Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Sukladno Članku 226. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 12. sjednice s 9 novih točaka, taj prijedlog dopune dnevnog reda vam je dostavljen elektroničkim putem i kako sukladno Članku 225. stavak 4. Poslovnika pisanih prigovora na prijedlog dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke svih 9. uvršteno u dnevni red 12. sjednice. Sada ćemo započeti sa prvim zakonom, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z.E. broj 515 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u svezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za poljoprivredu. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovana državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede Marija Vučković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe zastupnici, gospodo zastupnici glavni cilj ovog novog Zakona o slatkovodnom ribarstvu je kreiranje kvalitetnih i učinkovitih normi za obavljanje sportskog i gospodarskog ribolova na kopnenim vodama te provođenje odgovarajućeg inspekcijskog nadzora nad svim sudionicima. U tu svrhu u odnosu na zakon koji je izrađen 2001. godine i nekoliko puta mijenjan, upotpunjeni su na početku norme koje se odnose na kvalitetnije objašnjenje i terminologija vezano za inundacijska područja, poplavljena područja, lovostaj i sl. Također, jedan od razloga zašto se pojavila potreba za novim zakonom je činjenica da se akvakultura kao područje izdvojila i iz morskog i iz slatkovodnog ribarstva u zaseban propis koji je objavljen u Narodnim novinama broj 130 iz 2017. godine te se pojavila potreba za usklađivanjem sa tako nastalim novim propisom u kojem je objedinjena akvakultura. Nadalje, iako ne postoji cjelovita zajednička ribarstvena politika u području slatkovodnog ribarstva, vodilo se računa o potrebi provođenja odredbi akata odnosno pravne stečevine EU koja se odnosi na osiguranje sljedivosti u prometu i na prenošenje tržišnih odredbi koje se odnose na uređenje tržišta u slatkovodno ribarstvo. Takve su odredbe od hrvatskog nacionalnog interesa budući da eliminiraju crno i sivo tržište, osiguravaju bolju informiranost potrošača i potiču bolju konkurentnost slatkovodnog ribarstva. Također, postojala je potreba za usklađivanjem propisa koji se odnose na zaštitu prirode i vodno gospodarstvo odnosno usklađivanja planova upravljanja ribolovnim područjima sa planovima upravljanja u području vodnog gospodarstva, a isto tako sa postupcima procjene utjecaja na ekološku mrežu. Nadalje, ovaj prijedlog zakona je u potpunosti u skladu s Akcijskim planom za rasterećenje gospodarstva Vlade RH budući da su njime ukinute sve one administrativne i troškovne obveze za sudionike koje su bile moguće i to u iznosu od 650.000 kuna. Provodi se i decentralizacija na način da se dio ovlaštenja u vezi s gospodarskim ribolovom prenosi na ovlaštene osobe u jedinicama područne samouprave odnosno županija. Jedna od novina zakona je isto tako izrada potpuno elektroničke baze podataka o slatkovodnom ribarstvu koja će omogućiti bezgotovinsku kupnju dozvola, bezgotovinsku naplatu i bezgotovinsku elektroničku raspodjelu prihoda između državnog proračuna, Hrvatskog sportsko-ribolovnog saveza i ovlaštenika ribolovnog plana, prava. Na taj način olakšat će se i izdavanje dozvola i poboljšanje prometa i bolje kontrole, a isto tako i pospješiti razvoj ribolovnog turizma. S tim u vezi omogućuje se fleksibilnije financiranje ovlaštenika ribolovnog prava koje je prilagođeno njihovim posebnim potrebama i planovima upravljanja za svako područje. Nadalje, ovim zakonom prepoznaje se važnost trajnoj monitorniga nad ribljim fondom u kopnenim vodama te se uređuju kadrovske i materijalno-tehničke norme za ovlaštene znanstveno-istraživačke ustanove koje će takav monitorin trajno i kontinuirano obavljati, a uvodi se i posebna kategorija ribolova za potrebe javnih, za potrebe akvarija otvorenih za javnost, uređuju se ovlasti ribarske inspekcije preciznije te smatramo da ovaj zakon doprinosi cilju održivog i odgovornog upravljanja ribolovnim resursima. U odnosu na tekst zakona prikazan u prvom čitanju 25. siječnja ove godine na 11. sjednici Hrvatskog sabora, valja istaknuti da su uvažene primjedbe koje su iznijeli i primjedbe, primjedbe Udruge za očuvanje tradicijskog ribolova Lonjsko polje isto tako javne ustanove Park prirode Lonjsko polje i Odbora za poljoprivredu Hrvatskog sabora, a koje se odnose na tradicijski ribolov. Valja reći da je nemoguće uvrstiti treću kategoriju ribolova koja bi bila tradicijski ribolov jer je potrebno osiguranje sljedivosti, stoga se ribolov dijeli na gospodarski ili negospodarski odnosno u osnovi sportski i rekreacijski, ali smo uvrstili tradicijski ribolov kao skupinu alata pomoću koje je moguće loviti u gospodarskom ribolovu na određenim vodama, a nikako na zaštićenim područjima i posebnim mrjestilištima i uspjeli smo za takav prijedlog dobiti i podršku prvih predlagača. Također su uvažene primjedbe vezano, istaknute ovdje u Hrvatskom saboru vezano za potrebu boljih definiranja i inundacijskih i poplavljenih područja te su usklađeni pojmovi u članku 3. preciznije definiran način gdje je moguće loviti ribu u inundacijskom a gdje, u kojem dijelu inundacijskog područja je moguće a u kojem dijelu inundacijskog područja nije moguće loviti ribu, u članku 40. zakona. Također, uvažene su iznesene primjedbe u Hrvatskom saboru u prvom čitanju koje se odnose na osiguranje reciprociteta između ovlaštenika ribolovnog prava u pogledu mogućnosti lova ribe kod različitih ovlaštenika te je s obzirom na jedan primjer iz Vukovarsko-srijemske županije dana mogućnost ministru da pravilnikom odredi mogućnost ribolova za ribiče u ribolovnim vodama, ribolovnim zonama i ribolovnim područjima. Također nastavno na primjedbe iznesene u Hrvatskom saboru u zakon su ugrađene odredbe da onaj ovlaštenik ribolovnog prava koji nije izgubio takvo ribolovno pravo u svom, u prethodnom razdoblju ima pravo prvenstva pri ostvarenju ovlaštenja za sljedeće razdoblje. U prekršajnim odredbama osim propisanih novčanih kazni izriču se i zaštitne mjere privremenog oduzimanja ulova i proizvoda ribarstva, plovila, ribolovnih alata i slično. Na kraju što se tiče provedbe ovog zakona on ne iziskuje, njegova provedba ne iziskuje dodatna sredstva osim u dijelu koji se odnosi na elektroničku bazu podataka, aplikacije za elektroničku kupnju, raspodjelu sredstava i naplatu. Takva su sredstva osigurana na poziciji Ministarstva poljoprivrede u okviru stavke koja se odnosi na ukupnu informatizaciju te za 2019. godinu takva sredstva za ukupnu informatizaciju u morskom i slatkovodnom ribarstvu i aqua kulturi. Iznos je je 5,28 milijuna kuna, u 2020. godini 6,95 milijuna kuna i u 2021. godini 7,45 milijuna. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo priličan broj replika, krenimo redom. Prva replika je poštovanog zastupnika Josipa Križanića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Ovaj Zakon uređuje dodatno jasnije puno novih segmenata slatkovodnog ribarstva. Između ostalog uređuje odgovorno upravljanje ribljim fondom, uređuje tržište ribe i ribljih proizvoda te učinkovitije prikupljanje podataka o ulovu. Prvi puta se pojavljuje termin sustav ulovi i plati. A mene sad zanima da li ćemo tim sustavom urediti tržište ili ćemo dodatno još pojačati i otvoriti vrata crnom tržištu i sivoj ekonomiji kako to govore neke udruge. Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa na pitanju. Što se tiče sustava ulovi i plati, on je izazvao pozornost i određene ... [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske obrtničke komore koje su u razgovorima i raspravi u potpunosti otklonjeno. Znači naprotiv mi smatramo da će se sustavom ulovi i uplati koji je poznat u mnogim zemljama EU a i nekim drugima smanjiti mogućnost crnog tržišta, pomoći ovlaštenicima ribolovnog prava da izvršavaju svoje obveze vezane za transport i poribljavanje. A isto tako želim istaknuti da primjerice ribolovna dozvola u Hrvatskoj košta 400 kuna a dozvola za sportski ribolov recimo u susjednoj Sloveniji i do 3 tisuće eura. Tako da je doista na ovaj način bilo dobro pomoći ovlaštenicima a s druge strane i razvijati sportski ribolov. U razgovorima su takve primjedbe sa onima koji su ih prvi i iznijeli otklonjene.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Lipošćaka.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicima. Iako ću se i kasnije u pojedinačnoj raspravi malo više osvrnuti na ovaj zakon želio bih naglasiti da smatram da je na jedan vrlo zadovoljavajući način riješeno pitanje tradicijskog ribolova oko kojega je bilo možemo reći i dosta polemike i priče. I zapravo jasnim utvrđivanjem i tradicijskih ribolovnih alata ali i načina odnosno područja gdje se isti smiju odnosno gdje se isti ne smiju koristiti i izmicanjem istih iz tih zaštićenih područja mislim da su na neki način zadovoljene sve zainteresirane strane a i idemo u smjeru i zaštite tih zaštićenih područja i smanjenja ribolovnoga napora na tim područjima. I zato velim još jednom pohvale na tom rješenju. Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice. Nema potrebe, hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovana državna tajnice, evo, prije svega, drago mi je da ste dosta primjedbi i prijedloga između dva čitanja uvažili, evo prije svega i nas saborskih zastupnika koji smo govorili i o tradicijskom ribarstvu evo tu svaka čast. Međutim, ima dosta još ribolovnih udruga koje niste uzeli u razmatranje, odnosno vjerojatno jeste u razmatranje a niste prihvatili. Jedna od takvih je zajednica Športskog-ribolovnog društva Udruge Bjelovar gdje niste baš uvažili neke stvari koje mislim da imaju apsolutno smisla. Pa evo izražavam ovako malo žaljenje što niste možda njih uvažili, to su ribiči koji to rade iz ljubavi prema vodi i prema ribi. Pa evo ne znam da li je više moguće ali ima tu dosta primjedbi, to je 11 točaka koje su oni prigovarali pa ako još postoji možda mogućnost a neki stvarno imaju smisla i bilo bi dobro za ribničarstvo općenito da ih uvažite. Hvala lijepa.
Odgovor poštovane državne tajnice. Izvolite.
Hvala lijepa. Mi smo obavili razgovor sa predstavnicima ovlaštenika sa područja Bjelovarsko-bilogorske županije. Nešto smo, to će pokazati vjerojatno i dalje tijek rasprave, odlučili uvažiti. Dio primjedbi ne treba rješavati zakonom nego podzakonskim aktom i pravilnikom. A dio primjedbe ako treba možemo poslije jednu po jednu proći, a dio primjedbe, složili su se u razgovoru i predstavnici ovlaštenika iz Bjelovarsko-bilogorske županije nije baš, ima više razloga za neuvažavanje nego uvažavanje.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena tajnice, naravno da triba urediti odgovornosti i tržište slatkovodnog ribarstva, način dozvola, dodijele, tko je odgovoran za poribljavanje, za zaustavljanje ribarstva slatkovodnog. Međutim, postavlja se pitanje što će uopće biti sa ribarstvom kad mi ne štitimo pitke vode? Mi samo u krškom području, u mojoj Dalmatinskoj zagori, pa u vašoj Neretvi, imamo problem onečišćenja tih rijeka gdje pitke vode, ne samo da ne možemo piti, a ljudi i piju i konzumiraju nažalost, osnovno pitanje kako zaštititi naše pitke vode, to u RH nismo napravili, u Sloveniji smo napravili. Evo kako Krka, rijeka Krka izgleda i šta utječe u nju, evo još ću jednom pokazati i mogu li ribe, uvažena ministrice, ovdje opstati? Evo ovo je prije Nacionalnoga parka, prije, ja znam [[Upadica: Hvala lijepo]] da ste nervozni, al ovo je činjenica kolko [[Upadica: Hvala lijepa]] se štiti [[Upadica: Kolega Bulj!]] naše pitke vode i što će biti [[Upadica: Hvala lijepo]] ne samo s ribarstvom, nego opstankom ljudi na tom području. Hvala.
Kolega Bulj, molim vas, 15 sekundi dulje govorite, nemojte to raditi, jel.
Isprika.
Odgovor poštovane državne tajnice, izvolite.
Iako pitanje izlazi dobrim dijelom iz djelokruga Ministarstva poljoprivrede, mi svakako prihvaćamo da smo svi odgovorni za zaštitu voda u RH, pa ću samo kratko reći da u tome surađujemo i surađivat ćemo i dalje s nadležnim Ministarstvom za vodno gospodarstvo, uvažavati svaku primjedbu, a isto tako u našem operativnom programu za pomorstvo i ribarstvo čija je ugovorenost 31.12.2016.g. bila 4%, a potrošnja 2,5% i koji nije bio akreditiran, te je danas akreditiran s ugovaranjem od 55% i potrošnju od 30%, velik dio se odnosi na zaštitu okoliša i voda, pa vjerujem da ćemo to dobro iskoristit.
Hvala lijepa. Prije nego što nastavimo, pozdravimo na galeriji učenice i učenike Agronomske škole iz Zagreba … [[Pljesak]] Tema će im vjerojatno bit zanimljiva, upravo se iz njihovog djelomično područja. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka, izvolite.
Hvala. Kolegice i kolege, državna tajnice, područje varaždinske županije je bogato vodama, njome prolaze rijeka Drava, Bednja, Plitvica, Lonja i uz sve to godišnja potrošnja ribe je oko 350 do 400t odnosno 2kg po osobi. Uz svo to bogatstvo voda, na području varaždinske županije proizvede se svega 25 do 30t ribe odnosno 5 do 7%, pa upravo iz tog aspekta smatram da je to jedna gospodarska grana na kojoj treba poraditi jer je prostor za njezin rast dobrodošao, a i moguć je. Hvala.
Evo, odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala vam lijepa na primjedbi, pitanje se odnosi u većoj mjeri na Akvakulturu koja je danas uređena posebnim propisima i za koju je osigurano samo u okviru jednog prioriteta, 22% operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo koje se sve bolje i bolje troši. Mi smo također zajedno sa Svjetskom bankom u procesu izrade novog višegodišnjeg nacionalnog razvojnog plana za Akvakulturu u narodnom periodu također se borimo za što bolji položaj i bespovratna sredstva u okviru pregovora oko nove uredbe za novi fond, pa se nadamo da ćemo pomoću takvih sredstava odgovarajućom politikom, provedbom novog višegodišnjeg razvojnog plana i konkretnim mjerama, potaknuti na bolji način i slatkovodnu Akvakulturu slijedom dobrih trendova koji se događaju, u Akvakulturu u moru.
Slijedeće replike poštovanog, a kolega Grmoja vi ste, izvolite.
Dakle, poštovani potpredsjedniče, ljudi mi šalju poruke i moram zatražiti stanku i molim ovim putem i znači, državnu tajnicu Mariju Vučković da reagiraju i kao ministarstvo, ali i cjelokupna Vlada i Ministarstvo, naravno, zaštite okoliša, kojem je to više u nadležnosti, ugrožen je ne samo riblji fond, ugroženo je zdravlje ljudi, ugrožena je poljoprivreda u dolini Neretve. Naime, u pročistačima otpadnih voda u Mostaru je pronađen otrov piralen, ono što upozoravaju udruge civilnog društva da je ugroženo zdravlje i ljudi koji rade na tim postrojenjima, ali i zdravlje svih stanovnika grada Mostara, ali i nizvodno budući da Neretvom to sve dolazi do nas, da ljudi i tom vodom natapaju svoje poljoprivredne površine, uostalom govori se o tome da je broj oboljelih i u Mostaru u posljednjih nekoliko godina u porastu, znači kada govorimo o raku i sl. bolestima, a znamo da je to veliki problem i u dolini Neretve, mislim da ovo zahtjeva hitnu reakciju Vlade RH prema nadležnim tijelima u federaciji, da se ispita što se događa, znači oko tih deponija iz kojih navodno dolaze ti otrovi u tok Neretve i da se pod hitno poduzmu određene mjere kako bi se zaštitio život stanovnika doline Neretve, naravno mislim i na naše ljude u BiH, na naše Hrvate koji tamo žive, ali i na ljude u dolini Neretve odakle ja dolazim, mislim da ovo zahtjeva hitnu reakciju.
Hvala, naravno da ću vam dati stanku, pa ćemo se vidjeti u 10,01. STANKA U 9,51 SATI NASTANAK NAKON STANKE U 10,05 SATI. Evo kolegice i kolege, stanka nam je istekla pa ćemo nastaviti sa radom, sa replikama na izlaganje poštovane državne tajnice. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice. U prvom čitanju, kao i kroz Odbor za poljoprivredu protezao se ovaj tradicijski ribolov i vi ste sada na kraju zapravo rekli da to neće biti posebna kategorija već da će se oni kao način i oblik zapravo odnositi na gospodarenje ribolovom. Što se tiče samog tradicijskog ribolova, govorilo se zapravo o Kopačkom ritu, govorilo se o Lonjskom polju, ali evo, ja naglašavam jedan dio koji je vezan recimo, za imotsko područje, za područje ... [[Govornik se ne razumije.]] pa i Baćinskih recimo, jezera. Kaže se, opet u zakonu, da će struka odrediti zapravo način, dostupnost resursa, kao i same ... [[Govornik se ne razumije.]] Na što se konkretno misli kad se kaže struka na Ministarstvo poljoprivrede, na sam savez ili na županije. Evo, samo zbog razjašnjenja. Hvala vam lijepo.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa. Dakle, definicija tradicijskog ribolova kao skupina vještina, znanja i alata koji se dugo godina primjenjuju u hrvatskom narodu u području ribolova, ne odnosi se naravno samo na Lonjsko polje, Lonjsko polje je potaknuo. Odnosi se na sva područja gdje se određeni tradicijski ribolovi obavljaju, kao, ali sad govorimo o alatima. Što se tiče zaštite određivanja područja ribolovnih u kojima se može loviti, to se radi na temelju trajnog i kontinuiranog znanstvenog monitoringa koji mogu obavljati ustanove za koju su propisani kadrovski, materijalni i tehnički uvjeti, dakle, to rade znanstvene institucije na temelju njihovog istraživanja, kontinuiranog monitoringa i sa toga napravljenih planova upravljanja.
Zadnja replika poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice, mi ovim zakonom zaista uvodimo mjere za zaštitu i obnovu resursa slatkovodnih eko sustava, sve sa ciljem opstojnosti i sportskog i gospodarskog ribolova, ali i opstojnosti ribljeg fonda u RH. No, ono što me zanima, s obzirom da se naš slatkovodni ribolov u velikoj mjeri odvija i na rijekama Savi, Dravi i Dunavu, zanima me kako su uređeni sustavu u susjednim zemljama, prvenstveno u Srbiji i BiH koje nisu članice EU, koje su nam mogućnosti kontrole i nekih zajedničkih djelovanja, održavanja i održivog iskorištavanja ribljeg fonda koji je u konačnici i temelj ribolova. Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo na pitanju. Pa radi se o području za koje imamo i otvorena granična pitanja. Nismo u mogućnosti cjelovito Ministarstvo poljoprivrede s obzirom na okolnosti, cjelovito urediti takvu suradnju. Međutim, mi surađujemo i u okviru prekograničnih programa koje provodimo, koji se odnosi na zaštitu ribljih resursa i surađujemo na znanstvenom nivou. U tu svrhu želim istaknuti da Ministarstvo poljoprivreda, Uprava ribarstva, trenutno provodi prvi Twinning projekt, prepoznata je kao dobra uprava, prvi Twinning projekt prenošenja stečenih znanja baš u ovom području prema Republici Srbiji, recimo i nadamo se da ćemo i s takvim aktivnostima moći pozitivno utjecati, a što se tiče uređenja, to su zemlje koje nisu bile obvezne još urediti pravnu stečevinu. Mi to uređujemo drukčije, potpunije, bavimo se više kontrolom i nadzorom [[Upadica: Hvala.]] osim što smo u obvezi to raditi sami po sebi, zato i dobivamo takva sada priznanja i mogućnosti prenošenja stečenih znanja.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Pa otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima. Poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Danas u saborskoj raspravi imamo Zakon o slatkovodnom ribarstvu u drugome čitanju. Zakon za koji se pokazala velika potreba, a izdvajanjem akvakulture iz dosadašnjeg zakona, kao i uključivanje dvije uredbe EU u zakonodavstvo RH, odlučilo se krenuti u izradu zakonske podloge, koja za cilj ima urediti cjelokupno tržište slatkovodnog ribarstva u RH. S obzirom da na razini EU ne postoji zajednička ribarstvena politika u slatkovodnom ribarstvu, samim time je svakoj zemlji članici ostavljena mogućnost da samostalno uredi područje ribarstva sukladno svojim biološkim, hidrološkim, socioekonomskim i drugim prilikama. Ovaj prijedlog zakona koji se danas nalazi pred nama predstavlja modernizaciju postojećega zakona i prilagođavanja današnjem stanju i potrebama unutar ovoga područja. Izmjene zakonskih normi bile su nužne kako bi stvorili učinkovitiji sustav sportskog i gospodarskog ribolova na kopnenim vodama, kako bi uredili različita tumačenja i sporna pitanja dopuštenosti ribolova, kao što su lovostaj, vodotok i inundacijski pojas i brojna druga. Nužno je bilo omogućiti kontrolu cjelokupnog tržišta što ovim zakonom ostvarujemo prvenstveno kroz kontrolu ulova koji bi trebao utjecati na smanjenje crnog tržišta ribom, kao i očuvanje naših prirodnih bogatstava. Racionalnim i održivim upravljanjem i zaštiti ribljeg fonda, osiguranjem dostatne opskrbe slatkovodnom ribom te onim najvažnijih, a to je sljedivost ribe. Unutar ovog zakonskog rješenja ističe se nekoliko primjera pozitivnog doprinosa koji će ostvariti ovakav zakonski prijedlog. Usklađivanje s propisima o zaštiti prirode i okoliša u postupcima donošenja ocjena prihvatljivosti za ekološku mrežu kao i usklađivanje planova upravljanja s planovima vodnoga gospodarstva. Također i digitalizacija kroz elektroničke aplikacije povezane sa digitalnim bazama, na koji način zamjenjujemo dosadašnje papirnate upisnike, neažurirane dostave podataka o ribolovnom naporu i zadržanom ulovu u gospodarskom i sportskom ribolovu. Kada govorimo o digitalizaciji uvodi se i elektroničke dozvole za ribolov, bezgotovinska naplata i raspodjela sredstava što će definitivno olakšati kupnju dozvola, povećati samim time i broj dolazaka ribića turista, uvesti jasniju kontrolu uplate naknada i spriječiti mogućnosti financijskih malverzacija. Nadzor je polje u koje se mora uložiti velike napore, zato je dobro što se jasnije uređuju ovlasti i ribarske inspekcije kao i ostalih ovlaštenih osoba za nadzor. To se omogućuje i kroz decentralizaciju poslova vezanih uz obavljanje gospodarskog ribolova i stavljanje u nadležnost županija koja će kasnije imenovati ovlaštene osobe za inspekcijski nadzor nad ribolovnim vodama. Odredbe za pojedine prekršaje se revidiraju, usklađuju se sa važećim odredbama propisa o prekršajima te je po ovom prijedlogu znatno većih financijskih kazni imamo i zaštitne mjere privremenog oduzimanja ulova, plovila, ribolovnih alata, pribora i drugih predmeta kojima je počinjen prekršaj. Bitno je za naglasiti kako ovakav prijedlog zakona ukida i određena administrativna opterećenja s čime se postižu značajne uštede odnosno rasterećenje u iznosu od 650.000 kuna godišnje koje više neće predstavljati financijski teret sudionicima slatkovodnog ribarstva. Drago mi je da su se uvažile određene primjedbe iz prvog čitanja te se uvodi i definiranje tradicijskih ribolovnih alata, opreme, tehnika radi očuvanja naše kulturološke i etnološke baštine koja nam služi za promociju ruralnih područja i širenja turističke ponude, ali sve naravno u okvirima povlastica za gospodarski ribolov. Riblji fond u kopnenim vodama danas zaista predstavlja veliki potencijal i vrlo važan prirodni resurs zato je nužno njegovo odgovorno i održivo iskorištavanje, vrlo je važno i ciljano znanstveno nadziranje ribljeg fonda uz veće kadrovske, ali i materijalne napore što ovaj prijedlog zakona i uređuje. Zahvaljujući mjerama za zaštitu, očuvanje i obnovu resursa slatkovodnih eko sustava uz odgovorno ponašanja i uređen sustav u budućnosti možemo očekivati višestruke benefite, veći povrat u razvoj ruralnih područja, prisustvo znanstveno ispravne ribe na tržištu te nadziranje cjelokupnog procesa kroz osiguranje sljedivosti ribe. Nastavno na sve benefite ovog prijedloga Zakona o slatkovodnom ribarstvu Klub HDZ-a će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovana državna tajnice sa suradnicima, evo kao što sam u replici prvoj govorio drago mi je da ste uvažili neke primjedbe prije svega ribolovaca, športskih ribolovaca koji bi ja reko u glavnom su zadovoljni sa ovakvim zakonom, jasno da nikad neće biti svi zadovoljni, nikad nećete moći uvažiti sve primjedbe, ali evo u tom smislu pohvale vama i suradnicima, ali i velim i da malo razmotrite još te Zajednicu športski ribolovnog društva Udruge Bjelovar, ali u svakom slučaju možemo, možemo reći da ovaj zakon, zakon je nešto po mjeri športskih ribolovaca. Evo, koliko ja znam i koliko na terenu čujem to je pohvalno. Da li je po mjeri onih privrednih ribara odnosno gospodarskog sektora, mislim da nije, ali to mi je čak i drago jer bi bilo dosta primjedbi lobija od gospodarskih ribara, privrednih ribara koji su htjeli to malo prilagoditi svojim potrebama. Evo, za to svaka pohvala, ali ja ću krenuti i s onim možda malo manje lijepim stvarima. Činjenica da je u Hrvatskoj niska potrošnja ribe, mi imamo veliki potencijal, imamo more, imamo kontinent u kojem imamo mogućnosti slatkovodnog ribarstva, međutim to se stvarno ne nedovoljno nego daleko od zadovoljavajuće troši riba. U Hrvatskoj se troši oko 8 kg ribe po stanovniku, 8 kg od toga je svega 1 kg, to su podaci koje ja imam sada dostupno ali su možda malo stariji ono godinu, dvije, ali 1 kg je slatkovodna riba. Mislim da je to puno premalo. Samo radi usporedbe Portugal ima 55 kg ribe troši po glavi stanovnika. Znači možemo reći da ovdje stvarno postoji veliki potencijal, prije svega gospodarski potencijal. I neću govoriti sada o tome kako je riba zdrava, jel mislim to svak od vas ovdje to zna, ali da je takva velike razlika između Hrvatske i Portugala znači 8 kg ribe po glavi stanovnika naspram 55 kg Portugala to je nešto što je zabrinjavajuće, a mi imamo i more, a vjerojatno imamo veći potencijal te slatkovodne ovaj uzgoja ribe nego Portugal. Al evo, tu se treba napraviti puno više i zato je evo ministarstvo to koje bi i trebalo o tome još dati dodatni poticaj i uz, s naslova onoga da smo članica EU, da su nam dostupni mnogi modeli financiranja preko Europskih fondova i ja mislim da tu treba se ministarstvo zauzeti apsolutno više kako bi ovih privrednih ribara bilo što više, jasno pod određenim uvjetima kontrole. Međutim evo, imam još jedan podatak koji sam ovaj isprintao na internetu i vido da trend 2015. – 2016. površina ribnjaka u eksploataciji. U 2015. je bilo 9.917 hektara, a u 2016. 10.309 znači to je jedan dio povećanja. Imao više ribnjaka u eksploataciji od 2015. do 2016. znači trend je 104, a gledajte sad ovo, sad gledamo samo šarane. U 2015. proizvodnja šarana je bila 3.400 tona, a 2016. 2.698, obrnuto. Kaj nam to govori? Imamo više ribnjaka, a manje ribe. E sad, možemo zaključiti zbog čega je to tako, da li je to crno tržište, da li je to nešto što bi nas trebalo zabrinjavati. Pa možda onda naši Hrvati ne jedu tako malo ribe nego kupuju možda ribu na crnom tržištu. E recimo tu je država koja mora takve stvari sprječavati. No dobro, nećemo kritizirati, samo evo ja tu stvarno radim i pokušavam biti zastupnik koji ukazuje na stvari koje nisu dobre, predlažem ono što mislim da bi bilo bolje. Pa evo, ja ću i nekoliko riječi govoriti o evo uzročnici negativnih kretanja. Prije svega to su visoko vodno gospodarske naknade. Zbog čega, evo ribari kažu da ne mogu proizvoditi više ribe, neriješena pitanja naknade štete od ribojednih ptica, ne riješeno pitanje poljoprivrednog zemljišta. Prije svega to svi mi koji radimo u lokalnoj samoupravi znamo koliko je to problem pitanje poljoprivrednog zemljišta, znači u ovom slučaju i slatkovodnih jasno površina voda, ali i općenito poljoprivrednog zemljišta, poticaji u slatkovodnom ribarstvu koji su smanjeni, dobro, dosta godina unazad, ali o tome treba voditi više računa. Ne znam tako mi se ubacuje ovdje ali OK [[Upadica Reiner: Mislim da gore sa galerije netko.]] Dobro, neću se dati smesti. Prirodni gospodarski potencijali. Hrvatska ima prije svega dugu tradiciju ribarstva, izgrađena infrastruktura, velike površine ribnjaka uređenih ali i zapuštenih, krajobrazna i ornitološka vrijednost šaranskih ribnjaka, genetski potencijal slatkovodne ribe, kadrova i znanja. Hrvatska je stvarno bogata kaj se toga tiče i kadrova i znanja i to po Hrvatskoj gospodarskoj komori definitivno stoji. Organiziranost ribničarskih tvrtki, utrošak hrane, toplovodni uzgoj, evo ovo je dobar svijetli primjer 100% domaća sirovina. Poznata kvaliteta hrvatske uzgojene ribe. Sad mogu samo staviti paralelu sa morskom ribom koliko je hrvatska tuna. Evo i našeg proslavljenog generala, cijenjena u Japanu i u izvozu. To su sve potencijali koje ja mislim da Hrvatska nedovoljno koristi i da bi trebala više voditi brigu o tome. Analiza sektora slatkovodne aqua kulture, još prednosti. Tradicija u uzgoju i suradnji između industrije i znanosti, proizvodnja hrane visoke prehrambene vrijednosti, velika prirodna vrijednost poluintenzivnih toplovodnih ribnjaka, uspostavljen je informacijski sustav u ribničarstvu, mogućnost trajnog opskrbljivanja tržišta ujednačenom količinom i kvalitetom proizvoda. Sve su to prednosti koje bi trebali domaći proizvođači ribe koristi a ne korist. Koje su prilike? Izuzetno povoljni okolišni uvjeti i kakvoća vode, raspoloživost prostora za uzgoj, uzgoj novih vrsta i razvoj novih proizvoda i tehnologija te povezivanje sa sektorom prerade. Ima dosta prilika, ima dosta prednosti ali ima i slabosti. Slabosti su nažalost zastarjela tehnologija uzgoja. To je danas evidentno u Hrvatskoj i to treba popraviti. Odgovorio sam prije da jasno treba popraviti možda i uz sredstva EU koje su nam na raspolaganju, ministarstvo se hvali kako je dosta alociranih sredstava, ja bih rekao da li su, da li možemo biti zadovoljni s time, mislim da ne i još treba raditi na tome da stvarno se svakom gospodarskom ribaru pomogne kako bi to ribničarstvo bilo stvarno u uzlaznoj putanji jer jednostavno mislim da imamo velikog potencijala. Hrvatska ima potencijala za rast stektora slatkovodnog ribarstva, nužno je riješiti status poljoprivrednog zemljišta koji se koristi u ribogojstvu, pravni status ribnjaka ali i problem sa naknadama za vodu kojih ima čak 8. Hrvatsko slatkovodno ribničarstvo pamti nažalost i bolje dane. Dane kada je godišnja proizvodnja u ribnjacima uglavnom šarana dosezala brojku od 16 tisuća tona slatkovodne ribe a izvoz nije bio poznat pojam već i sasvim ostvariva i prihvatljiva mogućnost za gotovo trećinu proizvodnje. No nažalost kao što ste to dogodilo i u brojnim našim drugim sektorima ovakvo stanje nije dugo potrajalo, ovo su malo stariji podaci još iz 2013., i '14.-te bilježi proizvodnju od 3235 tona. Znači sa 16 tisuća tona na 3235 tona što je 23%-tni pad u odnosu na davnu 2012. godinu. Možda podatke imate jasno danas novije ali u svakom slučaju mislim da ne možemo biti sretni sa ovakvom proizvodnjom jer velim od nekadašnjih 16 tisuća tona danas je to evo vrlo, vrlo skromno. Hrvatska zasigurno ima potencijal za rast sektora slatkovodnog ribarstva, prije svega zemlja koja je ostvarivala izvoz slatkovodne ribe raspolaže sa potrebnim resursima bilo da je riječ o repromaterijalu, vodi, stručnjacima te nazaobilaznom tradicijom koja donosi iskustvo i znanje ali raspolaže i sa onim koji vole loviti u mutnom. To je ono što sam govorio, imamo trend sve više i više ribnjaka a manje ribe proizvodimo. Malverzacijama u slatkovodnom uzgoju ribe u Hrvatskoj gdje se nerealno prikazivala proizvodnja u posljednjih nekoliko godina zloupotrijebljena su poticajna sredstva što je ostavilo negativan trag na hrvatskom slatkovodnom ribničarstvu. A sada ću recitirati gospodina Božića, predsjednika Odbora za slatkovodni uzgoj ribe HGK-a te direktora i vlasnika ribničarstva Poljana, kaže: Pojedinačno najvećeg ribnjaka prema uzgojnim površinama i proizvodnji, što govori Glas ... [[Govornik se ne razumije.]] istaknuo je kako udruženje ribarstva HGK-a i Odbor za slatkovodno ribarstvo HGK već 15 godina intenzivno radi na otklanjanju brojnih poteškoća koje opterećuju tu proizvodnju pa uskoro očekuje i konkretne rezultate te dodaje. Iako je proizvodnja slatkovodne ribe drastično smanjena ona će se sljedećih godina zasigurno dizati, ... [[Govornik se ne razumije.]] zato neće moći imati željenu dinamiku jer sam ciklus proizvodnje od mlađe do konzumne ribe traje 3 godine. To će se dogoditi uz uvjet da se riješi i status poljoprivrednog zemljišta koji koriste poduzetnici u ribogojstvu kao i pravni status ribnjaka jer poduzetnici ne žele ulagati u nešto što nije u njihovom vlasništvu ili posjedu a još uvijek neriješen problem s naknadama i za vodu koji čak ... [[Govornik se ne razumije.]] što nema nijedna druga država. Evo to govori čovjek koji je u tome, kažemo da imamo potencijala međutim, moramo kao u svemu drugom, više osluškivati ljude koji su u praksi, više oni koje se time bave a možda manje slušati birokrate u kancelariji koji sa pogledom preko Windowsa samo mogu vidjeti kaj su ribe i ribničarstvo, jasno, ne ide to onima vrijednima u ministarstvima koji rade svoj posao i koji daju značajan doprinos razvoju ribničarstva i poljoprivrede uopće. Ja ne bi više dužio vezano uz ovo, evo samo još jedna mala digresija, veli kaže jedan ribolovac iz Darde, predsjednik udruge u Baranji kaže vezano uz njegovu prehrambenu naviku, veli da njegova obitelj godišnje pojede između 30 i 50 kg slatkovodne ribe, znači to je gotovo iznad prosjeka, najvišeg prosjeka u Portugalu ali to je zato što je ribolovac, zato što je sportski ribolovac, ulovi puno ribe i onda se njegova obitelj zdravo hrani. Ja se nadam neće samo obitelj športskih ribolovaca ili onih na moru jesti ribu nego da će riba biti dostupna svima, baš svima u Hrvatskoj jer više puta cijena ribe recimo u Slavoniji, a tu sam imao jedan podatak, kaže da Slavonci plaćaju skupu ribu, da je to za Uskrs već preko 45 kn što se tiče šarana a najbogatiji su u Slavoniji u slatkovodnim vodama i to se penje do 45 kn što je puno, puno više nego što bi trebalo, evo pa nadam se da neće samo obitelji onih koji love ribu, jesti zdravu ribu, nego i svi onima kojima će biti to dostupno. Govorim i o slatkovodnoj ribi i o morskoj ribi pa evo, u tom smislu volio bi da Hrvatska napravi jedan značajan iskorak u tom smislu i da Hrvati jedu više ribe, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj MOST-a nezavisnih lista u ime koje će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege, uvažena tajnice sa svojim suradnicima. Evo govorimo o jednom velikom resursu, tj. o ribarstvu, u ovome slučaju slatkovodnom ribarstvu i mislim da je ovo šta je predloženo i sad u drugim čitanju da uređenje ovoga i odgovornosti i načina upravljanja tim bitnim resursom je dobro i da na taj način i treba regulirati uz sve konstruktivne primjedbe koje je djelom i ministarstvo i prihvatilo, oni uskladili i da su i druge koje su sportske i sve ostale koje su zainteresirane bile da su sudjelovale u raspravi, i smatram da je Hrvatska zemlja i to znamo svi bogata tim potencijalnom, sad koliko ga koristimo i šta je sve uvjetovalo da ne koristimo maksimalno i sportski ribolov kao turističku promociju i gospodarsko-ekonomski slatke ribe, to je sad gospodarski, tj. kroz privredu, ima tu uzroka koji su djelovali primjera od Domovinskog rata, moramo znati da je područje RH bilo okupirano, da zasigurno se nije moglo kontrolirati to područje i da je tu bilo ribolova koji nije u skladu sa zakonom, bilo je puno i minsko-eksplozivnih sredstva, svega onoga šta se nije moglo na jednome nekontroliranom području kontrolirati, zato bilokakav pozitivan pomak i razvoj slatkovodnog ribarstva je dobar zato što imamo sve mogućnosti, potencijale i za daljnji razvoj. I zbog toga apsolutno treba podržavati bilokakvu promjenu na bolje a vjerujem da je došlo vrijeme da se ovaj dio i ovaj potencijal iskoristi maksimalno dobro a to je znači slatkovodno ribarstvo i da imamo napokon hrabrosti i odvažnosti primijetiti šta je sad ključni problem uz ovo zakonodavstvo, uz sve što se događa i potencijale, to je očuvanje pitkih voda. To je ključni problem uopće da bi ovaj zakon bio