretrpjela rat nažalost ih otvara. Jer reakcija ljudi na području od posebne državne skrbi na ovakvu izmjenu zakona je izuzetno negativna. I to je istina koju mi moramo, gledajte kolegice Antičević malo razgovarajte s ljudima pa ćete vidjeti. Odite do Benkovca pa ćete vidjeti što će vam ljudi reći. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa tako je, odite do Benkovca, odite do Obrovca, odite gdje god hoćete, odite malo u Liku pa ćete vidjeti što će vam ljudi reći. Dakle, definitivno on ovakav kakav je produbljuje tenzije, a mi sad možemo pričati što god hoćemo.
Hvala. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Šuker gledajući izvršenje Proračuna za 2013. a gledajući i deficit koji smo imali, 17 milijardi kuna, onda se u tom deficitu sigurno trebalo naći ovo i riješiti jer 8 milijuna kuna nije problem. Lijepo ste rekli 55 milijuna kuna za sudske tužbe, ali isto tako za tužbe koje se po 10, 20 i 30 godina kisele na našim sudovima. To jasno govori o pravnoj neefikasnosti naše države gdje bi trebali ubrzati postupke i gdje ne može netko čekati na pravdu 20 godina. Lijepo ste konstatirali kad govorimo o webu i žalbama da nisu željeli upravo da se to vidi. Ali ja ipak ocjenjujem da su to objavili u Glasu Slavonije da bi to puno bolje ljudi prihvatili i pročitali i jedni drugima javili nego što su objavili to na web stranicama. Bilo bi puno bolja čitanost jer velika je čitanost Glasa Slavonije u Slavoniji i Baranji a puno prognanici su povezani sa raznim ljudima i povratnici i sigurno bi prenijeli tu informaciju prije nego ovu što smo navodno imali na webu. No, reakcije ljudi na PPDS-u, te na ovom okruglom stolu kojem sam bio, ali u razgovorima s ljudima po terenu reakcije su na ovo negativne, reakcije kažu da treba ovo riješiti ovo što prije, reakcije kažu da ne treba čekati 2 godine, reakcije kažu da se to može naći u proračunu već odmah. Prema tome, respektiramo te reakcije ljudi koji su osjećali sve one teškoće rata na svojim leđima i koji osjećaju teškoće života na PPDS-u u ovom trenutku
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bubalo, govorili ste o onim pozitivnim učincima koje bi trebao polučiti ovaj zakon. Između ostalog i u onom gospodarskom dijelu, gospodarskom oporavku i naravno i u konačnici o ostanku ljudi na tim područjima. I nažalost se potvrđuje ono da, što je rekao kolega Jurković, da se ništa ne radi, ali mene brine još jedna stvar da se nažalost ne razumije ili se ne želi razumjeti problematika. Pa recimo jednu stvar koja možda nije bila spomenuta, a to je da su to uglavnom ruralna područja gdje se ljudi bave poljoprivrednom proizvodnjom, poljoprivrednom proizvodnjom, bavili su se ajmo reći, bolje rečeno bavili su se, a znamo na kakve je grane došla poljoprivredna proizvodnja i što se dogodilo. Dakle, doživili su već jednu, osim ratnog stradanja i svega, doživili su još jedno kažnjavanje. I sad u ovom dijelu, naravno ako nema toga, ako nema poticanja nema ni ravnomjernog razvoja onog dijela i u svakom slučaju stoji ono vaše strategija regionalnog razvoja. Pa prije kratkog vremena u ovom visokom domu je bila delegacija Turskog parlamenta koji su rekli da podupiru naravno sve mogućnosti i pomaganja ruralnih područja u osmišljavanju poljoprivredne proizvodnje. Na taj način doprinose opstanku, doprinose ravnomjernom regionalnom razvoju. Pa da nas moraju doći poučavati parlamentarci iz Turskog parlamenta? Svaka čast i poštivanje, ali mislim da u tom dijelu se svakako, a stavljati naglasak samo na stambeno zbrinjavanje, širi je to pojam koje treba itekako dati na važnosti a poglavito u ovom dijelu poljoprivredne proizvodnje. Hvala lijepo.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Evo kolega Stjepane, naime u replici ste govorili o gospodarskom oporavku, gospodarskog oporavka tamo nema, imamo potonuće gospodarstva koje je preživljavalo u ovim godinama. No, kada govorimo o ostanku, ostanak to je upitnik u ovom trenutku jel dobar dio ljudi živi u ruralnom prostoru. I kao što ste rekli, citirat ću: "Bavili su se poljoprivredom.", svi vidimo koliki je pad proizvodnje od mesa, mlijeka, svega onoga što naši poljoprivrednici proizvode nemaju kome prodati, a ono što im je najveći udar sve kalkulacije i kredite koje su dizali, dizali su na temelju poticaja koji su bili 2008., koji su drastično pali u odnosu na današnje vrijeme. I ono što im se događa dok su nekima za kredite vrata HBOR-a širom otvorena, oni su u situaciji da ne mogu ni refinancirati svoje obveze koje su 2008. ili 2007. kad su vjerovali da mogu opstati na tom prostoru baveći se poljoprivredom, kad su uzimali kredite i kad su vjerovali da mogu preživljavati od teškog rada svojih ruku, svoje obitelji koja se željela vratiti na taj prostor. Danas je vidljivo da od svog teškog rada ne mogu tamo živjeti i sve kalkulacije koje su imali 2006., 2007. i 2008. da su pale u vodu.
Kolega Juhas, ne možete, morate se javiti za repliku kad je osnovno izlaganje. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Željko Mirković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo dozvolite da na početku kažem da ćemo mi ispred kluba SDP-a podržati ovo zakonsko rješenje. I ja bih se samo osvrnuo na ovih 5, 6 članaka zakona koji to zakonsko rješenje na neki način regulira. Uz članak 1. propisano je: "Da Hrvatski branitelji i članovi obitelji smrtno stradalih Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji su prije stupanja na snagu uredbe o darovanju stanova i kuća u vlasništvu Republike Hrvatske na područjima posebne državne skrbi otkupili vlastitim sredstvima ili kreditom obiteljsku kuću u državnom vlasništvu na područjima posebne državne skrbi, imaju pravo na povrat kupoprodajne cijene bez kamata uz uvjet da nemaju u vlasništvu drugi useljivi stambeni objekt ili ako isti prodali, darovali ili na bilo koji drugi način otuđili nakon 8. listopada 1991. godine." Zbog nedostatka financijskih sredstava o kojima smo i u prijašnjim izlaganjima već dosta o tome čuli, uzrokovani sveopćom gospodarskom krizom povrat sredstava iz članka 10.b Zakona o područjima posebne državne skrbi Hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji nije izvršeno. S obzirom da se pokazalo kako je rok za povrat sredstava od 3 godine od stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi nedostatan ovaj rok je produžen do 1. lipnja 2017. godine. Naime, u rebalansu proračuna za 2014. godinu osigurana su financijska sredstva koja su dovoljna da bi se počelo sa povratom sredstava Hrvatskim braniteljima. Također, je donesena uredba o načinu povratka kupoprodajne cijene bez kamata Hrvatskim braniteljima i članovima obitelji smrtno stradalog, zatočenog, nestalog, umrlog Hrvatskog branitelja. Uredba stupa na snagu 13. svibnja 2014. godine. Rok za povrat sredstava istječe 2. lipnja 2014. godine. Predloženom izmjenom članka 12. a stavka 6. Zakona o području posebne državne skrbi uređuje se postupanje u upravnom području stambenog zbrinjavanja. Budući se zbog obima posla pokazalo da bi efikasnije bilo da se plan donosi na trogodišnjoj a ne jednogodišnjoj razini. Ovim zakonskim prijedlogom predložen je rok od 3 godine. Naime u slučaju da se zahtjev ne riješi u tekućoj godini, taj se zahtjev može prenijeti u sljedeću godinu, ne moraju se podmirivati novi administrativni troškovi i poštivati administrativna procedura, nego se jednostavno uvrsti po prioritetima za iduću godinu. Također, uz članak 3. predloženom izmjenom članka 14. Zakona o područjima posebne državne skrbi briše se obveza da je obitelj koja je ostvarila pravo na stambeno zbrinjavanje darovanjem građevinskog materijala za popravak, obnovu i nadogradnju obiteljske kuće ili stana, odnosno izgradnju obiteljske kuće na građevinskom zemljištu u vlasništvu podnositelja zahtjeva dužna i u njoj prebivati najmanje 10 godina. Na ovaj način se brišu ograničenja prava vlasništva koja su u određenom trenutku nametnuta vlasniku na način da je bio obavezan u određenom roku useliti se u obnovljenu obiteljsku kuću ili stan odnosno u njoj prebivati određeno vremensko razdoblje. Uz članak 4. kako su svi sudski ovršni postupci koji su pokrenuti temeljem članka 14., stavka 4 Zakona o područjima posebne skrbi, a koji su u tijeku, obustavljaju se. Također se obustavljaju svi sudski ovršni postupci koji su pokrenuti temeljem članka 14., stavka 1, točke 4 Zakona o područjima posebne državne skrbi koji se odnose na povrat uloženih sredstava protiv korisnika prava na darovanje građevinskog materijala za popravak, obnovu i nadogradnju obiteljske kuće ili stana, odnosno izgradnju obiteljske kuće na građevinskom zemljištu u vlasništvu podnositelja zahtjeva koja su u tijeku. Člankom 12., stavkom 2 zakona brisana je odredba kojom je bila propisana obveza korisnika obnove da u propisanom roku useli u stambeni objekat koji mu je obnovljen sredstvima državnog proračuna. Na tom objektu prebiva najmanje 10 godina, a da za to vrijeme ne smije objekat prodati, a u slučaju neispunjenih navedenih obaveza bio je dužan vratiti sredstva utrošena u obnovu toga objekta. Uz članak 5. određuje se da će RH sklopiti nagodbu s vlasnikom objekta u slučajevima kad je privremeni korisnik koji je koristio objekt koji je vraćen u posjed vlasniku na temelju programa povratka i zbrinjavanja prognanika, izbjeglica i raseljenih osoba, uložio vlastita sredstva u taj objekat i time povećao njegovu vrijednost. To je bilo nešto najspornije do sada, međutim, evo kažem ovim zakonskim rješenjem vjerujem da će se i to regulirati, odnosno riješiti na zadovoljstvo kako korisnika, tako i vlasnika nekretnine. Uložio je znači vlastita sredstva u taj objekat i time povećao njegovu vrijednost, a koje slučajeve nije moguće riješiti primjenom članka 9. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi. Na ovaj način želi se okončati 14 preostalih sudskih sporova između vlasnika objekata i privremenih korisnika kojima su ti objekti dodijeljeni privremeno u posjed i na korištenje te poboljšati položaj vlasnika u čije objekte su privremeni korisnici ulagali sredstva. Bitno je naglasiti kako je nepovredivost vlasništva jedna od najviših vrednota Ustavnog poretka RH i temelj za tumačenje sustava. Vlasništvo kao pravni odnos u kojem pravna stvar u cijelosti pripada određenom pravnom subjektu, odnosno vlasniku povrijeđene ulaganjima privremenih korisnika bez znanja i dopuštenja vlasnika. Vlasnicima nekretnina u koje se ulagalo bez ovlaštenja, a povrijeđeno je prije svega pravo na zaštitu vlasništva, ali i pravo na poštivanje osobnog i obiteljskog života te pravo na dom. S ovim rješenjem mislim da će se, kako sam već i prije rekao, ovo riješiti na zadovoljstvo kako korisnika, tako i vlasnika. … [[Govornik se ne razumije.]] primjenom, znači … jednakosti vlasnici nekretnina koje su bile predmet ulaganja bez ovlaštenja nisu bili niti su u ovom trenutku u jednakoj situaciji kao svi ostali vlasnici nekretnina čija je imovina bila dodjeljivana na privremeno korištenje neposredno nakon Domovinskog rata. Upravo povreda načela jednakosti prouzročila je njihove probleme i oni se ne mogu ni s kim usporediti jer se nalaze u velikoj pravnoj neizvjesnosti te se intervenira u mirnoću uživanja njihova vlasništva. Naime, u povratku u domovinu i … dugotrajnom procesu povrata imovine suočeni sa sudskim postupcima koje su pokrenuli privremeni korisnici, njihova imovina tražeći nadoknadu uloženih sredstava. Sudovi su redom presudili u korist privremenih korisnika te se vlasnici nalaze u situaciji da moraju platiti iznos priznatih ulaganja, troškove sudskih postupaka i kamate. Ukoliko ne mogu izvršiti uplate, po presudama njihove nekretnine idu na javnu dražbu kojima se u konačnici pokriva samo dio presuđenog iznosa jer je njihova vrijednost na tržištu znatno manja od presuđenih iznosa. Sve to ugrožava egzistenciju i kvalitetu života ovih ljudi te dovodi do politiziranja cijelog procesa povratka. Vlasnici ovih kuća su već godinama u vrlo teškom egzistencijalnom položaju i nemaju osiguran smještaj od strane države. Svrha dodjeljivanja preuzetih nekretnina privremenim korisnicima bila je zaštite imovine vlasnika … senzibiliteta društva s tada ugroženom skupinom prognanika, izbjeglica koji su u dodijeljenim nekretninama trebali naći privremeni krov nad glavom. Usprkos činjenici da je privremenim korisnicima bilo dozvoljeno poduzimati samo nužne popravke, mnogi od njih su poduzimali izvanredne i nepotrebne infrastrukturne zahvate. Iako su ova ulaganja u privatnu imovinu bez naloga ili ovlaštenja, privremenim korisnicima su priznati svi uloženi troškovi, a sama RH im se obvezala vratiti uloženo na način da je … u pravni položaj vlasnika. Vlasnici nekretnina koje su bile predmet ulaganja bez ovlaštenja su u znatno nepovoljnijoj situaciji od privremenih korisnika ovih nekretnina koji su redom stambeno zbrinuti u RH na način da su postali vlasnici dodijeljenih nekretnina te je i tu nejednakost potrebno ispraviti. I na kraju bih se još samo osvrnulo, bilo je govora u prijašnjim izlaganjima oko demografske obnove ne samo oko Zakona od posebne državne skrbi nego može se to prenijeti i na ostatak Lijepe naše. Naime, sigurno da Zakon o regionalnom razvoju to će se obuhvatiti i da će se iznaći rješenja da ne bi stvarno pojedina područja Lijepe naše ostala bez stanovništva odnosno kako sada stvari stoje i tu gdje je problem ne znam u gorskim krajevima u Slavoniji ne samo što se iz godine u godinu odnosno svakim popisom svakih desetak godina rapidno smanjuje broj stanovnika tu je još jedan isto za mene veliki problem, a to je problem starog stanovništva. Tako da kažem sve to vjerojatno će se Zakonom o regionalnom razvoju predlagatelj imati u vidu pa kada budemo o tome raspravljali ćemo dati svoje mišljenje i o tome. Hvala lijepa.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika.
Naime, kolega to se neće baš riješiti Zakonom vezano za regionalni razvoj, dijelom hoće za područja koja imaju male koeficijente itd. No evidentno je da je karta regionalnih potpora RH napravljena i da postoje dvije regije kada govorimo o potporama. Ista je potpora u gradu Zagrebu i našoj Levanjskoj Varoši, prema tome tu je već učinjena nepravda. A nadam se Zakonom o regionalnom razvoju da će se te nepravde barem pokušati mijenjati jer prostor posebno Slavonije i Baranje posebno PPDS-a ostat će prazni.
Odgovor na repliku Željko Mirković.
Slažem se kolega, ali sam uvjeren da će predlagač imati u vidu upravo ta područja i da će uz ove kriterije koji su sada navedeni uzeti neke druge kriterije specifično za pojedina područja i da jednostavno neće dozvoliti da nam dijelovi Lijepe naše ostaju bez stanovnika.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodin Puljiz, predstojnica državnog ureda sa suradnicom. Ja ću iznijeti stavove našeg kluba o ovim izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne skrbi za koji mislimo da iako je nomotehnički vrlo jednostavan zakon, ima svega 4 člana, mislimo da je suštinski vrlo značajan i suštinski socijalno vrlo dobar, pravedniji nego što je bio i čak na neki način mislim da je politički mudriji prema nekim svojim rješenjima. Ovim izmjenama se ispravljaju anomalije u ovoj stvari prethodnih vlada, mislimo da i sadašnja Vlada prilično kasno ušla u sagledavanje ove problematike, tek na nekoliko intervencija zastupničkih pitanja našeg kluba itd. shvatilo se koja je težina ove problematike i shvatilo se da se ovdje osim politike radi ustvari o ljudskim sudbinama, o nekolicini ili stotinama ljudskih sudbina egzistencijalni koji se nalaze u specifičnim egzistencijalnim poteškoćama, upravo zbog nedorečenosti osnovnog Zakona o područjima posebne državne skrbi. I zato mislimo da je u ove izmjene trebalo ići, mislimo da je dobro što se ide po hitnom postupku jer za neke životne situacije već davno, davno kasnimo i za njih je ovaj hitni postupak već zakašnjela stvar. Na to smo ukazivali mi, na to su ukazivali izvještaji UNHCR-a međunarodne zajednice, a i u svakom izvještaju pučke pravobraniteljice se ukazuje upravo na markantne slučajeve vezane za ove 4 izmjene. Zato mi potpuno podržavamo donošenje ovih izmjena i mislimo da će se ovim kompletirati segment povratka obnove i stambenog zbrinjavanja unutar samog osnovnog zakona i mislimo da će se kroz formiran državni ured koji je počeo raditi koji se i materijalno prilično dobro, ali i kadrovski vrlo dobro ekipirao i koji su ušli u samu bit problema i počeli su se vrlo dobro nositi sa ovim stvarima. U svakom slučaju se slažem i sa mojim prethodnikom kolegom Bubalom koji je rekao da mi svi očekujemo donošenje novog Zakona o regionalnom razvoju i o tom zakonu smatramo da je jedan od temeljnih zakona našeg budućeg razvoja. Vidjet ćemo kako je predlagatelj cijelu tu problematiku osmislio. U svakom slučaju samo kratak komentar, dakle podjela na takve dvije regije kao što je to urađeno nama sa istoga govori, malo nas zbunjuje ispada da su ljudi u pojedinim općinama u Istri lošije razvijeni nego mi u našoj istočnoj ili zapadnoj Slavoniji pa će dobivati prema toj podjeli statistički odnosno u postotku veći dio potpora nego što ćemo mi to dobivati. To je teško objašnjivo našim ljudima. No dobro, o tom po tom. Dakle u članku 1.vrlo kratko je rečeno odnosi se na kategoriju branitelja i povrata njihovih sredstava, vlastitih sredstava uloženih u kupovinu kuće ili stanova. Vrlo kratko je rečeno da će se povrat izvršiti najkasnije do 1.6.2017. mi apsolutno podržavamo ovo. Da podsjetim kada smo razgovarali o rebalansu prvo o osnovnom proračunu, kasnije o rebalansu proračuna za 2014.godinu, mi smo tražili značajna sredstva, mislim da se radi o prvoj varijanti od 10 milijuna kuna smo tražili za poziciju upravo za realizaciju ove pozicije. Nije ona bila prihvaćena u proračunu u cijelom iznosu. Mislim da smo dobili polovinu pa smo rebalansom kasnije morali opet intervenirati. Dakle, mi imamo interes i mislimo da je dobro d se ova kategorija riješi i to što prije da se riječi, čak i prije nekakvog roka od tri godine, smatramo da ljudima treba vratiti uložena sredstva ako im je to zakonom omogućeno. I ne treba čekati tri godine, to nisu tako velika sredstva da bi se to rastezalo kroz nekakav dug period. Osim toga, mi, ja kako vidim, ovaj članak 1. potrebno je usuglasiti ove rokove. Zakon je rekao da povrat sredstava ističe 2.6. a Vlada uredbe je rekla da stupa na snagu 13.5. 