Hvala lijepa. Mi ćemo sada malo zastati sa raspravom jer je jedan sat već prošao pa ćemo ići na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i prva će kao nezavisna zastupnica govoriti poštovana zastupnica Karolina Vidović Krišto. Izvolite.
Dame i gospodo. Jučerašnja sjednica sabora te ponašanje premijera Plenkovića i predsjednik sabora Jandrokovića svjedoče o dubokoj krizi u kojoj se Hrvatska nalazi, ali isto tako jučer se pokazalo da najodgovorniji za tu krizu uopće ne pokazuju naznake da planiraju nešto mijenjati ili pak poduzeti kako bi se razgradnja Hrvatske zaustavila jer svakodnevica hrvatskih građana vrlo često jest dramatična. Kada se u Hrvatskoj redovnim putem naručite za primjerice pregled magnetskom rezonancom zato što postoje naznake da imate karcinom, zna se dogoditi da prvi termin dobijete 14 mjeseci od dana prijave. Svakome je jasno dok čeka taj termin osoba može i umrijeti. Temeljno pitanje jest zašto nam ne funkcionira zdravstvo? Zašto su nam učitelji mizerno plaćeni? Zašto nam zaposlenici u trgovini loše zarađuju dok su cijene u tim trgovinama kao u Njemačkoj ili u Austriji gdje zaposlenici zarađuju tri ili četiri puta više? Odgovor moramo tražiti u nefunkcioniranju hrvatskog državnog sustava, točnije u suspenziji pravnog poretka u Hrvatskoj i nepoštivanju europske politike kulture te ustrajanju u udbo korupcionaškom sustavu koji vlada u Hrvatskoj. Prije nekoliko tjedana njemačka ministrica obitelji Ane Spiegel morala podnijeti ostavku jer je kao ministrica u pokrajinskoj vladi, a nakon poplave koja se dogodila u njezinoj pokrajini Rajna … otišla na godišnji odmor koji je uplatila puno ranije od poplave. Usput njezin muž je doživio moždani udar pa je to bila i svojevrsna rehabilitacija, ali kad su objavljeni SMS-ovi nje i glasnogovornika tog ministarstva iz kojih proizlazi da je tijekom poplave gospođa vodila brigu o svojem imidžu, a ne o stradalima od poplave javnost je smatrala da mora odstupiti jer je tu činjenicu smatrala nemoralnom i neprihvatljivom. Poruka je jasna, ne možete biti lupež, lažljivac i lopov i ispravo upravljati javnim dobrima. Javnim dobrima moraju upravljati ljudi s moralom i etičkim načelima. Dame i gospodo, Andrej Plenković je imenovao Ivana Paladinu za ministra kada su već bile objavljene njegove poslovne rabote koje su izrazito štetne za hrvatske porezne obveznika. Ministar Zdravko Marić dokazivo već godinama vuče korupcionaške repove u kojima je imao izravnu osobnu korist, a koje su bile izrazito štetne za hrvatske porezne obveznike. Potpredsjednik vlade Boris Milošević je dokazivo sudjelovao u namještanju natječaja i nanosio štetu hrvatskim poreznim obveznicima. Bivši pomoćnik ministra Ćorića sumnjiči Ćorića osobno da je nanosio štetu poreznim obveznicima i pogodovao dubioznim poduzetnicima. Ljudi kao Mladen Bajić još uvijek djeluju u DORH-u iako postoje ozbiljne indicije da su osobno sudjelovali u korupciji te su godinama štitili korupciju u Hrvatskoj. Zašto je bitno ovo sve navesti? Razlog je vrlo jednostavan, u korupcionaškom sustavu ogromna većina hrvatskih građana obespravljena je od zdravstvenog sustava, ostvarivanja prava socijalne skrbi, zapošljavanja do znanosti itd. Samo vladavina prava i poštivanje zakona može osigurati razvoj jednog društva i blagostanje građana u tom društvu. To je dokazano ili zakonitost, uređenost i blagostanje ili kršenje zakona, bezvlašće i siromaštvo. Ova vlada ili bolje rečeno ovaj HDZ, SDP i njihovi sateliti jesu uzročni bezvlašća i korupcije i kao što vidimo s njima ne upravljaju stranke i njihovo članstvo već moćnici iz prošlosti s udbaškim pedigreom. Mi moramo stvoriti uvjete pravnog poretka u kojemu su svi jednaki pred zakonom i nikakvo sudjelovanje u tajnim zločinačkim skupinama ne može biti kriterij za sudjelovanje u vlasti, dapače mi te ljude moramo kazniti. Dokle god predsjednik ustavnog suda ima ušteđevinu od 10 milijuna kuna te skriva izvor tog bogatstva, Hrvatska nije i ne može biti pravna država. U Hrvatskoj nitko ne može i ne smije biti iznad zakona. Sveti cilj svakog domoljuba mora biti uređenje Hrvatske u kojoj je vladavina prava funkcionalna. To ne mogu osigurati oni koji su doveli Hrvatsku u ovu krizu te smo zato dužni sve učiniti da svrgnemo HDZ, SDP uzurpatore te izgradimo poštenu i sretnu Hrvatsku.
U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Ima li hrvatsko selo budućnost? Prema podacima DZS-a tijekom veljače su otkupljivači prikupili 33.168 tona domaćeg kravljeg mlijeka što je najmanja količina u pojedinom mjesecu od kako se objavljuju ovi podaci. To je za 3% manje nego u veljači prošle godine i čak za trećinu manje u odnosu na veljaču 2012.g., a prije 10.g. u veljači je bilo prikupljeno gotovo 50 tisuća tona domaćeg mlijeka. S obzirom da potrošnja mlijeka u Hrvatskoj nije pala očito je kako je na tržištu sve više uvoznog mlijeka i prerađevina kao što su sir, vrhnje i jogurt koje nisu proizvedene od domaće sirovine. Kako sada stoje stvari padu se ne nazire kraj. Podaci DZS naime otkrivaju kako je u 10-godišnjem razdoblju prosječna količina prikupljenog mlijeka u Hrvatskoj pala za čak 30%. Ne trebamo ništa novo smišljati kako bi zaustavili ovaj pad i unaprijedili proizvodnju, dovoljno je samo pogledati primjer nama bliskih zemalja kao što je Austrija i to kopirati. Nitko od nas vjerojatno ne promatra Austriju kao poljoprivrednu zemlju, međutim Austrija je koristeći fondove u okviru zajedničke europske poljoprivredne politike davno postala samodostatna, a posljednjih godina joj je izvoz na razini 10 milijardi eura. Austrija je ostvarila promet ekološke hrane u iznosu od 2 milijarde eura dok je to u Hrvatskoj samo 100 milijuna eura. Paralelno Austrija je uništila makiju i pošumila ono što je trebalo pošumiti i to sa autohtonom šumom, razvila je ekstenzivni uzgoj i poljsko šumsko gospodarenje krškim područjem, stočari napasuju svoje blago u šumama štiteći pri tome šume od požara, odgovorno brinu o bioraznolikosti i doprinose proizvodnji ekološkog mesa i mlijeka dok kod nas vlada prilično nenormalna situacija, stočarima se brani ispaša u zapuštenim i obraslim krškim pašnjacima, pošumljavaju se plodne pašnjačke površine invazivnim alepskim i crnim borom koji uništava bioraznolikost, a Hrvatske šume skidaju električne pastire, progone stočare, čak se i propisima brani držanje stoke na selu. Zajednička poljoprivredna politika vrijedi i za Hrvatsku, pa je mnogima nejasno zašto nismo samodostatni i kamo odlaze europska sredstva, no to je ipak pitanje za one koji o tome odlučuju. Naime, Europska komisija je revizijom utvrdila da je Hrvatska čak 80% strogo namjenskih sredstava potrošila u nepoljoprivredne svrhe, infrastrukturu, gradnju vatrogasnih domova, bespotrebnih dječjih vrtića u onim područjima gdje djece nema, zatim uređenje općinskih zgrada kako bi rad općinskim načelnicima bio što ugodniji, uređenje trgova, staza i slično, skoro smo najgori po povlačenju sredstava iz EU, a to što realiziramo i povučemo ne ulažemo u poljoprivredu, pa ni ne čudi da su nam ljudi iselili i da imamo drastičan pad poljoprivredne proizvodnje. Svi se kunemo u razvoj ruralnih područja, a do sada nam je upravo iz ruralnih područja iselilo 500 tisuća radno sposobnih ljudi. To je pokazatelj da se u Hrvatskoj ne provodi ruralni razvoj pravedno i u skladu s planovima Europske komisije nego da su poljoprivrednici samo sredstvo na temelju kojeg se povlače sredstva iz europskih fondova, a ta sredstva uopće ne dolaze do poljoprivrednika već se preusmjeravaju tko zna gdje upravo po političkim vezama i smjernicama, a sve sa ciljem političkog opstanka, a ne zadržavanja stanovništva i povećanja proizvodnje domaće hrane. Poljoprivreda nije pitanje samo proizvodnje hrane to je pitanje opstanka ruralnih sredina, demografije i očuvanja bioraznolikosti. Poljoprivredna proizvodnja može i treba biti kao što novi ZPP i nalaže u službi očuvanja okoliša, biljnih i životinjskih vrsta i u konačnici ljudskog zdravlja. Razvojem poljoprivrede razvile bi se i ostale grane gospodarstva kao što je ruralni turizam koji je kod nas još u povojima i uvelike ovisi o inicijativi i investicijama entuzijasta, a to tako zasigurno ne bi trebalo biti. Žalosno je da svjedočimo svakodnevnim pojavama da se hrvatski građanin koji živi u netaknutoj prirodi kupuje austrijsku ekološku hranu dok mu upravo naša državna administracija onemogućava da je on sam proizvede. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Pa prije nekih godinu, godinu i pol dana u našem Međimurju došlo je do velikog pomora pčela i svi smo nekako vjerovali da do toga više nikad neće doći, no evo nažalost prije 4-5 dana opet veliki pomor pčela i to sada u ovom ja ću reći dravskom dijelu gdje je prema dosadašnjim podacima uginulo preko 20 milijuna pčela. Inspekcije rade, istražuju, ali činjenica je jedna da je do pomora došlo nakon tretiranja uljane repice i to možda ne u pravo vrijeme i ne na pravi način, tretiralo se u topliji dio dana kada su pčele išle na pašu i tretiralo se kada je uljana repica već bila u visokom stadiju cvatnje. To nije dobro, to nije dobro zato što se i pesticid koji se koristio za tretiranje došao kod naših poljoprivrednika na jedan čudan način, možda iz Bosne ili neke druge zemlje nelegalnim putem jer kupovanje pesticida i korištenje pesticida kod nas postoji način, procedura i svaki onaj koji koristi pesticid mora proći određenu edukaciju. I sad si svi postavljamo pitanje što učiniti? Naravno da u najgorem slučaju pomora će još biti još barem 10-ka dana no u pitanju je opstanak pčela, u pitanju je i opstanak života jer nemojmo zaboraviti da ako uništimo pčele 5 godina nakon toga neće biti ni ljudskog života. Učinit ćemo sve i mi načelnici, gradonačelnici vjerojatno župani i ministarstvo da pomognemo pčelarima, ali ima jedna stvar ono što smatram što je bitno i važno reći. Mi imamo lovočuvare, imamo šumare, ali nekako smo sa strane zaboravili poljare. Poljari bi trebali kontrolirati polja da se ne oštetuju poljski putevi, da se ne krade, a isto tako da se na adekvatan i kvalitetan način obrađuje poljoprivredno zemljište. To bi možda bila jedna od dobrih mjera mada će to sve skupa možda ići na teret jedinicama lokalne samouprave, ali zdravlje i život ipak su na prvom mjestu. Isto tako smatram da se i u ovaj problem treba uključiti i osiguravajuće kuće i još po meni najbitnije edukacija, edukacija i odgovornost svih naših ratara prema prirodi, prema korištenju pesticida i prema ljudima koji se bave pčelarstvom. Treba biti dogovor, obavijest da se obavlja tretiranje, da se pčele zaštite, da se zaštiti ljudski život i zdravlje. I vjerujem da ćemo svi skupa pomoći našim pčelarima da opstanu i da na taj način pokažemo itekako mi svoju odgovornost prema zakonima koje donosimo ovdje u Hrvatskom saboru i na, i mi prvi pokažemo da se oni moraju i trebaju adekvatno i pravedno primjenjivat.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, razina nervoze u našoj politici opet dostiže nove vrhunce. Istovremeno razina komunikacije je opet pala još niže nego što smo mislili da je to moguće. Jedan od izvora te nabujale nervoze sigurno je i najavljena rekonstrukcija vlade. Jučer je ovdje u saboru premijer rekao jednu vrlo zanimljivu stvar koja zapravo u jednoj rečenici oslikava karakter te rekonstrukcije i sve ono što je s njom problem. Rečenica je glasila otprilike da rekonstrukcije ne bi bilo da nije bilo aktivnosti DORH-a. Ministre se hapsi, istražuje i najavljuju se nove optužnice i to je osnovni problem s rekonstrukcijom. Normalno je, slažem se da u svakoj vladi povremeno treba osvježenje kako to premijer kaže, ljudi se mijenjaju, poslovi se mijenjaju, okolnosti se mijenjanju i rješenje koje je prije 2 ili 3 godine se činilo savršeno u međuvremenu može izgubiti svoj sjaj, ali ovo nije taj slučaj. Ovo nije rekonstrukcija koja dolazi kao osvježenje. Ovo je rekonstrukcija zato što su ministri na putu za sudske procese. Jedan je već odradio pritvor u Remetincu, a neke to možda čeka. I zato to nije normalna rekonstrukcija i zato tvrdimo da bi u ovom okolnostima jedini razumni potez bio da se ta rekonstrukcija obavi na izborima pa da vidimo što građani o svemu misle. Dok se to ne dogodi ostajemo na jednom PR-ovskom potezu i ništa više. Ostala je trula riba u prtljažniku auta danima na suncu. To nikakav mirisni borić ne može osvježiti. Premijer je rekonstrukciju najavio, ali kad će do nje stvarno doći i kako će to izgledati zapravo ne znamo. Što čeka? Čeka li se DORH da se vidi kuda i do kuda i do koga sve istrage idu pa da se na temelju toga onda vlada pod navodnicima osvježi. Možda nitko ne želi biti ministar i to je moguće. Danas se pojavila informacija da ljudi masovno odbijaju ponude premijera Plenkovića da se pridruže njegovom timu. Ispast će po onoj staroj šali da će na kraju biti dovoljno da na sebe stavite odijelo, prošećete po Markovom trgu i možda vas uzmu za ministra. Možda se premijer boji vlastitih odluka, vlastitih procjena i to je moguće. Njegov radar za kadrove očito i sam treba jednu ozbiljnu rekonstrukciju. Nije se baš pokazao kako vrijeme ide tako se ide iz gorega u gore. Svaki slijedeći izbor je još lošiji od onog prethodnog. Ja mislim da bivši ministar Horvat doma lupa glavom o zid i pita se Bože s kim su me zamijenili. Borba protiv korupcije je dobra stvar i naravno da ministre koji su pod takvim sumnjama treba zamijeniti, ali ovo sad već postaje smješno. Iz vlade, vlada Andreja Plenkovića puno je previše ministra otišlo zbog takvih sumnji ili optužbi. Bilo bi vrijeme da se prizna da to više nije održivo. Da odabir kadrova očito ne štima i da je vrijeme da se nađe neko potpuno novo rješenje. Ta silna nervoza oko stvari koje se događaju preljeva se i na način koji se u našoj politici komunicira. Bez obzira na sve političke razlike među nama, na neslaganja i zamjeranja koji jedni drugi, prema drugima imamo morali bismo biti u stanju zadržati barem osnovni nivo uljuđenog razgovora. Jučer je u saboru opet bio jedan žalostan dan. Na temi koja je važna i o kojoj je trebalo ozbiljno razgovarati mi smo opet imali bujice osobnih uvreda i napada koji nisu imali ama baš nikakve veze niti s temom, a niti s osobnim poštivanjem. Tko je išao gdje u školu, tko bi se trebao sramiti hodati po cesti to nisu stvari koje bismo trebali govoriti. Ja razumijem da netko može imati dojam da se trudi i dobro radi, a da to nitko drugi ne cijeni i svi samo napadaju ali to je naš posao. I ako mislite da netko drugi komunicira ispod nivoa na način na koji nije prikladan, onda je zadnja stvar koju biste trebali činiti da postanete isti takvi. Hvala.
U ime kluba Socijaldemokrata sad će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Slike koje dolaze iz Ukrajine ovih dana i posljednjih tjedana su zaista užasne. Strahote rata u Ukrajini su valjda na najgoroj mogućoj razini, na najgorem mogućem intenzitetu i neodoljivo me podsjećaju na stradanja koje je Hrvatska prošla u Domovinskom ratu. Jer da, kolegice i kolege nakon 24.2. ove godine više ništa nije isto. Međunarodni poredak više nije isti, stara savezništva više nisu ista, opskrbni lanci više nisu isti. Međunarodno ustanovljena pravila ponašanja recimo to tako uvjetno nisu ista. I u takvoj situaciji mislim da moramo ostati predani pomoći Ukrajini. I još jedanput sa ove govornice želim reći da mi iz kluba Socijaldemokrata podržavamo Vladu u svim nastojanjima da se Ukrajini pomogne bilo moralno, bilo humanitarno, bilo djelatno. Svaka je pomoć dobro došla. U takvom ozračju kolegice i kolege 12. travnja ove godine došao je apel zamjenika gradonačelnika Odese koji moli hrvatske institucije, hrvatsku javnost za pomoć. Ponovo govori o predanosti Ukrajinaca u obrani svoje zemlje, ali kaže da gradovi stradaju i podsjeća nas na užase Kijeva, Hersona, Buche, Irpina, Kramatorska i mnogih drugih neimenovanih gradova u kojima su živote pod napadom agresora izgubili civili, žene, djeca, starci, nemoćni, nenaoružani ljudi. Oni su valjda prijetnja svjetskom poretku ili ruskom miru. No koliko sam primijetio kolegice i kolege, na žalost zamjenik gradonačelnika Sergej Titjukin nije dobio odgovor na svoje pismo. Zato sam ja kolegice i kolege danas odgovorio, gdje sam rekao da netko tko je proživio strahote rata i tko zna što znači biti izložen agresiji sa vrlo sličnim agresorom, sa agresorom koji ima vrlo sličnu retoriku, sa agresorom čije ponašanje apsolutno podsjeća na ovo što se dešava u Ukrajini mogu imati empatiju prema onome što njegov grad i njegova zemlja prolaze. Ali nije dovoljno samo odgovarati na pisma kolegice i kolege, nije dovoljno samo pokazivati empatiju. Želio bih vam reći i poručiti sa ovoga mjesta, da se svi trebamo sukladno svojim afinitetima i mogućnostima uključiti u podršku Ukrajini. Nitko nema pravo ostati neutralan, pogotovo ne mi kolegice i kolege jer nas je bolila neutralnost drugih koji su okretali glave kada je naša zemlja bila pod agresijom. Sam Dante je rekao u svojoj Božanskoj komediji da su najmračnija mjesta u paklu rezervirana za one koji su neutralni u doba moralne krize. Ako ovo nije velika moralna i svaka druga kriza, onda ne znam što je. U svojoj funkciji kao predsjednik Odbora za europske poslove, ali i kao zastupnik Hrvatskog sabora pisao sam predsjednicima institucija EU, pisao sam predsjednicima političkih grupa unutar Europskog parlamenta, pisao sam našem premijeru, a sve u želji da Ukrajini damo status zemlje kandidata jer to je jedan simbolički čin i jasna poruka da jednoga dana Ukrajinu vidimo u svojoj europskoj obitelji. Također pisao sam i brojnim gradonačelnicima i načelnicima i drago mi je da su neki od njih prihvatili moju inicijativu i na prikladnim mjestima istaknuli ukrajinske zastave kao opet simbolični čin podrške. Prije svega moj rodni grad Osijek koji je udomio mnoge izbjeglice. Ali kolegice i kolege nije dovoljno da sam angažiran samo ja i nije dovoljno da je angažirana samo nekolicina kolegica i kolega zastupnica i zastupnika. Pozivam vas sve da se djelatno sukladno svojim mogućnostima, afinitetima uključimo u podršku Ukrajini, a uključiti se možemo na razne načine od humanitarnog, djelatnog, zagovaračkog do nekog drugog. Veleposlanstvo Ukrajine u RH je objavilo listu humanitarnih organizacija koje pomažu Ukrajini gdje možete uplatiti iznose ako to želite. Možete udomiti ukrajinske izbjeglice, pomoći Crvenom križu ili možete poput mene pisati institucijama EU i Republike Hrvatske da budemo odlučniji i odgovorniji u podršci Ukrajini jer to je naša moralna obaveza.
U ime Kluba zastupnika MOST-a govorit će poštovani zastupnik Ante Kujundžić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. U proteklih šest mjeseci dva puta sam progovorio o problematici koje ću se dodirnuti i danas i sigurno neću tu stati. Riječ je o izrazito lošem stanju u kojem se nalaze hrvatske autoškole. Konkretno obuka iz vožnje i predavanje o predmetnim propisima sveli su se u velikoj mjeri na onu staru koliko para toliko muzike, a sve je ovo započelo sjednicom Odbora za nacionalnu sigurnost 2018. godine kad unatoč tome što je struka govorila jedno, članovi Odbora za nacionalu sigurnost su zapravo predložili dokidanje jedne ekonomski isplative i održive minimalne cijene koštanja autoškola. Pod krinkom otvaranja tržišta i stvaranja jednog oblika konkurentnosti uspoređivalo nas se sa Njemačkom, Francuskom, Belgijom, ali samo cjenovno nikako ne propisanim brojem sati iz vožnje, predavanjima, cijenom goriva, ničim što mi kažemo zapravo relevantnim jer ako bismo mi uzeli relevantne činjenice došli bismo do zaključka kako su cijene usluga autoškola u RH generalno gledano izuzetno niske, ne samo u usporedbi sa članicama EU nego i sa našim susjednim zemljama dakle Slovenijom i BiH. Što je rezultat dokidanja ekonomski minimalno isplative cijene? Imamo situaciju u kojoj svi oni koji pokušavaju državi platiti sve ono što država od njih očekuje, dakle visoke namete, oni koji pokušavaju biti profesionalni, pošteni i kvalitetni prisiljeni su crnčiti da bi živjeli s koliko toliko visokim minusima dok ima onih koji ne plaćaju s druge strane apsolutno ništa i svjesno dotaknu dno sa nagomilanim dugovanjima zatvore svoju autoškolu onda otvore novu na jednog od članova obitelji i nastave po dobroj svojoj staroj praksi. Ako mi uzmemo u obzir da je danas prije svih ovih poskupljenja najniža ekonomski isplativa cijena koštanja sata vožnje bila negdje oko 160 kuna, ako je cijena sata predavanja dakle negdje oko 30-ak kuna i sve to pomnožimo sa zakonski propisanim brojem sati doći ćemo do vrlo jasne računice. Ali onda i s druge strane i do jednog pokazatelja trulosti ovog sustava započetog 2018., a to su svojevrsne akcijske cijene koje možemo pronaći na različitim stranicama internetskim stranicama različitih autoškola gdje se u određenima čak nudi i zdravstveni pregled koji nikako ne može biti gratis. Međutim, evo kakva zdravstvena zaštita, kakav zdravstveni pregled stoji iza gratis zdravstvenog pregleda mislim da bi u ovoj državi netko se trebao zapitati. Ne trebamo niti ponavljati visine plaća koje instruktori vožnje i ostali stručni djelatnici danas u Hrvatskoj u autoškolama primaju. Riječ je o plaćama koje su daleko ispod jednih plaća koje možemo svrstati u kategoriju dostojanstvene plaće radnika. Najčešće instruktori u autoškolama na predviđenih 40-ak sati tjedno odvoze preko 50. autoškole sa predatorskim cijenama svojih usluga izravno nameću nepravedno i neopravdano niske cijene i uvjete, npr. kako sam rekao već spomenuti besplatni zdravstveni pregled. Kome je u interesu u autoškolama ići sa poprilično damping cijenama i opstajati na tržištu? To je prvo pitanje koje netko sebi u ovoj državi treba postaviti. Drugo čitanje koje netko sebi treba postaviti jest, da li se svi računi u autoškolama fiskaliziraju? Da li dolazi do isplate na ruke van prijavljenog iznosa? Ono što Hrvatska zasigurno može i treba napraviti pod hitno jest da zaštiti cijene u autoškolama ili pojedinačnom zaštitom minimalne ekonomski isplative cijene predavanja i vožnje ili s druge strane zaštita kompletne djelatnosti autoškola kao jedinstvenog područja od posebnog javnog interesa te onemogućavanje bilo kakvom određenom poslovnom subjektu da uz autoškolu može se baviti bilo kakvom drugom djelatnosti. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govorit će poštovana zastupnica Ivana Kekin. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani par zastupnika. Danas je objavljeno otvoreno pismo Julija Domca ravnatelja REGEA-e ministru Ćoriću koje za cilj ima mobiliziranje investicija u veće korištenje obnovljivih izvora energije od strane građana. Dakle, radi se o ulaganju u razvoj građanske energetike što je tema o kojoj smo puno puta govorili i prije nego što je napad na Ukrajinu intenzivirao energetsku krizu. Naime, već je godinama jasno da klimatska kriza traži brz i energični odgovor globalne zajednice, a energetska transformacija i prelazak na obnovljive izvore energije važne su komponente tog procesa. Poskupljenje cijene energenata, invazija na Ukrajinu samo su intenzivirali potrebu za žurnim smanjenjem uvoza i korištenja fosilnih goriva. Prijedlozi Julija Domca s kojima se slažemo i koje podržavamo odnose se na oslobođenje od PDV-a malih elektrana, potom podržavamo prijedlog trajno otvorenih natječaja za sufinanciranje građana s jedinstvenom stopom sufinanciranja investicije u sunčeve elektrane do 25% umjesto dosadašnjih natječaja koji su se kao što znate održavali vrlo povremeno, vrlo neredovito i po principu najbržeg prsta. Pri tom smatramo da bi se osim fondova EU obavezno za izvor financiranja ove subvencije trebao koristiti prihod koji je ostvaren kroz namete na fosilna goriva. Potom, slažemo se da je potrebno uspostaviti financijski mehanizam za investiranje u sunčane elektrane dostupan građanina u obliku povoljnih kredita s niskom kamatnom stopom od 1 do 2% čime bi se uz već navedeno oslobođenje od PDV-a te sufinanciranje omogućilo zatvaranje financijske konstrukcije takve investicije u vlastitu sunčanu elektranu za veliku većinu građanstva odnosno njihovih kućanstava. S prijedlogom deregulacije cijene električne energije koja bi za cilj trebala imati izjednačavanje cijene električne energije za sve kategorije potrošača se ne slažemo, dakle držimo da bi cijena za građane trebala ostati regulirana. Uz to dodajemo da je potrebno omogućiti jednostavnija zajednička ulaganja građana kroz energetske zajednice, prije svega ukinuti loša zakonska rješenja koje energetske zajednice limitiraju na istu trafostanicu niskog napona, dakle moramo omogućiti udruživanje izvan niskonaponskih mreža. Kod obnove potresom pogođenih područja ako ikada krene izgradnja tih zamjenskih objekata trebalo bi predvidjeti ugradnji i subvencioniranje toplinskih pumpi, a ne kao do sada prirodnog plina, dakle prirodni plin je nužan u procesnim postrojenjima poput Petrokemije, ali suludo je subvencionirati uništavanje dakle vrijednih ugljikovodika radi grijanja kao što je suludo subvencionirati plinske bojlere što se već godinama radi. Osim toga izuzetno je važno olakšati samoopskrbnim potrošačima da vraćaju energiju u mrežu odnosno da svi građanski proizvođači energije viškove ili svu mrežu, svu, svu energiju koja im preostane mogu prodavati HEP-u, a da im cijena ostane regulirana kao i do sada za građane jer to do sada tako nije bilo što je direktno destimuliralo ljude da prodaju svoju energiju i da ju proizvode i da ju prodaju HEP-u. Dakle, nužne su izmjene Zakona o tržištu električne energije koji apsolutno ne podržava i ne stimulira dakle građansku energetiku, kao što je nužna i promjena paradigme i opće strategije energetske tranzicije koja je fokusirana primarno na velike igrače i ulagačke sheme poput Krš-Pađene ili sheme gdje neki ljudi koji zapravo nemaju ulagački kapital služe samo kao paravan za prekrivene ulagače. Važno je također reći da bi nosioci te promjene i energetske tranzicije trebali biti prije svega država, ali i regionalna i lokalna samouprava koja bi na taj način mogla ostvariti velike uštede i smanjiti ugljični otisak i to kroz intenzivno postavljanje solara na sve javne objekte uz javno isticanje koliku su uštedu pri tom ostvarili, kroz aktivno informiranje građana da bi ih se potaklo na samostalnu solarizaciju i kroz uspostavu određenih savjetodavnih točaka tako da jednom kad građani imaju projekt odnosno vlasnički list što brže i lakše mogu savladati administraciju i sve što je potrebno da se sami solariziraju. Osim toga trebalo bi uvesti obavezu sve sve novogradnje barem privredne namjene moraju imati solare i moraju imati određeni stupanj energetske učinkovitosti. S ponosom mogu istaknuti da je Zagreb hrabro i energično zakoračio u tom smjeru.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani zastupnik Željko Sačić, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući, kolegice poštovane i kolege i hrvatska javnosti. Evo bili smo po ko zna koji puta iznenađeni jučerašnjim istupima, oštrim istupima naših čelnika izvršne vlasti, predstavničke vlasti. To su bile kanonade međusobnih uvreda kako od strane predsjednika republike g. Milanovića prema predsjedniku vlade Andreju Plenkoviću i čitavoj organizaciji političkoj i izvršnoj vlasti tako s druge strane i još žešće od strane predsjednika vlade g. Plenkovića prema Pantovčaku, prema uredu predsjednika, prema samom predsjedniku republike g. Milanoviću. U sredini su ostali, povodi su sad i nebitni, povodi, uzroci su nebitni i ja kao saborski zastupnik svakako nemam niti legitimnost, niti želju, niti potrebu arbitrirati u tim besplodnim i jalovim svađama, ali kao saborski zastupnik itekako imam obavezu ukazati da nam pravni sustav trpi, da ne funkcioniraju strahovito važne značajne poluge izvršne vlasti prije svega koje trebaju osiguravati hrvatske nacionalne interese kako prema unutrašnjem području RH na unutarnjoj politici, a još važnije i izvan područja RH na međunarodnoj sceni jer sad se dokazalo i isplivalo je jučer i danas na površinu da naše dvije institucije izvršne vlasti koje su podijelile svoje ovlasti nakon smrti predsjednika Tuđmana, nakon dolaska trećesijećanske vlasti pod vodstvom pokojnog predsjednika Račina, a i Mesića kada je uspostavljen jedan novi ustavnopravni okvir za djelovanje naše izvršne vlasti iz predsjedničkog sustava ušli smo u tzv. neki hibridni polupredsjednički sustav koji je mogao funkcionirat. Vidjeli smo otprilike na kolko tolko prihvatljivoj razini i za domaću i za međunarodnu javnost ukoliko su političke opcije i vlast u saboru i izvršna vlast na neki način u određenim okolnostima kohabitirale sa ovaj vlašću sa izabranim predstavnikom ovaj predsjednika RH. To je funkcioniralo na određeni način u relativno očekivanim okvirima kad je tamo bio predsjednik Mesić, a u saboru ta većina koja je bila, pa nakon toga predsjednik Josipović, pa nakon toga gđa. Kolinda Grabar Kitarović. Međutim, sada kada se toliko zaoštrene političke opcije i osobne, očito osobni animoziteti, osobini animoziteti između predsjednika Milanovića i predsjednika vlade g. Plenkovića došli do izražaja do te mjere da su institucije, zapravo jučer smo čuli iz ustiju i predsjednika Milanovića i predsjednika Plenkovića blokiran je, blokiran je naš, naš sustav vanjskopolitičke, naši veleposlanici se ne rotiraju u mjeri u kojoj je to bilo potrebno i očekivano, naš sustav gdje dijele oni ovlasti znači ovaj u Ministarstvu obrane ne funkcionira na način kako je to očekivano, naš sustav u međunarodnom zastupanju prema, u EU, u NATO-u, u organizaciji UN-a i mnogim drugim organizacijama također ne funkcionira, nema dogovora, nema suradnje, nema, naš sustav na nacionalnoj sigurnosti, jučer smo čuli ne funkcionira. Vijeće za nacionalnu sigurnost povodom rata u Ukrajini je sazvano, on se još nije sastalo. Znači mi kao Hrvatski suverenisti pozivamo sve relevantne čimbenike u ovoj hrvatskoj državi, sve pripadnike hrvatske akademske zajednice, svi drugi moralnih i svih ostalih znanstvenih institucija da se uključe u prijedlog rješavanja novog ustavno pravnog okvira da ne budemo mi Hrvati, hrvatski narod taoci sukoba, osobnih animoziteta između predsjednika Milanovića i predsjednika Plenkovića, to se mora nadići, mi moramo naći okvir da [[Upadica: Hvala.]] osobni animoziteti ne budu razlog [[Upadica: Hvala lijepa.]] ne budu razlog ne funkcioniranja države Hrvatske.
Dobro jutro poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, molim vas kolega Vukas, molim vas da se smirimo da možemo početi s radom. Danas prva točka: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z. broj 182 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Prije nego što dam riječ poštovanoj ministrici poljoprivrede imamo nekoliko zahtjeva za stankom. Prva na redu poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministre sa suradnicom, kolegice i kolege, molim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba Centra i GLAS-a gdje želimo naglasiti još jedanput nekoliko činjenica. Prva činjenica da je ova izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu i da je riječ o jednom izuzetno bitnom i važnom zakonu. Drugo je da je riječ o zakonu koji pokušava definirati način upravljanja poljoprivrednim zemljištem koje je vlasništvo RH. Iskustva koja imamo dosada su pokazala da nemamo se s nečim pohvaliti, da se zemljište u dosta slučajeva nije koristilo na način na koji je bilo dodijeljeno, nije se koristilo sukladno programima koji su bili utvrđeni i nije se koristilo odnosno ostalo je i neiskorišteno odnosno ono što se je napravilo s njim nije nekako na slavu i hvalu one dobre ideje koja je bila. To ovim zakonom treba omogućiti da se promijeni. Mene su učili da kada uđete u nekakve reforme ili u nekakve procese da su dobri oni procesi u kojim su svi malo nezadovoljni jer ako su svi jako zadovoljni onda imate s druge strane neke koji su jako nezadovoljni, nego da je prava ravnoteža da su svi malo nezadovoljni. Ali bojim se da vezano uz ovaj zakon i ono što imamo su ta nezadovoljstva znatno velika i tu je trebalo puno više slušati struku, puno više slušati ono što je sa terena bilo rečeno jer je interes nas svih zajedno da dobijemo jedan kvalitetan prijedlog zakona koji će biti provediv. Imate zakone koji dobro zvuče na papiru, ali u stvarnosti ima problema. Na neka pitanja koja su bila definirana u prvom čitanju je predlagatelj dao odgovore. Neke stvari između prvog i drugog čitanja je promijenio, ali cijenimo da nije dovoljno i zato nekako se najavljuju i amandmani i pretpostavljam [[Upadica: Hvala vam.]] da će biti volja i predlagatelja da neke od tih amandmana i prihvati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Vukovac. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Molim vas, ispričavam se, hvala, zahvaljujem predsjedniče, dakle u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku također tražim stanku u trajanju od najmanje 10 minuta. Dakle, danas govorimo o možda najvažnijem zakonu kojim kreiramo budućnost hrvatskoga sela koje je u itekako ozbiljnim problemima, međutim evo vladajući su sa ovim prijedlogom uspjeli izazvati jako veliki broj emocija na terenu, ponajviše strah. Strah kod naših OPG-ovaca da ili neće doći do zemljišta pa to znači da se moraju seliti iz svog ruralnog prostora i tražiti budućnost diljem EU i strah kod onih koji zemljište imaju, a boje se da ga neće moći zadržati i neće moći nastaviti sa svojom poljoprivrednom proizvodnjom. Ono što ponajprije smo konstantno tražili to je revizija dosadašnjeg raspolaganja državnim zemljištem. Međutim, ovaj prijedlog doista to ne predviđa. Zašto to smatram najvažnijom stvari? Prvenstveno zato što je i sam Državni ured za reviziju rekao kako ministarstvo iako je imalo obvezu ustrojiti registar evidencija dosadašnjeg raspolaganja zemljištem i naplate dosadašnjeg raspolaganja, ministarstvo to učinilo nije. S druge strane imate situaciju da su temeljem lažnih gospodarskih programa prije 10-ak ili 15 godina određeni konkurenti dobili zemljište, ušli u posjed, nikada nisu ispunili te gospodarske programe, a danas imaju pravo ovim prijedlogom na novih 20 bodova koji će im dati opet prednost u usporedbi sa svima ostalima koji nisu lagali, koji nisu varali i koji su pošteno radili, a nisu mogli doći do državnog zemljišta. Na kraju krajeva postavljam pitanje, a tko kaže da zakon iz 2018. ne valja kad niti jedan jedini hektar nije dodijeljen na temelju tog zakona i niti jedan poljoprivrednik nije uopće uveden u posjed temeljem tog zakona? Zašto tvrdimo [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] da taj zakon ne valja?
Stanka je odobrena. Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče sabora. U ime Kluba Istarskog demokratskog sabora tražim stanku od 10 minuta da se dodatno konzultiramo, ali i da naglasimo neke stvari. Da, pred nama su izmjene, drugo čitanje, izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je ima i nekih svojih dobrih stvari i gdje su i neki naši prijedlozi i sugestije usvojene, ima i nešto što nije, o tome ću više u samoj raspravi. Ono što nas je veselilo i još veseli je Članak 44. da stavak 4. ovih izmjena gdje je zabrana dijeljenja formiranja čestica manjih od jednog hektara. I to je ok, to je mali ali važan korak i prvi korak prema pokušaju zaustavljanju bespravne gradnje. To nama u Istri jako mnogo znači, a vjerujem i u cijelom priobalju. Tu postoji samo jedna nedoumica, nadam se da ćemo do kraja rasprava ili bar do glasanja uspjeti to riješiti, a to je da li se to odnosi i na privatno poljoprivredno zemljište. Imamo raznih tumačenja, potrebno je malo bolje pojasniti. Naime, zakon je o poljoprivrednom zemljištu ali je praktički preko 90% toga se tiče državnog poljoprivrednog zemljišta. Mi ćemo predložiti amandman, pa ako ne se usvoji naš neka predlagatelj ili vladajuća većina da svoj amandman ako bude korektan mi ćemo ga sigurno podržati samo da se dodatno pojasni i otklone sve nedoumice koje bi se mogle dogoditi na terenu.
Stanka je odobrena. Sada će zahtjeve obrazložiti kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS. Također tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba Socijaldemokrata kako bi se dodatno konzultirali o ovom zakonu i kako bi istakli još neke stvari. Naime, naša poljoprivreda, a to nije tajna, nije u bajnom stanju, ruralni prostor još manje. I baš zbog toga ovaj zakon bi trebao predstavljati glavni dokument kojim ćemo se boriti protiv daljnje devastacije i ruralnog prostora, ali i poboljšanja naše poljoprivredne proizvodnje koja je nikad bitnija, posebno sada u trenucima kada bjesni rat u Ukrajini, kada su opskrbni lanci hranom itekako narušeni, kako se što više trebamo oslanjati na vlastitu proizvodnju, a u mnogim stvarima kada govorimo o prehrani nismo još uvijek samodostatni. Nije tajna da se našim poljoprivrednim zemljištem, dakle prije svega državnim, nije raspolagalo kako treba, da dio poljoprivrednog zemljišta nije iskorišten, da nije obrađivan, da se ne koristi, zapravo ako ću sumirati katastrofalno smo raspolagali ovim strateškim resursom i mislimo da zbog toga trebamo dati dodatnu pažnju, dodatnu pozornost u donošenju ovog zakona, da ne bi čak bila loša ideja i da ga stavimo u treće čitanje jer neki su amandmani već najavljeni, bit će ih još sigurno, ali mislim da bi treće čitanje itekako doprinjelo da imamo na kraju jedan provediv zakon, prije svega provediv koji će biti što više pošten i koji će što više pomoći našem ruralnom prostoru i našoj poljoprivrednoj proizvodnji. Isto tako g. predsjedniče ne znam koliko je politički legitimno da politički hodajući mrtvaci, a to su svi ministri u vladi dok ne bude rekonstrukcije brane ovako važan dokument.
Svi smo mi na određeni način mrtvaci, pa dozvolite da i oni rade svoj posao dok za to imaju mandat. Kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani g. predsjedniče HS. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku kako bismo se još jednom konzultirali oko strašnog nezadovoljstva koje vlada ne samo u našem klubu nego i među onima kojih se ovaj zakon ponajviše tiče, a to su poljoprivrednici vezano uz prijedlog ovih zakona. Ovo su treće izmjene iz zakona od 2018.g. i puno smo od njega očekivali, utoliko više što se i ova inflacija, ali i sada kriza uzrokovana dodatno pojačana ratom u Ukrajini je pokazala kako one zemlje koje su siromašnije, čiji je dohodak stanovništva znatno niži od ostalih europskih zemalja puno gore prolaze u krizama zbog toga jer troškovi energetike i troškovi hrane su ti koji ih stavljaju u taj, uz niske dohotke u taj nepovoljan položaj. I ono što je ključno u ovom trenutku, a to su shvatile sve europske zemlje je osigurati prehrambenu i energetsku neovisnost koja je možda u ovom trenutku utopija, ali kroz ovaj zakon možemo postaviti zdrave temelje za hrvatsku stabilnost kada govorimo o sigurnosti kvalitete i dostatnosti hrane. Nažalost ovaj zakon to ne nudi, on nudi vrlo i dalje nejasne kriterije koji neće onemogućiti manipulaciju državnim zemljištem, nadalje ne nudi toliko nužno potrebne mjere za poticanje za ostanak mladih i obitelji u Slavoniji i bavljenje poljoprivredom. Jednako tako iz njega su i ostale i neke druge poticaji kao što je ono što je ključno, a to je finalizacija proizvoda, što ne jamči temelj za to ovaj zapravo zakon. Mi ćemo imat više od 20 i nešto amandmana i ja se nadam da će oni naići na pozitivan odjek i o tome uvelike ovisi kako ćemo se postaviti prema ovom zakonu, ima još šanse za promjenu ako budete otvoreni prema amandmanima.
Hvala vam. 6. se javila poštovana kolegica Petir, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba zastupnika HDZ-a kako bi još jednom naglasili da je poljoprivredno zemljište naš strateški resurs za proizvodnju hrane, za ostanak ljudi u ruralnom prostoru i za generiranje zaposlenosti. U tom smislu sasvim sigurno sve one administrativne prepreke koje smo uočili, a koje su dosadašnje mnogobrojne izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu generirale i tako stvarale problem poljoprivrednicima i JLS koje su zadužene za provedbu zakona želimo ovim prijedlogom otkloniti. Isto tako u vidu strategije poljoprivrede koju je nedavno ovaj sabor usvojio Zakon o poljoprivrednom zemljištu želi slijediti ciljeve te strategije da se upravo stavi naglasak na veću produktivnost poljoprivredne proizvodnje na generacijsku obnovu hrvatskog sela i na povećanje konkurentnosti hrvatske poljoprivrede. U tom smislu su i prepoznate one grane u koje treba posebno ulagati i zbog toga je uveden i sustav bodovanja kako bi se te poljoprivredne grane kao što su stočarstvo, a posebice proizvodnja mesa i mlijeka, ali i proizvodnja voća i povrća u čemu smo u deficitu dodatno nagradile bodovima i podržale. Također ovim zakonom vrednuju se mala i srednja obiteljska gospodarstva i podupire se domicilnost. To je upravo ono o čemu smo stalno govorili da želimo posebno naglasiti kako bi upravo ljude koji žive na hrvatskom selu i bave se poljoprivredom zadržali tamo jer su oni stvarni čuvali hrvatskog prostora i oni za nas proizvode hranu. Netočne su informacije da se zanemaruju određeni problemi koji su bili u gospodarenju poljoprivrednim zemljištem, upravo je Ministarstvo poljoprivrede na našu inicijativu još prošle godine pokrenulo reviziju gospodarskih programa, provelo je analize 246 ugovora, oni koji se nisu držali gospodarskih programa neće moć na temelju tog ostvariti bodove.
Hvala vam. Stanka je odobrena. Kolega Petrov, izvolite.
Poštovani, tražim stanku u ime Kluba Mosta. Da rezimiramo, cijena poljoprivrednog zemljišta u RH najniža danas u odnosu na EU, standardna kupovna moć hrvatskih građana u odnosu na EU najniža uz Bugarsku, komasacija provedena nije, restrukturiranje poljoprivredne proizvodnje nije, rješenje zemljišnika katastra nije i mogu dalje to su sve što sam pročitao razlozi zbog čega ste tražili moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima prije 10 godina i obećali EU da će se to riješiti. Niti jednu stvar, niti jednu stvar niste riješili. I ovaj cijeli zakon se upravo priprema kako biste se prilagodili da se zemljište može prodavati strancima. Sada vas pitam. Koji će to hrvatski poljoprivrednik kupiti kada je standardna kupovna moć nekoga iz EU 10 puta veća nego hrvatskog poljoprivrednika, kada hektar poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj u prosjeku košta 24.000 kuna, a u Nizozemskoj 560.000 kuna. Što ste napravili? I nemojte se ljutiti kad pitam za koga radite kad ovako radite jer za hrvatskog poljoprivrednika ne radite. On po svim parametrima koji se mogu izmjeriti koji nisu floskula od vašeg rada nije imao koristi, bili vi, bio autopilot na vašem mjestu sasvim je svejedno, nemojte se ljutiti. I mene uopće ne interesira kako ćete riješiti problem, vi ste doveli do ovoga. Idite lobirajte u EU, radite što god vas je volja, ali ovo nemate pravo napraviti jer je ovo smrt za hrvatskog poljoprivrednika.
Hvala vam, stanka je odobrena. Kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Evo tražim stanku u ime Kluba HSS-a i RF-a vezano uz Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji se, već sad je teško izbrojiti po koji puta mijenja i donosi. Nakon 31 godinu nismo riješili problem poljoprivrednog zemljišta, nemamo energije, nemamo hrane i sve one interesne skupine koje su kroz ovih 30 godina utjecala na to utječu nažalost i danas na donošenje tj. na izradu poljoprivrednog, Zakona o poljoprivrednom državnom zemljištu. Državno poljoprivredno zemljište je osnovno bogatstvo RH i naravno da je podložno raznim utjecajima kao što je i sveukupna privreda koja je uništena u RH kroz proteklih 30 godina. Isto tako smo kroz ovih 30 godina stvorili nove tajkune koji su uništili postojeće poljoprivredno industrijske kombinate. Ja se sjećam vremena još u vrijeme dok je Franjo Tuđman bio živ kada su određeni moćnici HDZ-a na terenu, u birtijama dodjeljivali prava nekim ljudima na poljoprivredno zemljište, neki su i dan danas zadržali pravo i koriste to poljoprivredno zemljište, a neki su sve pokrenuli u tom smjeru da svoj utjecaj usmjere i svoj novac u to da se cjelokupna poljoprivredna politika vodi u smjeru ostvarivanja njihovih, izgradnja njihovih velikih carstava, njihovih velikih imanja, pa mi danas imamo mnoge ljude koji su stvorili grofovije na kojima uopće ne žive, gdje su u tim krajevima ljudi sa ruralnog prostora jednostavno otišli jer ne mogu dobiti zemljište za svoje obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, a ovi carevi su toliko malo plaćali ljude da su ljudi otišli u Irsku, Njemačku i širom Europe trbuhom za kruhom. Moja dilema je da li će ovaj zakon uopće išta pomaknuti po ovom pitanju? Hvala.
Stanka je odobrena. Imamo li još zainteresiranih, ako ne nastavit ćemo s radom u 10 sati i 5 minuta. [[STANKA U 9,50 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,06 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, pozivam sada poštovanu ministricu poljoprivrede Mariju Vučković da predstavi Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, ministrice izvolite.
Hvala lijepa, dobar dan poštovani predsjedniče HS, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH i uživa osobitu zaštitu RH. Gospodarenje ovim neobnovljivim i ograničenim prirodnim resursom temelj je poljoprivredne proizvodnje, te je izuzetno važno za održivost i razvoj ruralnih područja kakva je ogromna većina u RH. Na snazi je Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz 2018.g. čije se izmjene i dopune predlažu u cilju brže provedbe, administrativnog rasterećenja, otklanjanja određenih dvojbi koje su povezani s novom Strategijom poljoprivredom, a kako bi se što veće površine poljoprivrednog zemljišta u što kraćem roku stavile na raspolaganje hrvatskim poljoprivrednicima na dugi rok zbog pravne i investicijske sigurnosti u funkciji razvoja poljoprivredne proizvodnje, ostvarivanja Strategije poljoprivrede koja je nedavno usvojena i ostvarivanja Strateškog nacionalnog plana koji je u zakonitom roku podnesen Europskoj komisiji na odobravanje. Glavni cilj ovog zakona jest jednostavnija dakle primjena, skraćivanje i ubrzavanje postupaka raspolaganja zemljištem, uklanjanja nekih uočenih poteškoća u postupku provedbe, a osobito u odnosu na primjedbe koje se odnose na obvezu maksimalne površine i na kriterije za izbor najpovoljnijeg ponuditelja u javnim natječajima za zakup. Za provedbu zakona uspostavit će se i programsko rješenje za prijavu na javni natječaj za zakup i prodaju poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države. Konačnim prijedlogom zakona zadužuju se JLS da u roku od 3 mjeseca od dobivanja suglasnosti na program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države raspišu javne natječaje za zakup za slobodno poljoprivredno zemljište i ono zemljište koje se koristi bez valjanje pravne osnove. Propisuje se da Ministarstvo poljoprivrede preuzima raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države, kao i sredstva od raspolaganja koja bi bila prihod JLS ako JLS ne donese program i/ili ne raspiše javni natječaj u zakonom propisanom roku ili ne provodi ovaj zakon. Uređuje se način utvrđivanja maksimalne površine za zakup koja se više ne propisuje kao obveza u programu već je moguća u okviru javnog natječaja. Mijenja se i skraćuje postupak provedbe javnog natječaja za zakup i prodaju poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, uvodi se mogućnost elektroničke provedbe javnog natječaja za zakup. Mijenja se rok trajanja za zakup na način da se zakup daje na 25.g. za trajne odnosno višegodišnje nasade tj. za 15.g. za ostale vrste proizvodnje s obzirom na očekivani povrat na investicije koji se razlikuje ovisno o proizvodnji i u pravilu je najdulji za trajne nasade. Propisuje se sustav bodovanja za utvrđivanje najpovoljnijeg ponuditelja u javnim natječajima za zakup, a prednost ostvaruju oni ponuditelji koji ostvare najveći broj bodova od ukupno mogućih 100 pri čemu najveći broj bodova ostvaruju ponuditelji koji na poljoprivrednom zemljištu u vlasništvu države obavljaju poljoprivrednu djelatnost u skladu sa strateškim ciljevima RH osobito s obzirom na nedostatne kulture ili proizvodnje u bilanci. Također dosadašnji posjednici kako je to jasno propisani oni koji su ispunjavali gospodarski program i sve ostale ugovorom predviđene obveze također vrednuje se domicilnost putem prebivališta, ako je riječ o fizičkoj osobi ili sjedišta ako je riječ o pravnoj osobi, mladost imajući u vidu potrebe generacijske obnove hrvatskog poljoprivrednog gospodarstva i drugi, i drugi kriterij osobito ekološka poljoprivredna proizvodnja, status hrvatskog branitelja, udruživanje u proizvođačke organizacije, te u konačnom prijedlogu zakona isto tako obavljanje poljoprivredne proizvodnje i očuvanje bioraznolikosti putem imanja i skrbi o autohtonim hrvatskim izvornim pasminama. Propisuje se da u javnom natječaju za prodaju prednost ostvaruje, dakle dosadašnji posjednik i vlasnik zemljišta koje graniči sa zemljištem koje je predmet javnog natječaja u svrhu i ostanka ljudi na hrvatskom selu, ali isto tako i okrupnjivanja poljoprivrednih površina. Brišu se odredbe o privremenom korištenju poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države jer se nisu koristile ispravno, jer su nerijetko bile razlog da se odugovlači s natječajima i jer su unosile onda isto tako i investicijsku i pravnu nesigurnost za poljoprivrednike. Dodaje se mogućnost kupnje izravnom pogodbom za katastarske čestice do kojih se može pristupiti samo preko zemljišta u vlasništvu podnositelja zahtjeva u svrhu okrupnjavanja, a površina katastarske čestice koja se prodaje mora bit takvom izravnom pogodbom treba biti manja od površine zemljišta u vlasništvu podnositelja zahtjeva. Propisuje se nadležnost za pronalaženje zamjenskog poljoprivrednog zemljišta u postupcima povrata oduzete imovine na temelju Zakona o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine, propisuje se obveza i rok dostave odnosno izrade gospodarskog programa za one koji ga u prethodnim razdobljima nisu imali kao obvezu ili za one koji su ga iz različitih razloga kako to stoji u arhivama starijim 5, 10, 15 ili 20.g. izgubili. Propisuje se prepisuju se i dodatne mjere kontrole raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu Republike Hrvatske. I pored kontrole na terenu koje provodi Državni inspektorat Republike Hrvatske predviđa se uključivanje Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu u kontrolu tla i kontrolu provedbe agrotehničkih mjera jer je riječ o jednom od naših najvrjednijih resursa koje treba čuvati za budućnost. Uvodi se dodatna administrativna kontrola ispunjavanja gospodarskih programa od strane Ministarstva poljoprivrede i jedinica lokalne samouprave, propisuju se prekršajne odredbe za neovlašteno korištenje poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države i za nedostavljanje godišnjeg izvješća o provedbi gospodarskog programa jer je prilikom revizija koje smo proveli prošle godine utvrđeno da je riječ o čestom nepravilnom postupanju. U javnom prostoru najviše polemike izazvala je odredba o bodovanju pojedinih kriterija za utvrđivanje najpovoljnijeg ponuditelja u javnim natječajima za zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, te je nakon sjednice Hrvatskog sabora održano i više sastanaka i rasprava sa predstavnicima institucija i zainteresirane javnosti na ovu temu u cilju izrade što kvalitetnijeg propisa, te su u konačnom prijedlogu zakona izvršene sljedeće izmjene: u kriteriju vrsta poljoprivredne proizvodnje dodani su i bodovi za proizvodnju povrća i proizvodnju šećerne repe na najmanje 25% ukupnih površina onih koji se bave biljnom proizvodnjom s obzirom na nedostatnu bilancu u Republici Hrvatske i s obzirom na mogućnost povezanost sa prerađivačima. Kod kriterija prebivalište i sjedište ponuditelja dodano je bodovanje za proizvodne objekte na području jedinice lokalne samouprave, odnosno grada Zagreba koja raspisuje javni natječaj za ponuditelja kojemu je poljoprivreda primarna djelatnost. U kriteriju ekološki uzgoj dodani su bodovi i za uzgoj autohtonih pasmina. Također dodavaju se bodovi za nositelja OPG-a, odnosno oni su postojali prije, ali umjesto predviđenih 15 bodova, sukladno primjedbama koje smo ovdje čuli u prvom čitanju sada se predviđa 20 bodova. Kod kriterija zapošljavanje dodani su i bodovi za članove proizvođačkih organizacija kako bismo dodatno motivirali naše poljoprivrednike na udruživanje, a dodan je i novi kriterij udio izravnih plaćanja u ukupnim prihodima od poljoprivrede koji nosi 5 godina i koji nastoji nagraditi one koji su postupali sa pažnjom dobrog gospodara i ostvarivali dobar dohodak od čiste poljoprivrede. Pri tome se ovaj udio razdvaja od kriterija dosadašnjeg posjeda jer je riječ o različitim kriterijima, a sukladno i primjedbama koje smo čuli u prvom čitanju. Također u odnosu na prvo čitanje Konačnim prijedlogom zakona propisano je da se u maksimalnu površinu uračunavaju sve površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države koje je pojedina fizička ili pravna osoba dobila u zakup po svim do sada provedenim natječajima, te da se maksimalna zakupnina u natječajima za zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države ograniči na dvostruku početnu zakupninu. Dopunile su se i odredbe o promjeni namjene poljoprivrednog zemljišta, te se propisuje da se samostalne građevine solarnih elektrana ne mogu graditi na osobito vrijednom poljoprivrednom zemljištu i da se za gradnju u poduzetničkim zonama koje su osnovane od strane jedinica lokalne samouprave ne plaća naknada za promjenu namjene kako bismo motivirali i bolje nagradili gospodarsku djelatnost potrebnu i planiranu u poduzetničkim zonama i smanjili troškovno opterećenje. U odnosu na prvo čitanje konačnim prijedlogom zakona propisano je da Republika Hrvatska ima pravo prvokupa za poljoprivredno zemljište koje je predmet prodaje u Republici Hrvatskoj. I slijedom navedenog danas eto u raspravi imamo konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu u koji je uključen velik broj primjedbi i prijedloga iznesenih u prvom čitanju zakona na odborima i plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora.
Hvala ministrici poljoprivrede. Sada ćemo krenuti sa replikama. Prva na redu je kolegica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, dakle Ministarstvo poljoprivrede je jedno od tri ministarstva na čiji je rad u 2020. godini Državni ured za reviziju imao zamjerke, pa je ministarstvo dobilo i uvjetno mišljenje. Dakle, jedna od najvećih zamjerki meni skandalozna je ta, da ministarstvo nije ustrojilo evidenciju raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Dakle, ne zna se tko ga koristi, po kojoj cijeni i da li je ta cijena u konačnici i naplaćena. Dakle, na terenu znamo da nam vlada nered, pa onda imamo situaciju da neki koriste državno zemljište, neki sretnici koji su ga uspjeli dobiti i za 170 kn po hektru ili 200, 250 kuna po hektru. Dok imate ove druge koji plaćaju čak dvije i pol tisuće kuna za hektar, a to su najčešće stočari. Oni proizvode mlijeko po dvije kune. Kako onda uopće ustrojiti sustav koji je transparentan, u kojem je vidljivo tko koristi zemljište i po kojoj cijeni ako samo ministarstvo nema registar odnosno evidenciju? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle, Državna revizija je od 33 primjedbe koje je imala dvije godine prije sada uočila 4. Pri tome je ovo ministarstvo napravilo detaljnu unutarnju reviziju prije Državne revizije. I isto tako u komunikaciji s Državnom revizijom zatražilo dodatan pregled svih dokumenata koji se odnose na poljoprivredno zemljište kako bismo unaprijedili upravljanje sustavom poljoprivrednog zemljišta. Ponovit ću, dvije godine prije 33 nalaza, 4 nalaza za 2020. Zaključili su da smo napravili izniman napredak. Mi smo proveli naravno samostalno prije Državne revizije reviziju kakva nikad nije provedena na svim ugovorima većim od 50 ha. Mi smo poslali zahtjeve za očitovanje, obavijest jedinicama lokalne samouprave, uspostavili intenzivnu suradnju s Državnim inspektoratom.
Hvala vam. Kolegice Zmaić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice Vučković vi kao ministrica poljoprivrede uložili ste velike napore oko izrade izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Imali ste puno razumijevanja, sluha i puno živaca za sve dionike koji su sudjelovali u kreiranju ovih izmjena i dopuna i, a sve u cilju kako bi obuhvatili i stočarstvo i ratarstvo također rasadničarstvo i sjemenarstvo. Onom koji realno razmišlja mora biti jasno da se ne mogu zadovoljiti svi dionici kao niti sve žele i prohtjevi ostvariti. Ova Vlada RH napravila veliki iskorak vezano za poljoprivredu, hoće li to netko priznati ili neće ali to govore i ukazuju činjenice, pa možete li to malo prokomentirati. Hvala.
Izvolite odgovor.
Poljoprivredna proizvodnja je naravno jedna od najtežih i najvrjednijih ljudskih djelatnosti, ona koja je prva reformirala svijet, koja je na temelju onog što se radilo u ruralnom prostoru ustvari omogućila i stvaranje gradova. To ne smijemo nikada zaboraviti. Poljoprivredna proizvodnja u Hrvatskoj posljednjih godina prema svim statističkim podacima ostvaruje napredak no još uvijek imamo strukturne izazove koji su osobito vezani za stočarstvo, a isto tako i za trajne nasade s obzirom na velike klimatske promjene. I investicijski mjerama i zakonskim propisima i izradom strateških i strateških dokumenata kao i žurnim intervencijama, a imali smo ih 15-ak od kojih je većinu odobrila komisija u ovim teškim vremenima, nastavit ćemo raditi kako bismo pružali podršku hrvatskih poljoprivrednicima.
Kolega Kolarek, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice, pa prijedlog novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu iznimno je zahtjevan i trebalo je jako puno i vremena i saslušati mnoge dionike u tom procesu. Ono što mene zanima da li je prijedlog ovog zakona pravedniji te da na jednaki način mogu konkurirati za zakup ili za kupnju poljoprivrednog zemljišta mali, srednji i veliki poljoprivredni proizvođači? To je do sad uvijek bila tema na kojoj su se mnogi zakona i prijedlogi zakona lomili. Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Sukladno analizi koja je napravljena prilikom izradi strategije, sukladno isto tako našim konzultacijama i strukturnom dijalogu sa svim dionicima u sektoru poljoprivrede, sa Europskom komisijom također pitanje preraspodjele i omogućavanja veće sigurnosti i dohotka malim poljoprivrednim proizvođačima i generacijske obnove jedno je od najvažnijih pitanja hrvatskog sela i to ovaj zakon vrednuje. No, da ne bismo činili nepravde, da bismo pomirili i veće pravednosti i osiguranja dohotka za male poljoprivrednike, ali isto tako omogućili razvoj i onih velikih koji zapošljavaju i na kojima počima velik dio hrvatske poljoprivredne proizvodnje mi smo uveli bodovanje. Nema boljeg načina nego da u dijalogu sa svima određujemo težinu pojedinih strateških ciljeva i da se na transparentan način to boduje i objavljuje u rang listi. Nema boljeg načina.