dugoročan ako ne budemo imali pitke vode očuvane i ekološki, ekosustav očuvan, znači da ćemo biti u problemu jer ribe neće moći opstati na tome području i jednostavno nećemo moći gospodariti tim resursom, ne samo ribljim fondom nego pitkom vodom kao najbitnijim životom, znači voda je jedna život, bez vode nema života, Hrvatska je sa tim bogata i zato bi ja ovdje ukazao po onome šta je ključni problem i ono što smatram ključnim problemom, ono šta sam naglašavao da bilokakav štetni projekt na krškom području, na području gdje su pitke vode a moramo vidjeti i druge države koje su nama susjedne. Slovenija je zaštitila pitke vode, tj. vode, rijeke, pritoke od izvora do ušća, znači zakonom zaštitila a također i krška područja međutim, mi se ne odnosimo tako. Tako da uza sve ovo dobro što imamo u ovom zakonu, uza sve ono što je poticaj, uza sve ono šta možemo razvijati, jer kad spominjemo samo sportski ribolov onda ne govorimo mi o sportskom ribolovu da će samo tu biti lovci koji će jel' tradicijski ribolov nego to je i turistička ponuda, mi moramo znati da ima brojni, da je to jedna dobra ponuda uz ovu što imamo Jadran, što imamo sve da je i sportski ribolov uz lov i ostale stvari, jedan sadržaj koji daje dodatnu vrijednost i mi trebamo sve napraviti da očuvamo pitke vode. Ja mislim da zaključno treba ovdje govoriti u Parlamentu mi kao zastupnici a izvršna vlast ali ovdje ovo nije pitanje sad ni HDZ-a ni SDP-a ni MOST-a ni ne znam koje koalicije, ovo je pitanje opstanka ljudi na ovome području i razvoja tih područja. Ja samo moram ukazati na nekoliko ono što ugrožava riblji fond. To je onečišćenje rijeka i pritoka tih rijeka. Nezamislivo je da danas imamo rijeku Krku koja utječe u Nacionalni park, Krka da je onečišćenje da u rijeku utječe naftni otpadni proizvod, od nafte, ulja. Nezamislivo je da u Jadro, u rijeku Cetinu, imamo upojne jame koje s autoputa od antifriza, ulja koje je sa ceste, da utječu direktno u rijeku Jadro, ne samo da tu neće bit ribe, nego vidimo da po više, u više navrata mjesečno nema vode u vodovodu, ne koriste je Splićani, nego moraju kupovati u bocama vodu u trgovinama, a kamo li da će opstati riba. Znači, mi da bi ovaj zakon implementirali, da bi bili uza sve napretke, uza sve šta je unaprijeđeno ovim zakonom, ja ću ponoviti i odgovornost, onaj tko je odgovoran, tko upravlja tim područjem, dozvole, monatorij, lovostaj, sve šta je na tome području triba zakonom regulirat i to triba prihvatit. Ako ima netko bolje prijedloge, neka predloži. Ja ne sumnjam da će ministarstvo to prihvatit. Međutim, problem su pitke vode, opet ponavljam, i krško područje. Nezamislivo mi je da će u srcu od Krke do Neretve, maloprije je kolega Grmoja spomenio problem Neretve, problem otrova koji su se pojavili u Neretvi i vidimo povećanje broja tumora na tome području, kako u Mostaru u dijelu Hercegovine, tako i neretvanskog kraja. Dal je to točan uzrok i vjerojatno je jel je voda koju konzumiramo svi, pojavilo se učestalijega broja i povećanja broja od 500% čak se spominje da u posljednjih godina povećanje broja tumora i tih karcogenih bolesti. Također kad gledamo to područje odakle ja dolazim, evo promatram od Zrmanje do Neretve, znači rećemo ovo područje Dalmatinske zagore, Skradin, Ravni kotari, apsolutno na tome području nitko ne štiti vode, a vode su najveće bogatstvo. Ja ne mogu vjerovati da će Centar za gospodarenjem otpadom biti u srcu krškog područja u Lećevici i bune se, protive se čak i Šibensko-kninska županija gdje je vladajuća stranka na vlasti. Znači, ovo nije političko pitanje, ovo je pitanje opstanka ljudi na tom području jel mi nećemo imati mogućnosti uopće živjeti na tom području, a jedino šta imamo i šta je bogatstvo, bogatstvo nam je voda. Zbog čega tu, kad vidimo šta je problem sa Marinšćinom, isti će to biti, znači Centar za gospodarenjem otpadom, vidimo šta se događa, vidimo da nisu imali uredne dozvole ekološke i sada žele to napraviti na Lećevici, a znamo koji je potencijal, i Neretva i Cetina i Krka i pritoci njeni i Zrmanja, to je ogroman potencijal za slatkovodno ribarstvo. Zato dok mi tj. Ministarstvo zaštite i okoliša bude ono koje će štiti okoliš, a ne da ljudi s toga područja moraju se organizirati da štite okoliš i pitke vode od Ministarstva okoliša. Nažalost, vjerujem da i Ministarstvo poljoprivrede tu ima utjecaj, ali ono može ukazivati na određene stvari koje utječu na uzgoj ribljeg fonda, flore i faune koje će utjecati takvo ponašanje u prirodi jel i meni također nezamislivo da u području Plitvičkih jezera nemamo sustav kanalizacijski, nego imamo jame koje su upojne ili kanalizacija odlazi direktno u ta područja krška, a imamo znači nacionalni park koji je turistički brend. Znači, imamo na cijelom području ogroman problem očuvanja pitkih voda. Svi zakoni koje mi donesemo da su najbolji, sve direktive EU, sve najbolje zakone, ako ne očuvamo pitku vodu, apsolutno ovi zakoni su ne-pri-mje-nji-vi, oni su neprimjenjivi. I o vodama treba pričat, već ako narodu dajemo, naplaćivamo PDV na vodu, što bi tribalo ukinuti PDV na vodu, nema slatkovodnog gospodarstva gospodo bez očuvanja pitkih voda. Ponavljam, Slovenija je donijela Zakon o zaštiti voda od pritoka, od izvora do ušća, zaštitu krša, a u nas obrnuto, kanta za smeće je krško područje, kanta za smeće i o kakvom ćemo mi onda zakonu govorit? Ja sam pohvalio zakon u određenim dijelovima, ali vidim da je išao kroz proceduru, da su prijedlozi koje su davale i udruge i pojedinci da su određeni uvaženi, vjerojatno je, tu bi tribalo još nekakve izmjene, vidim da ne možete sve uvažiti i nikad neće biti svi zadovoljni, međutim, ovaj zakon je bes-po-tre-ban. Ako je ovo rijeka Krka, evo, evo uvažena državna tajniče, potpredsjedniče HS, ako ovo odlazi u rijeku Krku i nije ovo smiješno, ovo je tužno, ovo je tužno da ovo odlazi u rijeku Krku, prije NP Krka koji je vrlo bitan za opstanak ljudi na tome području. Još jednom ponavljam, ovo ću, samo čekam da dođe ovdje ministar zaštite i okoliša, pa da pogleda što utječe i kako izgleda rijeka Krka i naravno da ovdje ribe ne mogu opstati, slatkovodne. Znači, mi moramo svi kolege ne na ovo da ja sad nešto, nego ovo je činjenica, mene su ljudi zvali, ja u tome području živim i ovo utječe u rijeku Krku. Ako mislimo zaštititi riblji fond, floru i faunu, eko sustav, onda moramo zaštititi i pitke vode jel svi ovi zakoni, mi možemo raditi umjetna gospodarska jezera ili ne znam šta gdje ćemo držati šarene, ovo ono, međutim da bi održali sportski ribolov, tradicijski ribolov, turistički ribolov, sve ono šta daje dodatnu vrijednost mi ne možemo da bude ovo rijeka Krka, da utječe. Mi to ne smijemo dozvoliti baš zbog zaštite flore i faune i ribljega fonda naravno jer se radi o Zakonu o ribama jer jednostavno gubimo taj potencijal, potencijal bitak za opstanak ljudi na tome području. Mi da umjesto da vidite na benzinskim crpkama, litra vode je skuplja od litre nafte, slobodno uzmite litru vode pa ćete vidjeti, a mi imamo čistu, bistru vodu, ja ću govorit, evo sad ću se sjetit svoje Cetine, njenog izvora pa ću, dođite tko nije bio vidit ćete koje je to bogatstvo, koje nažalost mi dajemo u koncesiju stranim tvrtkama i koje to eksploatiraju i nama prodaju po cijeni skuplje od litre nafte, a mi imamo i resurse i potencijale da na drugi način se ponašamo prema pitkim vodama i zbog eko flore, zbog ekološkog sustava flore i faune unutar, zbog opstanka ljudi na tom području, a da i ovaj zakon koji imamo sada kojega donosimo, koji ima pomake da ga možemo implementirati jel ako bude ovake rijeke naše i ako budemo gradili kante za odlaganja tj. da budu krško područje kante za odlaganje ovaj otpada onda mi jednostavno ovaj zakon nećemo moći implementirati, nećemo moći imati dodatnu vrijednost, nećemo imamo dodatnu vrijednost seoska gospodarstva koja mogu turistički ponuditi i sportski ribolov i tradicijski ribolov i tu imati ovaj dodatnu vrijednost, cila, cijeli turizam. Zbog toga, još jednom naglašavam nama zastupnicima, Vladi RH, svim građanima, eko aktivistima koji žive da je krajnje vrijeme da se zaštiti eko sustav. To možemo kroz zakon, ja sam i rekao da ne triba biti puno toplu vodu izmišljati, to je Slovenija napravila nije daleko, zakon o kršu, o zaštiti krša i zakon o zaštiti pitkih voda od izvora do ušća. I na taj način ostaje nam najveći potencijal, a to je pitke vode, ako već imamo more, imamo znači ribe u našem Jadranskom moru, nismo imali snage i hrabrosti proglasiti isključivi gospodarski pojas, vjerujem da će doći trenutak kad ćemo to napraviti i imati primjenu i zaštiti naš riblji fond, našu floru i faunu koji nam rade što god žele i strani brodovi i ekološki ga onečišćuju, vjerujem da će se naći snaga zbog opstanka ljudi na tom području, da ćemo zaštiti naš krš i pitke vode. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedničke Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, uvažena državna tajnice sa suradnicima, evo u ime Kluba HSS i Demokrata nekoliko riječi i o Zakonu o slatkovodnom ribarstvu, o konačnom prijedlogu ovog zakona. Ovim zakonom predlagatelj i nadležno ministarstvo želi prije svega uskladiti naše zakonodavstvo sa zakonima EU i uredbama, a isto tako i intencija je urediti tržište u slatkovodnom ribarstvu. Mi iz HSS-a također smatramo da ovaj zakon treba i spomenuto je u nekim dijelovima, brinuti i o zaštiti okoliša, o zaštiti prirode i svakako zaštiti bioraznolikosti u RH jer činjenica je da neke vrste riba polako nestaju iz naših vodotoka. Treba prije svega čestitati svima onima koji se bave bilo sportskim ribolovom, bilo ribolovom kroz svoje ribičke udruge jer oni su čuvari prirode na svoj način. Oni vole prirodu, izlaze u prirodu i nije im prva intencija samo uloviti ribu zbog konzumacije, nego boravak u prirodi, uživanje u prirodi, cvrkutu ptica i lijepom okruženju uz potoke i rijeke. E da bi to tako i ostalo moramo svi brinuti i oni koji nisu ribiči da nam ostanu čiste vode. Pitanje je tko je zamutio ovu vodu na Krki, pitanje je opasnosti koje nam određeni mogući incidenti mogu uništiti i riblji fond u nekim rijekama i potocima, a imamo određene crne točke. Mi smo iz HSS-a više puta govorili o problemu odlagališta otpada u općini Davor koje je ni 2 km od rijeke Save, uz velike lateralne kanale i gdje je realno postoji opasnost od preljevnih i procjednih voda da onečiste taj vodotok i naprave incident, eko incident a onda i ugroze opskrbu pitkom vodom jer je tamo i blizu vodocrpilište s kojeg se preko 60.000 stanovnika dobiva pitku vodu. Sličan problem je i Piškornica kod Koprivnice, gdje već tamo načelnik i određeni ljudi govore, pogotovo mi iz HSS-a da je to potencijalna bomba jer su rađene analize procjednih voda i već je uočen povišeni postotak teških metala u tim vodotocima koji se paralelno sa Piškornicom slijevaju prema Dravi i to je činjenica. I zato treba to ponovno istaknuti i tražiti da nadležna tijela državna i inspekcije utvrde stvarno stanje i da zaštite ove ribolovne vode od zagađenja. A još jednom čestitka svim ribičima i sportskim i amaterima, volonterima koji se bave zaštitom prirode i voda na tome što oni svaki dan poduzimaju i upravo su oni ukazali na ove probleme, a ima ih sigurno još u Hrvatskoj. Kad je riječ o akvakulturi, slatkovodnom ribarstvu, treba reći kao što se već ovdje spomenuto, da mi nažalost u Hrvatskoj imamo veliki potencijal, ali malo slatkovodne ribe konzumiramo. Općenito ribe Hrvati malo jedu i sigurno da postoji potencijal kroz razvoj akvakulture i pomoć ovom dijelu gospodarstva da se razvije. Spomenuo bih da sam već protestirao ovdje što su naknadno od šteta od ribojednih ptica u 2015./2016. bile neisplaćene prema našim vlasnicima ribnjaka i da su oni zbog toga trpjeli ekonomsku štetu. Drago mi je da je to sad ispravljeno i da će u ovim narednim razdobljima oni ipak dobivati naknadu za štete od ribojednih ptica, ali ove dvije tri godine što nisu dobili, to im nitko ne može nadoknaditi i treba reći da je zbog toga sigurno su oni zastali u razvoju, u ulaganjima, a možda nisu ni mogli onda ni povećati plaće radnicima, a željeli su. Zato je važno da se financijski rastereti ovaj dio akvakulture kao dio gospodarstva i poljoprivrede jer već je spomenuto 8 različitih naknada za vode, problem neriješenog poljoprivrednog zemljišta i svakako omogućiti im da potpore njihovim razvojnim projektima, prije svega preradi i plasmanu ribe na tržište, onda bi to bilo prava tržišna utakmica jer oni u ovom trenutku nemaju dostatnih vlastitih sredstava za razvoj, a onda je tu i sljedivost da naš kupac zna da li je kupio šarana i soma iz Hrvatske ili iz Kine ili neke druge zemlje u koje se uvozi i čini se da još uvijek velik uvoz ribe i ribljih prerađevina RH i da nismo osmislili modele kako povećati zaštitu domaće proizvodnje i vidljivost njenu i na taj način omogućiti našim kupcima da kod odabira uvijek odaberu šarana ili soma koji je proizveden u RH. Želim, prije svega ovdje čestitati svim športsko ribolovnim savezima koji temeljem gospodarskog plana upravljanja vodama korektno odrađuju ovaj posao i veliki broj ribiča je zadovoljno kako ovo funkcionira. Želim čestitati sportskim ribolovcima koji i na takmičenjima i u Hrvatskoj, a i izvan Hrvatske promiču Hrvatsku i ostvaruju izvrsne rezultate. Međutim, moram ovdje istaknuti jedan problem na koji su upozorili i športsko ribolovni savezi, a i Obrtnička komora gdje je kroz model ulovi pa plati se stvara prostor po njima da će se dio te ribe naći na sivom ili crnom tržištu u RH. To je novina koja dosad nije bila, da športski ribolovac dio ulovljene ribe može uzeti i odnijeti i staviti na tržište i tu oni vide problem pa su i predlagali amandmane, Obrtnička komora da se to precizira kako ne bi došlo do nelojalne konkurencije ili sivog ili crnog tržišta i mislim da je ministarstvo propustilo i taj dio urediti kako je to Obrtnička komora predlagala. Također je prigovor od strane ribičkih udruga i športsko ribolovnih saveza vezana uz pravo na kupnju ribičkih dozvola jer u čl. 21. st. 4 stoji da svaka pravna i fizička osoba, hrvatski državljanin ili strani državljanin može kupiti dnevnu ili mjesečnu dozvolu i riboloviti na našim vodotocima i ribnjacima bez da ima položen ribički ispit. Onda se s pravom postavlja pitanje zašto onda uopće postoji ribički ispit i zašto naši ribiči moraju biti onda član športske udruge i saveza, ako svatko može doći, kupiti dozvolu i loviti. Ja razumijem da na taj način želimo potaknuti više građane da idu u prirodu, da se bave ribolovom, da potičemo na taj način dijelom i kontinentalni turizam, ali mislim da je ovaj prigovor ispravan od strane športsko ribolovnih udruga, ribičkih udruga i Obrtničke komore, koje su ovo iznijeli jer i u drugim segmentima je, evo primjer, lovstvo vi ne možete ići u lov, ako nemate položen lovački ispit i ako niste član barem Hrvatskog lovačkog saveza. Ne znam zašto je to stavljeno, volio bih da u završnom obraćanju još to pojasni državni tajnik zbog svih onih ribiča koji to pitaju. Također kad je riječ o gospodarskom ribolovu, ja moram istaknuti probleme, što sam već istaknuo i na Odboru za poljoprivredu, ljudi koji žive uz rijeku Savu jer dolazim iz tog područja, Orubica, Davor, Kobaš i nizvodno gdje je veliki dio njih, 50-tak recimo, je bilo u Orubici i Davoru, ribara koji su bili obrtnici i imali gospodarski ribolov, sad to više nisu. Postoji jedan ili nijedan još tko ima registriran obrt i gospodarski ribolov, bavi se gospodarskim ribolovom, a mnogi od ovih bi željeli. Pa sam i na Odboru za poljoprivredu pitao, postoji li model i da li se dovoljno razgovaralo sa zainteresiranima da se osmisli model kako da se i njima omogući da plate nekakav paušal i da se nastave baviti gospodarskim ribolovom i da stave tu ribu koju ulove legalno na tržište jer budimo posve otvoreni, vjerojatno oni i dan danas odu i zabace ili mrežu ili vršu i ulove i to je na crnom tržištu, a ne bi trebalo biti, ni oni ne žele da budu izvan zakona nego žele da se to kvalitetnije uredi, da im se financijski omogući da oni to, da im to bude priuštivo. Jer ako on mora po svim zakonskim propisima imati d.o.o. ili obrt i plaćati sve obveze, nema toliko ulova, nema toliko tržišta da bi mogao to sve platiti obaveze i živjeti od toga i nažalost onda ili su prestali s tim ili se bave na crno ili su odselili, a naša intencija iz HSS-a da ljudi ostanu živjeti uz rijeku i da žive s rijekom i da čuvaju te vodotoke kao što su i sve ove godine do sada. Također je jedan od primjedbi bila športsko ribolovnih udruga na inspekcije i inspekcijski nadzor. Ribolovna inspekcija je ostala u ministarstvu, ali uz ribolovnu inspekciju, sada će njih moći nadzirati i MUP, Lučka kapetanija i ne znam što još, pa evo je bio prijedlog da se to preciznije uredi, da se zna tko što i kako radi, ovako je to u zakonu ostalo nejasno. Također, kad je riječ o prekršajnim odredbama u čl. od 71.-80. gdje je prigovor na visinu kazni. Kazne su od 30 do 50 tisuća kuna i ide kazna i odgovornoj osobi u športsko ribolovnoj udruzi i savezi i fizičkoj osobi i jednostavno na ovaj način će se ljude odvraćati od toga da se bave ovom djelatnošću i da zbog tih kazni odustaju od ribolova i članstva u udrugama i vođenju određenih udruga, pa odgovor je bio na odboru da su te kazne niže nego u EU članicama i da to nije tako neprimjereno. Pa uzmite koliki su osobni dohodci tih ljudi u Hrvatskoj, Slavoniji, Podravini, Baranji pa onda vidite da li su te kazne primjerene. Mi mislimo iz HSS-a da su neprimjereno visoke i da je trebalo ići s nižim kaznama, a pogotovo što ima jedan apsurd, da je veća kazna za onog koji ima ovlaštenje za gospodarski ribolov, ima dozvolu, ode sa svojim čamcem u lov, ribolov, zaboravi dozvolu, veća je kazna za njega nego za onog kog se ulovi u nezakonitom ribolovu. Mislim da to je trebalo ispraviti i preciznije urediti, a ne da imamo ovakove nepravilnosti na terenu. Evo, pozdravljam intenciju da se napravi jedan kvalitetan pomak u slatkovodnom ribarstvu, da se uredi tržište, da imamo sljedivost, da naši kupci znaju što kupuju, ali evo, apeliram na sve nas da se pozabavimo i ovim problemima koje sam istaknuo u zaštiti voda od zagađenja, to nije samo posao Ministarstva poljoprivrede, tu je i Ministarstvo zaštite okoliša i Ministarstvo gospodarstva, a svakako da je dobro da pomognemo športsko ribolovnim udrugama i savezima da ostanu raditi i da na taj način upravljaju ovim važnim gospodarskim resursom RH. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicima. Evo, još jednom na samom početku pohvala i ministarstvu i državnoj tajnici i naravno osobito Upravi ribarstva i Odjelu za slatkovodni ribolov. Zašto ovo govorim? Upravo iz razloga što je sama suradnja prilikom donošenja ovoga zakona bila uistinu dobra i kada bi sva ministarstva bila ovoliko otvorena za suradnju i sugestije mislim da ne bismo niti u ovom Visokom domu imali nikakvih problema niti mi kao zastupnici, a niti vi kao predlagači. Između dvaju ovih čitanja zakonskih prijedloga, održao sam i nekoliko sastanaka sa vodstvom Hrvatskog športskog ribolovnoga saveza i konačno, održali smo zajednički sastanak u ministarstvu u Upravi za ribarstvo i naše sugestije i primjedbe bile su uglavnom vezano za onaj dio sportskoga ribolova i smatram da smo u tom dijelu, ako se ne varam, 6 članaka smo izmijenili i učinili jedan korak prema naprijed prema poboljšanju. Time smo dodatno pojasnili i definirali određene pojmove i situacije za koje se u praksi uočilo ili da nisu dovoljno dobro definirane ili da su se u praksu drugačije tumačili odnosno zlorabili. Jednako tako, osigurana je i prednost na javnom natječaju za dodjelu ribolovnoga prava ovlaštenicima kojima to ribolovno pravo nije bilo oduzeto i ovo smatram izrazito pozitivnom odredbom, osobito zbog straha pojedinih ovlaštenika, kao što smo mogli čuti i u obilasku terena koji su se, možemo to reći, bojali određene privatizacije voda, a čime je zapravo i ovom zakonskom odredbom ta mogućnost otklonjena. Jednako tako, i u slučaju udruživanja ovlaštenika u viši oblik, ova prednost ostaje, što je po meni, jednako tako vrlo bitno. Zahvaljujem se također i na uvaženoj sugestiji da se u slučaju proglašenja elementarnih nepogoda može pristupiti reviziji, a ne mora kako je bilo u prvom zakonskom, u prijedlogu u prvome čitanju. Time su zapravo izbjegnuti i nepotrebni troškovi mnogim ribičkim društvima u slučajima kad elementarne nepogode ne uzrokuju situaciju koja bitno mijenja stanje na terenu. Spomenut ću primjer iz svog Ogulina i naše rijeke Dobre koja je izrazito bujična i vrlo često smo zapravo izloženi elementarnim nepogodama, ali potočna pastrva koja je tamo autohtona u tim situacijama u većini, odnosno u najvećem dijelu se zadržava na svome primarnom, odnosno prvobitnom staništu. Također otvaranje mogućnosti da se sredstva iz naknade za ribičke dozvole mogu koristiti i za edukaciju, ovlaštenicima se omogućilo zapravo niz, provođenja niza aktivnosti za koje su prema prvom prijedlogu bili zakinuti. Međutim, sve su to teme o kojima smo već raspravljali i u prvom čitanju i sad, ne bih se htio previše ponavljati, ali nakon rasprave u prvom čitanju moram priznat da sam se i sam dosta iznenadio reakcijama i brojem ljudi, ribiča, ribolovaca odnosno i samih udruga koje su me kontaktirale i očito da je veliki interes i za samu ovu temu, ali i za sam ovaj zakonski prijedlog i u razgovorima, s jedne strane sa predstavnicima saveza, mogu reći da su vrlo dobro upućeni u samu problematiku i poboljšanja koja ovaj zakon donosi. Međutim, iz kontakta sa samim ribičima stječe se dojam da su upravo oni vrlo slabo ili gotovo nikako informirani općenito o zakonskim prijedlozima, kamoli tek o izmjenama ovoga zakona ili dopuna. Između ova dva čitanja, ako se ne varam održavale su se, tako to i kalendarski nekako dolazi, većina skupština ribičkih, udruga i nadam se da je vodstvo udruge omogućilo članstvu uvid u sam ovaj zakon i same izmjene koje on donosi. Jednako tako, dosta je upita bilo i zbog izmjena u raspodijeli prihoda iz naknada za ribičke dozvole i bojazni hoće li zbog toga se mijenjati cijene, ukupne cijene ribičke dozvole, odnosno hoće li one rasti. Poznato nam je da, možemo to tako reći, tzv. ukupna cijena se sastoji od one zakonom propisane naknade koja se preraspodjeljuje na savez, proračun RH i na ovlaštenike u omjeru 40:40:20 te od onog dijela čiji je iznos, zapravo koji određuje samostalno ovlaštenik ribolovnog prava koji služi za poribljavanje, ribočuvarsku službu i ostale potrebe društava odnosno udruga. Ono što je bitno i mislim da treba naglasiti da se ne bi stvarala, neću reći panika, ali tako nekakva bojazan da se u naravi ništa bitno ne mijenja i nema razloga da cijene godišnjih dozvola rastu. Uostalom, to je zabrinulo mnoge, ali uostalom, to nam je potvrdila i državna tajnica u završnom obraćanju nakon prvoga čitanja. Ono što je evidentno iz svih tih razgovora i kontakta na terenu i sa ribičima i udrugama, a to je jedno da zapravo na terenu imamo vrlo šaroliku praksu upravljanja društvima, šaroliku praksu gospodarenja vodama i ponoviti ću ono što sam ranije rekao da dio društava odnosno dio ovlaštenika ne komunicira dovoljno sa svojim članstvom koji je nije upoznato niti sa osnovnim odredbama zakona koje vrlo često uzimamo i zdravo za gotovo. Također, uočeno je da pojedini ovlaštenici ne gospodare odgovorno sa vodama odnosno da gospodare odgovorno samo djelom voda, postoje vode u koje se vrlo mnogo ulaže, koje su primarne a da s druge strane imamo vode koje su ili prepuštene ili same sebi ili entuzijazmu pojedinaca. To su stvari koje definitivno moramo mijenjati u budućnosti i koje naravno nisu do predlagača odnosno do ministarstava nego zapravo do odnosa unutar samih društava u odnosu na relacijama vodstva društava i njihovog članstva. Ono što je do ministarstva i čiji stav u potpunosti ću ponoviti još jednom pozdravljam jest i rješavanja problematike i kategorije tradicijskoga ribolova, ovim zakonom omogućujemo uporabi tradicijskih ribolovnih alata ali isključivo izvan zaštićenih područja prirode u kojima se i teži ka smanjenju ribolovnoga napora što vrlo često spominjemo i na zakonom jasno propisan način i naravno u sklopu gospodarskoga ribolova. Evidentno je da ovaj zakon ide u smjeru poboljšanja, zakonska regulativa nam je mogao bi reći zapravo usudio bih se reći jedna od boljih ako ne i najbolja u zemljama u okruženju i vrlo često smo svjedoci da i neke druge zemlje zapravo idu tragom naših rješenja i zapravo možemo reći da ih i kopiraju a na nama je da upravo ovaj zakon koji smatram vrlo dobrim, i na terenu radimo na što boljoj njegovoj provedbi i na kraju evo još jednom zaključno, zahvala i ministarstvu na suradnji, na uvažavanju i većine sugestija i prijedloga, hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Josip Križanić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima, još jednom vas pozdravljam kao i sve kolege zastupnike koji su tu prisutni. Dakle dugo smo čekali ovaj zakon, rekli ste već od 2001. upravo zbog puno oprečnih stavova u javnosti ali i različitim interesima i gospodarskih i sportskih ribolovaca i dobro je da smo dobili konačno rješenje koje je sad pred nama. Ja kao i kolega Lipošćak upravo smatram da je kroz javnu raspravu ali i kroz različite radionice i sastanke sa ribolovcima kao i zainteresirane javnosti, iznjedren jedan dobar zakon u kojem je zakonodavac pokušao približiti stavove i interese zainteresiranih strana između dva čitanja. Uvažene su i mnoge primjedbe Odbora za poljoprivredu ali i raznih udruga o kojima sam prije govorio te je tako predložen Zakon o obavljaju sportskog i komercijalnog gospodarskog ribolova nakupljenim vodama i inspekcijski nadzor objedinjen. Pronađena je i mogućnost za promicanje tradicionalnih vrijednosti te rješenja koja omogućavaju korištenje tradicionalnih alata a da se ne narušava regulativa koja uređuje zaštićena područja, o tome smo puno govorili i zahvaljujem što je to uvaženo. Dakle, sigurno da taj tradicionalni ribolov ne može biti propisan zakonom kao treća kategorija uz gospodarski i sportski nego isključivo kao oblik i način i tehnike u okviru gospodarskog ribolova tradicijskim alatima, opremom i plovilima na ribolovnim zonama i koje će kasnije propisati ministar. Jasnije pojašnjena definicija poplavljenog i inundacijskog područja, i o tome smo puno raspravljali, što je točno inundacijsko područje, što se tu smije, što se smije i to je dobro definirana ograničenje, dopuštenost ili je zabrana ribolova i ovaj zakon tu i predviđa i jednostavniju prodaju dozvole preko elektroničke aplikacije koja će se formirati po riječima zakonodavca vrlo brzo nakon stupanja u zakon na snagu. Zakon ima i cilj administrativnog rasterećenja ribolovaca osim za ovlaštenike ribolovnih prava i upravljanja resursima i monitoring. Osim ribarskih inspektora predviđa se i obuka inspektora predviđa se i obuka inspektora te suradnja drugih tijela državne uprave. Ja sam slušao pozorno i kolegu Vlaovića, piše inspekcijski nadzor i neposredni nadzor i onda je pobrojano koje to inspekcije su odgovorne, znači imamo ribarske inspekcije, službenici koje je ovlastio ministar, unutarnji poslovi, unutarnja plovidba, carina, veterinarska inspekcija, znači vrlo je jasno da svaka od ovih inspekcija obavlja poslove unutar ingerencije svojih poslova koje su njima po definiciji povjerene. S time se osigurava i sljedivost te bolja informiranost potrošača i prepoznatljivost hrvatske slatkovodne ribe, sustav sljedivost prve prodaje označavanja alata te bar kodovi, pojednostavljen nje postupak proširivanja ribolovnog prava i unutar ribolovne zone za koju je ovlaštenik prethodno već dobio ribolovno pravo koje obuhvaća sve ribolovne vode unutar administrativnih granica, grada, općine i županija. Također ovlaštenik ribolovnog prava može sklopiti i ugovor o reciprocitetu s drugim ovlaštenikom ribolovnog prava ako za to postoji interes. U cilju pojednostavljenja procedure ali i neposrednog administriranja ali na tragu želje ministarstva s kojima smo komunicirali, koje je uvažilo prijedloge i sugestije udruga i javnosti i mi smo predložili jedan amandman u članku 29. iza stavka 10., dodaju se novi stavci 11. i 12., koji glase: Stavak 11. iznimno od odredbe stavka 4. ovog članka ukoliko po isteku ugovora o dodjeli ribolovnog prava isti ovlaštenik ribolovnog prava na javnom natječaju ponovno odobre ribolovno pravo, nije obvezan izraditi novi plan upravljanja. I stavak 12. Iznimno od odredbe stavka 5. ovog članka ukoliko po isteku ugovora o dodjeli ribolovnog prava isti ovlaštenik ribolovnog prava na javnom natječaju ponovno ... [[Govornik se ne razumije.]] ribolovno pravo revizija i dodatak plana upravljanja vrijede do datuma do kad je izdana zadnja suglasnost ministarstva. Dakle u situaciji kada ovlaštenik ribolovnog prava nakon isteka ugovora o dodjeli ribolovnog prava koji je konzumirao na ponovnom javnom natječaju dobije ribolovno pravo za istu ribolovnu zonu za koju je prethodno izradio plan upravljanja, bivšu gospodarsku osnovu nije potrebno obvezvati ga da da ponovno naručuje izradu cijelog plana upravljanja sa svim elementima koji ga može financijski nepotrebno opteretiti. Također budući da je za vrijeme trajanja prethodnog ugovora svakih 6 godina podnosio reviziju gospodarske osnove, plana upravljanja na potvrđivanje ministarstvu upravo je ispravno da ukoliko mu vrijedi ishodišni plan upravljanja bivša gospodarska osnova da mu zadnja revizija vrijedi i nakon potpisivanja novog ugovora do datuma do kada je izdana zadnja suglasnost. Dakle konkretno, ako nekom ovlašteniku ugovor o dodjeli ribolovnog prava ističe 2023. godine a zadnja revizija je potvrđena 2021. U slučaju ponovnog dobivanja ribolovnog prava putem javnog natječaja 2023. godine vrijediti će mu i dalje ishodišni plan upravljanja, odnosno gospodarska osnova iz prethodnog ciklusa ribolovnog prava a revizija iste će mu vrijediti 6 godina od dana potvrđivanja, izdavanja suglasnosti, dakle do 2027. godine. Zaključno, predložen zakon je dobar, omogućava odgovorno i održivo iskorištavanje ribljeg fonda unutar kopnenih ribolovnih voda i pridonijeti će razvoju ruralnih sredina kroz ribolovni turizam i ponudu zdravstveno ispravne hrane. I naravno ja ću ga podržati, hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Anđelko Stričak. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne? A oprostite imamo jednu, da, da, ispričavam se, ispričavam se, vidio sam ju. Gospodin Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Krizanić u Zakonu o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela propisano je da Ministarstvo poljoprivrede obavlja inspekcijske poslove u području ribarstva. A ovim zakonom predviđeno je i da druga državna tijela provode neposredni nadzor kada su predstavnici obrtničke komore i športsko ribolovnih saveza na odboru pitali državnu tajnicu što znači taj neposredni nadzor no odgovoreno je da će Ministarstvo poljoprivrede u suradnji sa drugim državnim tijelima, Ministarstvom unutrašnjih poslova, lučkim kapetanijama i drugima definirati uputama ili pravilnikom tko će što raditi. Mislim da bi to trebalo biti definirano zakonom i da ostaje kako je to propisano i drugim zakonima pogotovo Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i da je dovoljno da se ribarski inspektori i drugi ovlašteni službenici Ministarstva poljoprivrede tu navode a da koordinacija drugih državnih tijela naravno u provedbi drugih zakona mora biti ali nije bilo potrebe da se stvara pomutnja i da netko muti vodu i da se poseban nadzor sada radi na ribolovnim vodama. Hvala.
Hvala, odgovor, g. Križanić.
Zahvaljujem. Upravo mislim da je jasno regulirano da svatko unutar svoje ovlasti, unutar svojih zakona, konkretno ću vam reći veterinarski, granični inspektori sigurno rade drugačiji inspektorski nadzor nego ribarski inspektori. Sigurno da drugačiji nadzor radi policija ili carinska uprava. Prema tome, svatko unutar svojih ovlasti, upravo je trebalo biti pobrojano da svatko unutar svojih ovlasti ima ovlasti kontrolirati i nadzirati ovaj zakon i provedbu zakona. Hvala.
Hvala i vama. Sada je gospodin Anđelko Stričak na redu.
Hvala kolegice i kolege, državna tajnice sa suradnicima. Slatkovodno ribarstvo RH podrazumijeva gospodarski i športsko rekreacijski ribolov, uzgoj slatkovodnih vrsta riba, poribljavanje, zaštitu riba i njihovih staništa te ekologiju kopnenih voda. Razvoj uzgoja slatkovodne ribe u Hrvatskoj tradicija više od jednog stoljeća koja zajedno sa povoljnim prirodnim uvjetima i kakvoćom vodnih resursa ima neupitne potencijale za svoj daljnji održivi razvoj. Pretežno se uzgajaju dvije vrste riba, u nizinskim područjima prevladava uzgoj šarana a u Gorskim krajevima karakterističan je uzgoj pastrve. Prema evidenciji Ministarstva poljoprivrede uzgoj slatkovodne ribe u Hrvatskoj u 2016. obavljala su 43 proizvođača na 51 uzgajalištu u 18 županija. Do 1991. godine, odnosno do izbijanja rata slatkovodno ribarstvo bilo je veoma razvijena djelatnost od velikog ekonomskog značaja za državu. Nakon rata situacija se pogoršala što se najbolje očituje primjerom kako smo prije rata proizvodili oko 15 tisuća tona samo šarana godišnje dok danas ukupan proizvod sve slatkovodne ribe je manji od 4 tisuće tona. Usporedbe radi, BiH je povećala proizvodnju sa 2000. na 8000 tona. Isto je sa Slovenijom sa 350 na 2000 tona kao i sa Srbijom sa 4000 na 16000 tona. Niz je problema koji su doveli do pada proizvodnje slatkovodne ribe od nesređenih zemljišnih knjiga, cijelo tržište za plasman slatkovodne ribe nije uređeno, smanjila se konzumacija ribe što je posljedično dovelo do slabe potražnje. Cijene proizvodnih inputa neprestano se povećavaju i prate svjetske trendove dok se prihod od prodane ribe smanjuje. Sve ovo rezultiralo je današnjim lošim stanjem slatkovodnog ribarstva. Važnost slatkovodnog ribarstva za RH je zasigurno velika a proizlazi ne samo iz njegove osnovne djelatnosti, odnosno proizvodnje zdrave, kvalitetne i napose jeftine hrane nego i iz njegove ekološke vrijednosti te važnosti za gospodarstvo. U ruralnim krajevima potrebno je razvijati športski ribolov kao dio koji će obogatiti turističku ponudu a samim time i dovesti do pokretanja gospodarstva prvenstveno u turizmu u tim krajevima. Kada govorimo o području EU a članica smo EU pa evo par podataka za usporedbu vezano i na nju. Ribarska industrija EU-a je peta po veličini u svijetu odnosno godišnje osigurava oko 6 do 7 milijuna tona ribe dok se prosječna godišnja potrošnja kreće na oko 12 milijuna tone. Godišnja potrošnja po stanovniku na razini EU-a iznosi 23,3% kg a taj broj varira od 4,6 kg u Bugarskoj do 61,6 kg u Portugalu a u RH bilježi oko 9 kg po stanovniku što je vrlo niska razina potrošnje. Što se tiče područja slatkovodnog ribarstva, EU proizvodi 23% slatkovodne ribe a ostatak nadomješta uvozom iz trećih zemalja. Obzirom da dolazim i Varaždinske županije, navesti ću još podatak o potrošnji ribe za njeno područje. Ukupno se godišnje na području Varaždinske županije konzumira svega 2 kg ribe po osobi odnosno 350 do 400 kn ukupno. Proizvede se samo 25 do 30 tona odnosno 5 do 7% ukupnih potreba. Ako uzmemo u obzir da je područje Varaždinske županije bogato vodama, njime protječu 4 rijeke, i to Drava, Bednja, Plitvica i Lonja te niz potoka, vidljivo je kolike mogućnosti daljnjeg razvoja i rasta slatkovodnog ribarstva. Ovako loša situacija mogla bi se riješiti sufinanciranjem postojećih ribogojilišta te davanje poticaja lokalnim OPG-ovima i pojedincima koji svoje poslovanje u budućnosti žele usmjeriti u ovom pravcu gospodarstva. Stoga smatram da je zakon dobro pisan i podržati ću ga.