2014. godine, prema tome iz tih razloga je trebalo ovaj članak donijeti, ja ga tako i tumačim i zato to i podržavam donošenje ovoga članka 1. izmjena i dopuna. U članku 2. se radi o listi prvenstva gdje se definira, dakle samo se riječ: "godišnji", briše se i umjesto toga dodaje se riječ: "trogodišnji". Isto smo tako mi svojevremeno upozoravali i kroz amandman smo rekli da nije dobro ukoliko se lista prioriteta utvrđuje na godišnjem nivou. Rekli smo da će do ovih problema doći, da se ne može i zbog ekipiranosti i zbog sredstava se ta godišnja lista ne može iscrpiti do kraja i onda svi oni koji ne budu sa tih lista bili, čiji predmeti ne budu bili realizirani, prava ne budu ostvarena a u idućoj godini se moraju zahtjevi ponovo zanoviti, ponovo ljudi se izlažu nekakvim nepotrebnim troškovima. Tada smo i rekli da je to moguće u nekakvim urbanim sredinama, teško je to u nekakvim pasivnim sredinama gdje nemate ni osnovnu komunikaciju. I zato je dobro da je predlagatelj ovo korigirao na način da je, da liste važe za rok od 3 godine. Mislimo da će to biti prilično kvalitetnije rješenje. S time što u svakom slučaju nije loše prihvatiti i sugestiju da o cijelom ovom procesu treba javnost informirati na adekvatan način jer je isto tako bilo prigovora da ljudi na terenu nisu znali do 5. mjeseca kakve su im obaveze u smislu podnošenja ovih zahtjeva. Članak 4. za nas vrlo bitna stvar jer se ovdje radilo o inicijativi, odnosno našem amandmanu gdje smo svojevremeno tražili da se u članku 14. stav 4. briše, to je bilo prihvaćeno. I iz toga se otvorila mogućnost da se riješi niz stvari koje su do sada bile na štetu korisnika obnove. Dakle u prethodnom rješenju su postojala četiri vrlo restriktivna elementa a to je obavezno useljavanje u nekakvom roku, korištenje određenog objekta najmanje 10 godina, zabrana otuđenja tog objekta koji se dobilo kroz obnovu i naravno ukoliko se to ne poštuje postojala je prijetnja i obaveza, sudska prijetnja i obaveza povrata uloženih sredstava. Mislimo da se kroz ova četiri restriktivna elementa se u jednom trenutku praktično do bez smisla se doveo koncept obnove. Jer ako ste vi imali sve ove restriktivne odredbe onda su ljudi dvostruko kažnjeni. Kažnjeni su na način da im je prvo nešto porušeno, iza toga kada im je država to obnovila onda ih je restriktivno vezala za to da se moraju useliti u nekom roku ako ne onda će vratiti uloženo pod kaznom, pod ovrhom, pod hipotekom. Ako ne živi kraće, dakle mora živjeti najmanje 10 godina da bi nešto mogao otuđiti a njegovo je, dakle ako je njegovo onda ima pravo raspolaganja, to je elementarno pravo. I ukoliko, dakle, ovim smo, ovim sada izmjenama je ispravljena ta nekakva vrsta pravne nelogičnosti i nepravde u konačno prema ljudima. I rečeno je tad da će svi sudski ovršni postupci koji su u tijeku se obustavljaju, što je vrlo dobro. Isto tako svi sudski ovršni postupci koji su pokrenuti prema tome famoznome članku 14. koji se odnose na povrat uloženih sredstava se isto tako obustavljaju. I ovrhe koje su započete ili koje su završene a kojih ima nekoliko stotina slučajeva po ovakvim tužbama ovrhe, na osnovu tih ovrha će ti ljudi, korisnici tih obnovljenih objekata biti obeštećeni na račun državnog ureda odnosno na račun države i to obeštećeni bez kamata. Mislimo da je to logična stvar, da je to vrlo pravedno, da je to vrlo pošteno. Imali smo dvije izmjene, imali smo izmjene zakona, uvijek se postavljalo pitanje šta sa onim slučajevima do tih izmjena. Dakle, na to je upozoravao i DORH i rekao je da prije ovih izmjena gdje se ukinula, stavak 4. članka 14. je još uvijek postojalo 45 predmet koji su u toku, 90 predmeta koji su bili pravomoćno dovršeni i 12 predmeta koji su čak i prisilno naplaćeni na način da je nekome na nečiju kuću, na nečiju mirovinu legle država za povrat uloženih sredstava. Imamo takav jedan slučaj bračnog para Žigić iz Pakraca čija je obiteljska kuća minirana u Pakracu, kuća je obnovljena nakon 14 godina izbjeglištva, budući se ti starci nisu vratili u obnovljenu kuću u roku od 30 dana po izvršenom tehničkom predmetu bili su dužni vratiti sredstva. Općinski sud u Daruvaru je presudom 2011. godine naložio da im su dužni RH vratiti iznos od 245 hiljada kuna sa zateznom kamatom zato što nisu se vratili u roku od 3 mjeseca od kada je izvršen tehnički pregled za obnovljenu kuću. Radi se o starcima koji žive od mirovine od hiljadu i 40 kuna. Na čega da im država ide sa ovrhom. Dakle ako to tako prihvatimo onda je razlog za donošenje ovih izmjena dobar, politički, mudar i socijalno vrlo human prema određenoj kategoriji ljudi i mislim da bi ovo sve skupa trebali podržati i da konačno stavimo u red sve ono što treba da uradimo i da se određena kategorija povratnika konačno rastereti te svoje egzistencijalne muke u kojoj i danas žive. I na kraju imamo članak 5., već smo govorili o povratu neovlaštenih ulaganja. Mi potpuno razumijemo u određenom periodu je svrha dodjeljivanja preuzetih nekretnina privremenim korisnicima bila i zaštita imovine, dakle cjelokupne napuštene imovine, ali izraz određenog senzibiliteta društva da se tada ugroženoj skupini povratnika osigura nekakav smještaj i u redu je to. Međutim, sve ostalo što se dešavalo postaje pravno vrlo diskutabilno, postaje da ne kažem čak i politički vrlo diskutabilno jer se omogućilo da ljudi u tuđu imovinu ulažu preko mjere koje je dozvoljeno i onda se desilo to da tako velika uložena sredstva budu predmet sudskih tužbi, potraživanja prema vlasnicima. Kad se vlasnici vraćaju dočekuju ih parnice na milijunske iznose sa kamatama koje ljudi ne mogu platiti, ne mogu se useliti u svoju kuću. Kad se usele prisilnom deložacijom zatekne ih zabrana raspolaganja, odnosno teret na te milijunske iznose i onda imamo slučaj Kunić, imamo razne druge slučajeve Milice Miladinović koji medij eksploatiraju na razne načine što naravno nije dobro. Igramo se sa ljudskim sudbinama. Čovjek 10 godina traži da se vrati u svoju kuću, država to mora riješiti. Ovim izmjenama postoji mogućnost da se tih 15 slučajeva vrlo korektno riješi, odnosno da država obešteti korisnika odnosno vlasnika objekta u koji se čovjek vraća. To je normalna stvar, nisu to tako veliki iznosi i ti iznosi su već i predviđeni jednim dijelom u proračunu samog državnog ureda, a ako ne budu bili vraćeni i predviđeni u proračunu ove godine, nije problem da se to sve skupa predvidi u proračunu za iduću godinu. Uglavnom suština je da se ovim člankom 5. ovih izmjena omogućuje da ljudi konačno skinu tu hipoteku i da ta agonija parničenja između privremenih korisnika i de facto i de iure vlasnika objekata da se konačno završi. Isto tako bih ovdje rekao da u članku 5. imate na kraju jednu odredbu koju mislim da bi trebalo brisati. Radi se o zadnjoj odredbi, ako se nagodba iz stavka 2., dakle nagodba koju država i korisnik, vlasnik treba da potpišu u cijeloj ovoj stvari, ako se ne sklopi u roku od 1 godine od dostave prijedloga nagodbe smatrat će se da je Republika Hrvatska prema vlasniku objekta ispunila sve obveze. Mislimo da je ovo nepotrebno i da to opterećuje samu nagodbu, suštinu nagodbe. Rok je vrlo prekluzivan, šta ako u godinu dana država u toj stvari ništa ne uradi, je li time onda oštećen vlasnik toga objekta. Dakle ajmo tu stvar brisati i ostaviti otvoreni rok i korektno završiti ovih 15 obaveza koje nam vise nad glavom stalno i nama i međunarodnom pravosuđu. I zaključno, mislimo da je dobro da se donese pročišćeni tekst ovog zakona kako bi se lakše snalazili. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prva se javila Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Horvat, rekli ste čini mi se u dva navrata da je ovo mudar, odnosno da je puno mudriji, politički mudriji zakon, da citiram točno. S čime se ne slažem? Naime, ima nekoliko argumenata za to da ovo nije politički mudriji zakon, odnosno da neće biti politički mudriji zakon nakon što se izglasa. Prije svega zbog činjenice da se u zakonu jasno priznaje i predlagatelj priznaje da se na dio izmjena odnosi zato da hrvatski branitelji ne bi mogli tužiti, dakle da obveze nisu izvršene pa da mogu uslijediti tužbe, ali one i ovako mogu uslijediti jer je zakonski rok bio 2. lipnja, a zakon će biti izglasan 13. lipnja, a stupit će na snagu 8 dana koliko vidim odavde. Prema tome, taj rok između će biti rok na koji će se branitelji moći pozivati. A druga stvar jest nešto što sam samo napomenula i mislim da do sada nitko osobito nije argumentirao, dakle moje mišljenje je da u nekim dijelovima recimo povrata već ovršenih sredstava iz državnog proračuna, znači poreznih obveznika jest na dosta današnjim ustavnopravnim nogama. Zašto, zato što, izvlačim samo recimo taj primjer, mogla bih i druge, što je s drugim ovršenicima na koje se neće i ne mogu odnositi odredbe ovoga zakona, dakle koji ne žive na PPDS-u i kojima država nije obnavljala kuće ili davala materijal za obnovu. Dakle razmislite malo o tome, to je stavljanje u neravnopravni položaj građana, različitih kategorija građana Republike Hrvatske. Tako i s tog aspekta mi se ne čini da je to politički mudriji zakon.
Hvala. Odgovor, kolega Horvat.
Kolegice Kosor, ja znam da vama ne imponira baš ta kvalifikacija politički mudrija zato što ste u jednom trenutku vi bili predsjednica Vlade i mogli ste tu stvar urediti možda na ovakav način ili možda bolje, ali definitivno mislim da je mudrije zato što je ipak prošlo 20 godina i 20 godina nismo pokazali nekakav poseban interes da se ova kategorija povratnika, dakle to je jedna životna muka ljudi. Ne radi se tu o puno slučajeva, tu se može nabrojiti na prste ljudi koji se nalaze u takvoj svojoj životnoj agoniji i to su mogli riješiti, a to može riješiti samo politika. Politika može donijet odluku da se nešto plati, da se ne plati, da se u proračunu izdvoje određena sredstva, ne izdvoje određena sredstva, a o pravnom utemeljenju struka treba da kaže. Struka je to već i rekla da postoji pravno utemeljenje da se te stvari riješe, ali nikad nije bilo ili ja griješim, ali mislim da ne. Nikada nije bilo do kraja volje, do kraja volje političke da se ta stvar završi, da se izdvoji nekoliko milijuna kuna kako bi se obeštetili ljudi za neke kamate, za nekakve penale itd. koji nisu, koji ih opterećuju, a do kojih nije trebalo doći. U svakom slučaju vaša primjedba o ravnopravnom odnosu u slučaju ovrha između kategorija je stvar za razmišljanje, ali o tome treba predlagatelj. Neka to bude sugestija njima, pa neka oni kažu. Ja se slažem da treba staviti u istu ravan jednako tretirati sve građane.
Hvala. Sljedeća replika Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, na kraju svog izlaganja ste rekli da vam se ne dopada u članku 5. stavak u kojem se govori da ako se ne sklopi u roku jedne godine, dakle da se ne dostavi prijedlog nagodbe smatrat će se da je Republika Hrvatska prema vlasniku objekta ispunila sve obveze. I da biste vi tu godinu dana, taj rok od godinu dana produžili. Do kada? Do kada ćemo više biti od '95. godine od Oluje. Dakle, imamo problematiku. Sami ste rekli da je potrebno već jedanput riješiti te stvari. Rekli ste da je potrebno biti i ekspeditivan. Ali evo samim svojim izlaganjem ste u neku ruku sami sebe dezavuirali. Pa do kad ćemo više se baviti sa onim što, evo što je proisteklo kao posljedica rata u smislu obnove, u smislu brisanja zabilježbi, založnih prava na nekretninama kada evo je ovaj članak 5. odlično riješio ono što su ljudi koji su uselili u prazne kuće i uložili sredstva i država Hrvatska preuzima te troškove te da kažem, uloženih sredstava. I rok za nagodbu je godinu dana. Pa mislim ne znam zašto bi trebalo produživati taj rok? Evo to ja ne znam i do kada bi ga trebalo produživati? U beskonačnost? Ne znam.
Hvala. Odgovor, kolega Horvat.
Dakle ja kad sam, kolega Grubišiću, kad sam to rekao onda sam iskazao bojazan da poznavajući tromost države u rješavanju određenih stvari, dakle države kao institucije sa svim svojim prerogativima bojim se da se može desiti da se prekorači taj rok od godine dana i država kaže ja više nemam obavezu dati u toj nagodbi kao jedna od strana učestvujem. A onda možda treba preformulirati na način da se daje nalog državi da u roku godinu dana to uradi. Ja se slažem nek' to bude šest mjeseci. Što se mene tiče nek' rok bude još kraći, ali se bojim da ova formulacija kakva jeste stvara prostor da država jednostavno iz nekih razloga taj rok od 12 mjeseci prekorači i kaže ja kao strana u nagodbi više nemam nikakvih obveza. Ako ja pravilno iščitavam ovo, možda pravilno ne iščitavam. Možda bi trebalo da predlagatelji objasne ovo. Ja sam zadovoljan i sa tumačenjem predlagatelja ako je drugačije. U svakom slučaju stvar ne smije ići na štetu korisnika objekta, samo u korist.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepa. Pa naočigled jednostavna stvar, međutim kad netko ne zna što hoće napraviti, onda napravi silni problem. Tako je Vlada svojom zadnjom izmjenom zakona i odredbom da bi oni koji imaju pravo po tom zakonu da moraju donesti dodatne dokumente eliminiralo praktički pola onih ljudi koji imaju pravo na stambenu obnovu. To je ključ cijele priče. Jer kad pogledate malo izmjene u članku 3. onda ćete vidjeti što se događa u odnosu na izmjene na stari zakon četrnaest. Dakle, jedno totalno nesnalaženje Vlade, jer donosit uredbu, a imaš proračun, a u tom proračunu moraš osigurati sva sredstva ako netko ima pravo na nešto. Ja, nema tu glave. Ovo je pravo. Netko ima pravo na nešto ili morate mijenjati zakon i smanjiti to pravo ili morate osigurati sredstva. To vam govori zakon o proračunu, to vam govori Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Dakle, u trenutku donošenja proračuna, ako Vlada nije spremna bila osigurati ovih 8 milijuna koje je morala platiti do kraja 5 mjeseca, onda je u trenutku donošenja proračuna da li kroz Ministarstvo regionalnog razvoja, da li kroz ured ovom Visokom domu to trebalo prezentirati. To u zakonu stoji. Možemo pričati ovako ili onako. To je ista priča da osiguravate ono što se događa za mirovine, neke druge stvari, onda se rebalansom proračuna osiguravaju sredstva. Ali ne možete reći umirovljenicima u 12 mjesecu mi nemamo novce za vaše mirovine. Možemo govoriti o nekim drugim davanjima. Ovo je naprosto pravo koje je netko dobio temeljem određenog zakona. I znali smo da taj zakon ima rok trajanja praktički do kraja 5 mjeseca i on se morao izvršiti u ovoj godini. I Vlada umjesto da napravi to što treba napraviti radi najgoru moguću stvar koju može napraviti. Radi najgoru moguću stvar koju može napraviti, a to je da donosi uredbu, uredbu koja na žalost različito tretira građane Republike Hrvatske na područjima od posebne državne skrbi. To treba jasno reći. Jer gledajte, ako jedna skupina građana na području od posebne državne skrbi je zadovoljna sa ovakvim izmjenama zakona, a jedna velika skupina građana Republike Hrvatske na području od posebne državne skrbi je izuzetno nezadovoljna jer smatra da je zakinuta s tim onda taj zakon nije dobar. Dapače, na takvim trusnim područjima on je vrlo opasan jer stvar nove tenzije. A mi se ovdje pravimo ko Tošo, ništa ne znamo, ništa ne razumijemo, pričamo ovako, pričamo onako. Stvari naprosto treba nazvati pravim imenom. Jer neki postupci se ne vode godinu, dvije. Neki postupci se vode 10 godina. Da li netko ima pravo ako je uložio novce na povrat? Pa naravno da ima. On je uložio svoje novce, nije ukro tuđe novce. Ima, pa onda mu se to treba vratiti. I isto tako, da li netko ima na ovakve ili onakve uvjete obnove kuće i to je zakonom propisano. Ne, mi imamo svoju filozofiju i onda se dogodi ovo što se dogodi. Novci se u proračunu ne osiguraju, kemija se. I pogledajte, mi imamo sad izvršenje proračuna za 2013. godinu. Rebalans proračuna je bio krajem godine i najedanput vidi divnog čuda rashodi su manji milijardu i 600 milijuna kuna nego što su bili planirani. A zašto? Zato što se vidjelo da prihodi će biti toliko manji pa da deficit ne bi bio 18 milijardi kuna ajmo mi to ovako ukalupiti pa ćemo onda u 2014. krpati neke stvari. Među tim krpanim stvarima je i ovo, između ostalog. Dakle, to su činjenice, to su istine. Međutim, ono zašto sam se javio za raspravu uz ovo je što Vlada kasni sa ključnim, a to je Zakon o regionalnom razvoju. Dakle, Republika Hrvatska je već godinu dana članica EU. Puno je ovdje bilo prijepora i svađe oko statističkih regija. Puno je bilo argumenata zašto to nije dobro, da će neke sredine biti zakinute međutim ajmo sad nakon godinu dana podvući crtu, mi umjesto da smo osigurali da ta područja od posebne državne skrbi budu u stanju povući sredstva i da se povlače sredstva za određene projekte što mi raspravljamo? Mi raspravljamo o nekom zakonu koji treba riješiti nekakve traume iz prošlosti. A naravno netko iz Vlade će reći ne, mi smo povukli toliko i toliko, to je postotno toliko i toliko međutim činjenica je da mi u Proračunu RH nismo osjetili izdašnost europskih fondova. Mi u proračunu govorimo samo o tome da nam je to trošak. Međutim, europski fondovi bi trebali biti smanjenje rashoda u državnom proračunu. Jer sve ovo što se financira iz državnog proračuna može se financirati iz europskih fondova, ne treba sutra planirati u Državnom proračunu RH. Pa kad bi na takav način raspravljali o PPDS-u vjerojatno niti kolega Kajin sa svojim eskapadama ne bi pričao tako kao što priča nego bi realnije gledao neke stvari. Isto tako nije dobro oni koji nisu obišli ta područja od posebne državne skrbi, koji nisu vidjeli kako ti ljudi žive i nažalost da su te mnoge sredine pa možda je ružno reći ali nažalost za te ljude skoro pa zona sumraka mogu pričati ovdje što god hoće. Ali isto tako mislim da je krajnje vrijeme da se progovori i ja ću govoriti, to sam govorio i dok sam bio ministar i upozoravao sve međunarodne financijske institucije na to da je Hrvatska zbog toga u specifičnom problemu mi svake godine što za direktne, što za indirektne posljedice rata već 14, 15 godina izdvajamo između 8 i 10 milijardi kuna. I za indirektne posljedice rata ćemo izdvajati još nekoliko desetljeća. I po tome je Hrvatska specifična u odnosu na sve članice EU. E pa sad ako su hrvatski novci hrvatskih poreznih obveznika izdvojeni da se obnove neke stambene jedinice, ako se te jedinice ne koriste, ako one propadaju onda netko za to mora snositi odgovornost. Jer ponavljam, nije dobro kad netko samo dolazi po penziju, kad dolazi po naknadu za nezaposlene, a obnovljena kuća ili obnovljeni stan zjapi i onda po potrebi dođe na biračko mjesto i zaokružuje. Pa na kraju krajeva imat ćemo to priliku vidjeti 15-og u Vukovaru. To je nešto što naprosto nije dobro. Ako netko želi živjeti u ovoj državi i obnovljena mu je kuća i neka tu živi. Ali na ovakav način, ja spominjem stalno tu zgradu u Dvoru. Zašto? Zato što je ona fascinantna. Taj Dvor je stvarno totalno u slijepom crijevu. I kad se spuštate onom cestom prema centru Dvora naprosto udarate na nju i vidite kako je lijepo uređena i kako je krasno uređena, a onda vidite spuštene rolete. I ja koliko sam god puta tamo bio nikad nisam vidio nijednu dignutu roletu. I onda vam ljudi iz lokalne sredine kažu, koji se brinu o tome, da se u te stanove više praktički ne može niti ući jer zbog nekorištenja, zbog neulaska digli su se parketi i ne možete praktički otvoriti vrata više. A obnova te zgrade nije koštala malo. Obnova te zgrade je koštala milijune. I koliko je takvih milijuna na području RH? Nitko nikome ne negira pravo na vlasništvo, ali ako ti je država pomogla da se to vlasništvo obnovi onda ti imaš nekakvu obvezu to vlasništvo koristiti ili dati izjavu da se nemaš namjeru vratiti ali nemoj niti tražiti onda obnovu ako se nemaš namjeru vratiti. I da završim, dakle nažalost zbog nesnalaženja Vlade, zbog nesagledavanja činjenice onakve kakva je donosi se zakon koji se ne poštuje i onda se donosi uredba da se to sve skupa spasi i onda na kraju imamo nešto što će definitivno podići tenzije na područjima posebne državne skrbi bez obzira koliko mi u ovom Visokom domu pokušali žmiriti na to. Jer ako zajednica prognanika eksplicite kaže da je ovaj zakon štetan, da nije dobar, a s druge strane jedna druga skupina prognanika kaže da je dobar onda jasno kaže pametnom dosta, a bedasti nek si misli. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na replike. Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker već dva puta, što u replici, što u svojoj raspravi spominjete tu zgradu koja je na onom kružnom toku u Dvoru u koji udarate ako dolazite iz smjera Hrvatske Kostajnice i Zagreba jel' i mogu reći da sam i ja uočio istu stvar, a zapravo se radi o ispravnom nazivu koji neki ovako upotrebljavaju ironično ili paradoksalno kažu vikend povratnici jel'. To je ono kada dolaze na izbore ili možda jedanput mjesečno u vrh glave itd., a stanovi za koje je Hrvatska država i hrvatski porezni obveznici su dali svoje novce zjapi odnosno stoji prazna ili poluprazna, gotovo prazna. I takvih ima još, nije to samo u Dvoru. Imate vi takvih diljem Lijepe naše da kažem i krajeva od posebne državne skrbi.
Hvala. Odgovor, kolega Šuker. Izvolite.
Gledajte kolega Grubišić kad je netko osmislio da treba riješiti biračke popise onda su se po Vrgorcu i okolini zaletavali i u naseljene kuće i gledali da li tu žive ili ne žive neki ljudi. Ovdje se ne treba nitko zaletavati, dovoljno je samo popisati i konstatirati činjenicu i ništa više. I onda ćemo riješiti probleme koji su definirani zakonom. Dugi je rok, jer on dođe, formalno se prijavi da je tu ali ne živi tu. A ostvaruje sva prava. Prema tome, ponavljam Hrvatska država je omogućila svakom da si obnovi porušenu kuću bez obzira na nacionalnost ili bilo kakvu etničku pripadnost. Svatko koji je imao uvjete, nalazi se na području PPDS-a, hrvatska država je omogućila obnovu, ali da je bilo zlouporaba je, da su mnogi to debelo iskoristili jesu, da mnogi ne koriste te stambene jedinice, a koriste socijalna prava koja nudi hrvatska država i koriste svoje glasačko pravo kad im to paše, to je istina, ponavljam tu priču vikend povratnika ćemo imati priliku vidjeti u nedjelju na izborima u Vukovaru.
Slijedeća replika Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Ja mislim kolega Šuker, da je Republika Hrvatska inače pokazala da je jako skrbna majka svim svojim građanima i onima koji su se zdušno borili i umirali za nju, i onima koji su se zdušno borili i umirali protiv nje. Mislim da nitko ne može tvrditi za Republiku Hrvatsku da je maćeha zaista bilo kome. Ja ne znam uopće primjera da je i jedna država, a da ne govorim ovako siromašna država, prezadužena, nerazvijena učinila takav napor kao što je učinila Republika Hrvatska iz svojih vlastitih izvora da onima koji su izravno sudjelovali u njenom rušenju, koji su se izravno borili protiv nje i kojima su tu državu doživljavali kao neprijateljskom, da učini sve što god može da se tim građanima obnove kuće, i one kuće koje su oni uništavali, i one kuće u kojima su oni živjeli i da se svi građani osjećaju dobro kao što je učinila Republika Hrvatska proteklih godina. I mislim da je ovo, da je zaista došlo vrijeme da mi kao hrvatsko društvo definiramo svoje prioritete, da prestanemo kako valovi, kao na moru kad dolaze valovi, da tako različite politike ciljano kupuju različite svoje biračke skupine i da se zapravo više definira što su uopće društveni prioriteti hrvatskog društva u godinama koje dolaze. Da li je to kako se mijenjaju Vlade, kupovanje određenih biračkih skupina ili je to više konačno izgradnja hrvatskog društva, otvaranje novih radnih mjesta i stvaranje nekakvih opće preduvjeta da ljudi u Republici Hrvatskoj ostanu živjeti.