Kolegice Nemet, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, ja ću vam ispričati jednu priču iz Istarske županije koja nažalost nema sretan završetak. Riječ je o tome da je istarski poljoprivrednik odlučio otkupiti susjednu parcelu za okrupnjavanje njegovog OPG-a koju je trebalo raskrčiti, dogovorio je kupoprodajnu cijenu 4 eura u protuvrijednosti u kunama, javni bilježnik je odradio svoj posao, nakon mjesec i pol dana porezna dostavlja rješenje u kojem kaže da je vrijednost parcele 10 eura u protuvrijednosti u kunama i da on to mora platiti. Ne moram vam ni reći njegovo neugodno iznenađenje koje je uslijedilo nakon toga. Ja ministrice apeliram na vas da zajedno sa ministrom financija iznađete rješenje da se istarski poduzetnik poljoprivrednik ne bi osjećao diskriminiran kod kupnje poljoprivrednog zemljišta za njegove proizvode i proizvodnju. Eto, nadam se sretnom završetku priče uz vašu pomoć. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Vrlo je teško u ovom trenutku komentirati bilo koji pojedinačni slučaj, ali vjerujem da znate da govorimo istinu kad kažemo da ćemo se svakom pojedinačnom slučaju posvetiti. Pri tome ne mogu sada komentirati pravila koja vrijede za procjenu tržišne vrijednosti osobito zato što to nije u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, ali mogu potvrditi da ćemo potražiti podatke o tom slučaju.
Kolegice Šimpraga, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Uvažena ministrice, što će se dogoditi s poljoprivrednicima kojima ugovori o zakupu ili privremenom korištenju ističu nakon stupanja na snagu ovog prijedloga zakona jer vidimo da ovim prijedlogom zakona može sve to potrajati do sklapanja ugovora i do godinu dana dok ih povjerenstvo uvede u posjed, a onda kako i na koji način, hoće li njih Agencija za plaćanja brisati, hoće li oni moći podnijeti zahtjev i koju poruku možemo prenijeti tim ljudima koji imaju takve probleme? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Pa mislim da se, da se odredba o nemogućnosti sklapanja ugovora o, privremenih ugovora za zakup, da ona nije nova, mislim da ona nije nova, da je ona u sadržaju prijedloga zakona cijelo vrijeme i doista mislim da su svi imali vremena provesti natječaje, pogotovo na područjima na kojima ističe da je to bila odgovornost jedinica lokalne samouprave. No, razumijemo potrebu, Ministarstvo poljoprivrede će kao i u bilo kojem slučaju dosada nastojati zajedno s jedinicama lokalne samouprave, ali i nekim drugim tijelima državne uprave naći rješenje za one poljoprivrednike koji nisu svojom krivicom dovedeni u takav položaj, a obavljaju poljoprivrednu proizvodnju na poljoprivrednom zemljištu i to zemljište koriste na temelju prethodnog javnog natječaja ili ugovora o privremenom korištenju.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana gđo. ministrice, razumijem intenciju zakona da se onemogući daljnja parcelacija, cijepljenje i usitnjavanje poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj i to pozdravljam. Međutim, ovakva formulacija čl. 44. bi onemogućila primjerice na hrvatskim otocima i diljem države gdje su male površine poljoprivrednih čestica njihovo okrupnjivanje jer se govori da je, u tom članku kako je zabranjeno informiranje čestica manjih od 10 tisuća metara odnosno jednog hektara, pa ćemo u tom smislu i podržati amandman koji će ići za tim da je moguće formirati čestice manje od jednog hektara ukoliko se spajaju čestice primjerice od 2500 metara i na taj način se, dolazi do okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta i treba voditi računa da primjerice na Dalmaciji, na otocima, a i diljem Hrvatske su već sada čestice manje od jednog hektara, pa onda kada dolazi do nasljeđivanja to bi stvorilo doista veliki problem.
Hvala vam. Izvolite odgovor ministrice.
Hvala lijepo. Ovo razmišljanje upit je isto tako na tragu i održane rasprave na Odboru za poljoprivredu HS. Kao i uvijek do sada ovo ministarstvo i vlada će razmotriti sve prijedloge koji poboljšavaju strateški naum i strateški interes, čine ga preciznijim i boljim.
Kolega Troskot, izvolite.
Poštovana ministrice, u vašem izlaganju u uvodnoj rečenici rekli ste da poljoprivredna zemljišta zaslužuju zaštitu RH odnosno pretpostavljam vašeg resornog ministarstva. Dakle, u vašim moratorijima koje ste slali odnosno zahtjevima za moratorij naveli ste određene kriterije kao što su primjerice katastar, komasacija odnosno okrupnjivanje zemljišta, poboljšanje uvjeta zakupnicima, dakle sve to je bilo navedeno, međutim od toga ništa nije bilo napravljeno, pa me čisto interesira kako mislite zaštitit poljoprivredna zemljišta, a ja vas to ne pitam zato da bih vas provocirao nego iz razloga što se već događa nešto šta mi vidimo da stranci kupuju naša zemljišta. Ako vam nije jasno recimo možete sada vidjeti da su Mađari preuzeli Fortenovu, tamo negdje oko 40 tisuća hektara, dakle to je znači osim energetskog sustava mi sad imamo mađarizaciju i poljoprivrednog zemljišta i lanca nabave. Pa evo čisto odgovorite kako to ćemo mi zaštitit naša zemljišta ako niste to uspjeli u zadnjih 10.g.?
Hvala vam. Izvolite odgovor ministrice.
Hvala lijepo na pitanju, pa složit ću se da uvijek se trebamo truditi učiniti više. Što se tiče moratorija ovo Ministarstvo poljoprivrede je uspjelo ishoditi produljenje na dodatne 3.g. što je maksimalan rok sukladno pravnoj stečevini EU. Ovim zakonom itekako se naglasila strateška važnost hrvatskog poljoprivrednog zemljišta i predlaganje na odredbi o parcelaciji i predlaganje kriterija za bodovanje, isto tako transparentno bodovanje na koje nitko ne može utjecati, isto tako i predlaganje odredbi koje se odnose na pravo prvokupa, također ograničavanja postavljanja solara na visoko vrijednom poljoprivrednom zemljištu kao samostalnim građevinama i mnogim drugim odredbama. Komasacija se uređuje najprije Zakonom o komasaciji koji je prethodno prošao sve primjedbe Europske komisije, ishodio sredstva iz NPOO-a i mi smo pristupili provedbi, objavljeni su i prvi pozivi za iskaz interesa.
Hvala vam. Kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS, uvažena ministrice sa suradnicima. Pa evo dosadašnja rasprava u prvom i drugom čitanju jasno pokazuje da dosadašnji zakon je imao manjkavosti tj. da je bio u dovoljnom dijelu neprovediv i da je usporavao raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, pa tako sve primjedbe koje su u raspravama donesene, a ja ću naglasit samo neke, od bodovanja koje je obuhvatilo i hrvatske branitelje i žene i mlade i domicilnost i sve ono što je stvarno na terenu potrebno jednako tako je obuhvatilo i zemljište koje imovinski pravno nije riješeno, pa će bit moguće dati ga na 5.g. zakupa jednako tako kao i dvostruka cijena od početne cijene je definirana kroz ovaj zakon. Sve su ovo stvari koje će u daljnjem slijedu omogućiti bržu, efikasniju i veću količinu zemljišta koje će biti obrađeno i stavljeno u punu funkciju poljoprivredne proizvodnje.
Ministrice izvolite odgovor.
Hvala lijepa na komentarima. Ja bih ipak rekla da je postojeći zakon nama značajno olakšao sada provedbu i usmjeravanje na strateške kriterije prilikom kontrolirane dodjele jer je najveći broj JLS dostavio programe jer je to pridonijelo uređenju i da što se tiče Registra poljoprivrednog zemljišta i on će bit gotov u roku od 2 mjeseca upravo zato što ćemo u tom roku dobiti i sve one podatke koje nismo dugo od nekih JLS mogli dobit.
Kolega Ivanović izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče HS, uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Sigurno jedan od zakona koji nije nimalo bilo lako, pa to smo vidjeli i u prvom čitanju i u drugom čitanju pomiriti sve one koji, kojima zemlja život znači, mislim da je i za Hrvatsku to, kao što ste u uvodnom izlaganju rekli najvrijedniji resurs. Čl. 18. je zasigurno nešto što je najbitnije u ovom zakonu, tu je način na koji ćemo bodovati i vrednovati ono što ljudi rade u poljoprivredi. Ono što mislim da je dobro i pomoći će čelnicima lokalne samouprave da ovaj puta ide sve elektronski, da na osnovu kriterija koji su opisani u čl. 18. će biti puno lakše i da smo im produljili rok sa 3 na 6 mjeseci da krenu u provedbu ovog zakona. Predsjednica Petir odbora je rekla da u strategiji ovo je sigurno drugi najbitniji zakon koji donosimo i ja se nadam da će i u provedbi biti jednako dobar kao što smo ga evo prvi put i drugi put pročitali.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Budući da se i ovo izlaganje odnosi na provedbu ja bih u odgovoru iskoristila i nemojte mi zamjerit priliku da odgovorim također vezano za rad JLS u dosadašnjoj provedbi. Naravno da je netočno da nije dodijeljeno ni kvadrata zemljišta. Mi smo zaprimili 209 obavijesti o objavljivanju natječaja i nešto više od 100 rezultata natječaja, pri tome smo izdali 85 potpunih ili djelomičnih suglasnosti.
Kolegice Petir, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice puno novina donosi ovaj zakon. Cilj je otkloniti administrativne prepreke, ali i poduprijeti one grane u poljoprivredi, one sektore gdje osjećamo deficit kako bi težili tom cilju samodostatnosti i naravno stavili naglasak na mala, srednja domicilna gospodarstva i mlade poljoprivrednike. No, svi ćemo se složiti da bi bili učinkoviti u provedbi zakona potreban nam je svojevrstan clean start. Činjenica je da je bilo nekih koji su lovili u mutnom. Iz tog razloga je i išla inicijativa prema vama koju ste vi još prošle godine i prihvatili zajedno sa Državnim inspektoratom, pokrenuli reviziju gospodarskih programa. Pregledano je 246 ugovora. Utvrđeno je da ima onih koji se nisu držali gospodarskih programa, da postoje i oni gospodarski programi koji su bez traga iščezli. Možete li nam reći hoće li se oni koji nemaju gospodarske programe, nisu ih se držali nagraditi bodovima ili neće da to još jednom razjasnimo?
Hvala lijepa na pitanju. Ministarstvo poljoprivrede je zatražilo od Državnog inspektorata u ožujku 2021. godine reviziju svih ugovora koji se odnose na površine preko 50 ha jer je to najbolji uzorak, to je gotovo 100 000 ha najboljeg zemljišta. Mi smo zaprimili konačno izvješće krajem 2021. godine, obavili niz sastanaka. Po zaprimanju pojedinačnih rješenja i zapisnika iste dostavljamo jedinicama lokalne samouprave, a po popisu, pri zaprimanju popisa nepravilnosti, uočenih nepravilnosti zatražili smo očitovanja od svih onih na koje se nepravilnosti odnose. Pri tome treba reći da je kod ovih nešto više od 250 ugovora uočeno pedesetak nepravilnosti pri tome jedno 10 čini mi se potpunog, u 10 slučajeva se radi o potpunom neispunjavanju gospodarskog programa. No Državni inspektorat je napravio i dodatne preglede i u dvadesetoj i dvadeset i prvoj, te smo mi poslali i onim posjednicima i zakupnicima koji su iz tih pregleda zahtjev.
Kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice ovo je jedna od težih tema u Hrvatskom saboru, jedan gordijski čvor koji se rješava 30 godina i bojim se da ni ovim ga nećemo razriješiti konačno. No, s obzirom kako komuniciram sa mnogo različitih skupina ljudi jedna od njih su i geodete koji izražavaju bojazan za neprovedivost recimo članku 44. stavka 4. koji kaže da poljoprivredno zemljište izvan geodetskog područja, izvan građevinskog područja ne može se geodetskim elaboratima dijeliti niti formirati katastarske površine manje od jednog hektara. Oni tvrde da će ovaj članak zakona unesti jako puno problema u razno razne procese koji se dešavaju sa poljoprivrednim zemljištem. Da li su to nekakve ostavinske rasprave ili sve ono sa čime se oni susreću stoga bi bilo možda bolje razjasniti ovaj članak i proširiti ga da on jasno obrazloži da ne dolazimo u neke probleme zbog ovog jednog hektara. Hvala.
Izvolite odgovor ministrice.
Zahvaljujem na pitanju. Ovo ministarstvo je prepoznalo stratešku važnost, isto tako i određene pa evo ne bih htjela reći riječ manipulacije, ali isto tako određene tipove devastacija poljoprivrednog zemljišta koje žele zaustaviti. Mi taj resor trebamo sačuvati ali slijedom iznesenih primjedbi naravno da ćemo ozbiljno razmotriti pitanje može li ta odredba biti bolja i preciznija.
Kolega Matula, izvolite.
Zahvaljujem. Ministrice Vučković zanima me Fortenova ima u zakupu po nekim podacima nešto više od 32000 ha i vaš prethodnik je to povećao cijenu njihovu godišnju za 24%. Mene sada zanima u članku 31. i prošlog zakona na 25 godina je moguće dobiti takav zakup. Međutim, on se može produžiti i dalje na sljedećih 25. Je li ovaj prelazak 43% vlasništva u mađarsku tvrtku Indotek Fortenove, znači li to automatski produženje te koncesije za 25 godina, s obzirom da oni imaju samo taj djelić, s tim da oni ako uzmu od one druge ruske banke onda će biti već na 50% sa Pavlom Vujnovcem.
Izvolite odgovor.
Promjena vlasnika nema nikakve veze sa trajanjem zakupa i ispunjavanje ugovora o zakupu s obzirom na vaše pitanje kao i prethodno reći ću jasno nije nikakva zemlja otišla nikakvom strancu u ovom slučaju. Naprotiv riječ je o hrvatskom državnom zemljištu, hrvatskom državnom resursu koje je dato na zakup, na ispravno korištenje firmi koja treba ispuniti gospodarski program, uposliti resurse, uposliti stanovništva i koja je u ove dvije godine sve povezane tvrtke koje su u ove dvije godine sve povezane njihove tvrtke bile kontrolirane više puta upravo zbog kriterija 50 ha.
Sada će replicirati kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Poštovana ministrice, novi sustav bodovanja koji je predložen ovim izmjenama i dopunama konačnog prijedloga zakona neće zapravo doprinijeti pravednijom raspodjelom poljoprivrednog zemljišta i pojavit će se problemi i nadalje tko ima problem stočari u odnosu na ratare, veliki posjednici koji zapošljavaju određeni broj osoba ili maleni OPG-ovci. Jedino rješenje je zapravo da se što više poljoprivrednog zemljišta stavi u funkciju što se dalo zapravo na, delegiralo na odgovornost i na rad jedinicama lokalne samouprave. No, imamo također činjenicu da 90 lokalnih samouprava još i dan danas nije zapravo objavilo i donijelo program raspodjele poljoprivrednog zemljišta. Da li ste napravili analizu zašto je to tako, koji su razlozi, što će ministarstvo poduzeti. Sad imamo primjere da će ministarstvo preuzeti tamo odgovornost gdje to ne rade jedinice lokalne samouprave i zašto financijskim sredstvima nije predviđeno zapravo što će država sa kupljenom zemljom temeljem prvokupa [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] i koji su dugoročni planovi ministarstva sa tom zemljom.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Pa što se tiče onih jedinica lokalne samouprave koje nisu predale program raspolaganja, razloga je više no najvažniji je taj da više od pola njih koje su preostale nemaju državne zemlje koje bi činile program raspolaganja, dakle to je najvažniji razlog. Ne mogu se naravno složiti sa zaključkom da se radi o nepravednom sustavu, no svakako ako postoje ozbiljniji argumenti, a argumenti koji govore u prilog velikim tvrtkama su potpune pogreške. Dakle, u svim, u svim elementima bodovanja se preferiraju mali prioritiziraju mikro, mali i srednji poduzetnici ili OPG-ovi i obrti. Drugo je pitanje, je li to napravljeno, jel to može biti napravljeno na još bolji način, ali u apsolutno u svim.
Kolega Mandarić izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice. U biti htio bih iskomentirati prijedlog amandmana koji je išao ispred Odbora za poljoprivredu i pozdraviti inicijativu koja u one tamo kriterije koje se odnose na vrste proizvodnje uvodi i bavljenje rasadničarstvom i sjemenarstvom. Svjesni smo kako sad zbog ove situacije u Ukrajini i ruske agresije na Ukrajinu otvorila su se sad tu mnoga pitanja oko proizvodnje hrane, poljoprivrede i jedno od bitnijih pitanja je bilo sad i u ovoj proljetnoj sjetvi imamo li dovoljno sjemena i hoćemo li ga imati dovoljno za jesensku sjetvu. Pa vas molim komentar, informaciju ili kakogod, koliko smo mi kao država samodostatni u proizvodnji sjemena onih glavnih poljoprivrednih kultura koje su nam najbitnije? Hvala.
Ministrice izvolite odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Nismo ni blizu samodostatni u proizvodnji sjemenskih kultura, one padaju već niz godina, proizvodnja najvažnijih sjemenskih kultura osobito, zato Ministarstvo poljoprivrede mogu to odmah reć, vrlo ozbiljno razmatra predloženi amandman Odbora za poljoprivredu HS-a. No nismo se zadržali na tome nego smo isto tako nedavno u e-Savjetovanje objavili prvi takav program potpore za sadnju najprije sjemenskog kukuruza jer njega vidimo kao prvi potencijalni problem u 2023.g., a zatim u manjem iznosu i ostalih sjemenskih kultura koje Hrvatska treba.
Kolega Sačić izvolite.
Poštovana ministrice. Zasigurno ova zakonska rješenja će doći kao pomoć u određenim dijelovima naše poljoprivredne proizvodnje, prije svega farmerima, stočarstvu koje je itekako devastirano. Krenuli smo u EU sa cca 160.000 krava muznih, danas ih imamo oko 100.000 samo po sebi govori. Međutim, za ostale vinogradare, za sve one koji se bave ratarstvom strahovito je veliki problem i ako dođu u posjed, povećanje posjeda oni naprosto ne mogu više disat, primjerice cijena umjetnog gnojiva uree prošle godine je bila 100 kuna, danas je 300 25kg, MPK itd. da ne govorimo. Znam da vi to vodite računa o tome sigurno vam javljaju, ali što učiniti, kako olakšat? Oni naprosto ti ljudi ne mogu ni repromaterijalom ne mogu izdržat taj pritisak poskupljenja [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Šta učiniti?
Izvolite odgovor.
… ovdje isto tako jasno zajedno s vama saborskim zastupnicima podijeliti svoju zabrinutost zbog situacije u mliječnom govedarstvu koja je takva već niz godina. Mi smo pripremili niz mjera iz više mljekarskih saveza je reklo da je ovo ministarstvo i ova vlada da su učinili više nego itko prije, no problemi su još uvijek značajni. Broj krava mliječnih ili kombiniranih mliječnih i mesnih pasmina danas je u Hrvatskoj otprilike oko 135.000 pri tome su oko 101.000 kombinirani, a nešto više od 33.000 su isključive mliječne pasmine, preostale su mesne do broja 151 nedovoljnog broja kojeg ukupno imamo. Objavili smo program potpore za sufinanciranje nabavke umjetnog gnojiva koji je u ukupnom iznosu značajan, 200 milijuna kuna iako se smatra skromnom pojedinačnom potporom. Također smo zatražili od Europske komisije na posljednjem vijeću i pripremili deklaraciju [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] koju je podržalo 19 zemalja i nadamo se pozitivnom odgovoru za dodatnu potporu.
Hvala vam lijepa. Kolega Daus izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče. Poštovana ministrice. U prvom čitanju smo dali prijedlog da kod obračuna, čisto jedna tehnička stvar, kod obračuna naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta nadležnost bude na upravnom tijelu koje izdaje akte za gradnju jer ta tijela raspolažu svim informacijama potrebnim za donošenje rješenja o određivanju naknade, njima je to samo jedno još u niz akata koje odnose, koliko sam uspio primijetiti nadležnost je ostavljena Upravnom odjelu za poljoprivredu koji mora fizički dobiti sve potrebne predmete i time se nepotrebno produžava postupak zapravo i miješanju nadležnosti. Možda je to u nekim županijama normalan slijed, kod nas je to malo problem, pa ako se može, ako možete sad odgovorit ako ne provjerite pa da znamo dal se može do glasanja to ispraviti. Bar da se da nadležnost regionalnoj samoupravi, županijama da mogu delegirati kojem odjelu. Hvala.
Ministrice izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Pa naše je tumačenje da to jest na županijama i da bi županije mogle slobodno odrediti koja je unutarnja nadležnost upravnog odjela, no još jednom ćemo vidjeti kako je to točno, to je naše mi smo već imali taj upit i to je naš odgovor na taj upit. Ali evo sagledat ćemo …
Kolegice Juričev Martinčev izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice. Dalmacija i poljoprivredno zemljište u Dalmaciji ima neke svoje specifičnosti i drugačije probleme nego oni u Slavoniji. Vi jako dobro znate da kod nas je uglavnom krško zemljište u koje treba jako puno investirati, pa npr. vinar koji je uzeo u zakup nekih 5, 6 hektara zemljišta trebao jako puno investirati da to raskrči i poslati svoju vinovu lozu. To se naravno odbija od zakupa. Tako u šibensko-kninskoj županiji imamo godišnje prihod od zakupa poljoprivrednih površina svega 14.000 kuna, to je nedostatno da se plati povjerenstvo, to je nedostatno da se izrade elaborati. Nadalje, imamo i hridi i male otočiće, tu dolazimo u probleme vezano za knjiženje pomorskog dobra, ti mali otočići a koji i imaju zainteresiranog nekog potencijalnog poljoprivrednika da zasadi kapare, neće moći sutra priči brodom ako nešto ne izgradi neki pristan. Što možete [[Upadica: Hvala vam.]] poručiti poljoprivrednicima iz našeg kraja? Hvala.
Izvolite odgovor.
Najprije ću naglasiti zahvaljujem na pitanju. Da mi prema posljednjim podacima imamo rast površina i pod vinogradima i pod maslinama između 8 i 9% za 2020. godinu, a za 2021. godinu još uvijek nemamo konačne podatke. Taj rast nije zanemariv, a naravno da težimo i boljem zato smo i objavili posebne natječaje koji se odnose na ulaganje u ove kulture. Nastavit ćemo i dalje. Isto tako putem posebnih ekoshema obraćamo se uistinu takvim prijedlogom u okviru nacrta strateškog plana onima koji čine baštinu mediteranske poljoprivrede, a koji dosada nisu imali odgovarajuće impulse za razvoj.
I zadnja replika, kolegica Glasovac, izvolite.
Poštovana ministrice imam za vas jedno pitanje koje vam šalju poljoprivrednici iz Gračaca koji gube milijunske iznose zbog nesposobnosti i aljkavosti općinske i državne vlasti. Znači oni su do 31. prosinca 2021. godine morali dostaviti ugovore o zakupu ili nagodbe Agenciji za plaćanje u poljoprivredi kako bi mogli nastaviti koristiti poljoprivredna zemljišta. Međutim, ugovore o zakupu nisu mogli dostaviti jer općina Gračac nikad nije donijela program raspolaganja zemljištem odnosno donijela je, vi ste traži kao država, ministarstvo da isti poništi, a nagodbe nije mogla sklopiti zbog toga jer ista ta općina Gračac nije slala podatke Općinskom državnom odvjetništvu odnosno slala je podatke samo za neke, a za većinu nije. Znači da oni su tu u pat poziciji. Moje pitanje vama odnosno ono što oni traže od vas je da im odgovorite na koji način će ovaj zakon i država obeštetiti odnosno zaštititi ljude koji nisu svojom krivicom dovedeni u ovakvu poziciju nego aljkavošću [[Upadica: Hvala vam.]] općine i države.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Nije baš tako. Dakle, iz ARCOD-a nije izbrisan niko tko je nekad imao ugovor. Iz ARCOD-a ovih 22.000 hektara izbrisanih se odnose na one koji nikad nisu imali ugovor koji su, koji su to zemljište počeli koristiti bez ikakve prijašnje potvrde jedinice lokalne samouprave, Hrvatskih šuma ili nekoga trećeg. No, razumijemo da je potrebno pronaći brzo i dobro rješenje i obavljamo niz sastanaka. Također što se tiče Gračaca ne radi se tu samo o poljoprivrednom zemljištu, barem jednako značajno je i šumsko zemljište i moram bez prevelikog vraćanja u prošlost reći da što se tiče šumskog zemljišta to je jedna strašno loša odluka iz '14. i '15. godine koja je jako puno koštala i hrvatske poljoprivrednike i administraciju i mnoge druge, no nastojimo riješiti problem.
Zahvaljujem ministrici, možete se vratiti na mjesto. Nemamo replika, pa ćemo sada vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ, da, predsjednica Odbora za poljoprivredu poštovana kolegica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicima, izvješće odbora je poprilično dugačko jer smo raspravljali o ovom zakonu dosta temeljito i to čak na dvije sjednice odbora tako da vas ja upućujem ako netko želi proučiti tih 10 stranica može to učiniti na stranici Hrvatskog sabora. Ja bih vam ovdje željela predstaviti ukratko amandmane koje je Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora podnio na ovaj zakon i naglasiti da su od 6 amandmana njih 5 jednoglasno usvojeni na odboru dok je jedan usvojen većinom glasova uz jedan glas suzdržan. Amandman 1. smo podnijeli na Članak 15. stavak 10. kako bi se spriječile moguće zlouporabe predložili smo da se u maksimalnu površinu uračunavaju sve površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države koje pojedina fizička ili pravna osoba kao i s njom povezane fizičke i pravne osobe koriste na području jedinice lokalne samouprave na temelju svih ugovora sklopljenih od dana raspisivanja javnog natječaja sukladno odredbama prijašnjih Zakona o poljoprivrednom zemljištu i ovog zakona. Amandman 2. smo podnijeli na Članak 18., riječ je o članku koji se odnosi na bodovanje, pa evo imajte malo strpljenja. Dakle, ove izmjene predložili smo zbog usklađivanja odredbi konačnog prijedloga zakona s prioritetima i ciljevima postavljenim u Strategiji razvoja poljoprivrede RH do 2030. godine sa namjerom poticanja generacijske obnove i zaustavljanja depopulacije ruralnih područja. Dodatno smo predložili bodovanje za mlade poljoprivrednike koji su nositelji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ili su vlasnici poljoprivrednih obrta kako bi se žene koje ne ulaze u kategoriju mladih poljoprivrednika potaknulo na bavljenje poljoprivredom te im se priznala njihova multifunkcionalna uloga u ruralnim područjima. Uveli smo i bodovanje za žene poljoprivrednice. Prednost pri ostvarenju prava na korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta u sektoru tovnog stočarstva uvjetovali smo na način da barem 30% stoke bude iz domaćeg uzgoja čime se želi poduprijeti domaća proizvodnja. Uslijed nestabilnosti na geopolitičkom planu i prepoznavanja važnosti sjemenarstva i rasadničarstva za proizvodnju i sigurnost opskrbe hranom predložili smo bolje pozicioniranje toga sektora u sustavu bodovanja. Zbog velikog broja jedinica lokalne samouprave koje graniče sa velikim brojem drugih jedinica lokalne samouprave predložili smo davanje prednosti domicilnim poljoprivrednicima koji su nositelji poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava ili vlasnici poljoprivrednih obrta sa područja jedinice lokalne samouprave koja raspisuje natječaj. Kako bi se izjednačili kriteriji vezani uz vrednovanje obrazovanja i iskustva u poljoprivredi predložili smo i vrednovanje srednje stručne spreme zaposlenih osoba na poljoprivrednom gospodarstvu i poljoprivrednom obrtu. Također smo u kategoriji udruživanja i zapošljavanja uskladili sustav bodovanja, dok smo u kategoriji ekološki uzgoj autohtone pasmine uskladili broj godina temeljem kojih korisnik ostvaruje pravo na bodovanje za uzgoj autohtonih pasmina. Amandman 3. se odnosi na Članak 39. stavak 1., ovim amandmanom jasnije se propisuju površine poljoprivrednog zemljišta na koje Republika Hrvatska ima pravo prvokupa. Pravo prvokupa odnosilo bi se na površine poljoprivrednog zemljišta koje su veće od 10 ha u kontinentalnom području i veće od jednog hektara u priobalnom području Republike Hrvatske. Amandman 4. odnosi se na članak 44. stavak 4. Tu smo brisali riječi „niti formirati“ kako bi se omogućilo povezivanje katastarskih čestica malih površina radi okrupnjavanja. Amandman 5. se odnosi na članak 55. stavke 5. i 6. Ovim prijedlogom predlažemo da se produlji rok sa tri na šest mjeseci u kojem su jedinice lokalne samouprave, odnosno grad Zagreb dužne donijeti odluku o raspisivanju javnog natječaja za zakup i javnog natječaja za prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta. I amandman šest u članku 56. smo dodali novi stavak 3. Ako se zamjensko poljoprivredno zemljište ne bi moglo osigurati po niti jednoj osnovi iz prethodnih stavaka ovog članka to se odnosi na ono zemljište koje je oduzeto u vrijeme komunističke vladavine. Mi predlažemo da ovlaštenik naknade može ostvarit svoje pravo nagodbom za zamjensko poljoprivredno zemljište na bilo kojem području Republike Hrvatske ili ostvariti pravo na obeštećenje. Prilikom glasovanja o konačnom prijedlogu zakona odbor je većinom glasova, 8 glasova za, 1 glasom suzdržanim odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ovu priliku koristim još jednom evo da zahvalim svima na suradnji, poljoprivrednicima koji su sa nama bili u dnevnoj komunikaciji, cijelom sektoru, stručnjacima, znanstvenicima koji su pripomogli svojim idejama i Ministarstvu poljoprivrede na kooperativnosti, naravno članicama i članovima Odbora za poljoprivredu jer je ovo bio izuzetno zahtjevan posao, tako da očekujemo da će ovi amandmani naići na otvorena vrata.
Zahvaljujem kolegice Petir. I otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika IDS-a poštovani kolega Emil Daus. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, gospođo voditeljice, kolegice i kolege. Zakon o poljoprivrednom zemljištu je zakon koji je u Hrvatskom saboru zasigurno doživio najviše izmjena od svih zakona ili novi su došli ili su bile izmjene i dopune. No, njegov najznačajniji element je da je prenio nadležnost raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu Republike Hrvatske na općine i gradove i to je dobra stvar kad se to bilo dogodilo. U izradi prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona uvaženo je i to je činjenica niz primjedbi, sugestija u postupku savjetovanja sa javnošću koja je bila vrlo zainteresirana za ovaj važan zakon što je dobro i vjerujemo da je to pridonijelo u velikoj mjeri kvaliteti prijedloga ovih zakonskih izmjena i dopuna. Predlaže se niz izmjena kojima je cilj ubrzati raspolaganje tako što su nepotrebni koraci u donošenju odluka izostavljeni i to je također za pozdraviti. U svim dosadašnjim donošenjima zakona i njihovih izmjena i dopuna najveći izazov uvijek je bio definiranje kriterija za odabir najpovoljnijeg zakupca, jer se dodatnom valorizacijom dodatnih skupina poljoprivrednika jasno pokazuje smjer i prioritet Strategije razvoja poljoprivrede RH. O strategiji bismo mogli još mnogo, ali danas ću se fokusirati na sam ovaj prijedlog izmjena i dopuna. Kod određivanja najpovoljnijeg zakupca umjesto kriterija isključivosti definiran je sustav bodovanja što vjerujemo da je puno bolji, sveobuhvatniji pristup jer uvažava niz elemenata koji svaki pojedini podnositelj zahtjeva ima. Nikad neće biti svi sretni i zadovoljni, ali smatramo stvarno da je sustav bodovanja pravedniji. Tako se ovim izmjenama zakona najveći broj bodova dodjeljuje postojećem zakupu kojim je stekao ugovor o zakupu, koji uredno ispunjava obaveze, provodi gospodarski program što je možda i najpoštenije. Valoriziraju se dodatno ekološki proizvođači, uzgajivači stoke autohtonih pasmina pa ovdje pozdravljamo da se prihvatilo i naše sugestije jer smo na tome inzistirali. Također zadržani su prioriteti kojima se dodatno valoriziraju mladi proizvođači, stočari, proizvođači mlijeka te ono najvrjednije mala domicilna obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Ono što je dobro i predlaže se digitalizacija cijelog postupka odabira najpovoljnijeg ponuditelja od samog podnošenja zahtjeva, bodovanja, pa do donošenja odluke o odabiru što povećava samu transparentnost, brzinu donošenja odluka. I sad ono što nam je IDS-u veoma važno, jer ovo je veliki problem u Istri, u cijeloj zapravo jadranskoj Hrvatskoj i zapravo iz Istre su i krenuli vapaji za pomoć. Drago nam je da se ovdje u Saboru IDS-ovim zastupnicima na ovoj temi pridružuje i HDZ-ov zastupnik Kliman. Sad ga ne vidim, prije sam ga ovdje vidio kako bi zajedno pokušali riješiti problem. Mislim da je to pravi put, da tu ne smije biti političkih podjela bez obzira na različite svjetonazore. I zahvaljujem ministrici, državnom tajniku i svima u ministarstvu na angažmanu što su na tome prepoznali problem zlouporabe poljoprivrednog zemljišta i njegovu bespravnu prenamjenu i bespravnu gradnju objekata na poljoprivrednom zemljištu. Dakle, u izmjenama zakona se predlaže da u postupku parcelacije poljoprivrednog zemljišta nije moguće cijepati čestice na površine manje od jednog hektara, jer je jedan hektar poljoprivrednog zemljišta minimalna potrebna površina za poljoprivredno gospodarstvo kako bi ono bilo u sustavu potpora u poljoprivredi, a svakodnevno smo svjedoci parcelacije poljoprivrednog zemljišta koje se priprema za divlju gradnju čime se nepovratno gube poljoprivredne površine i degradira prostor. I u pravu je i kolega Lenart, i u pravu je kolega Bačić. Treba taj članak još doraditi, treba ga precizirati. I mi ćemo iz Kluba IDS-a podnijeti amandman, da još definiramo neke stvari. Jer ono što je ostalo nedovoljno jasno i naglašeno je to da li su u predmetnom zakonu zabrana parceliranja poljoprivrednog zemljišta površine manje od 1 ha odnosi samo na državno ili na svo poljoprivredno zemljište bez obzira na vlasnika. Meni je jasno da je ovo Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ali ipak u njemu se najviše priča što je logički o državnom poljoprivrednom zemljištu i ovdje bismo sa ovim prijedlogom amandmana pokušali to malo jasnije definirati, odnosno pojasniti. No u svakom slučaju podržavamo ovaj korak naprijed, on je još uvijek mali, ali je ipak korak naprijed i trebao bi biti primjer kako rješavati sada i druge zakone. Jer ostalo je tu još nekoliko zakona iz nekoliko raznih resora, ministarstava za ispraviti, za doraditi Zakon o šumama, Zakon o prirodi itd., definirat sve one akte, dakle Zakon o zaštiti prirodi, zakone koji reguliraju poslove građevinske inspekcije i da se stane na kraj uništavanju prostora jer ovo sam rekao i u jednoj od bivših rasprava, prostor je uz ljude u Hrvatskoj ono najvažnije što nam je ostalo, a na nama je možda i najveća odgovornost ovdje u Parlamentu da to sačuvamo jer mi ipak donosimo zakone. I sljedeće što ću reći možda nije izravno povezano s ovim zakonom, ali je na trenu povezano pa mislim da je dobro da naglasim. Hrvatski zakoni ne predviđaju mogućnost gradnje na šumskom zemljištu, ali nažalost mi i takvu gradnju bespravnu imamo pa su tako objekti koji su bespravno sagrađeni na šumskom zemljištu, a nakon toga legalizirani, dakle pričam o onima koji su legalizirani sad ostali bez mogućnosti naplata naknade što je zapravo nevjerojatno i nisu izgrađeni na poljoprivrednom već na šumskom zemljištu te je potrebno što prije izmijeniti Zakon o šumama kako bi se taj nonsens ispravio. Ovako su zapravo bespravni graditelji u šumama još nagrađeni, a trebali bi biti višestruko penalizirani. Dakle, ponavljam radi se isključivo o objektima koji su legalizirani, o onima koji nisu koji su bespravni to je jedna posebna priča i da je sada ovdje ne ponavljam. Pred sam kraj treba reći i to da se ovako čestim izmjenama zakona usporava davanje u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta, svaki poljoprivrednik čitajući kriterije koji se odnose na izbor najpovoljnijeg ponuditelja i želi pripremiti i uskladiti svoje poljoprivredno gospodarstvo kako bi imao određenu prednost ili što veći broj bodova, a za većinu kriterija potrebno je isti bar imati tri godine, taman kad stekne poljoprivrednik pojedinu prednost, kad si pokuša složiti svoje gospodarstvo, prilagodi natječaju zakon se promijeni i to što je tri godine pripremao više mu ne daje ama baš nikakvu prednost. Sad je potrebno što prije izraditi sve pravilnike, podzakonske akte kako bi se što prije počelo davat u zakup poljoprivredno zemljište, potrebno je uskladiti druge zakone kako bi se unaprijedila poljoprivreda, povećala poljoprivredna proizvodnja, potrebno je uhvatit se u koštac sa sve većim štetama u poljoprivredi koju čini divljač, u prvom redu divlje svinje koje u pojedinim područjima u potpunosti onemogućuje poljoprivrednu proizvodnju. O tome sam više puta pričao, ovo nam je stvarno počeo biti jako veliki problem, ne pomažu više ni električni pastiri, ni repelenti, imamo velikih, velikih problema. Nadajmo se da će ove izmjene i dopune zakona bit efikasne te da nećemo za dvije godine opet morati mijenjati ovaj zakon i raditi izmjene dopune ili neki novi da ne usporavaju se procesi korištenja gospodarenja poljoprivrednim zemljištem. To je više njih i reklo … problem od nastanka RH ne znam više koji je ovo zakon ili izmjene i dopune zakona. Već pričamo ono na desetke, više to nisu odavno više nisu brojevi ispod 10 jer imamo još jako puno neobrađenog zapuštenog poljoprivrednog zemljišta, pašnjaci nam se pretvaraju u šikare, šume, sve je manje stoke, stočarstvo odumire, proizvodnja mlijeka svakodnevno se smanjuje, mladi se ne žele školovat za poljoprivredna zanimanja što najbolje pokazuju koliko vide perspektivu u poljoprivredi i to je ono na čemu se mora i vlada dodatno zabrinuti. Nitko ne osporava dobru namjeru i želju kao ni to da se donose određene mjere, no ako mjere ili dio tih mjera koje se donose nisu dovoljno efikasne znači treba nešto mijenjat, treba mijenjat sustav, treba čim prije bit spreman priznat ako nešto nije dobro i to promijeniti i treba biti fleksibilan. Proizvodnja hrane mora bit strateška odrednica, vjerujem da se to svi slažemo naše politike, dotiče se svakog našeg građana. Ako budemo sve uvozili nama se više očigledno ne isplati proizvoditi past ćemo u ovisnost o uvozu, sela će se ispraznit, građani će to sve skupo platit. No da zaključim, zbog toga što ste prihvatili dio naših prijedloga za poboljšanje zakona, zbog toga što ste učinili prvi korak prema sprečavanju bespravne gradnje na poljoprivrednom zemljištu, Klub zastupnika IDS-a neće biti protiv ovog prijedloga izmjena i dopuna zakona. A da li ćemo biti za ili suzdržani ovisit će o tome da li ćete do glasovanja prihvatit sugestije koje smo naveli i u ovoj raspravi, ispravi nedostatke na koje smo ukazali. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika Mosta sad će govoriti poštovani zastupnici Petrov i Miletić. Prvo poštovani zastupnik Pertov. Izvolite.
Poštovani saborski zastupnici, zastupnice, predstavnici ministarstva. Ja bih volio sumirati sve ono što se danas događa i ono što se je događalo sa ovim zakonom i sa hrvatskom poljoprivredom zadnjih 10 godina. Vi ste ovo je 29. put u 25 godina, 29. put da se mijenja ovaj zakon. Znate li vi to? Zbrojite, 29. put. To mora pokazivati određenu uspješnost, vi uspješno donosite zakone u pitanju je provedba. Svaki put kad donosite zakone čuju se isti generički odgovori, nadamo se, vjerujemo, bit će, moram priznat da sam danas čuo jednu novinu, mi dijelimo vašu zabrinutost. To je već ingenioznost. Nemojte dijeliti našu zabrinutost, vi vodite ovo ministarstvo, vi donosite odluke tako da idući da ovaj zakon bude toliko dobar da ga ne trebamo mijenjati idućih 10 godina. Rezultati vaših prijedloga zakona za koji ste govorili da nadate se, da vjerujete oni govore sljedeće, po EUROSTATU, po Europskoj komisiji hrvatski poljoprivrednici imaju najmanju kupovnu moć od svih država članica EU danas kao što su imali prije tri godine kad vam je dan moratorij za zabranu kupovine zemljište strancima i kao prije 10 godina kad ste prvi put tražili najmanju kupovnu moć. Jedan hektar poljoprivrednog zemljišta danas u Hrvatskoj vrijedi najmanje od svih drugih država članica EU. Primjera radi, hektar poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj vrijedi 24.000 kuna, svugdje drugdje više u Nizozemskoj 560.000 jedan hektar. Nevjerujete? Proguglajte. To su vam zabavni podaci, proguglajte malo pa ćete vidjeti. Treća stvar, tražili ste moratorij da bi poljoprivredna proizvodnja bila bolja, da bi nekako bila konkurentnija. Danas poljoprivredna proizvodnja Republike Hrvatske iznosi 70% manje od prosjeka Europske unije. Ne od najboljega, od prosjeka 70% manje. Danas ste zahvaljujući svom neangažmanu i nesposobnosti doveli Hrvatsku do toga da za godinu dana kao što je rekla ministrica morate pustiti strancima da kupuju poljoprivredna zemljišta, a ništa niste napravili. Među ostalim obećavali ste Europskoj komisiji da ćete provesti komasaciju. Nula. Zakon nula. Kupovna moć gore, pala. To su rezultati načina na koji vodite i to nisu podaci koje sam ja izvukao iz maloga prsta. To su vam EUROSTAT-ovi podaci, parametri koji se mogu provjeriti gdje god hoćete. I što danas radite? Danas mijenjate zakon po kojem svi hrvatski građani koji imaju vlasništvo nad nekim poljoprivrednim zemljištem prvo se moraju obratiti ministarstvu. Ministarstvo odnosno država ima pravo prvokupa. I što onda? Gdje piše u zakonu da ste vi obvezni to kupiti? Ili će i tu sjediti generički odgovor, eto nismo zainteresirani, prodajte? Zašto vam to govorim? Zato što vam ne vjerujem na riječ, jer vaša riječ 28 puta se pokazala pogrešna. Napišite u zakonu ako stojite iza toga da ste obvezni. Napišite kriterije po kojima ćete otkupljivati. Napišite rokove u konačnici, rokove. Jer kada neki potencijalni kupac dođe kupiti poljoprivredno zemljište sve da je i Hrvat ako treba čekati ministarstvo da mu odgovori 10 godina može i umrijeti do tada, a to je do sada bila vaša učinkovitost. Ono kako danas izgleda ovo što ste vi napravili i ono gdje puštate hrvatske poljoprivrednike da idu po svim ovim kriterijima koje na žalost niste ispunili to vam izgleda kao da puštate uskoro utrku u koju ulazi hrvatski Fićo, nizozemski Ferrari i vi govorite utrka je legalna. Mi imamo jednake mogućnosti za dobiti tu utrku. A zašto mi imamo Fiću, a Nizozemci npr. Ferrari, e to se vi trebate upitati, vi koji ste dizali 28 puta ruku za ovakve zakone. I uopće me ne interesira kako ćete to riješiti, hoćete navesti kriterije, hoćete navesti rokove, hoćete otići na koljenima u Bruxelles ponovo lobirati jer ste u tome uspješni kako god. Izvolite napraviti to, jer ovo poljoprivrednici u Hrvatskoj nisu zaslužili. Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika bit će onaj Mosta drugi dio, a govorit će poštovani zastupnik Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine Reiner, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Dakle, prvo htio bih reći nekoliko stvari koje su dobre. Dobro je i o tome sam govorio svaki put ovdje sa sabornice nekako su mi te pčele posebno na srcu. Veća će biti zaštita pčela iako i jedan drugi zakon je propisao brigu o zaštitu pčela je li, ali dakle ovo je sigurno pomak. S druge strane svjedoci smo da posljednjih dana je opet pomor pčela. Državni tajniče ministrici prenesite dakle, tu treba biti puno jasniji sada stav Državnog inspektorata koji treba to odraditi da se to više ne događa. Znamo otprilike što se događa. Dakle, prskali su repicu, zakasnili su. Dakle, ona se inače prska dakle prije cvatnje. Počela je cvatnja, prskali su i onda je to otišlo gdje nije trebalo i zato treba sustav organizacijski posložiti da se ove stvari mogu dokazati jer znamo da je o tome riječ repenični sjajnik, pa dajte da nam pčele više dakle ne ginu, jako su nam bitne. Druga stvar, znate što? Ja mislim da nismo svjesni cijelog sustava, da cijeli sustav treba mijenjati. Volio bih da je našoj ministrici u fokusu govedarstvo i vama. Dakle, pogotovo mliječno govedarstvo koje bi mi trebali čuvati kao kap vode na dlanu zato jer znamo što to znači. Dakle, taj ciklus u prirodi koji ustvari ide kao jedan krug jel' tako, ako imamo goveda na paši dakle, na livadama onda se te livade ne zaprašuju. Na livadama nema otrova, a inače ljudi s lopatama bacaju taj otrov to treba javno reći. Dakle, radi veće proizvodnje sve lopatama i onda s lopatama iskrcavaju dakle različite pesticide sve ne bi li pospješili svoju proizvodnju i onda se događa što se događa. Dakle, trebali bi brinuti se o govedarstvu i mislim da smo jedina država u Europskoj uniji koja nema samodostatno govedarstvo. Evo to mi je baš važno bilo reći. Druga stvar isto tako mislim da bi bilo dobro senzibilizirati hrvatsku javnost i objasniti im zašto je važno imati u svojoj blizini stoku. Dakle državni tajniče vi znate jer ste u temi. Dakle ima ovdje zastupnika koji su dakle duboko u temi poljoprivrede. Vi imate u Austriji u ozbiljnim malim gradovima, neću sada reći u Beču je li pored Schonberga, ali u ozbiljnim gradovima imaš crkvu, restoran, gostionu i krava brate. Krava, pet krava pase, a mi imamo Tomaševića je li koji tjera s Jakuševca ljude koji imaju svoje životinje. Tjera ih. Tko zna gdje ih tjera, to je njegov posao on tjera ljude. Ne tjera samo obitelj s malom djecom. On tjera i životinje. Njemu svi smetaju je li. Ne. Osim one njegove agende. A onda imamo Austriju i u Austriji, pazite ovo, dakle građani vrtić, vrtić dakle vrtić izgrađen pored krava i onda lijepo to Austrijanci naprave zabetoniraju gnojivo ide naravno dolje i klinci dolaze i gledaju kaže vidi krava, ovo je krava. Moje Riječane ako pitate iz nekog urbanog nebodera dakle s 15 kata, ja sam radio u gimnaziji i kad sam došao sa svojim gimnazijalcima dakle prvi put dakle nekima na pusti otok i lovili hobe, ulovimo hobotnicu i mene pita gimnazijalac, a mangup ono igra nogomet, kaže profesore di su rukavice, ja kažem što će ti rukavice, pa kako ću uzet to, to je hobot kako, ma lovi je brate na glavu je stavi. Dakle, vidite kako dakle europske uljuđene civilizacije mogu imati dakle govedarstvo u centru svojih mjesta, a mi ljude tjeramo. Dakle, neka nam svima bude u fokusu sve ono što je važno za samodostatnost i na koncu da čuvamo naše obitelji [[Upadica: Hvala.]] i naše krave.