Hvala i vama. Idemo dalje, g. Miro Bulj, nema ga, gubi pravo. Gđa. Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege, pred nama je u drugom čitanju Zakon o slatkovodnom ribarstvu. Svaki zakon tako i ovaj možete gledati u onom jednom djelu koji je formalno, jednom djelu koji je sadržajno. Formalno donošenjem Zakona o akvakulturi, bilo je logično da se mora donijeti ovaj zakon jer se to treba definirati i zakon je u svom tehničkom djelu i elementima što je napravljen, korektno napravljen i mi ćemo ga podržati. Ono što bi htjela naglasiti iz ovog zakona a to je detaljnije definiranje određenih pojmova. Dakle ono što si uvijek imao kad je riječ o vodama, o korištenju voda i uvijek je problem što je plavljeno područje, što je inundacijski pojas i ono što mogu pohvaliti da samo jedan pojmovnik u kojem je ti nešto jasnije i definirano. Jednako tako sportski ribiči su na prvo čitanje imali neke primjedbe no do drugog čitanje se je pokazalo da su i oni više-manje zadovoljni i dobro je da kad se takav jedan zakon donosi, da se komunicira sa onima koji zapravo će koristiti taj zakon, znate, oni koji će osjetiti posljedicu zakona, dobro je da se komunicira. Jednako tako, zakon ima jedan dosta veliki dio koji govori o administrativnom rasterećenju i to je dobro. E sad, tu uvijek postoji jedan ali. Dakle mi to čak u zakonima imamo dobro definirano, u stvarnosti je to mali drugačije. bilo bi dobro da i kroz stvarnost vidimo da zaista imamo mogućnost e-dozvole, da se ne postavi da onda iza toga vi još morate dobiti ipak nešto papirnato, znate, još uvijek dosta naših građana vole i nekakav drugi oblik tako da bi bilo, apsolutno su zakonom steknute sve pretpostavke ali ja se nadam da će ministarstvo voditi računa pa ako vidite da tu neke stvari nisu u redu, to će biti tema provedbe, dakle čak i nije tema zakona nego tema kontrole i tema provedbe. Ono što bih ja iz ovog zakona voljela naglasiti su dvije stvari. Jedna stvar je zaštita prirode i okoliša. Dakle mi smo jučer imali dan, Svjetski dan zaštite okoliša, kad malo slušate uopće rasprave koje se vode na razini EU-a, svi govore o klimatskim promjenama koja je top tema ovoga stoljeća. Mi o tome vodimo računa formalno, suštinski i bojim se jako malo. Ja sam jučer čak slučajno čula negdje i našu ministricu vanjskih poslova koja govori o važnosti klimatskih promjena, o važnosti svega, dakle i ovaj zakon ima veze s tim. Dakle kad je riječ o slatkovodnom ribarstvu, kad je riječ o tom korištenju, to je nešto što mora biti pod zajedničkim nadzorom, dakle ne na način da se to ne koristi, nego način da vidimo procesi koji se dešavaju, da neke ribe, da nekih riba više neće biti, da će možda doći i neke druge, dakle to su procesi koji se iz ovog mora vidjeti i to ne može samo resor poljoprivrede sam vidjeti, vi možete te procese pratiti ali ono što morate vidjeti, dakle to je nešto što treba biti interdisciplinarno jer ako vidite da u pojedinim slatkovodnim vodotocima gdje su godinama bile i dakle tradicionalno neke ribe a njih više nema nego neki drugi, dakle svim ovim promjenama će se životinjski i biljni svijet prilagoditi vrlo brzo. Ja mislim da će se čovjek prilagoditi najteže jer će se uopće biti neke druge dakle neke druge biljne vrste, neke druge životinjske vrste i to je nešto o čemu treba voditi računa. Taj jedan monitoring, dakle iz tog jednog kontakta sa ribičima, ribiči će to prvi prepoznati, ribiči će prvi reći više tamo gdje tradicionalno sam na rukavcima rijeke Drave išao i tradicionalno sam imao sportski ribolov, te ribe više nema, ljudi moji nešto se dešava. To su neke alarmantne situacije. Tako da svako kad je riječ o ovakvom jednom zakonu, svako od nas i treba ga gledati i čitati na drugi način, nekako je puno više gospodarstvo će ga čitati što znači za gospodarstvo, netko tko je više nekim drugim, čitat će tako. Ja ga čitam u kontekstu zaista klimatskih promjena, zaštite prirode i zaštite okoliša a ono što je važno, važno je taj monitoring, važno je pratiti procese, važno je vidjeti što se dešava jer se onda vi možete tome prilagodit. Hrvatska ima jedan veliki potencijal a to su, mi imamo dakle i slatkovodne vode odnosno bolje rečeno da kažem, imamo kak je i karakteristika Hrvatske, dakle ovaj nizinski dio, imamo i ovaj dio koji je brdski, dakle u nizinskom dijelu imate jednu vrstu voda, u ovom krškom imate drugu, tako imate i različiti životinjski svijet i različite procese. To je nešto s čim vi, mi ne možemo upravljati, ali kroz dobro motrenje moramo znati što se dešava i na vrijeme zapravo signalizirati procese koji jesu. I ja bih kroz ovaj zakon rekla još jednu stvar, a to je ova naša sretna ili nesretni Državni inspektorat. Dakle, ono što kad je išo Državni inspektorat mi smo tu što s govornice, što svih drugih slušali da je to dobro. Tad sam ja rekla da probamo da nered koji je nastao ne rješavamo novim neredom, rekla sam da mi se čini da sve ono što ima u smislu zaštite hrane, u smislu zaštite potrošača da bi bilo dobro da je u tom velikom Državnom inspektoratu i već sad, već na ovom primjeru vidimo da ribarski inspektori su ostali u ministarstvu kod vas, a veterinarski su u Državnom inspektoratu. I sad će tu postupanje kad bude ribarski inspektor iz vašeg ministarstva odnosno iz Ministarstva poljoprivrede, a veterinarski iz Državnog inspektorata. Dakle, onaj efekt koji se htio postići s tim Državnim inspektoratom zasigurno nije postignut. Kad je riječ o inspekciji ja inspekciju nikad nisam doživljavala i neću doživljavat kao netko tko isključivo ide van i kažnjava, jer to nije dobro, jer vi ako, dakle vi morate educirati, morate voditi računa šta vam se dešava na terenu, morate biti na terenu da možete znati, bilo koji inspektor mora izuzetno dobro baratati propisima, mora bolje baratati od onog koji nadzire, a onda u nadzoru ako ustanovite prvi put, uvijek tu može biti nešto, ali kad drugi put, moj Bože, drugi put više nije slučajno nego je namjerno. Stoga već na ovom zakonu vidimo da tu priču, naravno to ne ide vama, to ide cjelokupnoj reformi koja se zove Državni inspektorat, da ono što se htjelo postići s Državnim inspektoratom će se pokazati da se na kraju nije postiglo, jer već na primjeru slatkovodnog ribarstva vidimo da su postupanja dva tijela. To nismo htjeli. Prema tome, da li ćete se vi u međuvremenu dogovoriti pa će i ribarski inspektori dakle ići u Državni inspektorat, pa ćete o tome to ja ne znam, ali ovo je model već vidimo tu na ovom modelu da to nije dobro. Kao što sam rekla, mi ćemo podržati ovaj zakon, ja uvijek zakone dijelim na one tehničke koji nešto reguliraju, mislim da ni jedan propis ne treba doživljavati na način da je uklesan u kamen pa ga ne možete mijenjati. Ovaj propis koji smo dobili je korektan, on će zaista riješiti neke stvari, ali ono što svi zajedno, a tu namjerno koristim ovu priliku i nekako govorim prema Ministarstvu poljoprivrede. Vi imate jedan široki resor, resor koji je i tlo, bez obzira da li je poljoprivreda ili ne, koji su i šume, bez obzira il su šikare il su nastale ko šume, koji su i vode, dakle u smislu gospodarskog korištenja, sve posljedice koje su klimatske promjene nose se vide tu. Vi morate biti aktivni sudionik. Ono što nije dobro, nije dobro da se to radi sektorski. Znate, s aspekta zaštite okoliša je jedna priča, ali odnos prema klimatskim promjenama je i odnos gospodarstva i nekog novog gospodarstva i nekog novog načina korištenja i tla i šuma i voda i sve što je. I stoga zaista koristim i ovu priliku da govorim o tome. Ja sam inače, znate svatko od nas ima neke teme u kojima ja nisam saborski zastupnik opće prakse i ne mislim da se razumijem u sve, ima neke teme o kojima nerado govorim, ali ima neke teme za koje mislim da se razumijem. I ono što sam apsolutno sigurna da je tema zaštite okoliša i prirode u kontekstu klimatskih promjena ključna tema, ali ne tema na način da mi to samo imamo dobre i kvalitetne odredbe u pojedinom zakonu nego u stvarnosti. Stoga, pratite, motrite, vidite procese i onda iza toga ajde da se prilagodimo na vrijeme, jer će priroda napraviti svoje, a mi se nećemo prilagoditi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Lipošćak je tražio repliku.
Zahvaljujem. Pa evo gospođo Mrak Taritaš spominjali ste da je zakon ok, ali da je provedba upitna, osobito ste se tu zapravo spomenuli ovih e-dozvola, ali kao što ste i sami rekli dobro je da se komunicira sa samim ribičima odnosno sa terenom i upravo iz te komunikacije zapravo sa ribičima došlo se do jednog prijelaznog perioda vremenskog razdoblja u kojemu dolazi do uvođenja tih e-dozvola jer vrlo je teško na terenu to uskladiti postoje dvije populacije možemo reći ribiča, oni koji su spremni momentalno prijeći na ovaj e-evidenciju na e-dozvole i onaj koji smatraju da to nikada neće moći napraviti i upravo zato smatram da i ovo, možemo reći prijelazno razdoblje će omogućiti svima da se prilagode na novi način i zapravo omogućiti i provedbu zakona u predviđenim rokovima. Hvala.
Odgovor gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega dakle upravo tako. Ono što vi morate stvoriti, mi moramo stvoriti sve platforme da to može funkcionirati. Dakle ja vam samo mogu dati usporedbu radi, mi imamo vikendicu na moru, mi imamo mogućnost da moja mama kada ode na more se prijavi, njoj je to užasni problem, ona će radije tri puta otići i tamo se prijavljivati jer mora dobiti papir, jer ona ne vjeruje ako ne dobije papir, ali ovo su sve prilagodbe za neke druge generacije, za neke druge ljude i morate stvoriti platformu i tjerat na tu prilagodbu, pa onda ako 10% bude papirnato već smo nešto napravili. Ali ono što treba cijelo vrijeme vodit računa, što nije dobro, mi smo već imali propise u kojima smo rekli ok imamo e-evidencije i imamo, ali onda kad ste došli u neki drugi sustav su rekli ne, ne to vam ne vrijedi vi morate otić tamo pa to što ste ispisali još netko mora lupit pečat. Dakle, to je ono cijela vjera u pečat, na tom sam govorila. Dakle, naravno da će bit uvijek ljudi [[Upadica: Hvala.]] ali dajmo napraviti da to može funkcionirati.
Hvala gospođo Mrak Taritaš. Gospodin Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo Mrak vi ste govorili, vi ste govorili o inspekcijama i slažem se s vama i ja sam sam o tome govorio da ili bi sve inspekcije trebale biti u inspektoratu ili inspekcije za hranu na jednom mjestu. Slažem se i s time s vama. Međutim, vi ste govorili o motrenju i klimatskim promjenama vidim da ste se dobro pripremili za ovu raspravu i mene zanima kako vi vidite inundacijsko područje i uređene tog područja u korota rijeke i kad rijeka poplavi to inundacijsko područje, koje su obaveze onda ovlaštenika, ovlaštenik treba skupljati tu ribu i vraćati ju u korito rijeke, da li mislite da je to objektivno moguće i da li je ako se to ne napravi, bolje da tu ribu pokupe kormorani ili da ju izlove ribiči?
Odgovor, gđa. Mrak Taritaš.
Hvala lijepo na pitanju. Dakle, vezano uz inspekciju mi smo složili a vezano uz ovo, nema čarobnog štapića i nema odgovora, ja vam tu samo mogu dati usporedbu radi, mi smo imali zakon koji je rekao da se ne smije vaditi pijesak i šljunak iz vodotoka. I ne, ne, ne, sad to vaš govorim u usporedbi, još nismo uskoro ćemo, i to kad je krenulo vam se desilo, ja ću dat primjer rijeke Save, mi sa svoje polovice imaginarne to nismo radili ili netko tko je radio, radio je ilegalno, susjedni, dakle susjedna država je sa svoje polovice to radila i svi koji su imali naobrazbe, ovo se krenulo dešavati. Krenulo se dešavati da je korito odjedanput krenulo jesti i sad smo se vratili pameti i rekli ljudi moji, ne možete staviti takve zabrane, zabrane nisu dobre. Jednako tako, koje je pravo rješenje, ajdemo vidjeti. Meni se čini ribu je bolje iskoristiti nego ju vraćati nazad ali to ja stvarno nisam stručnjak za to i nemam čarobni štapić ali zasigurno je problem pa ćemo vidjeti što je itd.
Vrijeme, vrijeme. Fala lijepa, i sada u ime predlagatelja, državna tajnica Marija Vučković će imati završnu riječ.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja u ovoj završnoj riječi najprije želim zahvaliti svim saborskim zastupnicama i zastupnicima koji su sudjelovali u raspravi na prvom čitanju održanog 25. siječnja na 11. sjednici koji su nam značajno pomogli da tekst konačnog prijedloga zakona izgleda tako kako izgleda danas. Što se tiče primjedbi koje su sada na kraju iznesene ili u pojedinačnoj raspravi ili u ime klubova, želim se samo kratko osvrnuti na to da je dobar dio primjedbi se nije odnosi na Zakon o slatkovodnom ribarstvu nego praktično na područje akvakulture koje je sada uređeno posebnim propisom koji je stupio na snagu u prosincu 2017. g., no također dobrodošle su i primjedbe i ukazivanja na određene trendove u akvakulturi koji nisu uvijek sasvim dobri. Znači što se tiče morskog ribarstva, malo ću ispravit, imamo dobre trendove, i ukupno o akvakulturi ako gledamo 2013.-2017., imamo rast 13 000 tona na 17 000 tona međutim trendovi su dobri kod bijele i plave ribe, kod bijele ribe odlični, kod tune dobri, a kod slatkovodne ribe i ne tako dobri. Stoga smo i notificirali prvu državnu potporu u slatkovodnom ribarstvu naš ono za šarane o kojima se danas dosta govorilo, međutim netočno je izneseno da nisu isplaćivane naknade u 2015. i 2016. ni u 2017. g. jer proces notifikacije nije bio poduzet na vrijeme nego tek od siječnja 2017. godine. Te se naknade uvećavaju, svake godine, isplatili smo u 2018. kad smo dobili notifikaciju u 2017. i vjerujemo da će pomoći oporavku ovoga sektora, također smo uputili u proces notifikacije već drugu vrstu državne potpore pa se nadamo da ćemo i dalje moći podupirati ovaj sektor a i sektor ima naravno svoju odgovornost da tako dobivene državne potpore usmjeri na pravi način i da se ostvari iz višegodišnjeg razvojnog, da ostvare planirani iznosi i veličine vrijednosti količine iz višegodišnjeg razvojnog plana akvakulture a koji bi trebao sa ovih 4000 tona koji ste spomenuli danas za slatkovodnu akvakulturu, prerasti bar 6000 tona. Što se tiče zemljišta i utjecaja na ovo područje, znači novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu ide po svom planu, do sada su izdate 164 suglasnosti na programima na raspolaganje, negdje oko 260 programa je u procesu izmjene i dopuna i mi očekujemo uskoro prve natječaje koji će imati pozitivan utjecaj i na ovaj dio. Primjedbe o kojima se govorilo danas i koje su došle kasnije između prvog i drugog čitanja a i iznio ih je zastupnik u Hrvatskom saboru, g. Vlaović pa je spomenuto izrijekom ... [[Govornik se ne razumije.]] HOK-a koji se odnosi na sustav „ulovi i plati“, mislim da smo na Odboru za poljoprivredu dobro obrazložili zašto to neće povećati crno i sivo tržište, zašto smatramo da je dobro uvesti i da će pomoći razvoju ribolovnog turizma i koliko sam ja razumjela nazočnog predstavnika HOK-a, on je tako našu primjedbu i prihvatio pa mislim da ne stoji da oni i dalje ne inzistiraju na tom. Što se tiče ribičkih ispita kojih nema za dnevne i višednevne dozvole a ima ih za godišnje, mi takvu primjedbi nismo prihvatili zato što je drukčije imati godišnju dozvolu a drukčije je i drukčija su i prava i obveze uzimati dnevnu dozvolu. Osim toga, takve su dozvole većoj mjeri namijenjeni turistima pao se postavlja jednostavno pitanje, kako bi bilo moguće organizirati ispit i na kojim sve jezicima uza turiste, imamo rješenje koje je primjenjivo i u drugim zemljama a razlika u odnosu na prava i obveze koje proizlaze iz dnevne i godišnje dozvole se vidi i u cijenama koje vrijede za takve vrste dozvola. Nejasnoće u pogledu inspekcija mislim da na sjednici Odbora za poljoprivredu nisam objasnila kako je danas rečeno nego posve drukčije ali ako nisam bila dovoljno jasna, sad ču se probat ispraviti. Dakle ribarska inspekcija provodi inspekcije za koje su regulirane Zakonom o morskom ribarstvu što se tiče morskog djela, Zakonom o slatkovodnom ribarstvu što se tiče slatkovodnog ribarstva. Kako bi smo racionalno funkcionirali u ovoj državnoj upravi te na pravi način integrativno, cjelovito i surađivali interdisciplinarno, koristili sredstva koje su naše ribarske inspekcije omogućile pute operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo, iznose 37 milijuna eura, mi i po jednom i po usvojenom Zakonu o morskom ribarstvu i po konačnom prijedlogu ovog zakona, planiramo obučiti državne službenike MUP-a, recimo i Ministarstva obrane, Ministarstva financija i carinske uprave i sl., da zajedno s nama provode i inspekcijski nadzor koji je predviđen ovim zakonom a ne ulazimo u ono za što su oni nadležni po svojim posebnim propisima. To dobro funkcionira sad u Zakonu o morskom ribarstvu, mi smo prošle godine 210 osoba, prošli su obuke, poduke, dobili su ovlaštenja, nama pomažu u provođenju našeg nadzora, po našim propisima i o tome se ovdje radi i zato se spominju ovlaštenja. A što se tiče neposrednog nadzora, on se odnosi na čuvare u ustanovama za upravljanje zaštićenih ... [[Govornik se ne razumije.]] područjima i na županijske službenike, oni nisu inspektori, ne radi se o inspekcijskom nadzoru jer se ne radi o državnim službenicima i zato se primjenjuje termin neposredan nadzor. To odlično funkcionira, nakon samo godinu dana primjene Zakona o morskom ribarstvu na bolji način štitimo, koristimo zajedničke opreme, vidjeli smo sustav dronova, tako će biti i sa drugim prijevoznim sredstvima, pa zašto ne bismo isti princip primijenili i u Zakonu o slatkovodnom ribarstvu. Prekršajne odredbe su usklađene s prekršajnim zakonima, govori se o kaznama do 50 000, međutim za fizičke osobe one su od 2 do 8000, što se tiče primjedbe da su više prekršajne kazne kad netko ne ponese dozvolu nego kad netko hoće u krivolov, mi govorimo o jednom određenom plavnom području koja su područja prirodnog mrijesta i tu su štete veće pa su i predviđene kazne veće. Na kraju što se tiče informatizacije, imamo dobro iskustvo i aplikaciju koja se odnosi na morsko ribarstvo, naši su ribari prošli vrlo težak proces prilagodbe i potpuno dobro funkcionira, ja im na tome zahvaljujem, vjerujemo da će nam to iskustvo i ta aplikacija koju ustvari ćemo koristiti po ovom zakonu isto tako pomoći i moć se na pravi način implementirati u kratkom roku s tim da potpunu, potpunu implementaciju ja predviđam za 2021. ali vrlo velik dio toga već krajem ove godine i u 2020. godini. Na kraju naravno, slažem se sa potrebom interdisciplinarnog djelovanja i zaštite naše prirode, voda i tla i u tome će Ministarstvo poljoprivrede nastojati surađivati sa svim ostalim ministarstvima nadležnim a isto tako slijediti i vaše primjedbe i korisne sugestije, hvala lijepa.
Hvala i vama, imate jednu repliku, gđa. Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče državnog Sabora, Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, gđo. Vučković, dakle ono što je moja bila primjedba vezano uz inspekciju i što ste vi odgovarali su dvije različite teme. Dakle jedna stvar je da se državni službenici trebaju educirati i druga stvar da ćete vi educirati i službenike nekih drugih ministarstva da mogu raditi taj posao i to treba raditi i treba koristiti i naravno da će službenici ići u nadzor. Moja tema je bila koji je razlog je bio, dakle radio se veliki Državni inspektorat, zašto baš ribarski inspektori nisu otišli u taj Državni inspektorat, temeljem kojeg kriterija? Temeljem kojeg smisla jer ako je bio smisao da jedan cjelokupni proces bude na jednom mjestu u Državnom inspektoratu, onda je bi bilo smisao da idu i oni. Mene zanima razlog zašto su se odlučili da se dakle neki iz nekih sektora samo neki inspektori nisu išli, drugi su išli, po kojem kriteriju?
Želite odgovoriti? Može, hvala, izvolite.
Ribarska inspekcija je korisnik operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo, ona je kao korisnik u sustavu upravljanja i kontrole i kao korisnik a i kao provoditelj određenih mjera ima specifična prava i obveze. Po našem mišljenju došlo do nepotrebnih zahtjeva za promjenama operativnog programa, mislim da to funkcionira sad dobro i da u ovom procesu ribarska inspekcija treba ostati unutar upravljačkog sustava Ministarstva poljoprivrede nadležnog za provedbu operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo koji je kasnio sa akreditacijom, koji je imao niz problema koji su sada u velikoj mjeri otklonjeni i da bi to donijelo nepotrebna administrativna opterećenja, to je bio jedan od razloga a niz je i drugih razloga jer nije samo ribarska inspekcija ostala u svom, međutim upravo jedan je dio poslova ta ribarska inspekcija koja se odnosi baš na hranu i na sigurnost hrane koji su bu bili kod nje u prethodnom zakonu, prenijela na dio inspekcija tak da ne očekujemo da će tu doći do problema.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z. broj 515. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Kolega Vlaović izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege u ime Kluba HSS-a tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se konzultirali kako ćemo glasovati oko Prijedloga Zakona o slatkovodnom ribarstvu. Naime, udruga koje su članica Obrtničke komore slatkovodnih ribara koje se bave gospodarskim ribolovom je uputila na ovaj zakon niz amandmana. Ni jedan u raspravi nije prihvaćen. Poslali su dopis na sva tijela sabora i traže da ovaj zakon ide u treće čitanje. Mislim da je to dobar prijedlog, da treba uvažiti sve dionike kojih se tiče ovaj zakon, vidjeti na što imaju primjedbe. Ono što je ključno da oni prigovaraju na to da se gospodarski ribolovci i oni koji se bave gospodarskim ribolovom, koji imaju dopusnice za gospodarski ribolov stavljaju u podređeni položaj u odnosu na športske ribolovce. Naime, uvodi se institut ulovi, pa plati što ne postoji nigdje u svijetu samo se uvodi kroz ovaj zakon u Hrvatsku. Oni traže da to bude kao i do sada, ulovi pa pusti, pogotovo na otvorenim vodama jer to nigdje na otvorenim u Europi ne postoji i to je podloga za stvaranje sivog tržišta ribom i sigurno da to nije dobro ako se to kvalitetnije ne uredi. Primjerice nekada je u Vukovaru i oko Vukovara bilo 36 gospodarskih ribolovaca koji su imali prijavljen obrt, sad ih je svega 5 i neprihvatljivo im je da im se sužava prostor na kojem mogu riboloviti, neprihvatljivo im je da ih se maltretira i oduzima ribolovni alata, neprihvatljivo im je da je s druge strane susjedi Srbi imaju 260 registriranih obrta, imaju dozvoljenu kvotu za izlov 900 tona dok je našim ribarima svega 100 tona data kvota. Na taj način se sigurno neće doprinijeti razvoju ovoga kraja, a pogotovo što je inspektor koji je trebao [[Upadica: Hvala.]] napraviti reda neki dan uhićen zbog [[Upadica: Hvala vam.]] nepoštivanja zakona u Hrvatskoj.
Sukladno Poslovniku odobravam stanku od 10 minuta. Znači nastavljamo u 12 sati i 28 minuta. Hvala. STANKA U 12,18 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,29 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo nastavili sa glasovanjem. Dakle sada glasujemo o Konačnom prijedlogu Zakona o slatkovodnom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 515. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Josip Križanić. Molio bih sada predstavnika predlagatelja poštovanog Tugomira Majdaka, državnog tajnika u Ministarstvu poljoprivrede da se očituje o podnesenim amandmanima. Imamo amandman 1. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. I imamo amandman zastupnika Josipa Križanića.
Amandman se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Hvala vam državni tajniče. Pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za i 7 protiv donesen Zakon o slatkovodnom ribarstvu.
I sada prelazimo na slijedeću točku dnevnoga reda čiji je naslov: - Prijedlog Zakona o popisu poljoprivrede 2020., s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 648 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave na osnovi članka 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je još uvijek državna državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede, gđa. Marija Vučković, koja će uzeti sigurno riječ. Izvolite, ali, da? Molim? Rekao sam da ćete uzeti sigurno riječ, a vi se slažete, je l' da? Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, cijenjene gđe. zastupnici i gospodo saborski zastupnici. Zakon o službenoj statistici u svom čl. 34 propisuje da će se opsežna statistička istraživanja urediti posebnim zakonom i sastavni su dio Programa statističkih aktivnosti RH i Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH. Kao budući da govorimo o opsežnim istraživanjima, a takvo je i ovo planirano istraživanje o poljoprivredi, Zakonom o popisu poljoprivrede 2020. osigurava se osim što se on temelji na čl. 34 Zakona o službenoj statistici, osigurava se i provedba nove uredbe iz 2018. godine br. 1091 o integriranoj statistici na razini poljoprivrednih gospodarstava. Isto tako, valja reći da se ovakva opsežna poljoprivredna istraživanja provode u EU od 1966. godine po načelu svakih 10 godina cjelovito istraživanje i svake 3 godine istraživanje na temelju uzorka. Posljednje cjelovito istraživanje poljoprivrede na ovaj način, na sličan način u RH provedeno je 2003. godine, a od 2007. godine provode se i trogodišnja istraživanja na temelju uzorka. Nova uredba br. 1091. iz 2018. godine, Uredba Vijeća i Parlamenta, propisuje okvir europske poljoprivredne statistike na razini poljoprivrednih gospodarstava te definira program prikupljanja podataka da bi se takva istraživanja i izvela za razdoblje od 2020. do 2026. godine. Predviđeno je dakle, ovim nacrtom da se osnovni podaci za 2020. godinu prikupe popisom svih jedinica, a podatke za 2023., 2006. godine znači svake ... [[Govornik se ne razumije.]] svake 3 godine na temelju uzorka. Podaci koji se zahtijevaju uredbom i na taj način je predviđeno i ovim prijedlogom zakona, obuhvatit će 98% korištenih poljoprivrednih površina u RH te 98% stočnih jedinica, odnosno uvjetnih grla stoke. Zakon ovim prijedlogom Zakona o popisu poljoprivrede 2020. definiraju se referentna razdoblja, nacionalni pragovi za provođenje uredbe, sadržaj popisa, obveze i prava sudionika prikupljanja popisa, način prikupljanja popisa, financiranja i sve ono drugo što je relevantno za ovo opsežno istraživanje i objavljivanje potpunih rezultata. Popis će se provoditi u razdoblju od 1. do 30. lipnja 2020. godine. Kad govorimo o poljoprivrednim gospodarstvima, odnosno popisnim jedinicama, valja istaknuti da je popisna jedinica poljoprivredno gospodarstvo koje je samostalna ekonomska i tehnička jedinica i ostvaruje svoju gospodarsku djelatnost, a u smislu ovog zakona, ono koje koristi najmanje 0,4 hektara poljoprivredne površine, odnosno ukoliko se radi o vinogradu, voćnjaku i masliniku, najmanje 0,1 hektara površine i/ili ima 0,5 stočnih jedinica odnosno uvjetnih grla stoke. Popisom poljoprivrede neće biti obuhvaćene površine pod povrtnjacima za osobne potrebe koje se nalaze na manje od 100 kvadratnih metara. Podaci za provedbu popisa prikupljat će se neposredno i isto tako putem administrativnih izbora. Neposredan način prikupljanja podataka od obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava obavljat će se intervjuiranjem uz pomoć prijenosnih računala, a od pravnih, fizičkih i drugih osoba, znači ne OPG-a, kojima je osnovna djelatnost poljoprivreda, prikupljat će se elektronskim putem, a iznimno tiskanim obrascima. Nadalje, kao što sam rekla, budući da osim neposrednog prikupljanja, služit ćemo se i administrativnim izvorima. Osnovni administrativni izvori za prikupljanje podataka za provedbu popisa poljoprivrede bit će baze podataka iz čl. 117. Zakona o poljoprivredi, integrirani administrativni i kontrolni sustav Agencije za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju, Vinogradarski registar te baze podataka koje su nastale u vezi s provedbom mjera ruralnog razvoja. Sadržaj popisa bit će definiran čl. 13 zakona i u skladu je s propisanom metodologijom uredbe. Popis će se odnosno sadržaj propisa kao što sam rekla, usklađen je sa uredbom. Propis obuhvaća jedan temeljni akt te 3 priloga koji se odnose na primjenjive varijable, module i skupine podataka. Popis poljoprivrede pripremat će i organizirat Državni zavod za statistiku do kraja 2019. godine. Ravnatelj DZS-a obvezan donijeti podzakonske akte, pravilnike koji se odnose na detaljnije definiranje metodologije. Prvi rezultati popisa, preliminarni će se objaviti u studenom 2020. godine, a potpuni rezultati popisa moraju biti objavljeni do 31. prosinca 2021. godine. Do kraja ove godine, dakle, planiraju se napraviti podzakonski akti te se definirati popisni centri te se definirati popisna povjerenstva, popisni centri, organizirati posebne obuke, provesti javni poziv za popisivače. U procesu će sudjelovati otprilike 3000 koordinatora, popisivača, članova popisnih centara, popisnih povjerenstava. U odnosu recimo na broj od 17 tisuća kako je bilo prilikom provođenja zadnjeg cjelovitog popisa od 2003. godine. Za ovu namjenu osigurano je 34,15 milijuna kuna iz državnog proračuna i evo u usporedbi s time, 2003. g. taj iznos je bio nešto više od 125 milijuna kuna, ova racionalizacija se u najvećoj mjeri temelji na napretku informacijskih tehnologija. Sredstva su dakle osigurana u državnom proračunu a iz EU-a će se osigurati potpora otprilike od 1 milijun eura. Popis poljoprivrede će bit opsežno statističko istraživanje, dobro je da se provodi istovremeno kad Ministarstvo poljoprivrede radi Nacionalnu razvoju strategiju poljoprivrede te će zajedno ovi popisi, ove nastale statističke baze biti dobra baza znanja za ovu zajedničku poljoprivrednu politiku nakon 2020. g., hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Tri replike, prvu repliku je tražio g. Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovana državna tajnice, pa evo samo kratko pitanje i kratki odgovor, zbog čega idemo u hitni postupak? Zašto idemo u hitni postupak? Zašto je to i prvo i drugo čitanje, zašto nismo išli nekim redovnim postupkom, vidim da to nije nekakva žurba, imamo vremena do iduće godine ali zašto neki zakoni stvarno dolaze ovdje u Sabor po hitnom postupku, ono brzo, brzo, brzo a možda evo, ja stječem dojam da ovo nije baš tako hitno i da nije bilo potrebno baš odmah prvo i drugo čitanje, hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Potreban je hitni postupak zato što će se morati obučiti popisivači, organizirati popisivači, koordinatori, kontrolori, napraviti javni poziv, poduke a kao što sam rekla, prvi rezultate trebaju biti, prvi rezultati trebaju biti u studenom 2020. i popis mora biti napravljen od 1. do 30. lipnja 2020. godine. S obzirom na očekivane radnje, za potrebu provođenja slijeđena je detaljna metodologija a uredba je tek prošle godine donesena, prijedlog je da ovaj zakon ide u hitnom postupku, nismo mogli drukčije.
Gđa. Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Nastavno na ovo što ste odgovorili, ono što je bilo pitanje i dobro je da je možda i za kolege, dakle 3000 ljudi će sudjelovati u svemu tome i toste rekli da je znatno manje nego što je 2003., objasnili ste da ipak imate neke podatke koje već su zahvaljujući elektronici mogu doći, mene zanima kad namjeravate početi sa obukom, koliko mislite da će to dugo trajati, da li ste za to već spremni jer ako za godinu su već popisi, to znači da trebate dobro obučiti ljude jer je važno i ne samo i kontakt prema onima koji će intervjuirati nego da i dobijemo dobre podatke i ono što koristim priliku, bit će dobro da malo medijski, ljudi znaju da će im netko doći na vrata, da će im netko pokucati moje pitanje je kad ćete početi i koliko mislite da vremenski će to trajati.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Znači provedbeni podzakonski akti do kraja 2019., obuka ljudi, javni pozivi prvo tromjesečje 2020., popis od 1. do 30. lipnja 2020. g. A još što se tiče medijskog praćenja, Državni zavod za statistiku će organizirati i provesti detaljnu sveobuhvatnu informativnu kampanju za što su osigurana sredstva u državnom proračunu.
G. Zekanović.
Poštovana državna tajnice, prvo jedan kompliment, moram reći da ste vi od svih onih koji su ispred ministarstava, daleko najpripremljeniji i od ministara i državnih tajnika. Sad jedno pitanje, znate sami da nam uskoro slijedi i popis stanovništva 2021. g. Ovo radimo svega nekoliko mjeseci prije jer će popis stanovništva biti vjerojatno u prvim mjesecima 2021. g., jednostavno pitanje s obzirom da ovo košta 34 milijuna kuna, može li se odnosno da li se moglo voditi računa o tome odnosno da se smanje troškovi s obzirom da se ide i u domaćinstva i to u poljoprivredna domaćinstva i da će puno podataka biti i preklopljeno pretpostavljam, dakle dajte mi odgovor, zašto se nije išlo, zbog kojih se razloga ide posebno jer 34 milijuna kuna je jako puno novaca, hvala.
Odgovor, izvolite.
Evo ja opet moram, možda vam se to neće svidjeti ali ja opet moram istaknuti znači da mi popis poljoprivrede nismo mogli raditi prije nego što dobijemo okvir propisan novom uredbom za ovu vrst statistike, cjelovite statistike na razini poljoprivrednih gospodarstava. Kad je ta uredba usvojena, trebalo je čekati provedbenu, uredbu 1874 koja propisuje dalje, mi trebamo raditi po toj metodologiji i ja ću osobno reći da je metodologija dobra i cjelovita ali isto tako smo obvezni u određenom vremenu isporučiti podatke. Svi ovi datumi koje sam ja navodila su jednostavno obvezujući i propisani i usklađeni su sa novim programskim razdobljem. Nastoje se smanjiti troškovi, mnogi su troškovi izbačeni iz ovih popisa, bilo je rasprava i na koordinaciji na Vladi, izbacivani su mnogi troškovi koji se odnose na administraciju i baš zato sam istaknula koliko je to koštalo prije 16 g., mislim da u tom pogledu nismo mogli dalje, nije se moglo spojiti, moramo slijediti propisana razdoblja.