Hvala. Odgovor, kolega Šuker.
Lijepo. Pa kolega Đuroviću, drago mi je da ovako razmišljate, pa zato jesam spomenuo Zakon o regionalnom razvoju. Taj zakon i korištenje sredstava Europske unije bi konačno doveo do toga da neko stalno artikulira i trguje sa tom nekakvom svojom ugroženošću i svojim pravima. Zašto? Zato što sredstva Europske unije možete koristiti po kriterijima, i ti kriteriji ne poznaju neke stvari koje se nažalost u Hrvatskoj događaju već dugo, valjda naslijeđene i iz prošle države. I kad donesemo takav zakon, kad se svakomu omogući da se ravnopravno natječe da bi nešto napravio, da li jedinice lokalne samouprave infrastrukturu, da li nekakav poduzetnik nekakva poduzetnički pogon, i kad tada shvati da mogućnost dobivanja tih sredstava nema predznak nacionalne pripadnosti, nego kvalitete, i pameti i ideje onda ćemo se prestat baviti sa ovakvim bedastoćama uvjeravajući jedni druge s jedne strane kako je ovaj zakon sjajan, a s druge strane mi dobivamo s terena poruku, to je katastrofa. Dakle, ja ovo što govorim o ovom zakonu ne govorim ja, jer ja ne živim na tom području, odem s vremena na vrijeme u Sisačko-moslavačku županiju jer mi je najbliža i na Banovinu i vidim tamo što se događa, i slušam te ljude. S druge strane dobijete kao što i drugi kolege zastupnici dobivaju od razno raznih zajednica, tako i zajednica povratnika poslala određene primjedbe na ovaj zakon. I meni nije jasno da Vlada Republike Hrvatske iz tih primjedbi naprosto ne vidi da možda nesvjesno, ja neću reći da svjesno to rade, ali da bi podišla za tri glasa u Saboru radi određene napetosti. Ovakve odredbe ovog zakona će nažalost dovest do toga da će se neki osjećat zakinuto i reći da je opet neko ostvario nekakva prava. I to je činjenica, i od te činjenice nažalost ne možemo pobjeći.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom, Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mislim da je ovaj zakon dobar, da je pravedan, da nikome ne nanosi štetu nego samo korist. A to što neki smatraju da kad se nekom i kad država želi ići u korist, da je to automatski drugome na štetu, iako sama to plaća, onda mislim da je to njihov problem i da to nije ispravan način razmišljanja. Na kraju krajeva i nije bio takav način razmišljanja. Kada smo već od 2000.godine počeli snažno s obnovom, to se događalo od tada pa sve kontinuirano do danas. I niko nikome onda nije prigovarao za to jer je to bila i naša obveza. I slažem se sa svima onima koji svi istaknuli da nema države koja je na ovakav način pomogla vlastitim građanima kojima su kuće srušene. I to su ogromna sredstva, taj posao je već davno pri kraju, ali ipak nije završen. Što ustvari možemo građanima poručiti, što se ovim prijedlogom zakona mijenja? Želimo reći da branitelj, članovi pokojni koji su nažalost stradali, njihove obitelji da će im taj iznos koji su kupili, otkupili stanove na području posebne državne skrbi ili pak kupili državne, društvene da će im država to isplatiti. Prigovor je i čak opravdan, zašto to dosada nije napravljano? Ali sada kada se to radi i kada će se to učiniti, i ja se zalažem, evo ovdje je taj jedan rok ostavljen, da to bude što prije, da se ne gleda zadnji dan roka nego prvi, ako je moguće da se oni isplate što prije. I u čemu je taj problem? Pa Zakon o područjima posebne državne skrbi donesen je 2008. godine. To se već od tada do danas moglo napraviti. I kad se nije rješavalo niko o tome nije govorio, sada ovim prijedlogom zakona želimo to postići i sad se postavljaju veliki problemi oko toga, tu je prigovor zašto nije prije. E sad, kod ovih drugih izmjena gdje ljudi koji su ostali, kojima su srušene kuće, koji su temeljem zakona, a neki i na svoju ruku ušli, dakle bez odobrenja države, temeljem Zakona o raspolaganju tzv. posebnom imovinom, ušli su u te kuće i naravno često te kuće nisu bile podobne za stanovanje, morali su ljudi uložiti u te neke kuće. Vodili su parnice kasnije kada su im kuće obnovljene da im se to vrati. Te parnice dugo traju, mi o tome uopće nismo raspravljali i sad kad država želi prekinuti taj spor između vlasnika i između korisnika i platit će sama, e sad je to veliko pitanje, to je veliki spor. A što želimo? Da se ti ljudi i dalje povlače po sudovima sa neizvjesnim i sa gomilanjem troškova? I na kraju krajeva ja se slažem s time, ti ljudi i nećemo ulaziti u sudske parnice, koji su troškovi bili opravdani, koji su bili neopravdani s obzirom po Zakonu o obveznim odnosima, da se priznaju samo nužni troškovi. Što su bili nužni, kako su sudovi određivali, to je njihova domena i njihova nadležnost. Ali ponavljam, ovim prijedlogom zakona, tome, tom parničenju i tim ovrhama dolazi kraj. Država će isplatiti i korisnike. Ali ovdje je to očito još nekima sada sporno. Ili žele buditi nekakve strasti među tim koji teško žive i kad vidimo što oni pričaju javno i jedni i drugi i treći, ne znam koji već, kažu upravo, da im je najveći problem upravo nalaženje radnog mjesta. I oko toga, ono što su mnogi istaknuli da nam treba takav zakon, poboljšanje tog zakona gdje će se vidjeti investicije i pokretanje gospodarskog života na tim područjima gdje su obilate mogućnosti i potencijali. I zašto je u tome problem? Pa to je mukotrpno, i za tužitelja i za tuženika, odnosno i za vlasnika i za korisnika. A s druge strane, niti jedan od nas nije bio onaj kojem je njegova nekretnina potpala pod Zakon o upravljanju, odnosno raspolaganju posebnom imovinom. Što je s tim vlasnicima? Koji godinama nisu mogli koristiti svoju imovinu. Jesu oni možda mogli tužiti također državu za nekorištenje te imovine? A nije točno ovdje što neki govore jer po zakonu neprijateljima koji su i proglašeni krivima nije moguće bilo i nije dozvoljeno bilo obnoviti kuće. Naravno da obitelji nisu krive i o tome se također vodilo računa, a neki koji su to zahtijevali upravo zato što su bili agresori tako jedno, to im je odbijeno jer nemaju na to pravo. Mi ovdje imamo gospodo, zato nemojte se igrati tim tenzijama, to nikome ne treba i to ljudi ne govore. Ovdje imamo u našem Saboru i prisustvovali smo svečanosti otvaranja ili postavljanja biste blagopokojnom Kardinalu Kuhariću u znamenitoj njegovoj, znamenite njegove rečenice malo se tko sjeća, "Ako ne neprijatelj srušio moju kuću, ja neću srušiti njegovu kuću". Međutim mi smo tih godina, valjda nam nije bilo to dovoljno što je neprijatelj rušio naše kuće, imovinu, donesen je zakon, izmjene i dopune Zakona o obveznim odnosima kojim je ukinuti zakon kojim državama odgovara za terorističke čine. Mi smo 2002. godine donijeli tzv. četiri mala zakona o naknadi štete gdje država odgovara i za takvu štetu. Naravno ona nije bila u potpunosti, nego po načelu solidarnosti jer bi to bio veliki trošak za Hrvatsku. Prema tome, naći primjedbe takve nam, možemo mi govoriti i o prošlosti, da zašto se to nije učinilo, sve to, ali to nisu razlozi da se ne podrži ovaj prijedlog zakona koji vodi računa o hrvatskim braniteljima da se isplate što prije i koji završava te mukotrpne i dugotrajne parnice između vlasnika i korisnika jer ni jedni nisu krivi što su zapali bili u takvu situaciju. Prema tome na takvoj jednoj ljudskoj nesreći i tragediji ne treba ovdje hvatati političke poene, nekako stvarati, nekako da je tu jedna tenzija, rast neke i tenzije među tim ljudima. Evo, to ne odgovara niti onima koji su tužitelji, korisnici koji potražuju to jer će ovim biti zaustavljene sve te parnice i država će ih obeštetiti. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Dujomir Marasović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Antičević, obnova u Hrvatskoj kao takva imala je puno mana i velike greške jer je išla obnoviti samo kuću, ne vodeći računa o nikakvom kontekstu uopće, pogotovo o budućnosti radnih mjesta revitalizacije prostora koja su ugrožena. Tako su obnovljene i hrvatske kuće u kojima nitko ne živi, koje su srbi srušili i obnovljene su i srpske kuće u kojima nitko ne živi. Tko ide prema Dalmaciji ne treba mu ništa bolje objašnjavati. Ogromni broj kuća, novih kuća u kojima nitko ne živi. To je bačeni novac, na neki način nije bačeni, ali loše utrošen novac. Hrvatska država je trebala uložiti novac u ono što će … te prostore pa jednoj srpskoj familiji … sa troje djece, kupit mu 1000 ovaca u Lici i dat njemu i takvih 100, 200, 5 tisuća obitelji. Nema u Lici ni ovaca ni koza ni hrvatskih ljudi ni srpskih ljudi, sve je pusto. I ovo je, meni je žao ovih novaca jer je to nastavak te pogrešne politike. To će zadovoljiti neku pravdu prema tih 100 ljudi ili 200, što ja znam, kojima će se kuća obnoviti, u kojima nitko neće živjeti. Bolje bi bilo da je ovaj novac uložen i da se ulaže sada, kažete u radna mjesta. Dajte onim Srbima koji tu jesu, koji imaju djecu, familiju, da se razvijaju, da se osnaže i da tu bude netko i nešto. A i ne samo to, rađene su kuće, ja razgovaram sa srpskom sirotinjom, ovdje vam javno kažem, i to sad dosta srpskih sirotinja na licu mjesta. Obnavljat ćete sad te kuće, a nema struje, nema vodovoda, nema uvjeta za život, nema ništa. Ta srpska sirotinja okolo oni dobivaju jednu novu kuću u selu u kojoj niko ne stoji, a nemaju uvjete za život. Eto to je činjenica, to je istina. Nema tu ni Srba, ni Hrvata ni politiziranja. Ja se slažem da ova garnitura kupuje … SDSS sada to nešto, ali govorimo o generalnoj budućnosti Hrvatske.
Hvala. Odgovor kolegice Antičević. Izvolite.
Pa teško se kolega Duje sada s vama ne složiti što ste rekli, međutim ipak ne možemo tako reći nije to rješenje, niste ni sami rekli da je baš bačen novac ali nije rješenje, da je rješenje ovo drugo stvaranje gospodarskih aktivnosti. Ali ipak ćete morati reći da se radi o vašoj kući onda bi se također tražili da se ona obnovi. Preduvjet je ipak da se kuće obnove ali one nisu kraj priče jer će zjapiti prazne ne samo zbog zlouporaba kojih je bilo, to nitko ne može reći, nego i oni koji tu stanuju ako ne vide svoju perspektivu onda će i oni otići čak i oni koji nisu zloupotrebljavali to pravo na obnovu. A što se tiče ovoga što posebno govorite gdje ste razgovarali sa ovim ljudima, sa sirotinjom koji nikad nigdje nisu otišli i ja ih dosta znam iz okolice Benkovca i Obrovca i oni upozoravaju na taj problem. nemamo vodu, a pored rijeke Zrmanje žive, 10 metara od rijeke Zrmanje i to je problem koji moramo riješiti. A s druge strane istina je i to i to bi također trebalo vidjeti, njima još ništa nije obnovljeno, oni nisu nikada napuštali ali to se već sve urušilo, oronulo dok s druge strane istina je i to postoje velike kuće, izgrađene su velike kuće u kojima nitko ne živi, to je činjenica, ali to je problem druge naravi a ne ovog zakona.
Hvala. Sljedeća replika Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Antičević pa niste morali uopće aludirati na skupljanje političkih bodova ili kako vi kažete poena, u svezi toga prije svega što je kolega Đurović rekao da sudjelovanje dakle ja nisam njegov odvjetnik ali se slažem potpuno s njegovom replikom izrečenom ranije, dakle sudjelovanjem u agresiji je neprijateljstvo prema RH koje je bilo znamo u godinama od '91.do '95. Svi ti koji su sudjelovali u agresiji su Zakonom o aboliciji abolirani i potpuno su jednakopravni građani RH kao i svi ostali, njima su svima obnovljene kuće. Hrvatska je bila majka upravo kako je rekao kolega majka svima bez obzira na nacionalnu pripadnost, vjersku i bilo koju drugu razliku u RH. Ono što ste vi govorili, a to je da počinitelji ratnih zločina što je različito od onih koji su abolirani, a sudjelovali u agresiji da nisu dobili to pravo. Ali njihova rodbina rekli ste ima pravo jer rodbina, djeca nisu učinili ratne zločine. Prema tome, što je to Hrvatska država i što je to skupljanje političkih poena kada vi ovako govorite, kada su zapravo gotovo svi imali pravo na obnovu svojih kuća i Hrvati i Srbi i Muslimani, Bošnjaci kako već god hoćete i zaista je Hrvatska uložila od 8 do 10 milijardi kuna od hrvatskih poreznih obveznika upravo kroz ovih 20 godina od rata za obnovu svih kuća. To je hrvatski narod i porezni obveznici iznijeli na svojim leđima isključivo od svojih plaća i od svojih prihoda i dohodaka.
Odgovor kolegice Antičević. Izvolite.
Zakon koji spominjete donesen je devedesetih godina, prema tome kome vi to govorite. To je jedna stvar. Druga stvar, istina je ovo što govorite da su to sve snosili hrvatski poreski obveznici. Također snose troškove obnova kuća ne samo od agresije što su ogromni troškovi, nego još dodatno od strane terorističkih čina. Zar nam je još to bilo potrebno? To su dodatni troškovi što je Hrvatska donijela zakon gdje je obnovila i te kuće. Prema tome, mogu se složiti sa svima onima, a nažalost nitko nije odgovarao tko je takvu jednu kuću srušio pa onda bi manje bili manje opterećeni poreski obveznici.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo ja ću nastaviti na izlaganje gospođe Ingrid Antičević koja je rekla da je bilo i propusta u obnovi kuća, pa sam dobio jedan takav mail u kome me jedan građanin iz područja od posebne državne skrbi u kojem piše ovako "da je Agencija APN kupovala kuće od Srba" točno piše dakle citiram "koji se ne žele vratiti u RH, a za tu kupovinu kuća su bili zaduženi djelatnici APN-a koji su imali ovlasti sami vršiti posredne nagodbe s vlasnicima kuća" dakle izbjeglim Srbima "te su tom prilikom vršene isplate onako kako je i dogovoreno. A ustvari vršene su prijevare na način da je kuća dogovorena za prodaju za 25 tisuća eura, a papiri su se popunjavali na 40 tisuća eura i kada bi država isplatila vlasnik kuće bi uz nagradu davao gotov novac agentu APN-a. Isto se dešavalo sa dodijeljenim materijalnom za obnovu kuća pa je bilo slučajeva da su se na terenu prodavala građevinska stolarija, crjepovi" itd. eto ono evo u prilog onoga što ste vi djelomično rekli. Koliko je tako novaca završilo u privatnim džepovima a mi ovdje vodimo silnu raspravu cijelo jutro za tih 8 milijuna kuna za koje će Hrvatska država biti tužena bez obzira na donošenje ovoga zakona koji je izvan zakonskog roka jer rok za rješavanje tih 9 milijuna kuna je bio 2.lipnja ove godine. I građani s obzirom da će zakon stupiti na snagu 21.lipnja objavnom u NN, a 2. lipanj i 21. imaju 19 dana razmaka imaju pravo na tužbu, iako je ovim zakonom obećano da će se to riješiti kroz dvije godine. Naš amandman je da se to riješi u roku od godinu dana jer ako ima za nabavku 35 aparata za umjetna pluća tako zvan, da kažem tako da bude građanima razumljivo koji slušaju ovu raspravu a tih 35 aparata Ministarstva zdravlja, ne zdravstva ne zdravlja je broj koji je veći za tri puta nego li broj aparata u Njemačkoj koja ima 90 milijuna stanovnika, ima 12 aparata u cijeloj. Hrvatska će imati 35. Dakle, evo dijela gdje ne moramo sa automobilima namirivati ovih 8 milijuna. Imamo i izjavu raspravu od HUBOL-a koji kažu da nema potrebe za 35 aparata. Evo imamo potrebu za 10 aparata a sljedećih 25 nemojmo naručivati upotrijebimo za isplatu ovih 8 milijuna kuna koje su braniteljima, koji imaju svoje kuće, koji su platili svoje kuće na područjima od posebne državne skrbi da se to isplati. Ono što sam ja htio reći a to se provlači u cijeloj raspravi evo ovdje je kolega Šuker rekao da je autom skoro udario zgradu u kojem nikoga nema u Dvoru na Uni. A 100 metara od te zgrade ima bivša tvornica koja se zvala ŠIP, Šumsko industrijsko poduzeće koje nije proradilo od '92. godine a bilo je nositelj gospodarskih aktivnosti u tom šumskom da kažem gospodarskom području koje je bogato kestenom, hrastom i svim ostalim. Nadalje, kada su ljudi koji su, evo Mile Horvat zna, se vratili u te svoje izgrađene objekte koji većim dijelom nisu imali infrastrukture, vode, struje i svega ostaloga u krajevima koji su, o kojima se govori, oni su pretežito stočarski krajevi, kome je bilo ponuđeno ili vraćeno barem da nabavi 3, 4, 5 krava, ovaca, koza, kako reče Duje tisuću ovaca pa da od toga živi? Nikome. I što on kaže ostala je tamo i živi samo sirotinja. I zaista je tako, bez nacionalnog, ili kako hoćete sa bilo kakvim nacionalnim predznakom, bilo kojim, Hrvata, Srba i bilo koga drugoga. A sve u svemu to područje je tzv. meki trbuh prema Bosni i Hercegovini, tuda su švercerske rute, tu nema nikog, nema žive duše. To nije zona sumraka, to je zona bez su, zona mraka. I dobro Duje primjećuje a da ode još bliže granici Bosne i Hercegovine, dakle cestom uz zapadnu granicu onda bi tek vidio šta je prava zona mraka ili zona sumraka. Zbog toga nam hitno treba Zakon o regionalnom razvoju. I kada smo i o tom zakonu razgovarali, onda smo dobili i tablicu, tablicu o indeksu razvijenosti općina u Republici Hrvatskoj. I pri tome moram reći da indeks od 50%-tne razvijenosti Republike Hrvatske, 50% ne Europske unije, Republike Hrvatske ima 47 općina od 550 ukupno jedinica lokaln uprave. Od tih 47 općina i gradova 24 su u Slavoniji. I sada gledajte tu su Bošnjaci, Štitar, Babina Greda itd.. Iz onih krajeva PPDS-a koji su ovih ruralnih ličkih i ostalih koji su doseljavali u Štitar u Babinu Gredu da bi preživjeli ljudi, da bi došli u bogate tzv. slavonske krajeve sda je Štitar i Babina Greda postaje područje od posebne državne skrbi. I ne samo oni nego evo kaže ovako, dakle Voćin, Gunja, ova poplavljena naša, Drenovci, Gornji Bogićevci, Levanjska Varoš, Sopje, Gradina, Jagodnjak, Babina Greda i Štitar sam rekao, Mikleuš, Drenje sam rekao, Trnava, Podgorač, Markušica, Nova Bukovica, Čađavica, Staro Petrovo Selo, Gundinci, Špišić Bukovica, Šodolovci i da ne nabrajam imam još evo malo, Podravska Moslavina, oni spadaju u ona područja koja bi po tom indeksu razvijenosti Republike Hrvatska trebale hitnu i brzu pomoć. A šta smo dobili, oni moraju platiti jednako sudjelovanje u projektima 35% kao i grad Zagreb. I normalno da ćemo mi i kada donesemo nekakav ovaj Zakon o regionalnom razvoju, pasti još niže, biti će još više općina u ovoj prvoj skupini koja će biti ispod 50%. A o tome da već jedanput trebamo završiti u smislu da kažem i ovoga usmjeravanja novaca u izgradnju i obnovu kuća, umjesto da ih usmjerimo u gospodarstvo i da već jedanput odredimo neku stratešku liniju države Hrvatske što to mi trebamo i kako trebamo unaprijediti život u svim krajevima ne samo u područjima od posebne državne skrbi, da obnovimo i taj ŠIP u Dvoru, da ljudi imaju od čega živjeti, čime se baviti, čime gospodariti a ne da samo napravimo kuću pa ti, ne možeš ti platiti djetetu autobus za školu od kuće, ne možeš pojesti kuću, ne možeš imati ništa od kuće. Je, točno je da je ljudska potreba imati svoj dom, nasušna potreba. Ali 20 godina je od rata i mi se non-stop bavimo i evo i ovaj zakon se bavi opet da kažem, neću reći spletkama jer uredba, trapava i traljava uredba od 13. svibnja je napravila tako kako je napravila i napravila je nered među tim ljudima koji zapravo kao sirotinja nemaju ni razloga da se tamo svađaju i tuku ali žive tako kako žive, u tim krajevima evo počevši od tog nesretnog i spominjanog da kažem Dvora i svih ostalih krajeva Republike Hrvatske koji spadaju sada u područja od posebne državne skrbi. Ova nova tablica razvijenosti govori o tome da je među ostalih, dakle do 75% dakle u drugoj skupini sve ostale općine u Slavoniji i baranji. Sve. A jedina općina koja je iznad 75% prosjeka Republike Hrvatske a iz Slavonije i Baranje je, je jedina Čepin. Jedna jedina koja je iznad 75% prosjeka Republike Hrvatske. Od istarskih općina nema ni jedne koja je ispod 80%. Samo toliko da kažem. Motovun, Lupoglav, Gračišće imaju 85% Što to govori? Uzalud smo se mi ovdje trudili i objašnjavali situaciju koja će se dogoditi sa regionalnom podjelom na NUTS regije, ali ne možemo dokazat nikako dok ova nesposobna i Vlada kojoj se ne može dokazati i konstruktivnom raspravom u Saboru da će to dovesti do toga da ćete imati cijelu Slavoniju i Baranju kao PPDS što zapravo ona odavno i zaslužuje, a odnos prema Slavoniji i Baranji najbolje govori o tome da su i Babina Greda, nekada bogata Babina Greda i Štitar i niz općina u koje su ljudi doseljavali iz Like, iz Banije, Banovine, Korduna i Dalmacije, Hercegovine, sada postala najnerazvijenija, spada u nejnerazvijeniju skupinu općina u Republici Hrvatskoj. To je žalosno i to je sramota. Zato slušajte ponekada i što oporba govori. Jesmo žestoki, ali dajte usvojite i naša mišljenja. Što se tiče ovoga zakona, kolega Bubalo je rekao to što je rekao i nećemo ga prihvatiti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić, potaknuo me vaš emotivan istup koji je doista vrlo opravdan bio što se tiče argumenata koje ste iznijeli po pitanju nažalost danas nerazvijene Slavonije i slažem se s vama da treba pronaći načina kako zapravo ljudima omogućiti normalan razvoj, a tu država treba dati svoj obol bez daljnjega. Spomenuli ste i ovaj primjer neracionalne nabavke medicinske opreme. Ja mislim da je ovo samo jedan u nizu primjera koji pokazuje zapravo kako se neracionalno raspolaže sa državnim novcima, sa državnim proračunom. Spomenuli ste nabavku 35 medicinskih aparata za koje čak nema dovoljno ekipiranih kadrova koji mogu radit uopće s njima, a kamoli dovoljno pacijenata za takve aparate. Dakle, apsolutno nešto što je neprihvatljivo i od čega treba bježati, odnosno ne bi se smjelo uopće više ponavljati takvi slučajevi. Sasvim sigurno da bi danas bilo novaca osiguranih za ovaj prijedlog zakona i da uopće ne bismo razgovarali o tome danas. Međutim, postavlja se pitanje doista temeljne infrastrukture kad se govori o obnovi. Mi danas u Republici Hrvatskoj osim ovih krajeva, evo kolega Marasović je to vrlo slikovito zapravo izrazio se o tim problemima gdje ljudi doista nemaju ni struje ni vode ni kanalizacije. Mi imamo i razvijene krajeve. Ja ću vam reći evo Dubrovnik spada sigurno među najrazvijenije gradove u Republici Hrvatskoj. Vi imate dijelove Dubrovnika koji dan danas nemaju vodu ni kanalizaciju. Dakle to je dio Dubrovnika. To jesu primorska sela, ali ta primorska sela se nalaze na vodi. Mi imamo velike izvore vode, Ombla je jedna od najboljih, najkvalitetnijih rijeka koja opskrbljuje Dubrovnik, naravno i okolicu. Međutim, imate primorska sela koja su dio Dubrovnika, administrativno dio Dubrovnika koja nemaju nažalost ni vodu ni kanalizaciju. Dakle treba donijeti što prije Zakon o regionalnom razvoju apsolutno.