U ime Domovinskog pokreta, Kluba zastupnika Domovinskog pokreta sad će govoriti poštovani zastupnik Zlatko Hasanbegović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedničke, državni tajniče, dame i gospodo [[Upadica: Molim vas možemo pustiti kolegu Hasanbegovića da govori, molim vas.]] među ostalim razlozima [[Upadica: Kolegice Orešković, kolegice Orešković, molim vas, pustimo kolegu Hasanbegović da govori.]] zbog kojih se donosi ovaj zakon [[Upadica: Hvala.]] u obrazloženju stoji, citiram odredbama važećeg zakona nije se na adekvatan način u praksi mogao ostvariti cilj stvaranja dodane vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji kao rezultat raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. Što to znači? Znači da zakonodavac nije u stanju već gotovo 3 desetljeća moderne hrvatske države stvoriti suvisli zakonodavni okvir kojim bi se uredilo ovo ključno strateško pitanje o koje ovisi među ostalim i hrvatska državna i narodna gospodarsko prehrambena samodostatnost. Podsjećam ovo je 6 po redu Zakon o poljoprivrednom zemljištu 1991., četvrta, 2001., osma, '13., 2018. koji je dva puta noveliran što znači da je ovo već treća izmjena i dopuna u samo 4 godine što samo po sebi govori o zakonodavnoj improvizaciji i pravnoj nesigurnosti kao temeljnom obilježju hrvatskog pravnog poretka. U raspravi o ovom zakonskom prijedlogu u prvom čitanju promakla je jedna ključna činjenica. Naime, zašto danas 2022. godine imamo uopće državno poljoprivredno zemljište u opsegu nepoznatom u zemljama koje nisu bile podvrgnute komunističkom društvenom eksperimentu? Je li riječ o samorazumljivoj činjenici višestoljetne hrvatske agrarne povijesti ili je riječ o anomaliji o agrarnim odnosima začetoj 1945. jugoslavenskim komunističkim zahvatom u privatno vlasništvo s ciljem razvlaščivanja putem otimanja nacionalizaciji i konfiskacije zemljišta nepoćudnog hrvatskog zemljovlasničkog sloja. Podsjećam na Članak 3. stavak 2. Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je Hrvatski sabor usvojio u srpnju 1991., a koji glasi poljoprivredno zemljište koje je ranijim vlasnicima oduzeto nakon 15. svibnja '45. ostaje u vlasništvu RH do donošenja propisa o denacionalizaciji i vraćanju poljoprivrednog zemljišta prijašnjim vlasnicima. Kakvo je stanje danas nakon više od 3 desetljeća? Koji su učinci Zakona o naknadi za imovinu oduzeti za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine čija je provedba preduvjet za obnovu pravnoga poretka i vlasničkih odnosa likvidiranih komunističkim revolucionarnim zahvatom '45. godine? Naime, prema podacima iz vladina dokumenta iz 2013. prijedlog Strategije upravljanja i raspolaganja imovinom u vlasništvu RH za razdoblje od 2013. do 2017. ukupna površina poljoprivrednog zemljišta u RH je 2 milijuna 695 tisuća 37 hektara od čega je u vlasništvu RH bilo 890 tisuća i nešto hektara visokih 33%, dok je u privatnom vlasništvu bilo milijun 804 tisuće hektara, 67%. Dakle, poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH ima u površini od 890 tisuća i nešto hektara. Usporedbe radi površina RH je 56 tisuća 594 km2 pa ispada da samo površina državnog poljoprivrednog zemljišta iznosi 15% nešto više od 15% ukupne površine RH. Dakle, ovaj zakon je potrebno dovesti u korelaciju s ionako restriktivnim Zakonom o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine na način da predlagatelj perfidno i mimo prvotnoga prijedloga putem nevidljive ruke dodatno pojačava njegove ograničavajuće odredbe usmjerene na trajno ozakonjenje komunističke otimačine privatnoga vlasništva, konkretno poljoprivrednoga zemljišta koje je danas objekt koncesijskih i zakupničkih arbitrarnih manipulacija. Riječ je o Članku 56. stavak 2. koji glasi, u postupcima iz stavka 1. ovoga članka, misli se na postupke za pronalaženje zamjenskog zemljišta na temelju Zakona o naknadi za oduzetu imovinu, predmet zamjenskog poljoprivrednog zemljišta ne mogu biti, ne mogu biti komasirane i arondirane dakle okrupnjene površine poljoprivrednoga zemljišta. Iz te dvojbene odredbe proizlaze slijedeća pitanja. Kako zakonodavac definira arondirane i komasirane površine, radi li se ovdje kod pojma površina u stvari zemljišnoknjižnim česticama koje se ne mogu dijeliti u svrhu povrata kao zemjensko poljoprivredno zemljište. Što su to uopće arondirane i komasirane površine, gdje je precizna definicija toga pojma? Ako arondirane i komasirane površine u državnom vlasništvu ne mogu biti predmet zamjenskog zemljišta onda kakve površine mogu biti zamjenske u postupku povrata? Dakle zbog takve nedorečene odredbe u čl. 56. koja je podložna arbitrarnim tumačenja svo arondirano i komasirano zemljište od 19. stoljeća, pa do 1990. u državnom vlasništvu isključuje se kao moguće zamjensko zemljište u postupcima povrata imovina, a što će dovesti do brojnih upravnih i sudskih sporova uključujući i međunarodna sudišta. Time će i ovlaštenici naknade temeljem Zakona o naknadi čiji zahtjevi još nisu riješeni biti dovedeni u diskriminirajući položaj u odnosu na ovlaštenike koji su već ostvarili pravo na dobivanje u vlasništvo zamjensko poljoprivredno zemljište nagodbom lišeni vlasničkog prava, a sve u protimbis dosadašnjim zakonskim rješenjima jer ova odredba ne postoji u dosadašnjim zakonskim rješenjima, vladinim uredbama i napucima, ustavnim dakle odluka ustavnog suda iz 1990. i konvencijskim pravom, kao i Zakonom o vlasništvu, točnije mogućnost dodjele zakonskog zemljišta kao oblik zamjenskog zemljišta kao oblik naknade postat će u stvarnosti neprovediva. Tim više jer zamjenske površine koje bi se još trebale rezervirati kao naknada za prijašnje vlasnike ne iznose niti 2% površina državnog poljoprivrednog zemljišta. Ovu zakonsku anomaliju moguće je riješit na dva moguća načina i to je sadržaj amandmana koji upućujemo u saborsku proceduru. Prva u čl. 56. u st. 2. briše se riječ „ne“ i stavak bi glasio, u postupcima iz st. 1. ovog članka, dakle misli se na postupke za pronalaženje zamjenskog poljoprivrednog zemljišta, predmet zamjenskog poljoprivrednog zemljišta mogu biti komasirane i arondirane površine poljoprivrednog zemljišta. Drugi amandman st. 2. se briše u cijelosti. Ovom minimalnom izmjenom osigurava se u postupku naknade pravo na pronalaženje zamjenskog poljoprivrednog zemljišta i što je najvažnije ovom izmjenom se osigurava stečeno pravo na dodjelu zamjenskog poljoprivrednog zemljišta u postupcima povrata oduzete imovine za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine sukladno sada važećoj odredbi čl. 29. st. 4. Zakona o poljoprivrednom zemljištu, dakle ovom izmjenom štite se stečena prava ovlaštenika naknade koje se ne mogu derogirati, umanjiti ili ostaviti bez pravne zaštite, konačno time se štiti valjano stečena imovinska tražbina ovlaštenika naknade. Naime, ako je prijašnji vlasnik pravovremeno podnio zahtjev za naknadu oduzete imovine za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine stekao je i valjanu imovinsku tražbinu prema državi i drugom vlasniku oduzete imovine. Takvo potraživanje spada u imovinu prijašnjeg vlasnika odnosno njegova nasljednika. Odredba iz zakonskog prijedloga je protu civilizacijska, predstavlja trajno ozakonjenje revolucionarne komunističke otimačine začete 1945.g., pa pozivam HS da je ukloni. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a sad će govorit poštovana zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Državno poljoprivredno zemljište preduvjet je razvoja hrvatske poljoprivrede, generator je zaposlenosti u ruralnom prostoru i glavni je faktor za osiguravanje sirovine za postojeću i buduću prehrambenu industriju. O načinu na koji donositelji odluka vrednuju i kako će se odnositi prema poljoprivrednom zemljištu i poljoprivredi u cjelini ovisi sadržaj i provedba Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Kod izrade ovog zakona vodilo se računa o uključivosti prema poljoprivrednicima kao prvim i temeljnim korisnicima zemljišta, te stručnjacima i znanstvenicima koji mogu pomoći u donošenju uravnoteženih i održivih rješenja jer je poljoprivredno zemljište prema čl. 52. našeg ustava dobro od posebnog interesa za RH, ima njenu osobitu zaštitu, pa nam ne može biti svejedno kako će se tim vrijednim resursom gospodariti. Zakon o poljoprivrednom zemljištu izazvao je veliku pažnju, pa i žustre polemike jer su poljoprivrednici bili zainteresirani da nakon mnogobrojnih izmjena zakona napokon usuglasimo ona rješenja koja će im dati sigurnost i osigurati raspolaganje poljoprivrednim zemljištem kao osnovnim resursom za proizvodnju hrane. U našem klubu zastupnika smo stava da dodjela poljoprivrednog zemljišta mora biti brza, transparenta i poštena slijedeći strateške odrednice zadane u Strategiji poljoprivrede do 2030. koje smo nedavno usvojili u HS, a vodit će se činjenicom da moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima izlazi u srpnju slijedeće godine. Čl. 18. kojim se mijenja čl. 36. naravno da je izazvao najviše pažnje, riječ je o članku koji se odnosi na bodovanje. Mi smo stava da doista dosljedno u tom članku treba slijediti ciljeve strategije poljoprivrede kojom se planira do 2030.g. povećati vrijednost obujma poljoprivredne proizvodnje na 30 milijardi kuna godišnje, kao i produktivnost rada za 60%, te snažnije poticati poljoprivredna gospodarstva, posebice male i srednje poljoprivrednike, naravno i mlade poljoprivrednike čiji udio bi do 2030.g. trebao biti 20% Podsjetit ću da je cilj strategije povećati površine pod navodnjavanjem na 50 000 ha pod ekološkom proizvodnjom na 140 000 ha površine u stakleničkoj i plasteničkoj proizvodnji dići na 500 ha, povećati broj svinja u tovu u domaćem uzgoju za 35% i goveda za 20%. Cilj je površine pod trajnim nasadima proširiti za 5000 ha, sagraditi 20 regionalnih distributivnih centara za voće i povrće i povećati udio proizvođača koji sudjeluju u kratkim lancima opskrbe hranom za 30%. Više smo puta izrazili svoj stav da mladi poljoprivrednici, mali i srednji poljoprivrednici te domicilni poljoprivrednici moraju imati pravo prvenstva na javnom natječaju za zakup državnog poljoprivrednog zemljišta i to se uz potporu postizanja ciljeva iz Strategije poljoprivrede mora vidjeti i u sustavu bodovanja. Uzimajući u obzir poteškoće i kretanja na tržištu smatramo da moramo podupirati domaću proizvodnju, a ne tuđu poljoprivredu. I u tom smislu je važno nagraditi one koji uzgajaju domaću stoku i trude se povećati broj ženskih rasplodnih grla i podmlatka. Da bi se postigla jasnoća u prilagodbi bodovanja ciljevima Strategije poljoprivrede vodeći računa da nam hrvatska sela ne smiju ostati prazna, te da je važna generacijska obnova i zadržavanje postojećih stanovnika sela, posebno su nam u fokusu mladi poljoprivrednici, ali i žene koje često pomažu svojim supruzima na poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima, ali njihov rad nije prepoznat i nije priznat i zbog toga ovim zakonom i želimo motivirati da postanu nositeljice obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Rat u Ukrajini u žitnici Europe donio je snažne poremećaje u opskrbi hranom i neizbježan rast cijena, ali je i ponovo otvorio pitanje samodostatnosti u proizvodnji opskrbom hranom kao što je stavio u fokus i proizvodnju sjemena jer je sjeme preduvjet za proizvodnju hrane. Dosadašnje krize kojih u posljednje vrijeme nije nedostajalo razotkrile su da su najveću otpornost na krize pokazale one države koje nisu ovisile o uvozu već su imale vlastitu proizvodnju i bile su u stanju u kratkom roku od polja do stola dopremiti poljoprivredne proizvode. Hrvatska proizvodi dovoljne količine žitarica, ali nije samodostatna u proizvodnji mesa, voća i povrća, stoga su to područja poljoprivredne proizvodnje koje ovaj zakon posebno prepoznaje i nagrađuje bodovima. Ova kriza je ujedno i prilika da se više okrenemo domaćoj proizvodnji kako bi stvorili uvjete za veću sigurnost u opskrbi stanovništva neophodnom hranom. Hrvatska na sreću ima dovoljne količine hrane, no znamo da cijene na globalnom tržištu rastu. Isto tako rastu i u Hrvatskoj i to nas sve sasvim sigurno brine, ali nas i usmjerava da je potrebno napraviti određeni zaokret. U strateškim robnim zalihama prehrambene namirnice sudjeluju sa 50%. Vlada je početkom ožujka donijela Odluku o obnovi strateških robnih zaliha pšenice, kukuruza, ječma, te izvanrednoj nabavi roba strateških robnih zaliha a planirana vrijednost nabave gotovo 600 milijuna kuna. I sve nam to govori koliko nam je važno poljoprivredno zemljište jer bez njega nema proizvodnje hrane. Zbog toga smatramo da upravo poljoprivredno zemljište i trebamo prvenstveno koristiti za proizvodnju hrane i pozdravljamo odluku ministarstva koju smo i sami bili predložili, da se na najplodnijem zemljištu P1 i P2 ne mogu postavljati solarni kolektori već se mora proizvoditi hrana. Ali ovu raspravu također koristimo kako bi još jednom adresirali problem sa kojim se susreću poljoprivrednici u korištenju i proizvodnji obnovljivih izvora energije i pozivamo sve nadležne da te probleme otklone. Jasno je svima nama da raspolaganje poljoprivrednim zemljištem treba uvesti više reda jer bilo je onih koji nisu gospodarili poljoprivrednim zemljištem marom dobrog gospodara, koji nisu provodili gospodarske programe ili čak onih čiji su gospodarski programi misteriozno iščezli sa svih mjesta gdje bi se očekivalo da budu pohranjeni, pa su tako i kontrole provođenja programa i kazne zbog njihovog eventualnog neprovođenja bile gotovo onemogućene. Odluka Ministarstva poljoprivrede o provedbi revizije gospodarskih programa bila je inicirana i sa naše strane, jer smo stava da nam je potreban svojevrsni clean start kako bi ovaj zakon dao željene efekte. Pregledano je 246 ugovora, te je nadzorom utvrđeno da 36 subjekata za 53 ugovora djelomično ili u potpunosti ne provodi gospodarski program. Od toga 10 subjekata, za 10 ugovora u potpunosti ne provodi gospodarski program. Ovim zakonom je jasno definirano da oni koji su izgubili gospodarske programe ne mogu ostvarit bodove po toj osnovi, a oni koji ih nisu ostvarili morat će u roku dvije godine ih ostvariti inače također neće moći dobiti bodove. Time vjerujem da smo razriješili gordijski čvor koji je često bio kamen spoticanja i uzrok svojevrsne nejednakosti među poljoprivrednicima. Odredbe članka 39. kojima se mijenja članak 71. Zakona a kojima se predlaže regulirati pravo prvokupa države i za državno i za privatno poljoprivredno zemljište izazvale su velike rasprave, ali i zabrinutost da će takva mode dovesti u nepovoljan položaj vlasnike privatnog poljoprivrednog zemljišta koje se stavlja na tržište, da će prouzročiti dodatno administriranje. Mi mislimo da je ovaj prijedlog proizašao iz dobre namjere, da on ima svoju jasno svrhu, a to je zaštita poljoprivrednog zemljišta kao našeg strateškog resursa. No, kako u praksi ne bi izazvali poteškoće smatramo da je potrebno definirati od kojih to točno površina se kreće, dakle od koji površina država treba imati pravo prvokupa. Jer ćemo se svi složiti, da ukoliko netko želi prodati kuću poznatom kupcu da nije logično da okućnicu nudi prvo državi. Smatramo stoga da je u slučaju prava prvokupa države dobro primijeniti one površine koje su već definirane u članku 60. ovog zakona, a to je iznad jednog hektara u primorskoj Hrvatskoj i iznad 10 ha u kontinentalnoj Hrvatskoj. Podsjetit ću da je Ugovorom o pristupanju Hrvatske EU Hrvatska ispregovarala moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima na rok od 7 godina, da je taj rok produžen za još 3 godine do srpnja 2023. I svi smo svjesni da će taj dan doći vrlo brzo zato moramo stvoriti mehanizme kako bi osigurali da hrvatsko poljoprivredno zemljište dođe u ruke hrvatskih poljoprivrednika, a tome treba pripomoći i ovaj Zakon. Vjerujemo da su i amandmani Odbora za poljoprivredu korisni da se postigne jasnoća i da ovi prijedlozi koje smo iznijeli će biti usvojeni te ćemo u tom smislu i podržati donošenje ovoga Zakona.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a sada će govoriti poštovana zastupnica Anja Šimpraga. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Malo koji zakon ima utjecaja na demografsku sliku kakav ima Zakon o poljoprivrednom zemljištu, jer on svjesno ili nesvjesno utječe i na odliv radno sposobnog stanovništva. Istovremeno malo koji zakon zahtjeva toliko balansiranje između malih poljoprivrednika s jedne strane i velikih korporacija s druge strane, jer obje strane moraju biti zadovoljene i mora se postići Win-Win situacija. Veliko je pitanje hoćemo li to uspjeti zakonom koji su u ove tri godine mijenjan već treći put, a ukupno skoro 20 puta, iako se za poljoprivredno zemljište teško može reći da je baš toliko dinamično područje. Dosadašnja raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem nije uvijek bilo transparentno, nije se pratila provedba gospodarskih programa, obveza plaćanja zakupnine, davanju pod zakup državnog poljoprivrednog zemljišta, neodržavanje državnog poljoprivrednog zemljišta, promjena kulture poljoprivrednog zemljišta i sl. Moram reći kako je zakon između dva čitanja ipak krenuo u pozitivnom smjeru. Tako je Konačnim prijedlogom zakona propisano da se u slučaju da ponuđena zakupnina na javnom natječaju za zakup od strane ponuditelja koji ispunjava natječajne uvjete prelazi dvostruki iznos početne zakupnine. Takva ponuda smatra se nevažećom. Također pozitivno je da se maksimalnu površinu ukoliko je određena uračunavaju sve površine državnog poljoprivrednog zemljišta koje su dane u zakup bez obzira na period. Međutim, i dalje moram reći kako naš Klub smatra da je neophodno u samom startu odrediti maksimalnu površinu koja se može dati u zakup pojedinoj fizičkoj ili pravnoj osobi i s njom povezanim fizičkim i pravnim osobama te smatramo kako ta površina ne može prelaziti 50% ukupnog obradivog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu Republike Hrvatske na području jedinica lokalne samouprave koja provodi natječaj odnosno Grada Zagreba. Moramo biti svjesni da ukoliko ne postavimo gornju granicu odnosno ne odredimo maksimalnu površinu da nam prijeti ozbiljna opasnost da veliki igrači dobiju sve pri čemu će najviše stradati mali poljoprivrednici. Pritom moram naglasiti kako ne mislimo ništa loše o velikim sustavima, ali moramo biti svjesni da revitalizacija sela u našoj zemlji uvelike ovisi od razvoja malih poljoprivrednika. Istovremeno smo svjesni da se određivanje maksimalne površine iz različitih razloga do sada znalo pokazati problematičnim, ali to ne znači da trebamo pojedinim lokalnim šerifima određivanje maksimalne površine dati praktično kao izraz njihove dobre volje, a u praksi zapravo ogroman manipulativan prostor. Konstantno kroz sve strateške dokumente i akcijske planove, pa i kroz Strategiju razvoja poljoprivrede Republike Hrvatske do 2030. godine usvojili smo kako su nam ruralne sredine, mladi i žene važni. A onda napravimo manevar kao između ova dva čitanja i budemo sami sebi kontradiktorni. U prvom čitanju Klub SDSS-a je predložio povećanje inicijalnih 10 bodova za mlade, a iz nekog razloga je predlagatelj odredio da mladima umjesto 10 sada dajemo 5 bodova. Zakonski prijedlog na više mjesta praktično u nepovoljniji položaj stavlja mlade poljoprivrednike jer istovremeno daje 20 bodova dugogodišnjim posjednicima od kojih ni jedan subjekt kod dugogodišnjih posjeda ne može biti mlada osoba, a istovremeno se Konačnim prijedlogom mladima daje tek 5 bodova. Žene kao nositeljice OPG-a nisu spomenute. Ovo smatramo definitivno lošim korakom. Iz tog razloga smatrali smo potrebnim da podnesemo amandmane koji se tiču upravo spomenutih kategorija. Ali u raspravi na Odboru za poljoprivredu raspravljali smo o ovome te se nadamo prihvaćanju amandmana Odbora za poljoprivredu. Moram reći kako su mnogi konstruktivni prijedlozi na Odboru pretočeni u amandmane i takav način rada mogao bi biti primjer. Barem malo potaknut ćemo generacijsku obnovu i pokušati zaustaviti depopulaciju ruralnih područja te priznati veliku ulogu žena u ruralnim područjima, a time bismo bili na tragu ispunjenja održivih ciljeva razvoja UN-a koje Republika Hrvatska treba postići do 2030. i ciljeva Europske unije vezanih uz ravnopravnost spolova. Na žalost ni ovaj zakonski prijedlog nije predvidio što u nekim situacijama kojima smo svjedočili u posljednje vrijeme. Primjerice koji je mehanizam zaštite predviđen zakonom da općinski vijećnici ne mogu sami sebi dodijeliti poljoprivredno zemljište u zakup kao što smo imali slučaj na krajnjem istoku Hrvatske. Jedini mehanizam je da Ministarstvo eventualno da negativno mišljenje što u suštini dovodi u status quo odnosno da sve ostane onako kako je trenutno što odgovara istini. Ispada da se zaštitni mehanizam svodi na diskrecijsku ocjenu Ministarstva, a ne na zakonsko rješenje što nipošto ne smije biti slučaj. Također nije definirano što se smatra mirnim posjednikom odnosno je li dovoljna činjenica da subjekt plaća zakupninu bez obzira na druge kvalifikacije posjeda. Što se tiče državnog prava prvokupa ono je u medijskom prostoru podiglo dosta prašine. Strah me kako će na samo tržište loše utjecati odredba koja predviđa da Ministarstvo poljoprivrede ima pravo prvokupa poljoprivrednog zemljišta po tržišnoj cijeni odnosno da vlasnik zemljišta ne može drugom kupcu prodati zemlju ispod cijene koju je tražio od države ako Ministarstvo odbije njegovu ponudu. Dakle, logičnije bi bilo da prodavatelj pravo na naknadu ostvaruje u vrijednosti najviše ponuđene cijene, a ne tržišne cijene kako je predloženo. Loš utjecaj mogao bi se ogledati kroz činjenicu da bi sve ovo moglo usporiti tržište koje je dinamično bez obzira što se radi o samo 30 dana za očitovanje o ponudi. Postavilo mi se pitanje iz kojih sredstava će se pravo prvokupa financirati, te hoće li Ministarstvo poljoprivrede imati dovoljno administrativnih kapaciteta za provedbu ovih aktivnosti odnosno hoće li one utjecati na redovne obveze ministarstva. Međutim, ako smo već odlučili dati državi pravo prvokupa zašto ne odredimo o kojim je površinama riječ, pa da tako država ima pravo prvokupa recimo samo kad se radi o površinama koje su veće od 10 hektara ili čak i više u kontinentalnom području i veće od jednog hektara, pa do 5 u priobalnom području. Odsad se parcele isto tako neće moći usitnjavati na manje od jednog hektara. Zakon je osmišljen za očuvanje poljoprivrede, a ne izravno i sprječava i divlju gradnju. Namjera predlagatelja bila je da se spriječi usitnjavanje parcela odnosno da se potakne njihovo okrupnjavanje, međutim iako je okrupnjavanje svakako poželjan smjer bojim se kako se ono neće postići najavljenom zabranom. Prije svega neka područja u Hrvatskoj zbog niza razloga nisu pogodna ni za intenzivnu poljoprivrednu proizvodnju, ni za okrupnjavanje zemljišta već u njima s razlogom prevladavaju proizvodanja za vlastite potrebe ili manja poljoprivredna gospodarstva. U Hrvatskoj postoje područja koja zbog niza razloga imaju mnogo čestica manjih od jednog hektara kao što su npr. Dalmacija i otoci, ali i mnogi dijelovi unutrašnjosti zemlje. Koliko bi problema ta zabrana izazvala postaje jasno kad se uzme u obzir da se čak 92% svih vinogradara ima vinograde čija je površina jedan hektar ili manje. Posebna je priča tek sa stanjem u zemljišnim knjigama o čemu sam ovdje već nebrojano puta govorila za ovom govornicom. Jednostavan primjer, sin i kćerka od majke naslijede 8 hiljada kvadrata poljoprivrednog zemljišta po pola. Prema predloženim izmjenama neće se moć upisat u zemljišne knjige kao vlasnici svoga dijela zemlje, a posljedice će biti da će se samo pogoršati nesređeno stanje u zemljišnim knjigama. Zabrana parcelacije znači da će se poljoprivredno zemljište i dalje dijeliti na čestice manje od hektara, kupovati i prodavati, samo ti vlasnički odnosi neće biti zabilježeni i vidljivi u katastru i zemljišnim knjigama. Mišljenja sam kako problematiku okrupnjavanja na valjan način uređuje nedavno raspravljeni Zakon o komasaciji da bi ovu odredbu jednostavno trebalo izostaviti ili dopuniti. Kako sam rekla na početku, mišljenja smo kako su u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu između dva čitanja napravljena većinom pozitivni iskoraci i Klub zastupnika SDSS-a podnijet će nekoliko amandmana u nadi kako će biti i usvojeni. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je 4. izmjena odnosno prijedlog 4. izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu od 2018.g., kad je zakon donesen onda je bila odmah jedna izmjena te iste 2018., jedna '19. i idemo sad dalje. Dakle ajdemo nekako i pokušavam strukturirati na slijedeći način, dakle imamo Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ove izmjene se zapravo većinom odnose na raspolaganje i način na koji se raspolaže državnim poljoprivrednim zemljištem, način na koji je to do sad napravljeno nismo zadovoljni i ovim zakonom pokušavamo poboljšati način i uvjete. Što do sad smo mi kad je riječ o državnom poljoprivrednom zemljištu mogli konstatirat? Prvo smo mogli konstatirati da ono nije privedeno namjeni, onda smo mogli konstatirati da ga ima sasvim dovoljno i da ga želimo staviti u funkciju, onda do sad ono što se moglo konstatirati da raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem nije bilo transparentno, da ga nije pratila provedba gospodarskih programa, da nisu ispunjavali obveznici plaćanje zakupnine, da su, da je bilo davanja u podzakup, da je bilo neodržavanje, da je bilo promjene kulture poljoprivrednog zemljišta, da je nepoštivanje istih bi trebalo doći do raskida ugovora i zapravo se moglo konstatirat slijedeće. Imamo državno poljoprivredno zemljište, želimo da se ono stavi u funkciju, način do sad kako se je stavljalo u funkciju nije bilo zadovoljavajuće, ali između ostalog nismo ni odradili posao tamo gdje smo mogli i imali, imali podatke i saznanje nismo odradili posao do kraja. Dakle, Hrvatska je mala zemlja i malo nas je i sve nas je manje. Kada netko je dobio u zakup poljoprivredno zemljište i kad njim ne raspolaže sukladno svojem ugovoru odnosno sukladno svom načinu odnosno gospodarskom programu, zamislite da odmah brzo i ekspeditivno napravite, raskinite ugovore, pokažete o čemu je riječ, ako to napravite u Slavoniji to se isti čas zna i u Istri i Dalmaciji i to se onda pokazuje da država vodi računa o svom zemljištu i da joj je stalo da to zemljište stavi u funkciju. Ono što moram i to uvijek nastojim nekako i pohvaliti, a to je slijedeće. Ministarstvo poljoprivrede kada za nas, kada zapravo priprema, ja ne bih rekla za nas, nego priprema prijedlog zakona, zakon ima uvijek svoje odredbe, ima obrazloženje, imaju i ono šta je bilo u prvom čitanju i u drugom čitanju Ministarstvo poljoprivrede to napravi kvalitetno. Kod Ministarstva poljoprivrede oni neće prihvatit primjedbe, al će objasnit zašto ih nisu prihvatili. Imamo neka druga, neka druga ministarstva koja kad vidite ono obrazloženje između prvog i drugog čitanja onda vidite jednu karticu primjedbe nisu bile predmeti ili nije se prihvaćalo jer iz nekog drugog razloga. Ovdje to nije slučaj i nekako mi se čini da uvijek kad neko nešto dobro napravi to treba i pohvalit. Jednako tako između prvog i drugog čitanja su bile neke primjedbe koje su prihvaćene. Naravno nitko nema čarobni štapić i naravno nitko ne može sada tu, najmanje državni tajnik koji je na mobitelu ili ministrica za koju nije nikada sigurno da li će do sljedećeg čitanja nekog drugog zakona biti ministrica ili neće biti ministrica obzirom kako ih na kratkoj lajni drži naš premijer, dakle nitko ne može dati garanciju i reći da. Imamo sada zakon, da sigurni smo da će on napraviti učinke. Da doći ćemo pred vas za 6 mjeseci ili godinu dana, vidjeti koji ili 2 godine i vidjeti koja je realizacija učinka i pošteno priznati i reći ovo što smo sada predvidjeli nije bilo dobro, ali ono što i tu vidimo sada nekakve razloge i zato idemo u neke izmjene i dopune. Meni se uvijek čini i to govorim načelno da uvijek kada donosite zakon bi trebalo biti zaista maksimalno sudjelovati sva ona struka koja može dati doprinos, da morate slušati sve argumente i za i protiv. Mene su nekako učili da uvijek kada idete u nekakve ozbiljne reformske priče ili neke ozbiljne iskorake morate imati otprilike podjednaku količinu podjednako nezadovoljnih. Jer ako su vam neki ekstremno zadovoljni onda imate s druge strane nekog ekstremno nezadovoljnog to znači da ste napravili nekakvu ja bih rekla neravnotežu u svemu tome. E ovdje se vidi i na prvom čitanju dakle i u javnoj raspravi vidi se ljudi koji su sudjelovali i koji su upozoravali. Ministarstvo treba dati priliku da zakon živi. Treba ga pratiti i treba iza toga reći ljudi moji u praćenju zakona problem, ta tri problema imamo. Nemamo iskorak, idemo u izmjene jer ta tri problema imamo. Ja to moram priznati ne vidim, ne vidim već neko vrijeme, nego imam osjećaj da ima onaj popis zakona koji se treba donositi da bi se nekom dopalo, svidjelo i da onda štriguliramo i kažemo kvačicu da. Ono što mene uvijek posebno zanima i kod ovog Zakona o poljoprivredi je taj odnos između samog zakona, između planiranih površina i između prostornog plana. Ovaj zakon je na nekoliko mjesta između dva čitanja je uključio i temu prostornog planiranja i dodao je jednu odredbu to je odredba članka 34. koja kaže da se osobito vrijedno i vrijedno poljoprivredno zemljište to je ono P1 i P2 koje je u vlasništvu države i koji je predmet prodaje ne može prenamijeniti prostornim planom u drugu namjenu. Dakle, hajdemo i to razumjeti do kraja. Mi u Hrvatskoj u odnosu na zemljište koje imamo je otprilike kada radite dakle one poštene, najpoštenije moguće slike satelitske negdje 7 do 8% naših površina su površine koje su gdje je ljudskom rukom nešto promijenjeno. Dakle, površine na kojima se nalaze ceste, na kojima je ova nadzemna infrastruktura, naravno podzemnu infrastrukturu ne vidite, na kojem je nešto izgrađeno. Imamo dakle imamo i P1 i P2 poljoprivrednog zemljišta i ja apsolutno mislim da imamo mogućnost da kada vi imate potrebe za novim građevinskim područjem da nema niti jednog jedinog razloga da to radite na kvalitetnom poljoprivrednom zemljištu, da to možete raditi negdje drugdje. Ja sam se inače i ovdje se pojavljuje tema legalizacije i tema bespravne gradnje. Ne možete vi bespravnu gradnju sprječavati tako da kažete to vam je otprilike ova odredba koja je u zakonu kao da kažete ne može nitko kupiti cement ni opeku ako pri tome nije priložio da ima građevinsku dozvolu. Zamislite da sada kažete nema kupovanja cementa i nema kupovanja opeke bez da je netko priložio građevinsku dozvolu. Ja kada sam počela raditi u nekoj drugoj državi i u nekom drugom sustavu istina Bog relativno kratko onda su bili nešto što su se zvali izvidnici, komunalni izvidnici čiji je zadatak, ja sam radila uvijek u Gradu Zagrebu odnosno radila sam u Gradu Zagrebu dakle radila sam u velikom gradu; njihov zadatak je bio da ujutro obiđu teren za koji su bili zaduženi, da popišu u kojim ulicama i pred kojim kućnim brojem je netko istrpao cement ili pijesak, ili šljunak da to drugo jutro kada se vrate prijave građevinskoj inspekciji da građevinska inspekcija provjeri da li je za te adrese izdana građevinska dozvola. I ako nije bila izdana građevinska dozvola, građevinska inspekcija je izlazila van i pitala je što vi radite. To je jedan način na koji sprječavate bespravnu gradnju. To je jedan način na koji upravljate prostorom. Ja nisam sigurna da ovo što je u ovom zakonu će i dalje sprječavati bespravnu gradnju. Bespravnu gradnju treba sprječavati država jasnim uvjetima i jasnim kriterijima. Država koja je spremna rušiti bespravnu gradnju u temeljima, a ne kada je kuća napravljena i useljena pa se onda svi, raste empatija i kaže zašto to radite. Dakle, sprječavanje bespravne gradnje mora biti drugačije. Ovo ne može biti jedan od modela. A ono što koristim ovu priliku, da bespravna gradnja u Hrvatskoj i dalje buja. Da, ona se nalazi na najkvalitetnijem zemljištu i da ona se nalazi na poljoprivrednom zemljištu. Kada gledate malo karte i kada baratate kartama onda točno vidite da je i glavnina bespravne gradnje kroz povijest nastala na poljoprivrednom zemljištu. Ali znate zašto? Zato što su bili napravljeni putevi. Bili su napravljeni putevi da netko dođe do svoje parcele jer je na toj parceli nešto radio i onda su uz te puteve odjedanput krenule nicati kuće i bespravna gradnja. Ali bespravna gradnja u Hrvata kao što je jedan zastupnik u jednom davnom sazivu rekao je tradicijska gradnja. A ono što bi trebalo biti, trebalo bi biti da tu tradicijsku gradnju zaista vodimo računa da o tome nije tako, tako da ove odredbe zakona nisam sigurna da će tome doprinijeti.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a sada će govoriti poštovani zastupnici prvo poštovani zastupnik Jakšić, a onda poštovana zastupnica Vlašić Iljkić. Evo skoro sam vas preskočio. Oprostite.
Sve ok.
Samo gledam poštovanu zastupnicu.
Mogu vas čak i razumjeti [[Upadica Reiner: Izvolite.]] Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Dobar dan. Lijep pozdrav svima. Ono što moram podvući u prvom rečenici u ime Kluba SDP-a da smo pripremili doista jako puno amandmana i da naš krajnji stav o ovim izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu će dobrim dijelom ovisiti o tome kakav će stav vladajući zauzeti prema našim prijedlozima, prema našim amandmanima i koja ćemo tumačenja dobiti s obzirom da dobar dio amandmana podosta tumači srž onoga što SDP-e smatra da bi ovim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu trebalo biti riješeno i trebalo biti raščišćeno. Zašto to radimo? Zato jer smatramo da unatoč tome što opet grizemo u tu kiselu jabuku. Zašto kiselu? Zato jer sve što smo ostvarili u poljoprivredi u ovim 30 godina govori da definitivno nismo napravili dovoljno. Ali možemo dati plus što se opet pokušava nešto napraviti iako amandmani su tu zato jer imamo jako puno upitnika, jako puno nedoumica i u nekim stvarima smatramo da se moraju puno bolje i detaljizirati, razraditi i dati puno jasnije odgovore i kriterije nego što se daju u ovim izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Naravno da nam je jasno da bi vladajući volje prebrisati svih 30 godina poljoprivrednih politika u Republici Hrvatskoj koje su golo, suho, statistički gledano kada izvučemo sve brojke unatoč možda nekim svjetlijim primjercima i događanjima apsolutno promašene. Jer ako smo se u obrađivanju poljoprivrednih zemljišta i u proizvodnji bacili o ho ho iza perioda kada smo bili u Jugoslaviji tada znači da puno toga u doba samostalnosti smo radili totalno krivo. I možemo mi sada izvlačiti što smo radili kroz EU fondove, što smo radili sa nekim određenim politikama i zakonskim izmjenama, ali brojke su tu apsolutno neumoljive jer ne možemo pričati o tome da je sve to dobro i da ima puno optimizma ako smo samodostatni u poljoprivrednoj proizvodnji. Pričam i o ratarstvu i o stočarstvu u samo apsolutno nekoliko kultura i u nekoliko proizvoda. Ne možemo reći da smo zadovoljni jer nekoliko puta je danas spomenuto i stočarstvo, ako nam je samo u proteklih godinu dana, a ako se vratimo na period od kada smo ušli u Europsku uniju pala proizvodnja i muznih krava, i mlijeka, i pilića, i purica, i svinjetine i mogli bi sada taj niz nabrajati do u nedogled i to nisu podaci oporbe, nego su podaci Državnog zavoda za statistiku. I onda si naravno postavljamo pitanje da li su ove izmjene dovoljne da te trendove preokrenemo pogotovo kada uzmemo u obzir ono što nam je pod a) pokazala covid pandemija i pokazala nam je koliko je važno da budemo samodostatni sa svojom poljoprivrednom proizvodnjom i pod b) ovo što nam danas pokazuje ekonomska kriza koja je ovdje među nama i opet nam pokazuje koliko je važno da budemo samodostatni u poljoprivrednoj proizvodnji i da sa svojim vlastitim rukama i radom možemo opskrbiti hrvatsko tržište a ne da kao što smo 30 godina štitimo štitili uvozne lobije i da doslovce u nekoj krizi cjenovnom udaru nemamo apsolutno nikakav manevarski prostor da zaštitimo svoje gospodarstvo i svoje građane, a taj film sada upravo gledamo. Za kraj ovog svog dijela moram ponoviti opet da je SDP-e apsolutno protiv prodaje i rasprodaje hrvatskih poljoprivrednih zemljišta, jer je to jedan od rijetkih resursa i gospodarskih alata koji još uvijek ipak ostao u našim rukama i pod našom kontrolom. I isto tako spomenuto je jučer, spomenuto je nekoliko puta u proteklih nekoliko tjedana mislimo i dalje da je i Ministarstvo poljoprivrede i Vlada Republike Hrvatske trebala puno više napraviti oko ovoga što se događa u Fortenovi jer jednostavno kroz taj proces koji je na žalost očito krenuo krivo od prvoga dana opet nam se događa situacija da će našu plodnu ravnicu u Slavoniji, naše farme i brojne druge poljoprivredne resurse koje Fortenova ima šaptom preuzeti Mađari. Dakle, to neće biti više niti pod našim upravljanjem bez obzira što netko pokušavao istumačiti iz toga nešto drugo. Možemo se zakleti u slobodu tržišta. Možemo reći da neće to Mađari nigdje odnijeti, ali vidimo kako je to završilo sa INA-om, a i vidimo što se još potencijalno može događati kroz ove krize, a poljoprivredni proizvodi će u tim krizama biti vrlo, vrlo važan resurs, a mi doslovce smo sve pustili tržištu i sve smo pustili Mađarima ili ti inozemstvu. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavit će u ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Vlašić Iljkić. Izvolite.
Poštovane kolegice, poštovani kolege. Na samom početku bih htjela upozoriti još jednom da se ovim Konačnim prijedlogom zapravo predlažu treće izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je donesen 2018. godine i to od postojećih 108 članaka se mijenja 61 članak što zapravo stvara preduvjete za izradu novog zakona, a ne zapravo izmjene i dopune. To je poražavajuća činjenica za Ministarstvo koje je tada tvrdilo 2018. godine da zna što radi i kako će staviti u funkciju što veće površine poljoprivrednih površina delegirano je tada jedinicama lokalne samouprave poslove da bi na kraju već imali sada treće izmjene od 2018. koje uvode novi način bodovanja i raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Slušajući komentare struke, onih koji provode natječaje jedinice lokalne samouprave, ali i korisnike znači same poljoprivrednike vidimo da Ministarstvo neće olakšati provedbu ovoga Zakona te da zapravo se ne prati potreba poljoprivrednika. Iskustva u provedbi natječaja nisu dobra. Postupci koji su započeli prije dvije godine još uvijek nisu okončani, a prošlo je već dugo vremena. A činjenica je također da ni donošenje ovih novih izmjena neće olakšati provedbu zakona. To ne kažemo mi. To nije nešto što smo mi zaključili, nego oni koji taj zakon provode i poljoprivrednici koji zapravo strahuju za svoju budućnost. Znamo da je stanje u hrvatskoj poljoprivredi godinama sve lošije unatoč europskim sredstvima. Podaci govore drukčije. Evidentan je pad u proizvodnji voća i povrća. Mljekarstvo je gotovo u potpunosti uništeno. Šećerane zatvorene. Svinjogojstvo je kako kažu naši poljoprivrednici u Slavoniji „sipanje iz šupljeg u prazno“, a na razini smo svega 30% samodostatnosti, no krenimo od naših prijedloga. Potrebno je izraditi jedinstvenu evidenciju od strane Ministarstva poljoprivrede i Hrvatskih šuma za sve zemljište koje je u katastru opisano kao poljoprivredno, te da se zapravo omogući to zemljište se da u zakup. Puno je zemljišta kojim raspolažu Hrvatske šume koje se nažalost ne može dati u zakup. Predlažemo oslobađanje plaćanja jednokratne naknade za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta pri gradnji ili obnovi objekta radi stambenog zbrinjavanja mladih i ostalih zainteresiranih u ruralnim područjima. Ako netko želi obnoviti kuću u ruralnim područjima prvo što ga može dočekati je plaćanje zapravo raznih naknada i nameta što je destimulirajuće. Kod raspolaganja odnosno programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države predlažemo brisanje odredbi vezanih uz prodaju zbog nejasno propisanih kriterija i preklapanja odredbi o prodaji državnog zemljišta i pravo prvokupa privatnog poljoprivrednog zemljišta. S jedne strane se prodaje uređeno državno poljoprivredno zemljište, a s druge strane imamo kupovinu neuređenog poljoprivrednog privatnog zemljišta bez jasno utvrđenih uvjeta. Što se tiče bodovanja po postojećim odredbama nema vrednovanja gospodarskog programa i postavlja se zapravo pitanje zbog čega je taj dokument uopće se tako naziva i dostavlja uz ponudu. Izmjenama i dopunama čl. 36. dijelom se vraća na model 2013.g. kojim su bili jasno propisani bodovi za pojedine kriterije. Kako bi gospodarski program imao svoju zapravo smisao dodatno predlažemo vrednovanje dosadašnjeg posjeda sa 20 bodova, a sam program sa 80 bodova. Predlažemo dodavanje i osnovnih uvjeta za sudjelovanje u javnom natječaju, a to su upis u upisnik poljoprivrednika ili upisnik poljoprivrednih gospodarstava, te bavljenje poljoprivredom kao primarnom djelatnosti. Predlažemo i uvođenje omjera površina koje se mogu dati u zakup od 60% za OPG-ove i 40% za pravne osobe. Nadalje, predlažemo razradu gospodarskog programa na način da se smanje bodovi sa 5 na 4 za obrazovanje i iskustvo u poljoprivredi, te udio izravnih plaćanja ukupnim prihodima od poljoprivrede zbog povećanja bodova za mlade poljoprivrednike sa 5 na 7 bodova i dodavanje bodova za poljoprivrednice znači žene zbog održivih ciljeva razvoja EU vezanih za ravnopravnost spolova. Također smatramo da je potrebno propisati prigovor odnosno mogućnost prigovora sudionika na javnom natječaju na odluku o izboru najpovoljnijih ponuditelja i poništenje natječaja. Smatramo da to treba pitanje biti regulirano važećim odredbama i vrlo je važno da bi zapravo se natječaj mogao zakonito provoditi.
Hvala lijepa. Sad će slijedeći Kluba zastupnika biti, a to je onaj Socijaldemokrata u ime kojih će govoriti poštovani zastupnik Nikša Vukas, izvolite.
Potpredsjedniče HS, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo kad sam razmišljao malo šta reći o ovom novom Konačnom prijedlogu Zakona o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem moramo se vratiti malo unazad. Imali smo čini mi se invaziju tih nekih zakona vezanih za poljoprivredu, imali smo prvo čitanje Zakona o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, pa smo imali famozan onaj zakon o nekakvom reguliranju sjemena koji je isto doživio katastrofalan završetak, onda smo imali strategiju koja je u biti slika lijepih želja i nemoguće je provest u jednoj Hrvatskoj koja je svoju poljoprivredu devastirala. Da bi se vratili na početak mora, da bi se uopće neko bavio poljoprivredom mora imat poljoprivredno zemljište i mi tu sad sjedimo i pričamo ovako virtualno u 4 zida o poljoprivredi i ja mislim da ovi ljudi koji danas nešto rade na poljoprivredi da im je muka uopće slušat šta mi danas pričamo jer oni uopće nas ne mogu razumit kojim mi rječnikom to pričamo i mi se tu nešto borimo čl. 71., čl. 49., pa to ljudi moji nikoga ko se ozbiljno bavi poljoprivredom ne zanima jer stanje u hrvatskoj poljoprivredi, a pogotovo raspolaganju poljoprivrednog zemljišta je raspoređeno tamo '90.-tih godina. Sve ono kvalitetno je pravo poljoprivredno zemljište, ono je našlo svoga vlasnika i po svim ovim kriterijima koji su danas napravljeni, osobe koje imaju u najmu velike površine, manje površine, ako s tim površinama dobro gospodare praktički nema tog zakona kojim, koji će im onemogućit da dobiju produljenje ugovora. Kolko se brinemo o našoj poljoprivredi i šta smo sve skupa radili od početka pali smo na testu upravo raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem. Zna se tko je došao u posjed poljoprivrednog zemljišta, došli su financijaši i donatori političkih stranaka, došli su ljudi koji su sjedali u tim krugovima, sve se to lijepo poraspodijelilo i onda je nakon toga smo mi krenuli uvodit red u poljoprivredu što je praktički nemoguće. Pa smo imali sustav krava-tele koje nam je neslavno propao gdje praktički dobiješ poticaj za tele, kravu hraniš 9 mjeseci, tele krepa, nemaš poticaja, pa smo, te farme jadni ljudi propali, rasprodali to sve skupa živo, pa smo imali poticaje u ono vrijeme '95.-'6. 15-16 tisuća kuna po hektaru za neke trajne nasade, pa su ljudi posadili, pa je to propalo, pa su ljudi išli sadit orahe, pa je to neslavno propalo i onda na kraju kad je Europa odlučila uložit novce da malo tu našu poljoprivredu revitaliziramo, da je moderniziramo, da je tehnološki dovedemo na stanje ajmo reć približno jedne Austrije, Njemačke, Švicarske, Francuske, tada su došli ti famozni EU fondovi, novci iz EU i manje-više su se svi prestali baviti poljoprivredom i sad su konzultanti došli n a svoje. I eto ga sad tko ima najviše volje raditi, tko ima najviše, ko će najviše novaca dobit na kraju su konzultanti. I reći ću sad jednu tešku rečenicu, ne bi me iznenadilo da u skorašnjem vremenu, to mislim narednih mjesec dva dana naša država izgubi akreditaciju za uzimanje bilo kakvog eura iz eu fondova kad vidimo šta imamo sa SAFU-om šta se tamo dogodilo i ne bi me iznenadilo da će zahtjev EU biti nova agencija, novi ravnatelj, novi unutarnji ustroj i pravilnici o radu, a onda sami znamo da ne možemo povuć niti jedan euro iz eu fondova. Kako smo mi gospodarili sa poljoprivredom možemo se vratiti i tko su sve bili ministri, pa imamo jednog Čobankovića koji je gulio krumpire, pa imamo jednog Jakovinu koji je nestao nakon onih svojih famoznih od 100 nečega daje 73. velikih, a druge male sateri, pa imamo Tolušića koji vjerojatno tamo negdje čuči i čeka hoće li mu neko pokucat na vrata, pa imamo ministricu današnju prestrašenu koja je ok, fina, kulturna, želi nešto napraviti. A šta ćeš ti tu napraviti? Pa da smo imali imalo volje i želje u našoj poljoprivredi mi bi prvo Petrokemiju, tvornicu mineralnih gnojiva koja je žila kucavica poljoprivredne proizvodnje pa mi bi se o njoj bili skrbili. To je bila institucija za zapošljavanje uhljebljivanje, nebitno koja je politička stranka bila na funkciji jednom se treba otvoreno reć na poziciji pa to je bilo katastrofa. I onda je INA ušla jer nisu mogli platit plin, pa je ušla INA u vlasničku strukturu, pa INA gleda kako će se Mađari gledaju kako će se izvuć, pa je onda ušao PPD. Pitanje šta će sa Petrokemijom biti, čini mi se da je sad na prodaji, znači ni to nismo mogli zadržat, a da se ne kažem o našim sjemenarskim kućama od BC institutu, Institutu Osijek ne da im mi nismo pomogli nego mi smo sustavno radili protiv njih da oni to sve skupa rasprodaju. I onda nakon 30 godina mi mijenjamo i mi se tu u saboru svađamo je li se promijenilo 28 puta, 14 puta ili 35 puta. Pa koga to briga? Pa otišla je sva kvalitetna zemlja koju smo imali otišla. Ovo sad ljudi moji da mi izađemo na teren i da mi vidimo oko čega se mi svađamo oko kojih površina, pa to uopće više nije ni poljoprivredno zemljište, to se u katastru vodi poljoprivredno zemljište i vjerojatno u zemljišnim knjigama, pa to su šikare. Pa ima ljudi koji prvo moraju kupit malčer da moraju sve potarupirat i vidit kakva je ekonomska isplativost uopće daljnje poljoprivrede tu. Sve te naše nelogičnosti, pitam vas državni tajniče vi ste dugo u toj problematici, zašto ne ukinemo ta povijesna prava, povijesna prava u stočarstvu, gdje imamo 20.000 OPG-ova ili … koji imaju povijesna prava primaju neke novce i to su bila prijelazna povijesna prava, od njih 20.000 9.000 više nema stoku, a 1.900 uopće nema poljoprivrednu djelatnost, ali primaju novce. Pa zbog čega se to ne ukine? Zbog čega to linearno ne prebacimo na izravna plaćanja i omogućimo mladim poljoprivrednicima jer uvijek nam je briga za mlade, da oni mogu te se prijaviti jer oni iz nacionalne rezerve se ne mogu prijaviti ako ovi još imaju prijelazna ta prava. Znači mi čega se god uhvatimo ne možemo napravit. Pa nama su šećerane nestale preko noći i sad se čudimo zašto mi više ni šećerane nemamo. Kad napravimo rezime naše poljoprivrede pa šta poljoprivrednike danas zanima? Danas ih zanima kolika im je cijena plavog dizela, kolika im je cijena mineralnih gnojiva i kolika im je cijena sjemena. Pa to su tri stvari koje poljoprivrednike zanima. Pa boli njih briga što mi danas tu cijelo jutro raspravljamo o čl. 71. je li država ima pravookupa i po kojim cijenama, mislim da je to krivo, da bi ta cijena trebala biti cijena koju je osoba koja ima poljoprivredno zemljište dobila u nekoj ponudi pa ako država to može platit s time se slažem. Ali to su stvari koje jednostavno ništa neće riješiti vezano za probleme hrvatske poljoprivrede apsolutno ništa. Prema tome, ja mislim da bi se trebalo napokon uloviti ozbiljnih stvari u poljoprivredi, pomoć mljekarima, sami znamo da nam je mljekarstvo na niskim granama, pomoć tovljenicima goveda, svinjogojska proizvodnja. I mislim da bi trebalo, pogotovo vi iz ministarstva napravit neku komunikaciju sa državnim rezervama. Mislim da državne rezerve bi mogle napraviti sad veliku stvar u revitalizaciji Banije. Zašto ne bi iz državnih rezervi tim ljudima se kupila steona junica, podijelila po tim OPG-ovima i da oni ne moraju platiti ništa. Neka varate državi tele i to je stvar gdje bi se moglo puno toga napravit. Pa mi sad da otvorimo ozbiljnu raspravu koliko mi imamo kukuruza ili pšenice u robnim rezervama nastala bi panika u državi. Nema osobe koja bi na to znala dat odgovor, a znam da je bilo razgovora i ministrice da u vrijeme sad rata u Ukrajini ajmo mi kupiti kukuruz, čim se to pročuje seljaci podignu cijene i tko će potpisat danas da će kupit kukuruz možda po pet kuna, a realno je na tržištu dvije i pol ili tri. To su stvari o kojima nitko ne priča. Prema tome, mislim ako želimo nešto napravit od poljoprivrede da se moramo početi baviti stvarnim problemima. Imamo evo sad sam čuo tu informaciju da ima gradova i općina koji po šest godina ne mogu donijet plan raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Pa ajmo to rješavat. Ako neko ne može donijet jednu godinu razumijem da ne možete reagirat, ali ako netko ne može šest godina ministarstvo je to koje mora reagirat. Ali toliko ima tih stvari u poljoprivredi da jednostavno ću u pojedinačnoj raspravi još reći vezano što me zanima. Evo hvala.
U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku sad će govoriti poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, prema čl. 52. Ustava RH poljoprivredno zemljište je dobro od posebnog interesa i uživa osobitu zaštitu. Međutim, mnogobrojni primjeri kao i sadašnje stanje u kojem se nalazi naša poljoprivreda govore upravo suprotno, o nebrizi za održivim raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem. Uistinu je bolno znati da se u vrijeme sveopće krize, dosada neviđenih poskupljenja potencijalnih nedostataka energenata kao i potencijalnih ratnih ugroza zemlja koja je dostatna u proizvodnji samo nekoliko artikala tako olako pristupa raspolaganju resursom koji znači opstanak ili nestanak hrvatskog sela posebice u vrijeme egzodusa našeg naroda koji se ne zaustavlja. Vjerujem da smo dosada svi osvijestili kako je nakon nakaradne privatizacije koja je za posljedicu imala gašenje industrije i radnih mjesta diljem Slavonije, ali i ostatka Hrvatske poljoprivreda postala jedina alternativa preživljavanja hrvatskog sela. Bez zemljišta te alternative nema. Dosadašnje raspolaganje temeljem kojega se išlo na ruku prije svega velikim sustavima i krupnom kapitalu pokazalo se iznimno rizičnim. K tome takav pristup i pogodovanje pokazalo se nedostatnim i nesposobnim da osigura barem primarnu zadaću prehrane pučanstva. To je pridonijelo dužničkoj krizi koja sada Hrvatsku drži kao taoca vlastitog vanjskog duga. Žalosno je znati kako smo pored svih prirodnih potencijala kojima naša zemlja obiluje generiran vanjski dug zbog nedostatne proizvodnje hrane pojeli. Država se dosada pokazala kao iznimno loš gospodar zemljišta u svom vlasništvu. Još je lošija država bila u definiranju i provedbi mjera koje bi dovele do učinkovitije strukture vlasništva i uporabe zemljišta u privatnom vlasništvu. Stoga je bilo normalno za očekivati da će u planiranju i propisivanju novih mjera u ovoj materiji prethoditi ipak ozbiljna kritička analiza svih slabosti dosadašnje politike i prakse kao jasno definirati, definirani prioriteti koje predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu namjerava ostvariti. Nažalost umjesto kvalitetne rasprave sa svim relevantnim dionicima suočavao se s nizom novih ignoriranja terena te s novim nepravilnostima i nelogičnostima. A zašto to tvrdim? Pa prije svega RH ima važeći propis koji definira proceduru donošenja zakona. Dakle, Zakona o procjeni učinaka propisa. On predviđa analizu postojećeg stanja, propisuje obvezu održavanja okruglih stolova i komunikaciju sa subjektima na koje se zakon odnosi. Ministarstvo poljoprivrede kao predlagatelj izmjene i dopune postojećeg Zakona o zemljištu iako je temeljem spomenutog propisa obvezno izraditi spomenute procjene, ove procedure i dalje ignorira. Nemamo vjerodostojne rezultate analize na koji se način zemljište dosada koristilo, čak se kalkulira s podacima o površinama koje su upotrebi kao i onima koje su zapuštene kao i s onima koje, kojima upravljaju Hrvatske šume. Ne znamo koliko čega dosada na državnom zemljištu proizvodimo niti koje kvalitete. S druge strane ne znamo koje učinke će donijeti primjena predloženih izmjena postojećeg Zakona o zemljištu koji zapravo nije niti doživio svoju punu primjenu. Država je bila vlasnik otprilike četvrtine ukupnih poljoprivrednih površina od kojih je posljednjih 10-ak godina stavila na tržište 29%. Od toga je blizu 55% prodano ili dano u dugotrajni zakup odnosno koncesiju. Radilo se o najvećim i najplodnijim državnim parcelama koje su jeftino prodane ili dane u dugoročne koncesije po vrlo povoljnim uvjetima, a u nekim slučajevima praktički poklonjene su velikim sustavima. Obiteljska gospodarstva su najčešće iz tog procesa bila isključena. Najveći teret ovakve politike u poljoprivredi podnijela je stočarska proizvodnja koja je najviše devastirana zbog nedostatka neophodnog poljoprivrednog zemljišta za proizvodnju dostatne količine krmiva. I korisnicima operativnih programa za razvoj stočarstva presudili su lokalni šerifi podjelom zemljišta najčešće po stranačkoj liniji. Stočarima se oduzimalo čak i ono zemljište koje su imali u sklopu gospodarskih programa kojima su im odobravani krediti za izgradnju farmi kod HBOR-a. Apsurdnu situaciju gdje vas država dugogodišnjim ugovorima obvezuje na proizvodnju jeftine sirovine za stranu korporaciju naravno uz ugovorene penale ukoliko dođe do smanjenja proizvodnje i onda vas još opteretila ogromnim iznosom kreditnih zaduženja i paralelno vam oduzela zemljište na kojem ste trebali proizvoditi hranu za stoku imamo samo jedino u hrvatskom selu. Sve to mnogim stočarima bilo je previše pa je dobar dio njih odustao i otišao trbuhom za kruhom iz Hrvatske. Od 65.000 obiteljskih gospodarstava koja su se bavila proizvodnjom mlijeka i mesa u desetak godina dolazimo na njih 3.300. Ova se brojka smanjuje iz dana u dan pa smo tako u siječnju ove godine izgubili dodatnih 103 gospodarstva u ovom sektoru. Pitanje je koliko je blizu kraj. Strašno je pratiti bezbrojne krive poteze kojima je upravo državna administracija generirala silu nepravdi prema hrvatskom selu. Stoga konstantno zagovaram nužnost revizije dosadašnjeg raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Izuzetno je važna provjera sadržaja gospodarski programa temeljem kojeg su dosadašnji posjednici ostvarivali prednost nad ostalima, a novim zakonskim prijedlogom im se ponovno omogućava 20 bodova prednosti nad ostalima. I sama sam svjedokom da su pojedinci nakon što su u svojim gospodarskim programima navodili da će se ukoliko dobiju zemljište baviti proizvodnjom s visokom dodanom vrijednosti poput proizvodnje mlijeka ili stočarstvom, odmah po ulasku u zemljište stoku rasprodali ili je nikad nisu ni nabavili. To jednostavno nije pošteno prema onima koji do državnog zemljišta nisu mogli doći iako stoku drže i dan danas. Posebice jer je odlučivanje o tome kome će se zemljište dodijeliti prepušteno općinskim vođama koji su u ne malom broju primjera prvenstveno zadovoljavali svoje stranačke kolege, rodbinu i kumove. Dodatnu nepravdu stvorile su institucije koje godinama odbijaju adekvatno reagirati na malverzacije sa zemljištem u vlasništvu RH. Izigravanje gospodarskih programa temeljem kojih se zemljište dodjeljivalo u zakup, zatim neobrađeno zemljište ali iskorištene potpore, silni podzakupi, samoinicijative prenamjene pašnjaka u oranice razlozi su zbog kojih pada ljaga na sve poljoprivrednike. I na one koji se ovim nabrojanim malverzacijama koriste, ali i na one koji mukotrpno i požrtvovano rade na zemlji. Salva negativnih emocija, salvu negativnih emocija izazvao je i novi sustav bodovanja unutar kojeg se nazire preferiranje pravnih osoba i velikih sustava. Obzirom obiteljska gospodarstva nisu sudjelovala u diobi zemljišta kroz dugogodišnje zakupe dakle koncesiju, najčešće niti prodaju u ovom prijedlogu očekivali su jasnu i nedvojbenu zaštitu. Posebice zato što nećete čuti političara iz vladajuće opcije koji se u svojim govorima ne zaklinje u dobrobit naših OPG-ova. Jednako tako veliku buru izazvao je i prijedlog izmjene čl. 71. koji upućuje da RH ima pravo prvokupa na sve, pa čak i privatno zemljište. Pravo prvokupa RH kod prodaje svog poljoprivrednog zemljišta uvodi se između prvog i drugog čitanja prijedloga zakona što je protivno procedurama, ali je ujedno i upitne ustavnosti jer je privatno vlasništvo kategorija koja je Ustavom RH definirana kao nepovrediva, te se ne može ograničavati postavljanjem uvjeta. Ukoliko ovaj prijedlog zaživi očekujem zahtjeve za ocjenom ustavnosti i zakonitosti ovih odredbi pred ustavnim sudom. Predloženi zakon i dalje onemogućava poljoprivrednicima pravo na žalbu, na rezultate natječaja kojima se raspolaže zemljištem u vlasništvu države. Time se ponovno krše odredbe ustava i ugrožava vladavina prava. Žao mi je što vladajući nisu svjesni trenutnog teškog stanja na selu i u poljoprivredi, te i dalje nisu spremni dopustiti da se čuje glas naših proizvođača. Prijedlog zakona nastavlja diskriminirati poljoprivredne proizvođače s obzirom na njihovu domicilnost u različitim JLS-ima. Strategija poljoprivrede RH u kontekstu ovog prijedloga zakona onda postaje besmislena i neprovediva, a ciljevi i potrebe ovisit će o kvalifikacijama osoba koje su aktualna vlast u općinama i gradovima, te njihovoj stručnoj osposobljenosti. Oko 430 općina i gradova raspolaže državnim poljoprivrednim zemljištem, stoga će biti isto toliko pristupa veličini zakupa, dakle kod određivanja maksimalne površine, ali i same prodaje državnog zemljišta po poljoprivrednom gospodarstvu. Dodatno zabrinjava i skorašnji istek odobrenog moratorija na prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima. Hrvatska je kao zemlja koja je stradala u ratu s ne organiziranim tržištem bez burze poljoprivrednih proizvoda, bez skrivenih potpora, s umanjenom omotnicom izravnih potpora u poljoprivredi, bez tržišnih robnih rezervi sa svim promašajima dosadašnje agrarne politike zahvaljujući upornom radu i zalaganju naših poljoprivrednika i dalje spremna proizvoditi hranu za svoje stanovništvo. I najiskrenije se nadam kako će zaživjeti dijalog između hrvatskih poljoprivrednika i predstavnika Ministarstva poljoprivreda na koje ministarstvo bez obvezuje Zakon o procjeni učinaka propisa. Osobno držim da se svaka izmjena i dopuna propisa mora činiti u suradnji sa onima na koje se propisi odnose. Jedino takvim pristupom pitajući naše poljoprivrednike o njihovim potrebama politike mogu adekvatno odgovoriti. Donoseći zakonska rješenja iz udobnosti fotelja Hrvatska riskira još veću depopulaciju ruralnog prostora i ugrozu proizvodnje domaće hrane. Zahvaljujem.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a govorit će poštovani zastupnik Željko Lenart, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih volio da u ovom HS ima barem 10 poljoprivrednika u rasponu od malih do velikih kako bi se ovoj poljoprivrednoj proizvodnji, problemima poljoprivredne proizvodnje, pa i državnog poljoprivrednog zemljišta i ostalog moglo ovde raspravljati sa više gledišta onih koji to proživljavaju. Žao mi je da sam ja trenutno jedan jedini ovdje koji to proživljava u svim segmentima iako ne posjedujem nijedan kvadrat državnog zemljišta, ali što se tiče poljoprivrednog zemljišta smatram da se vrlo vrlo loše gospodari u RH. Konačni prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu je naziv ovog zakona i uglavnom se ova rasprava svodi na državno poljoprivredno zemljište. Iako privatno poljoprivredno zemljište, privatno vlasništvo, ustavna kategorija je privatno vlasništvo, ovdje ga se dotiču dvije vrlo bitne teme, dva vrlo bitna parametra, a to je da država želi imati pravo prvokupa po tržišnoj cijeni. Iako nismo strogo definirali ovdje što to znači tržišna cijena, da li je tržišna cijena koju određuje porezna uprava ili je to tržišna cijena najpovoljnijeg ponuđača sa nekakvim pismom namjere s kojim on dokazuje da je ta cijena njemu ponuđena i da po toj cijeni država može kupiti to poljoprivredno zemljište privatno ukoliko želi, znači opet smo stvorili jednu nejasnoću o poljoprivrednom zemljištu. Druga stvar koja se tiče privatnog poljoprivrednog zemljišta je da se ne može dijeliti na manje katastarske čestice od jednog hektara. U razgovoru sa geodetima koji na terenu razrješavaju tj. kroz svoje izmjere se susreću sa mnogim problemima u diobi zemljišta, u raznim situacijama koje se tiču katastarskih čestica, oni kažu da ovo će stvoriti jedan veliki problem nepotrebno. Ovakvi neki slični pokušaji su već bili nekada kroz Agenciju za poljoprivredno zemljište gdje se opet pokušavalo baratati sa privatnim poljoprivrednim zemljištem i smatram da je država ovo trebala onda strogo precizirati tako da se zna na koji način se traži pravo prvokupa. Uz privatno poljoprivredno zemljište znači ova kategorija državnog poljoprivrednog zemljišta koje je nadležno Ministarstvo poljoprivrede, a Ministarstvo poljoprivrede je resorno Ministarstvo Hrvatskih šuma i Hrvatskih voda imamo kategorije zemljišta pogodnog za poljoprivrednu proizvodnju da li su to pašnjaci, livade ili oranice koje su pod ingerencijom Hrvatskih šuma, koje su pod ingerencijom Hrvatskih voda, koje su u vlasništvu gradova i općina, znači opet jedinica regionalne samouprave državnog aparata. Ja smatram da državnim poljoprivrednim zemljištem isključivo treba biti nadležno Ministarstvo poljoprivrede i mora biti samo jedna kategorija državnog poljoprivrednog zemljišta je upravo ono kojim raspolaže Ministarstvo poljoprivrede, a Hrvatske šume i Hrvatske vode sami naziv kaže da su hrvatske. Sve ono što nije isključivo njima bitno za održavanje njihovih infrastrukturnih objekata ili samih sastojna šuma trebaju predati isključivo na upravljanje Ministarstvu poljoprivrede. Prilikom programa raspolaganja natječaji koji se provode, evo neki su sada pri završetku, trebalo je dobivati i od Hrvatskih šuma i Hrvatskih voda određene suglasnosti kako bi se mogao raspisivati natječaj i time su se dodatno kočili procesi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Kaže se ovdje u zakonu da je razlog za novi zakon da se primjenom postojećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu u praksi pokazalo da postoje zapreke koje otežavaju i usporavaju procese raspolaganja. Moj tadašnji kolega zastupnik Davor Vlaović i ja ovdje smo upozoravali da takav zakon neće biti provediv. Kroz raspravu smo ukazivali na mnoštvo parametara koji neće biti mogući se provest, stavili smo i mnogo amandmana, no međutim nitko nije HSS-u vjerovao da to nije provedivo. Evo danas iz ove pozicije vidimo da zakon ne funkcionira, da se nije riješio problem raspodjele državnog poljoprivrednog zemljišta. U čl. 14. brišu se odredbe koje se odnose na ograničenje maksimalne površine koje se mogu dati u zakup određenoj fizičkoj ili pravnoj osobi. Zar ovo nije pogodovanje velikim? Je. Zašto opet pogodujemo velikim? Zašto ne dozvoljavamo određenim jedinicama lokalne samouprave da one odrede koliki je to maksimu koji se može po određenom korisniku dobit? Pa više bi bilo poljoprivrednih gospodarstava koji bi proširili svoje imanje sa državnim poljoprivrednim zemljištem, više bi njih ostalo funkcionirati, a na ovaj način će biti više njih koji će reć eto ne možemo dobit zemljište, zatvaramo ovo što imamo, spakiramo kofere i idemo negdje u neku uređenu europsku državu živjeti jer nam je dosta ovog nereda u RH. Stvaraju se stalno sukobi između malih, srednjih i velikih. Poljoprivrednoj proizvodnji su potrebni i mali, i srednji i veliki svi su potrebni, ali konstantno nekakvom poljoprivrednom politikom i kako je rekao jedan od kolega ovdje, nevidljivom rukom se stvaraju neki sukobi između ovih grupacija. Revizija postojećih ugovora o zakupu, koncesiji ili prodaji i gospodarskih programa na temelju kojih je netko dobio državno poljoprivredno zemljište je trebao biti obavljen u 100%-tnom obliku. Ovdje je napravljena velika prevara, mnogi su na temelju gospodarskih programa dobili državno poljoprivredno zemljište i što nakon godina uopće nisu poštivali gospodarske programe i sada će se ponovo moć javit na natječaje za državno poljoprivredno zemljište kao oni koji su ga do sada koristili i biti u prednosti. Takvi ljudi koji nisu poštivali gospodarske programe, koji nisu plaćali zakupe, takvi ljudi ne bi smjeli uopće se više smjet javiti na ove natječaje za državno poljoprivredno zemljište jer su prevarili RH, prevarili su sve one sudionike natječaja koji nisu dobili državno poljoprivredno zemljište. Termini neki koji evo danas slušam ovdje cilj nam je ostvariti, trebamo povećati, trebamo podupirati domaću proizvodnju, sela će se isprazniti. Pa gospodo sela su se ispraznila, domaću proizvodnju i prodaju ne podupire nitko. Ništa ne povećavamo, proizvodnja nam je u padu u svim segmentima. Ciljeve koje trebamo ostvariti, pa koji smo stavili cilj u strategiji da ćemo povećat sa 19 na 30 milijardi proizvodnju, pa sa utjecajem same inflacije ćemo povećat, znači nećemo povećat. Hrvatska politika i vlast nisu nikako doprinijeli opstanku poljoprivredne proizvodnje u RH, to vam odgovorno tvrdim, čak suprotno, raznim procesima, kompliciranjem, administracijom, nepotrebnim preprekama koje poljoprivredni proizvođači imaju oni su zaustavili poljoprivrednu proizvodnju. Jedino opstaje ratarstvo zato što kvalitetne ratarske kulture trebaju članice EU koje to dobro plaćaju, na vrijeme plaćaju i brinu se da dobro plasiraju i dobro zarade na tome. Ostale proizvodnje, ostale proizvodnje u Hrvatskoj nemaju šansu jer strani lanci dovoze robu, prodaju ju u Hrvatskoj i naše proizvođač ovdje … Mlijeko dvije kune, po današnjim cijenama stočne hrane tko može za dvije kune proizvoditi mlijeko? Pa ne može se ni sirutka proizvoditi za dvije kune, a kamoli mlijeko. Pa cijena mlijeka proizvođača bi trebala biti barem 50% od maloprodajne cijene mlijeka jer mlijeko koje da krava nije ono koje vi pijete. Iz tog mlijeka kojeg vi pijete još je izvađeno određeni dio masnoća i proizvoda koji su se dalje upotrijebili. Ljudi ajmo pokrenut poljoprivredu [[Upadica Reiner: Hvala.]] nemojmo ih kočit. Hvala.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govoriti poštovani zastupnik Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. U zeleno-lijevom bloku svakako bismo voljeli vjerovati da će i taj Zakon o komasaciji koji smo donijeli zajedno sa ovim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu napokon olakšati stvar prije svega mikro, malim i srednjim poljoprivrednicima što ne znači da smo protiv velikih međutim čini se da je sve dosada barem onako kako nama o tome govore ljudi koji imaju OPG-ove do sada je ipak, evo tu smo čuli i zastupnika Lenarta, veliki dio toga je do sada činio se za nekadašnje poljoprivredne kombinate, a danas u vlasništvu nekih poljoprivrednih grofova, lordova suvremenih i koji imaju puno velikih pomoći. Nadamo se da će ipak ovaj zakon donijeti barem nekakvu pomoć malima. U tom smislu stvarno mislimo da je Članak 18. koji mijenja Članak 36. koji u tom smislu uvodi bodovanje da je to svakako dobro rješenje. Unutar tog bodovanja zanimljivo mi je da je u podstavku tog članka h) ili alineja h) udruživanje i zapošljavanje. Kako je moguće da recimo poljoprivredni proizvođač, član proizvođačke organizacije priznate od strane ministarstva dobiva 5 bodova, u redu je, međutim ne piše recimo u tom udruživanju i zapošljavanju da bi to, zašto to nije baš navedeno poljoprivredna zadruga ili postoje braniteljske zadruge. Prije toga je pod g) se govori o pravima branitelja iz Domovinskog rata, međutim da jedna od rijetkih zadruga koje kod nas postoje su te braniteljske zadruge i pokazuju se da to ljudima pomaže. Međutim ako želimo ohrabriti osnivanje zadruga onda barem podržimo one koje su dosada uspjele preživjeti nekoliko godina. Govorio sam ovdje više puta kakvo je iskustvo sa zadrugama u čitavoj Europi i ono što je istraživanje koje je radio zagrebački Institut za ekonomiju, zbog čega kod nas zadruge ne uspijevaju. Nije ono što smo ovdje više puta čuli, a to je da se jednostavno u socijalizmu su se zadruge zamjerile, je to je sigurno bilo u to neko vrijeme, međutim to je bilo odmah nakon rata i nakon da dokazivanja boljševizma '48. i devete godine, prije svega tih ljeta, ali nakon toga su poljoprivredni kombinati imali veliki, veliki broj kooperanata koji su radili pa čak neki još uvijek rade samo što su sada to privatne poljoprivredne kompanije. Ali i Zakon o zadrugama vrlo lijepo kaže, zadruga se temelji na zadružnim vrednotama, samopomoć, odgovornost, demokratičnost, ravnopravnost, pravičnost i solidarnost i moralne vrednote poštenje, otvorenost, društvena odgovornost, skrb za druge. Ne vidimo zbog čega to ne bi bilo vrijedno i to ćemo dati u prijedlogu amandmana da barem to uz sve ostalo ako piše udruživanje i zapošljavanje iako poljoprivredni proizvođač je član proizvođačke organizacije priznat od strane ministarstva, ja pretpostavljam da jesu te zadruge priznate, ali volio bi da se to istakne baš posebno da bude u zakonu označeno, zadruga 5 bodova. Jednako tako i u strategiji i u dokumentima i zajedničke poljoprivredne politike koju donosi Europska komisija govori se o ekološkoj proizvodnji. Sve ovdje što je već rečeno o mljekarstvu, o voćarstvu, o poljoprivrednicima o svemu tome u čemu nismo nažalost samodostatni kao što smo u ratarskim kulturama, ali to će jednako tako biti upitno što će sa time biti u odnosu na ovu nemoguću krizu samo kada se uzme u obzir da mi sa milion i po hektara se ne možemo niti slučajno mjeriti sa Ukrajinom koja je u drastičnom razaranju, koja ima 40 miliona hektara ili sa Rusijom koja je sa svojim agresivnim ratom svakako navukla omrženje cijelog svijeta i sada i pitanje do kada će se kupovati njihov plin i nafta, a pogotovo tko će i pod kojim uvjetima uzimati njihovo žito i njihovo povrće, a treba uzeti u obzir da oni raspolažu sa 150 miliona hektara. U takvim okolnostima svakako da je itekako vrijedno svaki hektar dati ozbiljnim proizvođačima i u tom smislu da svakako smo za to da to budu upravo mikro, mali i srednji poljoprivrednici. Ali kažem kako je strategija rekla da mora se skočiti na 25 odnosno 26% ekološke proizvodnje nije mi jasno da unutar svega toga ne možemo i to ćemo isto staviti kao amandman da barem na temelju toga se može dobiti 5 bodova. Eto to bi u najkraće bilo sve neću iskoristit svo vrijeme. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika HSS-a i Reformista sad će govorit poštovani zastupnik Dario Hrebak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana uvažena ministrice s državnim tajnikom, mi ćemo podržati predloženi zakon, svjesni smo toga da se oko ovog zakona mnoga koplja lome, da je puno tu i interesa određenih skupina ljudi koji se bave poljoprivredom od velikih, malih, OPG-ovaca, svi oni imaju određene svoje zahtjeve, naravno gledaju svoj interes i to od ljudi treba očekivat, ne treba im taj dio zamjerat, međutim ono što država mora, mora definitivno neke ključne strateške stvari u ovom zakonu provesti koje će činiti hrvatsku poljoprivredu barem malo boljom. Upravo u tom duhu posebno pohvaljujemo i zahvaljujemo se ministrici, njezinom timu suradnicima što su i neke primjedbe upravo od HSLS-a uvažili u predloženi zakon za koje smo mi smatrali da su jako bitne. Naravno da tu ima još nekih stvari koje bismo i sami htjeli promijeniti, koje bismo htjeli na jedan drugačiji način posložiti, međutim svjesni smo i ograničenja i da evo čuli smo u današnjoj raspravi ovdje koliko klubova ima razna stajališta koja su možda čak i dobra, međutim ne može se sve to uvrstiti jer često obično neke dobre ideje su u potpunoj suprotnosti s nekim drugim. Ja ću se pokušati u ovom govoru zadržati na ono što iz našeg kuta HSLS-a bitno važno. Dakle, smatramo da krajnji cilj ovog zakona treba biti povećanje upravo vrijednosti same poljoprivredne proizvodnje. To je postupak kojim se strateški dugoročno omogućuje bolja ekonomičnost i konkurentnost hrvatskih poljoprivrednika, a vrlo je pohvalno da se ovim zakonom vodi briga upravo o tim našim specifičnostima. Poljoprivredno zemljište je od posebnog interesa važno za RH i upravo rješavanjem problema poljoprivrednog zemljišta je nešto čime se moramo ozbiljno baviti, moramo to ozbiljno shvatiti jer ćemo upravno u suprotnom uložiti ogromne količine poticaja, a s druge strane to ne mora nužno značiti da će ta količina poticaja koju smo mi vidjeli. Mnoge su se vlade sa tim hvalile, sjetimo se svih onih silnih milijardi koje su ulupane u hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju, a na kraju nam se baš i nije vratilo u smislu povećanja proizvodnje. Predloženim promjenama odredbi zakona mijenja se i način utvrđivanja najpovoljnijih ponuditelja na javnom natječaju za zakup, izmijenjeni su kriteriji te je uvedeno bodovanje što pohvaljujemo, pri čemu prednost ostvaruje ponuditelj s najvećim zbrojem bodova od maksimalno 100. Navedene su razlike u odnosu na dosadašnji način odabira najpovoljnijeg ponuditelja po kojem se isti utvrđivao po utvrđenom redu prvenstva i po definiranim kriterijima. Najveća razlika između nas i ostalih članica EU tada je u Hrvatskoj gotovo trećina zemljišta koja je nekada bilo poljoprivredno danas izvan funkcije. Dakle, gotovo trećina koje je nekad bilo poljoprivredno danas je izvan funkcije i većinom obraslo grmljem i drvećem. To sam dva puta naglasio jer dovoljno govori o tome koliko mi još uvijek imamo velikih problema. Tu se s jedne strane trgamo i borimo za svaki pedalj hrvatskog poljoprivrednog zemljišta, a s druge strane imamo još uvijek veliki dio onoga koje nije iskorišteno. Dakle, upravo to treba biti naš cilj u narednim godinama da se što brže i što više površina privede kulturi i vrati u proizvodnju. Za navedeni cilj potrebno je izraditi zakonodavni okvir koji će to omogućiti, ali i stimulirati poljoprivrednike da se angažiraju na tom poslu. Kako je već za bivše države krenula depopulacija iseljavanje ruralnog prostora te se drastično nastavila za vrijeme ratnih godina, nažalost i danas traje zbog ekonomskih migracija. Čest problem je da se zemljište ne može staviti u funkciju jer nama svog vlasnika. Vlasnici su iz raznoraznih razloga napustili RH i ne vode brigu upravo o tom svom vlasništvu, a vlasništvo pored prava ima i obveze pa tako oni svojom nebrigom o svom zemljištu čine veliku štetu upravo onima koji su ostali ovdje živjeti i koji bi se htjeli baviti poljoprivredom. Na upravo tom zapuštenom zemljištu se nekontrolirano povećava populacija divljih životinja, divljih svinja koje čine značajne štete na usjevima i stoci i poljoprivrednicima koji žive, koji proizvode i koji žele proizvoditi upravo u takvim područjima. Da bi se vlasnike motiviralo da vode brigu o svom vlasništvu, ali i svojim sadašnjim ili bivšim sugrađanima nužno je upravo uvođenje novčanih kazni za neobrađeno poljoprivredno zemljište. To naravno nije popularno, to nitko ne voli, ali je doista nužno ako želimo nešto promijeniti i ako želimo dati novu perspektivu poljoprivredi i životu u ruralnom prostoru. Također treba država omogućiti da bez poreza i pristojbi da se omogući fizička zamjena poljoprivrednog zemljišta sa ciljem okrupnjavanja površina između dva ili više vlasnika. I sam sam na čelu jedne lokalne jedinice samouprave gdje i gradovi, općine su vlasnici određenih odnosno nisu vlasnici dakle će nam biti omogućeno da rekao bih stavljamo određeno zemljište u zakup i tu stvarno imamo jako puno zemljišta koji su tzv. ficleki gdje mi se kitimo kako to nešto imamo, a u biti mi smo i sami kao jedinica lokalne samouprave veliki kočničari razvijanja poljoprivrede na našem prostoru. Vlasnicima dakle RH treba sve poljoprivredno zemljište koje nije okrupnjeno prodati upravo privatnim vlasnicima koji imaju u vlasništvu susjedne čestice, to su tzv. ti ficleki. Dakle, povećanje prosječno obradive površine čestice ili skupa čestica je ključno za povećanje konkurentnosti i dugoročna održivost naših poljoprivrednika i upravo smatramo da je u tome zadaća Ministarstva poljoprivrede, ali i svih drugih državnih tijela da u tome aktivno sudjeluju i da se sve što se može pomoći poljoprivredi napravi čim prije. Ovdje želim naglasiti da za sve ovo ne treba mnogo sredstava nego samo efikasniji rad državnih službi i službenika, a učinci na poljoprivredu bi bili izuzetno pozitivni. Još jednom mi ćemo podržati ovaj zakon i kao što sam rekao zahvaljujem se ministrici i njezinim suradnicima što su uvrstili i jedan dio naših prijedloga u ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Sada prelazimo na pojedinačne rasprave i prvi će govorit poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice s suradnikom. Dakle, govorimo o jednom važnom zakonu, više-manje svi su zastupnici koji su raspravljali o ovom zakonu to istaknuli jedan od najvažnijih zakona. Evo ja ću se osvrnuti i na sličan način kao i ostali kolege. Ovdje ću ipak komentirati prethodna izlaganja, evo konkretno prethodno izlaganje kolege Vilija Matule, ne znam jesam li dobro čuo, jesam li dobro shvatio da kolega iz Možemo ovdje zagovara poljoprivredne kombinate, malo evo mislim da je nekako to u kontekstu 2022.g. i kontekstu znači tržišne privrede u kojoj se nalazimo malo ali okej pošto vi dolazite iz te opcije jasno je da vi zapravo i to zadrugarstvo koje ste zagovarali zagovarate zbog drugačijih razloga da bi neko radio neko ne bi radio, a poljoprivredni kombinati, moram samo još onaj, onaj, prefiks onaj socijalistički poljoprivredni kombinat, pa bi bilo sve savršeno, ali to bi bio jedan mali komentar. Dakle, ključna stvar je da mi pokušamo kroz ovaj resor napraviti Hrvatsku samodostatnu što se tiče poljoprivrede, naravno ta samodostatnost je teško dostižna, ali ja mislim s obzirom na površinu koju imamo pod poljoprivrednim zemljištem ipak to bi Hrvatska morala imati kao imperativ odnosno to bi bio, morao biti cilj koji bi trebao biti ostvariv. Ono što bi ja ovdje konkretno evo upozorio predlagatelje evo par sitnica koje nisu možda vezane direktno uz zakon, ali evo ja ću vas upozorit, iskoristit priliku, a znam da je ministrica tu temeljita, pa da će, pa će i shvatit o čemu se radi. Kod kategorizacija pašnjaka npr. imamo sad jednu apsurdnu situaciju, a ja ću vam konkretizirati, radi se o otoku Braču gdje evo i moja obitelj odnosno obitelj od supruge također se bave stočarstvom i onda imate situaciju da oni najvrijedniji pašnjaci su vam zapravo šume hrasta, crnike i jasena, šume, jer ovce, znači bračke ovce vjerovali ili ne jedu lišće stabala. Ti pašnjaci su zapravo u kategorizaciji najlošije ocijenjeni, imali najlošije koeficijente, a zapravo su najvrijedniji. Nasuprot toga se najviše vrednuju oni pašnjaci koji su očišćeni gdje nema, gdje nema šumske vegetacije, a tamo osim nekoliko evo tjedana ili možda koji mjesec zapravo ovca i nema pašu. Dakle to je nešto s čim se treba pozabaviti, onaj ko je to crtao i određivao određivao je iz Zagreba iz ureda, pa je rekao da je šuma ne znam ja, ne znam hrasta lužnjaka u Spačvi ne može biti pašnjak, slažem se, ali bračka šuma … [[Govornik se ne razumije]] znači česmine, hrasta, crnike, jasena itd. može biti pašnjak i je vrijedan pašnjak tako da evo to je nešto na što bi vas ja upozorio. Također evo drago mi je da je onaj dio koji je bio najavljen vezano uz cijepanje poljoprivrednih parcela manjih od jednog hektara ipak će bit modificiran, shvatio sam kroz amandman, dakle bilo bi loše da ostane, znači nemogućnost cijepanja poljoprivrednih parcela kod nasljeđivanja. Ovaj drugi dio razumijem, ali ovaj dio kod nasljeđivanja evo pozdravljam tu odluku da će se ipak omogućiti znači cijepanje i poljoprivrednih čestica koje su i manje od jednog hektara. I možda još jedan mali detalj. Zakonodavac je negdje stavio da u poticaju ARKOD poljoprivredno zemljište zapravo ne može biti manje od 500 kvadrata ili 0.05 hektara, tako da brojni doci i vrtače u primorskoj Hrvatskoj ne mogu jednostavno ući u sustav OPG-ova, a iznimno su, vjerovali ili ne iznimno su važni za funkcioniranje znači nekih OPG-ova. Ta granica bi se za primorsku Hrvatsku trebala sniziti jer ako neko ima jednu iznimno bogatu i vrijednu vrtaču od 490 kvadrata koju obrađuje znači gdje je oranica to bi trebalo znači napraviti izuzetak. U primorskoj Hrvatskoj bi i takvi prostori trebali moći ući u sustav poticaja odnosno u sustav državnih potpora. Hvala lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Marijane Petir, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, gđo. ministrice, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Ako bi analizirali dosadašnji tijek rasprave puno se govorilo općenito o stanju u poljoprivredi, većinom je to bilo sivilo i crnilo i pokušavalo se prikazati da apsolutno ništa ne valja bez da su se konkretno iznosili neki prijedlozi kako eventualno ovaj zakon poboljšati jer naravno da uvijek prostora za poboljšanje ima. Ne govorim ovdje generalno, čast iznimkama koji su si dali truda da predlože određene promjene koje su jednim dijelom bile i na tragu onog što je Odbor za poljoprivredu gotovo jednoglasno usvojio i na svojoj sjednici jer mislim da je važno kod ovako jednog strateškog i krucijalnog i temeljnog i bazičnog zakona da imamo jasnoću kako ne bi bilo dvosmislenih tumačenja i kako se ne bi ponovo doveli u neke probleme ili administrativne zapreke kojima smo mogli do sada svjedočiti. Svi smo se usuglasili da je ovaj zakon važan za budućnost hrvatske poljoprivrede, da je on posebno važan za opstanak hrvatskog sela i za generacijsku obnovu i da iz tog razloga kroz sam sustav bodovanja koji je predložen je važno napraviti naglaske na ono što smo u strategiji predvidjeli, za što se zalažemo, a to je potpora malim i srednjim obiteljskim gospodarstvima, to je potpora domicilnim gospodarstvima u odnosu možda na one neke koji dolaze sa strane na područje pojedine JLS gdje se raspisuje natječaj, to je potpora mladim poljoprivrednicima. U tom smislu zakon i prati strateške ciljeve, naglasak stavlja na stočarsku proizvodnju koja je doista u ozbiljnim problemima i posebno prepoznaje one grane poljoprivredne proizvodnje sa kojima smo u deficitu, a to su proizvodnja mesa, proizvodnja mlijeka, proizvodnja voća, proizvodnja povrća. I netočne su informacije koje su ovdje iznošene da se ništa nije radilo po tom pitanju, dapače znamo da je covid kriza unijela veliki poremećaj na tržište opskrbe hranom i da je tu doista ministarstvo više puta reagiralo sa mjerama pomoći, pa i nakon što je nastao ovaj poremećaj uslijed ruske agresije na Ukrajinu ministarstvo je također reagiralo jer su enormno porasle cijene umjetnih gnojiva i sjemena i donijelo paket od 200 milijuna kuna za poljoprivrednike, 75 milijuna kuna pomoći za ribare i podsjetit ću da je smanjen PDV sa 13 na 5% na svježu domaću hranu. Naravno da očekujemo da i trgovci prate to smanjenje PDV-a i osobno se zalažem za stvaranje crnih lista onih trgovaca koji sebi dižu marže umjesto da smanjuju PDV. Da je kod raspolaganja poljoprivrednim zemljištem bilo problema o tom govore i činjenice da je čak u nekim jedinicama lokalne samouprave dolazilo do fizičkih obračuna i do prijetnji. To su situacije koje se sasvim sigurno ne smiju ponavljati jer su one bile očigledno ne samo na rubu zakona nego van zakona. Zato bih još jednom ponovila dobro bi bilo precizno pročitati što piše u zakonu u poslušati ono što je rečeno, a to je da oni koji su na bilo koji način postupali protuzakonito, koji nisu provodili svoj gospodarski program, koji ga nisu imali ili su ga izgubili ili ono nekom misterioznom čiribu čiriba akcijom nestao, oni neće moći ostvariti bodove. Dakle, ne treba ovdje tumačiti nešto drugačije i suprotno od toga jer to nije istina. Dakle, ne može se nagrađivati protuzakonito ponašanje i ovaj zakon to jasno podcrtava, kao što podcrtava na što to moramo staviti naglaske da bi sačuvali hrvatsko selo, da bi podigli produktivnost i konkurentnost hrvatske poljoprivrede što se sigurno ne može dogoditi preko noći. I moram reći da me užasno smeta gdje, gdje se cijelo vrijeme nekako provlači i spočitava poljoprivrednicima kolike oni to potpore dobivaju zamisli, a nisu u stanju proizvesti hrane koliko nama treba. Pa vas ja pitam što bi se tek dogodilo da tih potpora nema u ovim nenormalnim i ludim tržišnim uvjetima u kojima poljoprivrednici posluju i u nemogućim situacijama u kojima se nalaze zbog klimatskih promjena koje stvarno uzimaju danak i ponekad im odnose cijele [[Upadica: Hvala.]] njihove usjeve.
Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovana kolegice Petir složit ćete se sa mnom da doista izigravanje gospodarskih programa temeljem kojih je zemljište dodjeljivano u zakup, zatim neobrađeno zemljište iskorištene potpore, podzakup i sve ostalo doista baca ljagu na sve naše poljoprivrednike i zato mislim da je ovo izuzetno važna tema, a možda i trenutak kada bi mogli tu situaciju riješiti. Vi ste danas spomenuli, a evo i ministrica da je provedena kontrola na ukupno 245 ugovora, samo iz općine iz koje ja dolazim imamo preko 250 sklopljenih ugovora. Držim da je to jedan mali postotak i da smo zapravo trebali iskontrolirati sve ili barem unijeti u zakon jasnu odredbu da ako se netko poziva na dosadašnji zakup i želi ostvariti prednost odnosno onih 20 bodova da on mora jasno dokazati da je doista ispoštivao taj program na temelju kojega je ostvario prednost na prethodnom natječaju i uveden u posjed. Zahvaljujem.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Vukovac, dakle jasna sam bila, svaku nezakonitost, bilo kakvo ponašanje koje je bilo rubno, koje je bilo u smislu prevare treba sankcionirati i one koji su se tako ponašali treba izdvojiti iz ukupne mase poljoprivrednika, jer se ovako stječe dojam posebno kad se slušaju rasprave i posebno kad ih sluša možda netko tko i nije toliko u temi kao što ste vi, ja ili neki druge kolege stječe se dojam da u poljoprivredi vlada javašluk, prevara, da su to ljudi koji ne rade ništa i mene to užasno smeta. To nije točno. Dakle, u zakonu je propisano tko, na koji način i sa koliko bodova može dobiti u najam poljoprivredno zemljište. Oni koji nisu ispunili gospodarske programe morat će ih ispuniti u roku od 2 godine ili koji nisu imali obavezu dosada, morat će i ubuduće imati obavezu da to naprave u roku od 2 godine, a oni koji su ih izgubili i koji ih nemaju, a trebali su ih imati [[Upadica: Hvala.]] neće moći konkurirati na natječaju.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Petir ja ću nekako nastaviti i sa svojom ovom replikom temu koju ste vi započeli koja mislim da je izuzetno važna. Uvijek su neki i uvijek ružnu sliku daje ona mala, dakle mala grupa u odnosu na onu veću grupu. Mi onu veću grupu nikad, to kad ste išli u školu pa vam ujutro kažu netko kasni. Tko čuje da netko kasni, oni koji dolaze na vrijeme jer oni koji kasne ne čuju da netko kasni. Tako je i tu. I zbog toga je izuzetno važno, ja čak mislim da ove 2 godine je onako široke ruke. Meni se čini da bi možda i te 2 godine, ali ok, dozvoljavam da ljudi koji se iz ministarstva možda imaju bolju sliku i bolje vide nego mi koji sjedimo u sabornici, ali je izuzetno važno zaista da ta praksa tih nekih koji su zloupotrebili, koji rade protivno zakonima da to [[Upadica: Hvala.]] ljudi da budu sankcionirani, to je važno.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Mrak Taritaš, pa jako je važno podvući tu crtu i ne generalizirati zato što ljudi koji se bave poljoprivredom su ljudi koji uglavnom užasno teško žive, koji nemaju godišnje odmore, koji ne idu na ljetovanja, koji ne idu na zimovanja, koji doista teškom mukom zarađuju svoj kruh i žive bitno drugačije živote od nas ovdje koji raspravljamo o njima. I zato mislim da treba uvijek odvojiti žito od kukolja, da tog kukolja ima svugdje kao što ima i ovdje među nama tako ima i u poljoprivrednom sektoru, ima u bilo kojoj branši i dijelu našeg života. Da, bilo bi dobro kad bi se stvari mogle ovako brzo rješavati samo smo mi svjesni da se puno problema nagomilavalo. Primjerice ministarstvo je predložilo odredbu kojom poziva općine i gradove da u roku od 3 mjeseca raspišu natječaje jer znate da tu dosta stvari štekaju, ali su sami načelnici i gradonačelnici rekli da oni ulaze u takve probleme da oni to ne mogu fizički stići [[Upadica: Hvala, hvala.]] i upravo je odbor onda išao sa amandmanom da se produži rok.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Poštovana kolegice, u Nacionalnoj strategiji do 2030. godine stoji zapravo da je nužno povećati razinu udruživanja poljoprivrednih proizvođača što može potaknuti i ulaganja u izgradnju kapaciteta za skladištenje i za pakiranje proizvoda dok u konačnom prijedlogu ovog zakona ne vidimo da je koncept udruživanja uopće toliko visoko vrednovan, a u odboru, odnosno amandmanu Odbora za poljoprivredu čak imamo na toj stavci i smanjenje bodova u usporedbi sa konačnim prijedlogom. Dakle, sa početnih broj bodova 5 u konačnom prijedlogu u amandmanu Odbora za poljoprivredu sad stoji da će po dvije stavke, znači se zamijeniti sa brojem bodova tri. Pa čisto sam malo htjela da prokomentirate iz kojeg je to razloga budući da je stvarno općenito u Europskoj uniji koncept udruživanja i zapravo to je u interesu proizvođača da se plasiraju bolje na tržište koncept udruživanja.
Poštovana zastupnica Petir.
Da, u prvom čitanju nije bilo bodovanja za udruživanje. Ono je uneseno nakon što smo o tom razgovarali na odboru kao prijedlog i mi smo na temelju prijedloga ministarstva kao odbor odvagnuli ono što su strateški ciljevi, a strateški ciljevi su rekla sam podržati male i srednje poljoprivrednike. I mi smo njih odvojili od onih koji su veliki, jer strateški cilj je podržati male i srednje. Oni moraju imati više bodova. Strateški cilj je podržati domicilne, pa smo onda i tu rekli da moramo napravit razliku. Strateški cilj je podržati mlade poljoprivrednike. Znači vi da bi podržali mladog poljoprivrednika ste negdje morali uzeti te bodove. I mi smo se vodili tom logikom, da ako želimo postići generacijsku obnovu, da je važno dati veći broj bodova mladim poljoprivrednicima koji onda mogu biti zamašnjak razvoja cijelog kraja sa svojim inovativnim, kreativnim i održivim idejama i u tom smislu smo odlučili da mladi poljoprivrednik zaslužuje pet bodova, a udruživanje zaslužuje tri boda što je više u odnosu na nula u prvom čitanju.
Hvala. Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Petir, u podtočci f) koja govori, govorim o bodovanju, koja govori o ekološkoj proizvodnji i autohtonim pasminama. Slažem se, dobro je što smo smanjili sa pet godina na 3 godine. Međutim, ipak mi se čini u svemu tome naknadno da, to je naknadna pamet, da kao što se recimo i za žene ili tamo negdje se povećalo ono na osam bodova. I sve su to jako vrijedne i potrebne stvari čini mi se ipak za ekološku proizvodnju da bi trebalo povećati taj broj bodova. I ništa, samo me zanima vaš komentar kao što nisam tada vidio to da bi bilo dobro baš izdvojiti zadrugarstvo kao poseban način moguće da ih ministarstvo prepoznaje a da ne piše zadrugarstvo. Evo to će biti naš.
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo. Pa samo, znači komentar udruživanje podrazumijeva i proizvođačke organizacije i zadruge, tako da mislim da tu neće biti nekog drugog tumačenja. Kad je riječ o ekološkoj proizvodnji, vi se sjećate da smo mi na odboru čak imali i neke prijedloge da se bodovi za ekološku proizvodnju smanje obzirom da na žalost u strukturi ekološke proizvodnje prevladavaju uglavnom lješnjaci i orasi, pa smo tu slušali i neke primjere gdje se te parcele ni ne održavaju kako treba. Mi smo kao odbor zauzeli stav da ekološka poljoprivreda mora biti nagrađena sa bodovima, da te bodove nećemo dirati, niti smanjivati, da kroz akcijski plan za ekološku proizvodnju koju će Ministarstvo poljoprivrede ove godine donijeti, će se ta ekološka proizvodnja bolje usmjeriti, strukturirati kako bi došli do onih ciljeva koje smo si zadali do 140 000 ha poljoprivrednih površina pod ekološkom proizvodnjom.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovana zastupnice sad kad ste govorili o ekološkoj proizvodnji, mislio sam nešto drugo pitati, ali ću pitati to. Postupak certificiranja za ekološkog proizvođača je čudnovat, ne znam jeste li upoznati. Dakle, u jednom trenutku kada uđete u taj sustav da ste ekološki proizvođač zapravo nema kontrole. Dakle, kontrole su minimalne, zanemarive, tako da nakon što vi angažirate tog certifikatora da dobijete certifikat i to samo certificiranje je formalno, formalno vi ste van kontrole. Gotovo van kontrole, govorim iz prve ruke jer to je, tu se treba napraviti malo nekakva kontrola. Ono pitanje koje sam htio postaviti evo pokušat ću s obzirom da je još uvijek mahom seosko ruralno stanovništvo niže obrazovne strukture smatrate jesu li natječaji koji trenutno postoje prekomplicirani za tu populaciju?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo kolega Zekanoviću. Ne znam da li ste mislili na natječaje za poljoprivredno zemljište ili za ruralni razvoj. Za poljoprivredno zemljište čini mi se da tu poljoprivrednici razumiju što je potrebno, jako su za to zainteresirani i ne vidim da su ti natječaji prekomplicirani da ih oni ne bi mogli razumjeti. Da li se može administriranje smanjiti? Može. Zbog toga se i kroz ovaj zakon ide na onaj model e-zakupa i dakle omogućit će se da se u stvari cijeli proces odvija putem interneta. Naravno to je za one koji su taj korak već napravili, koji su toliko napredni. Kad je riječ o natječajima za ruralni razvoj tu mislim da je to dosta komplicirano. Naravno, dijelom je to uvjetovano i zbog pravila Europske komisije ali mislim da postoji prostora da se pojednostavi, jer poljoprivrednicima samima je bez konzultanata gotovo nemoguće se prijaviti na taj natječaj.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovana kolegice Petir, pa evo svjedoci smo da dugo smo ovaj zakon između dva čitanja, odnosno izmjene zakona brusili poglavito na Odboru za poljoprivredu a sve sa ciljem da mladi poljoprivrednici koji već do sada se bave poljoprivrednom proizvodnjom uglavnom ratarenjem i koji imaju određena već iskustva u poljoprivredi itd. domicilni su, da dobiju poljoprivredno zemljište i da steknu uvjete, odnosno da se počnu baviti i stočarstvom odnosno finalizacijom na neki način u poljoprivrednoj proizvodnji. Da li smatrate da će ovaj način bodovanja odnosno ove izmjene zakona doista biti dovoljno stimulativne, dovoljno poticajne da te mlade poljoprivrednike učine danas još na neki način malim poduzetnicima da se počnu bavit i stočarstvom, poglavito mliječnim stočarstvom i da upošljavaju, odnosno generiraju nova radna mjesta u ruralnim prostorima.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo kolega Šašlin. Pa evo danas je već na snazi odredba da 50.000 eura bespovratnih sredstava mladih poljoprivrednika može dobiti za pokretanje vlastitog biznisa od sljedeće godine to će biti 100.000 eura bespovratnih sredstava. Naravno da nije u šoldima sve, da je potrebno otklanjati prepreke, a jedna od najvećih prepreka ne samo u Hrvatskoj nego u cijeloj EU zašto se mladi teško odlučuju za bavljenje poljoprivredom jest pristup poljoprivrednom zemljištu i tu je razlog zašto smo mi išli nagradit više mlade poljoprivrednike da pokažemo da nam je stalo, da oni ostanu na selu i da se bave poljoprivredom, da čuvaju hrvatski prostor, da proizvode hranu. Ali isto tako se išlo dodatno bodovati one grane poljoprivrede s kojima smo u deficitu jer mi danas dovoljno proizvodimo žitarica i uljarica Bogu hvala, posebno se to vidjelo koliko je to važno u ovoj krizi, ali smo deficitarni u mlijeku, mesu, voću i povrću i u tom smislu se i tako strukturiralo bodovanje da se to podupre.
Hvala. Mi se sada vraćamo na našu diskusiju odnosno našu točku o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu i sad će pojedinačno govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege, ja ću se u ovoj svojoj pojedinačnoj raspravi, a vezano je uz izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu referirati na dvije stvari odnosno probati dvije stvari. Jedna stvar je odnos ovog zakona i način planiranja poljoprivrednog zemljišta i dokumenata prostornog uređenja odnosno prostornih planova, a drugo je katastar i gruntovnica. Dakle, sve funkcionira u prostoru i upravljanje poljoprivrednim zemljištima i prenamjene poljoprivrednog zemljišta i definiranje namjene funkcionira u nekom prostoru što je neotuđivo dobro i svi se uvijek volimo pozivati na neke odredbe Ustava tako je dobro pozvat se i tu na odredbe Ustava. Člankom koji nisu mijenjani koji su ostali nepromijenjeni to su Članak 18. i 19. ovog Zakona o poljoprivrednom zemljištu je definirano da mišljenje na svaki dokument prostornog uređenja kojim se mijenjaju granice građevinskog područja daje ministarstvo, da rok za izdavanje tog mišljenje je 30 dana. Stoga ministarstvo uvijek ima svoj alat u rukama da kroz mišljenje i utvrđivanje novoformiranih granica građevinskog područja iz analiza koje napravi može reći da se ne može širiti na određeno područje, da je određeno područje u smislu korištenje i namjene izuzetno vrijedno ili vrijedno poljoprivredno zemljište. I to je nešto o čemu uvijek trebamo voditi računa tako da ove odredbe koje su u zakonu definirane što može na P1 ili P2 su zapravo alati koji služe ministarstvu kada izdaje ovo mišljenje na dokumente prostornog uređenja. I to svi oni koji su načelnici ili gradonačelnici među našim redovima to znaju. I raspravi kada je bilo u prvom čitanju i u raspravi i u drugom čitanju, a i u raspravi i na odborima uvijek se povede tama katastra i gruntovnice. Danas sam dobila odgovor na moje pitanje koje sam uputila Državnoj geodetskoj upravi gdje me je zanimalo kako stvari stoje sa katastrom iz jednostavnog razloga što u javnom prostoru volimo baratati različitim informacijama pa je dobro znati kako zapravo stojimo. U Hrvatskoj ima 3.417 katastarskih općina, zakonima koji su od 2000. godine pa nadalje je određeno da se treba napraviti nova izmjera. Nova izmjera je napravljena za 397 katastarskih općina. Od tih 397 nisu sve stavljene u službenoj, službenu upotrebu jer treba poseban dokument da se stave u službenu upotrebu pa su u službenoj upotrebi 237 katastarskih općina. Onim osnovnim matematičkim radnjama koje učite do 3 razreda osnovne škole situacija vam je slijedeće. U proteke 22 godine 18 katastarskih izmjera smo radili godišnje. Da bi napravili sve katastarske izmjere ovim tempom, na ovaj način i kroz ovaj zakon treba 167 godina. Dakle, potrebno je, podatak je najfriškiji mogući i baratam podatkom koji je evo ministar Paladina je to valjda jedan od prvih papira koji je potpisao jer sam dobila odgovor kao saborska zastupnica jer ne želim i to uvijek se jako čuvam da baratam podacima koji nisu provjereni jer svi volimo baratati podacima čuli, vidjeli, negdje napisano, pa je naslovnica bila ovog ili onog, ovo je najslužbeniji mogući podatak. Kolegice i kolege kako mi mislimo upravljati prostorom? Kako mi mislimo upravljati neću uopće govoriti o građevinskom zemljištu jer je, jer smo ne tako davno donijeli odluku u ovom saboru za desetgodišnje izmjere građevinskog područja gdje su osigurani novci i sve ostalo da bi se mjerila građevinska područja. Kako mislimo baratat svim ovim kad prema načinima na kojima dakle naša geodetska struka radi izmjere da bi Hrvatska bila u novoj izmjeri treba nam 167 godina. Jedna od primjedbi koja je bila u prvom čitanju je bilo ajdemo se referirati, dakle da se referira na katastar da se ne bi referiralo na gruntovnicu. Pa đaba krečimo. Kolegice i kolege to tako uvije ide, dakle uvijek ide vrč na vodu dok se ne razbije. Do kada mislimo da može tako ići? Do kad mislimo dakle mi donosimo ovdje zakon, zakon kojim definiramo način upravljanja poljoprivrednog zemljišta, a upravljanje poljoprivrednom zemljištu i katastar koji imamo će biti neki krivi katastar [[Upadica: Hvala.]] koji nije važeći.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Beljaka.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Mrak Taritaš znate li vi koliko košta izmjera i koliko bi koštala izmjera svih katastarskih općina u RH, to je prva stvar, dakle to je sada prebačeno na jedinice lokalne uprave odnosno na općine i gradove koji to jednostavno ne mogu napraviti. Imam iskustva s tim, bio sam 12 godina gradonačelnik Samobora, bogatog grada i nismo uspjeli napraviti bog zna što, a mogu si samo zamisliti što mogu neke manje općine ili siromašnije općine ili gradovi napraviti. Inače, rekli ste 167 godina? Koliko? [[Upadica: Da, tak sam izračunala.]] To je još uvijek prilično dobra prognoza pošto je zadnja kompletna katastarska izmjera cijele Hrvatske napravljena za vrijeme Austro-ugarske i radila ju je austro-ugarska vojska. I evo dobrog primjera da to u mirnodopskom razdoblju u kojem Hrvatska jest napravi Hrvatska vojska, konkretno da zaposli desetine ili stotine studenata, geodeta i da to napravi u kratkom vremenu.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo kolega Beljak na vašoj replici. Dakle, ima tu nekoliko stvari o kojim treba voditi računa. Prvo je pitanje da li nam zaista sud pod tim uvjetima treba nova izmjera. Mi imamo, da li nam uvijek treba? Da li je dovoljno, da li trebamo za pravo omogućiti da sve promjene koje jesu idu kroz pojedinačne, ispravne postupke u katastru pa se onda promjene definiraju. Zamislite koliko je puta ova Hrvatska i sad tu će mi naravno opet geodeti reći da imam nešto protiv njih. Za svaku lokacijsku dozvolu prije treba posebna geodetska podloga i danas. Pa trebate geodetski projekt, pa je u legalizaciji su rađene snimke i sve to stoji u nekim ladicama. To je sve netko platio i sve to stoji u nekim ladicama. Bilo bi samo dovoljno da to ažurirate i stavite i dobijete neko novo stanje. Ali ako ne znamo sami, a ne znamo ima model Austrije [[Upadica Reiner: Hvala.]] koji uredno prepišemo i sve bi moglo funkcionirati.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Ivana Penave, izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice i suradnice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Zakon koji je pred nama izuzetno je važan alat poljoprivredne politike svake zemlje i po svojoj važnosti odmah iza naravno poljoprivredne strategije koja mora ponuditi odgovore na pitanja što Hrvatska proizvodi s obzirom na potrebe, tradiciju, kvalitetu tla, podneblje, znanje, profit itd. Što Hrvatska jede, odnosno što Hrvati jedu? Da li domaće, da li uvozno s obzirom na kvalitetu, čistoću, GMO itd. Koliko Hrvatska proizvodi odnosno koja je razina samodostatnosti? Jesmo li jak izvoznik ili jak uvoznik što je na žalost kod nas činjenica tko proizvodi da li OPG-i, da li zadruge, da li tvrtke i u kojem omjeru, gdje se što proizvodi? Kad govorimo o Lici, o Zagorju, Istri, Dalmaciji, Slavoniji i ostalim regijama u Hrvatskoj. Nakon i kad se utvrdi strategija koju imamo naravno u Republici Hrvatskoj poljoprivreda je do 2030. godine. Slijedi definiranje barem bi tako trebalo biti operativnih ciljeva proizvodnje. Dakle, netko bi u ovoj državi trebao biti u stanju definirati u kojem vremenu, koliko proizvodimo i čega proizvodimo? Koliko svinja, koliko mlijeka, koliko krastavaca, koliko krumpira itd. Logika je vrlo jednostavna. Ukoliko svaki naš seljak zna koliko za ovu zimu proizvodi, koliko ima kokošaka u dvorištu, koliko ima svinja, koliko je za svoje potrebe, koliko za prodaju. Jedno pitanje je vrlo jasno zdravo razumski, zdravo seljački, logično zašto to onda država ne zna. I tu svaka hrvatska Vlada pada na ispitu jer nije problem u ovom zakonu, nije problem u strategiji, nije problem, dakle u papirima. Problem je u operativnosti i u ljudima svih razina izvršne vlasti od općina, gradova, županija ali ne mogu tu izuzeti Vladu Republike Hrvatske jer stvar uvijek kreće od glave i zbog te operativnosti, neoperativnosti koja je demonstrirana godinama na žalost vidjeli smo to i na potresu, izostanku obnove, na padu bespilotne letjelice, na demografskoj katastrofi. Na žalost ona se ocrtava i u propadanju hrvatskog sela, odnosno hrvatske poljoprivrede. Jesmo li ikad u Hrvatskoj mi vidjeli i jednu Vladu da je sebi zadala zadatak, da u tekućoj godini, dakle 2022. proizvodnja mlijeka mora primjerice rasti sa 50 na 60%. I je li si itko postavio letvicu i pristup na način da do 2025. Hrvatska mora biti samodostatna u proizvodnji mlijeka ili bilo čemu drugom voćarstvu, povrtlarstvu ili bilo kojoj drugoj grani poljoprivrede. Nije. Zašto nije? Pa moguća su dva razloga. Jedan je da smo zadovoljni kako naša poljoprivreda funkcionira, da smo se pomirili sa tim da je poljoprivreda za nas nepotrebna, nebitna, neisplativa i da imamo neke druge isplativije grane ekonomije na kojima se baziramo, grane gospodarstva ili pak postoji druga grana a to je da nema hrabrosti, da nema vizije, da si zadajemo nekakve strategije na rok od 10 godina znajući da mandat svake Vlade traje četiri godine pa što bude za 10 godina biti će. Jedina je logika koja je pomalo žalosna i ispadne da svaki seljak bolje upravlja svojim gazdinstvom nego što vlade Republike Hrvatske upravljaju Hrvatskom državom. I ta činjenica je žalosna sama po sebi, ali je još puno žalosnije što seljak u Hrvatskoj ma koliko dobar bio iz tržišne utakmice ne može izaći kao pobjednik jer u srazu sa seljacima iz drugih država, u srazu sa multinacionalnim kompanijama vrlo teško može izaći kao pobjednik jer iza njega ne stoji sustav. Dok se stvari ne postave na jasne, transparentne brojke, kriterije koje je moguće pratiti iz godine u godinu i dalje ćemo svjedočiti propadanju hrvatskog sela i bivat ćemo sve slabiji u svakom smislu, pa tako i u poljoprivredi. Tako da što se ovog važnog Zakona o poljoprivrednom zemljištu tiče umjesto moćnog alata u ostvarivanju ciljeva ukupne Strategije poljoprivredne proizvodnje u RH [[Upadica Reiner: Hvala.]] ostat će kao [[Upadica Reiner: Hvala vam lijepa.]] i do sad alat koji će biti u funkciji … /Govornik isključen, ne čuje se.
Hvala. Slijedeći će govori poštovani zastupnik Mišel Jakšić, izvolite.
Sad sam sam. Hvala lijepo potpredsjedniče. Dobar dan još jedanput svima, dakle puno toga smo u ime SDP-a rekli u svojim uvodnim raspravama u ime kluba gdje smo jasno naglasili da možemo pozdraviti da se pokušava nešto raditi sa poljoprivredom od Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta do Strategije razvoja poljoprivrede pa i sada do Zakona o poljoprivrednom zemljištu, no isto tako smatramo da se tome pristupa apsolutno neselektivno, apsolutno nekritično prema svim onim desetljećima, a sada je to već 30 godina gdje nismo napravili apsolutno ništa da hrvatska poljoprivreda ne dođe na ove grane na kojima je danas. Jer ne možemo se pravdati sami pred sobom i zainteresiranom javnošću da zemlja koja je puno toga bazirala u svojim stoljećima razvoja na intenzivnoj poljoprivrednoj proizvodnji, iz koje se razvijala velika prehrambena industrija da je od nakon '90. godine zaboravila kako je raditi poljoprivredu i da je normalno da skoro sve pa kulture i sva proizvodnja je doživjela strmoglav pad. Isto tako, ne možemo reći da je normalno da nešto što je puno bolje funkcioniralo u doba komunizma koliko god to morbidno izgledalo mi nismo do sada zapravo uspjeli pokrenuti i da smo imali jasnije provedenu komasaciju tada nego što imamo danas kada imao sve mogućnosti od digitalizacije i do brojnih drugih stvari koje su taj cijeli proces trebale napraviti lakšim, jednostavnijim, bržim a samim time onda i efikasnijim za naše poljoprivrednike i sve one ljude koji se žele baviti poljoprivredom. Jednostavno dogodilo nam se jako puno godina koje smo promašili u kojima ili nismo radili ništa ili smo radili krivo ili smo jednostavno dozvolili da u nečemu što je toliko važno kao što je poljoprivredna proizvodnja za opstojnost jedne države i za opstojnost jednog gospodarskog sustava završi često puta u privatnom grabežu, muljanju sa poticajima, muljanju sa tome čija je zemlja, tko ju obrađuje, na koji način ju obrađuje i danas raspravljamo o efektima svih tih promašaja i svih tih katastrofalnih poteza. Sve to zajedno je s jedne strane doprinijelo da i danas to vidimo u našim trgovačkim centrima, caruje uvozni lobij koji doslovce može raditi kod nas što želi, vidimo da ni politika smanjenja PDV-a nije doprinijela tome da se smanje cijene u ovoj krizi, ali isto tako morao priznati da ti promašaji u poljoprivrednim politikama su doveli i do depopulacije određenih dijelova RH, poglavito se to odnosi na one ruralne krajeve koji su prije 30, 40, 50 godina prednjačili sa svojom poljoprivredom sa svojom poljoprivrednom proizvodnjom, samim time i svojim bogatstvom. Jer ljudima koji su tamo bili naučili stvarati doslovce sa puno političkih krivih poteza, sa puno potencijalno koruptivnih i sumnjivih radnji smo sami od sebe krenuli uzimati kruh iz ruku i onda smo se čudili koliko nam je mladih ljudi napuštalo određene krajeve Hrvatske što je najbolje vidljivo po zadnjem popisu stanovnika u RH i otišlo na bauštelu u Njemačku. Ono što jednostavno moram opet spomenuti da Covid pandemija, rat u Ukrajini, agresija Rusije, inflatorni pritisci, ponašanje trgovačkih lanaca nam pokazuje danas najbolje koliko nam je važno da vodimo puno smisleniju poljoprivrednu politiku, da damo sve od sebe da poljoprivredu vratimo na grane koje je bila jer ne smijemo si dozvoliti kao što smo s energetikom napravili jako puno krivih koraka da i u proizvodnji hrane budemo još samonedostatniji nego što smo danas, a zapravo trend je iz godine u godinu gori, a i mi sa nekim svojim potezima što je najbolje vidljivo u tome da nismo zaštitili kroz mirovinske fondove i politiku države svoje interese u Fortenovi, dodatno doprinosimo tome i dodatno se dovodimo u situaciju da kao što netko danas uzima naftu da bi ju izvozio iz Hrvatske pa prodavao nama bi vrlo lako se mogli dovesti sa jako puno poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Beljaka.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Jakšić, rekli ste vjerujem omaškom da je nešto za vrijeme komunizma koliko god to morbidno zvučalo bilo bolje. Moram vas ispraviti u Hrvatskoj nikad nije bilo komunizma, bio je socijalizam i ne znam što bi to bilo morbidno u tome da je do 1990. Hrvatska proizvodila ne dovoljno nego viškove hrane za svoje potrebe, nismo bili ovisni o nikakvom uvozu, da smo imali poljoprivredno industrijske kombinate koji su popljačkani, svi do jednoga popljačkani u zadnjih 30 godina, da smo imali situaciju gdje je hrvatskog selo da možda bilo ugroženo, da nezadovoljno ali bilo u 100 puta boljem stanje nego sada i što se tiče demografije i što se tiče poljoprivredne proizvodnje i što se tiče kompletnog sustava. Dakle, ne mogu se složiti s vama da je nešto bilo morbidno u tome da su ljudi radili od 6 do 14 sati, a poslije podne se bavili [[Upadica: Hvala.]] poljoprivrednom. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Jakšić.
Apsolutno je ljudski i demokratski da se ne možemo oko svega složiti, no s obzirom da je relativno kratko vrijeme za raspravu komunizam kao društveno uređenje ili socijalizam je iz nekog razloga '90. propao ne samo u Hrvatskoj ili lex Jugoslaviji nego u većem dijelu Europe i svijeta. I zato sam rekao da je morbidno jer ako je jedno društveno ekonomsko uređenje propalo znači da je očito u sebi imalo i određenih probleme i poteškoća zašto nije opstalo. Ali morbidno je u tome što vjerujem da su svi vjerovali da dolaskom liberalnog kapitalizma, demokratizacijom, liberalizacijom koja je sa sobom nosila modernizaciju ćemo napraviti još bolje rezultate nego što smo imali u doba komunizma. A danas kad podvučemo crtu ispada da taj kako neki vole reći crni komunizam u kojem nije bilo jogurta, nije se smjelo ići u crkvu, nije se smjelo navijati za Dinamo, da sad sve ne nabrajam što bi tu mogli reći je uspijevao sa svim svojim poteškoćama koje ekonomsko uređenje više stvarati i proizvoditi nego što mi proizvodimo danas u kapitalizmu.
Hvala. Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, više od 90 jedinica lokalne samouprave nije zapravo donijelo još uvijek program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, a od ministrice smo danas čuli da gotovo polovina od tog ukupnog broja zapravo se odnosi na jedinice lokalne samouprave koje nemaju na raspolaganju poljoprivrednog zemljišta pa moj upit je zapravo koliko JLS imaju resursa i kapaciteta za provedbu tih natječaja jer činjenica da i ove koje su odradile natječaj postupci traju gotovo i 2.g.. To je nešto što otežava sigurno planiranje poljoprivrednicima buduće poslovanje. I što se tiče ovog prvokupa zemlje od strane države smatram da nema tu dovoljno nekakvog plana što s tom kupljenom zemljom budući da nisu ni predviđeni financijski pokazatelji koliko bi zapravo i koštao otkup te zemlje, pa evo koji je vaš komentar? Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Jakšić.
Dobro, kad pričamo o financijskim pokazateljima u hrvatskoj poljoprivredi, pa i onda proizvodnim pokazateljima tu se nismo nikad baš iskazali, imali smo godine kad smo helikopterski razbacivali novac u poticaje, pa za kapitalna ulaganja, a nikad nismo utvrdili što je to donijelo i koliko se eventualno više proizvodilo. Jednostavno usudio bi se reći da se u nekim fazama hrvatske države to koristilo kao neki način namirivanje nekog svog imaginarnog biračkog tijela i nekih svojih ljudi po terenu. Ovaj prvi dio koji ste postavili vezano uz JLS mogu reći da sam siguran da ministrica tu ima dobar početni … [[Govornik se ne razumije]] , ali za to bi trebala dobiti puno veću podršku cijele vlade jer JLS kakve mi danas imamo sigurno to ne mogu same iznijeti, da bi imale taj kapacitet treba nam puno veći stupanj decentralizacije nego što imamo danas jer smo visoko centralizirana zemlja, ali za sada niti jedna vlada nije skupila hrabrosti da konačno decentralizira državu i smanji pritisak velikog javnog aparata koji imamo.
Poštovana zastupnica Ružica Vukovac bit će slijedeća, izvolite.
Poštovani, potres koji je pogodio 2020.g. Banovinu pokazuje da i uz prirodnu katastrofu hrvatski narod ostaje na svojim vjekovnim ognjištima uz svoje domaće životinje. To pokazuje povezanost ljudi i domaćih životinja i vezivanje uz njihovu sudbinu što je značajna ljudska vrlina. Stočarstvo je zadržalo ljude i time se čuva i ruralni prostor u RH. Od hrvatske samostalnosti stočarska proizvodnja nažalost bilježi konstantno zanemarivanje i indiferentan odnos političkih elita koje nažalost nisu uočile važnost ovog sektora za našu zemlju i narod. Politička oligarhija je u najvećoj mjeri pod utjecajem uvoznog trgovačkog lobija, različitim eskapadama doprinjela je devastacija stočnog fonda i devastaciji poljoprivrednih gospodarstava iz ovog sektora. EU je kroz više programskih razdoblja zajedničke poljoprivredne politike kapitalno preinvestirala animalnu proizvodnju među svojim članicama i postigla razinu samodostatnosti animalnih proizvoda, u značajnoj mjeri je čak i premašila. Članice EU koje su na raspolaganju imale više financijskih sredstava za ulaganje u fizičku i materijalnu imovinu dostigle su visoku tehnološku razinu uzgoja domaćih životinja, prerade i skladištenja stočne hrane, kao i razvoj prerađivačke industrije poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Sve ovo iznosim upravo zbog velikog broja naših stočara, a proizvođača prvenstveno mlijeka, pa onda i mesa koji ne mogu dugi niz godina doći do državnog zemljišta. Bojim se da ovaj prijedlog zakona to neće značajno promijeniti. Moram napomenuti kako omjer od jednog hektra po uvjetnom grlu koje predlaže ministarstvo iako upitan jer je prema ovako posloženom sustavu bodovanja zapravo pitanje hoće li dosadašnji posjednici ipak uspjeti preskočiti stočare, pa će stočari opet ostati kratkih rukava, nije dovoljan za spas stočarskog sektora, posebice tu izdvajam mljekarski sektor jer kad govorimo o gospodarstvu koje ima primjerice 10 krava i 10 hektara koje mu služe za proizvodnju krmiva, on je u velikom riziku, može mu se dogoditi da primjerice tuča, led, mu uništi sav usjev i što će on tada, može se dogoditi da mu bolest napadne usjev, gdje će on nahraniti stoku, stoka je živa, stoka raste, sutra kad više ne bude bilo slobodnog zemljišta, telići narastu, gdje će on njih hraniti. Ovim zakonom trebalo je poduprijeti mješovita gospodarstva, dakle stočarsko ratarska po uzoru na danas često spomenutu Austriju i na taj način bi smanjili jaz između jednih i drugih. Moram ovom prilikom pohvaliti amandmane Odbora za poljoprivredu i zahvalit se predsjednici, nije tu, ali hvala joj na uloženom trudu, u kreiranju istih, no ipak držim da o još jednom amandmanu moramo razmisliti, to je amandman broj 5, dakle njime se predlaže produljenje roka s 3 na 6 mjeseci u kojemu su JLS odnosno Grad Zagreb dužne donijeti odluku o raspisivanju javnog natječaja za zakup i odluku o raspisivanju javnog natječaja za prodaju. Smatram da su prema važećem Zakonu o poljoprivrednom zemljištu iz 2018.g. ozbiljne općine već izradile svoje programe raspolaganja zemljištem na svom području, te da su do sada imale dovoljno vremena za pripremu. Oni koji to do sada nisu učinili ili namjerno opstruiraju provedbu toga jer im recimo je to zahtjevan posao, zahtjevan zadatak ili zato što imaju određeni interes. Na terenu imate veliki broj općina gdje je primjerice sam načelnik u posjedu velikog broja hektara, a ne bavi se nikakvom ozbiljnom proizvodnjom. Takvi naravno nisu dali izraditi programe, niti su raspisivali do sada natječaje. Produživanjem roka za izradu programa mi njima zapravo idemo na ruku, ostaju još cijelu godinu u posjedu i što je njima najvažnije i dalje dobivaju svoje potpore. S druge strane mnogi ugovori su istekli, pa je ministarstvo odobrilo produljenje valjanosti na 2.g. što onda ove godine ponovno ističe stoga će se mnogi poljoprivrednici naći u novim problemima ukoliko ne požurimo s raspolaganjem. I ministrica je danas konstatirala da su programi u najvećem broju općina gotovi i dostavljeni samom Ministarstvu poljoprivrede, zašto im onda dati još pola godine za posao kojeg su već odradili. Ovdje moram spomenuti i aktualno brisanje poljoprivrednicima zemljišta iz ARKOD-a gdje državna administracija nije uopće omogućila uvjete da korisnici koji zemljište koriste mogu sklopiti ugovor o zakupu, a uz to brisanje se vrši selektivno. Kako je moguće da se brisalo i privatne parcele?
Poštovani zastupnik Hajduković ima repliku.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolegice u svom ste izlaganju rekli kako je stočarstvo zapravo sačuvalo naše selo i naš ruralni prostor, ali ono što bih vam ja postavio možda i kao retoričko pitanje, ali dao priliku možda da prisnažnim taj argument jer se s njime slažem. Koliko stočaru treba zemlje da bi održavao jedno grlo stoke i može li do te zemlje doći i kako dolazi? Vi ste u više svojih rasprava tijekom našeg mandata i ovoga i prijašnjih govorili upravo o tome kako stočari teško dolaze do zemlje, a kad i uspiju doći do zemlje to su u pravilu nedovoljne količine za prehranu stoke koju imaju. Ako mislimo da je stočarstvo rješenje da održimo i revitaliziramo naš ruralni prostor onda radikalan zaokret u politici i raspolaganja državnim zemljištem trebamo imati, a bojim se da to ovaj prijedlog zakona ne nudi.
Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hajdukoviću. Doista ste krasno izložili problem hrvatskog sela, dakle spašavajući sve i radnike i neradnike nećemo puno postići. Meni doista fali hrabrosti kod predstavnika ministarstva da kažu jasno koji su nam to prioriteti. Činjenica jeste da je stoka upravo ta koja drži život na selu, dakle vi kada imate stoku vi ste dužni uz nju provesti 365 dana u godini. Ne kažu za čudo u narodu da je krava gazdarica, da je ona gospodarica i onda doista traži slugu, ne gazdu, ona traži slugu jer vi morate njoj ujutro rano doći provjeriti je li sve u redu, nahranit je, donijet vodu, počistit pod njom, dva puta dnevno pomust je, biti uz nju i noću ako vam treba. To vam neće raditi ratari, ratari su navikli na malo drugačiji pristup. Nemam ništa protiv njih, a lajmo povezivat jedno i drugo. Jedino takav pristup koji meni ovdje nedostaje, dakle povezivanjem ratarske i stočarske proizvodnje hrvatsko selo može preživjeti.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS-a. Uvažena ministrice sa suradnicom. Evo nastavit ću ovdje gdje je Ružica stala i mislim da to je dobra poruka da ratari i stočari moraju surađivati, bez toga nema hrvatske poljoprivrede. Ne može jedan stočar imati onoliko zemlje koliko bi njemu trebalo za 200, 300, 500 uvjetnih grla to je nemoguće, ali suradnjom ratara i stočara mislim da možemo postići puno. Hrvatska bitno zaostaje u udruživanju svega 0,47% hrvatskih poljoprivrednika je udruženo, to je ispod svakog europskog prosjeka i tu moramo poraditi na tome. Ali ok, ajmo nastaviti dalje. Ovdje neke riječi koje su se spominjale, kaže samodostatnost, proizvodnja, dodana vrijednost, skladištenje, prodaja zemljišta, lokalni šerifi, poticaji, mlijeko, meso, voće, povrće, mali, srednji, veliki, PDV, zadruge, trgovci, prekupci, nakupci, nepoštene prakse, crne liste, domicilnost, mladi, žene sve je to dio hrvatske poljoprivrede koji je još uvijek ostao neposlagan na onaj mozaik kojem težimo da hrvatska poljoprivreda bude generator hrvatskog gospodarstva. No budimo iskreni, hrvatska poljoprivreda u BDP-u ne zaostaje za europskim zemljama, ona čini negdje oko 3,68%, a i u zaposlenosti smo u europskom prosjeku. No budimo iskreni, možemo puno više, možemo puno jače. Ja smatram kao član Odbora za poljoprivredu i evo čovjek koji živi cijeli svoj život na selu da Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji ćemo danas evo završiti s ovim drugim čitanjem i vjerojatno idući petak glasovati o njemu, dajte tu perspektivu. Ako smo dobro pročitali čl. 18. ovog zakona, a to je bio nekad čl. 36. onog prošlog zakona, vidjet ćemo da sustav bodovanja je izbalansiran. Jednako su nezadovoljni i veliki i mali i srednji, ali su isto tako jednako i zadovoljni i mali i srednji i veliki. Mislim da je to u biti svaki zakon tako funkcionira. Nažalost, postoji skupina ljudi u hrvatskoj poljoprivredi koje mi zovemo poljoprivrednicima, ali oni to uistinu nisu. To su ljudi koji stvaraju krivu percepciju o hrvatskoj poljoprivredi, to su ljudi zbog kojih oni pošteni, časni ljudi koji žive od svog rada nažalost budu uvijek u drugom planu i ne ostvare one ciljeve kojima teži. Reći ću da evo na današnjoj sjednici vlade, vlada je donijela odluku o potporama u peradarstvu sa 5 milijuna kuna, potporu stočarstvu sa 31,6 milijuna kuna, završilo je e-Savjetovanje za sjemenski kukuruz ostalo je još uvijek 7,5 milijuna kuna potpora za one koji žele sijati i tu potičemo i sjemensku proizvodnju potičemo sa bodovima u ovom novom zakonu. 90% alokacije za ruralni prostor je već podijeljeno. Prema tome, težnja ministarstva, ministrice često se ovdje o poljoprivredi govori dosta paušalno na način naravno kako političari vole, populistički, a to nažalost ne donosi poljoprivrednicima dobro. Poljoprivrednike treba saslušati, s njima treba biti i od njih treba učiti neke stvari. Ipak smo mi samo političari i ja osobno nema niti pedalj nekakve zemlje da bi ovdje držao predavanje nekome ko se sa zemljom bavi, ali volim slušati i volim sudjelovati i volim kad me se pita pa ako ja mogu pomoći bilo kakvim savjetom svojim poljoprivrednicima u Slavoniji, Baranji i Srijemu onda je to moja zadaća koju moram obaviti ovdje u HS-u. Stoga evo želim pohvaliti i ministricu sam već rekao, državnog tajnika, ali i Marijanu Petir. Treba ženi reći jedno veliko hvala za ono što čini kao političarka, žena koja se ne bavi poljoprivredom, ali 60 sjednica Odbora za poljoprivredu zorno kazuje da ne spavamo, da želimo bolju poljoprivredu, bolju proizvodnju i želimo ono što se svakako treba dogoditi. No nemojmo se baviti s tim. Ne može Hrvatska biti samodostatna u svim poljoprivrednim proizvodima, to ne postoji i to neće nikada niti je ikada bila da se razumijemo. Slažem se sa pojedinim kolegama koji su govorili o strukturi poljoprivrede kakva je bila do devedesetih godina. To je nešto bilo drugo. Mala sela su bila naslonjena na velike kombinate koji su u tim krajevima postojali i onda su ljudi nakon radnog vremena još radili svojih dva, tri ili četiri jutra zemlje i s tim su oni mogli hraniti svoju djecu, plaćati im školovanje, studiranje ili bilo što drugo. No na kraju to se promijenilo, ušli smo u zajedničku poljoprivrednu politiku i mislim da se tu dobro držimo. I ako nas bude što više zagovornika toga mislim da možemo napraviti dobro Hrvatskoj državi.
Hvala. Imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Ivanović, pa evo puno toga ste se vi dotakli u vašoj raspravi. Hodajući našom Slavonijom, slušajući sve ono sa terena upravo se ukazuju ovi problemi da dolazi do podjela između ratara, stočara, između malih, srednjih, velikih. Međutim, ono što mi možemo reći sve su to vrijedni ljudi i zavređuju svi da im se osigura minimalni uvjet upravo da bi oni nastavili raditi ono što dobro rade i najbolje znaju. Naravno da iskazujemo podršku i malima i srednjima, iskazujemo podršku mladim poljoprivrednim proizvođačima. Međutim evo osim za opstanak hrvatskog sela su potrebni i mali i srednji. Naravno da ne smijemo zanemariti i potrebu postojanja onih tzv. velikih zbog visoko napredne tehnologije u njihovom radu i proizvodnji, ali naravno i u važnosti punjenja državnog proračuna zbog velikog broja zaposlenika koji rade u tim tvrtkama, a većina od njih su ipak iz ruralnih područja također.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Kaže da u Hrvatskoj imamo negdje oko sto pedeset dvije, tri tisuće OPG-a. Prosječna površina je negdje oko 5 i pol hektara zemlje. To je jasan znak da žilavost tih malih je u biti presudna za hrvatsku poljoprivredu, da se i na pet i pol hektara intenzivne poljoprivredne proizvodnje može dobro živjeti. Naravno ako govorimo o povrtlarskim kulturama koje su vrlo zahtjevne, zahtijevaju puno radne snage ali su isto tako i dohodovnije od ratarskih kultura kao što su žito, ječam, kukuruz ili neke druge stvari. Prema tome, selu moramo vratiti onu tvar magičnu koju je ono nekad imalo. Tamo je sve počivalo na radu. Znači sve je na radu od djece, srednjih, odraslih, najstarijih, svi su radili, od voća, povrća, pa na kraju krajeva da to rade samo i za sebe bilo bi već dovoljno.
Hvala. Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega u svom izlaganju ste spomenuli i zapošljavanje. Pa jesmo li onda trebali ovim zakonom dodatno nagraditi primjerice evo stočare koji proizvode mlijeko za dvije kune, a ipak uspijevaju još nekoga sa strane zaposliti i dat mu njegovu pristojnu plaću i plaća državi visoke doprinose i na taj način ga zapravo zadržati u selu da ne ode nikuda dalje, jer to nismo ovim prijedlogom učinili. A isto tako htjela sam vas pitati za mišljenje, dakle državni ured je u svom nalazu iznio niz preporuka. Jedna od njih je da proširimo ARKOD sustav, funkciju ARKOD-a na još jednu od funkcija, a to je da se iz nje vidi tko koristi zemljište i u koju funkciju, odnosno status korištenja. Što mislite o tom prijedlogu?
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Rekao sam u svom izlaganju vjerojatno nismo zadovoljili apsolutno sve od onoga što se očekivalo. To je i nemoguće. Budimo iskreni. Jučer sam razgovarao sa nekim ljudima koji se bave ozbiljnom proizvodnjom mlijeka i tu sigurno i ministrica će to posvjedočiti na svakom Odboru za poljoprivredu, ja sam prvi za to da litra mlijeka mora doći na tih 0,50 euro centi da bi uopće bila isplativa i tu nema govora. I sve treba učiniti da ti ljudi i da dođemo na tu cijenu. Također je i sa ovim drugim dijelom o kojem ste govorili pročitao sam obrazloženje zašto to nije tako kada je u pitanju ARKOD, ali evo to su neke od stvari možda koje treba još doraditi, pa ni jedan zakon nije uklesan u kamenu da ga se ne bi moglo promijeniti. Čitav svijet se promijenio u zadnja tri mjeseca ovog agresijom na Ukrajinu. Prema tome, ne vidim tu taj monolit kojeg se ne bi moglo promijeniti ako ide na dobrobit hrvatskom poljoprivredniku.