Vrijeme, hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a kojeg će predstavljati g. Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima. U tijeku je izrada strateških dokumenata kojima će odgovoriti na izazove u sektoru poljoprivrede i ribarstva za razdoblje nakon 2020. godine. Prijedlogom Zakona o popisu poljoprivrede 2020. godine osigurava se provedba Uredbe EU 2018./1091. Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. u integriranoj statistici na razini poljoprivrednih gospodarstava. Popis poljoprivrede ima za cilj dobivanje što preciznijih podataka o hrvatskoj poljoprivredi, gospodarenju zemljištem, načinu poljoprivredne proizvodnje, načinu korištenja poljoprivrednog zemljišta, stočnom fondu i objektima za smještaj životinja i gospodarenja stajskim gnojem, navodnjavanju, radnoj snazi u poljoprivredi, dopunskim djelatnostima na poljoprivrednom gospodarstvu, prodaji poljoprivrednih proizvoda mjerama potpore, ruralnom razvoju te o prilagodbi na ekološku poljoprivrednu proizvodnju i aspektima zaštite okoliša. Provođenje popisa poljoprivrede 2020. predviđeno je od 1. do 30. lipnja 2020. u RH. Referentno razdoblje određeno je prijedlogom Zakona o popisu poljoprivrede 2020. i to za: podaci korištenja poljoprivrednih zemljišta za ... [[Govornik se ne razumije.]] prikupljaju se sa stanjem na dan 1. lipnja 2020. Podaci o vezi sa stokom i držanjem životinja prikupljaju se također na dan 1. lipnja 2020. Podaci o vezi sa gospodarenjem stajskih gnojem prikupljaju se 12-mjesečno razdoblje referentno od 2. lipnja 2019. do 1. lipnja 2020. Podaci o vezi sa mjerama ruralnog razvoja koje se provodi na pojedinačnim poljoprivrednim gospodarstvima prikupljaju se za trogodišnje referentno razdoblje od 1. siječnja 2018. do 31. prosinca 2020. i podaci u vezi sa navodnjavanje, gospodarenjem tlom i radnom snagom prikupljaju se 12-mjesečno razdoblje od 2. lipnja 2019. do 1. lipnja 2020. Mišljenja sam da donošenje ovog zakona, kao i popis poljoprivrednih resursa, jučer sam o tome govorio uvažena državna tajnice i na odboru, treba iskoristiti kao smjernice i osnovu u izradi strategije hrvatske poljoprivrede te se potruditi da se dobiveni podaci inkorporiraju u zajedničku poljoprivrednu politiku 2020.-2027. kao specifičnosti poljoprivrede RH unutar EU. Dobro je što napokon popisujemo postojeće stanje, radimo inventuru stanja, čime opće raspolažemo. Što imamo, u čemu smo dostatni, u čemu nismo. Važno je snimiti koje su nam potrebe u budućnosti i što od toga treba subvencionirati. Nadalje, potrebno je uskladiti dobivene rezultate s akcijskim planom koji se podudara s očekivanim vremenom rezultata popisa kao što smo čuli jučer. Na kraju, sve to mora biti podloga za pregovore za zajedničku poljoprivrednu politiku, kao i trošenje i težnja za samodostatnosti osnovnih poljoprivrednih proizvoda jer nam to nitno ne može zamjeriti niti osporiti. Puno je važnije povlačiti i ispregoravati sredstva za izravna plaćanja u poljoprivredi i direktno poticati nabavu poljoprivredne mehanizacije, izgradnju farmi, opreme i stoke, nego silnih aglomeracija i kanalizacija koje nam se guraju iz EU. Što će nam silne milijarde u pustim slavonskim selima ako naši poljoprivrednici nisu konkurenti, ako im nisu osigurana direktna plaćanja za zemljište i stoku, osjetljivim sektorima, a sve to oni, svim tim konkuriraju svojim kolegama na istom europskom tržištu pod istim uvjetima. Naravno da treba vrlo jasno reći da neke stvari treba poticati više, neke manje, a neke ne treba nikako. Podaci o strukturi poljoprivrednih gospodarstava bit će usporedivi na razini EU i pružiti će potrebnu statističku bazu znanja za planiranje, provedbu i nadzor, procjenu i reviziju povezanih politika, posebno zajednička poljoprivredna politika, o čemu sam govorio, uključujući mjere ruralnog razvoja, okolišne politike i politike prilagodbi klimatskim promjenama, korištenja zemljišta i neke od ciljeva održivog razvoja. Naime, nacionalna strategija poljoprivrede ruralnog razvoja i višegodišnji plan razvoja ribarstva, nakon 2020. godine će definirati i ciljeve i smjernice djelovanja poljoprivredne politike, kako bi se povećala konkurentnost hrvatske poljoprivrede. Već u ovom razdoblju oblikujemo ciljeve i smjernice za unaprjeđenje hrvatske poljoprivrede i ribarstva i povećanja konkurentnosti te stvaranje preduvjeta za održivi gospodarski i društveni razvoj svih krajeva RH. Ponovno napominjem da temelj za izradu strategija čije sveobuhvatne dijagnostičke analize, trošenje javnih sredstava u sektoru poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, kao i ovaj popis poljoprivrede 2020. treba kao opširno statističko istraživanje. Uredbom o integriranoj statistici na razini poljoprivrednih gospodarstva EU zahtijevaju se podaci koje države članice trebaju obuhvatiti 98% ukupno korištenja poljoprivredne površine bez povrtnjaka i 98% stočnih jedinica za svake države članice. Statistikom je potrebno obuhvatiti površine korištenja za poljoprivrednu proizvodnju uključujući i zemljišta kojim se koristi nekoliko poljoprivrednih gospodarstva zbog primjene zajedničkih prava, pa se predlaže donošenje Zakona o popisu poljoprivrede 2020. kojim će se definirati nacionalni pragovi i odrediti sadržaj popisa poljoprivrede, popisne jedinice te prikupljanje podataka, prava i obveze sudionika popisa, organizacija i provedba popisa poljoprivrede, financiranje i ostala pitanja važna za provedbu. Predlaže se provođenje popisa poljoprivrede u razdoblju od 1. do 30. lipnja, kao što sam naveo prije, a podaci će se prikupljati neposredno od OPG-ova i poslovnih subjekata iz administrativnih izvora podataka, dakle baze podataka na temelju čl. 117 Zakona o poljoprivredi, ... [[Govornik se ne razumije.]] Vinogradarski registar RH i evidencija povezana s određenim mjerama ruralnog razvoja. Već je državna tajnica navela da će popisom biti obuhvaćena poljoprivredna gospodarstva koja imaju više od 0,40 hektara korištenja poljoprivredne proizvodnje, površine pardon i 0,5 stočnih jedinica ili manje od 0,40 hektara korištenja poljoprivredne površine, ali najmanje 0,1 hektara voćnjaka, vinograda ili maslinika. Popisom se predlažu obuhvatiti OPG-ove koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom i s njom povezane ostale korisne djelatnosti, poslovni subjekti kao i njihovi dijelovi koji obavljaju poljoprivrednu proizvodnju. Obim prikupljanja podataka, podaci o upravljanju poljoprivrednim gospodarstvima, članovima gospodarstava, radnoj snazi, gospodarenju zemljištem, korištenja oranica, povrtnjaka, livada, pašnjaka, voćnjaka, vinograda, maslinika, rasadnika i ostalih trajnih nasada i ostalog zemljišta, ... [[Govornik se ne razumije.]] broj stoke, peradi i ostalih životinja, objektima za smještaj životinja, gospodarenja stajskim gnojem, navodnjavaju ekološkoj poljoprivredi, mjerama ruralnog razvoja, obavljanju ostalih djelatnosti na poljoprivrednom gospodarstvu. Pravilnik kojim će se provoditi metodologija popisa poljoprivrede donosi ravnatelj Zavoda za statistiku radi koordiniranja aktivnosti u županijama i Zagrebu osnovat će se popisna povjerenstva za županije, odnosno Grad Zagreb, a područje grada i više gradova i općina osnivat će se popisni centri. Podaci će se koristiti isključivo za statističke svrhe i bit će temelj za ažuriranje statističkog registra poljoprivrednih gospodarstava. Za nacionalne potrebe, prikupit će se podaci o očekivanim prihodima važnih usjeva i voća te potrošnji goriva. Zaključno, ovaj zakon je dobar. Podatke dobivene nakon provedbe popisa poljoprivrede, ponovo ponavljam, nužno je inkorporirati u naredna dva dokumenta važna, dakle popis poljoprivrede kao preduvjet strategiji, našoj, hrvatskoj, dugo očekivanoj strategiji poljoprivrede, a strategiju ugraditi kao specifičnost poljoprivrede RH u zajedničku poljoprivrednu politiku EU. Klub HDZ-a će ovaj zakon podržati. Hvala.
Hvala i vama. Sad je ispred Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista na redu g. Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Ministarstva poljoprivrede. Pred nama je Zakon o popisu poljoprivrede. U biti vi ste ovdje, uvažena tajnice rekli da će biti ti statistički pokazatelji kao i dosadašnja su rađena, međutim ja mislim da ovdje treba govoriti o stanju u poljoprivredi, da će ti statistički pokazatelji biti porazni, ali treba vjerovati da će se nekakve strategije koje su realne, izvući iz tih statističkih pokazatelja, ali mi moramo znati da danas od 2 milijarde 695 i nešto više tisuća, dvije milijarde hektara, da jedna trećina se u biti uopće ne, po statistici uopće ne koristi. Znači, govorimo o poljoprivrednome zemljištu, a o stočnom fondu, tj. stočnim jedinicama ne treba ni govoriti i jednostavno, ovaj zakon je mogao, ono što je kolega maloprije rekao ići u dva čitanja i iskreno više mi je razloga da govorimo malo baš o statistici trenutnoj i što sve iz ovoga što će, mi poštivamo direktive, moramo poznavati koliko imamo zemljišta kojega poljoprivrednoga, koliko se obrađuje, koliko se ne obrađuje, koliko je pod koncesijom, zbog čega pod koncesijom jer se načelnici općina prisiljavaju da potpišu da dobije netko drugi koncesiju, zato je mijenjan Zakon o koncesijama, da bi netko drugi preuzeo, tako da imamo u Slavoniji ogroman problem gdje Vlada je digla ruke, tj. ministar poljoprivrede koji je trebao obrazlagati i ovaj zakon ovdje, bilo bi minimalno korektno od ministra poljoprivrede jer znamo da u Slavoniji zemljište koje je bilo pod koncesijom Agrokora da jednostavno nema novih natječaja, jednostavno moraju stranim vlasnicima se potpisati sada načelnici općina koji daju otpor. Dokle je to došlo, volio bih znati evo, od vas. Jeste li prisilili ljudi i dalje daju otpor ili želite svu svoju odgovornost, prebaciti na načelnike i gradonačelnike općina i ključni ovdje problem je, znači to zemljište koje se u državnim rukama, koje je pod koncesijama, a naravno da u konačnici je najbitnija ta strategija, međutim u Hrvatskoj se toliko napravilo strategija, tako i u poljoprivredi, temeljem ovih statističkih pokazatelja iz popisa, da se poljoprivreda u bit unazadila. Umjesto da ti statistički pokazatelji koji će biti od 2020. će bit provedeni, ali do ... [[Govornik se ne razumije.]] trebalo bi nekakvu strategiju napraviti koja će biti realna. A ne da mi imamo izjave kao što imamo, da ćemo izvoziti mlijeko u Kinu, tj. ne izjave, vaše ministarstvo se pohvalilo, pa ako netko može reći od vas koliko planirate, koliko imamo stočnog fonda sad evo, mljekarske proizvodnje što se tiče krava. Meni je vrlo bitno taj statistički pokazatelj i ja znam da da nećemo biti realan. Zašto vas to pitam? Ministarstvo poljoprivrede je objavilo, tj. Vlada RH da će na sastanku s Kinezima kad su ovdje bili predstavnici Kine, Narodne Republike Kine su rekli da će izvoziti mlijeko i mliječne proizvode u Kinu. Evo, sad je došla tajnica pa bih dao. Koliko predviđate izvoza u Kinu, jer vidio sam da ste vi protokole veterinarske potpisali, koliko predviđate izvoza za Kinu i koliko to viškova RH u ovome trenutku raspolaže za izvoz prema Kini? I to me najviše razočarava, ja sam donio ovdje bio mlijeko na kojemu piše Sinjska mljekara, Mljekara Sinj, u biti koja je jedino što imamo u mom Sinjskom polju, tako i cijelom RH veliki dio površina poljoprivrednih koje nisu navodnjene pa iz te strategije se, dosadašnje strategija, tj. popisa trebale su određene strategije koje postoje, bacao se novac, u biti bacao se, nije se bacao ako se ništa nije napravilo, kad nemamo znači rezultata. Sav taj novac koji imamo, koji ulažemo i za popise, za popise u poljoprivredi, trebala bi biti strategija i ta strategija bi trebala biti realna i trebala bi biti ostvariva, a ne da ćemo mi izvoziti mlijeko i čije mlijeko izvozimo? Pa vi ste potpisali, gospodo iz ministarstva protokol o izvozu mlijeka u Kinu. Ja ne znam, hoće Kina imati dovoljno resursa, potencijala prometnih, tankera ili kako će se proizvoditi za sve to naše viškove mlijeka. Pa je li to po meni ruganje, evo ja ću, ja ne znam, koju bi težu riječ rekao, izvozu mlijeka? Možda mlijeko bivšem vlasništvu tvrtka koja je Srbiji u vlasništvu bivšeg ministra privatizacije za vrijeme Slobodana Miloševića koji je kupio zemljište u sinjskoj zoni Kukuzovac, to mu je fiktivna tvrtka koji je donio da mljekare iz Vojvodine jer je postao vlasnik jednog stranog fonda koji je kupio mljekare u Srbiji, u Vojvodini, u Republici Srpskoj, u BiH-u, i tom je fiktivnom tvrtkom u biti dobio tržište EU-a ali ovo mi je začuđujuće, ja sam pitao i premijera ovdje, jel' zaista potican protokol o izvozu mlijeka i mliječnih proizvoda? Pa mi imamo na Pagu, evo ako ćemo krenuti na ovce, jedan paški sir i pašku janjetinu gdje odlagalište se radi i pretovarna stanica usred pašnjaka gdje 24, 25 njih usred pašnjaka, gdje ovcem zanate da je to škrta zemlja, da je paški sir i tu se baš radi pretovarna stanica. Znači mi budimo realni i bitno je da ovaj zakon o popisu poljoprivrede, ja vjerujem da će se stvari mijenjati, i kad se popiše, izvrši popis poljoprivrede i stočnih jedinica i poljoprivrednog zemljišta i što se može obrađivati, da će biti nekakva strategija ali ostvariva strategija jer inače beskorisno provodimo taj popis poljoprivrede ako tu strategija nije opet ponavljam, što nije, opet ponavljam, šta je najbitnije da je ona ostvariva jer inače u RH, toliko ima strategija, planske dokumentacije, ja ne znam di to sve stane, znam uvijek kad je ovdje proračun, evo kad imamo proračun da mi kad dajemo prijedloge i amandmane ili nešto, izdvojena su sredstva za plansku dokumentaciju iz godine u godinu, pa gdje su ti novci pusti, di se arhivira ta planska dokumentacija i koliko se novca potrošilo do te strategije? Mogli smo kupiti cijelo poljoprivredno zemljište u SAD-u koliko se potrošilo za to. Znači ovdje je cilj, znači cilj ovoga i ja vjerujem da će se napokon to pokrenuti i da ćemo u tome, da vidimo iz ovoga popisa što proizlazi što se tiče poljoprivrede, gdje krenuti i kako to u biti dati rješenja da poljoprivreda u RH funkcionira a ne da se nerealno hvalimo sa stvarima koje nisu realne, da ćemo mi izvoziti mlijeko u Kinu, i to je jedan od glavnih protokola, sastanka Narodne Republike Kine i premijera RH tj. njihovo čelništvo, i vi ste to na službenim stranicama objasnili ali vi morate imati nekakav plan koliko ćete mlijeka proizvoditi, koliko mliječnih proizvoda. Ja ne vidim ništa drugo nego da ćemo izvoziti mlijeko koje se uvozi u Hrvatski preko fiktivne tvrtke koja muze pare iz naših džepova, koja koči razvoj stočarske proizvodnje u mojim krajevima, u Dalmatinskoj zagori, koji je vlasnik te tvrtke mljekare Sinj je vlasnik čovjek iz Srbije jer je kupio ministar privatizacije za vrijeme Slobodana Miloševića i to mlijeko u biti će biti kroz Hrvatsku riješeno za kinesko tržište. Ja ne vidim niti jedan drugi jer ne vidim krave. Ne vidim ovce, ne vidim ni čobane, oni koji vrijeđaju s čobanima, pastire, ja bi rekao pastire ali evo, vaše kolege stranačke kažu da su to čobani i ne treba tu sad, to su riječi koje se upotrebljavaju, znači ne vidim čobane, ne vidim stoku a izvozit ćemo mlijeko u Kinu i to je glavno na stranicama poljoprivrede bilo, ministar potpisiva protokol o izvozu mlijeka i mliječnih proizvoda u Kinu i onda tamo trebalo bi dat analizu, koji će transport ić, dal' ima kapaciteta dovoljno Kina tankerskim da to sve izveze a vi nemate za jedan, mi u Hrvatskoj, do čega je dovedena poljoprivreda ne samo krivnjom da ne bi se osjećali nego hrvatska poljoprivreda je dovedena na razinu da nema za 2 dječja vrtića dovoljno mliječnih proizvoda, toga smo svjedoci, mi imamo ogroman pad. Pa mi imamo problem, evo ja ću govoriti, evo o tome sam govorio bezbroj puta, možda se ponavljam, ja se ispričavam ako se ponavljam. Evo sinjsko polje, u zaleđu splitskog bazena rijeka Cetina je kroz tri polja ide. Godinama se obećava taj projekt i na splitskoj vladi i prije. Em strategije, em projekti, em planska dokumentacija ali nema navodnjavanja, usred ljeta. Naslovnice vrište u sinjskom polju suša. Poljoprivrednici imaju problem, suša. E onda se postavlja pitanje jel' to namjerno ako imamo tolike strategije, toliku plansku dokumentaciju i svake godine, ja sam i postavio kamen temeljac tako da se odmah može raditi, koliko smo ... [[Govornik se ne razumije.]] splitskoj vladi prošle godine, prošlo je godinu dana gdje je obećano navodnjavanje sinjskog polja. A rijeka Cetina prolazi, sad da netko dođe iz Izraela jel' Cetina rijeka. Njeni izvori i protoci i izvori više dnevno izbace u jednome satu nego u 6 g. na području Izraela, nije mi jasno zbog čega nemamo sustav navodnjavanja? Nije mi jasno da u vrgoračkom polju gdje se ljudi bave vinogradarstvom i gdje je vrlo bitna to njima djelatnost i ostalim poljoprivredama, da imamo poplave, nema odvodnje, a '38. g. svećenik iz Vrgorca iz Pojezerja je otišao u Beograd kralju u tuđina koji je, to je bilo jezero i napravio odvodnju, jezero je osušio, '38. g. a mi u hrvatskoj državi danas imamo doli vinarije koje propadaju, netko je bacio oko, kolega Bačić je iz te županije pa može posvjedočiti da je to istina, da imamo vinariju u Pojezerju, da imamo vinogradare koji žive od toga i vrgoračko polje, ja dolazim, gledam poplava, sada poplava, velike štete ljudima u vinogradnji ali je riješen uvoz, riješen je, bila je EU, Makedonija, Srbija, Crna Gora, ko sve ne i onda uvozimo njihovo grožđe. I naravno da će ljudi iseljavati iz tih područja. Naravno da će taj čovjek mladi koji živi od bresaka, vinograda, voćaka, uzeti motornu pilu i popilat sve jer on nema izbora, on ne može preživjet i još kad dođe, ako mu rodi, onda mu je puno jeftinije jer najprije mi uvezemo to što treba uvesti i onda naravno da nije konkurentan i da je njegova cijena ne pokriva niti njegovu potrošnju, ono što je potrošio i uložio ili u vinogradarstvo ili u voćarstvo. Znači mi iz ovih statističkih pokazatelja koje ćemo dobiti nakon popisa, ja se slažem da treba strategija ali ne samo strategija koja će biti papirina, sve ovdje je čisto i jasno. Činjenica da nam je pala mliječna proizvodnja, to znamo i to rapidno otkad smo ušli u EU, to rapidno pada. Činjenica da je Slavonija prazna. Sad kad se ispraznila Slavonija i ljudi su ulagali u farme prije ulaska u EU, kupovali, nisu mogli vraćati kredite jer nisu konkurentni i sad je to zemljište prazno međutim prošle godine, vi dakle ste ove godine, na početku ove godine, čini mi se, donosite zakon da od 2020. od 1.1. mogu stranci kupovati strane, fizičke i pravne osobe poljoprivredno zemljište, ja tu vidim jedan cilj a dok u Mađarskoj je proveden referendum da nema prodaje poljoprivrednom zemljišta stranim pravnim i fizičkim osobama, što znači da ga oni drže kao jedan vrlo bitan resurs i tu je Hrvatska u neravnopravnom položaju, od 1..1. mogu strane fizičke osobe. Zakon o koncesijama, također, već kad ste ga donijeli, onda nemojte nam i kad smo upozoravali da nema prijenosa koncesija kao što je sad u slučaju onoga di je vlasnik bio Agrokor, vi ste ga donijeli, mi smo to upozoravali, sad ka ste ga donijeli, nemojte nateravat načelnika općina, budite hrabri, Ministarstvo poljoprivrede, žao mi je vama govorim, žao mi je što nije ovdje ministar Tolušić pa da pojasni ove stvari jer je vrlo bitno ustvari, govorimo o poljoprivredom i zemljištu i znači koje ne obrađiva se bez obzira što se radi ovdje samo o popisu poljoprivrede ali je najbitnije zaštititi poljoprivredno zemljište i obrađivati ga, navodnjavati ga a priča o izvozu mlijeka u Kinu je smiješna, hvala lijepa.
Sada je na redu g. Alen Prelec, a ovdje ste, Alen Prelec, ispred SDP-a, izvolite, klub SDP-a.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajnice sa suradnicima. Neosporno je da treba napraviti popis poljoprivrede, evo i mi u SDP-u već dugo govorimo proje svega o tome da treba hrvatska poljoprivreda imati i strategiju, strategija je najvažniji dokumenat koji će dati pravi pravac hrvatskoj poljoprivredi, evo kolega Bulj je govorio o mlijeku, ja neću govoriti o mlijeku, i kravicama, nego ću govoriti više o ovoj temi i stvarnom popisu ali neosporno je i da treba napraviti popis. Ono uvodno kad sam postavio pitanje zbog čega hitan postupak, mislim da se možda malo prekasno krenulo i da sad evo mi idemo u prvo i drugo čitanje, nije to sad neka velika filozofija i definitivno ćemo mi podržati ovaj zakon o popisu poljoprivrede, on je potreban Hrvatskoj, ali mi se nekako čini da smo možda malo prekasno krenuli a malo mi se čini da onda i na brzinu idemo u dva čitanja za jedan takav zakon ali dobro, evo to je vaša procjena, uvažavam vašu procjenu i velim, mi ćemo to podržati ali evo, ima tu dosta stvari koje je i kolega Bulj govorio, Hrvatskoj treba strategija da bi poljoprivredna proizvodnja bila na nivou koja je to zadovoljavajući , kad govorimo općenito o poljoprivredi, onda možemo govoriti da u Hrvatskoj od tri obroka, dva obroka su iz uvoza, to je nešto što ne možemo pobjeći, nažalost od toga, to su činjenice, da bi se to promijenilo, da bi barem dva obroka bila hrvatska obroka a ne sad kao dva izvoza, jasno da treba promijeniti strategiju, ovakvu kakva je hrvatske poljoprivrede i učiniti maksimalno za nju koliko se može. Evo meni je žao što velim, to ide u dva čitanja, što je to sve na brzinu nekako mi se čini ali ako to bude donijelo toga da imamo jednu dobru sveobuhvatnu strategiju hrvatske poljoprivrede nakon ovog popisa koji će biti iduće godine u 6. mj., onda ću reći bravo. Ima još jedna druga stvar koja evo me malo tako zagolicala ko čelnika jedinice lokalne samouprave a jučer smo imali odbor di je g. kolega Lucić rekao na onaj dio koji se odnosi na jedinice lokalne samouprave a ovdje piše popis poljoprivrede, priprema, organizira i provodi Državni zavod za statistiku u suradnji sa drugim sudionicima popisa poljoprivrede 2020. te jedinicama lokalne i područne samouprave. Jasno da područna samouprava je tu da pomogne svim strategijama, svim popisima i tu je uopće nema tu nikakve dvojbe, kolega je rekao pa kaj sad, pa mislim to je ono državna institucija, jasno da nije državna institucija, malo ne poznaje neke stvari i da je lokalna samouprava ovdje da se pomogne ali ja ću sad napomenuti po ne znam koji puta, a to mislim da će dijeliti moje mišljenje svi načelnici i gradonačelnici ne ovdje u Saboru nego općenito svi oni koji rade ovaj posao, da mi jesmo ovdje da budemo na neki način servis države, da izađemo u susret i popisa stanovništva i popisa poljoprivrede i svih mogućih izbora ali ovo bi bio vapaj jedinica lokalne samouprave za sredstvima. Naime, u Hrvatskoj niti jedna druga država u EU-u nema tako mali postotak sredstava, ukupnih državnih sredstava na raspolaganju jedinicama lokalne samouprave kao što ima Hrvatska. Ja znam sigurno podatak, to sam nekoliko puta ovdje govorio i iznijet ću ga. Hrvatske jedinice lokalne samouprave troše 17% ukupnih državnih sredstva, to ne da je daleko ispod prosjeka nego je stvarno smo na začelju EU-a. Prosjek trošenja jedinice lokalne samouprave u Europi vam je između 30 i 40%. Penje se do finskih 60 i nešto posto. Možda nema veze s temom ali meni ima, kad kažemo da sve treba prebaciti na jedinice lokalne samouprave, nismo ni protiv, nijedan načelnik i gradonačelnik nije protiv da se radi i odrađuje posao koji je važan strateški važan za Hrvatsku ali onda moramo dobiti ne samo obveze nego i novac a novac ne dobivamo. Sve veće i veće ovlasti ima općine i gradovi, sve teži i teži posao odrađujemo a uvijek se vrtimo negdje između 15 i 17% ukupnih potrošenih sredstava, e to je nešto što je nedopustivo. Danas-sutra će i sama strategija poljoprivrede a i danas kad govorimo o poljoprivredi određene obveze jedinica lokalne samouprave što se tiče raspolaganja državne imovine, sve to ide na teret jedinica lokalne samouprave, a novaca je sve manje i manje. I ja tvrdim, nema dobrog razvoja Hrvatske bez jakih snažnih gradova i općina. Nema dobre poljoprivrede u Hrvatskoj bez jake snaže jedinice lokalne samouprave. To je nešto, što bi, evo, htio ovdje napomenuti jer i ovaj popis poljoprivrede ide u tom smjeru i mislim da bi trebalo više brinuti o tome da gradovi i općine imaju više sredstava i bolji budžet. E sad, jedan, jedan paradoks u svemu tome skupa, evo, u mojoj općini, bavimo se jasno i poticajem OPG-ova, poljoprivrednika, radimo edukacije i evo, sad bi mi trebali sudjelovati u ovom popisu poljoprivreda, a gledajte sada paradoks. Svojevremeno smo tražili Agenciju za plaćanje u poljoprivredi popis OPG-ova s našeg područja. Znači, evo, ja kao načelnik potpišem nekakav zahtjev, pošaljem agenciji za plaćanje u poljoprivredi i dobijem odgovor, odnosno ne dobim odgovor. Znači, nije to bio moj hir, tražili smo popis OPG-ova kako bi znali broj i čime se tko bavi, jasno? A zašto smo i zašto smo razmišljali o poticajima, ali ne dobiti nikakav odgovor, to je nevjerojatno koliko je velim, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ja bih rekao, indiferentna prema nama koliko nas zanemaruje, neke naše potrebe i zahtjeve. I sad, jasno nikad ne odustajem od nekih stvari i onda vam krenem u, po Zakonu o pravu na pristup informiranju, tražim isto od agencije popis OPG-ova na svom području, jasno, ne dobim nikakav odgovor. Ispada da stvarno gradovi i općine imaju samo obaveze i treba nam obveze, ali kad tražimo određena prava, onda prava nema. Ne znam da li je možda na Loparu drugačije kod mog kolege, da li je on tražio popis OPG-ova pa je dobio, ali evo mi nismo dobili. Znači, to je ono što stalno konstantno govorim i kolege drugi gradonačelnici i načelnici, nije dovoljno samo stvarati obveze prema jedinicama lokalne samouprave nego bi trebali imati i određena prava. Ja ću ovdje iskoristiti i reći par riječi vezano uz poticaje prema OPG-ovima koje mnogi OPG-ovi koriste poticaj na temelju samo papirologije i tu se treba dovesti red u te poticaje, nadam se sa samim popisom poljoprivrede da ćemo imati bolji uvid, koliko zemljišta, koliko proizvodnje, koliko svega, OPG-ovi imaju, kako opet ne bi bilo lova u mutnom. A nažalost u Hrvatskoj ima i previše lova u mutnom. OPG-ovi su izuzetno važna za Hrvatsku. Pozitivno utječu na ukupnu prehrambenu sigurnost, čuvaju poljoprivrednu bioraznolikost i održivost prirodnih resursa, čuvaju ruralni prostor. Mi da imamo malo razvijenije i raširenije OPG-ove, vjerojatno bi manje imali pustoši u Slavoniji, u Lici, u Gorskom kotaru i zato im treba dodatni poticaj i pomoć i od ministarstva i od ovog Visokog doma. Jačaju lokalnu ekonomiju, zapošljavaju ljude. Golemu važnost imaju upravo mala OPG-ovi jer su oni ključna poveznica između svih aktera u proizvodnji hrane. Nadalje, OPG-ovi mali i srednji čuvaju tradicionalne prehrambene proizvode čime doprinose uravnoteženoj prehrani i očuvanju ... [[Govornik se ne razumije.]] biološke raznolikosti uz održivo iskorištavanje i gospodarenje prirodnim resursima odnosno bogatstvima. OPG-ovi predstavljaju i određenu snagu za lokalni i gospodarski rast. Ja to sasvim dobro znam i velim, imam neke svoje modele poticaja OPG-ova, poljoprivrede, međutim jasno da snažni i pravi zamah može dati jedino država, ministarstvo sa jednom pravom politikom, ali prije toga, jasnom strategijom razvoja poljoprivrede. I onda, mislim da neće biti nikakve dvojbe da li popis prije ili kasnije, da li poljoprivreda ovakva ili onakva, ja vjerujem da će ova, ovaj popis poljoprivrede koja će se napraviti 2020. biti početak izrade prave strategije hrvatske poljoprivrede i da ćemo u konačnici onda, evo, iza 2020. godine imati konačno jedan pravi cilj kuda ova poljoprivreda treba ići i da ćemo doći do toga da od 3 obroka, da ćemo 2 i pol obroka imati iz hrvatskog sela, sa hrvatskih OPG-ova, a ne 2 obroka iz uvoza. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu gđa. Anka Mrak-Taritaš koja će govoriti u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je u hitnom postupku odnosno proceduri Zakon o popisu poljoprivrede. Naravno, kad imate ovakav jedan zakon koji je relativno jednostavni i relativno jasan, da mi u raspravi otvaramo i niz tema koje su vezanu uz temu poljoprivrede. Ja bih se nekako u svojoj raspravi ipak malo više skoncentrirala na smisao tog zakona. Kao što je uvodno državna tajnica rekla, čekalo se da se donese direktiva, odnosno pričekalo se da bude direktiva sa razine EU i da se onda iza toga ide i sad zakonom i da se definira sve što treba napraviti, a to što treba napraviti će biti rađeno kroz mjesec dana iduće godine, dakle od 1. do 30. lipnja 2020. godine. Prvi put kad sam se susrela sa jednim programom odnosno projektom koji je trebao biti apliciran vezano uz, odnosno za aplikaciju za sredstva EU, tad sam se jako iznenadila iz razloga što je bilo strašno puno stvari koje se meni činilo da nije potrebno, da su zapravo forma. Ali drugi put sam zapravo shvatila o čemu je riječ. Ako EU ima 28 zemalja, nadam se da će ovaj kaos Brexita ipak završiti i na kraju će nas bit 27, neke stvari se moraju standardizirati. Dakle i sa razine EU oni moraju propisati neke stvari da mogu biti usporedne jer ako svaka zemlja napravi svoju analizu i ako napravi svoj popis na svoj način, vi tu nećete moći ništa usporediti s ničim i ja ovaj zakon koji je i koji je zapravo usklađen sa direktivom čitam na način da Hrvatska treba napraviti svoje nulto stanje, da to nulto stanje treba biti uspoređeno sa drugim članicama EU i na tom nultom stanju trebate dalje vidjeti svoje strategije, svoj razvoj, ali jednako tako da budete usporedni sa nečim drugim. Uvodno je bilo rečeno, 3 tisuće ljudi će sudjelovati na različite načine, oni se moraju educirati, za to treba donijeti još pravilnik kojim će biti definirana metodologija, potrošit će se 35 milijuna kuna. Tu se malo spominjalo 35 milijuna kuna i ono što ja samo to hoću iskomentirati, kad spomenete 5 ili 10 tisuća kuna, to svatko od nas razumije. Kad krenete 10, 20, 30 milijuna kuna, to je zapravo teško razumljivo. Primjera radi, Grad Zagreb na razini godinu dana za udžbenike koji su tako često spominjani je izdvojio u prošloj godini 54 milijuna kuna pa opće da budu usporedne te dvije brojke. Ono što je važno je sljedeće, a to je da ljudi budu dobro educirani, da se to može dobro napraviti i ono što sam, i kad sam repliku uvaženoj državnoj tajnici, gđi. Vučković dala je bila tema da morate zapravo napraviti, ona je rekla da će to raditi Državni zavod za statistiku, jednu kampanju, da ljudi znaju da će doći, da će ih netko nešto pitati, bit će puno njih koji neće znati dati odgovor. Primjera radi, 2001. godine je bio popis stanovništva. Kad ste popis stanovništvo, onda dajete i podatke o niz stvari, između ostalog, dali ste vlasnik poljoprivrednog zemljišta ili ste vlasnik šume ili nečeg drugog. Tada u tom popisu stanovništva 2001. godine, ja sam suvlasnica jedne šume i ja sam tamo napisala da sam suvlasnica s mojom sestrom šume koje smo naslijedili. 2003. ili 2004., to je bio ovaj popis o kojem ste i vi govorili 2003., na vrata meni doma zvoni jedan mladi čovjek kako domaćinstvo se kod nas vodi po imenu supruga, tako smo i mi evidentirani po imenu i prezimenu mog supruga, on dolazi kod mene doma i kaže, ime i prezime mog supruga, ja kažem da, to je stan u kojem on živi, on, je li vi imate evidentiranu šumu. I ja naravno njega napadnem i kažem, i znam da moj muž nema šumu, lijepo kažem, nema veze, kakva šuma, vi ste se zabunili, nemamo mi ništa i vratim tog mladog čovjeka pošaljem nazad. Nakon jedno 2 tjedna sam ja shvatila o čemu je riječ. Dakle, što vam hoću reći? Da bi dobili kvalitetne podatke, ne samo da moraju biti educirani ljudi koji će te podatke prikupljati, nego ljudi moraju biti svjesni da će im netko doći, dakle, ovdje je jedna ograničena kategorija, da će im netko doći, da će tražiti određene podatke, čak i vidjeti što je jer zbir loših podataka će dati loš rezultat. A ta baza iz ovog popisa poljoprivrede je jedna baza, koja ne samo da nama treba, da vama treba, da vam treba za strategije i sve ostalo, nego je to način na koji će se uspoređivati vezano uz ostale zemlje EU. Ako su krivi podaci, dakle, vi znate što je statistika, statistika je bolje i podaci su, bolju su rezultati što dobijemo bolje podatke, tako da bih voljela malo i prokomentirati sve ono što će se i tu je navedeno sve ono što će biti traženo. Dakle, biti će traženi podaci o gospodarenju, pretpostavljam da li tu neće biti nekih problema. O načinu poljoprivredne proizvodnje, o korištenju zemljišta, o stočnom fondu, kaže, gospodarenje stajskim gnojivom, navodnjavanje, ekološka proizvodnja, aspekti zaštite okoliša, ja ću se, mogla bi i o nekim drugim, ali ću se vezano uz ovo, malo, malo, par rečenica više. Dakle, točno se vidi iz ovog što se, podataka koji se traži i kad malo pročitate, ja sam, kad sam se pripremala za ovo, malo sam i otvorila direktivu. Točno se vidi zašto se nešto traži, koje su teme, da se zanima koliko imamo poljoprivrednih površina, kako se njima gospodare, koliko je radne snage, odnosno koliko je na tim poljoprivrednim površinama, tako da će se iz toga čitati neki drugi podaci, što je bilo u potporama i što je za tih potpora bio rezultat tih potpora i onda onaj, naravno ekološki element, kako se gospodari stajskim gnojivom, to vam je u kontekstu CO2, u smanjenih emisija CO2 jer se zna da je to veća proizvodnja i ostalo. Što se sa sustavom navodnjavanja, to vam je u smislu ekstremnih, dakle ono što je rezultati i oni koji raspravljaju o klimatskim promjenama, ona se pokazuje da se temperatura na godišnjoj razini u pojedinim zemljama EU i samoj EU će biti dizanje na 2050. za Hrvatsku je 2,7 stupnja, što je izuzetno puno. Dakle, to je izuzetno puno i onda je sad taj sustav uopće navodnjavanja koji je i naravno ovaj aspekt zaštite okoliša. Ne samo aspekt zaštite okoliša u smislu ekološke proizvodnje nego koja je i posljedica. Da li tu postoji kao produkt korištenje za čistu energiju, dakle tu imate niz, niz stvari koje će se iz toga čitati. Ja mislim, odnosno život me naučio i posao me naučilo da jednostavno ako imate dobru bazu podataka, ako imate dobro postojeće stanje, bez obzira koliko ste vi zadovoljni s tim ili nezadovoljni, da vam ono samo može biti osnova da dalje neke stvari radite i razvijate. Naš interes je, interes Hrvatske, da imamo dobro postojeće stanje. Nije interes Hrvatske da dobijemo krive podatke, dakle naš interes treba biti da točno znamo o koliko se poljoprivrednih površina koristi, za koju namjenu se koristi, koliko imamo ekološke proizvodnje, koliko nama radne snage treba za te poljoprivredne površine iz toga se da čitati svašta nešto. Da se čitati i nešto što je u ovo vrijeme dosta hit tema, malo je, malo nije a to vam je tema demografskog oporavka odnosno revitalizacije. Iz ovog možete, dakle iz ovih podataka se može čitati puno stoga. Stoga, dakle kada je riječ o samom zakonu, mi ćemo zakon podržati, on je korektno napravljen, de facto ste, ono sve što imate obaveze tu ste definirali. Morate zaista i definirati ovu metodologiju jer će ta metodologija biti izuzetno važna da što brže i što jednostavnije dođete do podataka. Dakle, ja možda sam i dosadna ali napominjem, uopće to jedno medijsko praćenje svega toga, mislim da ne dođete, ili da nije ni dobro da oni koji će to raditi dva ili tri puta dođu. A onda je dobro, dakle svi se kunemo u različite e-platforme. I ono što je kod nas karakteristika da svaki sektor za sebe vodi svoje, da vrlo teško jedni drugima pokažemo što imamo. Ovo su, ovo je popis, odnosno ovi podaci koji će se dobiti će biti izuzetno važni i za neke druge strategije. Biti će izuzetno važni kad govorimo i o demografskoj revitalizaciji, biti će izuzetno važni kad govorimo o strategiji koja je vezana uz recimo smanjenje CO2. Dakle ima tu niz stvari koje će se moći iz ovog iščitavati i trebati će iščitavati. Jednako tako kao što je i uvodno rečeno vezano uz našu strategiju. Ali da bi mogli dobro napraviti dakle to uvijek mi još iz strategije napravimo ali nam je onda, kiksamo na akcijskim planovima. Iz svega ovoga će biti i podaci za Nacionalnu strategiju ali i podaci za akcijske planove iz jednostavnog razloga što priroda radi svoje. Kao što sam, kada sam raspravljala o zakonu koji je bio prije ovog rekla da će se biljni i životinjski svijet prilagoditi nekim drugim uvjetima. Ja često znam spominjati nešto dakle vezano, to je apsolutno vezano uz oblast građenja, nama su bile izuzetno važne karte, stanje koje je bilo u Hrvatskoj na 15. veljaču '68. godine jer smo to uspoređivali koji su procesi bili. Ali ono što je bilo puno važnije, odnosno što se može iz tih karata, dakle snimak Hrvatske na 15. veljaču '68. godine, vi kad usporedite i vidite, ta transformacija koja je napravljena gdje je veliki dio pogotovo Slavonije je bila, bile su poljoprivredne površine koje su bile obrađene, one su, nakon što su se prestale obrađivati su nastali šumarci. I ta velika količina poljoprivrednih površina koje zaista više nije u poljoprivrednoj funkciji. Stoga naš interes je da oni koji će biti popisivači budu na adekvatan način educirani. Naš interes je da dobijemo što kvalitetnije podatke, naš interes je da onda te podatke pretočimo u strategiju i akcijske planove. Ali jednako tako ono što je na razini EU da budemo usporedivi s nekim drugim, da nam podaci budu usporedivi s nekim drugim, da se jednostavno pozicioniramo na toj karti, članice EU kao ravnopravni sudionik i da kad je riječ i o poljoprivredi na toj sceni drugih zemalja EU budemo igrač a da ne budemo samo netko tko to sjedi na klupi i gleda. Zaključno samo, mi ćemo ovaj zakon podržati ali ovaj zakon da bi dobili se dobri podaci traži jako, jako puno posla. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada će gospođa Božica Makar govoriti u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Ja ću se u ime kluba HNS-a sa nekoliko rečenica osvrnuti na ovaj zakon, odmah na početku da velim da će klub HNS-a isto podržati jer smatramo da je zakon dobro napravljen. A što se tiče službene statistike tu se svi slažemo da ona ima važnu ulogu u društvu i to ne samo zbog popisivanja i utvrđivanja nekih podataka nego daje da se ti podaci mogu kvalitetno koristiti i donositi odluke na temelju tih zakona. Dakle ovim popisom koji se planira od 1. do 30. lipnja 2020. godine prikupljati će se podaci za poljoprivredna gospodarstva i to će biti obuhvaćena poljoprivredna gospodarstva koja imaju više od 0,40 hektara korištene poljoprivredne površine, 0,5 stočnih jedinica ili manje od 0,4 hektara korištene poljoprivredne površine ali najmanje 0,1 hektar voćnjaka, vinograda ili maslinika jer znamo da je to drugačija kultura pa je samim time to i potrebno, bilo koju površinu rasadnika jer oni iziskuju posebnu evidenciju, površine pod povrćem, sjemenskim usjevima i presadnicama, cvijećem i ukrasnim biljem ili gljivama namijenjene za tržište te sve pčelinje zajednice. Dakle planira se da će biti obuhvaćeno negdje oko 98% poljoprivrednog zemljišta i isto toliko stočnog fonda. Ono što je dobro da će prikupljeni podaci u strukturi poljoprivrednih gospodarstava biti usporedivi na razini EU a biti će i baza za planiranje između ostalog i zajedničke poljoprivredne politike jer će biti usporedivi sa svima i mi ćemo ih kao takve dalje preuzeti i koristiti. Koristiti ćemo ih dakle za izradu svih strateških dokumenata. Sama Strategija razvoja poljoprivrede je u izradi ali tu dolaze sada oni akcijski planovi i gdje će biti jako dobro vidjeti određene podatke, možda i nećemo biti svjesni, odnosno nismo svjesni kakvo je zapravo realno stanje u poljoprivredi. Naravno da se svi zalažemo za jačanje hrvatske poljoprivrede, za jačanje OPG-a, za jačanje sela, za ostanak na tom selu i o tome bi mogli govoriti koliko želimo ali to nije tema ovog zakona ali je ovaj zakon odnosno ovaj popis određena podloga za sve dalje što će se donositi. Inače smatram dobrim u ovom zakonu što će biti izvršen probni propis u listopadu 2019. godine. Jer već je tu bilo govora i u ranijim raspravama o problemima s kojima se susreću popisivači odnosno u prikupljanju samom tih podataka. I slažem se da je potrebna jako dobra edukacija tih popisivača, da sve ono što je moguće administrativno prikupiti da popisivači imaju te podatke, da njihovi kontrolori budu im uvijek na usluzi sa svim odgovorom a dobro je i to što je u zakonu predviđeno da podatke može dati i punoljetni član OPG-a, dakle ne samo nositelj OPG-a jer to isto zna često biti problem jer ponekad sam nositelj OPG-a ima manje podataka kod naših poljoprivrednika od nekog iskusnijeg koji zna sve podatke i koji je dugo na tom OPG-u ili rješava osobno te probleme. O cijeni od 34 milijuna kuna, već smo govorili, smatram da to nije značajan iznos za te 3 tisuće sudionika, što popisivača, kontrolora, koordinatora, članova popisnih povjerenstava i da je važno napraviti posebnu poduku odnosno dobro odraditi pripreme a sigurno će to sve biti regulirano kroz pravilnike a probleme eventualne na koje će se nailaziti vidjeti će se i kroz probni popis koji će biti u listopadu 2019. Dakle, radi se o važnoj statistici, o važnim podacima koje ćemo prikupiti, koje nakon toga moramo stvarno i pametno iskoristiti. Još jednom napominjem klub HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačne rasprave, gospodin Hrvoje Zekanović je na redu.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Postavio sam pitanje u replici nakon vašeg izlaganja, niste mi odgovorili, znate i sami da mi niste odgovorili jer vam nisam, nisam vas pitao zašto ga nismo ranije napravili nego zašto, pitao sam zašto ga kasnije ne napravimo, e, znači jako je bitna razlika jer popis stanovništva nama predstoji 2021. godine. Međutim, evo ja sam uzeo sebi truda malo dok su kolege raspravljale pa sam pronašao i razlog, a razlog je u članku 5. znači Uredbe EU iz 2018. godine, broj 1091 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o integriranoj statistici na razini poljoprivrednih gospodarstava i stavljanju izvan snage uredaba bla bla. I tamo ima članak 5. koji kaže da imamo tri referentne godine, jedna je 2020., jedna je 2023. i jedna je 2026. I to je to, OK. Je, ali taj odgovor ste mi trebali dati vi ali OK i moj je posao da ja pronađem, pa sam sam sebi odgovorio. Međutim, ja ovdje ipak moram reći da se radi o jednom jako velikom trošku za Hrvatsku državu i sada ću ja opet reći ono što uvijek govorim jer moram eto spomenuti, ne tiče se vas nego se generalno tiče politike Vlade da je nama 90% i naših obveza sada dolazi, a pretjerao sam možda od 90%, ali jako mnogo naših obveza dolazi upravo od usvajanja europske pravne legislative, tako i u ovom slučaju a radi se o 34 milijuna kuna, što je veliki novac. A odgovorno tvrdim da bi za 9 mjeseci, znači u travnju se provodi, ili 10 mjeseci, u travnju 2021. godine se provodi popis stanovništva mogli napraviti isti posao, isti posao koji je gotovo identičan. Jer ako niste upoznati, državni Zavod za statistiku koji će rukovoditi ovim poslom on radi gotovo identičan popis poljoprivrednih domaćinstava, gotovo identičan. Moglo se malo proširiti, najveći trošak su sami popisivači koji kada su na terenu postaviti će tri pitanja više i priča je gotova. Dakle, ja shvaćam da smo se mi obvezali, znači kada smo ušli u EU da ćemo mi njih slušati pa su vjerojatno Nijemci i Francuzi to sebi prilagodili svojim popisima stanovništva a ako nisu onda se bacaju novci uludo. 34 milijuna kuna je jako puno novaca i pa eto ajmo sanirati štetu. Ja znam da ni vi niti predsjednik Vlade Plenković neće odustati od EU i da ćemo ovaj popis poljoprivrede napraviti ali evo neka se, to je vaš zadatak sada, vi komunicirate sa Državnim zavodom za statistiku. Ne znam da li se može, mogu li se ti podaci upotrijebiti. Ja mislim nažalost da neće se moći upotrijebiti jer se stanje bilježi na 31. ožujka 2021. godine, to je fiksno. Tako da, ali evo možda da se nekakva, ne znam, neka korist izvuče iz toga jer smatram da se radi o bačenom novcu. Znači da su hrvatski lobisti u Europskom vijeću, odnosno u Europskom parlamentu bili kako treba, onda su mogli reći OK neka prva referentna godina bude 2021. godina. Zašto? Zbog toga što to odgovara Hrvatskoj državi jer se stvari mogu provesti paralelno. Ovdje sudjeluje oko 3 tisuće ljudi na popisivanju, na popisu stanovništva sudjeluje skoro 17 tisuća ljudi, tako da se to moglo ukombinirati i mogao se posao napraviti a uštediti novac. Mislim da ste shvatili o čemu se radi. Pa evo, budite i vi taj lobist i kod vašeg ministra a i kod predsjednika Vlade da se malo pogleda unaprijed interes Hrvatske, odnosno gdje se može štedjeti jer se, moglo se uštedjeti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nema replika je li da? Budući da nemate replike onda ćemo još ovaj dio prije iznošenja stajališta završiti sa pojedinačnom raspravom gospodina Gordana Marasa.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, poštovani predlagatelji. Kada govorimo o prijedlogu Zakona o popisu poljoprivrede 2020. nemoguće je ne osvrnuti se na ne samo statistiku i ono što će ovaj zakon obuhvatiti nego i situaciju u kojoj se trenutno nalazi naša poljoprivreda i ono što bi trebala biti odnosno ono što bi hrvatski građani htjeli da ona bude. Znači, mi smo svjedoci da živimo u zemlji gdje ćemo sa popisom poljoprivrede odnosno određenim stvarima koje će se provesti doći 2020. godine do jednog poraznog podatka. A to je da Hrvatska svake godine sve manje i manje proizvodi poljoprivrednih proizvoda, da naši OPG-ovi sve manje i manje rade odnosno imaju sve manje i manje novca, a da u biti upravo suprotno one resurse koje imamo i koje bi mogli staviti u funkciju uopće gotovo i ne koristimo. Mi novce koje dobijemo iz EU i iz fondova EU ne koristimo na ispravan način, vrlo netransparentno, evo vidimo sada i zadnji slučaj koji se desio i sa, i sa određenim sredstvima koje su dobili ljudi i potpredsjednik recimo stranke gradonačelnika Bandića u gradu, u gradu odnosno u općini Radoboj u Krapinsko-zagorskoj županiji ta afera je izašla prije nekoliko dana, znači jako puno sumnje, jako puno netransparentnosti, a u biti vrlo malo koristi za naše sugrađane odnosno one koji se bave OPG-om. Mi ćemo dobiti određene podatke ali još jednom vam kažem, vrlo ćemo biti razočarani kada na kraju vidimo i usporedimo ono što imamo danas koliko poljoprivrednika u Hrvatskoj se tim poslom bavi, kako se taj proces odvija i koliko na kraju hrane uvozimo u RH i na koji način naš turizam, koji usput budi rečeno ove godine u problemima u odnosu na prethodne godine jer je došlo do jedne granice kada jednostavno više naprijed ne ide, ali usprkos tome od svih tih milijardi koje u Hrvatsku dolaze i uvoze određeni novac, mi jako puno novca trošimo na hranu koju smo mi uvezli i pomažemo neke druge ekonomije. Još i dan danas vrlo teško naši ljudi mogu shvatiti kako je primjerice kad odete u neki strani trgovački lanac jeftiniji sir iz Njemačke nego šta je to iz Hrvatske. Da li je plaća u Njemačkoj niža nego u Hrvatskoj, nije. Da li je primjerice proizvodnja jeftinija, sigurno da je na neki način vrlo vjerojatno i zbog poticaja koje puno efikasnije Njemačka, Njemačka koristi nego što se to radi u RH. Tako da mi možemo statistiku gledati na ovaj ili na onaj način, možemo i podržati ovaj zakon, možemo omogućiti da se to radi na jedan znanstveni, kvalitetan vrlo ažuran način, ali ono šta mjerimo na kraju će dati poražavajuće podatke. Jer imamo u ovom ministra i ministarstvo koji se bave više aferama koje su proizveli, nego poljoprivredom. Znači u ovom trenutku kada pogledate više se ministar bavi načinom na koji će ispuniti svoju imovinsku karticu i razmišlja o tome kako će opravdat da li njegova kuća ima 300 ili 600 ili 150 kvadrata i odakle mu novac za sve to skupa jer to je temeljno pitanje, nemate zaduženja, nemate ničega kako se to samo od sebe stvorilo, imate bogatu tetu u Australiji koja je preminula ili baku u SAD-u, to su ona pitanja na kraju se zadovoljimo, na kraju se zadovoljimo ili se zadovolje ljudi u pojedinim strankama time da će povjerenstvo za sukob interesa donijeti određeni pravilnik, platit će se kazna 4 ili 10.000 kuna i na kraju krajeva nikom ništa. Znači sa te strane, dok god imamo ljude koji vode tu, taj veliki resor odgovoran resor na način na koji ga vode, na koji imaju određene probleme koje jednostavno ne mogu na drugi način opravdati imat ćemo, imat ćemo situaciju u poljoprivredi koja je danas na djelu. Tako da, naravno da treba statistika i Državni zavod za statistiku odraditi svoj posao, ali isto tako trebamo voditi računa da kao što je to govorio malo prije i kolega Miro Bulj da ne prodajemo ljudima prazne priče koje govore o tome da ćemo izvoziti mlijeko u Kinu ili da ćemo postati ne znam kakvi veliki izvoznici ovoga ili onoga u poljoprivredi kad jednostavno ne možemo zadovoljiti ni elementarne svoje potrebe onoga što nam treba u RH odnosno onoga što bi trebali proizvoditi da zadovoljimo prostor, da zadovoljimo svoje građane i da zadovoljimo i da zadovoljimo turiste koji dolaze u RH. Znači, ogroman novac je na raspolaganju, mogućnosti su velike ali su još veće afere koje pritišću HDZ, koje pritišću premijera Plenkovića, koje pritišću ministra Tolušića i normalno da je rezultat svega je takav kakav je i bit će vrlo vjerujte mi porazan kada budemo uspoređivali šta smo to radili '90., '95., 2000. ili 2019. godine. Trend je konstantno negativan i kada se radi o proizvodnji mlijeka i mesa i svih drugih poljoprivrednih proizvoda ne treba nas zadovoljiti da li ima OPG-ova možda nešto više, bitno je da li proizvodimo više ili proizvodimo manje. Znači, ja bi bio najsretniji da imamo nekoliko velikih industrija koje bi puno više zapošljavale i proizvodile nego da se zadovoljimo s time da li ćemo kroz određeni program EU podijeliti nekome 50.000 kuna koji će taj u nekom periodu onda potrošiti, a na kraju krajeva od toga velike koristi neće biti ništa. Slavonija izumire, ljudi, 100 000 ljudi se iselilo iz Slavonije u protekle 2.g., pa to je, to je jedan katastrofalan, poražavajući podatak i kada dođe, kada dođe popis poljoprivrede 2020.g., vidjet ćete na koji način se tamo sada živi i na koji način cijela sela, cijele površine su ostale prazne, jedini možda koji, koji još od toga imaju neke koristi su oni koji, prekupci koji su, koji su uzeli zemlju i uzimaju određene naknade za to, a u biti se gotovo ništa ne proizvodi. Jedino što se radi u ovom trenutku je na čemu je ministarstvo vrlo agilno je to da pritišće određene čelnike jedinice lokalne samouprave da propusti, da prepuste zemlju bivšem koncernu Agrokor, sada koji ima nove vlasnike pod uvjetima kojima je taj koncern 90.-tih godina dobijao od RH, a koji su nemjerljivo, nemjerljivo povoljniji od onih koji su bili ili jesu na raspolaganju svim drugim građanima RH. Znači, budimo iskreni sami prema sebi, recimo da treba napraviti kvalitetan način prikupljanja podataka i odrediti određene rokove koji, koji, koji su bitni za taj, za taj, za taj zakon, ali moramo biti svjesni da nikakvi popisi, nikakve evidencije ukoliko te podatke ne budemo koristili na kvalitetan način, neće omogućiti da se naša poljoprivreda razvija onako kako bi trebala odnosno da naši ljudi imaju jeftinu hranu, kvalitetnu hranu, da naši turisti kupuju hrvatske proizvode, a ne uvozne i da se ne šalimo, al to zbilja je šala jer ja čak ponekad mislim da se premijer Plenković se i našalio, da on nije ozbiljno mislio izvoziti mlijeko u Kinu. Znači to je, ja mislim da je to bila šala i da to jednostavno nije bilo nešto šta je on ozbiljno mislio, mislim da mu se to omaklo jer jednostavno svjesni smo da količinama, niti onime šta se danas u RH proizvodi ne možemo zadovoljiti ni svoje potrebe, a kamoli da bi izvozili na neka druga tržišta koja su, što se tiče ljudi, puno zahtjevnija po količini ljudi nego što je to hrvatsko tržište. Hvala vam lijepo.
Prvu repliku g. Lenart.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo kolega, nažalost, 3.g. upravljanja ministarstvom, niti jedan zakon koji je pomaknuo prema naprijed poljoprivrednu proizvodnju, poljoprivredna proizvodnja je propala u svim sektorima, svaki dan stavljate nove prepreke seljacima, hrpe papira da ispunjavaju, između ovih ćete ih možda tjerati s ovim popisom gdje ćete kupiti relevantne podatke za one države koje ne žele jaku hrvatsku poljoprivredu kako bi ju mogli lakše uništiti to malo što je ostalo. Države u okruženju da bi sačuvale poljoprivredu svojih zemalja će normalno raditi protiv poljoprivredne politike u RH, a vi im debelo u tome pomažete. Nažalost, Zakon o poljoprivrednom zemljištu vam ne živi, Zakon o poljoprivredi ne vrijedi ništa, prazan je, napisali ste Pravilnik o korištenju poljoprivrednog zemljišta gdje ćete uzeti zemljište poljoprivrednicima, sve radite protiv poljoprivrede, ovo vam niš ne vrijedi.
Hvala, vrijeme, vrijeme, hvala. g. Maras, odgovor.
Hvala lijepo. To je jasno svima, to svi vide, to svi znaju i to svi sada i govore. Znači, ja ne čujem ni jednu pohvalu. Bila je vrlo optimistična i najava i prvi dio, prvu godinu mandata g. Tolušić u svom naletu optimizma, piarovskim potezima, govorio kao da će se desiti renesansa u poljoprivredi. Nažalost, svi podaci pokazuju upravo suprotno, sada ga već ne čujemo neko vrijeme otkada je upao u ove ogromne afere, više se ne pojavljuje ni u HS, u javnosti vrlo malo i sa te strane uopće ne očekujem do kraja mandata nikakve poteze koji će omogućiti da hrvatski poljoprivrednici imaju određene koristi. Znači, ovo će biti jedno izgubljeno vrijeme, godinu i po dana dok se opet ne obnovi legitimitet i dok nam ljudi koji imaju povjerenje građana, dođu u poziciju odlučivati o hrvatskoj poljoprivredi.
g. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, dobro ste rekli u raspravi, država i ministarstvo već raspolažu sa određenim podacima, ali malo i ništa se ne čini da se naprave pozitivni pomaci u poljoprivrednoj proizvodnji, pa je tako evo najbolji primjer da imamo Državni zavod za statistiku negdje oko, preko milijun i 500 000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta u evidenciji. Ministarstvo poljoprivrede kroz ARKOD i druge evidencije kaže da je to u funkciji proizvodnje oko milijun i 100 000 hektara, neki 400, 500 000 hektara nedostaje i ništa se ne čini da se to zemljište stavi u funkciju proizvodnje. Već 2.g. nijednog novog natječaja za zakup i koncesiju poljoprivrednog zemljišta nema, ne pomaže se poljoprivrednim proizvođačima, pod krinkom ušteda ukinuta je savjetodavna služba, ukinuta je Agencija za poljoprivredno zemljište, a više od godinu dana načelnici čekaju suglasnosti na programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, to je naša slika i nadam se da će ovaj popis pokazat žalost hrvatske poljoprivrede. Hvala.
Odgovor, g. Maras.
Hvala lijepa. Dobro ste rekli, pod krinkom ušteda, jer ušteda nikakvih nema, oni su ukinuli i to nije jedina agencija, niti jedino tijelo državne uprave koje je ukinuto kao da će se nešto uštedjet, a na kraju prilikom prebacivanja u ministarstva, ne samo da nije ušteđeno, nego su, nego su još i nabujali što se tiče broja zaposlenih i troškova koje, koje ostvaruju ti djelatnici i te bivše agencije odnosno poslove koji oni obavljaju, znači ne da nije bilo ušteda nego je još i veći trošak. Pa najbolji primjer je inspektorat koji će imati pet stotina inspektora više nego šta je trebao imati po onom starom ustroju. Znači to je sve, upravo ste dobro rekli krinka. Znači krinka je da se nešto radi, da se nešto štedi a u biti upravo suprotno. Ne šteti se, troši se više nego što je to bilo do sada.
Hvala. Gospodin Culej.
Kolega Maras, pravi seljak kad ore svoju brazdu, nekad nismo imali dobre traktore pa smo se okretali unatrag i gledali da li je brazda ravna ili ide kao vol kad. Pa smo na kraju kada dođemo u njive onda kažemo e ova brazda je bila dobra. Ja bih volio da je vaša Vlada napravila jednu analizu raščlambu vašega vladanja kada vam je ministar bio Jakovina koji je jako unaprijedio hrvatsku poljoprivredu posebno sa poticajima koje smo morali i vraćati i penale a i onima koje je on kao ministar poljoprivrede dodjeljivao i pogrebnim društvima samo ne znam za šta. Kada se sjetimo onih svih silnih tisuća hektara brdskih, brdsko-planinskih pašnjaka, onih Potemkinovih krava, pošto sela moramo pretvoriti u krave, tako su krave pasle po svim vrhovima od ruralne Hrvatske, brdskog područja kao da smo u Austriji a vjerojatno su to bile one koje su se napuhvale.
Vrijeme gospodine Culej, vrijeme, ispričavam se. Gospodin Maras odgovor.
Hvala lijepa gospodine Culej, to što ste izazvali glasan pljesak gospodina Glasnovića gotovo da zaslužuje da uopće ne komentiram ovo što ste rekli. ... [[Upadica se ne čuje.]] Jer gospodin Glasnović vam plješće, ne znam zbog čega, ali ono što ste rekli ne odgovara uopće nikakvim činjenicama. Znači sa te strane vaša tendencija a nažalost i još ponekih zastupnika u ovom Hrvatskom saboru je isključivo orijentirano šta je bilo. Što je sada ih uopće ne zanima. Ja bih recimo volio da se mi razgovaramo o tome šta je sada a o prošlosti možemo pričati. Recimo meni je jako žao što su neki pobjegli iz sabornice i održali Vladu na životu jer sad ne bi imali niti Andreja Plenkovića niti bi se oni morali protiv njih boriti na izborima samo je trebalo ostati i glasati za smjenu Marića i bilo bi sve ok, ne bi uopće imali problema. ... [[Upadica se ne čuje.]]
Hvala, vrijeme je unemoljivo. Znam da imate puno toga reći još gospodine Maras, ali vrijeme je prošlo, vrijeme je prošlo. Idemo nastavljamo sa raspravom i sada je na redu Klub zastupnika MOST-a koji će iznijeti završnu riječ i ovdje gospodin Bulj će nastupati u ime MOST-a nezavisnih lista.
Uvaženi kolegice i kolege, uvažena tajnice sa svojim suradnicima što se tiče samog Zakona o popisu poljoprivrede naravno da se ne treba protiviti i da je dobro imati znači popis i da na tome triba raditi iz tih statističkih pokazatelja kao što sam rekao u ime kluba, kreirati politike u biti usmjeravati na koji način upravljati. Međutim, ja bi još jednom upozorio ovdje na ono što je vrlo bitno, 1/3 poljoprivrednoga zemljišta u Hrvatskoj se ne obrađuje, to je ja mislim ključni problem, uvijek govorimo o navodnjavanju, a danas imamo ogroman dio, vrlo malo je površina navodnjeno, to su ključni problemi da bi bili mi u mogućnosti uopće biti konkurentni da bi naše selo zaživilo. Treće vrlo problematična je stvar što u ovako selo i ovako poljoprivredno zemljište ostavljamo od 1.1.2019. prodaju, mogu stranci, strane fizičke i pravne osobe kupovati poljoprivredno zemljište dok u Mađarskoj pravne i fizičke osobe ne mogu Hrvatske kupovati zemljište što znači smo neravnopravni, što mi nekako vi u ministarstvu bi morali naći tu način da sad iseljenu Slavoniju i ostale krajeve zaštite od jeftine prodaje poljoprivrednog zemljišta jer znamo da je to resurs od značaja nacionalnog interesa poljoprivrednog zemljišta. Znači, mi smo sada uvedeni u jedan ogroman problem, nemamo konkurentnu poljoprivredu, nemamo proizvođača, nemamo znači sustave navodnjavanja, niti tehnologiju da bi mogla opstati i sad smo donijeli još jedan zakon, nedavno, prije nekoliko mjeseci gdje od 1.1. prodaja poljoprivrednog, tj. kupnju poljoprivrednog zemljišta mogu strane i fizičke pravne osobe. I to nije jednakopravno u cijeloj EU, opet vam izuzimam Mađarsku, a to znate da je proveden referendum u Mađarskoj i da nema prodaje poljoprivrednog zemljišta, a mi bi morali zaštiti poljoprivredno zemljište kupit će nam cilu Slavoniju za male pare i ostali dio. Nažalost, jer ispražnjena su ovaj poljoprivredna gospodarstva u većem dijelu RH. I vrlo bitno, po meni i ono što je najbitnije, da budemo malo realniji, nije lijepo govoriti da Ministarstvo poljoprivrede na svojoj stranici i stranice Vlade stavi obavijest da ide u, da ćemo izvoziti, da je potpisan protokol sa Kinom i da ćemo izvoziti mlijeko i mliječne proizvode, mliko i mliječne proizvode u Kinu. Kad mi u ovome trenutku nemamo, svi smo svjedoci da smo došao oko 5.000 ovaj obiteljskih gospodarstava koji se bave sa mljekarskom proizvodnjom sa nekadašnjih 64.000. Znači, nije dobra poruka da ćemo mi izvoziti mlijeko u Kinu i to metiti na stranice Vlade kad je bio posjet Vladi. Ja bi volio da je to tako, jedino ako u ovome, u drugome grmu leži zec, da preko Mlekare Sinj ne izvozimo srpsko mliko, jer je tako i došao na tržište fiktivnom tvrtkom koja je otvorena u Sinju, došao je na tržište RH, a time i na EU. Jer ja ne vidim trenutno da smo mi spremni izvoziti mliko kad nemamo ne za svoje potrebe …/nerazumljivo/… 20, 30% svojih potreba, pa mi nemamo dovoljno da sad za dječje vrtiće kažemo da ćemo od naših poljoprivrednika otkupljivat mliko ne znam bi li njihove potrebe dječjih vrtića pokrili, a kamoli osnovnih škola il kamoli kompletnog našeg stanovništva. Bez poljoprivrede, bez bogata sela, to se ponavljalo 1.000 puta i ništa nije novo, nema bogate države i nema grada. I mi imamo trenutno 2/3 Hrvatske prazne i to je ključni problem Hrvatske, a ove strategije iz ovoga zakona koji će statistički pokazatelj, strategije, planska dokumentacija za navodnjavanja, planska dokumentacija, nacionalni programi, pa ja mislim ja ne znam kolka je ta zgrada di svi ti programi i koliko je novaca potrošeno za to sve što je izobećavano. Ja virujem da u budućnosti te stvari moramo mijenjat, mi više ne možemo to prolongirati, mi smo prisiljeni bez obzira na političku opciju, ovo više nije pitanje ni SDp-a, ni HSS-a, ni MOST-a, ni HDZ-a, ni ne znam koga. Mi sad moramo mi smo prisiljeni da uopće imamo narod u RH, da imamo građane državljane u 2/3, jer ne poduzmemo određene korake što će nam stranke političke, kome mi služimo, sami sebi smo svrha. Prema tome, pred nama je ozbiljan posa ja očekujem da će, da je došlo vrijeme da netko progleda. Hvala vam lijepa.
Hvala. I na kraju u ime predlagatelja državna tajnica gospođa Marija Vučković će iznijeti stajalište završno, završno stajalište predlagatelja.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene zastupnice i zastupnici, kolega najprije zahvaljujem svima na prijedlozima i konstruktivnoj raspravi, također što se tiče samog zakona o popisu poljoprivrede ja neću sad u završnoj riječi naravno ponavljati njegove temelje, osnove, ciljeve, razdoblja, samo ću reći pošto je bilo pitanje vezano za informiranost da će Državni zavod za statistiku cjelovitu informativnu kampanju odraditi do kraja ove godine, da su već u procesu izrade slogana, vizuelnog identiteta web stranice, da će pisma ići prema svim poljoprivrednim gospodarstvima i vjerujem da će se ljudi dobro spremiti i odraditi ovaj zahtjevni popis u pravom vremenu i cjelovito kako se to metodologijom propisuje. Što se tiče drugih otvorenih tema, koje su proizašle iz ovog jednog zakona, prvo želim reći da nije ovaj zakon osnova za strategiju razvoja poljoprivrede, da je strategiju razvoja poljoprivrede koja je zadnji put rađena u 2002. godini naručilo ovo Ministarstvo poljoprivrede, prošle godine u 10. mjesecu potpisalo sporazum da potpuno razumije navode o silnim strateški dokumentima koji se ne koriste, koji su u ladicama i koji nisu urodili plodom, zato smo napravili, prvo detaljan projektni zadatak, zato smo planirali izradit akcijski plan i u taj projektni zadatak koji uključuje strategiju i akcijski plan isto tako u tom planu ugovorili i odma 4 pilot projekta testiranja, nekih interesantnih projekata koji će proizaći iz rada na strategiji i na akcijskom planu. Dokument će bit provediv, konkretan, već je cjelovita ozbiljna dijagnostika napravljena, rezultati će uskoro biti prezentirani. Ja duboko vjerujem da će to bit dokument koji će naići na potpunu podršku i političke i društvene javnosti u RH. Što se tiče programa ruralnog razvoja, sredstava i potpora, nema više smisla ponavljati kakva je situacija bila sa ugovaranjima i potrošnjama programa za koje je upravljačko tijelo Ministarstvo poljoprivrede. Kratko ću reć da je program ruralnog razvoja danas prvi program po ugovaranju i potrošnji, da operativni program za ribarstvo i pomorstvo nije, ali jest s najbržim rastom, tako da vjerujem da će i jedan i drugi bit dobro ugovoreni, a i da će ovaj popis poljoprivrede i druga statistička istraživanja koje rade i Državni zavod za statistiku i Ministarstvo poljoprivrede neovisno o ovome, pokazati, referentno je razdoblje, normalno razdoblje je 3.g., da će pokazati da će to imat učinka na našu hrvatsku poljoprivredu. Što se tiče navodnjavanja, nažalost, imamo porazan postotak navodnjavanih poljoprivrednih površina u RH, neki govore nešto ispod 2%, neki govore 2,2%, rade se dokumentacije 10, 15, pa i 20.g., o tome mi, možda vi i više znate od mene, međutim, slažemo se da treba to ubrzati i iako nismo nadležno Ministarstvo za upravljanje vodama, itekako smo se uključili u ovu problematiku i danas je jedna sjednica time za navodnjavanje i baš Ministarstvo poljoprivrede ima konkretne prijedloge koji se odnose pod 1. na ubrzanje dinamike i ishođenja suglasnosti izgradnje javne infrastrukture za navodnjavanje, pod 2. na provođenje takvih projekata na parcelama, znači na motiviranje za korisnike zemljišta jer projekt ne završava samo sa izgradnjom javne infrastrukture i na kraju, radimo i na jednom programu potpora koji će motivirati naše poljoprivrednike da doista te sustave navodnjavanja i koriste. Zašto to nitko nije radio prije nas, strategiju, navodnjavanje, program ruralnog razvoja i ugovaranje potrošnje itd., to sad dalje nema smisla previše, previše komentirati. Što se tiče protokola koji je potpisan s NR Kinom, ne mogu procijeniti koliko će to utjecati na izvoz, ne mogu, potrudit ćemo se za pola godine il godinu, u ovom trenutku ne mogu. Međutim, valja istaknuti da je to protokol koji otklanja dosadašnje prepreke u izvozu naših poljoprivrednih proizvoda, u ovom slučaju mlijeka i mliječnih proizvoda, naglasak je na mliječnim proizvodima koje imamo dobre, koji stvaraju veću dodanu vrijednost i mi se tom protokolu veselimo jer nažalost on je jedno 6.g. stajao, nikako potpisat, potpisali smo ga, otvorili smo jedno tržište, potpisat ćemo i drugim zemljama i jednostavno otklanjamo prepreke, nema razloga da to ne radimo kad već smo izloženi uvozu, neka nemamo prepreka i za izvoz. Na kraju ću vam još jednom svima zahvaliti i evo nadat se da će, da će i ova statistička nova baza i ono što radimo sad sa dijagnostikom i strategijom, biti odlična podloga za novu zajedničku poljoprivrednu politiku, strateški nacionalni i pravni nakon 2020.g. koji neće imati meni od 64 operacije, 36 podmjera i 16 mjera od igle do lokomotive, nego da ćemo se uspjet koncentrirat na ono što doista treba našim poljoprivrednicima uz poštivanje ovog bitnog ograničenja koji se odnosi na 30% ulaganja u okolišnu politiku. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Repliku je tražio g. Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, ja se nadam da ova silna medijska kampanja neće biti, a Ministarstvo poljoprivrede radi jako puno tih medijskih kampanja po onom modelu „pola pijem, pola šarcu dajem“. Svi popisi nešto iznjedre i nauče nas, popis stanovništva prošle nas je naučio da u RH živi 8 klingonaca. Ja se, ja se nadam da, niste me razumjeli?, prošli popis stanovništva je pokazao da u RH živi 8 klingonaca, znači, 8-ero ljudi se izjavilo da su klingonci, ne? Ja mislim da će ovaj popis poljoprivrede pokazati da imamo i uzgajivače crnih labudova, pa će i oni možda dobiti potpore i pojačati se jer vidim da potražnja za crnim labudovima postoje i da je to termin koji se u zadnje vrijeme koristi, pa eto, razvoj poljoprivrede ide, no žalosno je što ničemu ne pridonosi i što smo kao [[Upadica: Hvala]] poljoprivredna zemlja umrli. Hvala.
Hvala lijepa. g. Bulj.
Hvala lijepa. Uvažena tajnice, na obrazloženju i odgovorima naravno da okrenit se nazad i stvari prominit ne možemo, al je činjenica i vi potvrđujete da se radi o strategiji dokumentacije koje su bile i neprovedive i dovele su naše selo i seljake tu gdje jesu. Al ja sam upozorio na osnovni problem, to je prodaja poljoprivrednog zemljišta od 1.1., to je jedan ogroman problem koji može uzrokovati jeftinu kupnju našeg poljoprivrednog zemljišta, što hrvatski građani ne mogu u Mađarskoj, a Mađari i nas mogu, primjer. Tu smo, nismo ravnopravni i to je strateški interes zaštititi poljoprivredno zemljište, ako mogu Mađari, ne vidim razlog zašto ne mogu Hrvati gdje je prazna Slavonija i prazna je Dalmacija i Lika, prema tome, ja neću puno o labudovima, ja ne vjerujem da je Kliman sad, on je plav, vidim da plavu majicu da ima, baš crni, ima ćelavi, ima svakakvih labudova, al ja bi više o ovoj temi poljoprivrednog zemljišta. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Evo, ispričavam se što na ovu važnu primjedbu nisam, što sam zaboravila odgovoriti. Što se tiče nas, dakle, mi ćemo iskoristiti svoje pravo zahtjeva za produženjem prijelaznog perioda od 3.g., mi to pripremamo, to će trebati dobro obrazložiti, a što se tiče interesa stranaca za hrvatskim poljoprivrednim zemljištem, naravno da je nama u interesu da to ostane u domaćim rukama, apsolutno podržavam stav da trebamo imati svi jednaka prava u EU, ali mislim, isto tako želim, treba se malo pogledati i statistiku, pa reć da je recimo trenutni interes stranaca za poljoprivrednim zemljištem u RH otprilike na razini 0,0015%. Rekla sam da trebamo štititi, da sam pokazala trenutne statističke podatke koji ne moraju biti dugoročni naravno, da trebamo paziti i da ćemo zatražiti odgodu tog prijelaznog perioda [[Upadica: Hvala]] i naravno da svi trebamo ista prava.
Hvala, bez dijaloga, bez dijaloga molim vas sa klupe i na kraju g. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, da li će se popis poljoprivrede provoditi na području cijele RH ili samo na nekim određenim dijelovima? A zašto to pitam? Zakon o obrani od tuče, sezona obrane od tuče krenula 15.4., rakete nisu nabavljene, zalihe raketa iz zapadne Slavonije sa postajama raketnim su prebačene sve odlukom, ne znam koga, Državnog meteorološkog zavoda ili ministarstva, sve na istočni dio, od Gradišta prema Iloku. Meni je drago da se štiti poljoprivredna proizvodnja i na tom području, ali zašto nema raketa na Goricama, u Vrbju, u Cerniku, a evo ovih dana je bila i tuča i tamo. Čija je to odluka i zašto se ne provodi Zakon o obrani od tuče? Hvala.
Želite odgovoriti?
Mogu samo odgovoriti da će se Zakon o popisu poljoprivrede za 2020.g. provoditi naravno na cijelom području, da će obuhvaćat 98% korištenih poljoprivrednih površina i stočnog fonda, a da će u ovoj godini, što sam zaboravila reći, biti 4 županije i probno obuhvaćene. Nemam podataka o ovome što ste mi rekli, mogu provjerit.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o popisu poljoprivrede 2020., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 648. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Ponovno bih molio državnog tajnika u Ministarstvu poljoprivrede poštovanog Tugomira Majdaka da se očituje o podnesenim amandmanima. Prvi je Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. I imamo drugi isto tako Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se također prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3. istog Odbora.
Također se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. I amandman 4. istog odbora.
Amandman se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o popisu poljoprivrede 2020. molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za i 6 suzdržanih donesen Zakon o popisu poljoprivrede 2020.