Odgovor, kolega Grubišić izvolite.
Hvala lijepo. Dakle Dubrovnik ima indeks razvijenosti od 127% u odnosu na ukupnu razvijenost Republike Hrvatske, dakle 127%. No ono što ste vi spomenuli su problemi lokalni u Županiji dubrovačko-neretvanskoj, kažete i u gradu Dubrovniku pa pitam što radi vaš gradonačelnik, pa i dugogodišnji gradonačelnik i što radi zapravo Županija dubrovačko-neretvanska ili grad, ako baš hoćete grad, znači da tamo dunave i dubravka imaju i vodu i kanalizaciju i sve. Ja ne znam … ne znam, bio sam tamo ali nisam pitao imaju li te razvijene infrastrukturne objekte. Ali sve u svemu slažemo se da unutar županije ima područja i u gradu Slavonskom Brodu imate kvartove, četvrti, kako god hoćete, koji nemaju odvodnju recimo. Tako da to bi pitanje bilo primjereno uputiti gradonačelnicima, a ne mi međusobno da o tome razgovaramo.
Hvala. Jadranka Kosor, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić, u jednom dijelu svog izlaganja kao i mnogi od nas tražili ste tih 8 milijuna kuna, tragali ste za tih 8 milijuna kuna koje se odgađaju isplatiti do 1. lipnja 2017. godine. Vjerujem da smo svojim prijedlozima pomogli Vladi i da će te prijedloge usvojiti. Naime, treba skratiti rok i mi smo predložili da to bude 1. lipnja 2016. godine, dakle da se skrati rok. Međutim, u tom traganju za novcima koji bi se mogli pronaći da se isplate hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji prema zakonu, dakle ne svojom voljom nego prema zakonu, sjetila sam se evo i da smo ovih dana se zadužili za 525 milijuna Ministarstvo čini mi se socijalne politike, kako bismo socijalne naknade mogli isplaćivati na jednom mjestu. Dakle to je još jedno od novih zaduženja. 525 milijuna, velik novac. A što se tiče nabave ovih skupih aparata, ja mislim da je dobro da mi nabavljamo aparate koji mogu spasiti ljudima život, ali naravno da onda treba i sustav zdravstva organizirati tako da svaki taj aparat bude upotrijebljen i da svaki taj aparat uz koji moraju biti liječnici i drugo osoblje, bude na korist građanima i bolesnima i zdravima.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, ne bih htio polemizirat s vama o stvarima našim medicinskim, ali morate znati da 35 aparata tzv. čeličnih pluća kao da bi svaki dan netko dobio tetanus i ostao u tzv. respiratornom oklopu i da mu treba taj aparat. Pa ako Njemačka ima samo 12, što to govori? Ako pola Europe ima 35 aparata koliko sama Hrvatska, pa to samo govori o tome da je ta nabavka nepotrebna ili pak da se radi o nečem drugom što ja ne bih htio reći da ne bi išao na informativni razgovor kod državnog odvjetnika. Dakle to je to. A što se tiče podizanja kredita pa evo netko je spomenuo da je podignuto prije 10 dana milijardu i pol eura ili kako reče kolega Bubalo 10 milijardi kuna, a to je i više od 10 milijardi kuna po kamati od, veliki je uspjeh 3,8% kamata iako često dobivaju po 2%, Slovenci 2 i pol posto itd. Ali eto mi smo postigli veliki uspjeh sa 3,8% kamata što nas je jako jučer razveselio ministar, novi ministar financija Lalovac. Dakle, novaca ima. I ono što upozorava Europska unija, a vi ste dobro upoznati s obzirom na pregovore da ima mjesta na strani rashoda koja se mogu rezati, mogu štediti pa onda je ovih 8 milijuna kuna zaista gotovo ja bih rekao bespredmetno o njima razgovarati. E sad prijedlog na dvije ili tri godine, 2014. 2016. dvije godine, a 2014. 2017. su tri godine. Pa eto mislim da ćemo ipak našim amandmanima možda ako se usvoje pomoći braniteljima na tim područjima od posebne državne skrbi s obzirom na, da ne bi išli u tužbu ili da odustanu od tužbi u svezi daljih postupaka kod suda, a protiv države Hrvatske za koju su se borili što je paradoksalno.
Hvala. Dražen Đurović, replika. Izvolite.
Hvala. Vi ste kolega u prvom dijelu svoje rasprave pročitali ovo pismo o malverzacijama u obnovi i radu APN-a. To je zapravo samo jedan mali kamenčić u mozaiku odgovora na pitanje kako to da Hrvatska ima 260 multimilijardera, jedan mali kamenčić više nego, procjene su više nego Srbija i Bosna i Hercegovina zajedno daleko više što je potpuno … [[Govornik se ne razumije.]] Pa ima, eto to je taj mali kamenčić odgovora na to pitanje. Ali ono što ste također govorili poglavlje obnove i stalno, iznova vraćanje na pitanje obnove mislim da njega treba zatvoriti i da se zapravo treba okrenuti prema regionalnom razvoju i da je tu zapravo pravi, pravi odgovor. A o pitanju regionalnog razvoja više nema pitanje ni strana, ni rata već ima pitanje toga da neki dijelovi Republike Hrvatske znatno zaostaju više naravno dijelovi pogođeni ratom i posebno Slavonija i da zapravo treba sustavno pristupiti problemu toga da se na neki način ide ka ujednačavanju razvijenosti hrvatskih regija i pomoći onim dijelovima Hrvatske koji zaostaju u razvoju jer su razlike danas toliko velike da zapravo neki ljudi u dijelovima Hrvatske imaju osjećaj kao da ne žive u Hrvatskoj. I tim ljudima zaista Hrvatske, to su ljudi koji se osjećaju ogorčeno, koji se osjećaju loše i koji zapravo žele, osjećaju da su nepravedno zakinuti. I to je regionalni razvoj, pitanje ustroja regionalne i lokalne samouprave to zapravo pitanja koja bi trebalo otvarati, a zatvorit poglavlje obnove konačno.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
Da kolega Đurović i vi i ja se slažemo da 20 godina od rata, dakle od Oluje da kažemo ona koja je bila hajde da kažem nekakav graničnik gdje je Hrvatska vojska slavodobitno i policija, da ne zaboravim i policiju kojoj sam i sam pripadao specijalnu završila to ratno poglavlje i 20 godina od rata. Pa ako se nije za 20 godina i ovih 8 do 10, čak se ni ne znaju konačni podaci o sredstvima uloženim za obnovu. Gospodin Šuker je rekao između 8 i 10 milijardi kuna. Tako je rekao. Ja njemu kao ministru financija moram i vjerovati, jer on je te pare dijelio, tako da zaista bi bilo vrijeme da već jedanput krenemo u obnovu Hrvatske u drugom smislu, dakle gospodarskom i gospodarskom napretku. Jer ako nastavimo ovako Hrvatska će demografski potpuno pasti. A što se tiče same solidarnosti u svezi nerazvijenosti, pa još, vi ste možda mlađi dosta od mene a oni koji su stariji poput evo mog kolege Duje pamte da u Jugoslaviji su bile 4 republike razvijene a 4 nerazvijene, odnosno i pokrajine. Dakle, Kosovo, Bosna i Hercegovina, Makedonija i Crna Gora su bile nerazvijene, a svi ostali Vojvodina, Hrvatska, Slovenija i Srbija su bili razvijeni i bio je fond solidarnosti. Jel' tako bilo onaj tko pamti? I iz tog fonda su se financirali projekti, ne kuće. I na Kosovu i u Crnoj Gori i u Bosni i Hercegovini. Pa ja ne želim da se ponavlja ta povijest i da spominjem bivšu državu kao nekakvu ne znam ni ja bajoslovnu državu, ali valjda imamo pameti i u ovoj našoj Hrvatskoj državi i imamo statistike koje pokazuju da su sve općine osim Čepina u Republici Hrvatskoj, pardon u Slavoniji ispod 75% prosjeka Republike Hrvatske, a od toga 24 ispod 50%. Na što smo mi spali u Slavoniji pokazuju najbolje statistika. Uzmite ako vam treba, tiskat ću vam pa pogledajte. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika i posljednja. Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se kolega Grubišiću. Vi ste u vašoj raspravi otvorili nekoliko interesantnih tema. Prvo, kad ste govorili o APN-u i nekakvim čudnim malverzacijama u APN-u ja sam prije neki dan rekao kad smo govorili o javnoj nabavi da nije suština javne nabave u najjeftinijoj ponudi, a to se itekako odrazilo na kvalitetu obnove. Bilo bi interesantno vidjeti koja je kvaliteta zgrada obnovljenih po principu najjeftinije ponude. Druga stvar, kad ste govorili o Dvoru na Uni rekli ste da ljudi nemaju perspektivu. To je samo potvrda ovoga što mi danas radimo. Dakle, kako je moguće onda kažnjavati nekoga tko je dobio kuću i nije se vratio u roku od 3 mjeseca zato što nema egzistenciju, nema ni 2 ovce da živi, a ne da živi kvalitetno i mi ga kažnjavamo time što ga tjeramo da vrati uložena sredstva. Pa upravo ovaj zakon, ova izmjena zakona ide na tragu toga da se ta nepravda sanira, a vi ćete bit protiv toga. Rekli ste da ne prihvaćate ovaj koncept. Znači, ne prihvaćate onda ovo što ste sami rekli. I treća stvar, govorite o indeksu nerazvijenosti. Dakle, časopis Forbes je objavio jednu anketu koja kaže da od 490 općina 220 su ispod praga samoodrživosti. A među prvih 25 jedinica nerazvijenih su povratničke sredine. Jedina koja na našem prostoru nije u toj kategoriji to je vjerojatno Općina Erdut koja je sa nešto malo jačim standardom, a inače sve ovo ostalo što ste rekli ste apsolutno u pravu. Općine istočne Slavonije, a da ne kažem zapadne Slavonije su ispod praga održivosti, ispod praga nekakvog ekstencijalnog minimuma koji se očekuje da se pruži tim ljudima.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Horvat pa vidite mi smo tražili ubrzanje izvršenja ovoga zakona. I tako smo uložili i amandman. Ne slažemo se da se ovo riješi za 3 godine nego znatno ranije. I zbog toga nismo za ovaj, pa o tome, vi niste bili kad je gospodin Bubalo imao? Jeste? Onda znate zašto jel' pa rekao vam je gospodin Bubalo u svom izlaganju. Prema tome nema potrebe da vam ponavljam. A to da su dramatični podaci o indeksu razvijenosti općina u RH i da je hitno, hitno neophodan novi, ne novi nego uopće Zakon o regionalnom razvoju koji će iznjedriti i koji će biti temeljen putem ovih podataka u kojima evo moram navesti da je Općina Kistanje sa najmanjim indeksom razvijenosti RH daleko ispod, dakle 19,62%. Prva općina da kažem najgora po indeksu razvijenosti u RH a odmah nakon nje je Donji Kukuruzari u Općini Hrvatska Kostajnica pa onda Voćin u Virovitičko-podravskoj županiji. Dakle, mislim da se prilično slažemo samo želimo da se ovo ubrza i da se već jedanput završi ova trakavica da kažem od obnove, od zahtjeva, od svega 20 godina nakon rata želimo gospodarski uzlet Hrvatske, a ne ulagati, jasno da je ljudima potreban njihov dom i da smo mi to prilično izvršili i završili, i da želimo gospodarski razvoj. Ja sam govorio o Dvoru da ima tamo ŠIP koji stoji već 20 godina, nitko u njega ništa nije uložio. Jedini objekt gospodarski koji postoji u Općini Dvor je gore na Hrtiću ona farma svinja i kokošiju, to je jedini gospodarski objekt koji radi osim državnih službi i lokalnih službi, Općine Dvor i nekih državnih. Hvala lijepa.
Hvala. Završno će nam se obratiti Mirela Stanić-Popović, predstojnica Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Izvolite.
Hvala lijepo. Cijenjene zastupnice i zastupnici ja vam se svima najsrdačnije zahvaljujem na udjelu koji ste uzeli u ovoj raspravi. Mislim da je neupitno da problem refundiranja, rok za refundiranje sredstava hrvatskim braniteljima je počeo teći davnog 2. lipnja 2011. godine i neupitno je da u ovom trenutku pokušavamo riješiti taj problem. Također, ponavljam još jedanput Državni ured je s obzirom da je bilo nekoliko različitih tumačenja iznosa potrebnih Državni ured je u rebalansu za 2014. godinu osigurao 4 milijuna kuna za ove svrhe, a prema našim procjenama sukladno već podnesenim zahtjevima za refundiranje bit će nam potrebno još 8. Što bi ukupno bilo 12 milijuna kuna. No ono što je uredba Vlade propisala zapravo jeste da i hrvatski branitelji koji su kupili kuće i stanove beskamatnim kreditima u sklopu programa Ministarstva branitelja također imaju pravo na refundiranje te je rok za podnošenje njihovih zahtjeva godinu dana, što bi značilo do svibnja 2015. godine. Koliki će odaziv biti tih obitelji i koliki će potreban iznos za realizaciju njihovih prava biti potreban mi u ovom trenutku ne možemo sa sigurnošću tvrditi. Dakle, 12 milijuna kuna je ono što je zasad utvrđeno i što sigurno znamo da će nam trebati. Ponavljam, svi zahtjevi su već sada u obradi, no vama je svima poznat slijed izglasavanja proračuna, donošenja uredbi i zapravo rad na samim rješenjima. Opredijelili smo se u uredbi na obročnu otplatu upravo iz razloga da ne bismo toj sad velikoj skupini od gotovo 200 obitelji izazvali bilo kakvu neravnopravnost, da neki budu riješeni odmah i da im se sva sredstva isplate odmah. Iz tog razloga nam je namjera izdati svima rješenja i krenuti u obročnim isplatama preuzetih obveza, a naravno sukladno proračunskim mogućnostima to i završiti čim prije bude moguće. Što se tiče upita oko konzultiranja DORH-a naravno ne samo da je konzultiran nego je DORH cijelo vrijeme aktivno sudjelovao u pripremi svih točaka ovog zakona. A kako se vidi iz samog obrazloženja na njihov prijedlog se zapravo išlo i izmjenama zakona riješiti određene probleme koji se odnose na sudske postupke i za koje se dosada nije uspjelo pronaći adekvatno rješenje. Opaske koje se odnose na postupke stambenog zbrinjavanja mogu samo reći da se postupak provodi potpuno transparentno i u skladu sa zakonom propisanim rokovima. Broj osoba na listama prioriteta u ovoj godini je očekivano manji. Na listama prioriteta ove godine po prvi put nemamo ljude koji se još uvijek nalaze u objektima organiziranog smještaja, bivše nositelje stanarskog prava te one obitelji koje bez valjane pravne osobe još uvijek borave u državnoj imovini. Za sve ove tri kategorije zapravo prava će se utvrđivati po službenoj dužnosti na način da će se utvrditi tko od njih zaista ima pravo na stambeno zbrinjavanje a tko ne. Planovi stambenog zbrinjavanja, liste prvenstva, raspoložive stambene jedinice također su objavljeni kako na našoj web stranici tako i u mjesno nadležnim uredima Državne uprave kojima se zapravo stranke i obraćaju prilikom ostvarivanja svojih prava. Još jedna stvar koju bih htjela naglasiti, mislim da je krivo protumačena lista prvenstva, nisu upravni akt. Upravni akti će se izdavati odnosno rješenja izdvat će se za one obitelji za koje su osigurane stambene jedinice, odnosno dovoljno sredstava u proračunu za izdavanje rješenja o dodjeli građevinskog materijala za samoizgradnju odnosno za obnovu. Stanovi za koje smo utvrdili da se ne koriste u skladu sa zakonom su u odgovarajućim postupcima pred nadležnim državnim odvjetništvima i zapravo njihov broj se svakog dana, kako nova saznanja dobivamo, taj broj se svaki dan i povećava kako bi te stambene jedinice zaista dobili oni kojima su i najpotrebniji. Vezano za primjedbu zapravo da se sve zakonske obveze moraju izvršiti, da se u proračunu moraju osigurati sredstva za to samo bih rekla zapravo da ono što je državni ured kao novoosnovano tijelo državne uprave zatekao, jeste zapravo jedan veliki broj, puno veći broj ranije utvrđenih a ne realiziranih prava. Radi se ovdje o gotovo 4 tisuće suglasnosti za stambeno zbrinjavanje po različitim modelima koje su izdavane od 2009. Godine, čak i ranije pa do danas. Upravo iz tog razloga je zapravo išla izmjena Zakona o područjima posebne državne skrbi prošle godine kako bi se s jedne strane pravna sigurnost naših građana podigla na višu razinu, ali isto tako kako bi se i program stambenog zbrinjavanja projektirao isključivo u skladu sa raspoloživim proračunskim mogućnostima. Možda nije direktno vezano za današnju temu, ali imam potrebu naglasiti da je državni ured, kad se priča o sredstvima, a sredstva su nama svima zapravo nužna da bismo sve zakonske obveze uspjeli na vrijeme ispoštovati. Svojim osnivanjem je zapravo naslijedio i velike iznose sudskih postupaka koje su razni privatni i pravni subjekti ponosili protiv naših prethodnika. Ti subjekti, neke od tih sporova u ovom trenutku stižu na naplatu, što odmah ima utjecaj direktno na naš proračun i naravno na naša plan stambenog zbrinjavanja. Što se tiče obrazloženja, htjela bih naglasiti zapravo da smo u samom obrazloženju ovih izmjena zakona bili krajnje otvoreni i jasni, i žao mi je što su to neki protumačili na jedan negativan način. Branitelji su mogli podnositi tužbe cijeli ovaj niz godina. Dosada nisu, vjerujem da i neće. Tužbama bi se zapravo njihov postupak samo u vremenskom smislu prolongirao, a ti bi ljudi zapravo dobili ono što im se ovim izmjenama zakona i potvrđuje. Ja pozivam još jedanput one obitelji Hrvatskih branitelja koje nisu podnijele zahtjev za refundiranje da to učine i prije ovog isteka roka od godinu dana, jel ćemo tako znati puno ranije koja su nam zapravo sredstva potrebna za njihovo refundiranje i izvršavanje obveza prema njima. Dakle, sve kritike koje se odnose na samo zakašnjelo ispunjavanje ovih obveza, neka idu na teret Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Međutim, evo još jedanput naglašavam da nakon izglasavanja rebalansa proračuna pripremili smo uredbu, Vlada je uredbu usvojila i zadnji je korak zapravo ovaj prijedlog izmjene zakona. Broj korisnika koji su obuhvaćeni ovim izmjenama zakona jeste zapravo mali, međutim sama činjenica da oni do sada nisu riješeni zapravo govori o teži njihovih životnih situacija. Cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora ja vas još jedanput pozivam i molim da podržite ove izmjene zakona kako biste Državnom uredu za obnovu i stambeno zbrinjavanje dali legitimaciju da izvrši obveze koje su davno preuzete. Hvala.
Hvala i vama predstavnice državnog ureda. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem se zamjeniku ministra, predstojnici sa suradnikom .
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 670. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli, imamo tablicu, više ih, pa ćemo po tablici. Molim predstavnika predlagateljice, predstavnica Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, poštovana Mirela Stanić-Popović. Amandman broj 1. Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. … [[Upadica se ne čuje.]] Slušam.
Po Poslovniku Hrvatskog sabora, a i po Poslovniku o radu Hrvatske Vlade amandmane može, na amandmane može odgovarati jedino predstavnik Vlade. Dakle, ili ministar, ili zamjenik ministra. Mi smo jučer u raspravi, nismo protestirali, dozvolili smo gospođi Popović da govori, međutim naprosto ne možemo dozvoliti da se Poslovnik ovako krši.
Hvala lijepo. Upozorenje prihvaćeno. Molim predstavnika predlagateljice, poštovanog zamjenika ministra Jakša Puljiz. Amandman broj 1. Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman broj 1 i dalje se ne prihvaća. Ne prihvaća se amandman.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana…
Ali obrazloženje sam mislio još samo pročitati. Ne prihvaća se rok za povrat sredstava do 2015. godine jer bi bio prekratak s obzirom da u proračun nisu predviđena sredstva potreba za isplatu cijelosti. Dinamika i rok isplate su predviđeni uzimajući u obzir raspoloživa financijska sredstva.