Hvala. Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani kolega Ivanoviću, vi kao bivši dožupan Osječko-baranjske županije ali i kao čovjek koji cijeli život praktički živi na selu u Slavoniji sigurno jako dobro poznajete situaciju i prilike u slavonskim i baranjskim selima. Stalno nam se imputira i pokušava nametnuti teza da se mladi poljoprivrednici, ljudi koji imaju svoje OPG-ove, koji imaju svoja gospodarstva da se iseljavaju, da odlaze, da napuštaju Hrvatsku itd. Da li nam možete reći stvarno da ima takvih primjera u vašoj bližoj ili daljoj sredini koju znate, da su ljudi koji imaju zaokruženu nekakvu svoju poljoprivrednu proizvodnju sve to napustili i otišli negdje vani ili su to na neki način malo samo nametnute nekakve teze. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Pa mislim da ne, nema takvih primjera. Ljudi koji su ovladali kad je u pitanju poljoprivredna proizvodnja, na kraju krajeva dijelom se i školovali, sad imamo sve više mladih ljudi koji završavaju ako ne ništa drugo, ono najmanje srednju poljoprivrednu školu i već imaju određena znanja o poljoprivredi i to je sigurno. Ono što meni ovdje osobno smeta, ja ću to reći kao svoj stav, mi ne možemo uspoređivati selo danas sa selom koje je bilo prije 40 godina. To je nemoguće ga usporediti, ne postoji. Sela su narasla isključivo razvojem poljoprivrednih kombinata koji su generirali recimo PPK Valpovo je generirao negdje oko 3 i pol tisuće radnika. Kombinat Belišće negdje oko 6000. To je 10000 radnih mjesta. Danas Kombinat Belišće ima 2000 zaposlenih, a PPK Valpovo 98 zaposlenih. 98 sa 2 i pol tisuće na 98 [[Upadica Reiner: Hvala.]] i danas je situacija sasvim drugačija.
Poštovana zastupnica Jelkovac ima repliku.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega slažem se sa onim dijelom u vašoj raspravi kada ste rekli da je u sadašnjem prijedlogu način bodovanja izbalansiran. Ja se sjećam kada sam bila tajnica u gradskom vijeću kod nas u upravi kad sam slušala na Odboru za poljoprivredu, naše lokalne poljoprivrednike. Prije desetak godina problem je bio upravo to što na natječajima nisu mogli proći nego veliki proizvođači i nadam se da će po ovom prijedlogu to sada biti drugačije. Isto tako se slažem s vašom konstatacijom da ne možemo biti dostatni i samodostatni u svim jednostavno poljoprivrednim proizvodima, moramo se bazirati na onom što najbolje i de ne našem području. Ali ono što mi se čini da je isto tako vrlo značajno ako želimo stvarno ojačati našu poljoprivredu i poljoprivrednike moramo im osigurati siguran plasman njihovih proizvoda na tržištu i konkurentnost njihovih proizvoda na tržištu. Mislim da je to jako značajno pa vas molim i vaše mišljenje o tome.
Poštovani zastupnik Ivanović.
S radošću ću vam odgovoriti. Tako je, prekupci, nakupci, siti dileri, lopovi koji vladaju i kroče ovim prostorom bitno uništavaju domaću proizvodnju i tu nema govora. Otkupljivač kod kojeg dovezete šljive prve klase, nađe vam jednu šljivu koja je možda pri padu pala on vam skine 30% i za taj proizvod vam kaže ako hoćete uzeti kunu i pol uzmite, a on vrijedi 4 kune. Prema tome, moramo se boriti protiv nepoštenih trgovačkih praksi, moramo imati crne liste, dapače zašto ne lopova, kriminalca staviti na stup srama pa neka ljudi znaju koji je to trgovački centar, prodaje robu koja nije adekvatna hrvatskim standardima i na tome zarađuje novac. Nemam ništa protiv toga, to je borba koju mora, ne može voditi samo Ministarstvo poljoprivrede, naravno to je i bit i struktura inspektorata. Prema tome, ima tu posla [[Upadica: Hvala.]] koliko hoćete, prema tome držimo se toga.
Hvala. Poštovani zastupnik Beljak.
Kolega Ivanović ja bi vam najrađe zapljeskao, vi ste toliko dobar retoričar da, da ja jednostavno sam bez riječi. Dakle, gotovo sve što govorite je istina. Jedino ne govorite od kud ti veliki, od kud ti lopovi, tko je stvorio velike, tko je uništio sustav koji je kako god bio loš bio ipak samodostajan, bez obzira što vi govorili, bio je samodostajan ne samo za Hrvatsku nego za svaku hrvatsku obitelj koja se bavila poljoprivredom. Pa svaka kuća na selu je imala i svinje i krave itd., dakle bila je samodosadna, samodostajna. Dakle, vi govorite tako lijepo da doista meni smijeh bježi na oči, na oči da. Vi govorite u stilu one poslovice, znate ono nisam ginekolog ali mogu pogledati, evo to ste vi. Tko je stvorio velike? Veliki su bili kombinati, a danas su veliki tajkuni. Pa tko je stvorio te tajkune i tko im je to omogućio? Samo dajte odgovor na to pitanje. Dakle, tko je uništio hrvatsko selo i stvorio tajkune i onda ćete biti savršeni. Evo, hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Nikada nisam bio od onih koji bi skrivao nešto što je činjenica. Da je dio privatizacije proveden loše, apsolutno, apsolutno se slažem. O tome tko, što, kako, a mislim da je to iluzorno govoriti o tome. No nemojmo na taj način sagledavati. To je crno i bijelo. To nije točno. Ja ću vam navesti barem 3 ili 4 primjera koji ukazuju ti, evo naveo sam recimo PPK Valpovo, bio veliki sustav, danas u njemu radi 98 djelatnika. Bilo je 2.500, imali su sve živo što se tiče prehrambene proizvodnje, ali su mjesto PPK Valpovo, a da ni jedan od tih direktora nije postao vlasnik ničega sastali i izrasli neki novi sustavi na području naše županije. Prema tome ima tu primjera i ovakvih i onakvih no pustimo što je bilo. Ja se borim i borit ću se za ono što će biti sutra, a to se jedino može na ovaj način. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Domogoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, puno puta sam s ove govornice rekao da je 24. veljače promijenio puno toga. Promijenio je naravno u politici, vanjskoj politici, geopolitici itd., ali promijenio i trebao bi promijeniti u poljoprivredi. Zašto? Upravo su Ukrajina i Rusija najveći izvoznici na svijetu žita i ulja, suncokretovog ulja. Dakle, sama ta činjenica dovest će do puno poremećaja u opskrbnim lancima u svjetskoj trgovini, ali nas je mislim ova kriza itekako osvijestila koliko smo samonedostatni u poljoprivredi. Žalosno je da nakon evo 30 godina samostalne države možemo našu poljoprivrednu politiku i to mislim s pravom nazvati potpunim promašajem. Ne eskulpirajući ni jednu vladu. Strateški ne promišljamo ništa. Imamo tu i raspravljali smo o dokumentu koji su nam vladajući tako likujući ne znam trijumfalno predstavili, a to je Strategija razvoja poljoprivrede do 2030. godine, ali kolegice i kolege to je mrtvo slovo na papiru jer svi zakoni koje donosimo reflektiraju nešto apsolutno drugačije nego što piše u toj strategiji. Ne samo to, ni ta strategija nije dobra. Govorio sam i zašto. U, na globalnom tržištu EU mi se ne možemo odlučiti gdje i u kojem smjeru želimo gurati našu poljoprivredu. Hoće to biti ratarstvo, hoće to biti stočarstvo, hoće to biti neki miks. Ne možemo biti konkurentni u svemu. Primjerice, što se tiče svježeg svinjskog mesa Danska je neprikosnovena ona je praktički monopolist na europskom tržištu. Naravno nije monopolist ali ne možete biti jeftiniji jer Danska desetljećima svoju poljoprivredu usmjerava u proizvodnju svježeg svinjskog mesa. A mi ne možemo čuvati niti naše, zapravo ne možemo se ni dogovoriti koje su naše strateške, strateške grane unutar poljoprivrede. Jel to vinogradarstvo, jel to maslinarstvo, jel to stočarstvo u onom smislu recimo da radimo ili da se baziramo na mesnim delicijama, suhomesnatim prerađevinama itd., onako negdje gdje možemo biti konkurentni. Ruralni prostor nažalost nam je devestiran govoreći općenito. Mogu govoriti o istoku Slavonije gdje situacija nije nimalo ružičasta, nije ni u gradovima demografski govoreći, a na selu je još gore. Zašto mladi ne ostaju na selu? Na selu je, ako se ne radi o nekom prigradskom naselju, ako se ne radi o nekom selu koje je relativno blizu nekom većem gradu koji onda može ponuditi neka zaposlenja, na selu je glavna djelatnost upravo poljoprivreda. I zbog čega se onda relativno skromni broj mladih odlučuje na tu poljoprivredu? Pa upravo zbog toga što loše raspolažemo strateškim resursom poljoprivrednim, a to je poljoprivredno zemljište. Kolegice i kolege u zadnjih 30 godina koliko smo puta mijenjali ovaj zakon? Evo postavit ću vam to kao retoričko pitanje. Jako puno puta. Svaki put kad smo ga promijenili gotovo smo promijenili pravila iz početka. Iza svake te promjene kriju se sudbine obitelji koje su možda i zbog toga, ali i zbog ostalih razloga naravno, napustile taj ruralni kraj ili se prestale baviti poljoprivredom. I mislim da je krajnje vrijeme da se mi uozbiljimo i da odlučimo što sami sa sobom želimo jer bojim se da ovaj zakon neće donijeti niti polučiti željene rezultate. Ako idemo bona fide u dobroj namjeri onda mislim da bi bilo najpoštenije i minimalno što možemo napravit da ovaj zakon pošaljemo u treće čitanje. To naravno ne garantira da ćemo na poslije trećeg čitanja isproducirati neki puno bolji prijedlog, ali mislim da bi pridonijelo da u konačnici imamo jedan kvalitetniji i provediv zakon. Jer kažem nažalost, ovako kako smo radili, a bilo je puno primjera i mnoge su kolegice i kolege prije mene ih navodile da se ne uvlačim sada u to, nažalost nisu dobre. Ako nam je strateški cilj i zajednički cilj sačuvati ruralni prostor, pomoći našim poljoprivrednicima, ne pomoći da ih recimo to tako uvjetno subvencioniramo nego samo da budemo pošteni u raspodijeli poljoprivrednog zemljišta onda mislim da je to minimum koji trebamo napraviti, tim više što će biti jako puno amandmana koji su već najavljeni i koji su već došli na ovaj zakon. Hvala.
Poštovana zastupnica Nikolić ima repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovani kolega Hajdukoviću. Vi ste se u raspravi osvrnuli i zapitali zašto mladi ne ostaju na selu i zašto postoji velika opasnost od iseljavanja iz ruralnih dijelova Slavonije. Pa zbog toga što upravo ovakav konačni prijedlog zakona ne omogućuje mladim poljoprivrednicima koji tek kreću u taj posao stjecanje prednosti na natječaju isključivo zbog čega, zbog ovog sustava bodovanja. Ono što je potrebno i što je zapravo i nužno uz vrednovanje gospodarskog programa kroz različite kriterije i povećavanje bodova za te mlade poljoprivrednike i da zapravo mladi imaju razloga zašto ostati u Slavoniji i bavit se poljoprivredom.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolegice Nikolić. Pa ja se s vama moram sad ne složiti ovdje sa ove govornice. Ja mislim da je cijeli sustav usmjeren upravo u tom smjeru da pomogne mladim poljoprivrednicima. Pogledajte recimo mlade poljoprivrednike iz Požeško-slavonske županije koji su dobili ogromne novce iz projekta Slavonija, a nikad se poljoprivredom bavili nisu. Je nekim čudom tata im je u HDZ-u, pa i oni su u HDZ-u, ali Bože moj oni su vam mladi poljoprivrednici, dok s druge strane oni kojima zapravo pomoći poticaj treba najčešće do njih ne dođu i to je zapravo tragična priča ove zemlje. Da su svi naši poticaji, potpore, pomoći tako koncipirani da na kraju pomažu onima koji ne treba, a ne pomažu onima kojima treba odnosno narodski govoreći stalno mažemo vrat debeloj guski, a ona mršava nikako da dođe do zrna kukuruza.
Poštovana zastupnica Glasovac i potpredsjednica sabora.
Kolega Hajdukoviću u pravu ste da ovaj zakon nažalost neće polučiti one rezultate koje bismo si trebali staviti kao nekakav prioritet, međutim mene to ne čudi zato jer mi smo u prvom čitanju imali ovaj zakon u HS-u prije negoli smo donijeli Strategiju poljoprivrede. A onda kad pogledamo Strategiju poljoprivrede onda vidimo da ona nije dotakla brojna područja, a isto tako nijedan od primarnih ciljeva Strategije poljoprivrede nije bila tzv. generacijska obnova odnosno što učiniti da bismo zadržali postojeće stanovništvo i da bismo mobilizirali mlade poljoprivrednike da zbog toga u Slavoniji i ne samo u Slavoniji ostanu i opstanu. A jednako s druge strane tako nismo vodili računa o malim poljoprivrednicima jer jako malo zapravo dajemo težište na same zadruge i na zadrugarstvo. Kako vi to komentirate ako znamo da na razini EU postoji 250.000 zadruga u vlasništvu 163 milijuna građana koji zapošljavaju 5,4 milijuna ljudi? Zašto u strategiji nema prostora i za to?
Hvala. Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala vam lijepo g. potpredsjednice HS-a. Da, upravo o tome sam i govorio odnosno strateškom nepromišljanju. Znači mi prvo kažemo hop pa onda gledamo kako ćemo skočiti i ovo je mislim najjasniji primjer. Strategija ima jako puno nedostatak po mom mišljenju, ali strategija je trebala biti neki krovni dokument, neki grundnorm iz kojeg bi onda svi zakoni trebali proizlaziti, a vidimo da je upravo suprotno. Zapravo donijeli smo strategiju da je imamo. Zadrugarstvo je donijelo valda neki loši prizvuk iz prošlog sustava iz bivše države i onda su ljudi od toga bježali, ali nisu tu ljudi krivi ne bi njih krivio nego bi krivio sustavnu državnu politiku koja rađe potiče ljude da kupuju svoju mehanizaciju što je dugoročno neisplativo nego da ih potiče da se udruže pa u klastere, ne mora se to zvat zadruga, ali neka se zove klaster ili kakogod već ako nam taj naziv ne odgovara i da rade i posluju zapravo profitabilno.
Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Poljoprivredno zemljište, zakon po ne znam koji puta, neki su spomenuli brojku 28 sa raznoraznim nadopunama, no ono što će obilježiti ovaj zakon je to da se govori o privatnom poljoprivrednom zemljištu, o pravu prvokupa, o nemogućnosti raspodjeljivanja čestica na manje od jedan hektar, prvi puta se zadire u privatno poljoprivredno zemljište. Mnogi govornici ovdje brkaju hrpu pojmova govoreći o poljoprivredi o seljacima i tehnologiji, tj. o nedostatku tehnologije. Nemojte vi misliti da seljaci ako rade par hektara da ne prate tehnologiju. No, postoji jedna stvar što se zove opravdanost tehnologije na određenoj površini. Onaj tko ima stari traktor na 20 hektara nije kupio novi je seljak koji bolje promišlja o svom gospodarstvu nego onaj tko je kupio novi kako bi imao s čim otići pred trgovinu na pivu i pohvalit se sa svojim traktorom. Pametne zemlje, pametni poljoprivrednici, pametne službe koje usmjeravaju seljake u svojim državama govore o nečemu što se zove cijena radnog sata jednog traktora kroz njegov vijek upotrebe na jednom gospodarstvu. To je tehnologija. Mi danas pričamo najviše o državnom poljoprivrednom zemljištu. Tko koristi najviše državno poljoprivredno zemljište? Veliki. Možemo ih zvati tajkuni, možemo iz zvati bilo kako ali ne seljaci. Ovima kojima se predbacuju da su nerentabilni, da se moraju okrupniti kako bi bili rentabilni, da moraju ne znam što napraviti kako bi uopće mogli egzistirati i proizvoditi. Gospodo nije istina. Ponovit ću po stoti puta. 300 ha oraha između Novske i Okučana. 300 ha nema za jednu gibanicu oraha. Tko je tom gospodinu koji je na žalost preminuo, tko je njemu dao mogućnost da dobije 300 ha državnog poljoprivrednog zemljišta, da na njega zasadi 300 ha oraha koji ne daju nikakav rod, bere 5000 kuna potpore svake godine onaj tko je to naslijedio a proizvodnje nema. Gdje je tu rentabilnost? Nisam čuo nikoga da je govorio o takvoj rentabilnosti. 1300 ha ekološke proizvodnje. Što mislite koliko ruku treba za 1300 ha ekološke proizvodnje. Gdje nam je to na tržištu? Nema. Naš Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu nakon 30 godina opet imamo gordijski čvor i radimo novi. Ništa se neće riješiti. Opet će neki ljudi dobiti na nešto duži rok zemljište. Oni koji su varali sa gospodarskim programom neće biti kažnjeni, možda neki hoće ali neki koji su podobniji oni sigurno neće. I opet na osnovu prevare ide nova prevara. Opet se neki bogate na temelju toga. Gospodo jedan hektar uloga u proljetnoj sjetvi košta između 12 i 14000 kuna. 20 hektara je preko 250 000 kuna. Pa ja vas pitam gdje mali seljak danas može naći 250 000 kuna keš loše? Ne pričam o dugu, zaduživanju nego o keširanju repromaterijala. Svaki seljak proizvodi na neviđeno. Ne zna kakva će bit klima te godine i ne zna kakva će biti cijena na žetvi. Doduše za žitarice se zna kupovina hvala bogu moram to reći, evo Talijana, Austrijanaca koji to kupe. Da oni to ne kupe svi smo propali. Svi smo propali kao što je propalo mljekarstvo, kao što je propalo svinjogojstvo, kao što je propalo voćarstvo, povrtlarstvo i da ne nabrajam dalje. Zašto su propali? Nemaju kupca. Dovedeni su strani lanci koji normalno da prodaju robu svojih država. Pa neće našu prodavati. Pa da mi imamo takve lance šta bi mi dopustili da oni prodaju tuđu robu, a ne našu. I sada ponovno radimo problem sa državnim poljoprivrednim zemljištem. Ne mogu reći da je ministrica kriva za to. Sluša što pričamo, evo moram potvrditi to da sluša što pričamo u okvirima mogućega ugradi ono što može. Znam da joj predbacuju zato što posluša i nekoga iz oporbe, ali nije stvar na ministrici, nego je stvar na politici Vlade Republike Hrvatske. Tu je problem. Hvala.
Ostanite, ostanite. Imate dvije replike. Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Lenart evo vi ste uistinu duboko u ovoj temi. Jedan ste od onih zastupnika koji nije o tome samo na razini teorije učio, nego dakle živi od toga i u tome je uistinu duboko. Po vama zašto mi imamo toliki problem sa govedarstvom kada znamo koliko je govedarstvo važno i za biološku raznolikost i za cijelu priču. Možemo skoro reći, parafrazirat od goveda do pčele. Dakle, sve je povezano, livade, sve je povezano. Zašto to nam nije dovoljno u fokusu i koji su problemi vama u Hrvatskoj državi da imamo baš toliko problema oko govedarstva.
Poštovani zastupnik Lenart.
Pa nemamo mi problema sa govedarstvom. Mi imamo ljude koji to znaju raditi, imali smo dobru genetiku. Sjetite se onog poznatog baby biefa koji je više nemoguće producirati. Mi imamo problem krivih politika. Mi imamo sustav krava – tele, tradicionalno pašarenje koje može proizvesti telad za tov koje nije dovoljno prepoznato. U jednom trenutku je bilo, onda je srušeno na neke niže razine, iako i dan danas funkcionira. Proizvodnja mlijeka. Pa napravili su preko operativnih programa niz farmi koje su propale. Zašto su propale? Zato što su ljudi uvučeni u kredite, u programe i jednostavno padom cijene mlijeka više nisu mogli proizvoditi. Tu su naši problemi. Krive politike. Nismo zaštitili svoju proizvodnju. Da li je normalno da je mlijeko u trgovini 8 i pol kuna, a 2 kune na otkupnom mjestu. Nije normalno. Tko tu može proizvesti za tu cijenu? Tko može od toga živjeti?
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani zastupniče, evo stvarno mi je žao što morate o ovakvom zakonu razgovarati i govoriti sa toliko emocija. Znam da imate probleme slične kao i ja sa tlakom, pa vjerojatno vam to onda digne tlak dodatno i to prouzroči još dodatne probleme. Ali s obzirom da ste duboko u toj temi ja bih vas molio samo informaciju ako znate možda da li je ikada itko u ovoj državi napravio reviziju zemljišta koje je dano u najam, državno zemljište koje je dano u najam nekom uzgajivaču stoke koji je imao na primjer sto komada grla, a nakon dvije, tri ili pet godina ima samo 50 komada grla, a još uvijek ima u zakupu sto hektara zemljišta?
Poštovani zastupnik Lenart.
Pa evo ja ne znam da li je proveo netko reviziju, mislim da je to krivo pitanje za mene da je to pitanje za ministarstvo, pa onda možda dobro da ga napišete pa da vam odgovore na to. Činjenica je kao što sam i ja u raspravi rekao da postoje prevare na gospodarskim programima, mnogi su na temelju stoke i stočarenja dobili zemlju, a onda iza toga su jednostavno izbrisali svu stoku koju su imali. To je klasična prevara i nikako ne bi smjeli više sudjelovati u natječaju takvi ljudi. Zašto se to dopušta, da li će se napraviti ta revizija, da li je ona napravljena, da li netko zna tko su to svi ljudi ili neki se ljudi se nikada neće znati, a prije ovo drugo jer očito neki imaju čašu na sebi pa se ne smije do njih da će takvi i dalje ostati zaštićeni. Ovaj zakon i dalje pogoduje velikima. Nažalost.
Hvala lijepa. Slijedeća na redu pojedinačna rasprava je ona uvažene zastupnice Ankice Zmaić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicom, kada smo u ovoj sabornici krajem listopada prošle godine u prvom čitanju izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu mnogi klubovi i zastupnici uključili se u tu raspravu s određenim prijedlozima i primjedbama slijedom toga ministrica Vučković sa svojim timom Ministarstvom poljoprivrede je određene sugestije i primjedbe i ugradila u ovaj Konačni Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. A sve u cilju omogućavanja bržeg, učinkovitijeg i transparentnijeg raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištima. U kreiranju i izradi ovog vrlo važnog zakona koji vodi ka unapređenju sustava raspolaganja poljoprivrednim zemljištem sudjelovalo je niz dionika od samog povjerenstva za izradu zakona, Odbora za poljoprivredu, saborskih zastupnika, raznih udruga i organizacija, jedinica lokalne samouprave, a provedena su i dva javna savjetovanja. I rezultat svega toga svakako je perspektiva i razvoj poljoprivrede za oživljavanje hrvatskog sela. Svim dosadašnjim zakonima o poljoprivrednom zemljištu do 2018. godine u kojima su sudjelovali i neki zastupnici koji su i u ovom sazivu sabora favorizirala se odnosno zagovarala se jedna poljoprivredna grana, a to je ratarstvo dok ovim izmjenama i dopunama zakona koje se nadograđuju na zakon iz 2018. godine namjera je promijeniti strukturu poljoprivredne proizvodnje i udruživanje ratarske i stočarske proizvodnje i bit je da poljoprivredno zemljište mora stvarati hranu kako za ljude tako i za stoku. Poljoprivreda je djelatnost koja se veže uz selo i ruralni prostor, a kako potaći naše mlade ljude da ostanu na selu, da se bave poljoprivredom ako im mi, ako im ne omogućimo temeljni i najvažniji resurs, a to je poljoprivredno zemljište. Strateško pitanje budućnosti Hrvatske je demografska revitalizacija i stoga ovim izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu potičemo demografske mjere i omogućujemo ostanak i opstanak mladih obitelji na selu koji se istinski žele baviti poljoprivrednom i koji vole poljoprivredu. Konačnim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu određeno je skraćivanje rokova javnih natječaja, obveze, izrade i kontrole gospodarskih programa koji smo danas čuli u ovim rasprava puno toga o gospodarskim programima iz prijašnjih godina. Elektronička provedba javnih natječaja, uspostavljanje novog sustava bodovanja sukladno strateškim ciljevima, raspolaganje putem privremenog korištenja odlazi više u prošlost. Propisani su i određene kazne za neovlašteno korištenje poljoprivrednog zemljišta, za nedostavljanje godišnjeg izvještaja o provedbi opet gospodarskih programa i još niz dobrih odredbi koje će maksimalno ubrzati raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem. Želim naglasiti da je uvođenje sustava bodovanja vrlo važan kriterij za ostvarivanje prava prvenstva na javnim natječajima za zakup i to podržavam i pozdravljam i kao saborska zastupnica i kao općinska načelnica koja imam dosta iskustva u provođenju i primjeni zakona gdje sam nailazila na određene poteškoće tijekom provođenja raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. Kod sustava bodovanja vodilo se računa o domicilnosti i malim poljoprivrednicima, obrazovanju, ekološkoj proizvodnji, podupiranje domaće proizvodnje, udruživanje ratarstva i stočarstva i svi ti kriteriji bi trebali omogućiti pravedno raspolaganje poljoprivrednim zemljištem i vjetar u leđa mladima da iz zadržimo na našim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima što i je jedan od glavnih ciljeva Strategije poljoprivrede jer ako nemamo mladih generacija nema ni budućnosti ne samo u ruralnim područjima već i u lijepoj našoj Hrvatskoj. Ono što me malo zaintrigiralo je da broj stoke za tov bude iz domaćeg uzgoja, no mislim da tu u ovoj i ovakvoj trenutnoj situaciji nije izvodivo iz razloga zašto što je kod nas u Hrvatskoj deficit teladi jer se smanjio uzgoj krava zbog nepovoljne cijene mlijeka tako da se ti kriteriji neće moći baš ispoštivati. Logika je da bi svaki uzgajivač koji se bavi tovnim stočarstvom kupio tele u svojem okruženju ili regiji gdje nema administrativnih troškova nego što mora ići u susjedne zemlje Mađarsku, Slovačku, Češku itd. kupiti telad. Moram izraziti žaljenje što je danas sabornica prazna, a rasprava se o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu koji je vrlo važan zakon i posebnog interesa za RH, a mnogi kolege i kolegice vrlo često polemiziraju kako je ovaj zakon mrtvo slovo na papiru, kako nije dio strategije i poljoprivrede i kako u poljoprivredi nije ništa dobro. I za kraj podržavam ove izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu i hvala svima koji su svojim sugestijama doprinijeli da zakonom omogućimo učinkovitiju provedbu postupka raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem i povećanje poljoprivredne proizvodnje.
Hvala, imate 3 replike ostanite, ostanite, ostanite, vratite se, hvala. Prva replika uvaženi zastupnik Šašlin, izvolite. Ne znam jesam naglasak dobro ili nisam.
Poštovana kolegice Zmaić vi ste već dugo u politici i kao čelnica jedinice lokalne samouprave sigurno se sjećate i vremena kad je raspolaganje poljoprivrednim zemljištem bilo praktički izuzeto jedinicama lokalne samouprave i znate koliko se u to vrijeme zemljišta dalo odnosno nije dalo na upravljanje odnosno u zakup. Da li sada s obzirom da jedinice lokalne samouprave ponovo dobijaju ovim izmjenama zakona u nadležnost raspolaganje poljoprivrednim zemljištem smatrate da će jedinice lokalne samouprave imaju dovoljno kapaciteta, dovoljno sposobnosti da u roku od 6 mjeseci izrade programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem kako bi ono bilo kažem što prije stavljeno u funkciju odnosno dato onima kojima je nepotrebnije. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala g. Šašlin. Vi ste ovdje govorili o programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koliko ja znam da je zakonom predviđeno tri mjeseca, a ne šest mjeseci ovim konačnim zakonom pa stoga ćemo vjerojatno to možda malo i razmotriti. Nadalje, jesam dugo općina načelnica i provodila sam zakon još iz 2008.g. o poljoprivrednom zemljištu i puno sam nailazila i na određene neugodnosti i da ne kažem određivanje od strane Ministarstva poljoprivrede iz onog zakona iz 2013. i 2015. gdje su se dodjeljivali ugovori o privremenom korištenju, a mi u jedinicama lokalne samouprave nismo ni znali tko su te osobe s kojima su se sklapali ugovori sa određenim ponuditeljima. I sada ovim zakonom ovim izmjenama i dopunama će jedinice lokalne samouprave nadam se odraditi svoj posao za koje su i zadužene.
Hvala lijepa. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Zmaić kažu da je u nadi spas osim ako ona nije Nada Dimić. Evo vi ste ovdje ste rekli u svojoj raspravi … da neke kolege polemiziraju, da je mrtvo slovo na papiru, zakon ovako, onako možda sam ja među tima, ne znam na koga ste sve to mislili. Rekli ste da će ovaj zakon puno toga dobroga napraviti, konkretno evo radim recite mi koje su to konkretno stvari koje su tako dobre u zakonu da će one tako dobro pokrenuti tu raspodjelu državnog poljoprivrednog zemljišta i da mnogi koji su sada uložili milijune u mehanizaciju neće ostat bez tog poljoprivrednog zemljišta, da oni koji nemaju ništa neće dobit ni sada pa će morati kretati iz početka? I da li ste ikada uložili par sto tisuća kuna svojih novaca u poljoprivrednu proizvodnju, gledali u nebo, molili Boga da dočekate jesen iskomentirate to i da predate, a da vas ovi lopovi ne prevare, ne otmu mu žito da preživi vaša familija do Božića i iza Božića o tom novcu?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Lenart. Sjećam se i vremena kad je i u Đakovštini nestala pšenica i kad smo ostali bez naših novaca o predanoj pšenici u Đakovštinu i još ni dan danas nismo to ostvarili. Znači ja sam dijete poljoprivrede i jako dobro znam i poznajem šta se radi u poljoprivredi, kako se proizvodi, kako dođe, kad se zasije, kad se pobere i kad čekamo da će kiša pasti i ove dane upravo što je padala će nam doprinijeti puno toga i našim kulturama. Ovaj zakon smatram da će pomoći u tome zato prvo što ćemo riješiti gospodarske programe koji smo unazad 10 godina sklapali ugovore i gdje su gospodarski programi pisane samo želje i pozdrave. I ja se nadam jer je to velika količina hektara u tim ugovorima gdje ćemo moć upravo na temelju ovoga zakona te ugovore ili popraviti ili raskiniti, ali mislim da će bit više raskidanja. Nadalje, isto što je važno bit će spajanje i ratarske i stočarske proizvodnje, do sad sam pričala da se samo … na tome da postoji ratarstvo [[Upadica Glasovac: Hvala.]] a do stočarstva [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] nikad nije nitko uvažavao stočarstvo. Hvala lijepo.
Vrijeme, hvala vama. I zadnja replika na vaše izlaganje uvaženi zastupnik Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Uvažena kolegice Zmaić. Iz dva razloga sam se javio, prvi što predsjeda uvažena zastupnica Glasovac ne predsjeda toliko često potpredsjednica pa evo to je da mi ostane za uspomenu, a drugi razlog je zato što vas dobro poznajem i znam odakle dolazite i da cijeli život živite na selu, bavite se poljoprivredom i živite od poljoprivrede. Sad ste čelnica lokalne samouprave i na tragu ovoga što je uvaženi zastupnik Šašlin rekao dobro ste pratili kako se zakon mijenjao, koliko su u biti u nekim vremenima bile kočnice postavljene da jednostavno mislim da smo u tom vremenu tamo negdje 2012. i nadalje vrlo loše prošli. Ovaj zakon ipak ne da daje nadu, ovaj zakon je konačno postavio stvari na svoje mjesto. 100 bodova, elektronski upis, nema više lokalnih šerifa, nema više lokalnih baja, danas ili imaš ili nemaš toliko ćeš bodova osvojiti [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] Mislim da se slažem s vama da zakon je nije idealan, ali je odličan.
Hvala, hvala. Ispričavam se samo jedna opaska, znači ovo kada mi predsjedavamo to ovisi o g. predsjedniku sabora i organizaciji, pa se vi malo kao većina založite za to da se taj posao pravedno raspodijeli, ne samo u korist mene nego i u korist drugog opozicijskog predsjednika kolege Vidovića i da ne bude sva ta „moć predsjedanja“ koncentrirana samo na jednu stranu. Izvolite odgovor na repliku.
Pa evo kolega Ivanoviću ne samo da od 2012. zakon nije bio pravedan i prijašnjih godina, ja se sjećam i 2008. zakona gdje je ministarstvo dodjeljivalo opet kažem ne znam ni kome, ni šta, a pogotovo ovaj iz 2013. isto ne znam ni kome ni šta, Glina, ovaj dio Like itd. dođe u Slavoniju dobit zemljište. A što se tiče lokanih šerifa ja takve ne poznajem, ako ih vi poznajete, ne znam možda ste čuli. Malo šale. Ovaj nadam se stvarno da će ovaj zakon doprinijeti, nadam se da će doprinijeti kvalitetnijem raspolaganju poljoprivrednog zemljišta i gdje će jedinice lokalne samouprave shvatiti ozbiljnost i odgovornost i postavili smo neke rokove koji se trebaju poštivati. Hvala lijepa.
Hvala. Povreda poslovnika, u čemu je povrijeđen poslovnik? Možete vi na mjesto slobodno, hvala vam. Kolega Lenaret u čemu je povrijeđen poslovnik?
Poštovana potpredsjednice. Čl. 238. pa evo ja bih volio da se zastupnici HDZ-a dogovore da li mi imamo te lokalne šerife ili nemamo. Kada ja spomenem da imamo lokalne šerife onda drvlje i kamenje na mene, e sada oni jedni kažu da ima, jedni da nema. Kolegica kaže da će se mnogi ugovori raskinuti, a ovdje imamo sad opet kolega Ivanović kaže bodovanje, evo šta sad ja opet počinjem sumnjat da li će to bit stvarno bodovanje ili ćemo nekome raskinut ili nećemo raskinut. Hvala lijepo.
Hvala. Ovo je bila klasična povreda poslovnika odnosno zlouporaba instituta povrede poslovnika, imate opomenu. I sad nastavljamo u revijalnom tonu, povreda poslovnika uvaženi zastupnik Ivanović, koji članak poslovnika je povrijeđen?
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Naravno 238. ali ovdje je više ispravak netočnog navoda [[Upadica Glasovac: Nema toga.]] To više taj institut nemamo pa ću ostat pri povredi poslovnika. Samo malo da pojasnim gospodinu Lenartu. Dobro smo mi govorili i Ankica i ja, odlično. Ovaj zakon će u biti spriječiti to, a Ankica je samo rekla da ne poznaje takve. Prema tome, nije bilo nikakvih nesporazuma i mislim da je vrlo dobro to elaborirala i ne treba uopće stavljati sumnju na ono što je ona govorila. Ima ih, ali ih više neće biti.
Dosta! Povreda Poslovnika, vi ste povrijedili Poslovnik imate opomenu. I kak' vam nije neugodno, kolega Mandarić se već tri puta ustaje, pokušava za govornicu krenuti a nikako. Evo izvolite kolega Mandarić sad je vaš red.
Zahvaljujem potpredsjednice. Stvarno je sad bez pleksiglasa drugačije, konačno. Uvažena gospođo ministrice zajedno sa suradnicom, poštovane kolege zastupnici. Danas bi trebalo završiti priča oko usvajanja, odnosno promjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Priča se stvarno već dugo vrti, druga rasprava dva puta na Odboru za poljoprivredu, bilo na Odboru za lokalnu, pa po radnim skupinama stvarno više ne znam koliko puta sam te papire imao pred sobom pa vrtili, pa hoćemo li ovako, hoćemo li onako. Ali evo konačno danas imamo prijedlog i vidimo u proceduru saborsku upućen i dio amandmana. U replici na uvodno izlaganje ministrice kratko sam se osvrnuo na amandmane Odbora za poljoprivredu, istaknuo da svakako podržavam ono što zapravo hajde na višu razinu dižemo proizvodnju sjemena i rasadničarstva. Mislim da je to sasvim o.k. I ja sam si dopustio i pripremio još nekoliko amandmana na ovaj prijedlog zakona, pa ću iskoristiti ove nepune četiri minute da ukratko samo obrazložim. U članku 15. tamo stavak 5. govori da se javni natječaj raspisuje za svo raspoloživo poljoprivredno zemljište iz prakse kako bismo spriječili eventualne probleme predlažem da dodamo iza toga stavak šest koji će reći da iznimno od stavka 5. da se natječaj može raspisati i za dio poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu Republike Hrvatske naravno sve uz suglasnost ministarstva u slučaju opravdanih razloga ili više sile, da ne dođemo u situaciju da u zakonu piše da moramo raspisati za sve a iz nekog razloga to ne možemo i onda zapravo cijeli sustav nam je blokiran. U istom članku stavak 14. koji definira proizvodno-tehnološke cjeline isto iz prakse iz primjera jedna poteškoća koju evo predlažem da možda možemo na ovaj način riješiti kad nemamo usklađeno stanje u katastru, gruntovnici što se tiče da tako kažem tabli, u slučaju kad jedna tabla nije jedna čestica zapravo onemogućili smo raspisivati natječaj za poljoprivredno zemljište. Taj problem imamo i mi na području grada Đakova, a znam da i mnoge općine, gradovi imaju taj problem, pa predlažemo da malo korigiramo taj članak 14. pa da kažemo da su proizvodno tehnološke cjeline mogu biti katastarske čestice, odnosno dijelovi katastarskih čestica koje odgovaraju stvarnom stanju površine poljoprivredno-tehnološke cjeline neovisno o podacima koji su, koja kultura je iskazana u katastarskom operatu i zemljišnim knjigama naravno kako bismo mogli provoditi natječaj nad takvim površinama. Kažem ogromne površine i na našoj jedinici lokalne samouprave, a i na susjednima. Zapravo smo zakočeni i ne možemo raspolagati tim zemljištem. U članku 18. predložit ću da se dodatno još malo jasnije definira povezanost na način da ne spominjemo povezana društva, nego povezane osobe. Držim da je pojam povezana osoba širi pojam nego povezano društvo, jer povezano društvo bi se moglo u praksi moglo podrazumijevati samo povezanim trgovačkim društvom, a povezana osoba podrazumijeva povezanu i fizičku i pravnu osobu. Negdje u zakonu se spominju društvo, negdje osobe, negdje pravne, negdje fizičke. Mislim da je izraz povezana osoba bismo trebali standardizirati kroz cijeli zakon zato što šire malo obuhvaća cijelu priču. U točki C još jednom ću ponoviti to sam rekao i u raspravi u prvom čitanju koji bi nam trebao biti najbitniji. Domicilni, mali poljoprivredni proizvođači. Namjerno koristim izraz poljoprivredni proizvođači bez obzira na ustrojbeni oblik, pa da li oni bili obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, da li oni bili obrt ili bila pravna osoba u rangu mikro i malih poduzetnika. Ne znam kako ću doći doma i objasniti nekome zašto nema jednako bodova, a samo zato što nije OPG ili obrt nego je mala firma. Nije mi to objašnjivo. Predlažem da na taj način pribjegnemo rješenju koje postoji i u postojećem zakonu. Nadalje u članku 55. kolega Šašlin je malo prije u replici postavio pitanje kolegici Zmaić gdje je amandmanom Odbora za poljoprivredu predloženo da se onaj rok sa tri na šest mjeseci produži za donošenje Odluke o raspisivanju natječaja. Ja bih predložio da i sa tri na šest mjeseci povećamo onaj rok za donošenje programa raspolaganja. mislim da možda tu smo se u komunikaciji mimoišli, da i jedan i drugi rok se povećaju sa tri na šest mjeseci.
Hvala uvaženi kolega. Imate dvije replike na vaše izlaganje. Prva uvaženi zastupnik Lenart, izvolite.
Evo zahvaljujem. Pa kolega Mandarić, evo vi ste jednu dobru temu načeli. To je tehnološke cjeline i katastarske čestice. Znači nekih dvadesetak godina koliko se ja bavim ovom tematikom državnog poljoprivrednog zemljišta nije se razriješio taj problem da mi imamo tehnološke cjeline koje još uvijek imaju nekoliko čestica u sebi i nije država uspjela to razriješiti da svaka tehnološka cjelina bude jedna čestica što bi daleko olakšavalo ove natječaje i problem raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. I druga stvar koju ste dobro spomenuli sa kojom se slažem sa vama, sad će reći ovdje neki evo kako se možeš sa nekim iz HDZ-a slagati. Pa mogu, zato što je čovjek rekao dobro stvar, zato što nije bitno kako se organizacijski oblik zove, da li je to OPG, obrt ili ne znam što. Bitno je da li on proizvodi. Nije bitna njegova velika proizvodnja i upravo treba gledati te manje, jer oni se najlakše okreću u krizi od svih drugih. Hvala.
Hvala vam. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala na reću opasci možda proizvodno tehnološke cjeline i ja kad sam 2017.g. počeo obnašati dužnost gradonačelnika grada Đakova trebalo mi je reći ću dosta vremena da zapravo shvatim u čem je problem i zašto mi ne možemo raspisat natječaj. Nije da nismo raspisali natječaj zato što postojeći zakon je tako preloš, pa da nismo htjeli po njemu raspisivati natječaj ili da smo bili eto lijeni, pa nismo htjeli nego jednostavno imali smo realan problem nesređenih strani odnosno zemljišta, zemljišnih knjiga i stanja u katastru. Priča da idemo sami u izmjere cijelih katastarskih općina jednostavno je bila preskupa za nas i za grad i dalje čekali smo dok u suradnji sa DGU-om i sa našom županijom kako idu u katastarske izmjere jedna po jedna katastarska općina tad ćemo i mi doći na red. Predlažem da ne moramo čekati da dođemo na red jel tko zna kad će to biti nego da možda ovakvom intervencijom u zakon doskočimo tom problemu i omogućimo raspisivanje natječaja na takvim postojećim tablama.
Hvala lijepa. Slijedeća replika uvažena zastupnica Grba Bujević, izvolite.
Hvala gđo. potpredsjednice, uvažena ministrice. Kolega, ja sam sigurna da svi ovi amandmani koje ste vi predložili da oni zapravo potiču iz iskustva s obzirom da dolazite sa mjesta gradonačelnika Đakova. Ono što mi se čini jako važno jest što ste spomenuli izmjenu koju predlažete u čl. 15. st. 5., a to je da se dio zemljišta može isto tako dati u ovaj, a ne samo kompletno zemljište. Ako je nakana da se što više zemljišta stavi u uporabnu funkciju onda je to jedan zaista razuman amandman koji bi trebalo svakako prihvatiti, naravno i ovi drugi amandmani, al vi o tome puno više znate, ali o ovome sam komunicirala sa našim, a i kažu poljoprivrednici da bi to bilo jako važno.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Pa da, meni se isto učinilo da, da je, da je to poprilično važno pogotovo ako bi bez intervencije ovakvim amandmanom se tumačila situacija da ili se raspisuje za sve ili se uopće ne raspisuje, konkretno i mi takvu situaciju imamo u Đakovu, još imamo nekih preko 1000 hektara neriješenih, neriješenog poljoprivrednog zemljišta na način da nije pod dugoročnim zakupom, nešto malo imamo zemljišta i za koje su riješene, uredno je uređeno, uređeni su papiri i u katastru i u gruntovnici i kad ne bismo po meni … [[Govornik se ne razumije]] ovakvim rješenjem kakvo predlažem ispalo bi da mi za ovaj dio koji je uređen ne bismo mogli raspisati natječaj zato što u zakonu stoji da moramo za sve raspoloživo. Pa evo ja nadam se da će ministarstvo proučiti ovaj moj prijedlog i eventualno da li ima ili nema smisla kako bismo naravno prevenirali situaciju da zbog nekog manjeg dijela nesređenog zemljišta ne možemo za sve ostalo raspisivati natječaj.
Hvala lijepa, nemate više replika, možete na mjesto. Slijedeći, slijedeća rasprava pojedinačna je uvaženog zastupnika Stipana Šašlina, izvolite kolega.
Poštovana gđo. potpredsjednice, poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo konačno ovaj da smo dočekali ovu drugu raspravu o ovome rekao bih prevažnom zakonu za naše poljoprivrednike i za naša, za naša sela. Doista je jako puno bilo primjedbi i jako puno brušenja ovoga prijedloga zakona između prvog i drugog čitanja, puno amandmana i evo konačno smo to na neki način uredili i nadam se da ćemo uskoro, uskoro i usvojiti taj zakon. Danas je lijepo vrijeme i vrijeme je sjetve u Slavoniji i Baranji, ali velik broj naših poljoprivrednika sjedi pred ekranima i gledaju ovu raspravu jer im je ovaj zakon vrlo vrlo bitan, od životne važnosti za njih, nažalost ne šaljemo im baš dobru poruku ovako polupraznom sabornicom, shvaćaju koliko nam je stalo do možda ove problematike jel, ali dobro što je tu je. Najveći odnosno najvažniji cilj po meni ovoga zakona je povećanje poljoprivredne proizvodnje i to povećanje u smislu znači finalizacije odnosno povećanje vrijednosti, konačne vrijednosti poljoprivredne proizvodnje u RH na površinama koje su već obrađene i koje će se neke još dodatno staviti u funkciju, ali uglavnom na onim površinama na kojima se i sada proizvode žitarice, uljarice itd. da se sa tih istih površina znači kroz stočarstvo, kroz finalnu proizvodnju ili kroz povrtlarstvo ili voćarstvo stvori dodatna vrijednost i na taj način generiraju nova radna mjesta i osigura mogućnost za opstanak i ostanak većeg broja poglavito mladih ljudi u našim selima. Ovaj prijedlog zakona doista krajnje je transparentno, mislim da nikada do sada još tako transparentno nije bilo određeno da praktički svaki zainteresirani, svaki onaj ko se, ko se prijavi na natječaj može sam sebi praktički izračunati koliko ima bodova od ukupno mogućih 100 bodova. Ono što je po meni najvažnije, a to je doista da smo ovdje na neki način omogućili prvenstveno mladim poljoprivrednicima, poljoprivrednicima koji se već bave odnosno koji su bili u zakupu i koji obrađuju poljoprivredno zemljište, domicilnim poljoprivrednicima znači koji su sa tog područja odnosno te katasterske ili općine jel i ljudima koji se poglavito namjeravaju baviti odnosno bave se sa stočarstvo i to poglavito mliječnim stočarstvom ovaj da na neki način ostvaruju odnosno mogu ostvariti najveći mogući broj bodova i praktički tim poljoprivrednicima u ovim natječajima trebala bi bit apsolutno prednost odnosno moraju na neki način doći do, do poljoprivrednih površina, a što je osnovni preduvjet upravo za ovaj cilj što sam maloprije, maloprije govorio jel. Ovaj, naj, ono što, što je kažem bitno kod svega ovoga da osim te ratarske proizvodnje o kojoj smo mi hvala Bogu evo u znači u žitaricama, uljaricama itd. samodostatni da pređemo odnosno da one tzv. male ili srednje poljoprivrednike koji danas imaju, pa nisu to baš ni male površine od 100 do 200 i više hektara na neki način da njih stimuliramo da se počnu baviti finalizacijom odnosno stočarskom proizvodnjom koja jedino može generirati nova radna mjesta na tim površinama odnosno u tim ruralnim prostorima jer mi smo jednostavno limitirani, zemljišta više nema, ima ga toliko kolko ima, ono je u Slavoniji i Baranji sada praktički gotovo sve obrađeno. Ima ga vjerojatno u brdskim područjima itd. malo lošije kvalitete koje nije u funkciji jer nije bilo isplativo do sada, ali u ovim najvrjednijim dijelovima da kažem tu je to sve u funkciji i teško ćemo doći do nekih novih površina. Znači šta je cilj da se te ljude na neki način potakne da postanu poduzetnici u pravom smislu i da upošljavaju od 5, 10 i više ljudi na svojim gospodarstvima i na taj način da postanemo dostatni i u mesu i u mlijeku, jajima i svim onim proizvodima koji su se pokazali odnosno koji su nažalost još uvijek, još uvijek nedostatni u našoj poljoprivrednoj proizvodnji. Ovim zakonom što je po meni također jako bitno štiti se poljoprivredno zemljište bez obzira kako to tko tumačio, ali se doista štiti zemljište od mogućnosti kupovine stranih državljana odnosno ljudi iz drugih zemalja na način da se država je stavila znači pravo prvokupa na sve površine preko 10 hektara u ovom kontinentalnom dijelu odnosno preko 1 hektar u mediteranskom odnosno primorskom dijelu. Mislim da je to jako bitno jer ulaskom odnosno stvaranjem sada uvjeta da i stranci mogu kupovati zemljište na ovaj način smo ipak zaštitili to zemljište da nam jednostavno neko ne pokupuje. A bilo je ovdje danas [[Upadica: Hvala.]] diskusija …
Ispričavam se, moći ćete kroz replike, imate dosta replika pa ćete [[Upadica: Dobro, hvala.]] si otvorit prostor za reći još nešto što ste eventualno izostavili. Idemo redom, prva replika uvaženi zastupnik Šimić, izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice sabora, poštovani kolega Šašlin, pa evo više puta ste spomenuli pojam samodostatnosti, nažalost rat u Ukrajini je utjecao na to da u Europi je najavljena nestašica i uljane repice i suncokreta, kukuruza, pšenice. U Hrvatskoj već sada nemamo dovoljnu proizvodnju svinjetine, junjetine, nemamo dovoljnu proizvodnju mlijeka te smo prisiljeni iste uvoziti. Naravno Zakonom o komasaciji zemljišta riješit, nadamo se da ćemo riješiti problem koji se tiče neobrađenog zemljišta, a upravo ovim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu očekujemo povećanje proizvodnje, ali i stabilizaciju u smislu količine potrebne hrane i osiguranje upravo samodostatnosti u ovim kriznim vremenima. Evo hvala.
Hvala vama. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala kolega na pitanju, ovaj i sami ste rekli da praktički poljoprivreda odnosno hrana počinje biti odnosno postaje strateški važan proizvod za svaku, za svaku državu. Vidimo da su neke odnosno sada Ukrajina zahvaćena ovim ratom praktički jedna od najvećih žitnica Europe ovaj pitanje je kako će se sve to skupa reflektirati na količine odnosno dostatnost hrane u cijeloj Europi. Ja sam uvjeren odnosno siguran sam da Hrvatska neće biti gladna i da hrvatskih će žitarica i uvijek imati dovoljno za sebe kao što je i imala uvijek i dovoljno će imati i u buduće. Međutim, ovo što se tiče mlijeka doista tu je, to su svi prepoznali, to je svima jasno da doista se moramo potruditi na svim mogući način da potičemo ljude da se bave mljekarstvom jer sramotno je da je ova cijena ovako mala, a u trgovinama je 8 i više kuna litra mlijeka.
Hvala vam. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Mandarić, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Šašlin, dolazite sa krajnjeg sjeveroistoka Hrvatske, iz ravne prekrasne Baranje, ali tamo gdje vi tamo je malo i brda. Kad govorimo o Baranji nekako odmah prva asocijacija opet je Kopački rit, ali meni među prvim asocijacijama je jedna od najplodnijih zemlja u Hrvatskoj. Pa molim vas evo čisto možda komentar i malo da bacit misli unazad kako je poljoprivredna slika Baranje nekada izgledala i mislite li da možda bi se trebala mijenjati u buduće kako bi više, još više doprinosila tome da Hrvatska bude samodostatnija i što efikasnija u poljoprivrednoj proizvodnji, a naravno i u onoj poljoprivredno prehrambenoj industriji i proizvodnji hrane.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Poštovani gospodine Mandarić ja vjerujem da vi poznajete situaciju i u Baranji, ali i u Slavoniji tamo i evo mogu vam reći da hvala Bogu praktički odredbe ovog zakona neće imati jako velikih refleksija na stanje u poljoprivredi u Baranji jer je tamo već prije 10-ak i više godina 95% poljoprivrednih površina stavljeno u funkciju odnosno kroz dugoročni zakup odnosno dugogodišnju koncesiju ili kroz zakup ili u prodaji. Praktički formirana su gospodarstva, ljudi gospodare, rade poljoprivredno zemljište, zaokružili su svoju nekakvu poljoprivrednu proizvodnju i tu nema, najgore bi bilo sada kad bi ti isti ljudi ostali bez tih nekakvih poljoprivrednih površina. Ali kažem tamo su jedinice lokalne samouprave davno napravile programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i ono je kažem 99% u funkciji jel. Ovo sada što je ostalo malo to će evo sada još ovim, ovim zakonom riješiti, ali kažem ne bi trebalo biti nekakvih većih potresa.
Hvala lijepa. Slijedeća replika uvažena zastupnica Petir, izvolite.
Hvala vam potpredsjednice. Kolega Šašlin govorili ste o odredbi koja se odnosi na pravo prvokupa države i na državno i na privatno poljoprivredno zemljište. Ta odredba nastala je iz dobre namjere kako bi se sačuvao naš strateški resurs, a to je poljoprivredno zemljište. Slažem se s vama da je nužno odrediti površine o kojima govorima odnosno od kojih krećemo jer bi bilo previše administriranja kada bi doista se to odnosilo na svaku česticu ako primjerice netko ima poznatog kupaca za kuću, a okućnicu mora nuditi prvo državi to nije logično. Zbog toga je odbor predložio amandman kojim se utvrđuje da za primorsku Hrvatsku to bude od jednog hektra nadalje, a za kontinentalnu Hrvatsku od 10 hektara nadalje. Pa mislite li da to rješenje može pomoći da se ispuni glavni cilj ustvari tog članka zašto je on predložen, a to je da ustvari sačuvamo naše poljoprivredno zemljište za hrvatske poljoprivrednike i da ga sačuvamo od potencijalnih malverzacija i kupnje stranaca.
Odgovor na repliku.
Evo hvala, hvala kolegice na pitanju, pa ja sam mislio da sam ja to baš i potencirao to pitanje odnosno da se na neki način jer stvarno bi doista zatrpali bi sve i vještake i sve ovaj kad bi za svaki hektar vršili procjenu itd., svaka baka ako želi prodati hektar zemlje da mora to prijaviti prvo državi itd. Mislim da je ovo doista optimalno jedno rješenje, ono je različito kažem za kontinentalni dio i različito za primorski odnosno ovaj dio dolje na jugu jer jednostavno i specifičnosti su takve jel. Hektar zemlje tamo na jugu puno znači, ovdje kod nas bez 10 hektara praktički mislim da i nema takvih investitora izvana koji bi išli usitnjene čestice kupovat manje od 10 hektara itd. bilo je takvih upita već dosta da li ima poljoprivrednih površina, ali sve preko 10, dapače čak preko 50 i više hektara gdje su ljudi zainteresirani kupit jel, tako da mislim da je ovo dobar oblik zaštite hrvatskog zemljišta.
Hvala i zadnja replika na vaše izlaganje uvažena zastupnica Selak Raspudić, izvolite.
Poznato je da su malverzacije već krenule, tako da teško da možemo razgovarati o ovom zakonu kao optimalnom rješenju. Međutim zanima me doista u praksi kako očekujete da će ovaj zakon zaštiti našu zemlju u smislu toga da ona ostaje u hrvatskih rukama kada je poznato da je naša kupovna moć gotovo najmanja u odnosu na ostatak EU, a naša zemljišta najjeftinija? I ono što bi me zanimalo iz perspektive baš vas kao saborskog zastupnika jedan tip strateške procjene koja bi to zemljišta bila za koja bi RH bila zainteresirana kada joj se ponudi pravo otkupa da ona to prva učini, recimo što biste vi rekli što bi to država Hrvatska otkupila, a što možda ne bi?
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa evo prvo da vam kažem zašto, zašto je možda cijena zemljišta u Hrvatskoj takva. Točno je da je, da je mogućnost znači plaćanja odnosno kupovna moć naših poljoprivrednika puno manja u odnosu na poljoprivrednike iz EU i upravo iz tog razloga i zbog nemogućnosti dosadašnje prodaje zemljišta prema vani strancima cijena je upravo takva i mislim da je to dobro, mada ovdje je bilo danas iznešeno dosta netočnih informacija da je cijena ne znam 20-tak, 30 tisuća kuna, to nije točno, ona se kreće u Baranji sada negdje 10-tak, pa i više tisuća eura za hektar. A što se tiče zainteresirani za zemljište RH uglavnom mislim da se radi o tablama odnosno tehnološkim cjelinama na kojima je moguće organizirati jednu kvalitetnu poljoprivrednu proizvodnju, prije svega ratarsku proizvodnju jel, znači male usitnjene površine sigurno mislim da nisu u interesu da kupuje ih država.
Hvala, nemate više replika. Idemo na slijedeću pojedinačnu raspravu, na redu je, hvala vam lijepa [[Upadica: Hvala]] na redu je uvaženi zastupnik Troskot, izvolite.
Poštovana potpredsjednice HS, poštovane kolegice i kolege, poštovana ministrice i poštovani građani koji nas pratite. Točno je izrekla gđa. Selak Raspudić da, malverzacije su već krenule i vidio sam da je ministrica ovaj okretala svojim očima pri postavljanju pitanja, ali činjenica je da je Fortenova sada u rukama Indotek grupe iz Mađarske koja je preuzela 40 tisuća hektara sada u Slavoniji i da vi imate sada u ovom trenutku mađarizaciju hrvatske poljoprivrede i sada mi možemo donosit ovaj zakon danas ovdje, ali ta zemlja je danas u mađarskim rukama, pardon, u ruskim, dakle em što nismo zaštitili sa poljoprivrednim ovim zakonom dakle naša zemljišta, em što imamo prikriveni ruski kapital koji se, na koji se kao stavljaju određene sankcije, međutim mi dobro znamo da su i svekar, a i Orban dakle su vezani na ruski kapital što se vidi jako dobro iz vlasničkih struktura financijskih i energetskih kompanija u Mađarskoj i to je dobro postavila gđa. Vukovac premijeru pitanje, dakle to su strateške stvari gdje mi sada već imamo dakle gubitak dakle našeg suvereniteta na poljoprivredi i na lancima. I da, malverzacije su krenule i možemo mi ovdje sada raspravljat koliko god hoćemo, dakle morat će doć do prodaje ovih zemljišta iz razloga što smo zakasnili s moratorijima, na tim moratorijima ono što smo tražili nismo ispunili, dakle rekli smo da ćemo povećat cijenu zemljišta, mi govorimo o prosjeku Hrvatske, Baranja ima tu cijenu, ali u prosjeku Hrvatske to nije, a kad se usporedi sa 560 tisuća po hektaru u Nizozemskoj dakle to je 20 puta veća cijena, pa to je realnost i onda će doć Nizozemci dakle i stranci kupovat zemljište umjesto da Nizozemci, Danci i Talijani dolaze u Slavonski Brod košto dolaze. Tamo je tehnološki laboratorij, pa zašto im to ne bi pokazivali gdje naši mladi studenti dakle napravili su tehnološki laboratorij od dakle proizvodnje do poduzetništva do znanstvenog istraživanja i obrazovanja i spojili to na način da jedan poljoprivrednik iz takvog jednog holističkog pristupa može živjet od svojih prinosa, a prinosi su negdje oko 14 tisuća po hektaru. Koja je dalje, šta smo dalje napravili? Ovdje sjedi ministrica, dakle šta je, šta je rezultat dakle svih ovih 29 puta koliko je mijenja ovaj zakon da mi u jednom mandatu vlade dakle izgubimo 10 Peljeških mostova na poljoprivredi. Spomenuto je u moratoriju bilo da ćemo mi napravit okrupnjavanja naših zemljišta, pa zadnjih 15.g. to smo prošli put rekli Jugoslavije je okrupnjeno više zemljišta nego u 30.g. samostalnosti Hrvatske, 500 tisuća nogometnih igrališta još zjapi prazno. Da bi stvar bila najgora znate u kojoj županiji je najmanje okrupnjavanja napravljeno? U Dubrovačko-neretvanskoj županiji iz koje dolazi sama ministrica. Nadalje, dakle što se tiče prinosa oni su 70% manji od prosjeka EU. Ako je u hrvatskom obrazovnom sustavu prosječna ocjena trojka, 70% manje 0,9 znači jedan, sjedi jedan. To je ocjena onog što smo mi napravili i sad mi možemo ovdje raspravljat, možemo se ovdje nalazit, možemo davat dodatne amandmane, ali kada pogledamo jedan, jednu vremensku seriju od 30.g., dakle kada se gleda dakle da je svake godine gotovo bila jedna izmjena zakona i kada mi vidimo dakle da su to dijelovi Hrvatske u kojoj se najviše iseljava, gdje mi prinose nemamo, dakle to je, to je porazno. To je ono o čemu mi moramo razgovarat strateški. Dobro je pitanje ovdje bilo postavljeno koja bismo mi to zemljišta onda okrupnjavali, šta bismo mi konkretno tu napravili? Dakle, postoji model, Slavonski Brod je povukao sredstva iz EU u predpristupnim fondovima, napravio je školu, laboratorij gdje Nizozemci, Danci i Talijani koji žive od poljoprivrede danas dolaze i gledaju na koji način to studenti rade i ne trebamo 29 puta donosit zakon, potrebno je samo sjest u autobus i otić srednjoškolcima da nam pokažu kako se vodi poljoprivredna strategija zemlje jer imaju sve od same proizvodnje, pa do dakle plasiranja na tržište, dakle i poduzetništvo imaju i tehnologije jel su laboratorij napravili, a mi se ovdje 29 puta nalazimo i mijenjamo zakon, kako oni mogu napravit to, kako djeca od 14 do 18.g. uz dobro vodstvo prof. Prskala i svih profesora koji su to zajedno dizali kako oni to mogu napraviti? Pa evo poljoprivrednici nas gledaju. 29 puta smo mi mijenjali zakon, poljoprivrednicima nismo ništa pomogli.