Točka dnevnog reda koja slijedi: - Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018.g. Podnositelj je povjerenik za informiranje na temelju čl. 60. Zakona o pravu na pristup informacijama. Raspravu je proveo Odbor za informiranje i informatizaciju i medije, Vlada je dostavila mišljenje. Tražili ste, prije nego što dajem riječ g. Zoranu Pičuljanu, povjereniku za informacije, g. Peđa Grbin je tražio, tražio je riječ, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Ova točka dnevnog reda spada u nadležnost, dakle, ova točka dnevnog reda spada u nadležnost dva radna tijela, jedan je odbor kojeg ste naveli, međutim, drugo radno tijelo u čiju nadležnost ovo spada je Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav HS. Razlog tome je više nego jasan. Pravo na pristup informacijama ustavno je pravo uređeno čl. 38. Ustava RH. Danas je bila predviđena sjednica Odbora za ustav, poslovnik i politički sustav HS na kojoj je trebala biti raspravljena ova točka dnevnog reda. Podsjetit ću da je čl. 44. Poslovnika HS kojim je uređen način rada radnih tijela HS, a koji je članak Poslovnika izmijenjen prije godinu dana, definirano je da radno tijelo HS raspravlja o izvješćima i poslovnicima pravnih osoba koje imaju javne ovlasti. A isto tako je predviđeno da se samo iznimno pojedina izvješća, uključujući i ono povjerenika za informiranje, raspravljaju i na sjednici HS, dakle, ne samo na sjednici HS, nego i na sjednici HS. S obzirom da Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav HS u koji je uz svo dužno poštovanje prema svim drugim kolegama i nadam se da se oni zbog toga neće uvrijediti, vjerojatno najvažnije radno tijelo HS, nije uspio raspraviti ovu točku dnevnog reda. S obzirom da, činjenica da o ovoj točci dnevnog reda raspravljamo sada ili za tjedan dana, neće učiniti nekakvu presudnu, krucijalnu povredu i nadam se da kolega nećemo primiti kao primjedbu jer ja želim da detaljnije raspravimo o ovome, ja molim da se ova točka odgodi, za raspravu sam iskoristio formu stanke [[Upadica: Hvala]] u ime kluba jer formalno [[Upadica: Hvala]] ćemo samo zatražiti [[Upadica: Hvala]] stanku [[Upadica: Hvala]] ali ukoliko vi donesete odluku za stankom, neće nužno biti potrebe. Hvala.
Hvala lijepa. Ne, dat ću vam stanku. Podsjećam vas, ovu vašu dilemu će riješiti poslije vaš stranački kolega Hajdaš Dončić, ali ja podsjećam da u razdoblju, ovaj put jedini put, nikad nisam rekao do sada kad je vaša strana bila na vlasti, ukinuli smo obveznost matičnih odbora da raspravljaju o nekim točkama, ali ja neću riješit taj problem, nego kolega Hajdaš Dončić, a vama ću dozvoliti pauzu do 14 sati i 12 minuta. Hvala. STANKA U 14,02 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,12 SATI]] Mogu se djelomično složiti s kolegom Grbinom. Žao mi je što Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav nije proveo raspravu o pristupu informacijama za 2018. godinu. Proveo ga je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije Vlada je dostavila Mišljenje, pa onda ipak pozivam g. Zorana Pičuljana, ... [[Govornik se ne razumije.]] da da dodatno obrazloženje. Izvolite kolega Pičuljan.
Potpredsjedniče. Poštovani g. potpredsjedniče HS-a, uvažene dame i gospodo zastupnici. Čast mi je predstaviti izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018. koji povjerenik za informiranje podnosi sukladno čl. 60. st. 4 istog zakona. Uvodno bih samo podsjetio kako se Zakonom o pravu na pristup uređuje pravo korisnika na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti kao njihovim otvorenim podacima pogodnim za ponovnu uporabu, njihovo sudjelovanje u procesu donošenja propisa i općih akata, kao javnost rada kolegijalnih tijela. Ovo je izvješće 5 po redu koje povjerenik za informiranje kao samostalno i neovisno tijelo podnosi HS-u, a ujedno je izvješće koje se odnosi na zadnju godinu mandata prvoizabrane povjerenice. Obvezom dostavi izvješće je ove godine bilo obuhvaćeno 5 797 tijela javne vlasti upisanih u instuktivni popis tijela javne vlasti. Temeljna je ocjena da tijela javne vlasti bolje ispunjavaju svoje zakonom propisane ovlasti, što se odražava u većem broju tijela koje su dostavile godišnje izvješće, njih gotovo 84%, većem udjelu tijela oko 90% koje imaju imenovanog službenika za informiranje i većem broju tijela koje imaju svoju internetsku stranicu. S obzirom da na vrlo širok da vrlo širok krug tijela vlasti obveznika primjene zakona preko tijela državne uprave, jedinica lokalne i područne samouprave, do veterinarskih ambulanti, vrtića i vatrogasnih društava, jasno je kako tijela imaju i vrlo različite kapacitete za primjenu ovog zakona, pa je stoga različita njena i razina ispunjenosti obveza iz ovog zakona. Kada je riječ o odlučivanju o zahtjevima za pristup informacijama, na razini tijela javne vlasti u 2018. g. zaprimljeno je nešto manje zahtjeva, oko 18 tisuća, za razliku od 2017. kad ih je bilo 22, preko 22 tisuće. Također je značajan podatak da gotovo polovina tijela koja su dostavila izvješće nisu imale nijedan zahtjev za pristup informacijama. Uzrok ovome treba tražiti u izuzetno široko postavljenom krugu obveznika Zakona o pravu na pristup informacijama. Među tijelima koje su zaprimile najveći broj zahtjeva u 2018., slično kao i ranijih godina, ističu se Hrvatske vode, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, MUP, Ministarstvo pravosuđa, Grad Zagreb, Hrvatska poljoprivredna agencija. U zakonskom roku je riješeno 17 108 ili gotovo 95%, što ukazuje na kontinuirano visoku razinu riješenosti zahtjeva. U 83% riješenih zahtjeva omogućen je u cijelosti ili djelomično pristup informacija, što korespondira i s podacima iz prethodnih godina. Mislim da ovako visokim postotkom možemo biti zadovoljni. Kada je riječ o odbijenim zahtjevima za pristup informacijama, najveći broj se odnosi na ocjenu tijela javne vlasti da se tražena informacija ne smatra informacijom ili se ograničava zbog zaštite osobnih podataka ili pak da se radi o zlouporabi prava od strane korisnika. Posebna pozornost u izvješću je posvećena temeljnoj zaštitnoj funkciji povjerenika, rješavanje žalbi korisnika. Povjerenik je zaprimio nešto manje žalbi nego 2017., njih 1010, od čega je riješeno 77% svih žalbi u rješavanju. I dalje zabrinjava veliki udio žalbi koje se izjavljuju zbog šutnje uprave, odnosno ne rješavanje zahtjeva za pristup informacijama. Njih čak 48%. Najveći broj žalbi izjavljeno je na postupanje jedinica lokalne i područne samouprave i tijela državne uprave, otprilike 37% svih žalbi. Kad se analizira zakonitost postupanja tijela javne vlasti u predmetima pristupa informacijama, vidljivo je da tijela javne vlasti i dalje češće griješe no što postupaju u skladu sa zakonom, a na što upućuje podatak o postotku poništenih rješenja tijela javne vlasti od 56%. Tijela u najvećoj su mjeri pogrešno i nezakonito koristile institute zlouporabe prava od strane korisnika, zaštite osobnih podataka, poslovne tajne i da se informacije koja se traži ne predstavlja informaciju. Udio nezakonitosti odbijajućih rješenja iako je u padu, i dalje je zabrinjavajući. Navedeno ukazuje da su kontinuirane edukacije koje provodi Ured povjerenika, prijeko potrebne, a njihov učinak mjerljiv, iako ne i dovoljan. Protiv rješenja povjerenika pred Visokim upravnim sudom je tijekom 2018. pokrenuto 300 upravnih sporova, a što je povećanje od čak 72% u odnosu na prethodnu godinu. Visoki upravni sud je, bilo da je riječ o tužbama tijela ili korisnika potvrđivao rješenja povjerenika u 91% slučajeva. Međutim, moram napomenuti da je 42% žalbi pred Visokim upravnim sudom pokrenuto radi šutnje povjerenika, što ukazuje na potrebu daljnje jačanje kapaciteta Ureda povjerenika za informiranje kako bi se u zakonu u utvrđenom roku moglo postupati po žalbama korisnika. Smatram važnim istaknuti da je 51%, gotovo 52% od ukupnog broja pokrenutih upravnih sporova, pokrenuto od strane jednog jedinog korisnika. U okviru funkcije zaštite i praćenja prava na pristup i ponovno uporabe informacijama, povjerenik prati i nadzire provedbu zakona, provedbom inspekcijskog nadzora. Provedeno je 26 cjelovitih opsežnih složenih neposrednih inspekcijskih nadzora u tijelima javne vlasti i dva posredna cjelovita nadzora pregledom internetske stranice. Povjerenik je u izvještajnom razdoblju djelovao u najvećoj mjeri proaktivno, afirmativno, edukativno i preventivno te je ovlast kažnjavanja koristio iznimno samo kod učestalog i kontinuiranog kršenja zakona. S tim u svezi, potrebno je ponovno naglasiti nužnost revidiranja mehanizma sankcioniranja za neizvršavanje sudskih odluka i rješenja povjerenika za informiranje. Prekršajni se zakon i mehanizam koji on sadrži u ovom specifičnom području pokazao neučinkovitim što onda stavlja na test i punu provedbu zakona o pravu na pristup informacijama. Drugi važan segment postupanja tijela prema zakonu, odnosi se na proaktivnu objavu informacija na internetskim stranicama. Temeljem podataka iz dostavljenih izvješća, a s čime će korespondiraju nalazi posrednih i neposrednih inspekcijskih nadzora povjerenika, proizlazi da je opseg proaktivnog objavljenih informacija u kontinuiranom porastu uz napomenu da vezano uz različite kategorije informacija za koje je propisana obveza objave, postoje značajna odstupanja. Najzastupljenije su informacije koje se odnose na organizaciju tijela, opće akte i odluke tijela, dok se u najmanjoj mjeri objavljuju informacije vezane uz financijsku transparentnost i osiguravanje javnosti rada uz iznimku onih informacija koje je potrebno objavljivati prema Zakonu o javnoj nabavi. Povjerenik je tijekom 2018. godine u okviru svojih analitičkih praćenja, primjene zakona, posebnu pozornost dao praćenju transparentnosti 156 lokalnih jedinica, županija, gradova i općina i 69 agencija, zavoda, fondova i centara, a temeljem čijeg je nalaza utvrđena da ih većina samo djelomično zadovoljava zakonsku obvezu proaktivne objave informacijama. Utvrđeno je dakle da se moraju uložiti značajniji napori i povećati razina otvorenosti, transparentnosti pri dodijeli bespovratnih sredstava neprofitnim organizacijama, na natječajima i javnim pozivima, kao da i pri objavi podataka o javnosti rade i donošenju odluka formalnih tijela je samo 22% tijela jedinica lokalne i područne samouprave objavljuje svoje dnevne redove i naznačuje vrijeme i mjesto održavanja sjednica. Objava otvorenih podataka kao preduvjet njihove ponovne uporabe i kreiranja nove društvene vrijednosti, također bilježi skroman napredak. Javnost rada tijela javne vlasti je važna zbog mogućnosti aktivnog sudjelovanja građana u kontroli rada i poslovanja te participiranja u donošenju važnih akata. Kad smo kod uključivanja u procese donošenje odluka, napominjem kako se značajan dio napora koje povjerenik i njegov ured ulaži u analitičke preglede odnose na provedbu savjetovanja s javnošću. Iz godine u godinu nalazimo sve bolje rezultate u smislu udjela akata za koje je provedeno savjetovanje na nacionalnoj razini. Tako je u 2018. ono prosječno bilo oko 71,33%, pri čemu su savjetovanja provedena za 100% zakonskih akata objavljenih u Narodnim novinama. Pozitivne pomake moguće je notirati prilikom praćenja objave plana savjetovanja, pri čemu su ponovno uspješnije tijela na središnjoj državnoj razini. Kvaliteta procesa savjetovanja još nije na zadovoljavajućoj razini. Naime, rokovi provedbe savjetovanja, kontinuirani su većinom ispod zakonskog roka, tijekom 2018., zabilježen je manji udio akata, za koje je savjetovanje bilo provedeno u zakonskom roku nego ranijih godina, dok se prosječan broj dana savjetovanja za sve akte ustalio na 24 dana, dakle, ispod zakonskog roka. Izvješća o provedenom savjetovanju se u velikoj mjeri ne objavljuju, a kad je riječ o odgovorima na komentare građana, bilježimo višestruko povećanje komentara na koje je odgovoreno samo da su primljeni na znanje, iznad 30%. Istovremeno na lokalnoj razini, velika većina provedenih savjetovanja prođe bez zaprimljenih komentara, što također pokazuje smjerokaz za buduće djelovanje i lokalnim tijelima, ali i povjereniku i njegovu uredu, koji nadziru taj proces. Na sve su ove nalaze korisnici ukazivali putem podnošenja predstavki Povjereniku za informiranje. Iznimno je važno radi snaženja antikorupcijske klime te afirmacije pravne sigurnosti, nastaviti raditi na razvoju kulture transparentnosti i to među službenicima, onima koji provode ovaj zakon, ali i rukovodećim te također i među čelnicima tijela javne vlasti, te i kroz svakodnevnu međuinstitucionalnu suradnju. To naročito naglašavamo, a činit ćemo sustavno i u vremenu koji slijedi na svojim edukacijama i drugim promotivnim aktivnostima. U 2018. godini smo, primjerice održali 29 edukacija za službenike i još njih 8 za korisnike, a u 2019. godini ćemo kao posebno važnu ciljnu skupinu, u svoju edukaciju uključiti i mlade ljude, to već i činimo, motivirati ih da pitaju, da sudjeluju u procesima kreiranja i donošenja odluka. Konačno, u posebnom je poglavlju prikazani rad Ureda povjerenika uz detaljan prikaz izvršenih zadaća. Spomenuti ću da je sa svrhom boljeg razumijevanja prava na pristup informacija i standardizacija postupanja tijela, nastavljeno sa izradom smjernica za postupanje i kao da je, i uz to je ured proveo uz ostala 2 vrlo značajna projekta, jedan je jačanje kapaciteta tijela javne vlasti, udruga, medija i građana za provedbu Zakona o pravu na pristup informacijama s ciljem jačanja kapaciteta ključnih dionika prava na pristup informacijama, a drugi je projekt koji je realiziran u Crnoj Gori, jačanje kapaciteta Agencije za zaštitu ličnih podataka i slobodan pristup informacijama sa Agencijom za zaštitu ličnih podataka i slobodan pristup informacijama Crne Gore i delegacijom EU u Crnoj Gori. Na kraju, izvješće sadrži i konkretne prijedloge za uklanjanje uočenih nepravilnosti i nedostataka, usmjerena prije svega na kontinuiranu komunikaciju i edukaciju službenika za informiranje, ali i drugih službenika koji sudjeluju u tim postupcima. Ciljanu krojenu edukaciju za pojedine kategorije tijela javne vlasti, ali i za korisnike, naglašavanje odgovornosti čelnika i rukovodećih službenika u jačanju transparentnosti i pristupu informacijama, provedbu ciljnih inspekcijskih nadzora, obvezatnost sankcioniranja javne vlasti koje učestalo krše zakon, razradu uočenih slabosti postojećeg zakonodavnog okvira i prijedloga za njegovo poboljšanje. Opća je ocjena da se stanje u pogledu transparentnosti i otvorenosti tijela javne vlasti postupno poboljšava, kako u smjeru jačanja objave informacija na internetu, tako i u kvaliteti postupanja tijela javne vlasti po zahtjevima korisnika. U cjelini gledano, tijela javne vlasti postaju odgovornija prema svojim zakonom utvrđenim obvezama, a građani postupno postaju sve svjesniji svog prava na pristup informacijama i načina njegovog ostvarivanja. Sustavnim i usklađenim otklanjanjem uočenih slabosti i nepravilnosti u provođenju Zakona o pravu na pristup informacijama, pristup informacijama tijela javne vlasti ... [[Govornik se ne razumije.]] i primjenom će se, i primjena ovog važnog Ustavom zajamčenog prava. Zahvaljujem na pozornosti i stojim na raspolaganju.
Hvala i vama. Na vaše uvodno obrazloženje ili dodatno obrazloženje imamo 4 replike, kolega Bauk, kolega Sladoljev, kolegica Glavak i kolega Bulj. Kolega Bauk, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani povjereniče želim naravno iskazati potporu vašem izvješću, a ovu poslovničku formu replike iskoristit ću za apostrofiranje jedne situacije koja se sve češće događa i u jedinicama lokalne samouprave, a imali smo sada jedan sličan slučaj na državnom nivou, a to je opstruiranje poslovničkih odredbi o vijećničkim pitanjima. Iako se vijećnička pitanja često svode i na političku raspravu jedan dosta veliki broj tih pitanja je u stvari klasičan zahtjev za pristup informacijama i gradske, županijske pa i državne vlasti vrlo često opstruiraju tu vrstu pitanja, a u zadnje vrijeme se pokušavaju uopće osporiti pravo članovima predstavničkih tijela da kao građani postavljaju pitanja navodeći da se na njih ne odnosi Zakon o pravu na pristup informacijama. Molio bih evo da i na javnoj sceni kao što ste to napravili u smjernicama potvrdite dakle da i članovi predstavničkih tijela imaju pravo postavljati pitanja kao i svi drugi građani u za to predviđenim … /Govornici govore istovremeno./…
Hvala vam kolega Bauk. Želite li odgovoriti? Izvolite.
Evo, kao što ste spomenuli vezano uz, već od 2000., ovaj problem je zamijećen već 2016., '17., i povjerenica je i njezin ured izradio jedne smjernice za koje uređuju to pitanje. Pitanje je, pitanje je u principu takvo da su te smjernice odgovorile gotovo na, ja bih rekao neprijeporno na vaše pitanje kazavši slijedeće, a čini mi se da to proizlazi iz hrvatskog, sigurno proizlazi iz hrvatskog pravnog sustava, vijećnici su, vijećnicima se obvezatno po posebnim propisima izvršna tijela su dužna davati informacije temeljem posebnih propisa, njihovih poslovnika i to je ono što ne bi trebalo u uređenom društvu dovoditi u, dovoditi u pitanje, ali ne bi trebalo dovoditi ni pitanje i ovo drugo, praksu, kakva je praksa i što se onda iz te prakse u stvari izvlači, zašto vijećnici to čine kao građani kao korisnici. Oni to pravo uvaženi zastupniče imaju i oni ga i često koriste pod istim naravno, pod onda po …/nerazumljivo/… kao i svi drugi građani.
Hvala vam. Replika broj dva, kolega Sladoljev izvolite.
Ja imam pitanje koje sam uputio i vašoj prethodnici, a tiče se Hrvatskog nogometnog saveza. Ja sam postavio pitanje vašoj prethodnici, ona mi se pozitivno izrazila za to pitanje. Ima li Hrvatski nogometni savez, dakle mora li Hrvatski nogometni savez obznaniti koji su saborski zastupnici i ministri išli na Svjetsko prvenstvo u Rusiji? S obzirom da se u ovom visokom tijelu donosi zakoni koji se tiču Hrvatskog nogometnog saveza. Oni su se pravdali Hrvatski nogometni savez da ono nije javno tijelo i da se ne financira iz državnog proračuna, ali s obzirom da se u ovom visokom tijelu donose zakoni koji se tiču Hrvatskog nogometnog saveza ja mislim da je nužno i potrebno da oni obznane koji su saborski zastupnici i ministri putovali na Svjetsko prvenstvo o njihovom trošku.
Hvala. Izvolite odgovor. Možete kad želite, samo niste mi u vidokrugu. Pardon, kolegice Glavak izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dva pitanja samo. Dakle, svi želimo odnosno i vi to svake godine u izvješću navodite, pa i vaša prethodnica i mi ovdje u Hrvatskom saboru, da tijela javne vlasti budu proaktivna u objavljivanju svojih informacija, međutim 789 tijela javne vlasti primjerice nemaju Internet stranicu. Samo ako znate možda napamet na koja se tijela otprilike to odnosi i mislim da je zabrinjavajuća brojka od 155 podnesenih tužbi od strane istog korisnika pa bi možda i u okviru onoga o čemu svi govorimo, a to su moguće izmjene zakona vidjeti jeste li razmišljali u tom smjeru da izbjegnemo ovakve situacije. Dakle, 155 podnesenih tužbi od strane istog korisnika što mislim da je zabrinjavajuće.
Slijedeća replika kolega Bulj.
Hvala lijepo. Evo ja sam kao i kolega Bauk, na početku ću samo postavit pitanje tj. dat konstataciju uvaženi povjereniku, da evo u Hrvatskom saboru zastupnici, mi zastupnici na svoja pitanja saboru, tijelima javnim ne dobijemo odgovor u skladu sa Poslovnikom, pa čekamo po 3, 4, 5 i više mjeseci, na to moramo upozoravati i naravno ona znate kakav je odnos prema vijećnicima jel županijskim ili gradskim, jednostavno i poglavito zbog toga šta je izmjenom Zakona o lokalnoj samoupravi tzv. lex šerifu tolko ojačan jedan čovjek tako da je ta parlamentarna demokracija doslovno anulirana i taj šerifski izražaj upravljanja gradovima i općinama je puno izraženiji nego do sada. Ključno pitanje je javni natječaji i javne nabave, gdje se objavljuje ono što se događa u Dalmaciji, u Slavonskim novinama i obrnuto, to su namještanja i to je korupcija ova u cijelom sustavu. Hvala lijepo.
Hvala vam. Želi li izvjestiteljica odbora, kolegica Sunčana Glavak uzeti riječ? Da, dakle Sunčana Glavak predsjednica Odbora za informiranje, informatizaciju i medije. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije raspravio je na 26. sjednici održanoj 5. lipnja izvješće o provedbi Zakona o pravu na pravu informacijama za 2018. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio povjerenik za informiranje aktom od 28. ožujka 2019. Odbor je navedeno izvješće raspravio kao matično radno tijelo. U vrijeme rasprave naravno raspolagali smo i mišljenjem Vlade RH na predmetno izvješće. Moram reći da je povjerenik uvodno iscrpno obrazložio kao što je to otprilike i danas učinio pred članovima odbora sve najbitnije što se nalazi u izvješću, a jednako tako u raspravi na odboru skrenuta je i pozornost primjerice na kvalitetu javnog savjetovanja sa zainteresiranom javnošću u kojima se vrlo malo primjedbi prihvaća. Postavljeno je i pitanje, koje se evo i danas čulo, ali što stoji i u zapisniku što je s onim jedinicama lokalne područno odnosno regionalne samouprave koje ne ispunjavaju svoje obveze po ovom zakonu, a odgovoreno je da će se u prvom redu poraditi na edukaciji, a ako ona ne bude dala rezultate, uslijedit će moguće sankcije i nadzor, te će se o tome izvijestiti Ministarstvo uprave. Nakon provedene rasprave odbor je sukladno mišljenju Vlade RH jednoglasno sa 8 glasova za odlučio predložiti HS zaključak da se prihvaća izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018.g. Hvala lijepa.
Hvala i vama, ujedno otvaram raspravu, izvolite kolegice Sunčana Glavak, vi ste prvi. Kolegica Glavak ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. HS dostavljeno je izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama, a izvješće se temelji na podacima prikupljenim od ukupno 4856 tijela javne vlasti odnosno 84% od 5797 tijela koje su na dan 21. veljače ove godine biti obveznici dostave izvješća. Tijela javne vlasti ažuriraju se gotovo na dnevnoj bazi, što želim pohvaliti odmah i ured povjerenika, tako da imamo točne brojke o koliko tijela javne vlasti govorimo. Od navedenih gotovo 6000 tijela, njih 558 u trenutku obrade izvješća nije imalo podatke o službeniku za informiranje, što predstavlja pozitivan pomak u odnosu na prethodnu godinu. Tada službenike nije imenovalo 726 od 5859 tijela. Unatoč tome što se kontinuirano ulažu napori i pozivaju se tijela javne vlasti da ispune navedenu zakonsku obvezu i što su podaci u svim skupinama obveznika primjene ZPP-a bolji no prošlogodišnji. službenika za informiranje još uvijek nisu imenovale 148 vatrogasnih zajednica, 68 komunalnih društava, 53 turističke zajednice, u manjem dijelu dječji vrtići 39, 39 veterinarskih ambulanti, 37 domova za djecu, starije i nemoćne i druge ustanove, trgovačka društva i udruge. S obzirom na vrstu tijela javne vlasti, kao i prošle godine, sva su državna tijela, državne uprave dostavile izvješća o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018, što je učinilo i svih 115 sudova i pravosudnih tijela. Od 576 jedinica lokalne područne odnosno regionalne samouprave, izvješće je dostavilo njih 564, 12 lokalnih jedinica nije ispunilo zakonsku obvezu i to grad Vrgorac, te općine Bukovlje, Čeminac, Karlobag, Milna, Orebić, Povljana, Rovišće itd., broj lokalnih jedinica koje ne dostavljaju izvješće postupno se smanjuje, 2016.g. primjerice njih 18 to nije učinilo, 2017. njih 16, međutim, uočeno je da neke općine redovito ignoriraju obvezu dostave izvješća, primjerice Čeminac, Karlobag, Milna, Zrinski Topolovac itd. Dostavljena izvješća prema pravnom statusu tijela, državna tijela 18100, tijela državne uprave 52100, jedinice lokalne ili područne regionalne samouprave 564, sudovi i pravosudna tijela 115, agencije i druge pravne osobe s javnim ovlastima 71 itd. Tijekom 2018.g. tijela su zaprimila ukupno 18092 zahtjeva, od čega je 17699 zahtjeva za pristup informacijama, a 393 zahtjeva za ponovnu uporabu informacija. Nakon prošlogodišnjeg porasta ukupnog broja zahtjeva, u 2018., kao što je to naglasio i povjerenik, došlo je do pada i to za gotovo 19%. 2563 tijela nije zaprimilo niti jedan zahtjev, a proizlazi da se podneseni zahtjevi odnose na njih preko 2000, dakle, tijela koje je rješavalo zahtjeve. Najviše onih ili najviše, najviše zahtjeva sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama došlo je Gradu Zagrebu 361, Hrvatskim vodama preko 800, bilo bi zanimljivo vidjeti na što se odnose, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja 249, MUP 203, Ministarstvo pravosuđa, pa redom Hrvatska poljoprivredna agencija, grad Split, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Povjerenik je nešto govorio i o žalbama, u 2018. povjerenik je zaprimio ukupno 1010 žalbi, a one se odnose na rješavanje zahtjeva za pristup informacijama za ponovnu uporabu informacija. Navedene brojke odnose se samo na žalbe koje su izjavljene ili dostavljene povjereniku kao drugostupanjskom tijelu, a ne obuhvaćaju one žalbe izjavljene putem prvostupanjskog tijela koje je ono samo riješilo. Usporedbom podataka iz prethodnih godina vidljivo je da je broj žalbi u padu u odnosu na 2017. i to za preko 16% ili, ali i dalje veliki broj izjavljenih žalbi u odnosu na razinu iz razdoblja 2014.-2016. kad se godišnji broj žalbi kretao u prosjeku oko 640. Nešto sam govorila i o replici o pro aktivnoj uporabi informacija, dakle, prema podacima samih tijela, navedene informacije u prosjeku objavljuje oko 3800 tijela, što je blagi napredak u svim kategorijama u odnosu na 2017. kada je to činilo između 3300 i 3500 tijela. Nešto smo govorili proteklih godina i osvrtali se na provedena savjetovanja s javnošću koja tada nisu bila u dovoljnoj mjeri provedena, a prema dostavljenim podacima, tijela javne vlasti koja su se identificirala kao obveznici provedbe savjetovanja, tijekom 2018. provela su ukupno 4544 savjetovanja, 63% u odnosu na 2017., pa možda su i naše rasprave i djelovanje ureda urodile ipak, ipak plodom. Tijela su tada izvijestila da su provela samo nešto više od 2700 savjetovanja. Analitičkim praćenjem savjetovanja s javnošću, u tijelima državne uprave i uredima Vlade RH obuhvaćeno je ukupno 586 objavljenih propisa, akata i dokumenata i to 151 zakon, 36 uredbi, 350 pravilnika, 12 standarda i kriterija, 25 odluka, 9 planova i programa, 1 poslovnik i 2 smjernice. Analiza svih prikupljenih podataka za sve vrste akata pokazuje da je savjetovanje s javnošću provedeno za 418 od 586 propisa ili gotovo 72%, što predstavlja značajno povećanje u odnosu na 2017. Savjetovanje je provedeno za sve zakonske prijedloge koji su doneseni i objavljeni u Narodnim novinama tijekom 2018.g. Opća je ocjena da se stanje u pogledu transparentnosti i otvorenosti tijela javne vlasti postupno poboljšava, da imamo napredak, kako u smjeru jačanja objave informacija na internetu, tako i u kvaliteti postupanja, naravno po zahtjevima korisnika. Tijela javne vlasti postaju ipak sve odgovornija prema svojim Zakonom o utvrđenim obvezama, no i dalje zabrinjava veliki broj nezakonitih rješenja, a istodobno građani postupno sve više koriste pravo na pristup informacijama. Ono što bih željela pohvaliti, to je dakle i pro aktivno djelovanje ureda povjerenika, to su inspekcijski nadzori, pa tako već i za ovu godinu, iako mi govorimo za izvješću za 2018.g., znamo da će ured povjerenika za informiranje biti u inspekcijskom nadzoru u Ministarstvu financija i poreznoj upravi, Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta, Ministarstvu zdravstva, bit će u gradu Rijeci i gradu Zadru, Gradu Zagrebu, HZMO-u, Razvojnoj agenciji Split i Stano upravi u Splitu, svi su najavljeni, najavljen je dolazak povjerenika, pa mislim da je i to korisno da se na licu mjesta porazgovara sa ljudima koji neposredno provode zakon i jednako tako da se eventualne uočene anomalije ili nešto što nije dovoljno usklađeno sa zakonom, ispravi. Provedeni i ciljani inspekcijski nadzori provodit će se kontinuirano, što jednako tako pozdravljam. Vratimo se malo na one koji podnose zahtjeve, građani kao korisnici podnijeli su preko 30% pisanih upita, dakle, 138. Ono što ih najviše zanima, to su konkretne primjene zakonskih odredbi, kao što su pitanja o podnošenju zahtjeva, rokovima odlučivanja, mogućnostima ulaganja žalbe, obračunu naknade troškova tijelima javne vlasti itd. Što se tiče novinara, iz izvješća je razvidno da su postavili 24 ili svega 5,41% pisanih upita i na njih je u cijelosti odgovoreno, što predstavlja relativno malen broj, što konstatira i povjerenik u svom izvješću i ukazuje da su novinari još uvijek nedovoljno upoznati s mogućnostima pristupa informacijama koje im omogućava Zakon o pravu na pristup informacijama, što je već prepoznato kao problem, nastoji se riješiti kroz kontinuirane edukacije za medije. Naravno da povjerenik postupa i po strateškom planu koji je na snazi do 2021. sa odrednicama tko je obvezan činiti sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama. Ono što naravno želimo svi, a to je da sve jedinice lokalne područne odnosno regionalne samouprave i tijela javne vlasti koje smo vidjeli u nekim brojkama, koje nedovoljno efikasno provode zakon, da to u narednom periodu isprave. Ono što je dobro to je kontinuirana edukacija, pa mislim da je slijedeća zakazana za Pulu, gdje će se razgovarati neposredno sa dionicima i provoditeljima Zakona o pravu na pristup informacija, a jednako tako vjerujem da ćemo iduće godine imati više trenda pro aktivnih objava, da će oni koji nemaju svoje internetske stranice ipak razumjeti što im je činiti sukladno zakonu, ne znam koji su razlozi, ali to će vjerojatno i povjerenik odgovoriti jer sam ga to pitala i u replici, dakle, nastaviti sa edukacijom ureda povjerenika za informiranje, naravno organizirati druga javna događanja kako bi se i građani, pa eto i mediji upoznali sa svim mogućnostima na koji način mogu uputiti sukladno zakonu određene upite i tražiti na njih informacije i da ćemo naravno vidjeti što se može učiniti u eventualnim zakonskim izmjenama, a to će biti naravno i moje završno pitanje da li je možda pro aktivno i povjerenik već pristupio tome i na ove anomalije želi li i on pro aktivno utjecati, dakle, samim isticanjem ili upućivanjem nekakvih mogućih zakonskih izmjena jer vidimo kroz godine da možda zakon kao nijedan uostalom to nije, nije bio savršen ili dobro definirao neke članke zakona. U svakom slučaju Klub HDZ-a podržat će ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Slijedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Grbin, izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi g. povjereniče, već sam uvodno, prilikom traženja stanke u ime kluba ukazao na jedan problem koji nema nikakve veze sa povjerenikom, ali ima sa izvješćem, a to je na činjenicu da matično radno tijelu, Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav, nije raspravio ovo izvješće. Mi smo izmijenili Poslovnik HS prije godinu dana, u pogledu izvješća dali smo veću ulogu odborima, jer dakle radnim tijelima HS i već godinu dana nakon izmjene, pali smo na testu. Iako je čl. 60. Poslovnika o radu HS jasno i nedvosmisleno definirano da je informiranje, javno informiranje nadležnosti Odbora za ustav, mi ovo izvješće raspravljamo bez za matično radno tijelo se prethodno očitovalo i to ne bilo koje, već Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav HS koji i u Poslovniku Hrvatskog sabora ima prvo mjesto na nekakvoj svojevrsnoj rang listi odbora. A zašto je to posebno bitno? Zato što pravo na pristup informacijama je i ustavno pravo, dakle to je pravo koje zajamčeno Člankom 38. Ustava RH i ono ne smije ostati mrtvo slovo na papiru. Zato smo u krajnjoj liniji i osnovali Ured povjerenika za informiranje. I mogu reći, pogotovo sada kada raspravljamo ovo izvješće koje se odnosi na 2018., dakle 5 godinu rada ureda tada povjerenice, sada povjerenika za informiranje da je to bila ispravna odluka. Da je osnivanje Ureda povjerenika za informiranje odnosno stvaranje tog novog tijela koje će se baviti pravom građana na pristup informacijama bio pun pogodak. Podsjetit ću to je do donošenja novog zakona bilo u nadležnosti Agencije za zaštitu osobnih podataka, što je u stvari bio i jedan sukob interesa, imanentan samoj agenciji jer Agencija za zaštitu osobnih podataka se po prirodi stvari bavi time da zaštiti podatke da ne omogući da neki podaci protuzakonito ili nepotrebno izlaze u javnost. A povjerenik za informiranje radi upravo suprotno, povjerenik za informiranje je ovdje kako bi osigurao da građanke i građani RH dobiju pravo na informaciju, dobiju pravo na potpunu informaciju o tome što rade tijela javne vlasti. Zbog toga i raspravu o ovom izvješću treba podijeliti po mojem skromnom sudu na dva dijela. Jedno je onaj preventivni, preventivni učinak ne samo povjerenika za informiranje već čitavog sustava prava na pristup informacijama. I mislim da odgovorno možemo reći da je od trenutka stupanja na snagu pa do danas taj sustav polučio određeni učinak. Da, još uvijek ima jako puno stvari koje treba popravi. Govorili smo prethodno i čulo se i o savjetovanjima, povjerenik za informiranje je u svojem izvješću osim prijedloga kako promijeniti zakon, vrlo konkretnih prijedloga kako bi trebalo izmijeniti zakon i u kojem bi smjeru trebale te izmjene zakona ići kao i poziva prema nadležnom ministarstvu da se pristupi izradi novog prijedloga zakon ukazao i na određene nedostatke u provođenju toga od tijela javne vlasti i sada predložene su određene edukacije kuda bi one trebale ići i držim da je sve ono što je povjerenik tamo naveo na mjestu i da bi mi kao Hrvatski sabor usvajajući ovo izvješće tome trebali dati jednu, jednu podršku. Međutim, drugi dio koji se tiče direktno samog rada povjerenika za informiranje treba promotriti malo pažljivije. Žao mi je što o tome po prvi puta raspravljam za saborskom govornicom, a ne na sjednici odbora jer držim da bi rasprava tamo mogla biti puno konkretnija i konstruktivnija, ali ponovit ću još jednom Odbor za Ustav o ovome nije imao priliku raspravljati jer je sjednica odbora odgođena. No što je tu je. Povjerenik nastupa kao drugostupanjsko tijelo kada raspravlja o žalbama građana u onim situacijama kada tijela javne vlasti ili ne odlučuju na vrijeme ili negativno odluče o zahtjevu građana za pristup informacijama. I to je nužno jer da nema tog drugostupanjskog tijela sa popriličnom sigurnošću možemo utvrditi da mnoga tijela javne vlasti uopće ne bi odgovarala na takve upite. Primjerice takvu situaciju imamo kao saborski zastupnici, kada koristimo institut zastupničkih pitanja, pa na njih kontinuirano ne dobijamo odgovore, bez obzira što bi odgovor na zastupničko pitanje trebali dobiti u roku od mjesec dana, bez obzira što koristimo svoje pravo na požurnicu odnosno zahtjev za intervenciju predsjedniku sabora, mi na zastupnička pitanja nekad odgovor ne dobijemo uopće, a ja se ne sjećam kada sam odgovor na zastupničko pitanje dobio u roku od 30 dana kao što je to predviđeno Poslovnikom o radu Hrvatskog sabora. Da mi imamo primjerice institut kao što je povjerenik za informiranje koji bi štitio naša prava kod zastupničkih pitanja, primjerice da neki odbor Hrvatskog sabora to može rješavati onda bi se tom tijelu mogli obratiti kao što to mogu građani i prisiliti tijela javne vlasti da odgovaraju jer kao što vidimo bez takve prisile zakon ostaje mrtvo slovo na papiru. E sada kada govorimo o žalbama, dopustite mi da u inače vrlo pozitivnom radu ureda prvo povjerenice, sada i povjerenika za informiranje ipak ukažem na jednu ozbiljnu manu na kojoj će trebati ozbiljno poraditi. Dakle, tijekom 2018. godine zaprimili ste čini mi se 1010 žalbi, istovremeno ste riješili 1026 ako se ne varam. To je dobro, to pokazuje da se zaostaci rješavaju. Međutim, problem je što i dalje imamo preko 300 žalbi koje nisu, nisu riješene, a ono što je realno i što je još gore od samog tog podatka je činjenica da je jako teško očekivati da se zakonski rok od 60 dana poštuje u praksi. Ja ću vam navesti dva osobna primjera. Primjerice 2017. godine, u veljači 2017. uputio sam žalbu na odluku Vlade RH gdje mi nije dostavljen arbitražni pravorijek u predmetu INA. Naravno, to je bilo pitanje, barem ja držim od dosta velikog interesa javnosti pa i mene kao saborskog zastupnika. Znate li kada sam dobio odgovor na tu žalbu? Prije par mjeseci, nakon više od 2 godine i odgovor je bio negativan. A znate li zašto? Jer je u međuvremenu to objavljeno i to ne od tijela javne vlasti od kojeg sam tražio odgovor nego od nekog trećeg. Dakle, netko treći je došao u posjed tog pravorijeka, objavio ga i nakon 2 godine meni dolazi odgovor na žalbu odnosno rješenje o žalbi. Držim da takav način rješavanja baš i nije u skladu sa Ustavom, nije u skladu primjerice niti sa Konvencijom, Europskom konvencijom o zaštiti ljudskih prava koja govori o tome da je kada se o suđenju radi, a ovo ipak nije sudsko tijelo, ali ima određene i pravosudne ovlasti da se odluka mora donijeti u razumnom roku. Rok od 2.g. kada je u zakonu propisan rok od 60 odnosno iznimno 90 dana u posebnim slučajevima, nije razumni rok. Druga situacija, nakon dugotrajnog natezanja sa ministarstvima koja su prebacivala lopticu, pa sam povjereniku uputio i žalbu zbog toga što na moj zahtjev za pristup informacijama nije odgovoreno u zakonskom roku. Krajem prošle godine dobio sam negativan odgovor od Ministarstva gospodarstva koje mi je odbilo staviti na uvid jedan dopis odnosno jedan odgovor Ministarstva financija koji se ticao stanja u brodogradilištu Uljanik odnosno gradnje 500 i problema vezanih uz tu gradnju. Za one koji ne znaju, radi se o gradnji koja bi RH mogla koštati i milijardu kuna u jamstvima koja će trebati platiti. Međutim, Vlada RH, meni kao saborskom zastupniku, ne želi dati na uvid dokumente i odgovore vezano uz taj problem. U 12. mjesecu 2018.g. uputio sam žalbu, na nju još nema odgovora. Samo ću vam ukazati da je Uljanik, između ostalog, i zbog te gradnje u međuvremenu otišao u stečaj, da su jamstva aktivirana, a ja kao saborski zastupnik, ali i čitava hrvatska javnost, ne može vidjeti korespondenciju Ministarstava financija i Ministarstva gospodarstva iz lipnja prošle godine koja se tiče upravo te gradnje i upravo problema koji su doveli do stečaja i plaćanja tih državnih jamstava. U ovom slučaju poštovane kolegice i kolege, a ja vjerujem da ako je u mojem primjeru od dvije žalbe gdje nijedna nije riješena u roku, vjerojatno je tako i kod drugih, u oba ova slučaja pokazuje se da moje pravo na pristup informacijama nažalost ostaje mrtvo slovo na papiru. I dok za žalbu koju sam uputio u veljači 2017. ne možete biti odgovorni vi, za onu iz prosinca 2018. možete i zato vas molim, ne samo u mojem slučaju, nego i u svim drugim slučajevima, da se potrudite što je moguće više, kad već ne može uvijek, a svjesni smo da je uvijek gotovo nemoguće, poštovati rok koji vam je propisan zakonom, a sve je zato da ustavno pravo propisano čl. 38. Ustava RH naprosto ne bi ostalo mrtvo slovo na papiru. I sada mi dopustite da se nadovežem na repliku odnosno pitanje koje vam je postavio moj kolega Bauk. Poštovani g. povjereniče, ovo što sam vam sada uručio odgovor je Ministarstva zaštite okoliša mojem kolegi koji evo igrom slučaja sjedi točno iza mene, potpredsjedniku HS, g. Hajdašu Dončiću. Ministarstvo zaštite okoliša odbilo je kolegi Hajdašu Dončiću odgovoriti na njegov zahtjev za pristup informacijama uz odgovor da to neće učiniti jer je on saborski zastupnik. Poštovane kolegice i kolege, činjenica da je netko saborski zastupnik ne može umanjiti njegova ustavom zajamčena prava. U čl. 38. Ustava RH ne piše da pravo na pristup informacijama imaju svi građani RH osim vijećnika i zastupnika, piše da to pravo imaju svi građani RH. A u slučaju kada zastupnici opozicije ili vijećnici opozicije na lokalnom nivou koriste to pravo, onda bi tijela javne vlasti trebala biti potpuno svjesna da je to za nas jedini način da dođemo do informacije koja nam je potrebna za naš rad. Da bi mi mogli raspravljati o određenom zakonu, da bi mi mogli raspravljati o određenom problemu, nama su naprosto potrebne informacije. Poštovani povjereniče, čuo sam vaš odgovor kolegi Bauku i drago mi je da ste tako jasni i decidirani, ali ću vas isto tako zamoliti da iskoristite mogućnost koju vam daje Poslovnik HS i da odmah nakon moje rasprave izađete za ovu govornicu i sa ove govornice poručite svim tijelima javne vlasti u RH od lokalnog do nivoa državne vlasti da su dužni poštovani Zakon o pravu na pristup informacijama i da su članovima predstavničkih tijela, bila to općinska vijeća, bila to gradska vijeća, bile to županijske skupštine ili skupština Grada Zagreba, a pogotovo zastupnicima u HS, dužni davati odgovore na njihove zahtjeve za pristup informacijama jer upravo su oni izabrani od strane građana da postavljaju pitanja i da onda o tim pitanjima govore na mjestima kao što je HS ili ne znam, gradsko, općinsko ili koje drugo vijeće. Ponovit ću još jednom, u protivnom i u ovom slučaju, dovest ćemo se u situaciju da zakon ostane mrtvo slovo na papiru, a ujedno najavljujem i pozivam sve svoje kolegice i kolege saborske zastupnike da nas u ovome podrže, da ćemo kao Klub zastupnika SDP-a u HS uputiti prijedlog zaključka kojim će HS pozvati sva tijela javne vlasti u RH da poštuju Zakon o pravu na pristup informacijama i onda kada zahtjeve za pristup informacijama postavljaju članovi predstavničkih tijela bez obzira o kojem se predstavničkom tijelu radi. Završit ću sa slijedećim, Zakon o pravu na pristup informacijama je važan zakon, svi smo svjesni da smo ga donijeli između ostalog zato i što je EU to tražila od nas, ali isto tako moramo biti svjesni da bez pristupa informacijama, bez otvorene, transparentne vlasti, niti jedna država danas više ne može biti demokratska u punini te riječi, zbog toga Klub zastupnika SDP-a podržava rad institucije povjerenika za informiranje, želim mu da u budućnosti bude još oštriji, još stroži nego što je bio do danas, do sada i još pro aktivniji i naravno [[Upadica: Hvala]] podržat ćemo ovo izvješće [[Upadica: Hvala vam]] Hvala vam lijepa.