U ime podnositelja amandmana Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Smisao amandmana je da obveza koja je postojala u dosadašnjem zakonu, obveza Vlade RH da se isplaćuje naknada osobama na područjima od posebne državne skrbi za stambeno zbrinjavanje, a koju u protekle 3 godine Vlada nije ispunila i gdje je rok za ispunjenje te obaveze istekao 12. lipnja ove godine uz skandalozno obrazloženje Vlade da se taj rok produžuje na iduće 3 godine zato da ne bi Vlada dobila velik dio tužbi onih koji bi imali pravo na temelju postojećeg zakona podići tužbe zbog neisplate ovih sredstava. Prijedlog je našeg amandmana bio kada već pomičete rok da taj rok je nedopustivo produžiti na iduće 3 godine i s obzirom na sigurne izmjene proračuna do kraja ove godine predvidite sredstva da bi se taj rok zaključio sa lipnjem 2015. godine. Prema tome nije istina da se ne može sredstva, a radi se o 7 milijuna 946 tisuća i 802 kune, nije istina da se ta sredstva ne mogu predvidjeti u proračunu za iduću godini i time izvršiti obvezu staru već 3 godine u ovom zakonu, da se ta sredstva isplate onima koji na to imaju pravo. Molim glasovanje o amandmanu i molim da nam barem date zakonita obrazloženja odbijanja amandmana, ovo što je zamjenik rekao nije zakonito obrazloženje.
Hvala lijepa i vama. Molim da se izjasnite o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepo. Ocjenjujem nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 2 Kluba zastupnika HDSSB-a u Hrvatskom saboru. Poštovani zamjeniče ministra.
Klub zastupnika HDSSB-a je predložio amandman da se u članku 10b, stavak 2 mijenja i da stavak 2 glasi: "Povrat sredstava iz stavka 1 ovog članka izvršit će se najkasnije do 01. lipnja 2016. godine, a RH se obvezuje isplatiti zakonske zatezne kamate do izvršenja svoje obveze". Amandman se ne prihvaća, ne prihvaća se rok za povrat sredstava do 2016. jer bi bio prekratak s obzirom na predviđena sredstva u proračunu, dinamike, rok isplate predviđeni su uzimajući u obzir raspoloživa financijska sredstva. Ne prihvaća se ni da je RH plaća zakonske zatezne kamate do izvršenja svoje obaveze budući da sredstva nisu plaćena zbog, budući da su krediti koji su dani bili beskamatni krediti te se izmjenom stavka 2, članka 10b Zakona o PPDS-u želi omogućiti povrat tih sredstava sukladno članku 10b, stavku 1 Zakona o područjima posebne državne skrbi.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana Kluba zastupnika HDSSB-a, Dražen Đurović, poštovani zastupnik.
Hvala. Pa kolege prethodnici su zapravo iznijeli vrlo racionalne argumente, naš je samo prijedlog bio ako je već tome tako da se onda ta sredstva planiraju za sljedeću proračunsku godinu, ako već ne može u rebalansu za ovu godinu jer zaista ne vidimo u čem je jednostavno problem da država svoju obavezu koju je sama preuzela bez obzira o mandatu koje Vlade da ju jednostavno ostvari prema svojim hrvatskim građanima. Posebno stoga što se ne radi o nekoj prevelikoj obvezi koju država ne može ispuniti. Prema tome ne vidimo razloga da se jednostavno prema toj kategoriji hrvatskih branitelja i stradalnika, obveza države u iznosu od 8 milijuna kuna jednostavno ne ispuni u kraćem roku nego što je ovdje predviđeni rok od sljedeće 3 godine. Prema tome molim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 2 Kluba zastupnika HDSSB-a. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 3 poštovane zastupnice Jadranke Kosor.
Amandman se ne prihvaća. Naime ne prihvaća se rok za povrat sredstava do 2016. godine jer bi bio prekratak s obzirom da…
Dakle, isto obrazloženje kao i amandman…
Isto obrazloženje.
Je, hvala lijepa. Molim poštovanu zastupnicu Jadranku Kosor, podnositeljicu amandmana.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče, iako smo vas jučer duže vrijeme pokušavali ne uvjeriti nego ukazati na pravne posljedice donošenja ovoga zakona i prekoračenja roka, naime ova sredstva o kojima govorimo od nešto manje od 8 milijuna kuna koje je trebalo isplatiti hrvatskim braniteljima i obiteljima poginulim hrvatskih branitelja, zakonska su obaveza, ta zakonska obaveza je vrijedila do 02. lipnja i budući da zakon tek danas mijenjamo, ostavili ste nevjerojatno veliki rok, a u obrazloženju sami napisali da taj rok produžujete zbog nepoštivanja zakona. Dakle, Vlada je jasno naznačila u obrazloženju zakona da nije poštovala zakon. Predlažem da rok koji ste odredili, da se tih nešto manje od 8 milijuna kuna koje treba isplatiti hrvatskim braniteljima, ponavljam i obiteljima poginulih branitelja isplati ne do 2017., nego do 2016., znači u godinu dana, nego, evo predlažem dvije godine, znači za svaku tu godinu i sljedeću i onu iza, 2016. trebalo bi naći po 4 milijuna kuna. Ako to nije moguće u Hrvatskom državnom proračunu, onda zaista mi koji smo sudjelovali u sastavljanju proračuna znamo koliko je teško sastaviti proračun, ali 4 milijuna kuna u državnom proračunu možemo naći sada, odmah. Ukazivali smo vam sa kojih pozicija je to moguće. Pa predlažem, gospodine zamjeniče da ipak prihvatite jer ste i ovako i onako otvorili prostor za tužbe hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Molim glasovanje.
Hvala lijepo. Molim da se izjasnite tko je za amandman broj 3 poštovane zastupnice Jadranka Kosor kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4 Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru. Poštovani zamjeniče ministra.
Amandman Vlada ne prihvaća. Smatramo da je članak pogrešno shvaćen. Lista prvenstva sukladno članku 12.a Zakona o područjima posebne državne skrbi za tekuću godinu utvrđuju uredi državne uprave odnosno nadležno upravno tijelo grada Zagreba do 30.travnja pa nema potrebe da se utvrđuju nakon stupanja na snagu ovog zakonskog prijedloga. Također liste prvenstva se ne donose u upravnom postupku, a sukladno članku 12.stavku 5. Zakona o područjima posebne državne skrbi podnositelji zahtjeva već imaju pravo podnijeti prigovor u roku od 8 dana od dana njihove objave na internetskim stranicama i oglasnoj ploči ureda državne uprave u županijama odnosno nadležnog upravnog tijela grada Zagreba, što je u skladu sa člankom 157.i stavkom 2. Zakona o općem upravnom postupku.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Vidite gospodine zamjeniče ja mislim da vi niste dobro razumjeli smisao našeg amandmana pa ćemo vam pokušati to pojasniti. Iako je Vlada ove izmjene zakona dizajnirala za jednu vrlo usku grupu, interesnu grupu koja bi se trebala na neki način pomoći odredbama ovog zakona ovaj zakon bi trebao djelovati jednako prema svima. A to znači da kada donosite listu prioriteta o tome je suština ovog amandmana, to je popis ljudi koji stječu stanovito pravo djelovanjem tijela državne uprave, stjecanje prava na temelju akta državne uprave je nesumnjivo ono što se mora dogoditi u upravnom postupku na temelju Zakona o opće upravnom postupku, a ne mimo njega. I ako ljudima koji stječu prava onemogućite priliku da se natječu za sredstva i da ulažu prigovore ukoliko njihovi zahtjevi nisu adekvatno vrednovani time kršite osnovne principe djelovanja države vladavine prava, a između ostaloga izbjegavate obvezu koja vam je imanentna kao tijelu državne uprave, a to je da postupate temeljem Zakona o općem upravnom postupku. Postojeća lista prioriteta nije dostavljena strankama zainteresiranim pa nisu mogli ulagati ni svoje prigovore. I zbog toga smo podnijeli amandman da s obzirom nastupanja na snagu ovog izmijenjenog zakona ponovno otvorite rok i stavite mogućnost svima da se natječu za sredstva koja se imaju isplatiti iz državnog proračuna. U protivnom kršite zakonske obveze što nije dozvoljeno čak ni vašem ministarstvu i molimo glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu broj 4 kluba HDZ-a kojeg Vlada ne prihvatila? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 5 Odbora za zakonodavstvo Poštovani zamjeniče ministra.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 6 istog odbora.
Ispričavam se samo, prethodni se amandman prihvaća u izmijenjenom obliku pa ako mogu pročitati obrazloženje?
Možete.
Vlada RH je zaključkom od 11.6.2014.godine dala suglasnost predsjedniku Vlade za prihvaćanje amandmana na članak 3. Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi u izmijenjenom obliku na način da glasi u članku 3.stavku 2.riječi načinom iz članka 8.stavka 1.točke 3.do 7.zamjenjuju se riječima prema članku 8.stavku 1.točkama 3.do 7.
Hvala lijepa. U ime Odbora za zakonodavstvo predsjednica odbora? Ništa. Amandman broj 6 Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Prihvaća se u izmijenjenom obliku?
Ne prihvaća se kako je predloženo.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 7 Vlade RH je sastavni dio konačnog teksta jer je stigao u poslovničkom roku. Amandman broj 8 Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 9 je Vlada također poslala u roku predviđenom Poslovnikom Hrvatskog sabora i postao je sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 76 glasova za i 16 glasova protiv donesen zakon P.Z. br. 670 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Mi nastavljamo sa: - Konačnim prijedlogom Zakona o provedbi uredbi Europske unije o Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br.672. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbora za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je ministar uprave sa zamjenikom. Arsen Bauk, izvolite ministre uvodno.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici Hrvatski sabor je na sjednici 14. lipnja 2013. godine donio Zakon o provedbi Uredbe broj 1082/2006 Europskog Parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. godine o Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju EGTS. Zakon je stupio na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. EGTS uredbom 2996. uređenoj u svrhu prevladavanja prepreka koje otežavaju teritorijalnu suradnju, uspostavljanje instrumenta suradnje na razini zajednice sa statusom pravne osobe pod nazivom Europske grupacije za teritorijalnu suradnju. EGTS je novi oblik pravne osobnosti koji se može osnovati s potrebom uspostave aktivnosti prekogranične suradnje. Cilj i svrha osnivanja EGTS-a je jačanje gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije. Trenutno u Europskoj uniji ima registrirano 46 EGTS-ova. U cilju poboljšanja pravnog instrumenta EGTS-a uredba 2006.izmjenjena je Uredbom EU broj 1302/2013. Europskog Parlamenta i Vijeća od 17. prosinca o izmjeni Uredbe broj 1082/2006. o Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju u vezi s pojašnjenjem, pojednostavljenjem i poboljšanjem osnivanja i funkcioniranja takvih grupacija. Zadaća EGTS-a je provedba programa suradnje ili njihovih dijelova ili provedba operacija koje podupire unija kroz Europski fond za regionalni razvoj, Europski socijalni fond ili Kohezijski fond. Bitne novine predviđene EGTS uredbom iz 2013. u da je dana mogućnost da osobe privatnog ili javnog prava postanu članovi EGTS-a te je dopušteno sudjelovanje i trećih zemalja susjednih država članica u EGTS-u. Produljen je rok za odobrenjem, sudjelovanje u EGTS-u na 6 mjeseci, te je postupak odobrenja sada samo ograničen na konvenciju, no ne i na statut kako je bilo ranije. Također, terminološki usklađena ranija uredba, te termin zajednica zamijenjen je terminom unija. Ovim prijedlogom zakona osigurava se provedba navedenih uredbi EU kojim je uređen institut EGTS-a. Pri tome je ocjenjeno da će se provedba uredbi preglednije i jasnije, te djelotvornije osigurati novim zakonom umjesto dopunjavanjem ili mijenjanjem postojećeg Zakona o provedbi EGTS uredbe. Zakonom se definiraju nadležna nacionalna tijela za pojedina postupanja, uređuje se postupak za odobrenje članstva u EGTS-u, članovi iz Republike Hrvatske te definira status EGTS-a sa sjedištem u Republici Hrvatskoj. Tijelo nadležno za provedbu uredbi i zakone Ministarstva uprave u čijem je djelokrugu politički sustav i sustav lokalne i područne samouprave, obzirom na opseg izmjene uredbe, pristupilo se izradi novog zakona. Zakon mora stupiti na snagu najkasnije 22. lipnja 2014. godine od kada počinje primjena izmijenjene uredbe. I za informaciju, trenutno u Ministarstvu uprave je zaplijenjeno 6 zahtjeva za sudjelovanje u EGTC-u. Virovitičko-podravska županija i Općina Antunovac zatražili su odobrenje za sudjelovanje u EGTC-u Pannon, Istarska županija zatražila je odobrenje za sudjelovanje u EGTC-u Euroregio Senza Confini r.l., dakle, a Primorsko-goranska, Karlovačka i Varaždinska županija zatražile su odobrenje za sudjelovanje u EGTC-u srednje europski transportni koridor CETC, ruta 65 koji će se rješavati po odredbama staroga zakona. Hvala.
Hvala i vama ministre. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, uvaženi ministre sa suradnikom. Dakle, pred nama je, kao što je to lijepo ministar rekao, Prijedlog zakona o provedbi uredbe EU o Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju s konačnim prijedlogom zakona, a glavni motiv zapravo za donošenje istog ovakvog prijedloga zakona je izmjena uredbe EU. Naravno, uobičajeno je u ovom našem Saboru da kad se donose takve uredbe da velikom većinom, gotovo uvijek idu po hitnom postupku, da je to jedna uobičajena procedura koja je bila i za prošle Vlade, koja je i sada i da vrlo rijetko o tome diskutiramo, a neki put se i u takvim prijedlozima uz izliku da se to mora donijeti Zakon o prijedlogu uredbe, pojedina ministarstva tu situaciju koriste da provuku i neke druge izmjene i dopune zakona, a opravdavajući to nužnošću promjene zbog različitih uredba EU. Ne kažem da je tako ovaj put slučaj, međutim bilo je takve prakse u Hrvatskom saboru. Zašto je i ovaj zakon bitan? Zato što postoje i zavidna financijska sredstva u fondovima EU upravo za realizaciju ovakvih projekata koji se vezuju za EGTS, odnosno za suradnju pojedinih regija u hrvatskim županijama koje se naslanjaju prekogranično na pojedine druge regije EU. Ministar je ovdje nabrojao 6, ukoliko sam dobro čuo, već programa pojedinih naših regija i županija koje su se prijavile na realizaciju tog programa i kao što je ministar naglasio, ispravite me ako sam krivo čuo, da će oni biti realizirani po starom zakonu, odnosno u suglasju sa starom uredbom EU. No, s obzirom da se radi o sredstvima EU, s obzirom da postoji interes naših županija i naših regija, pitanje je koje se postavlja da li je ovaj Prijedlog zakona o provedbi uredbe EU u Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju s konačnim prijedlogom zakona, a koji je utemeljen na novoj uredbi EU, da li je on na neki način mogao biti i kvalitetnije priređen, odnosno da li je ta uredba mogla biti i kvalitetnije implementirana u ovaj prijedlog zakona? Pripremajući se naravno za raspravu, pozivamo se ovdje na mišljenje Hrvatske zajednice županija koji su prilikom donošenja ovog zakona i prilikom poziva da se očituju na pripremu zakona dale i neke vrlo konkretne primjedbe za koje držimo kada bi bile usvojene od strane nadležnog ministarstva, da bi ovaj prijedlog zakona bio bolji. Dakle, jedno od primjedbi je na onu odredbu kojom se određuje državno tijelo, ministarstvo za obavljanje poslova iz članka 5. prijedloga. Mišljenje je tako Hrvatske zajednice županija da bi u konkretnom slučaju za ovaj poslove trebalo biti nadležno središnje državno tijelo za regionalni razvoj i fondove EU s obzirom na svoju nadležnost i određene zakone. Po nama je to i logično zbog toga jer se čitav ovaj program Europske grupacije za teritorijalnu suradnju bazira na zajedničkoj realizaciji pojedinih prekograničnih projekata koji onda dobivaju financijsku potporu iz fondova EU. S obzirom da već postoji središnje tijelo za regionalni razvoj fondova EU u RH koji tako razmatra određene financijske projekte i pripremu projekata, smatramo da bi bilo logično i kompatibilno da se bavi i ovim. Isto tako, drugi prijedlog je bio da se riječ iz statuta briše s obzirom da je samo konvencija EGTC-a treba biti podložna predmetom odobravanja od strane Vlade. Isto tako Zajednica hrvatskih županija predlaže i smanjenje roka sa 6 mjeseci na 3 mjeseca, dakle oni sami koji su dužni nešto učiniti u roku od 6 mjeseci, smatraju da je po ovom prijedlogu zakona taj rok nepotrebno dug i da može biti kraći od 3 mjeseca. Žele valjda postići određenu bolju operacionalizaciju izvršenja tog programa. Osim toga ovim zakonom je propisano da EGTC sa sjedištem u RH osniva kao javna ustanova. Ovo ograničenje pravnog oblika EGTC-a samo je jedan statusni oblik, čini se ograničavajući za potencijalne članove a s obzirom i na praksu drugih europskih zemalja pa se predlaže da EGTS ima svojstvo pravne osobe bez navođenja konkretnog oblika, što bi otvorilo mogućnost da to bude i javna ustanova pa i trgovačko društvo, pa u konačnici i udruga sukladno interesima određenoga članstva. U tom smislu bi sve ono što je predloženo ovim zakonom koji je ministar obrazložio, držimo da bi ovaj zakon Prijedlog zakona o provedbi EU o europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju, s Konačnim prijedlogom zakona bio kvalitetnija implementacija uredbe EU koji smo dužni implementirati u hrvatskom zakonodavstvu koje smo dužni pridržavati. Posebno bih se osvrnuli i napomenuli još jedanput, da radi bolje racionalizacije i radi svega onoga što je ministar nabrojao već 6 postojećih primjera koji su onako bili vezani na Državno tijelo za regionalni razvoj, europske fondove EU, da bi bilo uputnije, praktičnije, neću reći transparentnije, ali u svakom slučaju lakše bi se moglo operacionalizirati na taj način da je uređeno na taj način. Nemamo bilo kakvog posebnog političkog motiva da u ovoj raspravi ukazujemo na ovo ili ono, nego isključivo stav našeg kluba baziramo na onome što je potpisala zajednica županija, smatrajući da ipak oni koji su zainteresirani za projekte koji su i na njih na određeni način aplicirali ipak imaju pravo i na temelju svog iskustva, na temelju želje da pojedine konkretne projekte realiziraju da na taj način ukažu ovdje preko nas zastupnika u Hrvatskom saboru kako bi se mogao pripremiti kvalitetniji Zakon o provedbi uredbe EU u europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju, s Konačnim prijedlogom zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem ministru sa pomoćnikom.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbi EU i o europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 672. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 94 glasa za donesen Zakon P.Z.E. br. 672.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva Luxembourga o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 673; Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili. S nama je zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković Kunšt. Izvolite uvodno zamjenice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe zastupnici i gospodo zastupnici. Vlada predlaže usvojiti Zakon o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva Luxembourga o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, a ovo je jedan od ugovora kojim se na bilateralnoj razini ostvaruje informacijska sigurnost i primjena pojedinih mjera i standarda u razmjeni podataka između RH i drugih država konkretno Velikog Vojvodstva Luxeboruga. Ovim zakonom se potvrđuje ugovor koji smo zaključili 13.ožujka 2014.godine kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Ugovorom se uspostavlja pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka što zajednički nastaju ili se razmjenjuje između ugovornih stranaka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, utvrđuju se istoznačni pojmovi stupnjevi tajnosti, određuje se postupanje sa klasificiranim podacima, propisane su mjere u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizmi prijenosa tih podataka. Sadržane su i posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, utvrđuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka na ovu temu, postupanje u slučaju povrede sigurnosti i pitanje realizacije troškova nastalih u provedbi ugovora. S obzirom na prirodu potvrđivanja međunarodnih ugovora i činjenicu da država time formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom, a u ovaj fazi postupka izmjene ugovora više nisu moguće, predlaže se prihvatiti ovaj zakon po hitnom postupku objedinjavajući prvo i drugo čitanje, te zaključno za provedbu ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva u državnom proračunu RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama zamjenice. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovana gospođo zamjenice. Dakle Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva Luxembourga o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, s Konačnim prijedlogom zakona. Vidjeli smo i viđali smo već ovakve prijedloge zakona ovdje u Hrvatskom saboru, praktički se tu radi o minimalnim izmjenama, jasna je ustavna osnova za donošenje zakona, jasna je i ocjena stanja i cilj koji se donošenjem zakona želi postići, jasna su i osnovna pitanja koja se predlažu urediti zakonom. Nadam se da je jasna i ocjena sredstava potrebnih za provođenje zakona, mada nam se vrlo često dešava u ovom Hrvatskom saboru da to i nije posebno razvidno i da često puta tu upadamo u sivu da ne kažemo crnu zonu. Nas u Klubu HDZ-a je sasvim sigurno da problema klasificiranim podacima između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva od Luxemburga neće biti. Međutim, kada vidite ovakav naslov odmah se sjetite naše domaće situacije i mogućnosti pronalaženja pojedinih tajnih i klasificiranih podataka u tiskanim medijima u elektronskim medijima i itd., itd.. Lijepo je kada evo u Hrvatskom saboru dobivamo na ratifikaciju Zakon o potvrđivanju Ugovora između naše Vlade i vlade neke druge zemlje, ovim slučajem Luxemburga. A istovremeno smo svjedoci gotovo svakodnevno da u medijima možemo pronaći klasificirane podatke sa određenim stupnjem tajnosti, informacije, obavijesti, izjave koje još nisu stigle ni adresu kamo su trebale biti upućene. Naravno da je malo pa i bizarno u neku ruku da imamo ovakve zakone u međunarodnoj izmjeni a u domaćoj situaciji nismo u stanju iskontrolirati da se takve stvari ne dešavaju, da predsjednik Vlade ne koristi i te podatke kao dio medijske strategije, da ga za to optužuju njegovi vlastiti bivši ministri iz Vlade, da iznosi pojedine podatke vezane na dnevno političkoj bazi koji bi trebali biti klasificirani. I u tom smislu nas to ispunjava određenom zabrinutošću. Takvi podaci ne bi ni u domaćem pravnom i životnom prostoru trebali biti dio medijske strategije, bilo koga a ponajmanje medijski, vladinih ili bilo kojih drugih dužnosnika. U tom smislu naravno je bitno ovo reći prilikom ovog Potvrđivanja prijedloga Zakona za Potvrđivanje Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva od Luxemburga bez obzira što to možda i nema direktne veze ali ima itekako veze u zaštiti klasificiranih podataka koje ne sumnjamo da ćemo u međusobnoj transmisiji sa Velikim Vojvodstvom Luxemburg uspjeti to osigurati, puno nas više brine njihovo pitanje vezano u našim domaćim okvirima. Hvala vam lijepa.