Hvala lijepa. Idemo sa replikama na vaše izlaganje. Prva replika uvaženi zastupnik Šašlin. Ispričavam se, to je povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika. Na žalost nemam pravo više na repliku, pa sam morao, morao sam doista reagirati na ovo izlaganje [[Upadica Glasovac: Što je povrijeđeno?]] Članak 238 [[Upadica Glasovac: Dobro.]] Jer stvarno stvara se jedna potpuno iskrivljena, iracionalna slika o stanju hrvatske poljoprivrede što apsolutno nije točno. Nemojte stvarati nešto što ne stoji. Vi govorite o cijenama poljoprivrednog zemljišta da su u Baranji pale. U Istri su vam cijene poljoprivrednog zemljišta još tri puta više, u Međimurju su vam također cijene još tri puta više. Znači, nije to tako, nije toliko loša slika stanja [[Upadica Glasovac: Hvala.]] poljoprivrede.
Opomena za vas jer ste vi povrijedili Poslovnik. Idemo dalje. Imamo sljedeću povredu Poslovnika. Samo sekundu. Uvažena zastupnica Selak Raspudić čini mi se, da. Izvolite.
Članak 238. omalovažavanje saborskih zastupnika. Kolega Troskot ima potpuno pravo iznijeti svoje kritičko mišljenje, a ne može se na ovakav način njegovo kritičko mišljenje tumačiti kao povreda Poslovnika, a Hrvatska nisu niti samo Baranja, niti samo Istra, nego i mnoga mjesta u unutrašnjosti u kojima zemlja ne samo da ne može dobiti takvu cijenu, nego se često ne može niti prodati. Tako da bismo kada govorimo o Hrvatskoj trebali imati u vidu cijelu zemlju.
Hvala. Imate i vi opomenu. Idemo dalje. Hajmo na replike konačno. Uvažena zastupnica Orešković, izvolite.
Zahvaljujem predsjedateljice. Kolega Troskot, ja se sa vašim izlaganjem u potpunosti slažem, međutim dužna sam se na neki način osvrnuti na nešto što je rekao vaš kolega Miletić u raspravi u ime kluba. Ticalo se poljoprivrednika, točnije vlasnika svinja na području Novog Zagreba, na području Jakuševca. Dakle, riječ je o ljudima koji svoje životinje drže na području koje po gradskom urbanističkom planu prostor mješovite stambeno-poslovne namjene i ni na koji način nije predviđen za držanje životinja. Taj prostor godinama snižava kvalitetu života ljudi koji tamo stanuju. Te životinje su tamo držane nezakonito, a riječ je zapravo bila o jednoj koruptivnoj praksi Milana Bandića jer su neki od svinjogojaca bili vlasnici OPG-a ujedno i članovi njegove političke stranke njemu na listi a naknade koje su se isplaćivale duboko, duboko zadiru u pitanje postojanja pravne države. Dakle, nisu svi poljoprivrednici isti, nitko protiv poljoprivrednika nema ništa. Ali ono što se događalo u Novom Zagrebu bilo je [[Upadica Glasovac: Hvala.]] i još uvijek je sramota.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Ja bih se htio obratiti na prvi dio izlaganja od gospodina Miletića, gdje je on zapravo davao sliku Austrije kako to biva da je sasvim normalno da čak u jednom manjem mjestu, dakle vi imate koliko sam shvatio u samom izlaganju crkvu, mjesto, školu i na kraju, dakle imate i domaće životinje gdje su ljudi automatski im je dano, dakle da mogu vidjeti, da mogu živjeti iz prinosa i dakle uzgoja životinja i poljoprivrednih proizvoda. Dakle, to bi bila glavna poruka koliko sam je ja shvatio. Dakle, čak se i ogradio od samog Beča na početku gdje je rekao da nećemo to uzgajati u samom Schembrunu, nego da je sasvim normalna stvar. I ja ću vam potvrditi recimo kad smo išli na turnire u Njemačkoj spavali smo kod obitelji koji su u samom domaćinstvu, samom kućanstvu dakle imali krave. Dakle, to je meni isto bio jedan prvi susret sa jednom domaćom obiteljskom farmom gdje su ljudi uz kuću, dakle imali nastan gdje je bila staja sa kravama i to je u tom dijelu, dakle Njemačke i Austrije sasvim normalno. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika kolegice Selak-Raspudić, izvolite.
Uvaženi kolega Troskot, imam dva pitanja. Jedno se odnosi na ovo pitanje ruskog kapitala i mogući sistemski rizik kojem se izlaže Republika Hrvatska ukoliko doista dođe do sankcioniranja primjerice ruskog plina s obzirom na količinu koju mi dobavljamo iz Rusije kroz neke naše firme na hrvatskom tržištu i koliko uopće ovisimo o njemu, a povezano je i sa upravo ovom prodajom zemljišta i nekim drugim tvrtkama u Republici Hrvatskoj koje bi mogle biti pogođene ukoliko dođe do takvih sankcija. A drugo pitanje odnosi se na ono o čemu ste govorili na početku, a to su malverzacije koje su uslijedile i prije stupanja na snagu samog zakona, odnosno Vladine potvrde izmjena zakona kada se sve išlo hitno parcelizirati pogotovo u blizini obale, da bi se što prije rasprodalo a onda nakon toga čitamo o tome kako investitori iznalaze nove načine izigravanja zakona kada kupoprodaja nije moguća evo citiram jer su kupci strani državljani. Igra se na kartu prava korištenja zemlje i sličnih pravih … [[Govornica se ne razumije.]] zbog manjka inspektora i nedjelotvornosti države [[Upadica Glasovac: Hvala.]] Da bi se to izbjeglo traži se da se spusti na lokalnu razinu. Molim vas da komentirate.
Uuuu 14 sekundi, to je malo previše. Molim vas držite se vremena. Izvolite odgovor na repliku.
Na prvi dio pitanja ja bih vam htio odgovoriti da je sistem krizi ogroman iz razloga što na svim odlukama EU, Komisije bilo rečeno da treba staviti sankcije i na ruski kapital i na rusku imovinu. Ako najveća kompanija koja uvozi plin na temelju dugogodišnjeg ugovora koji su potpisali 2017. godine sa GASPROM-om, ukoliko Hrvatska stavi sankcije na taj plin, dakle to je negdje oko 20% plina na hrvatskom tržištu em što će se poremetiti tržište energenata, em što će se poremetiti i vlasnička struktura u Fortenovi s obzirom da ta ista kompanija zajedno sa svojim vlasnikom imaju preko 30% vlasničkog udjela što preko dužničkih, što preko vlasničkih instrumenata. Tako da je sistemski rizik ogroman. A što se tiče malverzacija, dakle da pogotovo što u ovom zakonu dakle je općenito preprodaja zemljišta se spustila na državnu razinu, gdje će sad država još morati davati dodatne dozvole za prodaju zemljišta.
Hvala. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Petir. Izvolite.
Hvala potpredsjednice. Kolega Troskot govorili ste o cijenama zemljišta. Točno je da prema zadnjem Izvješću EUROSTAT-a hektar zemljišta, poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj je 3440 eura. Riječ je o prosjeku. Tu su i oranice i livade i pašnjaci. Znate da to ne vrijedi jednako i da ne vrijedi jednako svugdje u svakom dijelu Hrvatske, tako da kolega Šašlin je u pravu kad on kaže koliko vrijedi u Baranji [[Upadica Troskot: Ja sam rekao u prosjeku.]] Ja bih tako mogla reći koliko je primjerice nizak na Banovini, a isto tako bi se drugi mogli osvrnuti ali to je prosjek [[Upadica: Prosjek]] dakle prosjek i raste od 2013. do 2020. za 20% … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] No trebamo analizirati razloge koji su tome takvi od nedostatka okrupnjavanja, navodnjavanja, infrastrukture pristupnih puteva do toga da sami znate jer poznajete politiku tržišta da onog trenutka kad se stavi na međunarodno tržište naše zemljište da će mu cijene naglo porasti zato je naš cilj da ovim zakonom zaštitimo naše zemljište da ono dođe u ruke hrvatskih poljoprivrednika. No ja vas molim pojašnjenje jer vas nisam dobro razumjela kako mislite da se događa mađarizacija Hrvatske, na koji način? Oni koji imaju ugovore o zakupu imaju ugovore o zakupu dok ih provode i dok im ne isteknu. To je hrvatsko zemljište, dakle nikakva mađarizacija se ne može događat u Baranji.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Znači Fortenova, Fortenova dakle prelazi u ruke mađarskog, mađarske firme i Indotek grup, a oni imaju 40 tisuća hektara u vlasništvu samo Fortenova… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Okej, ali nije u našim rukama jel, tako da … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] al nije u našim rukama, dakle nije u našim rukama. Ono šta je problem, dakle to su dva problema.
To ćete u kafiću nedoumice riješiti, dozvolite kolegi da odgovori na repliku.
Znači problem broj jedan jest da prije svega nemamo sankcije odnosno kvazi su sankcije iz razloga što to nije mađarski kapital nego skriveni ruski kapital iz razloga što su i Orban i njegov svekar dakle povezani na ruski kapital, a vlasnik ove grupe preko Blumbergovih izvještaja dakle je vidljivo dakle da je sklapao jako puno ugovora sa svekrom od Orbana, tako da taj Jelinek na kraju dana koji je kupio to dakle nije apsolutno ništa napravio recimo u jednom Primoštenu gdje je kupio već grupaciju hotela, gdje Primošten zjapi prazan, gdje jedna stolica nije zamijenjena, tako da, da će on baš nešto napravit na zemljištu u Hrvatskoj sumnjam osim šta je to samo jedan prijetvorni geopolitički trik dok se ne smiri situacija u Ukrajini.
Hvala. I zadnja replika na vaše izlaganje uvaženi zastupnik Miletić, izvolite.
Hvala vam potpredsjednice HS. Kolega Troskot, tu nam je ministrica, cijeli dan je tu s nama, umorna je već … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] , niste, tuta forca kažu ovi u Rijeci, dakle neka, neka, dobro je da imate energije i snage. Mene zanima, a u stvari to pitam radi ministrice jel ovo je ko neki igrokaz u stvari, a ja pitam radi ministrice. Pčele naše kolega Troskot i ministrice, prije par godina ono što su nam gore ekocid se dogodio kad ih je par milijuna pobijeno, nestalo, koliko mi je poznato državni inspektor, još se ne zna ko je kriv je li, dakle još ne znamo ko je, ko je odgovoran što su te pčele stradale. Sad imamo opet gore na području i Preloga samo je oko 700 tisuća opet kažu oko 2 milijuna pčela je stradalo, pa me zanima kako je moguće da toliko prođe dugo vremena da državni inspektorat ne nađe bar ko je kriv, ko je odgovoran, a nadam se da ministrica da ih zašarafi tamo, da se više to prestane s tim trovanjem pčela.
Dobro, hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Poštovani kolega Miletić, vidite jučer budnost sam premijer održava tako da zvače kemijske, a naša ministrica žvakaće, ali s druge strane ono važnije, dakle med kao takav jest važan, strateški je važan poljoprivredni proizvod i mislim da bi bilo najvažnije da inspektori otkriju uzrok šta se stvarno dogodilo, dakle u tih nekoliko navrata što smo imali pomor tih pčela iz razloga da se to više ne bi ponavljalo jel to je ključ, dakle da oni izađu na teren da stvarno vide šta se dogodilo oko tog zaprašivanja i da se jednom postave dakle ti razlozi i da se postavi jedan institucionalni okvir da im se pomogne, možda je oprašivano u krivo vrijeme s krivim supstancama itd. ovaj i da jednom kada to riješe da jednostavno se više ne događa jel nam je med itekako bitan što se vidi za vrijeme turističke sezone.
Hvala vam. Slijedeća pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Vukasa, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, ministrice, kolegice i kolege. Pa da se sad nadovežem na pčele kad je kolega Miletić i Troskot kad su to otvorili. Pa gledajte mi smo tu prije možda 10-tak 15 dana imali zakon o nekoj primjeni, održivoj primjeni pesticida i tu smo manje-više svi pričali o pčelama. Imali smo prije 2-3.g. ne znam koliko pomor pčela i evo sad još nismo došli sa dopusta od te održive primjene pesticida došli smo do opet problema sa pčelama jer to je u biti sistemski problem u poljoprivredi kad ti stvari ne funkcioniraju, a prije svega ne funkcioniraju u inspekciji tj. u samom radu poljoprivrednih inspektora kojih je malo i koji rade za male plaće i onda se uvijek oformi neko povjerenstvo koje bi trebalo nešto istražiti i to se nikad ne istraži. Što se tiče malverzacija, kao kolega Troskot kaže malverzacije su počele. Mi se sada moramo sa odmakom od par godina vratiti na temu Agrokor i da vidimo šta smo mi napravili sa tim famoznim lex Agrokorom. Nikad nisam bio odvjetnik Ivice Todorića, niti ću bit, ali praktički mi smo čovjeku oteli kompaniju, na neki način su se svi naplatili ti savjetnici i sad imamo nakon tog lex Agrokora imamo da smo hrvatsku kompaniju prebacili u djelomično ruske ruke, a sad iz ruske u mađarske. Slažem se tu da je to najam, da to nije poljoprivreda tog poljoprivrednog zemljišta, al čim si ti u najmu i kad ti ispunjavaš sve odredbe ugovora ti si praktički vlasnik tog zemljišta jel to na 5.g., jel to na 25.g. i ti sa tim zemljištem možeš radit sukladno zakonima RH što god želiš. Prema tome i tu smo pogriješili. Što se tiče kolege Lenarta kad je spomenuo 300 hektara oraha, eto upravo to su ti loši, loši, loši zakoni koji su se godinama događali nebitno koja vlada bila na, na vlasti zato jer jednostavno se tom, toj osobi se nije oduzelo to poljoprivredno zemljište ako ti orasi nisu sukladno struci u 5.g. narasli koliko su trebali narast, ako nisu dali plodova koliko su trebali dat, to se trebalo tih 300 hektara oduzet i dat na raspolaganje nekome drugome. Što kaže kolega Ivanović mali lopovi sitni diletanti, podsjetili ste me na vašega bivšega predsjednika Sanadera kada je na … [[Govornik se ne razumije]] saboru HDZ-a govorio male lopove, diletante, sve ćemo mi njih potrpat u zatvor, pa vidimo kako je završilo. Što je rezime? Rezime je da mi u našoj hrvatskoj poljoprivredi se nismo makli od onoga što smo krivo napravili u startu, od privatizacije, od prve dodjele poljoprivrednog zemljišta. Moj kolega Hajduković kaže da ćemo ići sa jednim prijedlogom zaključkom u treće čitanje, ja se s time iz kolegijalnosti s njime slažem, ali da mi odemo u 103 čitanje mi ne možemo popraviti ono što smo napravili '90.-ih godina kada smo to poljoprivredno zemljište raspodijelili onako loše kako smo raspodijelili i kad smo zaigrali u biti na velike. Mi smo godinama igrali na velike i kad smo velikima dali sve sada bi se počeli malo brinuti o malima, ali mali jednostavno u ovakvim uvjetima ne mogu opstati. Kad kažem mali mislim na nekoga tko radi do 10 hektara ne mogu, ne mogu opstati. I što se tiče same ministrice nemam na vas nikakvu primjedbu, vi se trudite i stvarno ono mislim da prijašnji ministri su napravili puno štete u hrvatskoj poljoprivredi i da vi radite 38 sati dnevno ne možete popraviti te graške koje su bile. Vidimo i vaš predsjednik Tolušić da je pitanje kako će to sve skupa završiti, ne želim mu ništa loše, ali to je cjelokupna ružna slika. Ružna slika kad mi imamo bivšeg ministra koji se odjedanput sjetio da bi možda preko noći trebao postati nekakav vinogradar i dizati nekakve, radit neke podrume, a možda nema 10 čokota loze u svom vlasništvu. Sve skupa smo radili zakone da nisu pogodovali našim domaćim autohtonim poljoprivrednicima, slažem se i sa kolegom Lenartom da velike površine ekološke poljoprivrede, malo proizvoda, ni sam ne znam tko je ta radna snaga u toj ekološkoj poljoprivredi kad znamo da je teško danas naći i nekoga dolje u Vrgorcu da ti dođe brati jagode kad je sezona. I svi ovi zakoni uvijek su dosad radili se za velike, za male se nisu radili ništa i ne vidim kako mi to sve skupa možemo popraviti. Ono jedino što bi apelirao da probamo vidjeti što možemo pomoći našim poljoprivrednicima vezano za plavi dizel, vezano za mineralna gnojiva i da probamo pomoći našim sjemenarima da barem ovi koji sad egzistiraju na tržištu da uspiju sačuvati svoju sjemenarsku proizvodnju.
Hvala vam lijepa. Vaša rasprava izazvala je brojne replike. Prva na redu je ona uvažene zastupnice Selak Raspudić. Izvolite kolegice.
Uvaženi kolega Vukas evo sad kad smo se vratili na priču o medu možda bi bilo korisno i ponovo dignuti temu statusa pčelara u RH pa štetan Zakon o pčelarstvu koji se donosio, koji je davao velike ovlasti udruzi građana koja je bila prethodno optužena za korupciju pa sve do cijena meda i PDV-a na med koji otežava njegovu proizvodnju i prodaju, a sad tek vidimo u koliko će teškoj situaciji biti. Međutim, ono što smatramo osobito ciničnim kada govorimo o poljoprivrednom zemljištu je ovdje i odgovor koji smo mogli čuti oko toga kada bi država bila zainteresirana za pravo prvootkupa, pa za neka velika zemljišta čujemo. A mogli smo čitati u našoj strategiji poljoprivrede kako jedna od naših najvećih bogatstava, zamislite što, činjenica da imamo toliko zapuštenih poljoprivrednih zemljišta u RH budući da država godinama se nije bavila njima sada bi se kao bavila otkupom pa nam to sada daje prednost jer možemo razvijati zamislite ekološku proizvodnju. Pa vas molim da to prokomentirate, a tiče se brige države za poljoprivredno zemljište u [[Upadica: Vrijeme.]] RH.
Odgovor.
Hvala, pa puno ste tema otvorili. Što se tiče samoga meda sami znamo što se još događalo prije par godina, da se skinuo sa polica med, kada se napravila kemijska analiza onda se tvrdilo da to nije med. To je jedna tema. Druga je tema da su stvarno zadnjih godina pčelari su u problemima i treba im pomoći jer su pčele doživjele razno razne bolesti i treba možda par godina pčelarima da se to sve skupa riješi. A ovo što se dogodilo vezano za pomor pčela mislim da je tu, treba biti veća suradnja i netko je bio rekao tu poljar ili lugar da treba biti veća suradnja između osoba koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom i samih medara, pčelara da se, da se točno zna kad će se nešto špricati da se ne godi ovo što se dogodilo. A što se tiče zakupa ili otkupa države poljoprivrednog zemljišta, država će samo otkupit ako netko veliki stoji sa strane komu će ono to moći preprodati. Ja ne vidim da bi išla država kupovat ove šikare koje je godinama zapuštala. Tako da mi to, nema mi to nikakve logike ili da bi država u jednom, u jednom zakonu davala u zakup, a s [[Upadica: Vrijeme.]] druge strane da bi išla kupovati.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa. A kolega Vukas slažemo se u puno stvari i često, ali u jednoj stvari se ne mogu složiti s vama, a to da nemate primjedbe na rad ministrice i da se neke krive Drine ne mogu ispraviti. Ne mogu nažalost, previše je vremena prošlo i dugo smo imali promašenu poljoprivrednu politiku. Ali da vam krenem nabrajati promašaje samo iz mandata ove ministrice ne bi mi bilo dovoljno ni cijelo popodne, a kamoli ova minuta. Hoćemo Zakona o sjemenu, hoćemo sad o ovom zakonu, hoćemo o Strategiji o razvoju poljoprivrede koja očito ničem ne služi kad iz nje ne proizlaze zakoni, nego eto donijeli smo je da je imamo, hoćemo čitav niz drugih zakona koji zapravo ne poboljšavaju niti kvalitetu naše poljoprivrede, niti život poljoprivrednika nego ga samo kompliciraju. Neću reći koliko smo reaktivni i da u situaciji ove krize i rata zapravo smo reaktivni umjesto da smo proaktivni. Nismo osigurali niti državne robne zalihe, jer očito to je ministrici problem što imamo i koliko. Dakle, tu se apsolutno ne slažemo dragi kolega.
Ja sam, nisam branio ministricu, nego sam samo rekao da se ministrica trudi. A s druge strane što ću sad, sve, sve greške ministrice nisu, neću ja biti nikakav odvjetnik ministrice, ali ja sam, slažem se da je Zakon o sjemenu bio loš, ali mislim prije svega da su to stručne službe kreirale i da nije to sama greška ministrice, ali da su te sve stvari dobre ne bi ja zadnje vrijeme tu vrištao i urlao na sve te zakone koji dolaze. Mislim da sve skupa nije dobro, a nebitno sad je li rad ministrice dobar ili loš, generalna slika je hrvatskih poljoprivrednika koji su u sve težim uvjetima, nismo samodostatni u ničemu, mljekari su na aparatima, ljudi koji se bave tovom ne mogu izaći na kraj. Momentalno jedino ratari su zbog cijene merkantile su na neki način zadovoljni, ali cjelokupno stanje u hrvatskoj poljoprivredi nije dobro.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Marin Miletić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega možete nam dati odgovor, hrvatskoj javnosti, govorili smo puno, puno o toj temi ovdje. Dakle, što mi kao država možemo napraviti da zaštitimo naše proizvođače meda i da taj med dolazi na police hrvatskih trgovina i na koncu pa ja bih rekao, ha ajmo otvoreno govoreći, da ono, onaj šrot iz Kine i ostalo, onaj šećer sa svim onim koji se zove med u stvari nije med, da ga na jedan način zakonski legitimno, ono što možemo, da napravimo da uopće ne može ni doći do hrvatskih trgovina. Mislim ako ja dobro govorim, možda, možda sam malo čudan, ali umorni smo tu već cijeli dan, a zaboravio sam jest ići u restoran. Dakle, dakle što možemo napraviti da sačuvamo med hrvatskih proizvođača, kvalitetni, pravi med?
Odgovor.
Pa gledajte po meni, teško više nešto možemo napraviti da sačuvamo pravi med jer smo priliku propustili. Propustili smo priliku kroz to da pomognemo pčelarima kroz njihovu proizvodnju, propustili smo priliku da hrvatski med distribuiramo kroz, kroz vrtiće, kroz škole, kroz studentske domove, propustili smo med da kroz domaće lance opskrbe razgovaramo i pomognemo da vidimo kako taj med može doći, propustili smo priliku da brendiramo jedan proizvod hrvatskoga meda u Dalmaciji, jedan u Slavoniji, jedan u Primorju, jedan u Lici. Što se tiče samoga meda tu smo lutali godinama i sada vam se svete da oni ljudi u biti koji vole med imaju neke svoje privatne medare s kojima se znaju godinama, odu u njih na kuću i kupe bocu meda, ali da ćete baš kupit kvalitetnu bocu meda u nekom trgovačkom lancu nema šanse jer prije svega naši proizvođači sa cijenom ne mogu biti konkurentni upravo tom uvoznom šrotu koji je preplavio hipermarkete i tu mislim da smo izgubili bilo kakvu šansu da naše medare [[Upadica: Vrijeme.]] vidimo na policama hipermarketa.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani kolega, evo prije nego što postavim pitanje želio bih kolegi Paviću čestitati rođendan, evo danas mu je rođendan pa bi htio čestitati. [[Pljesak.]] Evo iskreno kolegijalno. Moje pitanje je slijedeće. Evo, zamislite situaciju da netko sada u Dalmaciji želi prodat svoje zemljište da mora pitat državu, dakle da da li može to napraviti i po kojoj to cijeni može napraviti. Prvo pitanje da li vidite nekakav problem u tome, a drugi pitanje vidite li tu administrativni problem u smislu koliko će trajat taj odgovor, tko će to odgovorit, kolike će to biti dodatne procedure? Dakle, vi ne možete sad više kupca sami odrediti nego će to biti država koja će vam odredit dakle da li kao prvo može država kupit, a drugo po kojoj cijeni. Vidite li rizike u tome?
Pa evo vidim dva problema, mislim da je rođendan i Željku Lenartu, pa evo ako je onda čestitamo i Željku, a ne samo Željku Paviću. [[Pljesak.]] Što se tiče, dva problema tu vidim. Vidim jedan administrativni problem koji će sigurno zakomplicirati tu proceduru i vidim drugi problem, ja ne vidim čiste logike, ako netko želi prodati svoje zemljište da nije ta cijena tržišta ponude i potražnje. S kojeg razloga, ako država može stvarno kupiti to zemljište za koje ste vi dobili ponudu nemam nikakav, nemam ništa protiv da to kupi država. Međutim, ako država je tu kao neka prepreka, a ne gleda se cijena tržišta ili šta je cijena koju vi možete taj dan dobiti za, za tu parcelu ili za tih par tisuća kvadrata mislim da ta cijena trebala bit ponuđena državi, ako država to može otkupiti onda nemam ništa protiv, ako ne se ne slažem.
I ja čestitam rođendane i evo slavljenik ima riječ. Izvoli.
Hvala lijepa. Uvaženi, uvaženi zastupniče htio bi vam samo skrenuti pozornost na nekoliko rečenica koje ste izrekli u svojem izlaganju. Prvo ste rekli da jedan dio, veći dio zemljišta, a to je nekih 40.000 hektara će biti sad u korištenju neke mađarske kompanije, s druga strane pohvalili ste ministricu, evo koristim priliku da skrenem pozornost ministrici da stvarno može dobiti pohvale na način da brine o tom zemljištu koje je trenutno u zakupu tuđih kompanija. Na koji način? Znamo tko provodi kontrolu zemljišta, kvalitete zemljišta. To je hrvatski, Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu. Međutim, ministrica će uskoro propisati pravilnik za kontrolu tog zemljišta. Jel tako ministrice? Imate, u zakonu piše da ćete provesti odnosno vi ćete napisati pravilnik o kontroli tog zemljišta. Imate priliku da pooštrite tu kontrolu i da na kraju to zemljište bude one kvalitete koje treba biti, a ne one kakvu će oni htjeti ostaviti.
Ma ne, što se tiče samog tog zemljišta koje sad 38.000 hektara u vlasništvu Fortenove il tog mađarskog fonda nebitno četa, ne vidim ja tu neki veliki problem, to su gotove čestice, to je Belje, tko je god to uzeo taj će s time znati upravljat. Samo je pitanje zašto je taj došao u priliku da to dobije u svoje vlasništvo ili u najam koji može biti od 5 do 25 godina. Nitko tko je dobio te poljoprivredne površine, ja sam bio na tim površinama pa znam šta je to, nitko neće sebi dopustit da takve površine ne obrađuje sukladno Zakonu o poljoprivrednom … [[Govornik se ne razumije.]] proizvodnje, prije svega o tome da proizvede više da uprihodi više. Oni će sigurno s time znati gospodarit, oni nisu trebali doći u situaciju da s time gospodare. Tu smo mi zakazali. Oni kad su sad to dobili, oni će sigurno o tome voditi računa, sigurno će tamo raditi intenzivnu poljoprivrednu proizvodnju.
Slijedeća replika poštovan zastupnica Renata Sabljar Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega da li se vi slažete da u RH imamo previše neobrađenih zemljišta? U ovom trenutku našli smo se u situaciji da je rat u Ukrajini promijenio odnose odnosno mogućnost količine uzoranih, uzoranih površina. Da li je ovo bio trenutak da Vlada RH donira sjeme i to najbolje neko naše domaće sjeme žitarica ili kukuruza koji nam je potreban za, za stočnu hranu, donira plavi dizel i da se sada tih, taj veliki, preveliki postotak neobrađenih zemljišta uzore? Hvala.
Ma problem je tim zemljištima što to nisu funkcionalna zemljišta. To su sve manje-više šikare. Mi tu pričamo o poljoprivrednim zemljištima, to su neobradive šikare i da država bilo šta donira tu bi trebalo možda par godina da se te površine dovedu u funkciju, a sami znamo kako završi kad država počne nešto donirati onda je to situacija ajme meni, mislim u današnje stanje kad imamo 3 ministra koji će vjerojatno otić, 3 koji se tresu, ko bi nešto potpisao da će nekome donirati, koji bi kriterij bio prilikom te donacije. I u tom pogledu sam ja bio pohvalio ministricu za razliku od ovog prethodnika koji je bio prije nje, koji je radio piar poljoprivrednu proizvodnju i preko noći postao vinar i veliki megaloman, u to je bila moja pohvala, al nije bila moja pohvala u te zakone koji su došli jer sigurno ne bi na ovakav način raspravljao o tim zakonima za koje mislim da su loši. Prema tome, nažalost mi smo, država se nije brinula o svojim poljoprivrednim površinama godinama, to je preraslo u šikare i mi sad tu raspravljamo u biti tko će dobit tu šikaru, a do toga nije trebalo ni doć.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Kolegice zastupnice i zastupnici. Ovo ovdje je 15 požurnica, 15 požurnica koje je predsjednik HS Gordan Jandroković uputio resornim ministarstvima, svakom ponaosob zato što nisu u roku od 30 dana odgovorili na moje zastupničko pitanje, pretpostavljam da odgovor nije bilo lako pronaći. Između ostalog pitanje je postavljeno i ministrici poljoprivrede, ja ću ga probat skratit i parafrazirat. Tražila sam odgovor koliko je zapravo različitih povjerenstava formirano na razini samog ministarstva, ali i u kontekstu zakona koji su u djelokrugu rada i nadležnosti tog ministarstva. Evo sad konkretno raspravljamo o Zakonu o poljoprivredi. U provedbenom smislu kada govorimo o dodjeli poljoprivrednog zemljišta koje je u vlasništvu RH na korištenje imamo nekoliko različitih povjerenstava koji se formiraju na razini svake jedinice lokalne i regionalne samouprave, imamo Povjerenstvo za zakup, imamo čak i Povjerenstvo za prodaju, imamo i Povjerenstvo za stupanje u prostor, imamo čitav niz povjerenstava. E sad ako postoji jedna općenita, a nažalost bolna i točna predodžba o RH to je da imamo pretjerano glomaznu, a sporu, tromu, neučinkovitu, vrlo često neprofesionalnu javnu upravu, e sad na sav taj aparat s kojim su naši građani nezadovoljni, a plaćaju ga, dodajte i razno razna povjerenstva. Povjerenstva na razini lokalne samouprave, a pogotovo u manjim općinama neka mi niko ne zamjeri tako gdje je ne znam tisuću dvije stanovnika formiraju se otprilike jedan po babi, jedan po stricu, jedan po kumu, jedan po rođaku i razno razni drugi. Dakle moja ideja je i ono što predlažem i ono što kroz amandmane kako kroz ovaj zakon, a tako i niz drugih stavljam tražim da ojačamo profesionalne stručne administrativne kapacitete. Sada čak i po Zakonu o lokalnoj samoupravi više jedinica može formirati jedno tijelo, ali onda neka bude profesionalno jel i ova povjerenstva se dodatno plaćaju, to su nekakve manje transparentne naknade. Tako Hrvatska naprosto ne može dalje. I činjenica je da su se oko ovog zakona vodile vrlo kvalitetne rasprave i drago mi je da napokon HS o jednom zakonu raspravlja onako kako treba. Moram pohvaliti i rad Odbora za poljoprivredu i doista bi voljela da svaki naš odbor radi tako i da doista kada pričamo o amandmanima da se baš držimo materije, međutim ovi moji amandmani sasvim sigurno ne spadaju u onaj krug amandmana koji će biti prihvaćeni zato što mijenjaju suštinu. Ne pričam ovdje o tome kako ćemo bodovati one koji se javljaju na javne natječaje, to ste dobro poboljšali, ne pričam o tome hoćemo li ograničiti cjepkanje parcela i hektara koji se daju nekome na korištenje, pričam o tome tko su ljudi i tko su tijela koja će provoditi jednu ovako bitnu materiju jer osim ovih povjerenstava iz ovog zakona, evo i u samom resoru ministrice poljoprivrede imamo i druge, imamo Povjerenstva za komasaciju. Znate li kakva je stručnost i kakvi su kapaciteti tih ljudi, uz dužno poštovanje da su najpoštenije, dakle ne možemo imati ujednačenu praksu, ne možemo imati standarde, ne možemo imati objektivnost postupanja tamo gdje susjed o susjedu odlučuje i ne možemo imati učinkovit sustav kontrole. A kad smo već kod kontrole imam i dvije druge velike i snažne primjedbe. Prva je ta što RH nema sustav u kojem može pratiti i znati što uopće ima i s čim raspolaže. Imamo Ministarstvo državne imovine koje vodi brigu o drugim nekretninama, o građevinskom zemljištu, o poslovnim prostorima, o stanovima, ali evo poljoprivredno zemljište je u djelokrugu rada i nadležnosti drugog ministarstva, a pritom niti jedno niti drugo nema sveobuhvatnu bazu podataka da se vidi koja nekretnina, koja čestica i ono najvažnije kome je dana na upravljanje i raspolaganje i plaća li taj netko dogovorene naknade, takve kontrole nema, a riječ je o sasvim jednostavnim informatičkim alatima u državi u kojoj se stranka na vlasti busa u prsa čuvenom digitalizacijom koje niti nema, dakle uvedimo javne registre, javne registre, ne evidencije s kojima raspolaže netko iz vlasti, javne registre i uvedimo sustav učinkovite kontrole naplate. Hvala.
Prva replika Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo. Kolegice Orešković, slažem se sa vama, no htio bi podcrtati još jedan dio, sve promašenosti ovih zakona. Kada smo pričali o komasaciji zemljišta koje je izuzetno stručan, dug i skup proces mi to želimo povjeriti JLS, JLS koje nemaju niti financijskih niti ljudskih kapaciteta da to provedu do kraja. Govorili ste o povjerenstvima u kojima su babi, stričevi i rođaci itd., ali u malim sredinama i malim općinama kojima će i ovo biti povjereno kao i komasacija izgleda vi jednostavno nemate puno ljudi iz kojih možete birati, čak i uz najbolju volju da to želite, pa pogledajte samo liste za izbore, često su vam supruge, sinovi, kćeri, svojta na listi samo da bi lista popunila. Dakle, to su sve nedostaci našeg mikro menadžmenta i mikro, mikro lokalne samouprave. To je isto nešto o čemu trebamo razmišljati pri donošenju ovakvih zakona.
Da, ovdje se sukobljavaju dva načela, jedno je načelo centralizacije, nije dobro. Evo razgovarala sam s onima koji su imali iskustva u provedbi da kada smo imali taj sustav da je državna institucija provodila ove postupke zakupa da se i to pokazalo kao ne baš dobro i sretno rješenje jer lokalna sredina ipak zna najbolje i ja to uvažavan, međutim imamo pretjeranu teritorijalnu rascjepkanost, imamo 555 gradova i općina sa nedostatnim kapacitetima. Neka sredina, neki oblik udruživanja je nužna, ali u svakom slučaju tijelo, dakle onaj aparat, ona administracija koja provodi te postupke ne može bit ad hoc imenovana, ne možemo dati lokalnom čelniku priliku da izabere eto 5-6 ljudi znalaca ili ne znalaca neovisno o tome kako ćemo propisati kriterije za njihovo imenovanje jel to naprosto nije profesionalna i stručna administracija, a upravo je to ono što je stvorilo državu nepravde i nerada. Hvala.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Orešković, mislite li vi da je slučajno da se izbjegava uspostavljanje upravo jednog takvog registra odnosno Pravilnika o načinu vođenja registra evidencije ugovora i naplate između ostalog i ispunjenjem ciljeva gospodarskog programa ako je upravo i ovo što ste vi rekli bila preporuka Ureda za državnu reviziju vezano uz raspolaganje poljoprivrednim zemljištem i je li slučajno da je taj pravilnik bio u javnom savjetovanju, a nikada nije ugledao svjetlo dana ili se tu radi zapravo o jednoj smislenoj namjeri gdje pošteni ljudi i mali poljoprivrednici ne bi imali ništa protiv toga da se vodi evidencija, ako porezna uprava može objavljivati javnu listu dužnika zašto Ministarstvo poljoprivrede ne bi moglo objavljivati javno sve ove podatke, a zapravo pošteni ljudi nemaju ništa protiv toga, ali nekom očito odgovara taj određeni lov u mutnom i kaos koji u ovom trenutku vlada odnosno skrivanje informacija od javnosti.
Jučer sam to rekla za stanova da slučaj Frka-Petešić i Banožić pokazuju kako se dobro lovi u mutnom. Međutim ovdje pričamo o malim ljudima, o poljoprivrednicima koji doista ne žive luksuzne živote kao što je to dobro i lijepo rekla gđa. Petir, ja se s time slažem. Ne vjerujem da ova vlast ima ambiciju stvoriti nešto plemenito, dobro i korisno gdje se vidi naplaćuje li država u svoj budžet ono što njoj pripada, a ja sam duboko uvjerena jel sam gledala kako to rade neke druge države, ovo je vrlo lako za implementirat, to su de facto Excel tablice pretočene u nekakve informatičke programe, a ono što je tragično zapravo implementacija jako malo košta, a donosi strahovito veliku korist. I evo ja se nadam da će među zastupnicima iz ovog saziva koji će i dalje biti aktivni u budućem životu, neki možda i u slijedećem 11. sazivu nastojati da se provede sve ono što sada pričamo, a ova druga strana za to nema volju.
Vrijeme. Slijedeća replika poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovana zastupnice, ovaj zakon će biti jako teško provediv. Što će se zapravo dešavati nakon donošenja tog zakona stvarno i ne znamo. Znate zbog čega ne znamo? Zakon ima 61 članak, a u čl. 57. piše da ministrica treba donijeti 17 pravilnika, 17 pravilnika treba donijeti. Znate što to znači? To znači da ona treba u roku od 3 mjeseca zapravo taj zakon redefinirati da bi uopće bio bar malo provediv. Moramo pozdraviti ovaj dio što se tiče gospodarskih programa koji trenutno ne postoje ili trebaju se dostaviti JLS, to je stvarno pohvalno i to treba napraviti, ali ima puno stvari koje se jednostavno ne mogu provesti i to treba skrenuti pozornost i ministarstvu i ministrici dajte da donesemo novi zakon da, da ga prodiskutiramo još jedanput, da pokušamo donijeti zakon koji se može provesti u praksi.
Što se tiče ovih manjih, ja ih zovem manje kozmetičke promjene mislim da je zakon poboljšanje i tu kažem čestitke i Odboru za poljoprivredu. Međutim ono što bi stvarno trebalo napraviti trebalo bi promijeniti model, trebalo bi promijeniti koncept i onda nije toliko važno koliko će zakon imati članaka, možda će neki bolji zakon imati 100, 200 i 300 članka, ali će u njemu biti sadržano sve što tamo treba biti. Ja se inače i protivim praksi koju osobito često vidimo u ovom sazivu, a to je da se sve rješava pravilnicima. To znači da se saboru oduzima moć koja saboru po ustavu pripada i ne pričam tu sad o onim tehničkim detaljima koje je praktičnije imati takvim nekakvim aktom za koji nije potrebna saborska procedura, govorim o onim krucijalnim stvarima koje moraju, ali doslovno moraju ostati u djelokrugu rada i nadležnosti zakonodavnog tijela. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane potpredsjednice Sabine Glasovac.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Određeni iskoraci postoje koje ovaj novi prijedlog zakona donosi, tome će doprinjeti vjerujem i amandmani Odbora za poljoprivredu, u jednom dijelu se i poklapaju i s našim amandmanima koje smo uputili u proceduru, međutim evo ja ću iskoristiti ovo vrijeme samo da bih ukazala na još neke stvari koje nas muče odnosno prepreka su nam ka potpunom podršci ovome zakonu. Prvo, ono što smatramo da je prodaja izravnom pogodbom za manje površine poljoprivrednog zemljišta prihvatljiva jedino s ciljem okrupnjivanja parcela jer po pitanju odredbi vezanih uz prodaju kad govorimo ne o ovom smislu zanima nas zapravo tko će o tome odlučivati i bojimo se zapravo da će se možda nakon prodaje zemljišta ono prenamijeniti ili u neku drugu vrstu tipa građevinskog odnosno postavlja se pitanje da li će se nakon isteka moratorija o prodaji poljoprivrednog zemljišta strancima u 2023. ono prodavati upravo njima po znatno višim cijenama, da li se na ovaj način možda kreiraju uvjeti za još jednu vjetroelektranu ili neki sličan projekt i protiv smo rasprodavanja prirodnih resursa i stvaranju pretpostavku za diskriminirajući odnos prema našim poljoprivrednicima po kojem će se podobni snaći i kupiti zemljište, a oni mali drugi ostati bez nje. To je naša prva zamjerka ovom zakonu. Drugo, gospodarski program koji treba biti nekakav temelj koji se treba vrednovati jer ako dajemo nekom zemljište onda moramo znati kome dajemo na koji rok i zašto dajemo odnosno s kojim ciljem. I ok, ako postavljamo taj gospodarski program kao nekakav uvjet nelogično je da se u postojećim odredbama je zapravo jedan od razloga za raskid ugovora o zakupu je neispunjavanje ciljeva iz gospodarskog programa, a ti ciljevi nigdje nisu propisani, a niti su sastavni dio obrasca gospodarskog programa. Treće kod bodovanja, to smo već na neki način i kroz replike rekli. Ono što smatramo je da bodovanje treba isto tako imati za cilj i revitalizaciju sela i otvaranje novih radnih mjesta naravno koji će kao nuspojavu i ključni element imati kreiranje dovoljnih zaliha zdrave i sigurne hrane. Međutim, ono o čemu smatramo da treba ozbiljno razmisliti o zadržavanju novih budućih generacija, onih koji još nisu se odlučili na bavljenje poljoprivredom da ih na neki način potaknemo i zbog toga smatramo da mlade ljude treba, treba možda razmisliti o tome da ministarstvo pokuša ili razmisli o stvaranju određenih rezervi u uskoj suradnji s jedinicama lokalne samouprave koja bi omogućila i tim mladim ljudima koji tek stupaju u taj posao odnosno nekakav poziv, koja bi im omogućila da se i oni prijave na javni natječaj ili i da im se omogući oslobađanje od plaćanja određenih nameta odnosno konkretno onih jednokratnih naknada za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta pri gradi odnosno obnovi objekata radi stambenog zbrinjavanja mladih i ostalih zainteresiranih u ruralnom području jer na taj način, na neki način dvojako djelujemo. Treće, već se spomenulo ovdje, od strane vlade se glasno najavljivao spajanje katastara i zemljišnih knjiga kao reformske mjere koja nije realizirana. Preporuka nekakva bi trebala ići u tom pravcu da Ministarstvo poljoprivrede počne provoditi postupke po službenoj dužnosti zajedno s drugim državnim institucijama te prikupljati i uskladiti odgovarajuće podatke i dokumente kako za građane poduzetnike, tako i za jedinice lokalne samouprave jer činjenica da veći dio prihoda ide jedinicama lokalne samouprave odnosno ostaje JLS-ovima i Gradu Zagrebu, ali s obzirom na brojne mjere koje su dužni provoditi po ovom zakonskim odredbama smatramo da dodatni troškovi za njih nisu prihvatljivi. Što se tiče registara izvješća i evidencija, smatramo da u tom smislu treba ići korak dalje, da treba biti više transparentan i da bi najmanje jednom godišnje trebalo objaviti znači sve podatke o tome da bi javnost imala uvid u raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem. Maloprije smo također govorili i o ovom dijelu što su bile preporuke državne revizije. Mora se znati znači tko zapravo, koji su sve oblici zakupa i prodaje poljoprivrednog zemljišta i koriste li se državna zemljišta, jesu li ona u funkciji poljoprivredne proizvodnje ili sredstva za ostvarivanje potpora. Sustav kontrole također je nešto što treba ojačati i ono što bi bilo puno bolje time bi i ovaj zakon bio puno kvalitetnije usmjeren je da se strategija razvoja poljoprivredne i ruralnog razvoja da nije kasnila godinu i pol dana, da smo napravili strategiju za desetogodišnje razdoblje i u njoj malo jasnije postavili ciljeve onda bi nam bilo valjda puno jasnije i što želimo između ostalog postići i ovim zakonom kao jednim od bitnih krakova za njeno ispunjenje. Hvala.
Slijede završne rasprave, prva je u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku, poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Evo isprika, u ime Kluba zastupnika SDP-a završno uvažena kolegica Martina Vlašić Iljkić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Poštovane kolegice, poštovani kolege, evo na samom kraju ove rasprave možemo zaključiti da je ova rasprava zaista bila sadržajna i iznjedrila puno prijedloga koje nadam se da još uvijek mogu doći do onih do kojih treba doći. Poljoprivredno zemljište je nacionalno blago i od posebnog interesa za RH, a pogotovo značaj zemljišta kao osnovnog resursa za proizvodnju hrane dolazi do punog izražaja u uvjetima globalnih kriza i ratnih djelovanja. Postoji realna opasnost da će se iseljavanje iz ruralnih područja Slavonije i nastaviti i nadalje te da s tom činjenicom moramo biti brži, kvalitetniji i zapravo ovim propisom donijeti pravednu raspodjelu zemljišta koje zapravo postaje i demografsko pitanje. Prijedloge smo iznijeli i predali smo preko 20 amandmana ispred Kluba SDP-a te naša podrška ovom zakonu će sigurno ovisiti o prihvaćanju naših prijedloga. Smatramo da novi sustav bodovanja neće doprinijeti pravednijom raspodjelom zemljišta i uvest će i dalje još uvijek određene nesigurnosti o tome tko ima prednost stočari u odnosu na ratare primjerice, veliki posjednici koji zapošljavaju određeni broj osoba ili manji OPG-ovci. Jedino rješenje zapravo je što više zemlje staviti na raspolaganje, što više zapravo državnog zemljišta dati zainteresiranima tako da određeni dio dosadašnjih posjednika i dalje mogu koristiti svoju zemlju, a novi posjednici mogu koristiti bez da se to mora uzeti nekom kome to do sada pripada. Dakle, jedino rješenje je raditi na pravednoj raspodjeli državnog zemljišta kroz programe koje donosi lokalna samouprava na koje je obaveza velika, a rokovi su zaista kratki. Smatramo da je opravdano produžiti rok za donošenje programa raspolaganja za jedinice lokalne samouprave sa 3 na 6 mjeseci. Ako je ministarstvo donosilo pravilnik skoro 4 godine i u tom razdoblju 3 puta mijenjao zakon onda je produžetak roka najmanje što se može učiniti za jedinice lokalne samouprave. Koliko kapaciteta imaju pojedine lokalne samouprave za provedbu ovih natječaja pokazuju i poražavajući podaci o dosadašnjoj provedbi, a sada se propisuju zapravo i odredbe da će ministarstvo obavljati i poslove ukoliko to nisu spremne ili u mogućnosti odraditi lokalne samouprave. Smatramo da je potrebno izraditi jedinstvenu evidenciju od strane Ministarstva poljoprivrede i Hrvatskih šuma za sve zemljište koje je u katastru opisano kao poljoprivredno te omogućiti njegovo davanje u zakup, dakle povećanje poljoprivrednih površina kojima se može, koji mogu doći do zakupa. O sustavu bodovanja smo iznijeli naše prijedloge, a ono što je zapravo ostalo nedorečeno je sustavna kontrola. Naime, poljoprivredni redari koji su bili uvedeni Zakonom o poljoprivrednom zemljištu iz 2013.g. zbog kontrole zapuštenog privatnog poljoprivrednog zemljišta odnosno kontrole provođenja agrotehničkih mjera od strane fizičkih i pravnih osoba sustav je funkcionirao skoro 10.g. i omogućio na taj način JLS da zajednički zaposle poljoprivrednog redara agronomske struke, te da na kvalitetan način se izvještava o stanju poljoprivrednog zemljišta na njihovom području. Sigurno da ima poboljšanja u tom dijelu, ali sigurno ne na način da se umanjuje doprinos i priznavanje struke. Sada se predlaže da poljoprivredni redar bude službenik, a agronomska struka se briše kao uvjet zapošljavanja. Predlaže se i ukidanje mogućnosti da JLS zajednički organiziraju ove poslove, mi se pitamo kome je to u interesu i zašto se zapravo agronomska struka izbacuje iz gotovo svih zakona koje priprema Ministarstvo poljoprivrede. To je gotovo univerzalni zaključak svih stručnih skupova i konferencija organiziranih na temu izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu. O financijskim učincima ovog zakona su predviđena sredstva za informacijski sustav e-zakup koji bi trebao doprinjeti i pojednostaviti cjelokupni natječaj, no ne i za sredstva za kupnju zemljišta, stoga se pitamo koji su zapravo dugoročni planovi za države sa tom kupljenom zemljom temeljem prvokupa i zašto nisu predviđena potrebna sredstva za kupnju zemljišta. Na kraju preporučujemo da se svi programi raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem doneseni od stupanja na snagu zakona 9. ožujka 2018.g. revidiraju, kao i svi objavljeni natječaji i ugovori o zakupu i prodaji koji su sklopljeni na temelju ovakvih nejasnih kriterija i odredbi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa, hvala lijepa kolegice. Idemo na slijedeću raspravu završnu, u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku govorit će uvažena kolegica Ružica Vukovac, izvolite.
Poštovani, svjedoci smo drastičnog smanjenja obima poljoprivrede, konkretno stočarske proizvodnje na obiteljskim gospodarstvima posljednjih 20-tak godina. Dobrim dijelom to je rezultat neadekvatne agrarne politike koja nije uzimala u obzir specifičnosti naših gospodarstava kao što su maleni posjedi, starije stanovništvo, niža razina obrazovanja već se pokušalo od takvih ljudi i gospodarstava stvoriti proizvođače koji će biti konkurentni proizvođačima razvijenih zemalja koji posluju u uređenom tržišnom okruženju već 10-ljećima. Zaboravlja se činjenica da agrarna politika mora imati i svoju socijalnu komponentu, a ne samo tržišnu, male proizvođače prepustilo se milosti i nemilosti tržišne utrke znajući u startu da su gubitnici. Rezultati ovakvog odnosa prema malim i srednjim poljoprivrednicima su poražavajući. U EU smo ušli politički spremni, ali itekako načetog gospodarstva, osobito poljoprivrede i njene najznačajnije grane stočarstva. Poljoprivredom vlada uvozno potrošačka, a ne domaća uzgojno reproduktivno proizvodna logika karakteristična za snažna gospodarstva unutar EU. Problemi koji prate hrvatsku poljoprivredu duži niz godina ulaskom u EU su se produbili i postaju sve veći teret. Oni su otprilike organizacijska slabost i strateška obezglavljenost državne uprave, tržišna nestabilnost, visoka nelikvidnost, tehnološka zaostalost, obrazovna neusklađenost s potrebama poljoprivrede, visoka zaduženost, neadekvatna porezna i fiskalna politika, nedostatak specijaliziranih financijskih institucija poput Agrobanke, erozija i zapuštenost prirodnih zemljišnih potencijala, egzodus stanovništva iz seoskog prostora, zastrašujuće loša zemljišna politika. Opasnost koja proizlazi iz nabrojanih problema jasno i nedvojbeno je očituje se u hrvatskoj prehrambenoj ovisnosti. Dakle, prema statističkim pokazateljima uvozimo 65% više negoli proizvodimo, žalosno je jer uvozimo osnovne životne namirnice prije svega meso, mlijeko i kruh. Neke od opisanih negativnih trendova mogli smo izbjeći da su se odluke i zakonodavni okviri usmjeravali na rast na europski način, umjesto toga Hrvatska je nastavila politikom industrijaliziranja poljoprivrede i različitim pogodovanjima, zatim neravnomjerne raspodjele dobara, te koncentracije kapitala u okrilju velikih trgovačkih društava. To je suprotno načelima EU koja su usmjerena na potporu obiteljskim gospodarstvima, njihovog organskog rasta i razvoja, samodostatnosti u proizvodnji hrane, kao prvo unutar svake pojedine članice, a onda i EU u cjelini, a sve usklađeno s dobrobiti životinja i brigom o tlu, kao i zaštiti okoliša. Sve navedeno ukazuje na ozbiljnu ugrozu suvereniteta naše zemlje ponajprije zbog naših vlastitih propusta. Najbitnija je zadaća stvoriti klimu dijaloga umjesto trenutnih ultimatuma i konfrontacija. To je posebice aktualno u mliječnom sektoru u kojem je potpuno iščezla pregovaračka moć između malih proizvođača i postojećih prerađivača. Vlada kao i postojeće legitimne institucije itekako mogu pomoći da se upravo ta tržišno štetna asimetrija znatno ublaži ili potpuno neutralizira. Klima dijaloga umjesto konfrontacije, dogovora umjesto neučinkovitih birokratskih poteza potrebna je i na širem planu govedarstva. U takvoj klimi može se brzo dogovoriti prijedlog izmjena i dopuna primjerice Zakona o stočarstvu kako bi se i formalnopravno otvorio put privatnim inicijativama u uzgoju i proizvodnji, te bi omogućili obiteljskim gospodarstvima i interesnim udruženjima ulogu nositelja politike uzgoja. Više je nego očito da hrvatska poljoprivreda ima veliki potencijal i da predstavlja resurs koji nije ni izbliza stavljen u funkciju već mu je dapače manipulacijama i sustavnim zapostavljanjem umanjena vrijednost i učinkovitost u usporedbi sa zemljama koje nam sliče. Odluka da li će tako ostati ovisi o nama samima ili ćemo se probuditi i uzeti uzde u svoje ruke i početi odgovorno upravljati proizvodnim procesima ili nam preostaje perspektiva zemlje uvoznice hrane često sumnjivog porijekla i kvalitete zakorovljenog krajobraza, praznog sela i nezadovoljnih ljudi. Zahvaljujem.
Hvala vama uvažena kolegice. Idemo dalje, slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a završno će govoriti uvaženi zastupnik i kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Čovjeka nekada frustrira raspravljati ovdje o zakonima kada otprilike unaprijed znate da su negdje drugdje na nekoj drugoj strani Markovog trga odlučeno kako će neki zakoni izgledati, da su to vrlo male razlike od toga, tako da moj zadatak kao oporbenog zastupnika je upozoravati na ono što mislim da nije dovoljno dobro, neki bi rekli kritizirati, ali neka ko shvati kako hoće. Ono o čemu ja želim pričati i ukazati je da dobrobit razvoja poljoprivredne proizvodnje da ona bude bolja sutra nego što je danas i jučer. Ovdje se dosta govorilo o grupi Fortenova koja obrađuje 32 tisuće hektara hrvatske najkvalitetnije poljoprivredne zemlje. Oni su najveći koncesionar poljoprivrednog zemljišta. Neke koncesije će duže trajati nego što će i najmlađi koji sjede ovdje u HS doživjeti, tako da s tog gledišta možemo reći da definitivno je to njihova zemlja iako na papiru je zemljište RH. Da li će ovaj zakon unaprijediti ono što 30.g. nije riješeno mislim da ne, možda će poboljšati neke situacije koje su do sada bile loše i zbog kojih je dosadašnji zakon bio neprovediv, to će vrijeme pokazati, oni koji su veliki da su se odrekli nečega barem malo bili bi malo manje veliki, a oni koji su mali zbog toga bi bili vjerojatno puno veći, operativniji i mogli bi oformiti veće proizvodnje. Član sam Odbora za poljoprivredu koji je podnio niz amandmana, jednostavno sam više sam prestao pisati ili minimalno pišem amandmane zbog toga što nijedan amandman se ne usvoji i čak nije bitno ono što piše u amandmanu bitno je s koje strane se taj amandman postavlja. Tako da rasprava u saboru je takva kakva je, a odluka se zna kakva će biti, zakon će svaki koji dođe u proceduru sa strane vladajućih će biti donesen i jednostavno naš utjecaj na promjenu bilo kojeg zakona je minimalan. Ja ne obrađujem osobno niti jedan kvadrat poljoprivrednog zemljišta niti sam zainteresiran za natječaje poljoprivrednog zemljišta. Ono što u svojim raspravama govorim je od strane poljoprivrednika koji ili obrađuju ili su zainteresirani ili imaju već u, u namjeri da se natječu za zemljište koje do sada obrađuju, definitivno postoje strahovi mnogih koji su uložili u svoja imanja da će ostati bez zemljišta jer nemaju stoke, stočarstvo nam je propalo. Moramo znati da je stočarstvo motor poljoprivrede i svaka zemlja koja ima jaku stočarsku proizvodnju ima i jaku poljoprivrednu proizvodnju. Voćarstvo i vrtlarstvo su visoko intenzivne djelatnosti u poljoprivredi za koje treba puno ruku, kojih je danas sve manje, radne snage jednostavno nedostaje. Tržište je povrtlarskih kultura u RH za manja gospodarstva praktički osim tržnica koje umiru ne postoji, tako da razvoj povrtlarske proizvodnje jednostavno ne napreduje. Voćarstvo je također isto suočeno sa uvozom relativno jeftinih proizvoda i teško se nosi sa korakom koji, koji lanci drže sa, s onima koji proizvode jeftino i jednostavno jedino zahvaljujući evo ovoj krizi će možda i oni malo živnuti, ali bojim se da kupovna moć građana pada i da će sve teže biti prodati svoje proizvode po nekakvoj realnoj cijeni. Kolege su neki danas ovdje govorili puno o pčelama i proizvođačima pčelarima koji putem pčela proizvode med, o mogu reć aljkavosti nekih kolega poljoprivrednika koji nisu marili prilikom prskanja da, da postoje i pčele, pa su u neadekvatno vrijeme vjerojatno odradili zaštitu uljane repice što je nanijelo veliku štetu pčelarima, a ujedno i njima jer oprašivanje usjeva neće biti toliko dobro kako bi bilo da su pčele ostale na životu. Stoga evo ministrici svaka čast na borbi, evo nije lako ni sa nama zastupnicima, ali i sa onima s kojima ona isto razgovara na terenu, 100 ljudi, 100 čudi, svatko želi nešto u svom smjeru i teško je vrlo zadovoljiti sve, sve ono što bi ljudi željeli da bude onako kako oni žele. Hvala.
Hvala vam lijepa. Idemo dalje, slijedeći klub u čije ime će završno riječ uzeti uvažena zastupnica Ankica Zmaić, a Klub zastupnika HDZ-a, izvolite kolegice.
Uvažena potpredsjednice HS, uvažena ministrice. Evo danas smo u raspravi na temelju Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu puno toga rekli kako popraviti nedostatke važećeg zakona s kojima smo se suočili tijekom provođenja raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH i same primjene zakona. U razdoblju između dva čitanja napravljeno je puno toga dobroga za ovaj zakon, prvo što je ministrica i Ministarstvo poljoprivrede prihvatilo mnoge kvalitetne prijedloge i od nas zastupnika koji smo sugerirali i od Odbora za poljoprivredu, od klubova zastupnika, od ozbiljnih udruga i organizacija, od svih onih koji smo ukazivali na to kako doprinjeti učinkovitoj, bržoj i transparentnijoj provedbi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH. Cilj je vro jasan a to je jačanje hrvatskog sela i poljoprivrede i provedba Strategije poljoprivrede. Jedna novina i kvaliteta ovog zakona je uvođenje kriterija za ostvarivanje prava prvenstva u natječajima za zakup, a to je sustav bodovanja pri čemu prednost ostvaruju oni koji stvaraju dodanu vrijednost, zatim domicilnost, mlada i mala OPG-a, obrazovanje, zaposlenost i svi drugi kriteriji koji bi doprinijeli očuvanju života u našim ruralnim područjima te demografsku obnovu naših sela. Perspektiva poljoprivrede su mlada i mala OPG-a, stoga je nužna obnova generacija i ovim izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu težimo upravo da se državno poljoprivredno zemljište dodijeli mladim generacijama koji će povezati ratarstvo i stočarstvo. Da je Zakon o poljoprivrednom zemljištu značajan govore nam i mnogobrojni amandmani kojima želimo doprinijeti još učinkovitijem zakonu, pogotovo amandmani matičnog Odbora za poljoprivredu kojima se u kriterijima bodovanja povećavaju bodovi za domicilnost, mlade i male poljoprivrednike i za žene koje su nositeljice OPG-ova ili poljoprivrednih obrta, a sve u cilju tome i u svrhi toga kako bi zaustavili depopulaciju ruralnih područja. Da se puno ne ponavljam jer smo puno toga već i kazali i utvrdili što dobro donosi ovaj zakon, stoga klub HDZ-a podržava ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu uz kvalitetne amandmane. Ministrice čestitam.