Sljedeći je u ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Milorad Batinić. Izvolite kolega Batinić.
Hvala potpredsjedniče, poštovani povjereniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama kao jedan po nama vrlo važan akt i iz kojega se može iščitati stanje, usuditi ću se kazati i demokracije i demokratskih procesa u RH, jednako tako mogu se iščitati i određeni i problemi a isto tako i ono što je vidljivo iz ovog izvješća iščitavamo i kao i određene pozitivne pomake u informiranju građana prvenstveno a i svih drugih zainteresiranih tijela ili osoba. Svako izvješće pa i ovo ima svoje liče i naličje priče. Ono što je vrlo znakovito od, gledati ću čisto taksativno, znači od, u statistici navodite oko 4800 i nešto tijela javne vlasti njih skoro polovica nije zaprimilo nikakve upite, nikakve zahtjeve za pristup informacijama. Bilo bi vrlo interesantno kada bi mogli znati o kojim tijelima je riječ. I jedan veliki broj i polovica i sva praktički, na polovicu tijela javne vlasti koje isto moraju postupati temeljem Zakona o pravu na pristup informacijama, praktički svi zahtjevi su upućeni na njih. Naravno da nije dobro ukoliko tijelo javne vlasti ne postupa po zakonu, to je svakako zabrinjavajuće. Ali isto tako smatram da, vaš ured, ured povjerenika, znači svi službenici koji rade na tome i ono što je u određenim preporukama, mislim da bi na tome trebalo više raditi na edukaciji. Naime, kazati ću jedan primjer zašto to govorim. Sva tijela, javnopravna tijela, tu su i jedinice lokalne samouprave, komunalna društva, naravno da oni i jačeg administrativnog kapaciteta, fiskalnog prije svega imaju mogućnost da li zaposliti ili dodatno nekoga educirati da odrađuje i taj posao. Međutim, imate jedan veliki broj jedinica lokalne samouprave koje su male, koje nemaju niti fiskalni niti kadrovski kapacitet da mogu praktički udovoljavati, odnosno na neki način i poštivati taj zakon. Ono što je svakako još za spomenuti, odbijeni zahtjevi. Zašto se zahtjevi odbijaju, ne smatra se informacijom. Pa evo ja ću vam navesti jedan primjer, naime, pošto obnašam i funkciju na lokalnoj razini, suočeni smo bili i sa nekoliko upita koji su bili kontinuirano nekako usmjereni na jedno područje gdje smo dobili pravo na pristup informacijama sa kreiranom tabelom i da mi praktički u tabelarnom obliku odgovorimo na tu informaciju potpuno zadani elementi. Svi ti podaci koje smo mi tada morali sistematizirati, uvrstiti, izračunati i vertikalno i horizontalno, svi ti podaci nisu sistematizirani na takav način ali nalaze se na našim web stranicama grada. Radilo se i to je vrlo interesantno, jedna te ista osoba godišnje 3 do 4 takva upita pošalje. Imate dojam da li radi nekakav rad, da li radi nekakvu analizu. Znači svi ti podaci dostupni su na web stranicama grada ali ne u takvom obliku kakvoga smo mi dobili kreiranoga za to. Da li je to informacija, da li mi to moramo to napraviti i njemu zbrajati, oduzimati ili sistematizirati ili ga naprosto možemo uputiti da si sam izvadi iz dostupnih podataka na web stranicama grada. Znači tu je jedna dilema. Zaštita osobnih podataka, da, tu je i kolega Grbin dobro detektirao problem s kojim smo također suočeni. Naime, upravo je jedan vijećnik bio postavio pitanje na gradskom vijeću i tada mu nismo radi zaštite osobnih podataka dali jasno decidirano ime i prezime i financijski iznos ugovora o djelu. Smatrali smo, dobili smo tumačenje da se radi o zaštiti osobnih podataka na što se on pozvao na pravo na pristup informacijama, konzultirali smo se, ajde za vlastitu upotrebu. Međutim, da bi se ista ta informacija kasnije našla na portalima stranačke mladeži, neću kazati koje stranke. Što u takvoj situaciji, tko je kriv i ta osoba koga je trebala tužiti? Trebala je tužiti grad. Znači volio bih da u svom radu i u dodatnim edukacijama pokušate na neki način na živim primjerima, doduše ja ne idem ni na edukacije postoji osoba koja to radi da se ta zlouporaba instrumentalizacije, ono što je najinteresantnije, sa tog portala se skine i javni portali to objavljuju. Što sada? U najboljoj vjeri da se dostavi informacija, želiš raditi transparentno itd., itd. i onda dolazi do zlouporabe inforamcije koju si dobio ajmo reći kao član predstavničkog tijela. Znači tu se zlouporaba prava od strane korisnika, da li se to tako tumači ako smo mu uskratili, da li smo imali pravo uskratiti pravo na pristup informacijama? Vrlo interesantno i indikativno je kada dobijete neki zahtjev za pristup informacijama, odmah možete da tako velim pročitati o čemu se radi, koja je nakana, da li lokalna samouprava ima pravo, kazati ću, formulirati ću kao poslovnu tajnu, tijelo javne vlasti da li ima pravo na poslovnu tajnu. Jedno pitanje, volio bih da li mi možete vi odgovoriti ili netko drugi? Postoje, poslovne tajne, koji postaje činjenica, koji postaje akt, koji postaje dokument kada se javno objavi, tada više nije poslovna tajna. Nadalje, zašto to govorim? U javnom savjetovanju na javno savjetovanje ide ajmo reći neka odluka koju donosi predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave, neovisno naravno nastojimo uvijek u tom dijelu, proaktivnom dijelu držati se roka 30 dana to je nekakav cilj, iako da budem iskren nije uvijek moguće i praktički vi napravite taj dokumenat u javnom savjetovanju to je javno objavljeno i tada vam se desi, objavite akt, donesen je po predstavničkom tijelu i vidite da je praktički prepisano, prepisano je postoji isti akt, identičan akt neke druge lokalne samouprave. Naime, zašto to govorim, netko je to trebao napraviti, netko je trebao izgubiti svoje vrijeme za to dok netko drugi naprosto ukrade nešto takvo. Velim imam tu dilemu i sad koristim prigodu da li je to direktno u vašoj nadležnosti nisam siguran, ali volio bi ako mi možete pokušati dati odgovor, odgovor na to pitanje. Što se tiče prava na pristup informacijama naravno da kao jedan antikorupcijski elemenat, kao nešto što je nužno za informiranje, međutim vjerujem da ste svjesni određenih činjenica da društvene mreže, neovisno da li su mediji, da li su portali ovakvi, onakvi, čak i privatni, facebook stranice vrve sa određenim informacija, sa određenim podacima koja su dobivena putem zahtjeva na pristup informacijama, a granična su, granična su gledajući Zakon o zaštiti osobnih podataka. Pa tu bi volio, imalo je i nekoliko kolega je upravo i o tom smjeru govorilo, volio bi da pokušate da li kroz izmjene zakona, da li na neki drugi način i da se to područje, ajmo reći pokuša nekako preciznije odrediti, jer imali smo i određenih na svu sreću uspjeli smo, imali smo zahtjeva čak i za tužbama, jer smo u dobroj nakani iščitavajući zakon i Zakon o zaštiti osobnih podataka i pristupu informacijama pokušali udovoljiti zahtjevima. Isto tako postavljam jedno pitanje, meni je žao što ovaj, a tu je potpredsjednik sabora, naime vjerojatno ste čitali da pravo na pristup informacijama, neke informacije, neke osobni podaci pogotovo od tijela članova građana koji su u predstavničkim tijelima, koji su u ovom saboru, koji obnašaju izvršne funkcije da je bila zlouporaba naših osobnih podataka, afera ne znam željezo, vešmašine, potpredsjedniče mislim da govorite, e, golf 5-ica itd., da mislim smiješno, međutim po jednoj strani vrlo zabrinjavajuće i žalosno, žalosno. Pa volio bi isto tako u domeni onog što je tog dijela jer uvijek se preslikava zaštita osobnih podataka, pravo na pristup informacijama, što je u vašoj nadležnosti, što u takvim situacijama, jer tu je bio eklatantan primjer zlouporabe ne samo prevara države. Da li je baš nužno, da li je baš nužno da sve bude javno? Zašto ne bi određena tijela imala samodostupnost tih podataka, samo određena tijela. Na zahtjeve može se pokazat svemu, međutim taj neka potpiše reveres da će koristiti za što i kako. Pa evo, ako mogu dobiti određene odgovore, zahvaljujem.
Hvala. Sada nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Izvjestitelj će na kraju odgovorit na sva vaša pitanja, tako smo se dogovorili. Dakle, nastavljamo sa pojedinačnom raspravom sada je prvi kolega Miro Bulj. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege, uvaženi povjereniče za informiranje izvješće je u periodu kad vi niste bili znači povjerenik, bila je druga osoba, ali jedno od najbitnijih stvari i borba protiv korupcije naravno da ima tu znači informacija, informacija je sve. Informacija poglavito danas, ali uvijek je bila informacija i zasigurno povlaštene informacije su utjecale na porast korupcije i raslojavanje hrvatskoga društva tj. utjecalo je na sve. Od privrede, gospodarstva, ekonomije, demografije jer ljudi su i zbog toga što su bili nepravedno, osjećali su nepravdu to što nisu imali pravo na informaciju poglavito što se tiče tijela javne vlasti, lokalne samouprave, regionalne samouprave jel velki dio, ta tijela velkim dijelom upravljaju i naravno utječu na živote tih ljudi na tim područjima i ovo je jedna od najozbiljnijih tema jel informacija je u biti sve. Te povlaštene informacije koje su išle međutim koje su prolazile evo ja mogu nabrojiti od vrlo bitne iz mojih doli krajeva Dalmacije, to je recimo koncesije na pomorsko dobro, to je novac, to se milijarde u džepove slivale našeg, našega javnoga dobra u tuđe dobro naravno. S time su velikim dijelom sponzorirane i kampanje političkih stranaka i tako se to pogodovalo, prevelike ovlasti su imali lokalni i regionalni šerifi i to znamo svi, to znamo svi i to je utjecalo na odljev i velikog broja ljudi, manju zaradu, a naravno poglavito porast korupcije. Slična je stvar i kod javnih tijela kad ste maloprije, maloprije je kolega u replici spomenuo ja se bi nadovezao problem nas koji smo u predstavničkim tijelima bilo vijećima, bilo skupštinama županijskim, bilo u saboru. Evo ovdje u saboru ja ne znam koji saborski zastupnik koji je postavio pitanje da mu nije kasnio odgovor. Meni je recimo danas sjećam, mjesecima sam čekao odgovor o slučaju bivše tvornice Dalmatike o isplate radnicama u stečaju radnicama njihovih potraživanja nisam mogao dobiti odgovor, a govorimo o zakonodavnom tijelu koje je predstavničko tijelo najvišeg ranga. Onda znate šta se događa sada u općinama i gradovima kad je aktualna većina izglasala zakon tzv. lex šerif gdje jednostavno predstavnička tijela apsolutno izgubili su i ono malo uloge koju su imali i to je, to pravo na informacije sve, pravo na informacije od tih tijela lokalne samouprave, regionalne samouprave je još sad povlaštenije prema određenim skupinama ljudi jel jednostavno tim zakonom je ubijena izravna demokracija, ona je ubijena i s tim šta nije raspisan referendum, kad su ljudi prikupili, a na ovaj način je predstavničko tijelo stavljeno u, tijelo koje zastupa narod je stavilo podređen u položaj, poglavito kad govorimo o općinama, gradovima i županijama, a ovlast upravljanja javnim dobrom je baš na tome području, oni su ovlaštena tijela koja upravljaju, ja sam ovdje naveo, pomorska dobra, al to je i slučaj poljoprivrednoga zemljišta u Slavoniji i mome Sinju naravno, u sinjskom polju gdje je također kroz određene povlaštene informacije se utječe na to, a vidimo evo sada i zakonom, u biti Zakonom o koncesijama da su doveli u biti načelnike i gradonačelnike u još jedan ovisniji položaj o centralnoj vlasti. Zbog čega? Jel pritisak je na njima da se ispoštuje taj zakon i prijenos koncesija na druge vlasnike, a ne one koji su dobili, tako da jednostavno u ovom kaosu, ja ne krivim vas i vaše tu tijelo, al jednostavno tako je politika napravila da se minoriziraju predstavnička tijela i ta tijela apsolutno ne dobijaju odgovor, kad mi u HS ne dobijamo odgovor, saborski zastupnici na vrijeme od tijela koji bi morali govorit, onda znate kako je na nižim razinama. Znači, ja ne znam, evo ja sam postavio pitanje, malo koji zastupnik da nije na ključna pitanja brodogradnje, problema brodogradnje i problema koji se tiču, teško bi dobijali informaciju uz zakonito i poslovnički napisano zastupničko pitanje u pisanom obliku. Informacija kao informacija je još vrlo bitna, ona je bitna za informiranje kod recimo javnih natječaja kod zapošljavanja u javna tijela, pa imamo slučaj, slučajeve i dalje da kad se netko zapošljaje u Dalmaciji, objavi slavonske novine ili u Istri, istarski neki, novine, jel to je jedino zakonska obaveza da se objavi u određenim javnim glasilima, al nije propisalo na, i naravno jel nekakva službena stranica koja da ljudi uglavnom, građani tog područja vide, tako da se i ta informacija dosta krije. I još jedan od najvećih problema su javne nabave i tu također je uništena konkurencija kroz pogodovanje informacije koji kroz te javne nabave koje budu dosta zatvorene, a u procesu donošenja odluka javnih tijela, ja mogu što se tiče okoliša, recimo mogu što se tiče termoelektrane Peruča, mogu što se tiče tih nekakvih projekata koje ja osobno smatram da su štetne, neko kaže da su dobre ili informacija oko obnovljivih izvora energije, subvencije, gdje se subvencioniraju vjetroelektrane, dok ljudi koji su izgradili mikrosolare manje je li, nisu mogli upasti u kvotu, dobiti tu kvotu koju su na svojim krovovima izgradili mikrosolare, međutim vjetroelektrane su to dobijale uredno, a radilo bi se o velikim, znači proizvođačima električne energije, dok mikrosolari nisu baš prolazili, ja imam primjer u Sinju čovjeka koji je 2013. napravio solarne panele, platio 60.000,00 EUR-a, sve je okej, … [[Govornik se ne razumije]] je rekao da je sve okej, ulaz, izlaz, mjerila, sve što treba. Međutim, od agencije koja je zadužena kod dodjele tih i to nije bilo subvencionirano, mislim da je sve iz svoga džepa platio, kod dodjele za subvencije … [[Govornik se ne razumije]] za mnoge izvore on to nije moga dobiti za 30 kilovata, dok megavati, megavati vjetroelektrana su davani u minutu prija pola noći, u nekoliko sekundi dodjelivalo bi se velikim, prije pola noći i prije Nove Godine tj. na Novu Godinu jel, dodijelivalo bi se vjetroelektranama koje 2,5 milijarde kuna godišnje, šta milijardu i po iz naših džepova plaćamo skuplju struju, a milijardu opskrbljivačim daje 2,5 milijarde kuna odlazi dok ljudi koji su radili mikrosolare to nisu imali pravo bez obzira što ih se javno pozivalo da grade mikrosolare jer smo bogati suncem i sl., tako da i dalje triba radit na tome. Naravno da nije krivnja na vama, nit, vi ste sad tu sada u toj poziciji, al općenito utjecalo je puno na naše resursi koja javna tijela upravljaju, dodijeljivani su po povlaštenim informacijama i to je jedan od ključnih stvari odlaska ljudi i s otoka i priobalja i zaobalja, to ja mogu govorit u svome u kraju, jel naravno onaj koji je bolji s županom, taj bi dobio koncesije, onaj koji je načelnik, taj bi dobio koncesije za luke, sticali su svoja carstva i tako to funkcionira danas i vjerojatno, ja se nadam da neće dugo i sad šta mi kao možemo kao parlament napravit, mi možemo da predstavnička tijela jačamo, a u biti mi kao zakonodavno tijelo, većina je oslabila predstavničko tijelo i znači ta vijeće, bilo općinsko, il gradsko il skupštinu, oni su oslabili i dali snagu jednoj osobi bez obzira što je neka tvrtka Vodovod ili Čistoća unutar jedne lokane samouprave, u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, šta je vijeće osnivač il skupština, međutim, opet gradonačelnik bez obzira da ne znam šta da se događa, gradonačelnik ima, imenuje i u tijela upravljačka svoje ljude, imenuje i ravnatelja. Prema tome, predstavnička tijela su ubijena, izravno demokracija ubijena ovim lex šerifom i jednostavno tako očito pod diktaturom RH bolje funkcionira. Hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 3 replike, prvi je kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, zašto ja mislim da bi HNS trebao odgovoriti na pitanje koji saborski zastupnici i ministri su putovali na njihov račun u Rusiju, ne samo u Rusiju, nego i na druga putovanja i HNS im je plaćao i skupe sobe u skupim hotelima, iako će vjerojatno odgovor biti zašto što HNS nije javno tijelo i ne financira se iz državnog proračuna. Ali HNS je odgovoran za infrastrukturu za igralište, za nogometna igrališta na kojima naša djeca vježbaju. I meni se čini suludim da Hrvatski nogometni savez financira saborske zastupnike i ministre sa skupim kartama kada oni to mogu od svoje plaće a ne ulažu upravu u takve stvari kao što su nogometna igrališta na kojima djeca vježbaju.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Ne samo to nego ih nose na ramenima pred cijelom svjetskom javnosti ti kojima pogoduju. Znači prema tome tu ima, znači nikad oni neće dati tu informaciju jer jednostavno trebaju imati stranačku iskaznicu da budete podobni u Hrvatskom nogometnom saboru. I mene to zaista sad žalosti, baš u ovome trenutku, recimo evo moj sinjski junak je trebao uči u drugu ligu, bio je prvak, iz financijskih nekakvih poteškoća ne može jer je HNS donio nekakve kriterije, ... [[Govornik se ne razumije.]] Sinj, Cetinski kraj 50 tisuća stanovnika i oni ne mogu zbog HNS-a i naravno plaćanja saborskim zastupnicima hotele, sobe, mlade dame ako je ono istinito, koja je slika izašla ne znam i sve što ne dok junak iz Sunja koji je od '916. osnovano više od 100 godina ne može ući u drugu ligu jer mora ispunjavati financijske kriterije, mora, sve živo. E ali zato mora biti bal saborskih zastupnika na račun HNS-a, to je dozvoljeno, to je dozvoljeno a to što djeca nemaju mogućnosti igrati nogomet, to ih nije briga.
Hvala, hvala vam lijepo. Kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bulj, imao sam i jedan razgovor gdje su iz udruge OPG-a Život rekli da su vezano za ove koncesije poslali na 20-ak adresa upravo pitanje, jedno jednostavno pitanje jeste vi potpisali taj ugovor, znači prenijeli na nova društva. Pa od većine su dobili odgovor. Ali bilo je onih koji su rekli ali niste pitali na dobar način ili, da li je tu praksa ujednačena ili svatko tumači u jednom trenutku kako mu odgovara, možda zato i vi niste dobili pitanje. Ili ono što se dogodi, ne znam vi pošaljete pitanje, znači trebali bi dobiti od HNS-a odgovor ili netko tko je poslao. Ne dobijete od nje ali od saborskog zastupnika dobijete sliku koja govori više od riječi. I onda se postavlja pitanje tko je, zašto institucija ne želi odgovoriti ako imamo instituciju od saborskog zastupnika koja zapravo to kaže, trebalo bi se tu dogovoriti pa da ne bude zakon da tumači jedan na jedan način, drugi na drugi. Evo zastupnik ... [[Govornik se ne razumije.]] odgovor.
Hvala. Izvolite odgovor kolega Bulj.
Pa ja bih se ovdje u potpunosti složio da ovdje je pila naopako okrenuta. Jednostavno, evo samo kad pogledamo u vašoj Slavoniji, vi ste o tome upozoravali i kao predsjednik Odbora za poljoprivredu ali i kao osoba sa toga područja i o tome smo govorili, ja dolazim sa tih krajeva, s drugog kraja ali činjenica da recimo poljoprivredno zemljište, tj. Zakon o koncesijama dao je sad mogućnost da poljoprivredno zemljište, koncesija odlazi drugim društvima. I oni su zakonski sve informacije začepili. Zašto se sad kad je nekakav društvo, propalo ne bi sebi raspisao natječaj i išao nekom drugome? Ali ne, tijelo javne, državno tijelo, ministarstvo ne želi to prepisati ali će prisiliti vašeg načelnika ili gradonačelnika iz vašeg područja da to potpišu u njihovo ime bez obzira što ovaj Sabor i što smo upozoravali, donijeli zakon da se ne prenose koncesije na pitke vode, to će također biti na poljoprivredno zemljište, znači one nemaju nikakav problem. Ovaj Parlament je samo produžena ruka ... [[Govornik se ne razumije.]] produžena ruka interesnih skupina.
Hvala. Kolega Lončar, izvolite, replika br. 3.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, ne mogu biti nikako zadovoljan vašim konstatacijama kada su u pitanju gradonačelnici, načelnici općina, posebice kada su u pitanju Zakoni o koncesijama, zakoni o javnoj nabavi, itd., itd.. Koliko ja znam a dugo sam u ovoj branši niti jedan načelnik ni gradonačelnik samovoljno nikad do sada nije proveo koncesiju i odabrao bilo kojega niti je mijenjao tehničke stvari koje uvoz zapravo sa sobom nosi a posebice u javnoj nabavi. Znam i to da je sve i jedan, doslovce mogu reći sve i jedan sebi najprije formirao povjerenstvo koje provodi postupak i javne nabave i Zakon o koncesijama, iza toga priprema to za općinsko vijeće i vijeće donosi konačnu odluku. Nikad se do sada nije dogodilo da je načelnik ili gradonačelnik izabrao sam bilo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega vi gledate možda, načelnik ste pa iz svoga kuta, ja sam uvjeren da ovaj lex šerif tzv. ovi Izborni zakon je oslabio predstavnička tijela i nije im dao a maksimalno je oslabio a što se tiče samih koncesija, evo na pomorskom dobru ili ova luka Gaženica u vas koja je dana 2 milijarde i 200 milijuna, dala je turskoj tvrtki je dana na 30 milijuna za 20 godina, milijun i pol kuna za dvije milijarde i 200 milijuna kuna onoga što je Hrvatska država uložila u luku Geženica. I to je netransparentno, nepošteno, ne principijelno i nekorektno prije svega prema hrvatskim građanima sa vašega područja jer su ostavljeni. Neće vam ti Turci sigurno kupovati vaše poljoprivredne proizvode za kruzere koji dolaze dolje nego će dotjeravati svoje, vjerujte mi. Zahvaljujem.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravu. Sljedeći je kolega Ivan Lovrinović. Izvolite kolega Lovrinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, pozdravljam i gospodina Pičuljana sa svojim suradnicama, uvažene kolegice i kolege i dragi građani koji nas pratite u ovom vrućem danu, raspravljamo o pravu pristupa na informiranje, to je danas posebno, uvijek je to bilo važno, posebno u ovo naše kako mi zovemo informacijsko doba jer čovjek je danas bez informacije izgubljen. S jedne strane nikada nismo bili tehnički i tehnološki bolje opremljeni i imali tako lagan pristup svemu ali s druge strane postavlja se pitanje zašto ne možemo ponekad doći do pravih informacija. Imamo brza računala, imamo pametne telefone, sve je izvrsno ali se postavlja ključno pitanje kako možemo doći do prave informacije i zašto ponekad ne možemo doći do prave informacije. Vidite, bez prava na pristup informacijama i bez kvalitetne informacije koju traži građanin, jednostavno nema demokracije, nema demokratizacije, nema transparentnog rada, a s druge strane to pogoduje razvoju korupcije, klijentelizma, kriminala i svega drugoga protiv čega se mi u Hrvatskoj moramo boriti, a što je vrlo rašireno i prema izvještajima i Europske komisije mi vidimo u kakvoj smo lošoj situaciji. Što je onda potrebno napraviti? Vi ovdje navodite da ste zaprimili oko 17.000 raznih zahtjeva, koliko je odobreno itd., navodite i razloge zašto ste, zašto neki nisu dobili informacije, je li to iz osobnih razloga, zbog GDPR-a, jesu li to klasificirane neke informacije itd., itd., to navodite i da je poslovna tajna razlog. Postavlja se pitanje u kojoj mjeri je regulirano i standardizirano upravo ovi kriteriji koje ste naveli poslovne tajne ovoga onoga itd., iz izvještaja se vidi da se smanjuje broj jedinica, znači bilo državnih i lokalne samouprave koje ne predaju određene izvještaje, što je dobro. Međutim, vraćam se onom temeljnom pitanju nikad nismo imali više informacija, mogućnosti pristupa informacija, ali postavlja se pitanje kako ćemo dobiti pravu informaciju. E sad, da ja ne bi govorio apstraktno ja ću iskoristiti priliku, znači na kao saborski zastupnik koji predstavlja građane iz druge izborne jedinice, a prema tome i sve građane u Hrvatskoj, vidite ja već preko 3 mjeseca čekam od Ministarstva financija, Porezne uprave, Hrvatske agencije za nadzor financijskih institucija i Hrvatske banke za obnovu i razvitak, razvoj, da mi odgovori na zastupnička pitanja koja sam ja preko predsjednika sabora njima poslao. Znači prošlo je 90 možda i 100 dana, čak sam pisao požurnicu. E sada, poštovane kolegice i kolege, poštovani građani, ako ja i ovde druge neke kolege, posebno mi iz oporbe koji se žestoko borimo protiv ovakvog sustava netransparentnosti, ako mi ne možemo dobiti odgovor na neka pitanja zastupnička, jer nas je kao što voli reć narod ovdje izabrao, pa kako će onda obični građanin doći molim vas do neke informacije, pa on nema šanse, ako i dobije informaciju to će najčešće biti informacija da se zadovolji ajmo tako reći neki zahtjev, a ona vrlo često neće biti ona prava informacija koju je on tražio. I što je bilo, pojeo vuk magare. Ovo je konkretna primjer i ja tu pozdravljam znači vaš rad, povjerenika za informiranje, a radi se o slučaju Hrvatske banke za obnovu i razvoj kada je izvjesni poduzetnik Šarić tražio da mu se stave na uvid, da mu Hrvatska banka za obnovu i razvoj stavi na uvid kredite koje su oni odobravali svojim klijentima, a obrazloženje je bilo da je riječ o javnoj instituciji koju financira znači RH prije svega iz proračuna i da on ima pravo saznati kuda se plasiraju ta sredstva krediti je li. I nekoliko godina je vođena žestoka borba, ona je došla i na kraju je Vrhovni sud presudio u korist ovog građanina poduzetnika da HABOR ima zadatak dati ne samo njemu već sada i svima nama građanima na uvid ono što su tražili. E vidite ja sam kao i ovaj Šimić tražio slične podatke, bilo je tamo 4, 5 pitanja, da vam sad ne govorim, ali ona su krucijalna jer je riječ o državnom našem novcu jer ta banka ne skuplja iz nekih drugih izvora i vidite 90, 100 dana ja nisam dobio te informacije. Pazite kao saborski zastupnik. Zašto? Pa zato što su ta pitanja takvog karaktera da bi očito prokazala i otkrila pravo stanje stvari glede politike kreditiranja, glede toga koliko kredita nije vraćeno, koliko je otpisano, kome po kojim kriterijima, a vidite tu to su nezgodna pitanja. A znate tko sjedi u HABOR-u, sve redom političari. Ima iz Gospodarske komore i ne znam jel, ima ih 10 čak pazite u tom vijeću, 10 i to je zid iza kojeg vi ne možete saznati što se događa, a morat će odgovoriti. Zaklela se zemlja raju da se tajne sve saznaju što kaže naš narod i tako će i biti, sve će na kraju isplivati. Ali dragi građani, vi sad ovo pratite, ako pratite ne znam da li ovo presijecaju u nekim diskusijama i tako dalje, borba za pristup informacijama je najvažniji oblik borbe za demokratizaciju svih procesa u RH, da imamo jedan pravi politički sustav mi moramo imati informaciju. Mi se ne možemo boriti protiv korupcije, ako nemamo one najvažnije informacije, a vidite što se ovdje događa i ja ću svaki dan postavit, evo promijenio se sad drugi potpredsjednik gospodin Brkić, on sad sigurno ima dobrih razloga dodatno da se angažira da i meni pomogne da dođem do kvalitetnih informacija jel vidimo da se tim kolega Brkiću manipulira informacijama. Dakle, ako ja ne mogu dobiti pravovremenu informaciju iz Hrvatske banke za obnovu i razvoju, Porezne uprave, Ministarstva financija, pa oprostite šta ja onda radim, ovde šta ja ovde radim, ja moram onda građanima ispričat se i reći ljudi moji ja ne mogu vam reći ono što trebam jer ne daju mi informacije znate. Pa prema tome, pozdravljam i borit ću se Stranka Promijenimo Hrvatsku žestoko će se boriti za vašu neovisnost da ne budete pod utjecajem i da spriječimo ovakvu praksu kao što želi aktualni predsjednik Vlade Plenković, on želi izuzeti predsjednicu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa jer njemu ne odgovara, navodno je imala ona je u sukobu interesa jer je bila u Hrvatskoj udruzi poslodavaca. Pazite njegov ministar financija kao nije bio u Agrokoru kad je, znači imao je veze kad je dodjeljivao kredit. Vidite, ne može Hrvatska ozdraviti dok mi ne sasiječemo ove gordijske čvorove, dok ne otvorimo informacije da sve bude na internetu sutradan nakon donošenja odluka i potpisivanja zapisnika. Tada ćemo imati jednu novu, bolju promijenjenu Hrvatsku gdje ćete vi imati manje posla a gdje će građani moći dobivati kvalitetnije, bolje, brže informacije, i to je Hrvatska kakvu želimo i dragi građani, ja vas pozivam da prepoznate konačno prave stranke, prave ljude koji svojim dignitetom, autoritetom i čašću i odlučnošću mogu napraviti toliko željeni i očekivani zaokret, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću. Slijedeća rasprava, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Uvaženi povjereniče za informiranje sa suradnicama, dakle ja ću danas također govoriti na neki način dat prilog svoj ovoj raspravi o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama i nekoliko sam točaka ovdje izdvojila sebi pa ću onda i naravno o njima govoriti. Ono što mi s čini važno reći da a to je negdje vrlo jasno, da je ovaj zakon donesen kao jedna između ostalog, jedan od antikorupcijskih mehanizama i da bi ovaj zakon to zapravo i bio, onda bi se on zapravo trebao i bezrezervno provoditi i poštovati od svih onih koji zapravo su dužni dostavljati informacije no prema važem izvješću, ipak vidimo da to još nije u potpunosti tako, jel, to je, to ste rekli i da po ovom programu koji ste na kraju naveli, da ćete ipak uložiti određeni, morati uložiti određeni napor i neke programe provoditi kako biste povećali efikasnost poštovanja samog zakona od onih koji su obavezni ga zapravo provoditi i dostavljati informacije svima koji su zainteresirani. Ono što mi se čini važno, to je reći, naglasiti, vi ste sami naglasili, to je broj onih koji nisu dostavili izvješće. možda u postotku to ne izgleda previše, to je nekih 16%, međutim možda imate, nisam išla na vaše stranice, informacije o tome, struktura onih koji nisu dostavili izvješća, koja su to tijela javne, koje imaju javne ovlasti i koji su razlozi zbog koji nisu dostavili izvješća i da li među njima se točno ne zna ime onih koji opetovano ne dostavljaju ista. Te jednako tako se povlači pitanje odgovornosti odnosno posljedica koje zbog nedostavljanja izvješća postoje ili bi morale odnosno postojati. Druga stvar koja mi je tu se čini dosta važnom jest sve ono što se odnosi na žalbe korisnika i pogotovo rekli ste sami u izvješću da su one u laganom, da ih ima nešto manje, međutim da se još uvijek je taj veći broj je veći nego što je bio u razdoblju 2014.-2016. što znači da je prisutno onda očito nezadovoljstvo šutnjom uprave jer upravo ste šutnju uprav naveli kao razlog odnosno jedan rekla bih trend koji je bio kontinuiran i dalje da je zabrinjavajući jer gotovo 48% upravo je tih razloga zašto se ulaže žalbe je šutnja uprave. I sad naravno, sad ćemo se, dakle moram se nadovezati na ono što i mene boli kao i neke druge kolege koji su danas govorile o tome jer svatko će se naravno počešat tamo gdje ga svrbi a mi zastupnici upravo na šutnju onih koji nam ne odgovaraju na zastupnička pitanja. I to nije samo dakle jedan slučaj, izoliran slučaj, to se čini kao trend pa možda bi bilo vri9ejdno zaista i istraživanja pa ne znam imate li vi takvih ovlasti da možete analizirati koji su to razlozi, koje je to vremensko razdoblje i u konačnici postoje li nekakve posljedice kada se takvo dugoročno krši evo naše pravo, zastupničko pravo na informiranje odnosno naše zastupničko pravo na dobivanje odgovora. Ja vam moram reći da osobno uputila sam veći broj zastupničkih pitanja, evo zasad mi je rekorder u nedobivanju odgovora je ministar Kujundžić, pitanje je postavljeno 19. studenog 2018. g., sad već imamo dobar niz mjeseci i kako stvari stoje, ja se bojim da tog odgovora vjerojatno neće niti biti pa se pitamo je li je moje dakle pravo na odgovor, na pristup tim informacijama povrijeđeno. Jednako tako, ni odgovor evo nisam dobila od ministra Butkovića, također od prošle godine, a evo i u tu listu se može svrstati i ministar Ćorić koji također već nekoliko mjeseci ne, ne, od kojeg ne dobivam odgovor. Međutim, ono što je još problematičnije je to da kada se i dobije odgovor onda je zapravo upitna na neki način vjerodostojnost samog odgovora odnosno izvjesnost da je, da će se tako nešto dogoditi ili da je sadržaj tog odgovora zaista i vjerodostojan ili da se može, da će takvo nešto dogodit. Evo ja vam moram spomenuti odgovor Andreja Plenkovića, premijera, koji je rekao prošle godine, pred točno godinu dana, da će se, na moje pitanje kada će biti donesen nacionalni program za zaštitu i promicanje ljudskih prava, rekao je, točno u odgovoru stoji, bit će do kraja tekuće godine, znači 2018. Sada smo lipanj 2019.g., od samog programa niti P, dakle em što čekamo na odgovor, a kad i dobijemo odgovor, onda u tom odgovoru možemo sad već reći, ne stoje istine. Kad već govorim o Vladi, ja ću još jedanput ponoviti ono što sam govorila i do sada jer se stvari nisu promijenile na bolje, pa ću reći kad Vlada i zasjeda i ima sjednicu onda ne postupa u skladu sa vašim preporukama da budu pro aktivni jer pro aktivnost bi značila da barem 24 sata prije početka sjednice Vlade mi na stranicama Vlade imamo dnevni red. Ja sam ga jučer pogledala jer sam nekako pretpostavila da će biti sjednica Vlade, ujutro ili u negdje već poslijepodnevnim satima, dnevnog reda nije bilo. Dakle, moguće je da je on jutros osvanuo na internetskim stranicama, međutim, jučer 24 sata eto nisu se udostojili objaviti dnevni red, a neću više niti govorit o tome da popratnih materijala uopće nema već 3.g., 2 ili 3.g. i da oni to smatraju dobrom praksom, ja smatram da je to loša praksa i da je Vlada u tom pogledu transparentnosti i dostupno pro aktivnog objavljivanja informacija zapravo nazadovala ovih nekoliko zadnjih godina umjesto da zapravo napreduje. I konačno, ono što smatram da je izuzetno važno, a to ste i vi spomenuli, sudjelovanje javnosti u kreiranju zakona i tu ministarstva i svi oni koji stavljaju akte u javnosti bi trebali poštovati sve one rokove i maksimalne rokove kako bi javnost mogla biti u prilici kvalitetno i sadržajno sudjelovati u samom donošenju odnosno kreiranju samih zakona, evo hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Alfirev. Imamo repliku, poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice Alfirev, morala sam reagirati s obzirom da je i nekoliko vaših prethodnika sasvim krivo tumačilo i postavljalo povjereniku za informiranje pitanje koje uopće nije u domeni njegovog izvješća i nije u domeni zakona jer zastupnici ne postavljaju pitanja sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama, već sukladno Poslovniku HS i to čl. 140. nadalje. Kada biste postavili pitanje sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama rok za odgovor je 15 dana, što se tiče zastupničkih pitanja, a zastupnici za razliku od građana imaju različite mehanizme i mogućnosti, tada je rok za odgovor 30 ili više dana, o čemu opetovano predsjednik HS naravno svaki puta, a to znate i sami, zamoli Vladu da se odgovori na preostala neodgovorena pitanja, tako da vas molim nemojmo brkati zakon sa Poslovnikom HS.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glavak. Odgovor kolegica Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Glavak, pa naravno svjesna sam ja toga kako je, po kojem poslovniku postupaju zastupnici i međutim, ovo je prilika kada se može i treba govoriti upravo i o ovoj temi, a maloprije smo ako ste i slušali raspravu kolege Grbina, onda ste imali prilike čuti da je jednom našem kolegi zapravo koji je zastupnik, a uputio je pitanje kao građanin jednom tijelu od kojeg je trebao dobiti informaciju i dobio je odgovor da on zapravo kao zastupnik u HS nema pravo na takvo nešto, što je zaista, zaista vrlo, vrlo čudno.