Hvala. Uspjeli ste pola rasprave, nešto manje od pola rasprave posvetiti zakonu. Imamo jednu repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa, ja ću isto nastojati ovaj zakon prebaciti na domaće vode. Kolega Mesić mene zanima je li vama jasno kakva je razlika između toga kada netko kaže 0 i 10 a radi se navodno nekakvim tajnim podacima? Je li vidite tu nekakvu razliku? Ili možda neko misli da je nula ili zero, kako se kaže nije broj a 10 je broj. Da li takvim tumačenjem i razmišljanjem ćemo se sutra odnositi prema Luxemburgu i poštivanje ovoga zakona i zar mislite da nam to može proći u Europi?
Odgovor, kolega Mesić, izvolite.
Uvaženi kolega Šuker, vi ste pozorno pratili moje izlaganje, ja sam čitavo vrijeme naravno govorio o ovom zakonu, meni je žao što možda neki nisu pozorno pratili. Dakle, razlika između 0 i 10 je što je kod 10 jedinica ispred nule. I naravno da se ni kod ovakvih jednostavnih binarnih stvari 1010101 itekako u europskim okvirima mora pridržavati apsolutno onoga što je potpisano. Jer ako se sjetite, mi smo imali u ovom Hrvatskom saboru i drugih stvari kojih smo se u okvirima Europske unije obvezali, sjetite se samo pojedinih zakona o suradnji vezano uz izručenje itd., mi kada se toga nismo pridržavali smo gubili kredibilitet, nažalost kao Republika gubili kredibilitet. Ne pojedinci koji su za to odgovorni nego kao Republika gubili kredibilitet. I zato je jako bitno da ovo što ste i vi rekli bude dosljedno primijenjeno. Što se tiče zakona kao što sam i rekao u raspravi, zakon je možemo reći zanatski dobro priređen na temelju onoga što smo već imali prilike vidjeti u ovom Hrvatskom saboru. Naravno da pitanje pojedinačnih odgovornosti što ste vi dotaknuli i u svojoj replici a i što sam i ja rekao decidirano govoreći čitavo vrijeme o ovom zakonu je bitno kako bi iz ovakvih zakona imali adekvatne posljedice u društvu a koje nažalost nisu stalno prisutne. Eto.
Hvala. Kolega Mesiću jedno pojašnjenje dugujemo. 4 minute vaše rasprave, 2 minute i 20 i nešto sekundi niste raspravljali o tekstu zakona. To je bila moja primjedba, iskoristili ste priliku, naravno što je uvijek legitimno. Izvolite, povreda Poslovnika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 238. Poslovnika, ja stvarno ne razumijem zašto mislite da sve ovo što sam govorio nije vezano za zakon. Dakle ovaj zakon ima za cilj osigurati [[Upadica BATINIĆ: Kolega Mesiću, dozvolite, 200 koji?]] 238.
Nema. Nije povrijeđen 238.
Jel mogu samo reći do kraja?
Ne, ne možete, ne možete reći jer nije povrijeđen, navedite članak Poslovnika koji sam povrijedio.
Predsjedniče ja mogu izaći za govornicu i 15 minuta u ime Kluba šutjeti ako hoću a ne da mi netko štopa svaku rečenicu a stvarno sam o ovome govorio.
Kolega Mesiću, kolega Mesiću najavili ste povredu Poslovnika.
Da, 238.
Niste, nije povrijeđen bio.
239. je bio … [[Govornik se ne razumije.]]
Članak Poslovnika, znači zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije, nabraja se što se smije, znači vi ste meni dignuli povredu Poslovnika da sam ja povrijedio Poslovnik. … [[Upadica se ne čuje.]]
Koja meni mogućnost ostaje gospodine potpredsjedniče nakon vaših riječi štopanja?
Ništa. Znači ukoliko ja kažem da nije bilo povrede Poslovnika a vi ukoliko smatrate da sam ja kao predsjedavajući povrijedio Poslovnik … … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa.
Ovime zaključujemo raspravu. Glasovati ćemo naknadno. Zahvaljujem se zamjenici ministra. Sada ćemo napraviti stanku, nastavljamo u 15 sati i 15 minuta sa točkom 15. Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti za 2013. godinu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Velikog Vojvodstva Luksemburga o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 673. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 94 glasa za donesen Zakon P.Z. br. 673.
Kolegice i kolege, nastavljamo s raspravom. Raspravit ćemo - Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2013. godine Vlada RH dostavila je izvješće na temelju članka 33. Zakona o službenoj statistici. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješće ste primili na sjednici. Uvodno će u ime predlagateljice izvješće predstaviti profesor doktor Saša Zelenika, zamjenik ministra znanosti, obrazovanja i sporta. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnici i zastupnice, dakle, kao što smo čuli, na temelju članka 33. Zakon o službenoj statistici, Državni zavod je izradio nacrt prijedloga izvješća o izvršenju godišnjeg provedbenog plana za 2013. godinu što je imao obavezu učiniti do 31. svibnja tekuće za prethodnu godinu, dakle uz nacrt je pribavljeno mišljenje statističkog savjeta RH koji je na sjednici održanoj 12. svibnja, dakle prije mjesec dana, prihvatio predmetni dokument. Dakle, ovo je prvo izvješće koje se odnosi na razdoblje obuhvaćeno višegodišnjim programskim dokumentom Državnog zavoda za statistiku i novom strategijom razvitka službene statistike RH od 2013. do 2022. kao i program od statističkih aktivnosti RH od 2013. do 2017. Izvješće sadrži pregled najznačajnijih razvojnih aktivnosti te najzanimljivijih rezultata statističkih istraživanja. Prvi dio izvješća, osim uvoda u kojem se ukratko opisuje statističko područje, sadrži prikaz samo onih istraživanja kod kojih su izvršena unapređenja. Primjerice unapređenje metodologije, revizija, uvođenje novih i modifikacija postojećih istraživanja, radi usklađivanja s nacionalnim ili europskim standardima. Taj prvi dio sadrži prikaz rezultata projekata, odnosno razvojnih aktivnosti koje su provedene u predmetnoj godini. Drugi dio izvješća sadrži pak preglednu tablicu s popisom svih planiranih istraživanja po statističkim područjima, uključujući i potvrde … svakog istraživanja, odnosno kratko obrazloženje u slučaju da istraživanje nije provedeno u cijelosti ili u skladu s definiranim rokovima iz godišnjeg plana. Ukupno je bilo predviđeno u protekloj godini 283 statističkih istraživanja i to 188 na temelju neposrednog prikupljanja podataka, 58 na temelju administrativnih izvora podataka i 37 razvojnih aktivnosti. Državni zavod je pak protekle godine proveo ukupno 211 istraživanja i to 140 neposredno, 42 na temelju administrativnih izvora i 29 razvojnih aktivnosti. Ova razlika u broju je došlo do nje uslijed nedostatka resursa u 2013. godini, kada dakle nisu provedena dva statistička istraživanja i to metodologijom obračun vrijednosti dugotrajne imovine RH te strukturne varijable iz područja distributivne trgovine. Te aktivnosti su onda uvrštene u plan za ovu 2014. godinu. Za provedbu statističkih aktivnosti u protekloj godini Državni zavod za statistiku planira 96,46 milijuna kuna, a utrošeno je 87,3, dakle vidi se da i vrlo racionalno raspolaže sa svojim resursima pa vas molim da predmetno izvješće podržite. Hvala vam.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne želi. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih zastupnika, kolega Damir Kajin. Nije prisutan. Klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Melita Mulić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, poštovani ravnatelju Državnog zavoda za statistiku. Evo, dakle, pred nama je izvješće za 2013. godinu, kako je razvidno iz izvješća, zapravo Državni zavod za statistiku je glavni nositelj i koordinator tih statističkih aktivnosti iako nije jedino tijelo koje obavlja taj posao i zamjenik ministra je uvodno rekao da od predviđenih 283 statističkih istraživanja, 2 nisu napravljena između ostalog i zbog, zapravo osnovni razlog za to jeste kadrovska …, odnosno potkapacitiranost. Prošle godine smo imali isto ovakvo izvješće, ono je bilo sasvim drugačije koncipirano i ja zapravo samo uvodno želim istaknuti da je na ovaj način sročeno puno preglednije i iz njega se može zapravo štošta vidjeti i uočiti neki trendovi koji bi nam mogli biti zabrinjavajući upravo zbog toga što statistika i služi kako bismo oblikovali javne politike. Prošle godine sam ustvrdila da Državni zavod za statistiku ima 142 djelatnika manje nego što je to predviđeno njegovom uredbom, tad sam postavila pitanje da li je uredba o zapošljavanju previše ekstenzivno planirana. Nisam dobila precizan odgovor, ali dobili smo podatke u ovom izvješću pa tako razvidno da je Državni zavod za statistiku zapošljavao 549 zaposlenika i da se njegov broj kontinuirao smanjivo iz godine u godinu pa tako u odnosu na razdoblje dvije godine ranije ima 8% manje zaposlenika. Ono što bih ja istaknula kao osobnu zabrinutost jeste struktura onih koji su zaposleni jer ako imate samo 2% u Državnom zavodu za statistiku onih koji imaju manje od 30 godina, a koji bi dakle trebali, iako je obrazovana struktura poprilično zadovoljavajuća, onda zapravo vam je jasno da se ulažu enormni napori da se ispune godišnji planovi. Isto tako ono što zapravo je zabrinjavajuće da 40% službenika i namještenika Državnog zavoda za statistiku ima od 51 do 60 godina i ja bez ikakve intencije da me netko razumije da dobno i na jedan način diskriminiram ja pretpostavljam zapravo da je potrebno uložiti dodatne i financijske i vremenske resurse za prekvalifikaciju tih kadrova jer se Državni zavod za statistiku, a i druge institucije moraju osuvremenjivat kad su u pitanju metode koje se koriste. Jedna od osnovnih aktivnosti koja je bila u 2013. godini bila je obrada podataka iz popisa stanovništva provedeno 2011. i tu jednako tako uočavamo nekakve druge zabrinjavajuće trendove. Ja sam jednom prilikom govorila o tome ovdje baš kad je statistika bila tema. Naime, mi smo i kao nacija sve stariji i kad usporedimo podatke, iako ih je jako teško zbog drugačije metodologije uspoređivati sa popisom stanovništva iz 2001. godine, mi smo jedna od najstarijih europskih nacija jer smo u prosjeku stari 41,7 godina. Samo izvješće zorno prikazuje što znamo iz nekih drugih rasprava koje vodimo u ovom Saboru da najstarije stanovništvo živi u Ličko-senjskoj, Šibensko-kninskoj i Karlovačkoj županiji, a najmlađe u Međimurskoj, Zagrebačkoj, Vukovarsko-srijemskoj i Brodsko-posavskoj. Ovo su naravno društvene odnosno demografske statistike. Izvješće daje i neke druge statistike kao što su statistike turizma. Znamo kolika su očekivanja svake godine, koliki udio turizam nosi u BDP-u Republike Hrvatske i u postotcima i u milijardama eura. Saznali smo nešto i o strukturi turista gdje je zapravo vidljivo da još uvijek su tendencije takve da recimo Nijemci ili Austrijanci najviše pohode hrvatsku obalu. Od ovih drugih statistika koje su posebno važne, kao što su recimo makroekonomske statistike, ja bih rekla da je ogromna uloga preuzeta, a to smo znali da će nas čekati s obzirom na ulazak u Europske uniju, a to je da je Državni zavod za statistiku od Ministarstva financija preuzeo izradu fiskalnog izvješća kojeg ujedno koordinira s HNB-om i to sukladno sporazumu koji je potpisan. Puno truda je uloženo jednako tako da se napravi prikaz robne razmjene, kako unutar Europske unije, dakle između Hrvatske i država članice Europske unije tako i ovih eksternih robno-razmjenskih statistika u smislu robne razmjene s državama koje nisu članice Europske unije. Ja bih bila naravno zadovoljnija i sretnija da je i ovo važno izvješće dakle kad je u pitanju državna imovina, dugotrajna imovina Republike Hrvatske provedeno, ali kako sam istaknula u samom početku nije ni čudo s obzirom na kadrovsku insuficijentnost. Državni zavod za statistiku je potrošio otprilike i 10% manje sredstava koja su mu bila predviđena u državnom proračunu i racionalizacija njegovog poslovanja, ali i modernizacija vidi se kroz sve stavke. U svakom slučaju treba pohvaliti modernizaciju u smislu diseminacije podataka, ali i prikupljanje podataka koji se u posljednje vrijeme uglavnom provode elektronskim putem, kao i njihovo službeno predstavljanje. Manje-više sve ostalo je pokriveno, neka druga tijela koja provode jednako tako statističke podatke, odnosno prikupljaju ih i obrađuju, zadužena su za neka druga područja i ja se nadam da ćemo jednom prilikom o njima kao što su recimo podaci o prikupljanju otpada, ali u kontekstu zakona koji imamo primijeniti zaista ozbiljnije raspravljati jer vrlo često, koliko god mi tu nominalno i deklarativno ističemo važnost statistike. Ne vidim da s dužnom pozornošću i pristupamo njoj, odnosno izvješćima poput ovoga. Zaključno ću još samo reći da klub SDP-a će svakako podržati ovo izvješće dakle jer je vidljivo da se radi u skladu s napucima EUROSTAT-a, odnosno Europske unije ali i da se provode temeljna načela UN-a kad je u pitanju transparentnost i dostupnost podataka, odnosno što lakše rukovanje tim podacima krajnjim korisnicima. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa statistički gledajući mi smo u ovom Saboru danas po klubovima jako dobro zastupljeni, 60% nas je ovdje, a to najbolje govori što je statistika i kako ona ako prikaže podatak bez obrazloženja može stvoriti jednu poprilično lažnu sliku. Dakle ova slika u Sabornici vam najbolje to govori jer ovdje je prisutno 6 klubova, ali koliki je broj zastupnika to je drugi par cipela. Međutim ono što bih želio reći, da je ovo izvješće vrlo bitno iz jednog razloga, što ovo izvješće rad Državnog zavoda za statistiku itekako je podloga u Bruxellesu da Hrvatska ostvari mnoga svoja prava ili da ostane bez nekih prava. Dakle kao što ste vidjeli u ovome materijalu ono što je nekad bilo u sklopu Ministarstva financija, prije svega što se tiče makroekonomskih pokazatelja pa i suradnja sa nekim drugim institucijama, to je sad u Državnom zavodu za statistiku i zato možda nije dobro što je Državni zavod za statistiku ostao i dalje naslonjen na Ministarstvo znanosti jer on po ničem više ne pripada tu, osim po tom znanstvenom dijelu ali ovo je praktični dio znanosti. I to je ono o čemu bi možda trebalo razmišljati organizacijski sasvim drugačije postaviti Državni zavod za statistiku ili ga nasloniti na Ministarstvo financija ili ga napravit kao jednu zasebnu instituciju. A kasnije u svojoj raspravi ću pokušat se dotaknut nekih tema, iako mogu reći da je izvješće tehnički korektno napravljeno. Možda zbog, a vidjet ćete i u kasnijem dijelu moje rasprave, zbog nekih stvari je možda trebalo neke stvari dodatno pojasniti iz jednostavnog razloga što je ovo prvi put ovakvo izvješće. I pojavljuju se neke brojke, pojavljuju se neki iznosi koji su prije isto tako relevantnim financijskim izvješćima koje je usvajao i prihvaćao EUROSTAT izgledali drugačije. Zato je možda neke stvari trebalo pojasniti da je došlo do promjene metodologije, da se neke stvari drugačije gledaju kao što će u izvješću za 2014. godinu itekako biti bitno da se za proračunsku evidenciju i knjigovodstvo vodi po metodologiji SO 2010. godine. No, da krenemo redom. Dakle, ono što je vrlo bitno to je ovaj demografski dio društvene statistike koji je itekako bitan kad se rade bilo kakvi planovi od školstva preko bilo čega. Naprosto morate imati tu demografsku podlogu da bi mogli nešto napraviti. Međutim, zašto sam rekao da je trebalo obrazložiti u ovom izvješću neke stvari malo šire. Evo ga, prva stvar koju je trebalo obrazložiti, a to je na strani 13. kad se govori da iz dvije statističke, zapravo iz tri statističke regije više nisu tri nego su ostale dvije. I ne možemo reći da je to, neki kažu da to nije bitno, neki kažu da je to bitno. A s obzirom da je Državni ured za statistiku dao podlogu da li će biti dvije, tri, jedna, četiri ili pet, pa na kraju krajeva i temeljem njihovog prijedloga i prilikom donošenja prve odluke o statističkim regijama ovdje je po meni trebalo napraviti jednu karticu obrazloženja što i što to znači za Hrvatsku, za pojedine dijelove Hrvatske u ostvarivanju prava za sutra povlačenje sredstava iz europskih fondova. Što znači ta razvijenost temeljem kojega se ostvaruje neko pravo. Jer morate znati da, kolega Hajduković replicirajte kad kažem do kraja, onda vjerojatno nećete imati za što replicirati. Šalim se, ne? Dakle, ima ljudi koji se ne bave sa tim dijelom i bilo bi dobro u ovakvim izvješćima koja dolaze pred Hrvatski sabor pojasniti to iz razloga što vjerojatno kad budemo raspravljali o izvješću 2014. onda ćemo već imati konkretne podatke koliko je povučeno novaca za dvije godine koliko je Hrvatska članica EU, kako su ti novci disperzirani po pojedinim regijama i područjima Republike Hrvatske, koliko su mogli stvarno povući i koliko su stvarno za neke projekte mogli dobiti, a koliko će dobiti. Dakle, to fali jednoj kartici teksta jer vi ste ovdje samo napisali da trebalo potpuno redizajnirat uzorke za socijalnu anketu sa promjenama stratifikacije. Novi nacrt uzorka bio je prijeko potreban kako bi se njim moglo dobiti reprezentativne procjene i za novu podjelu Hrvatske na dvije statističke regije. Pa ako ste to ovdje već napisali onda je to trebalo i dodatno malo pojasniti. Mislim da bi onda bila stvar u potpuno i zaokružena. Dalje, samo pardon da si uzmem očale. Nekad je jedan kolega dolazio sa ovakvim blokom papira. Ja sam mislio šta će tak puno govoriti, onda sam skužio da ima ovak velika slova. Dakle, provode se statistička istraživanja za potrebe izrade tromjesečnih, godišnjih nacionalnih računa. Ono što je vrlo bitno, a to je ta metodologija nacionalnih računa i počeo je rad na unapređenju vezanim za ESU 2010. ESA 2010. će promijeniti na žalost u negativnom smislu sliku makroekonomskih pokazatelja u Republici Hrvatskoj. Prije svega skočit će udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu negdje po prilici na 80 i još nešto posto, ali recimo oko 80% zato što mnoge stvari koje su sad, ne vode u javnom dugu će po ESA-i 2010. se voditi u javnom dugu. I to je nešto kad povučete paralelu kad Hrvatska može uopće razmišljati da postane članica eurozone onda vam je to ključni podatak. Jer ako vi imate udio u javnom dugu 80% onda je logična stvar da neko izvjesno vrijeme na žalost ne možete računati da ćete postati članica eurozone. I to je nešto što se pročita iz ovog dokumenta i onda tu nema političkog prepucavanja s lijeve ili s desne strane. I to je smisao, taj novi način i model funkcioniranja Državnog ureda za statistiku. Ali kažem, tu je samo naznačena ta ESA 2010. iako na žalost mnogi bez uvrede koji se ne bave sa ovim dijelom posla niti ne znaju što to znači, zašto ESA 2010. zašto ne 2014. itd. Dakle, to su stvari koje itekako se tiču onoga što će Hrvatska moći dobiti i kakav će Hrvatska tretman imati u ovom financijskom dijelu. Državni zavod za statistiku skraćuje razdoblje za izradu referentnog razdoblja i objavljivanja službenih podataka. Tu se praktički sa 80 na 70 dana skratio rok za objavu podataka oko stanja bruto domaćeg proizvoda. Lijepo je to samo nije dobro kad potpredsjednik Vlade ima osjećaj da će to izgledati malo drugačije i onda nakon pet, šest dana ide, iziđe neslužbeni rezultat da je to tako kako je. I onda meni samo nije jasno, ja sam očekivao bar da će u uvodnom dijelu, doduše možda ne gospodin Zelenika zamjenik ministra znanosti, ali ravnatelj Državnog zavoda za statistiku da će nam pojasniti onu izračun da nije gospodarski pad, nego gospodarski rast. E sad mene zanima koja je to metodologija, da li je to neka nova metodologija koju je patentirala ova Vlada ili je to nešto što je vezano uz ESA-u 2011. Jer ako je pad od -0,4% onda je to pad i nikako ne može biti rast. Ali kažem tu su neke stvari koje nisu baš do kraja pojašnjenje. Međutim, ima tu jedan podatak a to je na stranici 22. a to je javni dug koji redefinira neke stvari i konsolidirani dug opće države gdje je po meni naprosto trebalo pojasniti neke stvari iz razloga što je prije nekoliko mjeseci to bio predmet prvorazrednog političkog prepucavanja. I reći da je razlika između deficita koji je usvojen ovdje i porasta javnog duga neobrazložiti ovdje, a statistički to prikazati naprosto ostaje visit u zraku jer neke stvari nisu nešto što se ponavlja iz godine u godinu, neke stvari imaju koje su jednokratnog karaktera i koje se jednokratno evidentiraju i zbog toga možda tu godinu učine lošijim pokazateljima. Zato bi bilo vrlo interesantno vidjeti što se to u deficit Državnog proračuna 2011. ugradilo da je on skočio za 10 milijardi u odnosu na ono što je bilo ili recimo što se dogodilo u deficitu 2012. da je on skočio sa 10 milijardi na 16,5 milijardi. Dakle, ja znam osobno što je to ali mislim da u ovom obrazloženju je to trebalo napisati. Zašto to govorim? Zato što razlozi zašto je to ovako prikazano nisu nikakva tajna. U službenim podacima iz prethodnih godina kad izbrojite sve ovu cifru do zadnje lipe imate evidentiranu. Dakle, što se tiče brodogradnje sva izdana jamstva hrvatskoj brodogradnji su evidentirana u izvješćima o izvršenju proračuna. I ovo povećanje od 9 milijardi 2011. godine nije ništa što se dogodilo nešto spektakularno i da se nije znalo za to jer u izvješću za izvršenje državnog proračuna su evidentirana sva jamstva. Također je evidentirano protestirana jamstva koja su protestirana na račun državnog proračuna. I ona se tretiraju i vode drugačije. A to je vrlo bitno pojasniti ovdje. Zašto? Zato što sam spominjao ESA-u 2010. i kad bi ovo izvješće napravili po modelu ESA 2010. ono bi vam opet drugačije izgledalo. I zato je dobro s obzirom da ćemo usvojiti ovo izvješće ovako i kad budemo raspravljali o Izvješću 2014. kad će vjerojatno u 10. mjesecu 2014. se primijeniti metodologija ESA 2010. onda će vam, a radi se na četiri godine, onda vam ovi neki pokazatelji koje imate danas na stranici 22. će izgledati sasvim drugačije. A nitko ne može reći da jamstva koja su dana Hrvatskim autocestama i jamstva i krediti koji ove godine imate milijardu i 50 milijuna kuna za HBOR da nisu evidentirana i da nisu viđena ovdje u ovom Visokom domu, samo po ESA-i 2010. prije svega HBOR i Hrvatske autoceste oni su najvećim dijelom ulaze u opći dug države i ulaze sad s deficitom vjerojatno neće biti ali ulaze u dug opće države i ona će na taj način povećati dug. Ali kažem ako ostavite ovako jednu nedefiniranu priču oko makroekonomske statistike i ostavite ovako mrtvo slovo na papiru onda dođete do onoga o čemu sam ja govorio na početku svoje rasprave, a to je da … [[Govornik se ne razumije.]] klubovi sa 60%. A to je koliko je zastupnika, to je totalno nebitno. Međutim, ono što me posebno iznenadilo i na što sam bio stalno ljut kao dok sam bio ministar financija, a i zastupnik prije toga to je ovo poglavlje poslovne statistike na strani 25. Mene stvarno zanima koliki je financijski i gospodarski efekt od turističke sezone. Jer guverner HNB-a gospodin Rohatinski još prije 6, 7 godina je govorio da će promijeniti metodologiju izračuna prometa turističke sezone. A zašto to govorim? Bez namjere, nemojte me krivo razumjeti kolegice i kolege, kad pogledate malo Proračun RH i kad bi vam se dalo prihode, prije svega po trošarinama i PDV-u po mjesecima, onda bi vidjeli da ovakav zbirni pokazatelj, opet se vraćam na početak svoje rasprave o tome koliko su klubovi statistički zastupljeni naprosto ne možete ga, ovaj promet od turizma ne možete prepoznati u državnom proračunu. Jer bi se u 7., 8.,9., 10. mjesecu morao vidjeti bum i PDV-a i trošarina osobito nakon što je došlo do novog načina obračuna trošarina prije godinu i pol dana. I zato i Državni zavod za statistiku i HNB prije svega bi morali napraviti jedan novi model izračuna, metodologiju izračuna prometa od turizma jer ova metodologija je još lagano vezana na vremena dogovorne ekonomije. I mislim da prije svega zbog sebe moramo promijeniti ovaj podatak jer sve ove podatke koje DZS šalje u EUROSTAT-u su podloga za to da li će Hrvatska sutra imati ili neće imati pravo na nešto. Druga stvar, ovdje se govori u jednom dijelu sam vidio sad ne znam točno na kojoj je to stranici, govori se i o sivoj ekonomiji. Siva ekonomija je nešto što prati sve ekonomije svijeta. U uređenijim je to manje, u neuređenijim je to puno više. Isto tako kad bi se napravila jedna kvalitetnija metodologija i ekonomski analitičari će naći onda model i način kako da to usporede sa povećanim prihodima u državni proračun u vrijeme turističke sezone, vrlo brzo bi se moglo doći do nekakvog pokazatelja i znanstvenog i praktičnog koliki je udio sive ekonomije u turizmu. I ono što je možda uz turizam ostalo malo zamagljeno u svim ovim gospodarskim djelatnostima to je poljoprivreda. Zašto poljoprivreda? Iz jednostavnog razloga ako mi iz državnog proračuna smo davali preko 5 milijardi kuna za poticaje u poljoprivredi, sad se to doduše smanjilo, međutim ti poljoprivrednici su praktički dobili najveću kovertu u Bruxellesu. I mi moramo vidjeti koliko tih poljoprivrednih proizvoda je vezano na ovaj efekat od turizma i koliki imamo stvarni uvoz poljoprivrednih proizvoda. I kad budemo na takav način analitički i statistički promatrali bitne stvari onda ćemo oko elementarnih i egzaktnih stvari u ovom Visokom domu raspravljati bez političkog prizvuka. Dakle, ovo je dobronamjeran prijedlog možda u kojem smjeru bi trebalo ići izvješće sljedeće godine jer vi takve podloge imate, a nama upravo ti materijali trebaju da možda i kvalitetnije raspravljamo o nekim stvarima da napamet ne govorim. Ali ovo su sigurno dvije stvari, možda ću se javiti kasnije za pojedinačno, o kojima bi trebalo razmišljati. Prije svega metodologija za izračun prometa od turizma. Hvala lijepa.