Hvala vam lijepa. Sljedeća za raspravu je prijavljena u ime kluba Centra i GLAS-a kolegica Dalija Orešković završno. Nema je, gubi pravo na raspravu. I u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata uvaženi zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovana predsjedavajuća zahvaljujem. Poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo od kad smo donijeli Zakon o komasaciji u Zagorju su svi Zagorci pohrlili u jedinice lokalne samouprave da se što prije provede komasacija nad zemljištem koje se ne može parcelirati na parcele manje od jednog hektara, a postojeća veličina zemljišta u Zagorju je otprilike oko pola hektara. Evo takve mi zakone donosimo. I takav i sličan zakon će biti sada ponovo donesen i apelirali smo već u izlaganju kolege Hajdukovića i ponovo ću apelirati, mislimo da je taj zakon izuzetno važan, da ga trebamo donijeti kvalitetnog, provedivog i zato ćemo inzistirati na tome i tražiti i predložiti da ide u treće čitanje. Maloprije sam spomenuo, imamo članaka u zakonu, koliko? 60-ak do završnih odredbi 50 i nešto članaka, a imamo za obvezu donijeti 17 pravilnika, 17 pravilnika da bi taj zakonu uopće mogao krenuti u provedbu. Koliko će biti provediv nakon toga? To je upitno jer je znamo što će pisati u pravilnicima. Da vas samo podsjetim na još jedan zakon koji smo ovdje donijeli prije nekoliko mjeseci, Zakon o socijalnoj skrbi koji je također neprovediv odnosno provodi se neujednačeno, svaki centar ga provodi kako ga on tumači. Znate zbog čega? Jer pravilnikom iz ministarstva nije objašnjeno kako da se provodi i to su ozbiljni problemi i sad ćemo si ponovo promjene na vrat. Ali dobro, ako tako odluči vladajuća većina tako će i biti, zakon će biti donesen neće biti provediv pa ćemo ga ponovo za par mjeseci donositi, kao što smo donosili i Zakon o obnovi, kao što smo morali donositi još i niz drugih zakona. Ono što mogu sad ovdje sa ove govornice apelirati, apeliram na ministricu da prilikom donošenja tih silnih pravilnika koje treba donijeti da vodi računa o tome da ona zemljišta koja su trenutno u korištenju stranih kompanija, a u pitanju su velike površine da se propiše da kontrola kvalitete zemljišta prije prestanka korištenja tog zemljišta bude napravljena na način kako to treba biti sa nekim postocima i kvalitetom koja će biti nakon toga dostatna za novu poljoprivrednu proizvodnju jer ja ne sumnjam, ono što je rekao kolega prije mene kolega Nikša da će oni prilikom proizvodnje voditi računa o kvaliteti zemljišta i o gnojidbi i svemu ostalom, hoće, ali da li će ulagati i godinu, dvije prije nego što će to zemljište izgubiti i više neće njime upravljati. To vam je jako važno. Zato evo ministrice apeliram ovaj dio da se propiše na način kako treba da bismo te silne hektara kasnije mogli koristiti i dati u zakup našim poljoprivrednicima. Nije dobro ono što ste brisali u čl. 14. da nema ograničenja za površine koje se daju u zakup jer na taj način zapravo ponovo se pogoduje velikima i to opet nije dobro. Pogotovo nije dobro u sredinama gdje ukoliko se pojavi jedan veliki proizvođač, svi mali jednostavno nestaju. Zašto nestaju? Jer nema dovoljno površina. I ovako im je problem poljoprivrednici uzimaju u zakup poljoprivredne površine od osoba koje im nisu spremne dati ugovore i ne mogu dobivati poticaje i tu su im problemi. Oni obrađuju čak možda i duplo više i trostruko više od one površine koje su zapravo prijavljene, a ne mogu dobivati poticaje. I to bih vas zamolio ministrice ukoliko možete na taj dio utjecati da se nekako sa tim ljudima porazgovara, da se vidi što se može napraviti. Imate veliki broj poljoprivrednika u Zagorju koji stvarno obrađuju velike poljoprivredne površine ali ih ne mogu prijaviti da bi dobili poticaje za njih, jer osobe koje im te površine daju u zakup a površine su male, a to su površine manje od trećine hektara koje one uzimaju u zakup od pojedinih osoba, oni jednostavno nisu spremni potpisivati ugovore. I takvim ljudima treba pomoći ukoliko želimo da mala poljoprivredna gospodarstva opstanu. Mi ćemo inzistirati na tome da zakon ide u treće čitanje, pa ukoliko se to prihvati bit će nam stvarno veliko zadovoljstvo. Hvala.
O.k. Hvala vama. Ovime smo sad iscrpili sve prijavljene govornike završne riječi. Sada bih molila ukoliko se želi ministrica poljoprivrede završno u ime predlagatelja obratiti zastupnicima na kraju ove rasprave. Izvolite ministrice.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici. Na početku se želim zahvaliti svima koji su sudjelovali u davanju prijedloga, sugestija tijekom plenarne rasprave u prvom čitanju, tijekom današnjeg dana na sjednicama odbora i svima koji su podnosili amandmane koje ćemo naravno ozbiljno razmotriti. Što se tiče Zakona o izmjenama i dopunama Zakon o poljoprivrednom zemljištu mi mislimo da smo nakon prilično intenzivnog rada kojemu je podloga, pod jedan bila prvo analiza, a onda jedan težak dijalog, ozbiljan, težak i intenzivan dijalog sa različitim dionicima dali prijedlog koji odgovara strateškim interesima iskazanim ne samo u strategiji koju se naziva općenitom, nego i u Nacrtu strateškog plana koji je jako detaljan sukladno metodologiji i koji je podnesen 31. prosinca kao prijedlog Europskoj komisiji. Također koji je objavljen na stranicama Ministarstva poljoprivrede i na koji je Europska komisija dala kao i drugim državama članicama brojne komentare, a Hrvatska upravo danas ponudila prvi ugovor na takve komentare. Mi smo predložili sustav bodovanja koji je bio priličan novitet u odnosu na posljednja rješenja i smatramo da je to najispravniji način dobivanja poljoprivrednog zemljišta. Ovdje smo danas čuli više puta da se ponavlja kako zajamčiti dosadašnjim posjednicima, kako zajamčiti stočarima i odgovor je nikako. Natječajem ako predviđamo natječaje onda ne možemo jamčiti nikome. Bitno je da se usklade strateški ciljevi sa sustavom da se to razmotri, sa sustavom predviđenim zakonom, da se dakle najvrjedniji resurs ne daje ni ovako ni onako, ni onome kome nam se sviđa, ni tko nam se ne sviđa, da nemamo dvojbe je li netko ispunjavao gospodarski program ili nije, da nemamo dvojbe koji sektor treba apsolutno prioritizirati, nego da dođemo do odgovarajućih težina pojedinih bodova za sve što je hrvatskoj poljoprivredi od strateškog interesa a to je po našem mišljenju najprije proizvodnja sukladno analizi porast, produktivnost, rast proizvodnje. Zatim isto tako generacijska obnova, priznavanje čuvara hrvatskog sela kroz kriterije predviđene za domicilnost, odnosno za prebivalište u slučaju fizičkih osoba ili za sjedište u slučaju pravnih osoba, vrednovanje onoga što čini temelj svake države a to je poduzetništvo malih poduzetnika, a kad govorimo o poljoprivredi isto tako uzimanje u obzir potrebe da naša hrana bude zdravija, da bude proizvedena u skladu sa ekološkim standardima, potreba koja je vrlo velika da se naši mali poljoprivrednici udruže. Ovdje se postavlja pitanje provedbe. Provodit ćemo vrlo jednostavno, provodit ćemo kao što provodimo program ruralnog razvoja, informacijski sustav, objava rang lista, kontrolne liste kao što je to sustav koji je akreditiran, checkliste, kontrole četiri oka. U povjerenstva ide po jedan član iz Ministarstva poljoprivrede, edukacija, izrada informacijskog sustava, informacijskog rješenja informatičkog rješenja je pri kraju. 17 pravilnika ne treba mijenjati. Mijenjaju se samo neki i to je već sad sve u tijeku. Ne tražimo mi rokove od drugih da ih ne bismo itekako postavili pred sebe. Dalje, što se tiče ocjene koju su iznijeli zastupnici MOST-a, odnosno jedan zastupnik MOST-a kad je govorio o produktivnosti dao je ocjenu jedan. Meni je žao što je dao ocjenu jedan hrvatskim poljoprivrednicima zato što su oni primjerice imali produktivnost u kunama, bruto dodanu vrijednost po jedinici radnoj, po radnoj jedinici 31936 kuna, a prema drugoj procjeni Državnog zavoda za statistiku u 2021. godini 53500. I ja čestitam hrvatskim poljoprivrednicima na takvom rastu unatoč svim neprilikama koje su se dogodile. Kad govorimo o MOST-u ne postoji Zakon o pčelarstvu. Vjerojatno su se referirali na Zakon o uzgoju domaćih životinja pošto su spominjali čini mi se Pčelarski savez. Također kad govorimo o pravu prvokupa koji izaziva opravdanu pažnju javnosti postavljano je pitanje o potrebnim sredstvima, procjeni fiskalnih učinaka i slično. Dakle, mi u ovom trenutku ne možemo znati točno koliko sredstava bi trebalo osigurati za iskorištavanje prava prvokupa. Ali znamo ukoliko takvo pravo imamo, ukoliko se pokaže da ga je negdje potrebno primijeniti da za to postoji strateški interes, da će to ova Vlada znati napraviti kao što je znala reagirati i pravovremeno i razborito i bez grešaka i brzo u ovim vremenima koja kad govorimo o mirnodopskim vremenima, iako ovo posljednje nije baš mirnodopski nikad nije bilo teže. Što se tiče ocjena da se smanjuje obujam poljoprivredne proizvodnje i one nisu baš točne. Poljoprivredna proizvodnja je posljednjih godina rasla i nije rasla samo vrijednosno, rasla je i u količinama, ali bilo bi nepošteno ne reći da određene vrste proizvodnje koje su važne i koje mogu stvoriti brže dodanu vrijednost rastu, ne bilo je, bila je stagnacija isto tako i da ih nije moguće brže i uspješnije podržati. No, prošla godina u kojoj je sektor stočarstva ionako strukturno izložen velikim poteškoćama se prvi suočio s inflacijom pokazuje da smo uz uspješno okončane pregovore s europskom komisijom koje su vezane za kompenzacije za dobrobit životinja, podsjetit ću ta mjera nekim čudom nije ušla u program ruralnog razvoja 2014. godine, odobrena nam je 2018. te je sa prosječnog iznosa od 90 milijuna kuna od prošle godine, 2018. je bila nešto niže odnosno '19. kad je bila prva isplata ove godine dovedena i nedavno isplaćena malo prije 15. ožujka u iznosu od 250 čini mi se 254 milijuna kuna uz programe potpore koje smo isplaćivali u zadnjih pola godine mi smo taj sektor opravdano podržali s gotovo pola milijardi kuna, nešto iz fondova, nešto iz proračuna kao što uvijek radimo. A druga procjena Državnog zavoda za statistiku govori da ukupna stočarska proizvodnja nije pala ni u količini, ni u vrijednosti unatoč velikim poteškoćama. No, riječ je o procjeni valja biti oprezan, a ova godina će biti isto tako teška s naglaskom najprije na sektor mliječnog govedarstva. I nažalost velik broj krava je opet izgubljen stoga smo mi i u nacrtu strateškog plana predvidjeli dodatne mjere upravo za mliječno govedarstvo kako bi bilo sigurno da će dobivati stalne i kontinuirane potpore tijekom cijelog programskog razdoblja, a da neće ovisiti o ad hoc mjerama ovisno o mogućnostima, to je naš strateški prioritet i tako će biti i dalje. A i danas kao što vidite na vladi smo imali odluku o dodatnim potporama stočarstvu i to naravno govedarstvo u tom dijelu sudjeluje opravdano, sudjeluje najviše. Neću ovdje zaboraviti ni druge sektore. I sektor svinjogojstva nam se suočava sa problemom i mnoge druge i imat će stalno podršku hrvatske vlade jer bez oporavka stočarstva ne možemo govoriti ni o oporavku ruralnog prostora. Tu će trebati druge dodatne mjere ne isključivo poljoprivredne naravi. Tu će trebati prioritizacija u novom strateškom planu ovog sektora u poveznici s biogospodarstvom, u poveznici s ruralnim razvojem diverzifikacije itd. i mi smo to sve tako predvidjeli, a dodatno i popravljamo u nacrtu strateškog plana. Vezano za parcelaciju, ja smatram da poljoprivredno zemljište doista treba zaštiti od daljnjeg cjepkanja i da činjenica što imamo veliki broj rascjepkanih malih površina ne samo da može biti izvor problema kakav se događa u priobalju nego smanjuje šanse za učinkovitu i produktivnu poljoprivrednu proizvodnju. No, kao što sam rekla smatram i primjedbe koje su ovdje iznesene odnosno prijedloge da se odredba još poboljša dobrim pa ćemo ih naravno ozbiljno razmotriti. Ovdje su danas izneseni prijedlozi koji se odnose na plavi dizel. Primjerice da bi trebalo i ga dodijeliti poljoprivrednicima, pa ću reći da je početkom siječnja, čini mi se 5. siječnja hrvatskim poljoprivrednicima omogućena količina od 187 milijuna litara plavog dizela i to je za nešto više od 100.000 hrvatskih poljoprivrednih gospodarstava, točnije 100.934. Navedeno je također da je strategija kasnija i da je općenita. Strategija nije kasnila. Strategija je napravljena u roku, napravljena je do 2020. godine. Kao što sam rekla ona je ovdje pred hrvatske saborske zastupnike dovedena da raspravljaju o njemu jer je još u ključnom, jer je još riječ o ključnom dokumentu zato što smo to htjeli, zato što smo to predložili, a kako to nije bilo zakonom omogućeno mijenjali smo Zakon o poljoprivredi da bi strategija bila prezentirana u Hrvatskom saboru i došla je na red i zahvaljujem saborskim zastupnicima na podršci. Ona je napravljena metodološki ispravno, a detalji se nalaze u nacrtu strateškog plana koji je kao što sam rekla na stranicama Ministarstva poljoprivrede. Ne kasnimo i sve dokumente objavljujemo. I one koji su bili podloga strateškom planu i strateški plan. I to je priličan novitet u odnosu na mnoge druge prije nas. Spominjali su se, spominjala se mogućnost bodovanja gospodarskih programa. Slažemo se s kolegicom, slažemo se s kolegama iz oporbe koji smatraju i koji opravdano ističu važnost gospodarskog programa. Gospodarski program treba biti osnova raspolaganja. U nekim varijantama zakona bili su predviđeni simulacije bodovanja sa gospodarskim programima, no donosi probleme u provedbi, donosi kompliciranja u provedbi i donosi određene rizike od subjektivnih procjena. Stoga smo mi predvidjeli i tako se već radi u pravilniku da gospodarski program više nije, nisu 2 papira, ne možemo ga lako bodovati, ali možemo ga predložiti na način kao što je to predloženo u najvažnijim investicijskim mjerama programa ruralnog razvoja. Na taj način će se morati ispunjavati i tako će se on i kontrolirati. Pored redovite kontrole Državnog inspektorata promjenama zakona predviđena je uloga Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu u okviru, u okviru koje je ustrojen centar za tlo kako bi se kontroliralo provođenje agrotehničkih mjera i stanje tla. Riječ je o znanstvenicima i stručnjacima oni to trebaju, oni to mogu i to je novitet ovog zakona, a dodatno će jedinice lokalne samouprave i Ministarstvo poljoprivrede administrativno kontrolirati provedbu. Zašto? Mnogo puta smo se suočili s pitanjima da li poljoprivrednik uopće obrađuje dodatno poljoprivredno zemljište ili ga je dao nekome drugom, pa inspekcije koje odu na teren će primijetiti da je tu sve u skladu s gospodarskim programom, ali to nije jamstvo da to radi taj poljoprivrednik. Jamstva su poslovne knjige, financijska dokumentacija, administrativna kontrola i to do sada nije bilo predviđeno nijednim zakonom, mi smo to predvidjeli u ovom zakonu. Vezano za prijedloge koji se odnose na mlade poljoprivrednike, mlade ljude pojedina oslobođenja mislimo da nije potrebno ovaj sad zakon dodatno na taj način komplicirati zato što smo u nacrtu strateškog plana predvidjeli dodatne alokacije u odnosu na postojeće razdoblje upravo za mlade poljoprivrednike, veće i pojedinačne potpore i veće iznose sredstava unatoč zahtjevnim obvezama koje su vezane za zelenu arhitekturu. Također određene su olakšice predviđene i kroz financijske instrumente koje smo mi uveli, izmjenama 2018. te su izmjene dovršene 2019.g. i po brzini korištenja jedna smo od pa jedna smo od zemalja koju Europska komisija smatra doista primjerom u vezi s korištenja financijskih instrumenata, kredita i garancija. To je vjerojatno zato što su našim poljoprivrednicima nedostajale takve mogućnosti i oni su ih prigrlili. Nedavno smo povećali po treći ili četvrti put alokaciju koja je sada blizu milijardu kuna, to je povećano sa prvobitnih 500 milijuna kuna i podijelili smo više od 1400 zajmovima mikro, malim i srednjim hrvatskim poljoprivrednicima. To je odgovor i na pitanje vezano za Agro banku. Što se tiče komasacije i ostalih propisa, ovo Ministarstvo poljoprivrede je u kratkom roku rješavalo primjenu Uredbe o službenim kontrolama kroz jedan težak i ozbiljan zakon, rješavalo je pitanje Zakona o poljoprivrednom zemljištu na način da više nikad jedna osoba, bila ona u jedinici lokalne samouprave u ministarstvu ili na nekom trećem mjestu nego da to rad brz, učinkovit i pravedan sustav. Rješavali smo strategiju koje nije bilo 20 godina, suočavali smo se s krizama, notificirali smo 15-ak novih potpora, potpuno novih u Europskoj komisiji. Naravno da može bit još uvijek bolje, no zaista smatram neopravdanim ocjene da su nam propisi, mjere neučinkoviti ili da kasnimo itd. Mislim, ne bih sad željela biti tašta ali mislim da se možemo natjecati sa bilo kim i da će teško netko to moći objektivno osporiti. No, uvijek se može biti bolji. Stoga bih zahvalila svim hrvatskim zastupnicima koji su doista ozbiljno radili na ovom zakonu, svima vama jer shvaćate važnost ovog zakona i hrvatske poljoprivrede, bez obzira jeste na poziciji ili u opoziciji. Bilo je jako dobrih prijedloga, ne samo danas nego i u prvom čitanju, mislim da ste primijetili da smo dobar dio njih uvažili. Na kraju ću se završiti s pčelama, pčele su one bez kojih se ne može zamisliti koncept jednog zdravlja, zdravlja ljudi, zdravlja biljaka, zdravlja životinja. Pčele su vrlo ugrožene i u Hrvatskoj i u cijelom svijetu. Imali smo pomor pčela u Međimurskoj županiji 2020.g., prvi put se reagirali sa posebnim programom potpore, reagirat ćemo naravno i za ovaj pomor. Kad govorimo o onom prvom, rekla sam bilo je riječ po isplaćenim naknadama, štetama nanesenim 38-rici hrvatskih pčelara na 1300 pčelinjih zajednica. Danas su inspekcije pobrojale više od 700, na utvrđivanju uzroka radi pod jedan veterinarska inspekcija jer je to obveza, potrebno je otkloniti opasnost od zaraznih bolesti, ako su one dovele do ovoga i radi poljoprivredna inspekcija što evo neću komentirati dok nije potvrđeno, ali izgleda izglednije zbog neutvrđivanja nedozvoljenog korištenja zaštitnih sredstava. Potpore imaju i imat će, no to nije sve, a nije ni najvažnije. Mi smo pristupili izradi, pristupili smo nadogradnji fitoinformacijskog sustava i to je u izvedbi i ta nadogradnja će omogućiti povezivanje sa svakim prodajnim mjestom i znanje o svakoj osobi koja je kupila pojedinu vrstu zaštitnog sredstva i kad je kupila. To je bilo potrebno, to smo dogovorili u kolovozu 2020.g. sastankom s pčelarima, iza toga smo kao podlogu promijenili Zakon o održivoj uporabi pesticida i ova izvedba nadogradnje fitosanitarnog sustava je već u tijeku. Također Nacionalni program pomoći pčelarstvu smo povećali smo iznose digli smo godišnju alokaciju nešto više od 14 milijuna kuna na 17, pola tog iznosa se plaća iz Europskog poljoprivrednog jamstvenog fonda, a pola iz državnog proračuna. Izrazit ću žalost ipak što je ovdje rečeno da nismo iskoristili priliku da brendiramo hrvatski med. Pokrenuli smo projekt Nacionalne staklenke za med, danas je isto tako hrvatska Vlada donijela ovogodišnju Odluku za provođenje školskog mednog dana i mi smo u posljednje tri godine označili oznakom izvornosti na europskoj razini dva hrvatska meda, 2018. slavonski, oznaka izvornosti je najzahtjevnija oznaka da se razumijemo, a nedavno kao posljednji u niz smo označili zagorski bagremov med, dakle dva meda imaju oznaku izvornosti na europskoj razini, a još dva su u postupku goranski i istarski i nastavit ćemo tako i dalje. Stoga nije potrebno paušalno to zaključivati, to radi se o netočnim podacima. Nastavit ćemo također razmatrati ozbiljno sve primjedbe koje se odnose na označavanje i na razlikovanje na mješavini meda i zato se zalažemo na razini EU.
Hvala lijepa, možete ostati, možete ostati, ima dvije replike ako želite odgovoriti. Gđa. Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, jako mi je drago što ste završili sa pčelama i medom jer je to upravo ono što vas želim pitati, odmah sam se javila za repliku. Dolazim iz Međimurja, pa mi je ovo pitanje pomora pčela itekako važno, jedan djelić ste odgovorili. Prije evo nepune 2.g. bio je onaj prvi pomor pčela preko 57 milijuna ih je stradalo, sad po nekim podacima 17,5 milijuna jedinki, ne znam dal je to točan podatak, to je ono do čega sam ja došla. Da li je završila istraga konačno državnog inspektorata barem ono od prije 2.g. krivac navodno do sad još nije nađen, jel imate vi kakvih podataka i financijski aspekt znači vi ste naveli koliko je tu pčelinjih zajednica obeštećeno, ali me zanima da li planirate još i koliko je financijskih sredstava do sada isplaćeno i koliko još planirate? Hvala.
Odgovor izvolite.
Kad govorimo o onom prvom pomoru koji je bio na 1300 pčelinjih zajednica mi smo bili planirali tada utrošiti milijun kuna, al utrošili smo nešto više. Za sada imam podatak o 700 pčelinjih zajednica i istrage možemo to tako nazvat nisu još uvijek završene, kad budu završene mi ćemo to naravno obznaniti, a prvo je priopćenje je Ministarstvo poljoprivrede čini mi se prije nekih sat vremena objavilo nakon danas održanih sastanaka sa predstavnicima udruge pčelara s područja Međimurja, sa predstavnicima Hrvatskog pčelarskog saveza i Državnog inspektorata RH. Vezano za onaj prvi slučaj doista se tu pokušalo utvrditi o čemu se radi, bilo je vrlo teško, to nije u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, ali mi smo održali niz sastanaka sa onima koji jesu ovlašteni i ne mogu potvrditi da se ovaj, ne mogu potvrditi u ovom trenutku o kojim je osobama riječ, ali na kraju je nakon više, više pretraga došlo se do toga da je bila riječ o insekticidu.
Hvala. Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS. Uvažena ministrice, pa evo dozvolite da i ja kao član Odbora za poljoprivredu pohvalim ono što smo uspjeli u ova dva čitanja odraditi i mislim da je odbor bio itekako aktivan, evo i predsjednica je ovdje. Ja bi rekao da zakonom, izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu u biti završavamo taj ciklus. Imali smo Zakon o sjemenu, imali smo Zakon o komasaciji, imali smo Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama i evo sada konačno i Zakon o poljoprivrednom zemljištu i rekao bi, naravno tu je i Strategija poljoprivrede do 2030.g.. Ono što ja mogu evo reći kao čovjek koji obilazi ljude, pogotovo u ovim našim selima stvari se događaju, neće se dogoditi preko noći, neće se dogoditi bez pomoći hrvatske vlade, bez resornog ministarstva, bez nas saborskih zastupnika, stoga evo svima zahvala, naravno i oporbenim zastupnicima koji su doprinjeli da ovaj zakon bude koristan.
Hvala lijepa, hvala i vama, hvala. Izvolite odgovor.
Za kraj je i meni da se posebno zahvalim Odboru za poljoprivredu, predsjednici i svim članicama i članovima na vrlo vrijednom radu koji nama pomaže naravno da unaprijedimo predložena zakonska rješenja. Nismo još završili ciklus, čeka nas Zakon o veterinarstvu, čeka nas Zakon o biljnom zdravstvu i čekaju nas izmjene Zakona o poljoprivredi kako bismo ga potpuno prilagodili novom zakonodavnom okviru EU za provođenje zajedničke poljoprivredne politike i sve je u pripremi.
Hvala lijepa, nemate više replika, hvala. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Posljednja točka dnevnog reda prijedlog odluke šššš. -Prijedlog odluke o proglašenju prve nedjelje u lipnju „Danom preživjelih od raka u RH“. Predlagatelj je Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na temelju čl. 85. i 172. Poslovnika HS. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Vlada je dostavila mišljenje. Žele li predstavnice predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Izvolite gđa. Renata Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče čini mi se da sam vas vidjela, je tu ste i ovaj kolegice i kolege saborske zastupnice. Ovo danas nije zadnja točka, ovo je danas druga točka, dosta smo se zadržali na prvoj, tako da evo ga. Dakle, prijedlog odluke o proglašenju prve nedjelje u lipnju Danom preživjelih od raka u RH, navedeni prijedlog odluke utvrdio je Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku HS na svojoj 49. sjednici održanoj 9. veljače 2022.g.. Odbor je na temelju zahtjeva samostalne skupine zdravstvenih novinara čija je profesionalnost izvještavanja, ali i edukacija javnosti o zdravstvu i zdravlju uputio prijedlog odluke predsjedniku HS kako bi se proglasio Nacionalni dan preživjelih od raka u RH prve nedjelje u lipnju. U fokusu treba staviti brojnost populacije koja živi s rakom, procjena je da se radi oko 170 tisuća građana u RH, ali i cjelokupne javnosti jer iskustvo raka osim samog oboljelog utječe naravno i na cijelu obitelj, na društvenu i radnu okolinu, ali jako utječe i na medicinski kadar koji sudjeluje u dijagnostici i liječenju. Članovi odbora su raspravljali na sjednici odbora i dali su mišljenja kako bi Nacionalni dan preživjelih od raka bio iznimno važan doprinos skretanju pažnje i edukaciji cjelokupne hrvatske javnosti. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno prihvatio ovaj prijedlog. Nakon bolesti srca i krvnih žila rak je drugi uzrok smrtnosti u RH, a time on je i veliki javnozdravstveni problem. Prema podacima registra za rak pri HZJZ-u 2019. godine u RH broj novo dijagnosticiranih bolesnika od zloćudnih bolesti bio je 25.352, a preminulih 13.344. Kod osoba mlađih od 65 godina ovo je u RH najčešći uzrok smrtnosti i dakle mlađi od 65 godina najčešće preminu upravo od raka. Usporedimo li se s drugim zemljama EU Hrvatska je na drugom mjestu po smrtnosti od zloćudnih bolesti. Nešto smo se sad malo popravili, nisu poznati podaci koliko ljudi s rakom živi u Hrvatskoj i koliko je ljudi izliječilo rak u Hrvatskoj ali procjenjuje se da u ovom trenutku 170.000 naših sugrađana živi s rakom. Proglašenjem nacionalnog dana preživjelih od raka u RH prve nedjelje u lipnju u fokus bi se stavila upravo ta iznimno brojna populacija, ali i cjelokupna javnost koja ima iskustvo s rakom. Osim samog oboljelog utječe i na cijelu obitelj, društvo, radnu okolinu, medicinski kadar koji naravno sudjeluje pri dijagnostici i liječenju. Uspješnost liječenja raka, život nakon raka bez diskriminacije i prepoznavanjem problema sa kojima su preživjeli od raka susreću se i susretati će se te poboljšanje njihove ukupne kvalitete života poruke su koje nosi uspostavljanje ovog nacionalnog dana. Europskim planom protiv raka ovoj bolesti pristupa se cjelovito, od prevencije, liječenja upravo do brige o ljudima koji su preživjeli rak, a koji, koji je u Europi se procjenjuje da je ta grupacija ima oko 20 milijuna stanovnika je u toj skupini. Podizanjem svijesti o izazovima i mogućnostima preživljavanja raka, istraživanje i uspostavljanje programa ključnih za poteškoće s kojima su preživjeli od raka susreću suvremeni je pristup toj temi. Nacionalni dan preživjelih od raka dao bi također iznimno važnu mogućnost edukacije cjelokupne hrvatske javnosti. Naime, rizični faktor za razvoj ovih bolesti poput pušenja, konzumiranja alkohola, učestalo su ponašanja i veliki javnozdravstveni problem u Hrvatskoj. Također ovaj nacionalni dan pružio bi jasnu poruku o važnosti prevencije ranog dijagnosticiranja, odaziv na preventivne preglede te mogućnost liječenja i izlječenja od raka u RH. Također dozvolite mi da se ovom prilikom zahvalim i glavnoj urednici portala Zdravlje.hr Ivani Rimac Lesički, dipl.novinar koja je na našem odboru ispred samostalne skupine zdravstvenih novinara dakle predložila da se proglasi jedan ovakav dan. Moram svakako naglasiti da uz sve ove statistički vrlo ružne i crne brojke koje imamo vezano uz karcinome, uz pobol, ali i uz preminuća mislim da je našim pacijentima odnosno našim sugrađanima jako važno reći da je rak bolest koja se može i treba liječiti i u onom momentu kada im se postavi dijagnoza da je to samo početak nekog drugog puta. Tako da je ovo jedan perspektivni dan i jako mi je drago da sudjelujem u svemu ovome.
Hvala lijepa, hvala. Imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražila gospođa Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, predsjednice Odbora za zdravstvo, osobno se također pridružujem mišljenju onih koji ističu važnost svakog tog obilježavanja dana na kojemu govorimo o određenoj bolesti, koji su važni zapravo za podizanje svijesti naših građana odnosno cijelog zdravstvenog sustava i društva u cjelini. Rak je društveni, a ne samo javnozdravstveni problem. Svaka konferencija, svaki okrugli stol koji organiziramo doprinos je upravo toj borbi protiv raka odnosno nekih drugih bolesti. Uopće bez namjere da tu budem nekorektna ili nepoštena ili da nekog podbadam ali moram radi naših kolega, radi javnosti reći, istaknuti da smo danas imali hvale vrijednu i vrlo važnu konferenciju „Ishod i liječenje onkoloških pacijenata u RH“ koju je organizirala eurozastupnica Romana Jerković, pridružio se i eurozastupnik Ressler, bio je i ravnatelj Vukelić, ravnatelj HZZO-a, ali nije bilo nikoga iz Ministarstva zdravstva [[Upadica: Hvala.]] niz stručnjaka, nas zastupnika, pacijenata, a nikog iz Ministarstva zdravstva, evo žao mi je zbog toga.
Žao mi je gospođo Marić, moram prekinuti zbog vremena. Izvolite odgovor.
Pa ovaj vidim da kolegica nije uspjela uputiti pitanje do kraja, ali ja bi evo iskoristila priliku i reć da smo mi svi ovdje zajedno sudjelovali 15.12. na izglasavanju Nacionalnog strateškog okvira protiv raka i da je to jedan cjeloviti i ozbiljan dokument koji ime 284 mjere, 140 i, 143 cilja i podcilja i na njima su radile 150 stručnjaka. Dakle, radi se o jednom hvale vrijednom dokumentu koje smo mi izglasali konsenzusom u ovom saboru i ja se samo nadam da će implementacija brzo krenuti i da će naši sugrađani imati kvalitetnu zdravstvenu skrb.
Hvala. Gospodin Šimić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice predsjednice Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku, naravno evo želim pohvaliti i našu inicijativu, zahvaliti se inicijatorima, ali isto tako evo zahvaliti i svim članovima na čelu s vama na donošenju ove odluke. Zašto je ona važna? Pa ona je važna kao što je kolegica Marić već i napomenula, da istaknemo važnost prevencije, rane dijagnostike, ali i liječenja, a u ovom slučaju jedina proširena definicija, a to je liječenje posljedica koje donosi liječenje od karcinoma. S obzirom da sam ja fizijatar, a s obzirom da je definicija po Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji definicija zdravstva da to nije samo odsustvo bolesti nego i tanje psihičkog, fizičkog i socijalnog blagostanja onda znamo o čemu se ovdje radi jer znamo da kod oboljelih od karcinoma i oni koji su preživjeli liječenje daje višestruko i višedimenzionalno narušena kvaliteta života. Prema tome, svaka čast na ovoj inicijativi i na donošenju odluke i vjerujem da ćemo jednoglasno izglasati ovu priču. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor.
Ja vam se zahvaljujem. Da nikako ne smijemo zaboraviti kvalitetu života oboljelih jer doista vi kao fizijatar znate kakvi su problemi, ovisno o kojoj vrsti se radikalnih operacija radi ili što je u pitanju. Ali dakle mi imamo tu izražen jedan pobol kod žena na prvom mjestu je dakle karcinom dojki, kod muškaraca na prvom mjestu je karcinom prostate i svaka od tih operacija ima svoje zahtjeve i svoj način liječenja nakon samoga zahvata i tu vjerujem da će i nacionalni strateški okvir, ali i ustanove koje se s time bave podignuti jednu razinu kvalitete. Svakako naglašavam potrebu fizikalne terapije odnosno limfne drenaže koja je potrebna, mora biti ručna, ne bi trebala biti na aparatima za one koje su oboljeli od karcinoma.
Hvala. Gospođa Nemet.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Kolegice Sabljar-Dračevac evo koristim priliku da podržim i ja ovu vašu inicijativu, mislim da je hvale vrijedna. Htjela bih još jedanput samo naglasiti ono što ste vi i u uvodu rekli da karcinom ne pogađa samo pojedinca nego pogađa i cijele obitelji. Smatram da bi suzbijanje raka trebalo biti jedan od glavnih zdravstvenih prioriteta kako i RH tako i cijele EU.
Odgovor.
Slažem se s vama, definitivno mi možemo očekivati u cijeloj Europi jednu pandemiju oboljenja od različitih tumora i to je nešto s čime ćemo se morati nositi u budućnosti. Evo već sada je zaprepašćujući podatak da je prvi uzrok smrtnosti mlađih od 65 godina upravo karcinom. Znači to je veliki javnozdravstveni problem i s njim se moramo hvatat u koštac.
Gospođo Petir.
Hvala g. potpredsjedniče. Gospođo predsjednice odbora. Ja podržavam ovu inicijativu i htjela bih reći da možda nedovoljno promatramo rak u svjetlu jednog sigurnosnog nacionalnog pitanja obzirom na vrlo visoke brojeve koje ste vi istaknuli, a koji govore o tome da to jest veliki javnozdravstveni problem i da se s njim moramo suočiti. Čini mi se da je ovo i prilika za šire osvještavanje javnosti zbog toga što netko ko možda nije živio rak ili nije u obitelji imao takvu situaciju teško može znati kako se osobe koje su preživjele rak nose iz dana u dan sa takvim situacijama. Pa vi ste evo često znali i na osobnom primjeru istaknuti neka svjedočenja, ja vam na tome čestitam jer mislim da to doista doprinosi osvještavanju javnosti i da je to svojevrsni poziv da se svi trebamo kontrolirati jer ako se rak otkrije na vrijeme da je izlječiv.
Odgovor.
Upravo tako, jako nam je važno naglasiti da je preventiva, ali ovo zdravstveno poučavanje, prosvjećivanje strašno važno za naše građane koji nažalost se u nedovoljnom broju odazivaju na preventivne preglede. Mi vidimo jedini ozbiljni pomak kod mamografije gdje smo tu negdje na razini EU oko 60% je odaziv na mamografske preglede, ali znamo da već 20 godina sustavno udruge i Liga protiv raka nas potiču na mamografiju i osvješćuju to. Istu stvar trebamo napraviti i u ostalim preventivnim pregledima, naravno neke preventivne aktivnosti trebamo pojednostaviti. A svakako bi pohvalila, evo hvala pa ću nastaviti to drugi put.
Imali ste još četiri sekunde nema problema. Imat ćete prilike. Gospodin Ćelić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice Sabljar-Dračevac, mislim da naš Odbor za zdravstvo posvećuje dobru pozornost temi raka i nikad nije dovoljno govoriti o tome i obilježavanje ovog Dana preživjelih od raka nam može poslužiti i za promicanje zdravih stilova života, u obrazloženju se navode i pušenje i alkohol kao rizični čimbenici. Mi u ovom današnjem ubrzanom načinu života svi želimo brza instant rješenja, tako da javnozdravstveni programi odnosno osnaživanje javnozdravstvenog odgovora treba čekati nekoliko godina da bi se vidjeli rezultati u promicanju zdravih stilova načina života. Tako da vjerujem da će ovo poslužiti i na neki način u hrvatskoj javnosti bolje promoviramo i Europski kodeks protiv raka koji ima 12 načina za smanjenje rizika od raka. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Tako je, taj Europski kodeks je jako interesantan jer nam on omogućava ova jednostavna brza rješenja, daje upute građanima i definitivno bi trebalo više ga propagirati da bi građani došli do tih podataka. Nema smisla da ja sad čitam taj kodeks, ali dakle kreće svakako od pušenja to je prva točka. Ali ono što sam htjela prije odgovoriti, a jako mi je važno, evo ja bih pohvalila Kliniku za tumore i akademika Samardžiju koji je pokrenuo jedan preventivni pregled dijagnosticiranja karcinoma pluća i tu smo prvi i dakle to je nešto što će sada drugi od nas preuzimati i ja se nadam da će u cijeloj Europi biti, da će se u cijeloj Europi koristiti i to je odlično. Uključeni su liječnici opće medicine i to oni koji najbolji poznaju cijelu obitelj i znaju ko je sumnjiv [[Upadica Radin: Hvala.]] i ko je problematičan.
Hvala. Gospodin Stier.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana predsjednice Odbora za zdravstvo, podržavam ovu inicijativu, mislim da je ona važna da bi se povećao stupanj informiranosti naših građana i prevencije. Posebno bih istaknuo košto ste i vi i Europski plan protiv raka u sklopu ajmo reći ova inicijativa možemo je gledati u sklopu tog Europskoga plana koji nije samo važan dokument nego pogotovo je važan jer ima svoju adekvatnu financijsku podlogu, ako se dobro sjećam ono što je rekla povjerenica Kyriakides to je 4 milijarde eura. Prema tome, mislim da je to isto tako važno istaknuti ovom prilikom. Hvala vam.
Da, slažem se, dobivamo zbilja ozbiljnu pomoć i koja je najvećim dijelom usmjerena upravo prema ovim preventivnim aktivnostima, ali i za samu aparaturu jer znate da su naši linearni akceleratori prilično stari, da vrlo često dolazi do kvarova i da naši pacijenti moraju čekati da bi dobili svoju adekvatnu terapiju. Tu je naravno problem i sa PCT-ovima kojih brojčano imamo dovoljno 5 na 3 milijuna i 700 tisuća koliko je zadnje ovaj popis stanovništva rekao, ovaj ali i oni su prilično stari, čak i ovi u privatnom sektoru i relativno se često kvare i naravno ne rade u više smjena, a možda će biti potrebno, vidim da će ministar odobriti još sredstava za ove kontrole.
Hvala i dajem vam retroaktivno pravo na odgovor. Gđa. Maja Grba Bujević izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, državni tajniče. Uvažena kolegice, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku je jednoglasno podržao da ćemo donijeti odluku o tome da imamo Nacionalni dan preživjelih od raka u RH. Mislim da je to jako važna inicijativa od gđe. novinarke i urednice portala koja vjerojatno na osnovu iskustva i svega onoga što vidi radeći taj portal vidi koji su problemi i na što treba sve to ukazivati. Tamo će se osobito trebati posvetiti dio pažnje što je to zapravo preživljavanje, koje su to godine kad se može reći da je neko preživio ili nije, to vidim da je i vani tako i da to zapravo mi ćemo se na ovaj način pridružiti drugim zemljama kao što su Amerika, Kanada, Italija, Nizozemska, Australija koje imaju taj dan i koje su zbog takvog dana postigli bolje rezultate u promicanju zdravlja i zdravih navika. Pa eto još jedanputa kao potpredsjednica odbora evo izražavam zadovoljstvo što smo jednoglasno mi usvojili, a nadam se da će i HS jednoglasno usvojiti.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem potpredsjednice. Da, upravo ovo promicanje zdravih stilova života, edukacija i usmjeravanja naših sugrađana na redovite kontrole je ono što želimo postići ovim danom. Sad koliko je godina preživjelost čujte ja sam razbolila se 2016., ali imam metastatski karcinom i još uvijek sam u liječenju, ali sam živa, dakle ne bi se smatrala u tu skupinu, ali ima puno ljudi koji se dignulo i radosno reklo evo ja sam preživio od karcinoma, ne znam prostate ili tako.
Hvala lijepa. Nemate za sada više replika. Želi li predstavnica odbora uzeti riječ? Ne. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, nije to, to je bila predlagateljica. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Oprostite, želi li predstavnica predlagatelja dati dodatno obrazloženje gđa. Renata Sabljar-Dračevac to ste vi? [[Upadica iz klupe: To smo riješili, a odbor ne želi dati…]] E dobro, to sam ja rekao ne, dobro, hvala lijepa, pa otvaram raspravu, prvi je g. Marin Miletić ispred Kluba zastupnika Mosta. To je ipak jedan veseli dan jel da, pa onda ovaj možemo se i malo šaliti. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS g. Radin sa suradnicom, poštovani kolege i kolegice. Ono što je istina svih naših života da, da jesmo prolazni ovdje na zemlji i koliko god mi bježali, svatko od nas je li od naše prolaznosti ne možemo pobjeći, dakle svi ćemo jednog dana otići s lica ove zemlje. Mi vjernici vjerujemo da stvarnost ne nestaje nego se mijenja, a ja isto tako vjerujem da, moje osobno razmišljanje, neka mi ne zamjere kolege možda ovaj da za svakoga ima mjesta u tim stanovima nebeskog Jeruzalema. Naravno da kao Klub Mosta ćemo podržati ovu hvale vrijednu akciju i želim se ovim putem zahvaliti gđi. Ivani Rimac Lesički na inicijativi, a onda posebno odboru našem ovdje saborskom, kolegice vama i svima koji ste tu dali doprinos, a onda vladajućima jer mi dobro znamo da koji smo oporba da koliko god nekad možda mi mislimo da su neke ideje dobre ako vladajući to ne podrže od toga niš je li, bar u ovoj dimenziji. Tako da želim se zahvaliti vama HDZ-u na čelu s ljudima koji su tu u odboru koji ste to podržali je li jer je to hvale vrijedno i to definitivno treba podržati. Ono što bih htio staviti naglasak i progovoriti u nekoliko minuta, prvi uzrok smrti u RH su bolesti cirkulacijskog sustava i to godišnje umire preko 22 tisuće ljudi, onda podaci kažu da su drugi uzrok smrti tumori i od tumora godišnje umire više od 13.000 ljudi. Treći uzrok smrti su bolesti endokrinog sustava. Ima ovdje liječnika iz oporbe i iz vladajućih koji su tu s nama pa onda ljudi točno znaju o čemu pričamo. I četvrti uzrok smrti je, e sad ili od Covida ili sa Covidom ali to sad nije ni važno, je li to je dakle četvrti uzrok smrti. Ono što bih ja htio kao sportaš staviti naglasak, dakle naravno ne ulazeći u slobodu svakog čovjeka da on za sebe odluči kako želi živjeti i to je njegovo pravo. Dakle, ja nemam s tim problema niti sam ikad imao da svaki čovjek za sebe donosi neke odluke i na koncu onda ga te odluke usmjeravaju u ovom ili u onom smjeru. No, isto tako mi odluke koji smo ovdje u parlamentu i koji predstavljamo one građane koji su nas izabrali u hrvatski parlament, a onda mi u oporbi vjerujemo da možda možemo senzibilizirati i ljude koji imaju veću odgovornost od nas jer imaju legitimitet da vode ovu državu, pa onda nekad govorimo neke misli i šaljemo neke poruke nadajući se da će naići na plodnije tlo, pa evo u tom smjeru možete gledati i ovaj moj nastup danas. Od pušenja godišnje umire u svijetu više od 8 miliona ljudi, od posljedica pušenja. Evo ovdje, dakle ima liječnika koji znaju da je ovo provjerena informacija, a Hrvatska godišnje izgubi 15.000 građana od posljedica pušenja. Dakle, to je grad veličine Makarske, to je grad veličine Metkovića, dakle i vi kad gledate da nas stvarno nema, nas nema, mislim sve nas je manje. Em nas je manje jer nam je tako s demografijom kako je, natalitet je takav kakav je, mortalitet je visok, onda s jedne strane nas nema, onda s druge strane nam mnogi građani svoju sreću su odlučili što je isto legitimno potražiti negdje drugdje pa su napustili našu državu i onda mi tu koji jesmo imamo ogroman problem s posljedicama pušenja. Dakle, neki drugi možda zdravstveni problemi će proći il bar mi se nadamo da hoće il će postati manji, ali posljedice pušenja ostaju. I mi svake godine gubimo Makarsku. Tko god je u životu jednom bio u Makarskoj bio bar na kavi zna da je to predivan grad sa puno ljudi i sad vi ne možete zamisliti da 2023. dođete u Makarsku i da je svaka kuća prazna. Ne, ne do Bog, je li, ne, govorim u slikama je li, da je svaka zgrada prazna, da nema nikoga ili mogu o Metkoviću govorit je li da me se ne shvati krivo. Dakle, i sad dođete u Metković i odjednom nikoga nema, pa to je strašno, a nama je tako svake godine. I sada kako mi kao država s jedne strane da ljudima ne oduzmete slobodu jer oni imaju pravo odlučiti, ako neko želi pušiti on će pušiti je li ne, ali kako mi kao država što mi da napravimo, da podignemo cjenovno to, da ljude senzibiliziramo, da im objasnimo, ej čovječe imaš samo jedan život, nemaš dva nema second chance, nema druge prilike, jedan jedini i tu gdje jesi i ajde bar razmisli što si radiš. Ajde bar razmisli dakle da posljedice načina tvoga života vrlo vjerojatno, postotak je taj i taj dovest će te do toga. I ja bih volio da mi kao država pokrenemo neke masovnije projekte ako mogu tako se izraziti. Dakle, gdje bi ljude senzibilirali i objasnili im koliko je važna zdrava prehrana, koliko je važno kretati se, koliko je važno baviti se s nekim sportom. Mi sad ne pričamo o vrhunskom sportu i sad da ljudi moraju, da tjeramo ljude da trče 10 kilometara dnevno, na koncu to čak ja sam sportaš pa znam da to, da to čak nije ni zdravo, ogromna su opterećenja i na zglobu i na sve, ali rekreacija, hodanje, planinarenje, neka osnovna rekreacija. Dakle, imam dojam da mi kao država ne radimo tu dovoljno. Ne mogu reći da ne radimo ništa, ali da ne radimo dovoljno. I mislim da tu možemo puno, puno više. Dakle, u Hrvatskoj svaka treća odrasla osoba, prema podacima to sam izguglao s HZJZ-a, dakle kažu svaka treća odrasla osoba je pušač i to je strašno ljudi moji. Dakle, svaka treća osoba ima ogromni postotak da neće dočekati svoju starost, da neće uživati sa ne znam nekim svojim partnerom, partnericom, sa suprugom, suprugom, sa svojim unučićima i ne znam sa ljubimcima na koncu, s kim god, sam, je li uopće nije sporno, tko šta želi i kako želi jer je pušač. I koja je naša odgovornost kao države, da to ipak ovaj napravimo tu neke pomake u toj borbi protiv pušenja. Druga stvar čini mi se kako sam dosta među mladim ljudima, postale su fensi one elektroničke cigarete. To je čisti otrov. Dakle, to je PR-ovska fora, je marketinška fora gdje oni industrija ta koja ima milijarde to, to dobro znamo dakle ulaže opet u propagandu onda ljudi misle sad je to zdravije. Ma nije prijatelju ništa zdravije, otrov kao i ovaj. Da ne kažem možda bolje duhan da uzgajaš kod dida negdje na selu pa to pušiš da mi Bog prosti od ovoga, od one kemije. Dakle, to je čista kemija. Elektroničke cigare, cigarete oprostite varaju ljude. Proizvodi dakle tog duhana grijanog ne pomažu nikako u borbi protiv raka jer sam pročitao kažu pomažemo u borbi protiv raka, pa to je, to je totalno suludo brate. To je ko da sutra neki proizvođač alkohola mi kaže evo ja pomažem u borbi protiv alkoholizma. Mislim kako na na, to je kontradiktio in see, kao da kažemo da je sol slatka, pa ne može definicija soli je da je sol slana, ako kažemo da je slatka ona više nije sol. Dakle, volio bi evo da o tome progovorimo. I ta prevencija znate da govorio ne znam ni ja sam koliko 10-ak puta ovdje o sportu. Svaka uložena kuna u sport vraća stotine kuna nazad. Jer je to, to je zakon svemira. Dakle, od vrtićke dobi, ako učimo naše klince da se kreću da se bave nekom rekreacijom nekim oblikom sporta ogromna je vjerojatnost da će ti mladi ljudi izrasti u zdrave građane koji će se lakše nositi sa stresom, sa problemima koje imamo svi jer ih imamo i bit će zdraviji. I ako budu zdraviji, a bit će i radosniji i sretniji, produktivniji, sve, mislim sve je to povezano znate kako kažu da zdrav čovjek ima hiljadu želja, tisuću želja da me ne ulovi ovi, a bolest ima samo jednu, želi bit zdrav. Pa dakle mi kao klub Mosta apsolutno podržavamo ovu priču, ovaj projekt, zahvaljujemo se svima koji su tome doprinijeli na bilo koji način i voljeli bi da zaštitimo naše građane, posebice još od posljedica pušenja i da promičemo sport i rekreaciju kao jedan zdravi način života koji bi na koncu doprinio onda i ukupnom zdravlju nacije. Hvala.
Hvala i vama. Uzet ću si jednu malo slobodu, vi ćete reći neopravdano je neopravdano, ali to što svaki treći građanin Hrvatske je pušač je razlog da niti jedna stranka ne predlaže zakon o zabrani prodaje cigareta. Gospođa Maja Grba Bujević ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
…/Govornica udaljena od mikrofona./… državni tajniče Bašić, drage kolegice i kolege. Evo s obzirom da smo danas spominjali u nekoliko navrata gospođu Ivanu Rimac Lesički, drago mi je da je gore na galeriji pa evo možemo ju svi zajedno skupa pozdraviti. [[Pljesak]] Rak je jedan od vodećih globalnih javnozdravstvenih problema u svijetu. Prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije broj novooboljelih od raka u 2020.g. dosegao je 19 milijuna ljudi, a broj umrlih 10 milijuna ljudi. Rak predstavlja ogroman zdravstveni, ekonomski i društveni izazov, ipak bitna činjenica da se gotovo 40% slučajeva raka može spriječiti učinkovitim preventivom mjerama. I u RH rak je također vodeći javnozdravstveni problem, svaki treći stanovnik oboljet će od nekog oblika raka tijekom svog života. Procjenjuje se da u RH živi 170.000 osoba koje su bolovale ili boluju od raka, a uzimajući u obzir i njihove obitelji koje pate zbog toga je 850.000 hrvatskih građana svakodnevno izravno ili neizravno pogođeno ovom pošasti, oni čine gotovo 20% našeg društva koje pati. Rak je u RH drugi najčešći uzrok smrtnosti, nakon kardiovaskularnih bolesti i odgovoran je za 27% smrtnih slučajeva. Puno je to. Prema zadnjim službenim podacima u RH gotovo 14.000 osoba umrlo je od neke vrste raka u jednoj godini. Strašno. Najčešći maligni uzročnici smrti kod muškarca su rak pluća, rak debelog i završnog crijeva te rak prostate, a kod žena to su rak debelog crijeva, završnog dijela crijeva, rak pluća te rak dojke. Udio stanovništva koji umire od raka u stalnom je porastu. Sredinom devedesetih godina rak je bio uzrok 20% svih smrtnih slučajeva, a posljednjih deset godina taj postotak je narastao na preko 25%. Podaci o preživljavanju prema sijelu pokazuju da je u RH za rak pluća to svega 10%, za prostatu 81%, želuca 20%, debelog crijeva 50% i za jednu vrstu leukemije 32%. Razlozi nepovoljnog onkološkog ishoda pacijenata u RH su složeni i uključuju puno stvari. Veliku izloženost rizičnim čimbenicima poput pušenja i debljine, o čemu je već naš kolega govorio, nedostanu zdravstvenu informiranost, nedovoljan odaziv na nacionalne preventivne programe, kasnu dijagnostiku, slabiju dostupnost kvalitetne onkološke skrbi, nedostatak kvalitetnijih baza onkoloških podataka i kontrole kvalitete, nedovoljnu educiranost i zdravstvenu pismenost naših građana i nedovoljnu suportivnu simptomatsku skrb za onkološke pacijente i njihove obitelji. Sve to utječe na ove izazove. Kako bi se podigla svijest o oboljelim od raka, njegovoj prevenciji, dijagnosticiranju i liječenju prva proslava ovakvog jednog nacionalnog plana preživjelih od raka održana je 5. lipanja još 1988.g. u SAD-u, provedena je u suradnji sa lokalnim općinama, znači u zajednici, bolnicama, drugim zainteresiranim stranama i udrugama. Sadržavala je organizirane i stručne skupove, razna natjecanja, svjedočanstva preživjelih, razne izložbe tematske, a tom danu su se onda nakon toga pridružile i Kanada i Italija, i Nizozemska, i Indija, i Malezija, i Australija i neke zemlje Južne Afrike, a nadamo da se da će ubrzo biti to i Hrvatska. Što se tiče Hrvatske, HS je 2020.g sa ciljem smanjenja pojavnosti raka donio Nacionalni strateški okvir protiv raka do 2030.g. vizija je da do te 2030. poboljšati omjer između dijagnosticiranja raka u početnom i onoga u kasnom stadiju za 20%, za sva sijela raka za koje se provode preventivni programi te započeti moguću provedbu novih preventivnih programa kao što su npr. preventivni program za rak prostate, želuca ili recimo konkretno za melanom. Nacionalnim program ranog otkrivanja raka dojke provodi se u Hrvatskoj kontinuirano od 2006.g. i obuhvaća žene u dobi od 50-69 godina, a odaziv je oko 60%. Nedovoljno. Nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva provodi se od 2007.g., a odaziv je svega 25%. To je strašno. Nacionalni preventivni program otkrivanja raka vrata maternice obuhvaćene su sve žene u dobi od 25 do 64 godine, a odaziv je 38%. Pa kako ćemo, ne brinemo se o svom zdravlju. Od 2020.g. provodi se i Nacionalni preventivni program za rano otkrivanje raka pluća koji je svakako u početku, ali već pokazuje neke dobre rezultate. To će biti sigurno veliki iskorak, kao što je kolegica rekla tu će drugi učiti od nas. Kako bi se osigurala provedba nacionalnog strateškog okvira protiv raka Vlada RH je u NPOO-u predvidjela aktivnosti koje se odnose na: nabavu opreme za prevenciju, dijagnostiku i liječenje osoba oboljelih od raka, te nabavu i implementaciju opreme za uspostavu nacionalne onkološke mreže i nacionalne baze onkoloških podataka. To je izrazito važno. Bez prave baze podataka ne mogu se donositi neke strateške odluke. Cilj je unaprijediti sustav zdravstva na području prevencije, dijagnostike i liječenja raka osiguranjem optimalne terapije svim onkološkim bolesnicima, korištenje moderne radioterapijske tehnike i poboljšanje kvalitete usluga i zdravstvenih ishoda kod liječenja onkoloških pacijenata. Ujedno nacionalnom informatičkom onkološkom mrežom obuhvatit će se sve onkološke ustanove u Hrvatskoj, a predviđena je i ugradnja odgovarajućih algoritama osnovnih dijagnostičkih procedura nužnih za započinjanje liječenja najčešćih dijagnoza raka kako bi se standardiziralo liječenje na svim razinama u Republici Hrvatskoj. Zaključno. Rak predstavlja veliki javno-zdravstveni problem kako kod nas, ali tako i diljem svijeta. Sustavnim mjerama prevencije i liječenja te davanjem podrške oboljelima ali i njihovim obiteljima može se poboljšati kvaliteta života oboljelih kao i kvaliteta života obitelji. Nedostatno poznavanje činjenica o raku i strahu od umiranja zbog raka dovodi do izbjegavanja razmišljanja i razgovora o toj temi, odbijanja pravodobnih preventivnih pregleda i odgađanja rješavanja uočenih zdravstvenih problema. To je nešto o čemu trebamo svi promišljati, razmišljati i time se puno baviti. U cilju poboljšanja ishoda bolesti raka od presudne je važnosti rano otkrivanje i utvrđivanje optimalnog načina liječenja što je brže moguće, razvoj opće onkološke skrbi, te pružanje podrške oboljelima i njihovim obiteljima uz razvoj rehabilitacije, reintegracije u društvo i rad i palijativnu skrb. Tome će vjerojatno doprinijeti i ovaj dan za koji se nadamo se ćemo ga jednoglasno proglasiti – Dan nacionalnog dana preživjelih od raka u Republici Hrvatskoj. Taj bi se dan po prijedlogu predlagateljice obilježavao prve nedjelje u mjesecu lipnju, a sukladno prijedlogu kojeg smo dobili. Uz podizanje svijesti o brojnim izazovima sa kojim se susreću osobe oboljele od raka i zagovaranjem daljnjih istraživanja i povećanja resursa u dijagnostici i liječenju od raka taj bi se dan davala podrška oboljelima i njihovim obiteljima, te slavila pobjeda sa onima koji su u svojoj borbi uspjeli. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog proglašenja nacionalnog Dana preživjelih od raka u Republici Hrvatskoj. Hvala vam.