Zahvaljujem kolegici Alfirev na odgovoru. Slijedeća rasprava poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi povjereniče sa suradnicima, predstavnici ministarstva, pa evo želim nešto reći o ovom izvješću za 2018.g., čestitati na imenovanju prošle godine povjereniku, novom povjereniku, mislim da evo ovaj dio koji raspravljamo u biti i nije najveći dio njegovog rada, ali kad govorimo o izvješću, danas se to pokušalo svesti na nekakve, opet malo politiziranje oko toga da li Vlada radi svoj posao ili ne radi, da li odgovara na pitanja itd., mi koji smo prošli i malo više saziva, ali imamo i neka iskustva lokalne samouprave, primjećujemo što se događa. Znači taj Zakon o pravu na pristup informacijama je bio dobro zamišljen i on je svoju nekakvu realizaciju pomalo dobiva iz godine u godinu i ne treba biti toliko kritičan prema tome što nam se događa u sustavu jer je sustav kompleksan, pomalo pomiješano i politike i struke i jednostavno određenih prava a vidimo da je to kako sam i pročitao u nekim zahtjevima vlastitih građana znači temeljno pravo na informaciju s čime se mogu i ne moram složiti ali u biti pokušavamo svi biti što transparentniji u svom poslovanju da građani imaju što manje nedoumica i da naravno ako ih nešto smeta ili žele znati dodatno imaju pravo saznati. I ta prava se koriste na način na koji građani sami znaju i na način koji je njima to pravo dostupno. Ne možemo utvrditi odmah u startu da svi građani sve znaju i da im je sve jasno i da znaju način na koji doći do informacija. Pa često imamo ono što smo već i čuli u raspravi pitanja, nešto što je već vani, što već stoji i što se građanin jednostavno u tome ne zna snaći. Tako da mi nešto moramo raditi službeno, formalno iako već postoji sve vani. Tako da često se dolazi u tim dopisima ili prepisivanjima ili prepiskama između lokalnih samouprava i ureda do toga da jednostavno građanin ni sam ne zna što traži, u biti želi nešto znati a u biti mu je sve više-manje javno ili mu je više-manje sve vani. Jer danas se sakriti gotovo ništa ne može, barem što ja znam jer postoji toliki sustav kontrola da jednostavno ako nešto i uspijete negdje sakriti na jednom dijelu, na drugom dijelu će vam izaći van. Tako da, uz sve one unutarnje revizije koje imamo, pa imamo državnu reviziju, pa imamo inspekcije, pa imamo po svim segmentima nekakve inspekcije, pa imamo web stranice, imamo postavljen sustav informiranja, znači mnogo toga što lokalna samouprava je trebala odraditi da bi sustav bio što transparentniji. I onda dolazimo do toga da nas građanin pita nešto vezano uz proračun koji prolazi recimo e-savjetovanja već sada, velik broj lokalnih samouprava to radi, veliki broj ne radi, velik broj radi savjetovanja i sa mnogim odlukama, veliki broj ne radi ništa. I sad imamo jednu situaciju da oni koji rade i sve to dobro naprave u biti su jednaki onima koji ništa ne rade i tu treba napraviti malo više nekakvih mogućnosti da se ne desi da onaj zadnji u klupi koji sjedi ili je loš uvijek dobro prolazi a oni koji su prvi i prvi rade uvijek loše prolaze. I to je nešto što je istina. Mislim, postaviti sustav po zakonu samog načina znači na pristup informacijama je danas dosta zahtjevno. Imate lokalne samouprave koje imaju dvoje, troje, petero zaposlenih, ja dolazim iz jedne koja nas ima 6, imate lokalne samouprave kojih imaju stotine. I nije jednostavno tamo odrediti jedan manje za ne znam zaštitu podataka, onda vam je drugi za informiranje, treći je komunalni redar, četvrti više ne može biti ništa i taj je ustvari računovođa. Mi onda imamo problem što nam neke osobe moraju biti dvostruko nešto i država nam sve daje, sve više i više nekakvih aktivnosti, pogotovo planova ... [[Govornik se ne razumije.]] mi često govori i jednostavno dolazimo do toga da nam je birokratizacija ili administriranje postalo malo preopširno i preteško i teže, sve teže radimo sve poslove i ne možemo stizati takve poslove. I kad vam netko kaže niste dovoljno dobro ili ne znam niste dovoljno dugo stavili neku odluku na e-savjetovanje a dođe vam na vijeće i digne ruku za tu odluku onda si postavlja pitanje zašto vi to radite. Znači imaš primjedbu i bilo bi normalno da ako nisi zadovoljan sa e-savjetovanjem nisi dao nikakvu primjedbu, glasaš za tu odluku, onda se postavlja pitanje zašto pitaš povjerenika tko ti je sakrio to pravo. ili nije bilo dovoljno dugo, ne znam 30 dana, 8 dana, 15 dana itd. Svi mi težimo da sve bude više-manje transparentno koliko je to moguće biti ali nekada nas i rokovi tjeraju da ne mogu savjetovanja biti 30 dana. Vidimo i po prosjeku da je to dosta blizu 30 dana. Ali još će proći vremena i trebamo učiti svi zajedno da to bude što šire. Ali imamo lokalne, što sa lokalnim samoupravama koje nemaju nikakvo e-savjetovanje, kakav je njihov status? Oni to ne odrade, imaju vijećnike uglavnom velike većine, održavaju sjednice koje traju 15-ak min, 20 minuta i sve je u redu. Znači da je sustav politički posložen, ima određene propuste i ne nagrađuje koji su dobri a ne ni kažnjava one koji su loži. I tu dolazimo do toga do koliko će se oni koji su dobri truditi kad vide da imaju nešto što prolazi a da nije tako dobro. Onda opet kažemo to je za naše građane idemo za njih. Imali smo sad primjer jednog gradonačelnika koji je sve stavio vani, sve informacije i kažu to je super i to je najbolje i najtransparentnije. Ali mi ostali isto ne tajimo ništa, imamo proračune koji su javni, ... [[Govornik se ne razumije.]] jer tu se, postoji natjecanje, netko vas ocjenjuje, institut za financije vas ocjenjuje imate li sve vani što trebate imati, objašnjenje, obrazloženje, proračun u malom, ovakav proračun, onakav proračun koji se mijenja kroz godinu dana, sve je vani i sve unutra piše, do tri razine, nekada iako ne trebamo biti na trećoj ili četvrtnoj, najnižoj razini da zna točno svaku aktivnost. I ljudi to koriste. Ali postoji i onaj dio koji se zove zlouporaba informacija. E tu je pitanje kako razlučiti moguću neku želju da zlouporabi određenu informaciju ne bi li sebi postavio politički nekakav moment u kojem bi on nekoga pokušavao najprije dezinformirati a onda i stvoriti sebi politički nekakav put. Jer danas smo vidjeli na jednoj situaciji da nam dođu zastupnici jedne stranke i kažu mi smo vas lagali tri godine. I to smo svjesno radili jer smo znali da lažemo i da je to bilo opravdano jer da je široka bila slika ali da je sad skroz uska i da svi moramo razići. Znači priznaju da su lagali, da su zlouporabili povjerenje građana i ne očekuju nikakvu kaznu. I kakav tu sustav informacija može pomoći da mi dođemo do bilo čega? Po ... [[Govornik se ne razumije.]] nikakav. Mi danas da bi bilo kakav akt izdali svi potpisujemo ili tražimo od stranaka da potpisuju određene izjave o zaštiti svojih podataka itd., itd.. Mnogi odustaju od nekih svojih prava zato što moraju potpisivati neke izjave, ne žele ljudi, što je možda žalosno ali je istinito. Znači kad mu ponudite obrazac, on kaže neću potpisati. Ne žele radije uzeti tih 200 kuna moje pomoći nešto nego će to potpisati. Ne razumijevanje, objašnjavate mu da je to tako mora biti, oni to ne žele. Žele neki lakši način. Što se tiče samog izvješća, vidljivo je da iz godine u godinu varira broj pokušaja ili postupaka, znači da se dođe do određenih informacija i on nije zanemariv, 17 tisuća nije malo. To zaista je velik broj. Sigurno na vama jedan veliki posao. Sjećamo se kako je počeo ured, osnovao ga je ili krenulo je za vrijeme bivše Vlade, pa se malo i ja čudim njihovoj raspravi danas, prvih godina je bila bez financija, pa se to nekako u drugoj godini ustrojilo, pa je to nekako krenulo, pa se pitalo je li puno 3 milijuna ili 4, koliko je već bilo za to da se nešto radi, ali vidimo da to danas pomalo nakon 5 godina ipak ima određenu svrhu i ljudi ne mogu danas baš reći da nema sustav koji njima neće dati informaciju. Možda će biti dugotrajniji, možda će trajati, ali će se u jednom trenutku ta informacija dobiti, tako da ne treba gledati uvijek loše niti kritizirati samo da kritiziramo, nego zaista pogledati sustav u cjelini jer on jest postavljen. Postavljen je po nama, više-manje u redu, ali da moramo početi raditi nekakve i razlike između onih koji rade i dobro rade i onih koji ne rade ništa jer to nam se događa u svim segmentima. Imamo one koje rade sve kako treba, recimo u dijelu otpada i one koji ne rade ništa i svi su jednaki. Znači, ili ćemo svi morati i dati si rokove za neke stvari, pogledajmo sve web stranice, ima općina koje nemaju web stranice. Znači, kakav je tamo sustav informiranja. Znači, tu ipak treba napraviti razlike. Imamo nekakvih lokalnih samouprava gdje zakon nije baš ono što bi trebalo biti. I to po nama, mislim, tu mora možda i vaš ured reagirati i reći, gospodo, vi neki koje smo primijetili u sustavu ne radite svoj posao kako treba. Možda i ministarstvo, također, ali i ured. Jer, ako ćemo samo gledati da li dobri svoj posao rade i pokušavaju zaista svojim građanima biti u redu, onda oni na kraju koji ne rade ništa u biti kažu, nama je super, mi smo sve prošli, kao i ovi drugi, a nitko nas ništa nije pitao. Uglavnom, evo, sve pohvale i za ovo izvješće i nadamo se da ćemo, kažem u 2019. već biti puno bolji.
Zahvaljujem kolegi Josipu Boriću. Imamo replike. Poštovani kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Borić, podržavam vašu raspravu s time da ovdje treba posebno istaknuti još nešto. Zlouporaba. Dakle, svi jesmo da se omogući pravo na pristup informacijama, svi jesmo da bude transparentno, ali evo, i u izvješće povjerenika se ovdje spominje, recimo, jedan od podataka da je 155 pritužbi, odnosno tužbi bilo od jednog. Mi imamo, svaki od nas nekakav primjer nekih ljudi koji konstantno traže nekakve informacije koje mogu naštetiti ne znam, nekoj firmi, traže nekakav ugovor koji je potpisan sa nekakvim poslovnim subjektom, nakon toga dostavljaju prijave. Mislim da bi u tom dijelu trebalo ograničiti, odnosno na neki način onemogućiti zlouporabu traženje i pozivanja na pravo na pristup informacijama jer činjenica je da netko takav može napraviti puno veću štetu nego što je sama institut prava na pristup informacijama.
Zahvaljujem kolega Klariću, odgovor, kolega Borić.
Hvala lijepa. Kolega Klarić, evo, ima, ima takvih situacija. Recimo, u izradi prostorno planske dokumentacije sreće se s time da jedan građanin potakne njih stotine koji će vam dati istu primjedbu i onda ćete umjesto jedne obrađivati 500 primjedbi koje pak, u svojoj biti nisu ni istinite nego su izmišljene ili prilagođene nekakvim političkim trenucima. Tu razlučiti što je pravo, a što nije, kao i kod, ne znam, Povjerenstva za sukob interesa, itd., tijela koja su pojavila u zadnjih nekoliko godina, došlo je do toga da građani pokušavaju iskoristiti svako neko svoje pravo, ali je često tu sa strane puno politike. Da li je ured može razvrstati, tj. odijeliti politiku od nečije želje da dođe do informacija, mislim da ne može, ali imamo mi dolje u lokalnim samoupravama, pogotovo malima, onaj čuveni vox populi. Njemu se ne može ništa sakriti, znači tamo vam se zna sve što god se desilo negdje bez da se pita ured ili Povjerenika za informiranje što se negdje radi. Što manje informacija vani znači da građani puno više zna.
Zahvaljujem kolega Borić na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Davor Lončar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Boriću, u potpunosti se slažem s vašom raspravom. Evo, kolega Klarić mi je oteo dosta misli. Sve informacije koje mi iznosimo vani nekad nanose jako veliku štetu u radu i dnevnog, a mogu reći i na godišnjoj razini. Prema tome, niz faktora je koji utječe na slanje informacija, one mogu biti pozitivne, ali u velikoj većini kažem, mogu nanijeti štetu jedinicama lokalne uprave, posebice kod prostora planskih dokumenata, kod potpisivanja ugovora i ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Borić.
Hvala lijepo. Kolega Lončar i vi ste čelnik lokalne samouprave i jako dobro znate što rade vijećnici, pogotovo tamo gdje imamo i oporbu i vlast u nekakvim podjednakim omjerima. Činjenica je da se politički zlouporabi postupak ili pravo na pristup informacijama i onog trenutka kad mu vi ponudite jedno od tri mogućnosti da dođe do te informacije, to je onaj neposredan uvid u dokument koji on ima pravo vidjeti, bilo da se radi o nekom ugovoru koji može biti koliko, toliko zaštićen, ali koji uglavnom uvijek prolazi ta tijela općinskog vijeća i načelnike i gradonačelnike nisu baš toliko samostalni, kao što to neki ovdje kažu da su to nekakvi šerifovi koji sve odluke ne znam, negdje donose itd. Ja mislim sasvim suprotno, da čak najmanje odlučuju o svemu, a za sve odgovaraju, ne? Imaju povjerenstva razna za sve, pa vam donesu odluku koju vi potpisujete, da postoje ljudi koji ne žele to koristiti osim politizirati znači. Neće doći pogledati ugovor, ali će vas uredno na vijeću dovoditi u situaciju da svi moraju nešto sumnjati da li je to tako ili nije to tako. Ovaj način naplate sada koji je uveden, pomalo ipak napravio malo [[Upadica: Zahvaljujem.]] više reda u tom dijelu.
Zahvaljujem poštovanog kolegi Boriću. Završna riječ u ime izvjestitelja, Povjerenik za informiranje, g. Zoran Pičuljan, izvolite.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Zahvaljujem cijenjenim zastupnicima i zastupnicama na iscrpnoj raspravi vezano uz izvješće. To nam samo pokazuje da je ovaj posao, ova zadaća prava na pristup informacijama njena dodirnica sa nizom drugih instituta, poslovnom tajnom, zaštita osobnih podataka, zlouporabom prava u stvari ono što vrijedi raspravljati, vrijedi postupno unapređivati. Ne radi se o jednostavnim upravnim i pravnim područjem, jednostavnim pravnim pitanjima, ali u svakom slučaju ne možete ih sagledavati i rješavati ako ne, ako se to ne čini, ako se to ne čini sveobuhvatno. Ja bih odgovorio na nekoliko pojedinačnih ovih replika koje su bili na početku i koje su, gdje su bili u stvari zahtjevi za odgovorom, pokušat ću biti što precizniji, a onda bih samo nekoliko završnih rečenica vezano uz ovo što su zastupnici iznijeli kao generalni više prijedloge no primjedbe na samo izvješće. Bilo je jedno pitanje vezano uz Hrvatski nogometni savez sigurno pitanje od jednog značajnog interesa za hrvatsku javnost i ja ovdje podsjećam na ono što stav povjerenika za informiranje i što je njegovo pravno shvaćanje, a to je to da je Hrvatski nogometni savez tijelo javne vlasti, pravna osoba sa javnim ovlastima i da je u konkretnom prijedlogu, predmetu o kojem se radi i koji je završen pred Visokim upravnim sudom u stvari povjerenik za informiranje naložio Hrvatskom nogometnom savezu da informacije da tražitelju odnosno korisniku koji je to zatražio. Nažalost iz procesnih razloga to je okončano i u svakom slučaju te informacije se mogu i moraju tražiti i trošenje javnih sredstava po našem pravnom shvaćanju jest obvezujuće i za ovo tijelo javne vlasti, koje se apropo svega ne smatra tijelom, samog sebe ne smatra tijelom javne vlasti, ali nemamo zakonsku odredbu i zakonsku, nikoga ne možemo, ne možemo on jest u konačnici sud će utvrditi da li netko jest ili nije tijelo javne vlasti, ali obveza postoji. Što se tiče pitanja i gospođe zastupnice Glavak, tko nema stranice i to je pitanje jedno koje ste otvarali u stvari indirektno, a govori se o ekipiranosti na lokalnoj razini, na lokalnoj razini i ekipiranosti manjih tijela da ispunjavaju obveze, nekih kategorija tijela da ispunjavaju obveze iz ovoga zakona, da u potpunosti ispunjavaju obveze. Možemo govoriti da se u pravilu radi o DVD-ima, domovima za starije i nemoćne, nekim udrugama koje imaju pravne ovlasti, javne ovlasti, veterinarskim stanicama, manjim komunalnim društvima. Gdje je tu izlaz? Izlaz je u osnivaču onome koji praktički, on je negdje u obvezi pomoći onima koji su, koje je osnovao i koji u tom dijelu ne mogu obavljati svoju funkciju, treba osnivač, osnivač to treba supstituirati rješenjem koji, to je preporuka i to je naša preporuka da se to na taj način i učini. Što se tiče ovoga instituta koji je jako, jako, jako, apostrofiram danas, a to je zlouporaba prava na pristup informacijama, to je od 2015. godine već u samoj primjeni vidjelo se da je potrebno i tu normu o zlouporabi instituta unijeti u kao, kao zakonsku odredbu iz razloga što je to pored toga i čest razlog odbijanja prava na pristup od strane samih institucija odnosno tijela javne vlasti. No, sama praksa drugostupanjskog rješavanja pokazuje da tijela nažalost vrlo slabo obrazlažu ovaj institut koji ima svoju subjektivni i objektivni pravni element i kojega valja dokazati kao zlouporabu. Imamo, postoji praksa povjerenika koji je u nekoliko slučajeva potvrdio zlouporabu prava kad se radi o povezanim zahtjevima koji praktički ukazuju na to da se, da tražitelj informacije u stvari zloupotrebljava pravo, ali postoji praksa Visokog upravnog suda, koji ide i u jednom i u drugom smjeru koji potvrđuje odluke povjerenika, ali isto tako kada zlouporaba nije dobro pojašnjena, zlouporaba prava na pristup, ne zlouporaba informacija nego prava na pristup informaciji onda ovaj traži snažno obrazloženje jer se radi o ustavnom pravu isključivanjem praktički pristupa jednom pravu koji je zajamčeno Hrvatskim Ustavom. Ovdje, gdje vidimo ovdje rješenje? Rješenje vidimo u onome gdje vidimo rješenje u nizu drugih, rješavanju nizu drugih pitanja, a to je vidimo ga u edukaciji, u sustavnoj edukaciji i na svim razinama, svim kategorijama onih tijela koja primjenjuju ovaj zakon, ali za takvo, za takav, za takvo što treba nam i trebamo biti i kapacitirani uz rješavanje i vidite ako imamo dvije, posuda koja je spojena ako rješavate ako se posvetite i posvećujemo se iznimno puno edukaciji onda u drugom dijelu, dobrom dijelu pod navodnicima strada ona naša temeljna zaštitna funkcija, a to je rješavanje u drugom stupnju po kao žalbeno tijelo i dolazi do onoga šta se događa, a to je nerješavanja pitanja, nerješavanja u zakonskome roku. Evo time mi se čini ono zlouporabe prave, inače osjećam da ćemo mi ovaj sustav, zlouporabu prava, poslovnu tajnu i osobne podatke kao posebne teme ove godine isticati u našim edukacijama, ali i u našim smjernicama i svemu onome što budemo radili na način da i kroz godišnje savjetovanje koga uvodimo prvi puta u ovaj sustav, ali i sa radom na, sa onima koji direktno provode ovaj zakon to su službenici i s njima i službe koje se bave odnosno službenici koji direktno nisu službenici na informiranju ali su uključeni u ovaj, u ovaj postupak. I sada još samo odgovore još nekoliko minuta molim za odgovore na ova pitanja koja su postavili ili komentare koje su postavili uvaženi zastupnici u ime svojih klubova. Vrlo ću, pokušat ću biti iznimno što kraći. Ono oko postupka koji je spomenu uvaženi zastupnik Grbnik koji postupak je u tijeku ja neću komentirati postupke koji su u tijeku, ali vezano uz njihovo rješavanje u razumnom roku razumijem, razumije o čemu i, razumijem njegov prigovor i riješit ćemo, nastojat ćemo kao i sve druge, ubrzati svoj proces rješavanja samo za takvo što uistinu trebamo biti snažnije ekipirani, ne ovaj dom bi to, ovaj dom je to dijelom i prepoznao, je li? Ovo drugo, vezano uz ovaj, uz komentar vezan uz da li su, a mislim da smo o tome isto nešto dosta precizno odgovorili, zastupnici imaju jednako pravo koristiti Zakon o pravu na pristup informacijama pod istim uvjetima kako to čine i svi ostali hrvatski građani, ne ulazeći u njihova poslovnička prava koja su neupitna ili vijećnička prava koja su neupitna. Ja se, držimo se svoga područja i u njemu kažemo da, pod jednakim uvjetima kao i svi drugi koji, podnositelji i to je, to je odgovor koji dugujem uvaženom zastupniku. Što se tiče vezano uz g. zastupnika Batinića, ovdje bih mogao, mislim da je on praktički kao još mnogi ovdje prediraju na upozoravaju na podekipiranost dijela lokalnih jedinica lokalne i područne samouprave, no isto tako predirao za edukaciju, ali negdje i ukazivao na zlouporabu, ali možda i na jedan, na možda ne na zlouporabu nego na jedno nerazumijevanje. Informacije koje se traže, tijela nisu dužna izrađivati, one su dužna dati informacije koje posjeduju, sve drugo bilo bi značajno opterećenje za tijela javne vlasti, u tom smislu nije ni duh, a ni slovo ovoga zakona. No, jedanput kada se informacija da, kada tijelo da tu informaciju, onda je ta informacija javna. Ona je, korisnik informacije može je koristiti na bilo koji način. Oko, evo i možda, završni odgovor, vezano uz zastupnicu Alfirev, vezano je uz izvješće što, koje su sankcije za nepodnošenje izvješća. Nema sankcije, no ima modus kako ćemo sankcije zakon nije propisao, no modus koji mislimo učiniti u budućnosti, sada, tražit ćemo da ta tijela ipak podnesu izvješća, naložit ćemo da podnesu izvješće i onda ćemo vidjeti, onda ćemo testirati mehanizam koliko ćemo u tome biti uspješni. Ono što nedostaje ovome, negdje se vidi, ovom našem cijelom pravu na pristup jest da je on iznimno lijepo zamišljen, ali, i u dobroj se mjeri postupno sve bolje i bolje realizira, to se vidi kroz izvješće, ali je mehanizam sankcioniranja, ili ga ne mora biti ili mora biti učinkovit. Mehanizam koji ovdje, pokušali smo vam pokazati kroz primjer, ali kroz analizu Prekršajnoga zakona, on u stvari nije učinkovit i prodiramo u izmjene u onom našem, završnim prijedlozima i ... [[Govornik se ne razumije.]] za unaprjeđenje normativnog okvira provedbe zakona i da se u tom dijelu dotjera i da se, dotjera odnosno osnaži, osnaže sankcije za neizvršavanje zakonskih obveza. Evo, konačno, mislim da smo time uglavnom odgovorili i da smo dobro prošli kroz ovo izvješće i mi smo ga ove godine malo komprimirali, malo skratili, ali nismo ni jednu preporuku smo i pisali na način da smo ih konkretizirali i kroz te preporuke ćemo, te preporuke i obveze koje smo si sami dijelom nametnuli i koji nameću ovakve situacije koje, vezano uz pravo na pristup informacijama, mi ćemo ih nastojati provoditi i nastojat ćemo ih što u boljoj, tako da izvješće dogodine isto pokaže jedan određeni, ja se nadam, značajan napredak, ali valja, valja uistinu vidjeti da nam svake godine u ovo izvješće jest pokazuje se da je veliki trud koji je uložen u analizu, analitičko praćenje ovog provedbe zakona u izradu smjernica, u rad sa tijelima javne vlasti, u stvari, daje rezultate. Čine se, oni nisu uvijek onakvi kakve bi mi očekivali, ali budućnost uz izmjene i dopune zakona i promjenu, dijelom promjenu prakse, o čemu je govorio i naš zastupnik Borić je u stvari, promjenu prakse tijela, a to će doći, ne samo kroz edukaciju službenika, nego kroz edukaciju čelnika, rukovodećih službenika, kroz krojene edukacije, vidite u dijelu koji se govori o trgovačkim društvima, njihovoj primjeni zakona i u, sad već i bogatoj praksi Visokog upravnoga suda, vezano uz to, u stvari imat ćemo krojene edukacije, ciljane edukacije, a tamo gdje su povrede zakona očite ili pretpostavljene, u tom dijelu, ili su u stvari dosta naglašena, ići ćemo sa, ne sada sa cjelokupnim nego sa ciljanim inspekcijskim nadzorima i u konačnici onda i prikazati i te sankcije i sankcionirati sve ono što nije dobro. Zalažemo se konačno i dalje za edukaciju, prevenciju, postupnost, jedan evolutivni pristup, a ono što mislimo da svakako valja, da svakako ne valja prelaziti preko kontinuiranog i grubog kršenja zakona. Zato treba osnažiti mehanizam sankcioniranja, a puno, puno više uložiti u mehanizam prevencije i edukacije. Zahvaljujem vam se još jednom.
Zahvaljujem poštovanog g. Pičuljanu. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem Povjereniku za informiranje, g. Zoranu Pičuljanu i njegovim suradnicama i državnoj tajnici Ministarstva uprave, gđi. Katici Prpić na odgovorima i obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018. godinu. Podnositelj je povjerenik za informiranje, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2018. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 105 za i 3 protiv donesen zaključak kako je predložio saborski matični odbor. Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi. Tijela javne vlasti dužna su odgovarati na zahtjeve za pristup informacijama i kada ih podnose članovi predstavničkih tijela Hrvatskoga sabora, gradske skupštine i Grada Zagreba, županijskih skupština te općinskih i gradskih vijeća bez obzira na njihovo pravo na podnošenje zastupničkih i vijećničkih pitanja. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba SDP-a. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 99 za i 9 protiv donesen zaključak kako ga je predložio Klub zastupnika SDP-a.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - a) Prijedlog Odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije b) Prijedlog Odluke o imenovanju članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije; Predlagatelj je Vlada RH, na temelju čl. 12 Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog državnog tajnika, g. Ivicu Poljička da nam da dodatno obrazloženje prijedloga.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora Hinom upravlja upravno vijeće koje ima predsjednika, potpredsjednika i 3 člana. Upravno vijeće Hine imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade RH. Jedan član Upravnog vijeća Hine imenuje se iz reda zaposlenih u Hini, jedan član iz reda stručnjaka za medije, a ostala 3 člana iz reda ekonomskih, financijskih, pravnih, informatičkih stručnjaka. Članovi upravnog vijeća ne može biti državni dužnosnik, osoba koja obnaša neku dužnost u tijelima političke stranke te osoba koja je u radnom odnosu ili obavlja bilo koje druge poslove u konkurentskim tvrtkama zbog kojih bi moglo doći do sukoba interesa. Sukladno zaključku Vlade RH raspisan je javni poziv za predlaganje kandidata za imenovanje jednog člana Upravnog vijeća Hine iz reda medijskih stručnjaka zbog isteka mandata dosadašnjem članu upravnog vijeća. Na predmetni poziv prijavila su se 4 kandidata, a Vlada RH predložila je Hrvatskom saboru da je imenuje prof.dr.sc. Majdu Tafra Vlahović članicom vijeća. O ovom se raspravljalo i na nadležnom saborskom odboru koji je i jednoglasno podržao ovaj prijedlog i u tom smislu molim cijenjeni dom da podrži ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku gospodinu Poljičku na obrazloženju prijedloga. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Irena Petrijavčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zato što smatramo da je upravno vijeće među ostalim kvalitetno i dobro obavljalo svoj posao o čemu svjedoči već 5 godinu za redom pozitivno poslovanje Hine, na čemu je najveća zasluga naravno upravnog vijeća i ravnateljice. Upravo vijeće održalo je 9 sjednica, od čega 2 u elektroničkom obliku. Smatramo da su kvalitetno raspravljali o svim točkama iz svoga djelokruga, a posebice vezano za Članak 14. Zakona o Hini sukladno statutu i poslovniku. Stoga prihvaćamo ovaj prijedlog, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vukasanović. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite. Pojedinačna kolegice ostanite na mjestu. Hvala.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođa Majda Tafra Vlahović predložena je iz redova stručnjaka za medije, radila je kao novinarka u Vjesniku i to novinarka vanjske i unutarnje politike i smatram da trebamo nekoliko riječi reći zbog čega upravo ona posjeduje sve kvalifikacije i mislim da će biti prava dodana vrijednost upravnom vijeću o čijim ćemo uspjesima i neuspjesima razgovarati jednom drugo prigodom. Radila je na radiju i televiziji, predavala novinarstvo na Fakultetu političkih znanosti u Zagrebu, nakon novinarstva radila je više od 16 godina kao menadžerica u UNICER-u i u Coca coli, diplomirala je i magistrirala na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, završila je doktorski studij informacijskih znanosti na Filozofskom fakultetu u Zadru, a diplomirala je na poslijediplomskom studiju Sveučilišta u Cambridgu s diplomom iz međusektorskog partnerstva za održivi razvoj te na postdiplomskom studiju istog sveučilišta s diplomom iz održivog poslovanja. Također je diplomirala i na ovlaštenom Institutom za odnose s javnošću u Londonu s diplomom iz odnosa s javnošću, završila je poslijediplomsku specijalizaciju na ovlaštenom Institutu za odnose s javnošću u Londonu te jedina u Hrvatskoj ima certifikat Instituta za ovlaštenog praktičara za odnose s javnošću. Autorica je i objavila je preko 50 znanstvenih i stručnih radova iz područja novinarstva, odnosa s javnošću, menagementa i društveno odgovornog poslovanja te sudjelovala na više od 100-tinjak znanstvenih i stručnih skupova te internih i eksternih edukacija u sustavima UN-a i Coca cole. Usavršavala se znanstveno na sveučilištima u Cambridgu i Oxfordu te u Torinu i u centru UN-a u Ženevi. Stalna je suradnica organizacije UN-a, članica uredničkog odbora međunarodnog znanstvenog časopisa Journal of Communication Management u Londonu, članica ovlaštenog Instituta za odnose s javnošću u Londonu, članica Europskog udruženja za istraživanje u odnosima s javnošću, članica Međunarodne organizacije za društvenu odgovornost, gospodarstvo u Londonu te Međunarodne udruge za odnose s javnošću, članica Hrvatske udruge za odnose s javnošću HND-a te Udruge poslovnih savjetnika pri Hrvatskoj udruzi poslodavaca, članica je Hrvatskog poslovnog vijeća za održivi razvoj i članica Udruge poslovnih savjetnika, profesorica je na Sveučilištu u Dubrovniku, Sveučilištu Sjever. Prof.dr. Majda Tafra Vlahović govori 5 jezika, služi se u govoru i pismu engleskim, ruskim, španjolskim, francuskim i talijanskim jezikom za koji ima međunarodne diplome, a sudski je tumač za engleski, španjolski i ruski jezik. Mislim da je ovo impresivan CV i da je odabir Vlade jako dobar sukladno svemu smatramo da je ona odličan izbor za članicu Upravnog vijeća Hine, da posjeduje sve stručne kompetencije i znanja te očekujemo jednako tako da da svoj doprinos u radu Upravnog vijeća Hine, važne agencije, ali jednako tako i u njezinu unapređenju u radu. I naravno kao što je kolegica rekla Klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog Vlade RH koji je i Odbor za medije jednoglasno podržao, a koji ja osobno jednako tako zbog svega ovog što sam navela podupirem. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sunčani Glavak na ovoj raspravi i ovim kvalitetnim i hvalevrijednim informacijama o kandidatkinji. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom državnom tajniku gospodinu …/nerazumljivo/… Poljičku obrazloženju prijedloga odluka. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolega s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan, nastavljamo s radom sutra u 9 i 30 ujutro sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o zemljišnim knjigama, drugo čitanje, P.Z. broj 603. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 16,30 SATI.
a) Prijedlog odluke o razrješenju člana upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije i b) Prijedlog odluke o imenovanju članice upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno članku 12. Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji, o svaku predloženom članku upravnog vijeća glasuje se pojedinačno pa prvo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju Vladimira Lulić, člana upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 99 za i 8 suzdržanih donijeta odluka kako je predložila Vlada RH i drugo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju Majde Tafre Vlahović za članicu upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 99 za i 5 suzdržanih donijeta odluka kako je predložila Vlada RH.