Hvala. Domagoj Hajduković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega da slušao sam do kraja i ipak imam repliku. Potaklo me naime nešto na repliku, to što ste rekli o statističkim regijama i mogućnosti povlačenja sredstava iz EU sukladno statističkim regijama. No ono što nisam uspio još reći u ovom Domu, a po meni je bitniji problem od ovih statističkih regija, to je naša podkapacitiranost u smislu kadrova koji trebaju raditi na povlačenju tih sredstava. Dakle, prije svega govorim o jedinicama lokalne uprave, odnosno samouprave, regionalne zatim o različitim razvojnim agencijama koje ponovno djeluju obično na području županije. Zanimljivo je recimo za primijetiti da županijske razvojne agencije su u principu bolje nego one različitih gradova, odnosno općina. Dakle, to je po meni puno bitniji problem ako govorimo o tome koliko ćemo sredstava povući iz europskih fondova. Jer na kraju krajeva to, statističke regije neće tome presuditi, nego upravo da li imamo dovoljno kadrova koji su za to obrazovani, a bojim se da tu nismo se dobro pripremili. Hvala.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Hajduković, oko ovog dijela ćemo se mi složiti, nije uopće sporno da neki su sposobni, i izgradili su kapacitete, i mogu povući više ili manje. Međutim, bit statističkih regija je koliko je vaš udio u nekom projektu. A vaš udio ovisi o stupnju razvijenosti. I zato kažem, ja nisam rekao, opće nisam pretendirao da li je to 2, 3, 4 ili 5, dakle opće o tome nisam govorio, ali sam samo rekao da u ovom izvješću Zavod za statistiku je trebao pojasniti zašto je nakon što je predložio 3, predložio 2. Razumijete? Jer ako ja nešto predložim prije toga i onda to revidiram, onda moram reći zašto sam to napravio. Dakle, nije svejedno da li će vaše učešće biti ako ste siromašni 65 ili će biti 55 zbog toga što vas je netko trpao u koš s nekim tko je bogat i vi onda možete imati ne znam kakve kapacitet, možete imati sjajne programe ali ne možete osigurati svojih 45% sredstava. Dakle, o tome se radi, o ničem drugom. I to je problem statističkih regija, nije problem statističkih regija oče neko bit s nekim, to je nešto sasvim drugo. Međutim, najveći problem Republike Hrvatske je regionalna nerazvijenost. I kad smo o ovoj točki prije raspravljali, nećemo se prepucavati kad donesemo Zakon o regionalnom razvoju, i kad se ljudi počnu baviti sa programima, i da su sposobni privući sredstva, … [[Govornik se ne razumije.]] neće gledati ko je koje nacionalnosti, razumijete? A sad kad toga nema onda se ljudi bave s bedastoćama. I zato je, upravo zbog tih prepucavanja možda ovo izvješće trebalo biti podloga da tu priču završimo, da neko konačno objasni zašto je predložio 2 regije. Jel gledajte, niti jedan ministar niti predsjednik Vlade bez nekakve ovakve podloge nije mogao donesti takvu odluku, ili ako je donio takvu odluku, onda je donio iz političkih razloga, a onda neka preuzme političku odgovornost za to jer nije logično ako neko može dobiti 70, 75% sredstava zbog niskog stupnja razvijenosti iz fondova EU, a zbog toga što ga neko statistički strpao u nekakvu regiju, ne on će dobiti 65, a 10% će morati osigurati više vlastitih sredstava. Nemojmo tu gledati na onaj nominalni dio, opet se vraćam na početak svoje sjednice o, zapravo rasprave, o postotku zastupljenosti klubova. Tako i ovdje, ukupno ćemo dobiti toliko i toliko sredstava, je, ali koliki je moj udio unutra, to je bitno i to je najbitnije od svega.
Hvala. Dražen Đurović, replika.
Hvala. Da kolega Šuker, mogli su možda reći, ako nisu mogli objasniti zašto su predložili smanjenje broja regija, statističkih regija sa 3 na 2, možda su mogli reći ko im je rekao da to predlože. Dakle, možda su oni predložili zato što im je netko rekao da oni to misle da treba predložiti, pa se onda tu krug zatvorio. No, kad je riječ o Državnom zavodu za statistiku to je velika tvrtka, ili velika kompanija, ili veliki sustav, to je 550 zaposlenika. Stavimo to u rang neke tvrtke, to je velik broj ljudi i od tog velikog broja ljudi, zaposlenika, desetljeća tradicije mi dobijamo jedno na tridesetak stranica jednu metodološki prilično neusklađeno izvješće, poprilično u nekim poglavljima se ulazi, samo opisuju metode koje su se koristile, u nekima se ulazi u elemente statističkih prikaza, negdje se o tome eto tako malo govori. Dakle, mislim da bi Državni zavod za statistiku mogao izići sa puno, puno kvalitetnijim, puno usklađenijim izvješćem kad se već uopće Hrvatskom saboru obraća sa ovakvim izvješćem, jel ovdje se zapravo, kad krenete po poglavljima ne vidi točno smisao opće predstavljanja s obzirom da se negdje govorio o vrstama statističkih prikaza koji su se koristili, a negdje se ipak uđe malo u opise i analizu tih statistika pa se onda ponovno dalje nastavlja samo prikazivati statističke prikaze koji su korišteni. I na kraju ja moram priznati da sam se pitao pročitavši to izvješće čemu ono služi, s kojim ciljem ono dolazi, čemu ono služi i točno s kojim razlogom mi danas o njemu raspravljamo uopće.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Đurović, dakle ove tri teme koje sam ja pokušao u ime kluba HDZ-a nekako fokusirati ima jasno zašto. Za ovaj makroekonomski dio sam obrazložio, pokušao sam i za ove statističke regije. Zašto? Zato prvu podlogu za broj statističkih regija u Republici Hrvatskoj, tamo negdje 2007.,2008. napravljeno na 5 statističkih regija, napravio je Državni zavod za statistiku. Onda zbog nekih razloga je napravljena podloga za 2 statističke regije i s tim su se praktički vodili, završili pregovori, da će Hrvatska imati praktički ovu kontinentalnu statističku regiju i onu jadransku. I onda se neko sjetio i opet temeljem podloga Državnog zavoda za statistiku predlaže 3 regije. E sad, to baš nije tako da se to može e sad oćemo 2, oćemo 3, oćemo 4. Meni uopće nije nebitno koliko je udio domaće komponente, dapače po prije svega općinama, i gradovima, i županijama sa područja od posebne državne skrbi je itekako bitno da li je njihov udio 20, 30 ili 35 ili 45%, itekako im je bitno jer oni praktički veliki dio svoje praktički fiksnih troškova i hladnog pogona županije mogu financirati iz onoga dijela što će im ostati od smanjenog udjela. Zato je ovdje trebalo obrazložiti, ako kažem, ako je netko donio političku odluku onda je morao imati za to podlogu, ako je donio tu političku odluku bez podloge onda je to neodgovorno. A sjetite se koliko smo u ovom Visokom domu raspravljali oko upravo podjele Hrvatske na statističke regije. Mnogi su to shvatili da je to nekakva regionalna podjela, međutim to je prije svega podjela novaca koji mi možemo dobiti iz Europske unije. Meni nije jasno ako neko može dobiti 70 ili 75% zato što je slabije razvijen, pa nije to sram priznati, dapače za njega je to bolje, a oni koji su bolje razvijeni Zagreb i okolica pa neka budu na 50, 55% za milog Boga. Pa kad pogledate njihove proračune, kad pogledate njihovu zaposlenost, prosječnu plaću onda ćete vidjeti da naprosto to je nešto što je potpuno realno.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče, ravnatelju sa suradnicom. Kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a podržat ćemo ovo izvješće. Naravno prošle godine smo imali nešto šire opisno izvješće, a ovo izvješće je isto vrlo prihvatljivo jer ono na čemu se temelji rad Državnog zavoda za statistiku je sve ono što možemo naći na njihovim internet stranicama i nema potrebe po tom pitanju da osim naputka što sve ima, imamo među materijalima. Znači, sve je vrlo dostupno. Ono što je bitno naglasiti, prošle godine smo imali u izvješću jedan naglasak da je bilo planirano, odnosno planirano je u Državnom zavodu za statistiku po sistematizaciji nekih 780 djelatnika, a kao što vidimo smanjuje se broj djelatnika iako je nužno i neophodno očito i zbog dodatnih poslova da se, smanjuje se broj djelatnika iako bi se trebao broj djelatnika povećavati jer u ovom trenutku za to pravodobno dobit relevantne i neprestane i kvalitetne podatke koji su temelj i za analizu i za donošenje odluka i za informiranje, u svakom slučaju moramo osigurati da Državni zavod za statistiku radi svoj posao onako zbog čega i postoji. Sigurno da sama činjenica da nositelj koordinatora aktivnost je Državni zavod za statistiku koji je preuzeo i onu ulogu koju je do sada imalo Ministarstvo financija, a to je nositelj fiskalnih izvješća koje je jedna novost pristupom u EU. Onda je unapređenje procjene na kojim se radi, vjerujem da je to sada završilo, a to je procjene dohotka … aktivnosti koja uvijek otvara prostor i kod izračuna BDP-a i u biti stanja u društvu da vidimo što i kako je. Nekad su se te brojke vrtile odmah s 5 do 30% i nikad nismo bili u biti sigurni, a ni dan danas koliko je taj dio dohotka od ilegalnih aktivnosti što je iznimno bitno, ne samo radi analitike, nego radi tog činjeničnog stanja. Ulaskom u EU i primjenom ESO-a 95 metodologije dobili smo mogućnost da imamo podatke koje možemo uspoređivati sa drugim članicama EU. Isto tako znamo da od rujna ove godine primjenjivat će se ESO 2010 metodologija, mnogo toga vezano za stanje u državi bit će regulirano tom novom metodologijom, novim usporedbama sa drugim državama članicama EU. Te metodologije će nas dovesti, bar što se tiče javnog duga u još težu poziciju što je sasvim jasno kao što je kolega Šuker rekao, uključuje neka i jamstva i određeni krediti. Prema tome ono što je ključno za Državni zavod za statistiku u ovom trenutku je da pokušamo maksimalno i prema Vladi reagirati da osigura jačanje kapaciteta ljudskih potencijala, očito je da što se tiče informatike da su postavili sustav onako kako je primjereno i potrebito i ono što je ključno da rade na dodatnim analizama kako bi se kvalitetne odluke donosile. Sigurno da je dobro i bilo bi potrebito da kad se uvede ESO 2010 da se odmah stavi i usporedba sa ESO 95 da vidimo i pregled stanja kakav je bio u zadnjih bar četiri, pet godina. Tako da i, ne samo rasprave u Hrvatskom saboru po pitanju brojeva koji će izaći o stanju, makroekonomskoj statistici i svim drugim statistikama i fiskalnoj, bitno je da se može uspoređivati i ono što je ključno da se mogu donositi kvalitetne procjene i odluke. Dakle, ovaj prijelaz u EU, usklađivanje sa eurostatom je jedan od ključnih situacija u kojoj Državni zavod za statistiku došao, očito je da su bili pripremljeni, da su kvalitetno prihvatili i način i metodologije, osim što su nositelji da su to na adekvatan način to iznijeli i osigurali da Hrvatska može po tom pitanju imati kvalitetne, relevantne podatke. Međutim, ono što je sigurno bitno i potrebito da svi podaci koje mi dobijemo od Državnog zavoda za statistiku budu što i ažurniji i da se obuhvat radi što veći. Zašto obuhvat što veći? I u EU, a i u Hrvatskoj učinkovitost korištenja sredstava, posebno proračunskih sredstava je iznimno bitno da bi se donosile pravodobne odluke, učinkovitost je ključna da se sredstva proračuna mogu koristiti na način što je najkvalitetniji i najefikasniji i najracionalniji i to je jedna od ključnih stvari kako bi racionalizirali proračun, a imali najveće efekte. Isto tako mogu slobodno reći da sam suglasan sa prethodnikom koji je raspravljao o metodologiji izračuna i turističkog prometa i prihoda, treba dobro razmisliti da li je on adekvatan, da li je on u biti realan i nepristran jer s obzirom da turizam, prihod od turizma u bruto proizvodu raste na nekih 27% BDP-a što je iznimno puno, takva metodologija i takvi izračuni iznimno utječu i i na bruto proizvod i općenito na stanje samih javnih financija. Ovo izvješće kao što sam u uvodu rekao je dobro izvješće. Ono što je još važnije od ovog izvješća da DSZ zaista je dobro pripremljen ali potkapacitiran, da mu moramo osigurati mogućnost da osigura uvjete da može odraditi taj dio posla jer većina institucija u RH ne samo Vlada RH, ne samo Hrvatski sabor koji donosi i zakone i odluke nužno moraju imati što više kvalitetnih podataka kako ne bi da kako bi smanjili mogućnost da odluke idu u smjeru u kojem nisu adekvatne jer teško možemo ispravljati one odluke koje se temelje na činjenicama koje nisu sigurne, koje nisu vjerodostojne. Dakle u ime kluba HNS-a i rad DSZ-a i ovo izvješće. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege zastupnici. Nije samo DSZ davatelj informacija o statističkim podacima u RH. dakle u samom početku piše da je napravljen 2013. Strategija razvitka službene statistike koja definira misiju, viziju, te opće posebne strateške ciljeve, a na stranici broj 4 piše tko to sve ima udjela u statističkim aktivnostima u 2013.godini prema nositeljima službene statistike. A to su DSZ u iznosu, dakle podatke daju u iznosu od 75%, ovih drugih 25% je Hrvatski zavod za javno zdravstvo 16% te još po 2, 3% i 4% HNB Ministarstvo financija i onda ostali nositelji službene statistike. To da DSZ ima 550 djelatnika za državu od 4 milijuna i 290 tisuća stanovnika mogli bi promatrati poput statističkog podatka, jeli čaša polupuna ili poluprazna. Dakle jeli to puno kako mi mislimo ili je malo kako misli jedan drugi klub koji je govorio prvi danas, malo zaposlenika. Ja samo znam da kada smo željno očekivali rezultate popisa stanovništva iz 2011.da su oni pomalo stizali na kapaljku, možda prvi rezultati nakon pola godine i da smo se svi skupa, a ovdje po neko javno kao i ja priupitali kako to Kina vrši popis stanovništva i sve podatke koji proizlaze i koliko njima treba dana, godina i mjeseci da objave sve podatke koji proizlaze iz popisa stanovništva. Ako u državi koja ima 4 milijuna 290 tisuća i koja je u vrijeme popisa stanovništva angažirala volontere, pardon ne volontere nego je zaposlila određeni broj djelatnika dodatno, privremeno, da se podaci uređeni podaci čekaju vrlo, vrlo dugo pa evo i dvije godine. E sada ono što je moj kolega očekivao od ovoga izvješća da se prikažu i sami rezultati, a ne samo izvršenje godišnjeg provedbenog plana, pa dobro možda bi to bilo proširenje iako je ono napravljeno u nekim od ovih segmenata ovog izvješća, a u nekima i nije. Npr. pitao sam i pokušao doprijeti do podataka o tome koliko je mladih ljudi do 35 godina odselilo iz Hrvatske prošle godine, a ne samo prošle, da li ima takav podatak 2011., 2012., 2013.? Evo i u ovom izvješću jasno da toga nema iako ću ja pokušati od DZS-a dobiti taj podatak. Naime, u Državnom uredu u Brodsko-posavskoj županiji također sam se zanimao interesirao može li se dobiti takav podatak za Brodsko-posavsku županiju, pa su mi rekli da sve podatke postoje u DZS-u pa ću se potruditi da ih i dobijem. Jer su nekakve najave i govori ovdje u Saboru ali i u medijima naznačivali da se radi o dva ili tri puta većem broju ljudi koji su odselili 2013.iz Hrvatske trbuhom za kruhom, dakle negdje oko 30 ili više tisuća u odnosu na 2011.godinu, 2010.kada je bilo oko 10 tisuća godišnje. Znam samo to da je recimo s obzirom da sam i predsjednik Društva međuparlamentarne suradnje Brazil-Hrvatska u Brazil odselilo 319 građana u Brazil. Evo baš danas slučajno igramo s Brazilom, ali sam htio i to istaknuti i to većinom radnika koji rade na naftnim bušotinama, morskim ili zemnim bušotinama nafte. I oni su otišli isključivo iz tih razloga gdje su se tražili takvi profili kadrova. No, ukoliko se potvrde činjenice da je preko 30 tisuća mladih ljudi otišlo iz Hrvatske 2013.onda je to zaista katastrofično. Kao što je katastrofična ova demografska slika koje nam nudi ovo stablo života koje je objavljeno ovdje na stranici broj 15 iz kojeg se vidi da je prosječna starost u hrvata što bi se reklo 41,7 godina. I što je povećanje u odnosu na 2001. godinu za 2,4 godine. Bili smo ispod 40 godina stari, sada smo 41,7 godina. O županijama, da kažem još i gore. Jer Ličko-senjska županija koja ima 50 tisuća i 900 stanovnika ima najstariju dobnu strukturu stanovnika u Republici Hrvatskoj kako je netko već rekao. Za dio države ili županije koji se zove kičma Hrvatske, kralježnica Hrvatske je to zaista katastrofično. O tome tko je to naredio da se Hrvatska podijeli ili da od one tri statističke … [[Govornik se ne razumije.]] prijeđe u dvije i onaj plan koji je bio u Vladi HDZ-a i njegovih koalicijskih partnera da 8 kontinentalnih, 5 slavonskih plus Bjelovarsko-bilogorska, Karlovačka i Sisačko-moslavačka budu jedna regija. Kada bi oni bili i jedna regija onda bi indeks razvijenosti bio takav da bi sve te županije imale daleko veću mogućnost plaćanja sudjelovanja u projektima nego li sada. Dakle, kada se indeks razvijenosti, a on se računa prema prosječnom dohotku per capita, zatim prema prosječnim izvornim prihodima per capita, prosječnoj stopi nezaposlenosti i kretanju stanovništva te udio obrazovanog stanovništva od 16 do 65 godina i drugim pokazateljima uključi onda se može vidjeti, mogu se vidjeti vrlo zanimljivi podaci. Ali to je bila tema rasprave prije ove točke. Ako vam kažem da je prosječna stopa nezaposlenosti u slavonskim općinama koje su ispod 50% prosjeka razvijenosti Republike Hrvatske od 35 do 55% onda ćete se možda iznenaditi. Ali pogledajte tu tablicu pa ćete vidjeti. Ono što mene posebno zabrinjava ukazuju i ne samo demografi iz Državnog zavoda za statistiku nego li i sa našega sveučilišta zagrebačkoga a vrlo se često pojave ali to se odmahne rukom na to i nitko to puno ni ne prati a to je da po ovom stablu života u 10 godina se vidi bitna razlika. A to je da je broj onih stanovnika hrvatskih od 0 do 15 godina znatno manje udjela nego što je bio prije 10 godina a kamoli '50.-ih godina. A broj stanovnika koji su stariji od 60 godina također jednako mjerno uvećan u odnosu na '50.-te pa i na 2001. godinu. Volio bih kada bi ovdje bilo za usporedbu npr. stablo života Republike Kosovo. Pa biste vidjeli kako postoji bitna razlika u izgledu toga stabla života kako se to statistički kaže. Ne znam tko od ovih institucija Hrvatske države, odnosno ministarstava ili pak Državni zavod za statistiku radi npr. prosječnu, iznos prosječne plaće u Hrvatskoj koja već stagnira na 5,5 tisuća, koja kuna više ili manje ali već evo koliko ja znam, evo možda mi gospodin Šuker pomoći u tome oko par, 5, 6 godina na 5,5 tisuća prosječna plaća u Republici Hrvatskoj. Pa mi nije jasno kojim se to metodama i kako se to dolazi do te prosječne plaće od 5,5 tisuća kuna a možda bi se valjalo da se ta prosječna plaća naznači ili distribuira prema npr. aktivnostima, prema, ajde recimo u zdravstvu, u školstvu itd.. Pa bismo možda vidjeli puno toga više, dakle radi se o metodologiji izrade toga iznosa prosječne plaće u Republici Hrvatskoj. Ja znam da je Državni zavod za statistiku sa svojom metodologijom, sa svojim ulaskom Hrvatske u Europsku uniju ušao također u zajednicu Eurostat onda imamo ovdje spominje se Intrastat, Ekstrastat itd.. Koliko god mi ulazili u sve to skupa kada govorimo o poljoprivredi, ostajemo npr. ima ovdje i poljoprivreda ostajemo pri činjenici da je uvoz u Republiku Hrvatsku okreni obrni na koji god hoćeš način i na Intrastat i na Ekstrastat podatke 2 milijarde eura ili 15 milijardi kuna. Također se konsolidirani dug države na stranici 22 može vidjeti kako da kažem rapidno raste. Iako je zadnji podatak u ovome izvješću iz 2012. godine i on iznosi 183 milijarde i 273 milijuna kuna. Kažu da je to sada već prešlo i 200 milijardi kuna ili preko 68% BDP-a. Sve u svemu mi možemo ovo izvješće promatrati u sklopu uključivanja Državnog zavoda za statistiku i načina obrade podataka, metodologije, provedbenog plana izvršenja kao nešto što teče kažem svojim putem, zacrtanim tijekom sa ona dva dokumenta, dakle, Provedbeni plan aktivnosti, statističkih aktivnosti za 2013. plus onaj provedbeni plan 2013. i 2017. godina. Ali ostaje da kažem u srcu i duši ta gorčina koju ovi podaci, evo malo su skromno dani pomalo ovdje u pokojem segmentu, koji mene osobno neću reći da plaše nego zaista ostaje jedna gorčina kamo to mi idemo i kakva će bit statistika, poglavito demografska statistika kada iziđe 2021. godine kada će nam vjerojatno biti, ne želim predviđati ali prosječna starost 45 i više godina i još neki drugi ekonomski podaci o kojima je i ovdje bilo riječi. Ovdje također imamo u izvješću i poredane korisničke zahtjeve prema statistički područjima od 2011.d o 2013. pa kaže da su se najviše ljudi zanimali i mediji za pokretanje stanovništva, pa onda za robnu razmjenu sa inozemstvom, plaće itd. Vidim ovdje ima i o zaposlenosti, ali ono što mene posebno zanima a to je ono što ću postaviti ili putem maila ili pisanim putem pitanje ima li Državni zavod za statistiku i podatke o onima koji su napustili Hrvatsku, kako ono rekoše '65. godine na privremeni rad u inozemstvo, a zapravo se radilo o trajnom odlasku iz Hrvatske, kao što se i sada radi i to ne samo u Njemačku kao što je bio slučaj '65. godine nego veliki broj ljudi koji je odselio u prekomorske zemlje. Teško je reći hoćemo li za ovo izvješće biti ili protiv njega, možda najbolje biti suzdržan. Hvala lijepo.