Hvala i vama. Gospođa Irena Šimunić govorit će ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Socijaldemokrati u potpunosti podržava Prijedlog odluke o proglašenju prve nedjelje u lipnju danom preživjelih od raka u Republici Hrvatskoj koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku aktom od 9. veljače 2022. Proglašenjem Nacionalnog dana preživjelih od raka u Republici Hrvatskoj prve nedjelje u lipnju u fokus se stavlja iznimno brojna populacija, ali i cjelokupna javnost jer iskustvo raka osim samog oboljelog utječe i na cijelu obitelj, društvenu i radnu okolinu, te medicinski kadar koji sudjeluje u dijagnostici i liječenju. Hrvatska je po smrtnosti na visokom šestom mjestu u svijetu. Istovremeno je prema Međunarodnoj agenciji za istraživanje raka Hrvatska na 22 mjestu po incidenciji raka. Neke druge zemlje poput primjerice SAD-a značajno lošije stoje kada je riječ o incidenciji, a istovremeno su puno bolje plasirane po pitanju smrtnosti i stoga bi se moglo zaključiti da Hrvatska zaostaje u liječenju raka. Važno je osvijestiti i otkriti u čemu je problem, odnosno u čemu zaostajemo i što možemo promijeniti? Maligne bolesti drugi su najčešći uzrok smrti u Hrvatskoj. U usporedbi sa drugim zemljama EU Hrvatska je na drugom mjestu po smrtnosti od zloćudnih bolesti. Procjenjuje se da u ovom trenutku oko 170 000 naših sugrađana živi sa rakom. Prema podacima registra za rak pri Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo u 2019. broj novo dijagnosticiranih bolesnika od zloćudnih bolesti bio je nešto više od 25000, a preminulih čak 13444. Najčešći maligni uzroci smrti bili su rak pluća, te rak debelog i završnog crijeva. Kod muškaraca rak prostate je osmi po redu uzrok smrti, dok je kod žena rak dojke na 9 mjestu. Procjenjuje se da će svaki treći stanovnik Republike Hrvatske oboljeti od raka tijekom svog života što je zastrašujući podatak. Udio osoba kod kojih je zloćudna bolest bila osnovni uzrok smrti u stalnom je porastu. Pritom je Hrvatska na dnu ljestvice EU po preživljavanju, među pet država sa najgorom stopom iza Slovačke, Poljske, Cipra i Mađarske osim kod djece kod koje su stope preživljavanja usporedive sa onima u EU. Najvjerojatniji razlozi takvog nepovoljnog onkološkog ishoda uključuju veliku izloženost štetnim utjecajima ponajviše pušenje i pretilost. Nedostatak kvalitetnih programa primarne prevencije, slaba zdravstvena prosvijećenost i nedostatni programi rane detekcije raka, kasna dijagnoza, viša zastupljenost smrtonosnijih oblika raka. Slabija dostupnost kvalitetne onkološke skrbi, nedostatak radioterapijske i druge skupe i sofisticirane opreme, nedostatak istinske multidisciplinarnosti u onkologiji i u konačnici nedovoljno ulaganje u sve aspekte onkologije od edukacije preko znanosti do liječenja i suportivno simptomatske skrbi za onkološke pacijente. Velika smrtnost od raka u Hrvatskoj u značajnoj se mjeri može objasniti i starenjem stanovništva, a poznato je da je hrvatsko stanovništvo u prosjeku jedno od starijih u svijetu. Onkološku skrb treba sustavno mijenjati, jer se već boljom prevencijom može spriječiti 30 do 50% malignih tumora, a otkrije li se dovoljno rano rak je danas izlječiva bolest. Dosljedno provođenje Strategije borbe protiv raka je stvar opstojnosti nacije. Dostupni podaci daju osnovnu sliku o situaciji s rakom u Hrvatskoj možemo vidjeti osnovne trendove i javnozdravstveno opterećenje na razini države i pojedinih regija. Kako bi se moglo preciznije planirati zdravstvene politike potrebni su znatno veći kapaciteti za prikupljanje pouzdanih, kliničkih i javnozdravstvenih podataka kao i njihovo povezivanje s postojećim bazama podataka uz odgovarajuću analitiku. Nedostaju i registri bolesnika te učinkovitije i detaljnije praćenje ishoda liječenja s ciljem konkretnijih odgovora na detaljnija pitanja koja se tiču visoke smrtnosti i lošijeg preživljavanja ta planirati odgovarajuće akcijske planove. Uspostavljanje ovog nacionalnog dana još je jedan način podizanja zdravstvene svijesti nacije uz naglašavanje važne poruke, zdravlje je prioritet, vodi brigu o svom zdravlju i preuzmi odgovornost. Važno je naglašavati da se na sve navedene pokazatelje može utjecati mjerama prevencije, primarne sprečavanje nastanka raka, promjenama životnih navika, sekundarne rano otkrivanje raka koji još nema simptome i tercijarne pravovremeno, dostupno i učinkovito liječenje. Presudno je na sve dostupne načine kontinuirano slati važne poruke o uspješnosti liječenja raka, životu nakon raka bez diskriminacije s ciljem prepoznavanja problema s kojom se preživjeli od raka susreću, a glavni cilj odnosi se na poboljšavanje njihove ukupne kvalitete života. Obilježavanje nacionalnog dana preživjelih od raka dao bi također još jednu priliku, mogućnost edukacije cjelokupne hrvatske javnosti što je jedan od bitnih faktora uspješnosti rješavanja ovog javnozdravstvenog problema i stoga će Klub zastupnika Socijaldemokrati svesrdno podržati ovu inicijativu o proglašavanju prve nedjelje u lipnju danom preživjelih od raka u RH. Osobno čestitam svima onima koji su doprinijeli realizaciji ove inicijative. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Dalija Orešković Klub zastupnika Centra i GLAS-a. Nema je, gubi pravo. Gospođa Andreja Marić Klub zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora. Uvažene kolegice i kolege. Nema nas puno, važna je tema, ali smo hrabri i vjerujem da ćemo doprinijeti svojom raspravom i potaknuti zapravo cijelo društvo i cijelu našu zajednicu, sve naše građane da shvate da jer rak društveni problem, a ne samo javnozdravstveni problem. Predviđanja kažu da će do 2050.g. kod nas svaki treći muškarac odnosno svaka četvrta žena direktno ili indirektno biti pogođena rakom, dakle ovaj podatak nam je zaista alarmantan. U usporedbi s drugim zemljama EU Hrvatska je već sad na 2. mjestu po smrtnosti od zloćudnih bolesti. Nakon bolesti srca i krvnih žila rak je drugi uzrok smrtnosti u RH u 2019.g. je prema podacima Registra za rak pri HZJZ bilo 25.352 novo dijagnosticirana bolesnika, a preminulih 13.344. Kod osoba mlađih od 65 godina rak je kod nas najčešći uzrok smrti, a više od 40% preminulih od te bolesti je u navedenoj dobi. Svaki dan od posljedica raka u RH umre 39 osoba, a svake godine od zloćudnih bolesti oboli više od 25.000 ljudi. Najčešće vrste raka kod muškaraca su rak pluća i prostate, a kod žena rak dojke i debelog crijeva. Rak dojke je treći maligni uzrok smrti nakon raka pluća i debelog crijeva. Svaki dan kojim obilježavamo pojedinu bolest važan je za podizanje svijesti naših građana, našeg zdravstvenog sustava i društva u cjelini. Prevencija rano dijagnosticiranje, odazivi na preventivne preglede, suvremeno liječenje imperativ su kako bi se ovi javnozdravstveni problemi bitno umanjili i stoga mi kao klub SDP-a podržavamo i ovu inicijativu. Već sam spomenula u replici i moram radi važnosti ponovno reći da je danas bila zaista uspješna konferencija na temu „Ishodi liječenja onkoloških pacijenata u RH“ u hotelu Westin u organizaciji eurozastupnice Romane Jerković, evo iz našeg odbora bili smo predsjednica Renata Sabljar-Dračevac i ja i vanjski član kolega Markić drugi nisu mogli ili nisu došli. Iz Ministarstva zdravstva nažalost nikoga nije bilo, bio je tu ravnatelj HHZO-a i bio je eurozastupnik kolega REsler i bilo je niz stručnjaka, predstavnika udruga, kažem vrlo kvalitetna rasprava gdje se zapravo poentiralo o nizu problema s kojima se susreću ne samo bolesnici, naši građani nego i zdravstveni djelatnici i cijeli sustav i predloženo je niz rješenja o kojima moramo poraditi. Kada govorimo o preživljenju od raka koliko je ljudi zapravo u Hrvatskoj koji je izliječilo rak u Hrvatskoj, nije točno poznato, procjenjuje se da u ovom trenutku oko 170.000 naših sugrađana živi s rakom. Ne znamo koliko se od toga aktivno liječi, koliko je palijativnih pacijenata i zato bi zaista trebale valjanje baze podataka odnosno registar. Upravo tim proglašenjem nacionalnog dana preživjelih od raka u RH dakle prve nedjelje u lipnju svake kalendarske godine što više govorenja o ovom problemu vjerujem da će se i ovi problemi o kojima smo i danas na konferenciji govorili raščistiti. Europskim planom protiv raka također se pristupa i prevenciji, liječenju odnosno brizi o ljudima koji su rak preživjeli, a kojih je u Europi prema nekim procjenama 20 milijuna ljudi. Dakle, dva su nam važna dokumenta, prvo je Europski plan za borbu protiv raka koji je donesen 3. veljače, znači dan uopći Svjetskog dana borbe protiv raka i koji iznosi četiri ključna područja djelovanja, to su prevencija, rano otkrivanje, liječenje i dijagnostika i kvaliteta života oboljelih od raka i preživjelih. Čuli smo već i podatak da je tomu svemu namijenjeno ukupno 4 milijarde eura. I drugi važan dokument za nas u Hrvatskoj je Nacionalni strateški okvir protiv raka 2020. do 2030. godine koji je nakon dugo, dugo čekanja donesen 15. prosinca 2020. godine. Koji su nam nekakvi bitni ciljevi što nam predviđa taj Nacionalni strateški okvir? To je primarna prevencija, sekundarna prevencija, dijagnosticiranje raka, liječenje raka, palijativna skrb i ublažavanje boli. Međutim, iako je taj Nacionalni strateški okvir protiv raka evo uspješno konačno donesen od tada je umrlo preko 19000 ljudi, a ovaj Nacionalni strateški okvir još nije implementiran i mi zapravo čekamo u toj cijeloj priči kada će biti akcijski plan Nacionalnog strateškog okvira protiv raka 2022. do 2024. Još uvijek nemamo na uvid niti tko su članovi skupine, odnosno povjerenstva. E sad koji su mogući uzroci nepovoljnog onkološkog ishoda u Republici Hrvatskoj? Velika izloženost štetnim utjecajima, pušenje, prekomjerna tjelesna masa, nezdravi okoliš, nedostatak kvalitetnih programa primarne prevencije, nedovoljna zdravstvena prosvijećenost građana, nedostatni programi ranog otkrivanja raka, prekasna dijagnoza, slabija dostupnost kvalitetne onkološke skrbi, nedostatak radioterapijske i druge skupe i sofisticirane opreme. Mnogi su se pacijentice i pacijenti žalili da im je zbog kvarenja uređaja za radioterapiju kasnilo liječenje. Nedostatak multidisciplinarnosti u onkologiji, nedostatak kvalitetnih baza onkoloških podataka i kontrole kvalitete, praćenje ishoda liječenja, nedovoljno ulaganje u sve aspekte onkologije, nedovoljno ulaganje u edukaciju, preventivu, kvalitetniju prehranu, zdrave navike od malih nogu do liječenja. Nedovoljno pružanje psihološke pomoći oboljelima, podizanje kvalitete života i kvalitetnija palijativna skrb za onkološke bolesnike. Tu je izrazito važna suradnja države sa jedinicama lokalne, odnosno regionalne samouprave, suradnja sa udrugama pacijenata. Pitanje koliko mi kao pojedinci i zastupnici možemo tomu svemu pridonijeti, a možemo puno. Tu je pitanje brojnih predrasuda, stigmatizacije oboljelih pacijenata. Mnogi ostaju bez posla, ne znaju kako će preživjeti uz ono što ih zapravo muči još i njihova dijagnoza i put koji moraju proći. Nemamo jasno definirani put bolesnika, dakle gdje, što i u kojem roku pacijent treba dobiti skrb. Nemamo akreditaciju bolnica, odnosno centara za liječenje raka. Tome teži EU i to ćemo morati uspostaviti. Nemamo kvalitetnu onkološku mrežu u Republici Hrvatskoj, a to je na ministarstvu. Dakle, naravno da ne može svaka bolnica liječiti sve. Te stvari treba definirati. Nadalje Program 72 sata, mi koji smo medicinari se jako dobro sjećamo toga. Dakle, bio je od 2015. promovirao ga je ministar Varga, bilo je uspješnosti oko tog programa. Dakle, namijenjen za liječenje oboljelih od karcinoma, dakle za kolor rektalni karcinom, karcinom dojke, maligne tumore glave i vrata. U tome se svemu morao znati plan liječenja i sudbina svakog pacijenta. Od 4 do 12 mjeseca 2015. zbrinuto je 2300 pacijenata u 5 hrvatskih KBC-ova. I što se dogodilo? 2016. ministar Nakić ga je ukinuo, jer kao nije bilo učinka. E pa ja se nadam da će takav program ponovno zaživjeti. Već sam spomenula registar oboljelih. O tome smo isto danas na konferenciji govorili. Važni su nam podaci i s jedne strane epidemiološki registar s druge strane klinički registar. I ono što osobno u svakoj prilici govorim cost benefit analiza. Izuzetna je važnost nacionalnih programa za rano otkrivanje raka. Glede dojke od 2006. svake dvije godine na mamografski pregled pozivaju se sve žene u dobi od 50 do 69 godina. Jako nam je važno da zaista motiviramo žene da se tome odazivaju i rano otkrivanje omogućava kvalitetnije liječenje i spašava živote, a u međuvremenu bi svaka žena trebala svaki mjesec obavljati samo preglede dojki. Nadalje, odaziv na Program ranog otkivanja raka debelog crijeva koji traje od 2008. je svega 20 do 25%. Za dojku 60%. Karcinom vrata maternice, rano otkrivanje krenulo 2012. i onda zamrlo nakon par godina i sad se rade neke preinake, pa čekamo kad će to sve skupa zaživjeti. Od 2020. ide rano otkrivanje raka pluća i to je jedan model po kojemu bi mili mogli biti zapravo primjer drugim državama. Danas sam čula jedan zanimljivi termin na konferenciji, a to se zove rečeno preventofobija. Dakle, jer se naši građani boje odlaziti na nacionalne programe ranog otkrivanja. U čemu je problem? Jesu li dovoljno informirani? Dakle mi se svi kao društvo moramo zapitati kao zdravstveni sustav zašto je takav mali odaziv? Još jedna stvar, pandemija je dodatno smanjila dostupnost zdravstvenog sustava za ne covid bolesnike. Tek ćemo vidjeti koje su posljedice svega, iako je Ministarstvo zdravstva poslalo nekoliko dopisa zdravstvenim ustanovama da se pruži prioritet u zbrinjavanju onkoloških bolesnika, da se imenuju koordinatori za onkološke pacijente itd. Ali činjenica je da je bio ograničen pristup dijagnostici i liječenju. Tako da država će morati poraditi na tome da sasluša ovo sve [[Upadica Radin: Hvala.]] što se govori, a još ću se uključiti u pojedinačnoj raspravi. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Ivana Kekin ispred Kluba zastupnika Zeleno-lijevog bloka siguran sam da neće zaboravit stres kao uzročnik.
Ne, ne. Vidite ne bi. Ja ću se baš kao, hvala na uvodu ali ja ću se baš koncentrirati i nastaviti na ovo što je spomenula kolegica Marić, jer imam osjećaj da kad pričamo o zdravlju u Hrvatskom saboru to je isključivo kad glasamo za obilježavanje nekih dana. Dakle, samo tad pričamo o zdravlju. Kad obilježavamo Dan protiv dijabetesa, pa dan za preživjele od raka, pa dan karcinoma. Jedino tada i mislim baš nedavno kad smo imali takav opet dan, onda smo, zapravo bi bilo sasvim jasno zašto imamo užasno visoku smrtnost od raka. Konkretno se radilo o karcinomu debelog crijeva, jer naš preventivni program, meni je žao da nema nikog iz ministarstva izgleda tako podsjetit ću vas da se šalje pacijentu upit u koverti. On ga dobije poštom doma onda ako bi on slučajno htio, dakle tamo mu napišu možete ići, pošalju dedi, možete preventivno se pregledati od karcinoma debelog crijeva, ako hoćete odgovorite nam poštom, pa onda on mora napisati pismo, stavit, otić do pošte, onda ako on odgovori onda dobije zapravo mogućnost testa, dakle da istestira vlastitu stolicu pa da i to pošalje i tek onda je zapravo on ušao u naš preventivni mehanizam. Dva puta, jel, dva uzorka. Dakle, mislim to je stvarno toliko demotivirajuće, destimulirajuće da je čudno da i ovo malo ljudi koji se odazivaju na preventivne preglede, to su valjda oni kojima je fakat netko njihov umro od karcinoma debelog crijeva pa znaju da su ugroženi, da se uopće na njih odazivaju. Dakle, svi su tu spominjali već statistiku, dakle znamo 14.000 ljudi nam umre godišnje od raka. Drugi smo po smrtnosti kod karcinoma, od karcinoma kod muškaraca u EU, 7 od žena, kod žena. Najčešće upravo debelo crijevo i pluća u oba spola. Onda ide kod žena dojka, kod muškaraca prostata. Dakle, sve redom karcinomi koji su zapravo izrazito preventabilni. Iako suvremena medicina dakle ulaže velike napore u to da se poboljšaju metode liječenja ostaje činjenica da jednom kad imamo prošireni karcinom da je prognoza uglavnom loša. I u principu kada govorimo o preživljenju od raka odnosno o izlječenju od raka ključna, ključna i presudna stvar je otkriti ga u ranoj fazi. Liječenje raka u kasnijoj fazi osim što je preživljenje značajno lošije je i užasno skupo i užasno opterećujuće za zdravstveni sustav. Rano otkrivanje raka u koje mnoge zemlje ulažu radi čega imaju bolje rezultate, a ne kao što je kolegica Bulja, Grba Buljević zaključila zbog toga što prije odredili ovaj dan, ne zbog tog dana kojim obilježavaju, nego zato što dobro provode preventivne programe je, dakle tim je programima cilj da rizična populacija što ranije dakle dođe pod dijagnostičke metode kojima će se otkriti u najranijoj mogućoj fazi nekakav tumor. Osim tih preventivnih programa kojima otkrivamo dakle skrinning metodama imamo i cjepivo. Dakle, imamo cjepivo protiv jednog od najčešćih karcinoma, karcinom vrata maternice gdje doista ako cijepimo prije nego što postanu spolno aktivni iako to djeluje i nakon, dakle zaštiti ćemo ih od karcinoma vrata maternice. To je dakle jedna od najvažnijih zadaća javnozdravstvenog sustava bi bila provođenje skrinning pregleda za što veći dio populacije i također dakle provođenje cijepljenja. Pa kako mi s tim stojimo. Mi imamo 3 nacionalna programa za prevenciju raka, 1 za debelo crijevo kojeg sam maloprije spomenula, 2 za rak maternice i 3 za rak dojke. Dakle, o debelom crijevu evo opet ću ponoviti kad se otkrije u ranoj fazi preživljenje je 90%. Međutim, u Hrvatskoj se svega 11% rakova debelog crijeva otkrije u ranoj fazi. Recimo u Sloveniji sat vremena odavde, preko 50% rakova debelog crijeva se otkrije u ranoj fazi, kod nas 11%. Dakle, ako u Hrvatskoj dobijete rak debelog crijeva šansa za preživljenje vam je otprilike 50%, dok recimo ako ga dobijete u Sloveniji ili negdje u zapadnoj Europi šanse za preživljenje su vam 65%. To je 15% više mislim ja bi rado na to pristala. Drugi primjer je karcinom vrata maternice gdje ponavljam imamo cjepivo, gdje su zapadne zemlje i ove ponovno ponavljam blizu nas došli do toga da su kampanjama, edukacijama došli do toga da imaju procijepljenost djece do 15 godine 65%. Koliko mi imamo? Ispod 10%. Radi predrasuda, radi antivaksera, radi toga što ministarstvo opet ne obavlja svoju funkciju u smislu edukacije, u smislu prevencije itd. Dakle, tu smo među najnižima u EU po procijepljenosti kao i u nekim drugim ovoga bolestima kada dođe do procijepljenosti. Dakle, iz svega navedenoga možemo zaključiti da preventivni programi postoje samo na papiru, ali sudeći po smrtnosti koja je u RH značajno premašuje europski prosjek očito je da se nedovoljno evaluira ni tko ih provodi, ni kako ih provodi, niti koja im je učinkovitost. A učinkovitost im je na niskim granama. E sad dolazimo do onoga kad već osoba otkrije da ima karcinom, najčešće kao što vidimo ne u ranoj fazi u Hrvatskoj, što je sa zbrinjavanjem. Dakle, izuzetno zahtjevno zbrinjavanje onkoloških pacijenata koji trebaju hvatati dakle i medicinske aspekte i somatske i psihološke i socijalne itd., liječimo ih kirurški, liječimo ih farmakološki, liječimo ih zračenjem. I dobro je poznato da se za postizanje optimalnih rezultata liječenja da je važno da se oni provode u specijaliziranim onkološkim centrima. Dakle, to postoji vani, oni se redovito licenciraju, evaluiraju itd., kod nas pogledajte Nacionalni plan protiv raka, danas se tu spominjao, strateški dokument kojeg su izradili stručnjaci. Piše jasno da je onkološko kirurško liječenje često u Hrvatskoj da ga provode kirurzi koji nisu usko specijalizirani za liječenje tumora što je pak naravno direktno povezano sa lošim ishodima liječenja. Dakle, isključivo zbog inertnosti Ministarstva zdravstva da jasno definira koji kirurški centri zadovoljavaju minimalne uvjete za mogućnost izvođenja pojedinih onkoloških kirurških zahvata, mi pacijentima smanjujemo šansu za preživljenje. Dakle, možemo zaključiti da kada su u pitanju mjere koje zahtijevaju organizaciju i ustroj kao što su kontrola provedbe preventivnih programa i definiranje uvjeta za provođenje onkološkog liječenja propusti sustava su evidentni, oni su sistemski, oni su kronični, oni traju godinama i naši ih pacijenti plaćaju svojim životima, a naš zdravstveni sustav najskupljim načinom liječenja, a to je ono farmakološko. Prema izvještaju o potrošnji lijekova HALMED u 2020. je HZZO samo dakle na farmakološko liječenje rakova izdvojio 2,8 milijardi kuna. Prema HALMED-ovim podacima što je još zanimljivije o godišnjoj lijekova od 2014. do 2020. u svega 6 godina troškovi za liječenje zloćudnih bolesti povećali su se 3 puta. 3 puta su se povećali. Jel nam se povećalo preživljenje? Nije. Pa onda u čemu je keč. Mislim da bi se odgovor možda mogao potražiti u izvještajima Hrvatskog liječničkog zbora i nekih drugih društava koji nam govore koliko je novaca koje stručno društvo dobilo od farmaindustrije u 2020. Prva dva društva na toj listi, a pri čemu napominjem da to nije sav novac koji oni dobiju, nego samo onaj koji ide kroz Hrvatski liječnički zbor pa se tako vidi. Imate društva koja nisu u tom izvještaju, a isto se bave ovim tipom bolesti. Dakle, prva dva društva kada dođe do novaca iz farma industrije koji se slijevaju preko Hrvatskog liječničkog zbora su društvo, Onkološko društvo i Društvo za internističku onkologiju. Pa mislim kad pogledamo stvari iz te perspektive, onda postaje malo jasnije zašto nitko nije motiviran za to da se adekvatno provode preventivni mehanizmi, dakle preventivni programi. Zato što u preventivi para nema, iz pharme para nema. Dakle, prevencija dapače kad bismo htjeli biti cinični samo smanjuje potrošnju lijekova. Mi iz kluba Zeleno-lijevog bloka dakako podržat ćemo ovu inicijativu, no apeliramo da u koliko želimo povećati stopu preživljenja od raka moramo pod hitno početi ozbiljno kreirati, ozbiljno provoditi preventivne programe. Dok su isti na papiru, a mi skupim lijekovima liječimo one čiji su se maligniteti već proširili ta će prva nedjelja služiti samo kao bolan podsjetnik na sve one koje smo bezrazložno izgubili.
Hvala. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Uvaženi zastupnik Marin Miletić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Radin, poštovane kolegice i kolege. Tražim tu šalabahter poštovana Ivana Rimac Lesički koja ste nam gore na galeriji. Pa govorio sam, pa bit ću kratak ne treba se previše ni ponavljati. Pričao sam sa kolegicom Renatom Sabljar-Dračevac iz kluba Hrvatskih socijaldemokrata da zašto, koje je njezino razmišljanje zašto je tako mali postotak naših građana koji se prijave, dakle i odu na te preglede. I u stvari mi je Renata rekla nešto što mi je sasvim logično. Dakle, mi klince učimo prat zube i nekoj osnovnoj higijeni kad su maleni. Mi koji smo roditelji to radimo kad su klinci maleni, dakle kad odu u vrtić. Mi koji smo opet sportaši znamo koliko j važno razvoj motorike u najranijoj dobi. Dakle, i znamo koliko je nama bilo važno da u najranijoj dobi točno se zna koji je sport temelj i onda se točno zna, ne znam važno je krenuti sa gimnastikom, onda ne znam atletika počeci, onda ovo i onda odeš ne znam u šestom, sedmom osnovne u košarku na primjer. I onda si ako te taj sport zanima 20 godina si u košarci. Tako i ovdje prevencija je nužna i uistinu mislim da bismo mi kao država trebali napraviti puno više upravo na tome. Dakle, svaka lipa, opet ću ja tako, jer mi valjda smo toliko uronjeni u materiju, da više niti ne prepoznajemo ništa izvan te materije ili barem dio nas, dio ljudi. Dakle, svaka lipa koja se uloži u prevenciju vrati se stostruko. Pa ako ćemo promatrati građane Republike Hrvatske kroz materiju, dakle svaka lipa, svaka kuna koju mi kao država uložimo u prevenciju, dakle u rad sa najmlađom djecom, sa našim klincima, da ih potičemo na sport, na bavljenje rekreacijom, da im objasnimo da je jako bitno da kada dođu u tu i tu fazu svog života otići na preventivne preglede. Dakle, mi s time ćemo znatno doprinijeti zdravlju nacije i smanjiti smrtnost određenih bolesti tako evo konkretno dakle ovdje raka. Pa evo još jednom, dakle potičem vladajuće koji imaju tu najveću odgovornost jer je škare i sukno su u njihovim rukama. I evo ovdje su njihovi predstavnici u Hrvatskom saboru. Dajte da tu napravimo što god možemo i da uistinu od najranije dobi hrvatski građani se odgajaju da zdravo žive, da je to dobro, da je to korisno i da će na koncu proživjeti ovdje ovaj život na zemlji produktivnije, evo možemo tako reći da ne idem sad u neke druge detalje. Dakle, baš produktivnije, svrsishodnije, pa bi bilo dobro da to i mi kao država napravimo što god možemo i da evo od najranije dobi idemo ka tom cilju. Još jednom, meni posebice sam se zakačio na to pušenje. Ovi neki bi mi rekli hajde Marine pusti više to pušenje, ali užas nam je činjenica, dakle da 15000 ljudi godišnje umre od posljedica pušenja. Dakle, to mi je ono baš katastrofa. I eto želim reći gospodine Radin da ste mene potaknuli, vidite kakav smo mi MOST stranka, dakle boli me đon što ovi moji misle unutar. Mislim boli, ne smijem bit bezobrazan, zanima me šta misle ali ja sam slobodan. Dakle, ja sam slobodan, ja ne ovisim o nikome i takav sam rođen i takav ću otići sa ovog svijeta. Dakle, ja ću potrudit se naći ljude koji su stručnjaci da mi pomognu napisati taj prijedlog zakona i da to predložimo vladajućima da i to pomaknemo [[Upadica Radin: I ja ću vam ga potpisati.]] Što se tiče duhanske industrije, dat ću vam ruku sada [[Upadica Radin: A ja ću vam ga potpisati.]] Hvala vam. Dakle i da tu pomognemo ljudima, jer gledajte nekad još 45 sekundi. Mi ne smijemo gledati ovaj svijet samo iz vlastite perspektive. I sad sam ja na miru, pa me boli briga za nekog drugo. Ma ne, jer onda ćemo nazadovati i neće biti dobro, nego nekada mi moramo određene zakone donijeti možda za koje znamo da neće baš ljudi biti previše zadovoljni neki je li, ali mi ih sa time štitimo. Mi štitimo naše građane. Pa evo hajmo onda u tom smjeru i hvala vam na strpljenju.
Hvala. Gospođa Sabljar-Dračevac u ime predlagatelja, predlagateljice pet minuta. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice i kolege, ma moram se ponovno javiti za riječ. Potaknula me u prvom redu kolegica Marić. Zaista je danas ova konferencija bila izvrsna i ono što je docent Šekerija naglasio je ta administrativna birokracija. Vi u svijetu svuda imate visoko educirane birokrate koji provode znači upisuju te podatke vezano uz svakog pojedinca, uz svakog pojedinog pacijenta i naravno da je registar onda kvalitetniji. Što su ti podaci ujednačeniji, što se više zna postavljati pravo i adekvatno pitanje, to onda više imamo mogućnosti da se bolje borimo sa ovom opakom bolesti i da nam ishodi budu liječenja drugačiji. A tu su naravno i vrhunski specijalisti koji bi trebali provoditi, neću reć minute, ali sigurno neko značajno vrijeme možda čak i sat i više da bi upisali sve te podatke, a to ne dolazi u obzir. Pa nismo mi ljude školovali da odrađuju takav posao. Definitivno se mora razmisliti o tome i moraju se iznaći sredstva za ove administratore koji će nam upisivati u te registre jer ishod liječenja je ono najvažnije, a tada ćemo znat na što smo potrošili novac i da li je taj, kako kolegica kaže cost benefit doista, doista relevantan. Drugo bi se osvrnula na ovaj dio što je govorio kolega Miletić i znači u Europskom kodeksu upravo na prvom je mjestu, ne mijete dopustiti pušenje u svom domu, poduprite politiku nepušenja na radnom mjestu. Dakle, i europski kodeks daje ta jednostavna objašnjenja gdje se možemo oduprijeti izloženosti toksina. I naravno smatram da je pravovremena edukacija o zdravim stilovima života jako važna za naše najmlađe, a i onda ih učiti o tome da je to bolest, da se s njom da borit i da trebaju ići na preventivne preglede. Za dojku, za mamografiju je trebalo dugo, ali evo sad smo na nekih 60% što je evo odlično. Hvala.
Hvala. Gospođa Marić ima repliku.
Hvala lijepa. Evo poštovana kolegice, obje se slažemo da je zaista bila vrlo kvalitetna konferencija, puno je važnih stvari rečeno i ono što sam ja stalno govorila evo vi ste ponovili, cost benefit analiza. Znači naša država, naša administracija mora shvatiti da za neke dijelove dakle za neke poslove u zdravstvu konkretno je jeftinije educirati određenu skupinu ljudi, administratori koji će biti točno specificirani i znat će koje podatke treba upisivati. Dakle, podatak koji smo čuli 30% posla da se odtereti nas liječnike i medicinske sestre već bi se puno napravilo. Dakle, nikako da se shvati taj nekakav princip da se definiraju ko mora koji posao obavljati i koliko to košta i koliko ti prištediš s jedne strane da bi imao na drugoj strani. I još jedan važan podatak, cilj je EU 90% ljudi obuhvatiti screening programima. A gdje smo mi? Mi smo daleko od toga [[Upadica Radin: Hvala.]] dakle, o tome isto treba voditi računa.
Odgovor.
Definitivno u nekom vremenskom periodu neće ni to ni u Europi zaživiti odmah, ali dakle jako je važno da se ne rasipa vrlo stručne educirane kadrove za posao koji može neko bit samo dobro i isključivo educiran u tom segmentu, ne mora ništa znati o karcinomima nego samo kako i na koji način unijeti kvalitetno podatke. I to u Americi jako dobro funkcionira i mislim da je prijedlog hvale vrijedan i da bi to trebalo zaživjeti i u Hrvatskoj jer velik opterećenje imamo i kod naših liječnika opće medicine koji jednostavno od količine administracije nisu u stanju dovoljno odnosno onoliko koliko bi željeli komunicirati s pacijentima. Naravno postoji još i drugih problema, ali nećemo ih otvarati i nova područja.
Gospodin Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice. Kod nas je u RH mi smo mlada demokracija, problem kada unutar iste vlade se mijenja ministar i sve počinje od početka i taj novi ministar zdravstva misli da je on najpametniji i da ništa prije toga nije valjalo. Kada govorimo o koristi bilo koje javnozdravstvene intervencije ili zdravstvenih politika one se ne mogu izmjeriti u bliskoj budućnosti i za onog političara i za onog premijera koji nije usko vezan uz zdravstvo to nije toliko atraktivno jer mu to za četiri godine neće dati rezultate. Kada govorimo o pušenju dakle u ovih 30 godina hrvatske neovisnosti imali smo samo dvije nacionalne kampanje, zadnja je bila 2011. Hrvatski dan nepušenja na početak Korizme, dakle to dovoljno govori o tome koliko je Hrvatska spremna na javnozdravstvene akcije i koliko su hrvatski političari spremni na posvećivanje tih zdravih stilova života.
Hvala. Odgovor.
Pa upravo zbog toga to moramo stalno ponavljati repetitio est mater studiorum, nema nam druge jer jedino ako stalno ponavljamo nešto valjda će nas netko uspjeti čuti i valjda će se nešto napravit. Slažem se s vama da kampanja za pušenje bi trebala biti agresivnija i iz te 2011. imali smo i potpunu zabranu čak mislim pušenja i u saboru jel tako bilo nekako, da, i ovaj čujte bilo se teško prilagoditi, ali sada imamo prostor u kojem svi živimo i radimo oslobođen od duhanskog dima. Nije popularno, ali je jako dobro za sve čak i za pušače koji i sami udišu veliku količinu dima dobrovoljno.
Gospođa Nemet.
Zahvaljujem. Evo kolegice iz dosadašnjih rasprava kolegica i kolega može se čuti da je jedan od problema nedovoljna prevencija u suzbijanju raka. Znamo da imamo ti nacionalna programa za suzbijanje raka, zanima me na koji način dolazi informacija o takvom programu do onog krajnjeg našeg pacijenta, korisnika nazovimo to tako kako hoćemo, da li tu je nekakav problem i da li tu možemo nešto više učiniti svi skupa da se takvi programi pročuju i prošire na sve naše građane. Hvala.
I vama [[Upadica Sabljar-DRačevac: Mi definitivno.]] oprostite, izvolite odgovor.
Mi definitivno trebamo to posvećivati kod građana, nedovoljno govorimo o to tome. I doista kako je kolegica Kekin rekla, taj program je kompliciran, recimo kod karcinoma debelog crijeva, ali ono što smo čuli iz zavoda za javno zdravstvo da se ide sa osmišljavanjem jednog drugačijeg koncepta koji će biti brži i jednostavniji. Ja osobno mislim da je puno efikasnije ako se to radi kroz CEZIH i kroz liječnike opće medicine koje naravno treba nagraditi za njihovu dodatnu aktivnost i rad. Dakle, oni su ti koji jako dobro poznaju pacijente, koji poznaju njihovu povijest bolesti i povijest bolesti njihovih roditelja možda i dalje i ovaj i na taj način mogu najbolje reći tko treba otići na koji preventivni pregled i kada.
Hvala, nemate više replika, hvala. Gospođa Andreja Marić ima svoju raspravu sada. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle sada ću se u pojedinačnoj raspravi malo više fokusirati na ono što muči naše pacijente. Puno je toga bilo danas rečeno na konferenciji, puno smo čuli i kad smo organiziravali tematske sjednice, puno znamo i mi koji radimo u zdravstvenom sustavu u kontaktu sa našim građanima odnosno sa pacijentima. I sad gledajte s čime se ljudi susreću. Znači s jedne strane rekla sam nije definiran put bolesnika. Dakle, pacijent koji dobije dijagnozu on je u šoku, znači njemu treba već tada pomoć, treba mu već tada neka ruka koja će ga voditi i reći čeka vas to, to i to, ovdje ćete moći ostvariti to, to i to, liječenje će biti zakazano tad i tad. A ne da se čeka na dijagnostiku, na liječenje pa prođu mjeseci, pa se pokvari aparat, pa onda nema odgovora zašto je pokvaren aparat, kada će se ovaj nadoknaditi liječenje, znači ljudi su očajni. S druge strane kada već se i postigne nekakvo ajde uspješno liječenje, rehabilitacija pacijenta, onkološkog pacijenta je izrazito važna. O tome smo kažem i danas puno čuli, ali evo velim znam o tome i ovako inače. Dakle, holistički pristup pacijentu. Kad je pacijent operiran, kad dobije ovaj stom, pa njega treba dobro educirati i u mojom bolnici postoje sestre koje su educirane za to, ali jel to ima u svim bolnicama, jel to svim pacijentima omogućeno da se zna kako će on spriječiti kaheksiju, koje, na koje pripravke enteralne ima pravo, kad se mora javiti nadležnom liječniku, kako spriječiti proljeve, kako ovoga svoju ranu njegovati, problem inkontinecije mlade žene koje su prošle ginekološke ili druge operacije. Tko stoji iza njih? Pitanje seksualnosti? Dakle to su sve problemi s kojima se pacijenti susreću, a nema dovoljno podrške niti sustava. Pitanje je kolika je podrška okoline, radne okoline, mnoge su ostale bez posla. Dakle, što na nekoj prosječnoj pacijentici koja živi ne znam od čega ako je izgubila posao, koja živi u ne znam kakvom ruralnom području što njoj znači nekakve sad tu registri, baze podataka. Nama kao sustavu znači puno, ali njoj je važno da ona zna kako će doći na tu kemoterapiju, kako će ići na radioterapiju, tko će njoj platiti put. Dakle, hvale vrijedne, hvale vrijedni su udruge koje su se angažirale oko toga, evo konkretno na području Zagreba da se organizira prijevoz pacijenticama. Mi smo na sjednici Odbora za zdravstvo upravo o tome govorili da bi to trebala biti zadaća države, da svaka ta pacijentica ili pacijent može uopće doći na svoju terapiju, a ne da se pita s čim će platiti put je li uopće ima vlak, je li ima uopće autobus s kojim će doputovati do zdravstvene ustanove gdje će dobiti terapiju. Nadalje, nemamo dovoljan broj onkoloških sestara i educiranog zapravo medicinskog osoblja. Ne da netko to ne bi htio raditi, nego nema dovoljno i ne prepoznaje se to pitanje ono što smo govorili i sekundarna prevencija, primarna, sekundarna pa čak i tercijarna prevencija. Dakle, s tim ljudima se netko mora baviti i netko im mora dati svu pomoć i znanje, a ne da su pacijenti prepušteni sami sebi. Evo, u pripremi sam naišla između ostaloga na dopis koji nam je pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom poslala na Odbor za zdravstvo vezano uz dostupnost zdravstvenih usluga za onkološke pacijente, pa upravo to i govori što sam sad spomenula. Dakle, da su pacijenti u jednom nemoćnom iscrpljujućem stanju, koji prođu kemoterapiju taj dan, radioterapiju ili bilo što. Nisu u mogućnosti se uopće niti kretati samostalno kako treba. Kaže pravobraniteljica dalje, zanemaruju se egzistencijalne prilike s kojima se bolesnici suočavaju, niska primanja. Ti pacijenti nisu niti sposobni za rad i onda ga još dočeka njegov poslodavac vrli koji mu opći oprostite na izrazu otkaz, pa jel to budućnost naše skrbi za onkološke pacijente. Prestrašno. Mnogi pacijenti ili pacijentice čak nemaju niti podršku obitelji, može taj član suprug, supruga koji ga napusti pa on nema pojima s čim se mora ta pacijentica ii pacijent suočiti. Dakle, kakva je tu onda i podrška okoline. Dakle, prestrašne stvari za koje oni koji eto srećom nisu oboljeli na taj način zapravo niti nemaju pojima. Ali kako sam rekla do 2050. nažalost svaki 3 do 4 muškarac ili žena će imati nekoga tko je obolio od raka ili će sam oboljeti. Dakle, mi se kao društvo moramo zapitati što možemo napraviti. Puno smo govorili u različitim prilikama da mi zapravo i onih koji bi nam bili ključni za skrb pacijenta dakle za obiteljske liječnike mi ih već sad [[Upadica: Vrijeme.]] već nemamo dovoljno. Hvala.
Hvala, čekajte, čekajte [[Upadica: Je znam, hvala.]] ako želite. Gospodin Miletić prva replika.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice, a onda možda, evo kasna je večer pa mogu malo i intimnije, a onda npr. meni je supruga preminula od tumora i mi kao obitelj imamo 1.900 kuna, 23 godine ona ima radnog staža. Dakle, 23 godine je radila doprinosila i sad, u redu ja sam saborski zastupnik ali šta sutra kad se vratim u školu i budem vjeroučitelj na 6.000 kuna. Dakle, i sad netko, a radi 23 godine, privređuje državi, radi, umre, premine i onda mu ta država daje manje od 2.000 kuna. Znači sramota isto evo dakle mislim da taj, taj, to jedno dostojanstvo da bi trebali ipak bit malo drugačije. A htio sam ovo ujedno iskoristit jer sam zaboravio prije zahvalit se svim liječnicima, uistinu dakle mnogi mnogi da ne kažem sad svi, ali mnogi, ogromna većina njih uistinu savjesna, empatična, cijelo osoblje i medicinske sestre, sve i ovo neka im bude hvala svima koji rade s onkološkim bolesnicima.
Hvala, hvala i vama i svima njima. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Evo naravno zahvaljujem se što i vi kao saborski zastupnik i građanin u krajnjoj liniji, a jednog dana možda i pacijent prepoznajete zapravo entuzijazam i doprinos svim nas ja bi rekla pojedinaca. Jest da naš zdravstveni sustav puno pruža pacijentu, ali to nije dovoljno, dakle nema sustavne brige. Mi čekamo reformu, dajemo prijedloge, ali još uvijek i sad i za vrijeme pandemije se pokazalo i u skrbi prema onkološkim pacijentima vi ako naletite na nekoga ko nema dovoljno empatije, znanja, ko se dovoljno ne posveti takvom pacijentu, a džaba vam je ako naletite na nekog ko je pun nekakvog razumijevanja, stručnosti, empatije e onda ste dobro prošli znači nema nekakvog sustavnog, sustavne brige cijelog sustava društva i zdravstvene administracije za te pacijente. A ovo što sam govorila i vi ste evo istakli taj problem niskih primanja, dakle država uloži u liječenje pacijenta skupe lijekove, mi znamo, u Povjerenstvu za lijekove sam bila, posebno skupi lijekovi, pa to, mnogi su, pa po nekoliko desetina tisuća kuna, a onda ne brine od čega će taj pacijent živjeti.
Nažalost vrijeme. Gospodin Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice Marić, spomenuli ste puno toga, sanitetski prijevoz o kojem smo govorili odnosno usluga dovoženja pacijenata kojima je potrebna kemoterapija i radioterapija, nešto što ćemo zajedničkim snagama vjerujem dati svoj obol da se promijeni i Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju kako su nas savjetovali. Ovdje bih rekao dakle na tragu ovoga kako ste vi završili dakle skupocjeni lijekovi hvala Bogu da su oni dostupni u RH, a mi padamo na ispitu nekih organizacijskih stvari. Čuli smo i pozitivne primjere poput prof. Tomaša koji je rekao kako to izgleda u KBC Osijek, ali što to znači jednoj gospođi iz doline Neretve koja treba ići u Dubrovnik na kemoterapiju i radioterapiju, koja ne zna kako će otić ili će sanitetski prijevoz čekat satima, dakle to su problemi o kojima treba govoriti i koji ne iziskuju velike financijske, financijska sredstva nego je samo pitanje organizacije koja se definitivno može poboljšati.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Već sam bila jednom prilikom govorila o problemu, mislim da u slobodnom govoru o problemu ovaj HZZO-a i naknade troškova prijevoza. Mislila sam da ću sad se stići na to referirati, ali hvala evo što ste mi još dali priliku da o tome govorim, dakle ja se nadam da će se i država, nešto i jedinice lokalne i regionalne samouprave uključiti u to da naši pacijenti imaju mogućnost uopće doći do svoje zdravstvene skrbi odnosno doći na tu kemoterapiju i radioterapiju. Znači HZZO kad daje putni nalog liječnik, iznad 50 km, a što s onima koji su do 50 km, što sad u nekakvoj reformi jel o kojoj slušamo da se dogodi da kod evo Čakovec-Varaždin 16 km i sad se neko sjetio od administracije ajmo u Čakovcu maknut odjel, pa ćemo ga onkološki, pa ćemo staviti u Varaždin, hoće li ta pacijentica iz Štrigove gdje do Varaždina ima manje od 50 km dobiti refundirani taj trošak prijevoza ako se ne promijene ovi, Zakon o zdravstvenom osiguranju, neće. Što će biti s tom pacijenticom?
Hvala. Gđa. Sabljar-Dračevac.
Da, to je jedno interesantno pitanje i svakako se treba voditi računa o ovom kontekstu financijske pomoći ljudima koji nisu u stanju brinuti odnosno raditi za sebe i pridonositi. Al ono što sam vas ja htjela pitati i što mi je jako važno primjer na Jordanovcu znači Udruga pacijenata oboljelih od karcinoma pluća imaju fantastično rješenje labirinta gdje oni provode pacijente kroz cijeli sustav. Kada im se, znači kad se postavi dijagnoza zna se točno ko će uputiti pacijenta, svaki dan će im se odrediti šta trebaju napravit od pretrage i pomagat će im u cijelom tom jednom periodu. Ja smatram da to nije veliki izdatak za RH, a strašno puno bi pomoglo pacijentu koji je u trenutku postavljanja dijagnoze ipak u jednom specifičnom stanju, što vi mislite o tome?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Pa evo potpuno se slažem, o tome smo isto danas nešto čuli na konferenciji i to je ona ruka koju sam spomenula, ruka koja će voditi tog pacijenta koji je evo susreo se sa dijagnozom i ne zna šta će i tu je upravo važnost suradnje ne samo zdravstvenih ustanova sa udrugama pacijenata nego i cijelog sustava zdravstvene administracije koja mora dati važnost tim udrugama, koja ih mora saslušati, prihvatiti ono što savjetuju, pa tu su u tim udrugama ljudi koji su prošli sve to, koji nisu imali prilike da ih neko vodi kroz labirint, nisu imali prilike da ih neko ovoga sjedne s njima i kaže evo gledajte ovo su vaše mogućnosti, to ćemo vam još pomoći itd., znači država, jedinice lokalne i regionalne samouprave, mi svi u zdravstvenom sustavu moramo se uključiti u to da zajedno sa udrugama pacijenata, a u krajnjoj liniji sa samim pacijentima svi zajedno budemo partneri u borbi protiv onkoloških bolesti, ne samo onkoloških nego i bilo kojih drugih.
Hvala lijepa, nemate više replika. Sad je na redu g. Ivan Ćelić koji će ostat onda jer će govoriti kao u ime Kluba zastupnika HDZ-a, ali reći će kad će odvojiti.
Hvala g. potpredsjedniče. Ostala mala četa, ali odabrana. Ja sam mislio prvo govoriti o mentalnom zdravlju i korelaciji s rakom, ali potaknut s onim što je u više navrata govorila gđa. Ivana Kalogjera iz udruge „Nismo same“ vezano za rad, za posao, večeras ću govoriti u pojedinačnoj raspravi o tome kako rak i njegovo liječenje utječe na radnu sposobnost. Nekoliko studija je pokazalo da je stopa nezaposlenosti preživjelih od raka značajno veća nego u općoj populaciji. Zapravo preživjeli od raka imaju otprilike jedan i pol puta veću vjerojatnost da će biti nezaposleni od onih bez anamneze raka, a otprilike 25% preživjelih neće se vratiti na posao nakon 2 godine od postavljanja dijagnoze. Nadalje, oni koji su preživjeli, koji se vrate na posao često se susreću sa različitim poteškoćama kao što su tjelesna, kognitivna ograničenja, umor, depresija, anksioznost, ali na žalost i diskriminacija. Preživjeli mogu raditi zato što oni trebaju raditi. Na primjer radi toga da imaju i dalje zdravstveno osiguranje, da imaju osigurane prihode, ali imaju pravo i na rad zato što oni to žele. Dakle zbog osjećaja normalnosti, osobnog identiteta, odvlačenja pažnje od bolesti, potrebe za aktivnošću, društvenim kontaktima. Otprilike 35 do 45% ljudi s dijagnozom raka u SAD-u je u dobi između 20 i 65 godina i stoga se općenito smatra radno sposobnim. Dakle, u SAD-u čak 6 do 8 milijuna osoba preživjelih od raka su na neki način u problemima oko zapošljavanja. Ovo je samo jedan od pokazatelja kako bi trebalo raditi i određene projekcije vezane za vraćanje na posao osoba preživjelih od raka. Povratak na posao je pomalo pogrešan naziv, jer izraz može implicirati da rak i zapošljavanje idu u nekom linearnom slijedu, pa onda osoba dobije dijagnozu, pa onda prekine s poslom, pa se oporavi, pa onda se vraća na posao, pa mora ići ponovno na kemoterapiju, pa ponovno prekid i tako. Zapravo preživjeli nikada neće prestati raditi nakon postavljanja dijagnoze. Mogu prestati i počinjati u jednom navratu, u više navrata. Mogu nastaviti zaposlenje na nekoj drugoj razini ili kod drugog poslodavca. Mnogi preživjeli od raka ostaju zaposleni, ali mogu imati ograničenja u radu a to su recimo promjene radne sposobnosti što je kod nas često puta nailazi na nerazumijevanje u Hrvatskoj ili probleme, dakle ograničenja u radnoj produktivnosti koje mogu biti fizičke ili kognitivne, odnosno emocionalne ili može biti oboje. Dakle, ograničenja u radu zbog raka mogu varirati zbog blagih i prolaznih do trajnih, mogu dovesti do nestabilnosti zaposlenja, do toga čak da osobe budu prekvalificirane da rade neki posao ali nemaju druge mogućnosti, dakle smanjene produktivnosti. Simptomi raka i njegovo liječenje mogu dovesti do lošijih ishoda rada kao što su produljeno bolovanje, promjena rasporeda i uloga ili na žalost gubitak posla. Nezaposlenost ne predstavlja puni opseg zabrinutosti nakon dijagnoze raka. Preživjeli se mogu boriti sa nedovoljnom zaposlenošću, promjenama u radnoj produktivnosti ili drugim utjecajima. Od vitalnog značenja je naglasiti važnost pomoći preživjelima od raka u cijelom opsegu različitih pitanja vezanih za posao, pa prijevremeno zaposlenje, umirovljenje, gubitak zaposlenja, smanjeni rad također mogu biti problemi. Psihosocijalne prednosti koje proizlaze iz posla mogu uključivati osjećaje svrhovitosti, emocionalnu dobrobit, povezanost sa identitetom i ono što je osobito važno poboljšanu kvalitetu života. Dakle, kada je došlo do problema sa zaposlenjem ili ne daj bože do gubitka radnog mjesta te prednosti mogu biti izgubljene. Zapravo nekoliko studija je pokazalo da osobe koje su preživjele rak, koje su nezaposlene ili imaju neke veće poteškoće u radu doživljavaju veći dugotrajni psihički stres i lošije rezultate na svim ljestvicama koje mjere kvalitetu života. Tako da mislim da pitanje rada, pitanje omogućavanja rada osobama preživjelim je vrlo važno.
Hvala lijepa. Prva replika gospođa Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, evo jedan termin koji sam upotrijebila, evo vi ste nešto počeli o tome govoriti, a to je osposobljavanje zapravo osobe koja prolazi liječenje, odnosno završila je uspješno liječenje da se ponovno vrati na posao i dakle rehabilitacija takvog pacijenta. I opet kažem, costbenefit znači kad bi država shvatila da je ulaganje u tu pacijenticu recimo koja je operirana od karcinoma dojke, koja se bori sa limfedemom, koja ne može doći na red za limfnu drenažu. Baš su evo danas govorili da je bolja naravno ručna drenaža nego putem aparata. I što onda sa tom ženom. Vi joj ne omogućite adekvatnu rehabilitaciju i onda se ne može vratiti na posao, nije u stanju niti raditi. Poslodavac nema razumijevanja, možda nije dovoljno educirati. Kako tog poslodavca uvjeriti da možda i on participira na neki način da se ta pacijentica što prije osposobi za posao prije nego joj ošine otkaz i [[Upadica Radin: Hvala.]] baš ga briga.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala. Poštovana kolegice Marić najgore što se može dogoditi je osobi oboljeloj od raka da dobije otkaz. Znači zbog određenih ograničenja, tjelesne ili psihičke naravi osoba više nije u stanju raditi, pa se pojavljuje tzv. prezentizam dakle osoba želi, ali ona ne može, ona nije više kapacitirana. I evo to je jedan primjer koji smo čuli i na tematskoj sjednici, dakle koje su mogućnosti, vrlo loše mogućnosti za žene recimo oboljele od raka dojke, koliko često one imaju mogućnost da dođu na limfnu drenažu. Dakle, to su sve kad pogledamo, dakle mi koji dolazimo iz zdravstvenog sustava, to su sve iznosi koji nisu značajni. Ali te neke inertne strukture iz zdravstvene administracije to prezentiraju kao nekakva velika, velika povećanja financijskih sredstava što apsolutno nije. I mislim da ponovno se vraćamo na to pitanje organizacije. Ovo što je predsjednica rekla, dakle udruga „Jedra“ to je jedan ispravan put [[Upadica Radin: Hvala.]] ali bilo bi bolje da to ne radi udruga, nego netko iz sustava.
Gospođa Sabljar-Dračevac, replika.
Da, slažem se. To bi trebao raditi netko iz sustava i sustav bi trebao biti tako organiziran da osim ovih stručnih administratora imamo i osobu najbolje educiranu sestrinsku figuru koja bi mogla provoditi pacijente jer zna što mu je potrebno. Ali vratit ću se na ovo pravo na rad. Dakle, to pravo na rad je zagarantirano sa Ustavom zar ne? Dakle, to je nešto što nam je svima istinski potrebno da bismo mogli funkcionirati. Ali netko tko je imao nekakvu težu na primjer radikalnu mastektomiju kada se vrati na svoje radno mjesto mnoštvo pacijentica mi je došlo, o tome govorilo recimo u neki dućan. Oni od njega traže da on i dalje poteže teške kašete koje nisu niti za konstituciju žene uopće dobre, a kamoli za tako teškog bolesnika. Znači mi si moramo stvoriti sustav koji će omogućiti da se radi ono što se može, a ne tražiti da rade jednako kao što su radili prije.
Izvolite odgovor.
Apsolutno se slažem sa vama. To jedno nerazumijevanje, ta jedna rigidnost poslodavca osobito u privatnom sektoru. Mislim da je to još više izraženo. Dakle, imate osobu koja je u jednom procijepu. Dakle, ona je opterećena financijskim nevoljama, financijskom toksičnošću i ona je prisiljena između ostaloga da ima zdravstvenog osiguranje da može nastaviti sa liječenjem. Dolazi na isto radno mjesto, ne poštuju se ta ograničenja i to stvara jedan ogroman, ogroman psihološki distres. I u takvim situacijama čak imate osobu koja je visoke stručne spreme koja onda postane dostavljač ili ne znam taxi vozač jer ne može više raditi, nema recimo kognitivne sposobnosti. To je s jedne strane, a s druge strane isto tako osoba koja radi, žena koja radi u trgovini, koja mora vući kištru piva ili kištru mineralne, a to jednostavno ona više nije u mogućnosti. Dakle, to su problemi o kojima definitivno treba govoriti i tražiti rješenja. Hvala.
Hvala. Gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Ćelić vi kao što ste rekli govorili ste kako rak utječe na radnu sposobnost, a ja nisam vaše struke ali želim dati svoj doprinos, odnosno želim doprinijeti tome da raka bude što manje. Jako mi je žao što ova sabornica nije večeras puna i da do jedan od 151 kolege pozove naše građane na preventivne preglede, da se odazovu pozivima koje imamo i u okviru Nacionalnog programa ranog otkrivanja raka dojki ili debelog crijeva. Nacionalni program ranog otkrivanja raka dojki sad počinje sedmi ciklus. Iako je odaziv 60% preko 7000 žena je upravo zahvaljujući ovom programu otkrilo da imaju karcinom dojke, možemo samo pretpostaviti kakav bi bio ishod da se nisu odazvale ovom pozivu. Petu godinu za redom možemo sa ponosom reći da bilježimo pad mortaliteta po pitanju ove dijagnoze pa evo i s moje strane poziv svim našim sugrađanima odazovite se ovim pozivima nacionalnog programa, odite na preventivne preglede kako bi bilo što manje oboljelih.
Odgovor.
Poštovana kolegice Juričev-Martinčev imamo definitivno napredak i vidi se pad broja umrlih žena koje su oboljele od raka dojke i tu je velika uloga i organizacija civilnog društva, ali naravno i županijskih Zavoda za javno zdravstvo i službi koji rade u županijskim zavodima za javno zdravstvo. Ali tu bi trebali opet još više, tu bi trebali, dakle kada govorimo o nacionalnom probiru raka debelog crijeva tu recimo ne možemo nikako biti zadovoljni. Nadam se da će ta promjena i dolazak imunohistokemijskog testa olakšavanje te primjene zasigurno povećati postotak. Ali doktorica Sabljar Dračevac je spominjala ulogu obiteljskih liječnika. Znate koliko košta motivacija obiteljskog liječnika za osobu da se odazove nacionalnom probiru? Negdje oko 30 kuna. To su dakle obiteljski liječnici najbolje poznaju, ali morate omogućiti neku stimulaciju bez obzira što je to naš posao.
Gospođa Nemet.
Zahvaljujem kolega Ćelić. Slušala sam pozorno vaše izlaganje i problematiku koju ste iznijeli definitivno je veliki problem i cijelo vrijeme si razmišljam da u cijeloj toj priči je izostao odgovor kako tim ljudima pomoći, kako jednoj osobi koja je preživjela rak vraća se na posao, nailazi na niz problema kod tog povratka kojeg ste vi nazvali, ali slažemo se da nije povratak. Kome da se takve osobe obrate? Tko će im prvo pomoći?
Hvala. Odgovor.
Hvala. Poštovana kolegice Nemet hvala na pitanju. Dakle, tu je pitanje percepcije općega mnijenja utjecaja na poslodavce i omogućavanje da se osoba koja se susrela sa dijagnozom, dakle od tog prvog koraka da ima određenu potporu. Svatko treba odraditi svoju dionicu. Tu svatko može dati svoj doprinos. Dakle u onim lokalnim zajednicama koje su bolje posvijestile određeni problem rezultati su bolji, kvaliteta života tih osoba koje su se susrele sa dijagnozom raka je bolja, ishodi liječenja o raku su bolji. Dakle, tu nema neke čarobne formule nego trebamo se jednostavno zajedno boriti protiv tog oblika diskriminacije i omogućiti tim ljudima ukoliko je došlo do razvoja određenih ograničenja da se oni opet ugodno osjećaju na svome radnome mjestu i daju u danom trenutku svoj maksimum.
Hvala. I sad možete nastaviti kao Klub zastupnika HDZ-a u ime Kluba zastupnika HDZ-a i to završno.
Hvala vam. Dakle, prema obrazloženju i nadam se idući tjedan da će tu biti konsenzus da će Hrvatski sabor jednoglasno podržati ono što postoji u nekim zemljama već više od trideset godina. Dakle, da se svake prve nedjelje u lipnju ove godine će to biti 5. lipnja obilježi Nacionalni dan preživjelih od raka. Ovaj dan dugi niz godina, dakle u nekim zemljama koje to obilježavaju znači manifestaciju proslave života gdje se preživjeli okupljaju sa svojim prijateljima, obiteljima i podupirateljima kako bi podigli svijest, širili informacije, pružali i educirali ljude o dostupnim uslugama ali i dali svojevrsno priznanje preživjelima sve u smislu da život nakon dijagnoze raka da ti ljudi svjedoče da može bit pun i plodonosan. Taj nacionalni dan je važan jer on utječe na mnoge ljude, nema te osobe koja nema u svojoj bližoj ili široj obitelji i među prijateljima s dijagnozom raka. Kad govorimo o ovoj temi uvijek imamo određene asocijacije o određenim ljudima s imenom i prezimenom, dakle to je prigoda da se preživjeli osjećaju voljenima i važnima takvima kakvi jesu. To je korak prema potpunoj borbi protiv raka i na neki način možda to onako izgleda slatkasto, ali u SAD-u to bude uistinu jedan festival, jedan marš za kojim se slavi život i kojim se pokazuje da je borba protiv raka učinkovita i da može omogućiti potpuni oporavak kakogod to liječnici nazivali da je osoba u remisiji ili da je izliječena. Na samome kraju bi htio reći i o važnosti psihološke potpore, tu također u ovome trenutku organizacije civilnog društva kao što je Udruga „Sve za nju“ organiziraju različite programe i u Nacionalnom strateškom okviru protiv raka ima posebno poglavlje o psihološkoj potpori. Naravno da ona ne treba biti obvezujuća za osobe kojima se postavi dijagnoza raka, ali čisto da oni imaju određenu opciju i da im bude omogućeno savjetovanje i da to bude sistematizirano, a da to opet ne budu nekakve privatne inicijative i improvizacije. Na kraju dakle klub HDZ-a podržava nacionalni dan preživjelih od raka. Hvala.
Hvala. Sada ispred Kluba zastupnika SDP-a će govoriti gospođa Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, završno bi pokušala sumirati ono to što smo puno danas čuli i govorili. Dakle, unatoč velikoj marljivosti i entuzijazmu i educiranosti zdravstvenih djelatnika u RH prilično velikoj paleti lijekova s kojima raspolažemo, nažalost jedan od najgorih pokazatelja stvarnog stanja hrvatskog zdravstvenog sustava je upravo pokazatelj smrtnosti od uzroka koji su se mogli izbjeći odnosno spriječiti i upravo tu najveći udio čine kardiovaskularne bolesti, karcinom debelog crijeva i dojke. Dakle, jako je važno podizati svijest naših sugrađana o važnosti prevencije bolesti, promjene loših životnih navika, odazivanju na preventivne screening programe, treba pojačati dostupnost ranom otkrivanju i liječenju, pružiti psihološku pomoć oboljelima od onkoloških i drugih težih bolesti, pojačati palijativnu skrb, surađivati i odati priznanje zapravo udrugama koje pomažu oboljelima. Najveći problem naše zemlje je otkrivanje zloćudnih bolesti uznapredovalijem stadiju nego u drugim zemljama. Razvijene zemlje sjevera i zapada Europe imaju veću pojavnost onkoloških bolesti, ali u nižem stadiju i uz manju smrtnost nego što imaju istok i jug Europe. Dakle, na svima nama je da zaista naše pacijente odnosno naše građane educiramo, motiviramo da se odazivaju u što većem broju na preventivne preglede, na sistematske preglede, na screening programe i upravo se u tome i sastoji to podizanje svijesti da se svakom tom građaninu zapravo objasni što će on dobiti time da će se odazvati na taj preventivni pregled odnosno sistematski pregled, dakle edukacija i u svakom slučaju da ne bude one preventofobije. Nažalost, čak 40% slučajeva raka se može spriječiti što znači da moramo povećati djelovanje koje je usmjereno na prevenciju i to počevši od najmlađe dobi. Izrazito je tu važna uloga, spomenuli smo već naših liječnika obiteljske medicine koji zaista poznaju anamnezu pacijenta odnosno cijele njegove obitelji, uloga medicinskih sestara i patronažnih sestara, važnost administratora. Znači ne samo u upisivanju podataka u registre za rak nego kada se već pošalje recimo poziv građaninu za odazivanje na screening program, on dobije to pismo pročita, negdje ga zašulja i to ostane na tome. Ali ako bi administrator si uzeo za zadatak da ponovno nazove ili na neki način podsjeti tog građanina da se nazove i zašto je važno se odazvati na taj preventivni pregled, mi bi opet imali nekakav korak naprijed. Sljedeća stvar je uloga i nas zastupnika, pogotovo nas liječnika, ali zapravo svih nas 151 koji smo tu. Dakle, imamo ove dane koje obilježavamo, obratimo se našim građanima, našim biračima, potaknimo ih, motivirajmo. Treba organizirati okrugle stolove, obratiti se u radio emisijama, surađivati na liječnicima na svom području i na taj način dati svoj doprinos. Tu sam također naišla na jedan članak koji me baš oduševio, svi mi medicinari primamo ove liječničke novine pa evo jedan dobar svijetao primjer gdje su liječnici osnovali udrugu za onkološke pacijente, vrijedi ih evo pohvaliti, to je Udruga za prevenciju raka i pomoć oboljelima „Budi dobro“, Samobor, Rude dakle koji su se organizirali koji u svoje slobodno vrijeme pomažu ne samo svojim pacijentima nego i šire, organiziraju edukacije o tehnikama disanja, o načinima prevencija liječenja itd. dakle svi se moramo u cijelu tu priču zapravo uključiti. Još jedan veliki problem je što se suočavamo sa sve većim odlascima zdravstvenog osoblja ih Hrvatske, onkološki odjeli su nam specifični jer se osoblje na njima nakon višegodišnjeg rada i psihički potroši, to je zaista vrlo teško radilište. Teško je naći zamjenu, na tržištu nema dovoljno sestara, a država nažalost ne brine dovoljno o ispunjavanju svojih obaveza prema zaposlenima, niti pak o povećanju upisnih kvota za medicinske sestre odnosno zdravstvene djelatnike, niti pak o poboljšanju uvjeta rada. Jako je velika odgovornost zdravstvene administracije da sve ovo što mi tu s puno snage govorimo da napokon prihvati i usvoji, da surađuje sa udrugama pacijenata, da surađuje sa nama koji smo i tu evo i nekakva struka i zastupnici da surađuje sa stručnim udruženjima liječnika, medicinskih sestara itd. jer tim zajedničkim pristupom jedino možemo ići naprijed drugačije ne. Tako evo još jedanput mi ćemo podržati i ovaj prijedlog i svesrdno raditi na poboljšanju zdravstvenog stanja naših građana.
Hvala vam lijepa. I sada na kraju u ime predlagateljica i predlagatelja jer je odbor, gospođa Renata Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Neću vas zadržavati 20 minuta. Hvala vam svima što ste sudjelovali u ovoj raspravi. Jako mi je drago što će se ova odluka isto tako donijeti konsenzusom, tako mi se čini iz izlaganja klubova i to je najvažnije od svega jer šaljemo jednu lijepu poruku zdravstvo je nadstranačko pitanje i zdravstvo je važno svim građanima u Republici Hrvatskoj. Ono što bih se posebno još jednom htjela zahvaliti našoj pravoj predlagateljici koja je došla na odbor Ivani Rimac Lisički koja se sjetila, odnosno vjerojatno vidjela ovako lijepo obilježavanje u Americi, a ja mislim da je ovo prilika da se promoviraju ne samo zdravi stilovi života, nego da se promovira i jedno razmišljanje o zdravlju ali i da pacijenti znaju da je ovo izlječiva bolest, da je to nešto sa čim se možeš suočiti i da možeš raditi na daljnjim perspektivama u životu. Evo hvala vam svima.
Hvala i vama. I uz zadovoljstvo da sam siguran da ćemo svi prihvatiti ovu inicijativu zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo Konačnim prijedlogom zakona u 9,30 Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravnim posljedicama osude, o kaznenoj evidenciji i rehabilitaciji. Hvala lijepa i odmorite se do sutra. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 19,15 SATI Uvažene zastupnice i zastupnici, sukladno čl. 226., kao prvo dobar dan … [[Govornik se ne razumije]] sukladno članku nego u osobno ime, ali sukladno čl. 226. st. 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 11. sjednice sa dvije nove točke. Prva točka Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ispostavi infrastrukture za alternativna goriva. To je, to je prijedlog zakona br. 228 u drugom čitanju naravno, a drugi je Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2021.. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem. Kako sukladno čl. 225. st. 4. Poslovnika pisanih prigovora na prijedlog dopune glavnog reda nije bilo utvrđujem da su predložene točke uvrštene u dnevni red 11. sjednice.