Melita Mulić, replika.
Zahvaljujem se potpredsjednice. Odlučila sam replicirati kolegi Grubišiću iako su svi prethodni govornici u barem jednom segmentu zaslužili repliku, a na istu temu zato što kolega Grubišić uglavnom govori o migracijama, o demografskim statistikama, o iseljavanju, o useljavanju, o podacima koje imamo pa ih nemamo. Ja mislim da nitko od kolega u ovom Saboru, a kolega Đurović je to u nekoj replici rekao, nije baš shvatio čemu služi ovo izvješće. Izvješće ima 50 stranica, sve te podatke ili barem većinu njih možete naći u specijaliziranim, tematskim publikacijama ili odjeljcima službene stranice Državnog zavoda za statistiku. Kad bismo mi imali sve ono što je tražio kolega Šuker u ovih 50 stranica ili što je tražio kolega Grubišić, onda biste imali jedan bunt papira od 300 stranica i ja zapravo ne znam tek onda s kojim stupnjem kompetencije bismo svi skupa o tome raspravljali. Ovdje se govorilo o BDP-u, odnosno o prihodima BDP-a i turizma kao njegovom udjelu pa su bile brojke od 16% do 27%, a sama turistička znanost se ne može usuglasiti oko toga kako, na koji način uopće voditi prihode od turizma, da li su to noćenja, da li su to dolasci, da li su to usluge, da li je to transport ili su sve one druge proizvodne usluge koje se koriste u turizmu. Ja dakle mislim da je ova rasprava zorno pokazala kako je ovo jedna idealna rasprava za manipulaciju statističkim podacima. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Ima jedna reklama u kojoj jedan muškarac kaže "you talk to me", e tako i vi, ne znam s kim vi raspravljate, zapravo sa gospođom potpredsjednicom Sabora ili sa mnom jer vi se niste očitovali ni na jednu stvar koju sam ja govorio. A osim toga, o čemu bi vi htjeli razgovarati da sakrijemo možda demografsku sliku i demografsko stablo Hrvatske, da sakrijemo ono što vi radite planski i sistemski da Hrvatsku uništavate. Je li to vaš cilj kukuriku koalicije, da se što više ljudi iseli iz Hrvatske, jel vam to cilj? To je i rekla gospođa potpredsjednica Vlade da je cilj da Hrvati mogu slobodno ići u inozemstvo tražit si posla. To je cilj ulaska u Europsku uniju. Pa to ne trebamo sakrivati, pa onda prikažimo to statistički. O tome i govorim, a vi šta imate svoje ideje to je vaša stvar.
I Dražen Đurović, replika.
Hvala. Govorili ste o iznosu prosječne plaće koji se prikazuje statistički na području Republike Hrvatske, ali zanimljivo je da nema prikaza medijana prosječne isplaćene neto plaće u Republici Hrvatskoj. To bi bilo vrlo zanimljivo kad bi Državni zavod iskazivo medijan prosječno isplaćene plaće u Republici Hrvatskoj, a ne onaj zbroj plaće od 3 i pol i od 200, pa srednju vrijednost isplaćene neto plaće. Gdje je medijan, gdje je zapravo, koja je to vrijednost najčešće isplaćenih plaća u Republici Hrvatskoj. To bi bio zanimljiv podatak da vidimo jednostavno kako to izgleda zapravo u praksi, u onim iznosima koji se zaista isplaćuju ljudima kao plaće. A drugo kad ste govorili o demografskom stablu, imaju tamo dva prikaza …, zašto kažem da on nije dobar? Ne možeš prikazati demografska stabla u razmaku od 10 godina. Pa naravno da se ne može ništa dramatično na tom demografskom stablu u 10 godina dogoditi, ali čak u jednom tako kratkom statistički prikazanom razdoblju vidi se značajan rast primjerice starije populacije. Kad je riječ o demografskom stablu, ima cijeli niz zakonitosti koje se na njega vežu. Tako je primjerice trokut, najobičniji trokut to je demografsko stablo mlada populacija. Postoji demografsko stablo idealna populacija, to je kao romb i postoje ovakva sve izduženija stabla kao što su ova naša gdje više nemate u srednjem dijelu ono zadebljanje koje pokazuje zapravo jednu naciju ili državu ili prostor odumiranja. E to su ove naše slike. No ako hoćemo to prikazivati, onaj tko to prikazuje onda mora prikazat '71., '91., 2011., a ne razdoblje od 10 godina. Nemoj to ni prikazivat jer nisi dao statistički podatak, statistički vjerodostojan podatak. I ako iza tebe stoji 550 zaposlenika onda bi morao znati što činiš i da nemoj činit ono što ne treba radit. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo kolega Đurović. Da, medijan bi bio ono što bi bilo zapravo medijan ovih plaća, bio bi realna slika i realni odnos. Pa npr. staviti od, minimalni je 2800, pa do 4. Koliko ljudi prima takvu plaću? Pa od 4 do 6. Koliko ljudi ukupno ima s tom plaćom? Pa od 6 do 10 i tako. Pa čak i porez se računa po tome, porez na plaću se računa po tome. Ali eto, nemamo takav podatak. Jednostavno imamo taj podatak o pet i pol tisuća koji stoji već ja mislim 7 godina 5 i pol tisuća stoji. Tu je negdje malo koju, deset, dvadeset kuna gore, dolje. Ali ono što sam htio reći kada govorimo o stablu života koji liči na toranj barokne crkve ovdje u Hrvatskoj, evo tako ili vam se tako čini koji je žalostan na žalost. Ne toranj crkve nego ovaj izgled te krivulje i grafikona. Ali moram reći da ipak piše ovdje na stranici 15 da je udio stanovništva od 0-14 godina 2011. godine 15%, a udio 1953. taj udio je bio 27%, skoro pa dvaput više. Eto to je ono što je žalosno i što to mi moramo računati. Pa tko će i kolegici Mulić i vama i nama i svima nama koji smo već eto blizu 60 mirovinu zarađivati. Tko će radit za naše mirovine ako nema mladih ljudi? To je problematično. Ali mi pustimo, jer sad smo ušli u Europu juriš, svi, 400 doktora je u Europu otišlo. 400 doktora je otišlo u Europu, ali o tome nitko ne vodi brige.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati naknadno.
Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2013.godinu. Rasprava je zaključena. dajem u skladu s prijedlogom Odbora za financije i državni proračun na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2013.godinu". Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak prihvaćen većinom glasova 76 glasova za i 16 suzdržanih glasova.
I još ćemo raspraviti - Izmjene i dopune Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja – potvrđivanje Predlagatelj izmjena i dopuna Statuta je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja u skladu sa člankom 26. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Izvješće ste primili na sjednicu, a prijedlog izmjena i dopuna obrazložit će nam. Molim vas kolege malo. Prijedlog će nam obrazložiti predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospodin Mladen Cerovac. Izvolite.
Hvala. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja dostavila je ovom Visokom domu na potvrđivanje izmjene i dopune Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Izmjene i dopune bile su nužne kako bi se rad i organizacijska struktura agencija prilagodila novog pravnom okviru u kojem agencija djeluje. Naime, 1. srpnja 2013. na snagu je stupio novi, odnosno stupio je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, a u travnju ove godine na snagu je stupio novi Zakon o državnim potporama. Novelom Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja agencija nakon pristupanja EU uz primjenu hrvatskih propisa o zaštiti tržišnog natjecanja postaje nadležna i za paralelnu primjenu članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju EU. Osim toga postaje nadležna za primjenu Uredbe 1/2003 o provedbi pravila o tržišnom natjecanju i za primjenu Uredbe 139 iz 2004. o kontroli koncentracija. Takva paralelna nadležnost primjenjiva je u slučajevima zabranjenih sporazuma i zlouporaba vladajućeg položaja, ali ne svih, nego samo onih koji imaju značajan učinak na trgovinu između Republike Hrvatske i država članica Unije. Osim toga sada i Europska komisija može protiv hrvatskih poduzetnika izravno pokrenuti postupak u slučaju kada oni krše odredbe članaka 101. i 102. ugovora. K tome koncentracije hrvatskih poduzetnika koji imaj tzv. europsku dimenziju moraju se sada izravno prijaviti Europskoj komisiji. Naravno one koje nemaju europsku dimenziju za njih je i dalje nadležna Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Ovakva paralelna ili proširena nadležnost podrazumijeva i obvezu svakodnevne suradnje agencije kako sa Europskom komisijom, tako i sa drugim tijelima zaštite tržišnog natjecanja drugih država članica. Ta se suradnja provodi kroz ISN, europsku mrežu tijela za zaštitu tržišnog natjecanja. Ta suradnja ne znači samo golu razmjenu, svakodnevnu razmjenu, svakodnevnu razmjenu informacija o postupcima koji su u tijeku već ona podrazumijeva i neke zajedničke akcije. Naime, u slučaju da to Europska komisija zatraži ili neko tijelo za zaštitu tržišnog natjecanja države članice Agencija mora provesti tzv. nenajavljenu pretragu kod hrvatskih poduzetnika. Ona i to provodi u ime i za račun komisije, odnosno tijela neke druge države članice. Stoga je Statut agencije morao biti dopunjen i odredbom o poslovnoj tajni, odnosno poslovnoj tajni vezano uz informacije koje agencija smije otkriti komisiji, odnosno tijelu u nekoj drugoj državi članice u ovakvom slučaju. Druga značajna promjena pravnog okvira bila je, nastupila je donošenjem novog Zakona o državnim potporama u travnju ove godine. Taj zakon ukida nadležnost agencije u području državnih potpora i prenosi ih u potpunosti na Ministarstvo financija zajedno sa osobljem, sredstvima koja su bila namijenjena za tu svrhu agenciji i opremom. Dakle, zbog opisanih dubinskih promjena u nadležnosti Agencije ovim je izmjenama i dopunama nužno taj važeći Statut Agencije prvo uskladiti sa odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Zatim iz Statuta brisati sve one odredbe koje se odnose na materiju državnih potpora i konačno organizacijski ustroj Agencije prilagoditi novim nadležnostima agencije. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne želi. Otvaram raspravu. Prvi na redu je klub HDZ-a i kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Gospođo potpredsjednice, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa pred nama su u principu dvije tehničke promjene. Jedna je institucije koju moram reći da je itekako dobro radila posao u proteklim godinama i puno toga je sa svojim jednim principijelnim radom natjerala mnoge da se u Hrvatskoj drugačije ponašaju, da naprosto shvate da ne može se raditi sa novcima kako tko hoće i možda više puta im nije bilo ugodno i sad su se dogodile određene promjene. Dakle, prvo što je pristupanjem Hrvatske EU nadležnost nad odobrenjem i podjelu potpora državama članicama preuzela Europska komisija, a Zakonom o državnim potporama koji je stupio na snagu 1. srpnja 2013. je odredio da onaj dio poslova koji je u sastavu državnih potpora ostavlja nacionalnim tijelima u Hrvatskoj bude nadležna Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Međutim, u travnju ove godine na snagu je stupio novi Zakon o državnim potporama kojima je sve ovlasti za državne potpore objedinjeno u jednom tijelu. Dakle, otišle su u nadležnost Ministarstva financija. A time su zakonom ukinute sve nadležnosti i poslovi agencija u području državnih potpora. Pa sjetite se samo koji je bio problem tko će podnijeti Izvješće o državnim potporama, praktički zbog nedefiniranosti zakona, zbog neizmijenjenog statuta državne agencije došli smo u jedan vakuum prostor pa onda hoće podnositi ministarstvo, hoće podnijeti agencija? Evo sad praktički izmjenom ovog statuta se pojašnjava zašto se tada to dogodilo i zašto je bilo sporno. Dakle, od sad će nam ta izvješća podnositi Ministarstvo financija. Istodobno pristupanje Hrvatske EU i donošenje zakona o izmjenama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, to su Narodne novine br. 80/2013 nastupila je druga značajna promjena u radu agencije koju uz nadležnost za primjenu hrvatskih propisa o zaštiti tržišnog natjecanja ujedno postala i nadležna za paralelnu primjenu europskog zakonodavstvo odnosno članka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske komisije koji određuje pitanja vezana za zaštitu tržišnog natjecanja između država članica. I zbog tih dviju promjena nadležnost agencije izmjenom i dopunom statuta potrebno je važeći statut agencije uskladiti sa odredbama zakona o izmjenama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja te sukladno novom Zakonu o državnim potporama iz statuta izbrisati određene odredbe koje se odnose na područja državnih potpora. Također, brišu se poslovi vezani za državne potpore, a ukida se obveza agencije za podnošenje izvješća o državnim potporama Hrvatskom saboru. Dakle, novim zakonom koji je usvojen u travnju 2014. tu obvezu prema Hrvatskom saboru sad ima Ministarstvo financija kao tijelo u kojem je objedinjeno sve što se tiče državnih potpora. Dakle, zbog prilagođavanja promjeni nadležnosti mijenja se i organizacijska struktura agencije, a iz priloženog je vidljivo da je organizacija usmjerena na osnovno poslovanje agencije dok su ostale funkcije sužene na razini minimalnih potreba za rad institucije. Statut je dopunjen i odredbom o poslovnoj tajni vezano za informacije koje agencija može otkriti komisiji i nadležnim tijelima za zaštita tržišnog natjecanja. I mislim da je to jedna vrlo bitna odredba koju ste vi možda čak i propustili naglasiti, ali ona jasno definira u principu da tom odredbom ako je Hrvatski sabor usvoji na ovakav način komisija se obvezuje na određene dakle podatke koje naprosto ne može dati bez odobrenja praktički klasifikacije. Klub HDZ-a će podržati predložene izmjene Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja.
I u ime kluba HNS-a potpredsjednik Milorad Batinić. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjednice, predsjedniče vijeća, kolegice i kolege. Naime, vjerujem da bi rasprava o ovim izmjenama statuta koje su smatram slijed i donošenja zakona o izmjenama Zakona o agenciji, zatim Zakona o potporama, a isto tako i u raspravi koju smo vodili ovdje u ovom Domu bilo je na neki način sugerirano na koji način da se i statut korigira i vidim da su, vjerujem da je i predsjednik vijeća iščitavao raspravu jer vidim da su određene izmjene unesene i u sam statut. Da je kojim slučajem ovaj zakon bio na dnevnom redu nakon izvješća agencije koju podnosi do 30. lipnja vjerujem da bi rasprava i o ovoj točki možda išla i u nekom drugom smjeru. No, klub HNS-a također kao što smo podržali i Zakon o agenciji podržat ćemo i izmjene ovog statuta. Ja bih imao samo nekoliko možda svojih opservacija na određene članke statuta. Naime, dopada mi se što je u članku 1. izmjena, stavak 3., za obavljene poslove iz svoje nadležnosti agencija odgovara Hrvatskom saboru. Naime, u prošlom statutu je pisalo iz članka 1. Ovdje su apsolutno svi poslovi i ima logike pošto je Sabor to tijelo kojemu agencija na neki način, ustvari u cijelosti polaže račune. Ono što bih posebno pohvalio to je članak 8. gdje se članak 21. mijenja po meni vrlo dobro, metodološki prihvatljivo vrlo detaljno čak bih se usudio kazati da ima elemente i određene kao sistematizacije poslova. I to je onaj dio koji sam uvodno bio kazao da ste vjerojatno iščitavali rasprave, a posebno je klub HNS-a upravo u tom dijelu govorio više kao o jednom što ne može biti sastavni dio zakona ali evo vidim da ste unijeli. No, priznajem imam jednu dilemu sa … [[Govornik se ne razumije.]] ukoliko možete pratiti. Naime, članak 21. stavak 1. pa nabraja pa imamo brojeve 6 pa 7., 8. pa se ponovno vraćamo na broj 6. Da li možda ne razumijem ili je možda tehnička greška? [[Upadica: Tehnička greška.]] U redu, hvala. Evo čisto sugeriram jednu korekciju u pročišćenom dijelu. Mislim vidite, ne znam da li je to metodološki tako ali nema mi logičkog slijeda. Što se tiče ove novine koju prethodno i vi ste uvodno kazali i kolega Šuker prije toga, znači primjena članka 101. i 102. tu u članku 10. gdje se mijenja članak 26. stavak 1. rješenje agencije objavljuje u Narodnim novinama. Stavak 2. znači gdje se rješenja iz stavka 1. i odluke Visokog upravnog trgovačkog suda povodom tužbi na ta rješenja objavljena na Internet stranici agencije. Da li Visoki trgovački sud ima obvezu objavljivati svoja rješenja u Narodnim novinama možda? Visoki upravni sud, pardon. Ne. Da li ste, da li možda bi bilo protivno zakonu da se objavljuju u narodnim novinama. Čisto radi transparentnosti, radi informiranosti jer i u masu stvari smo i u raspravama, gdje god je koje ministarstvo ili tijelo državno objavljivalo rezultate, ankete. Isto tako je bilo i u prethodnoj raspravi Zakonu o posebnoj državnoj skrbi, veli sve što se objavi na Internet stranicama nije dostupno. Pa evo čisto sugestija ukoliko smatrate možda za naredne izmjene, da se rezultati objavljuju u narodnim novinama. E sad, znači stavak 3. je potpuno logičan. Što se tiče, velim cjeline, statut je slijed onoga što smo prethodno raspravljali i velim ukoliko će doći do određenih potreba za izmjenom statuta, možda da unesete ovu korekciju ukoliko je u skladu sa postojećim zakonima. I ponavljam i obećajem, znači kod vašeg izvješća o radu agencije da će biti daleko više rasprave i možda će se tada i kroz raspravu vidjeti još određene korekcije koje bi statut trebao. Mi ćemo još jedanput govorim podržati ovaj statut i to je to.
Hvala. Zaključujem raspravu o izmjenama i dopuna Statuta agencije. O prijedlogu ćemo glasati najvjerojatnije sutra, a sutra ćemo u 9,30 početi sa Izvješćem o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2013. godinu i u 12 sati ćemo glasati o raspravljenim točkama. Hvala lijepa. A sad idemo navijati.
Izmjene i dopune Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja-potvrđivanje. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju Izmjena i dopuna Statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa za donesena predložena odluka u tekstu kako je i došla tu.