Hvala gospodine predsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo, kolegice i kolege. Ovo je prvi puta da imamo nešto što je godinama ranije trebalo postojati. Prva inicijativa je u tom pravcu bila prije nekoliko godina kada je Sabor zaključkom podržao inicijativu da se jednom godišnje predsjednica ili predsjednik Vlade obraća Hrvatskom saboru i da podnese jedno izvješće o stanju u državi, općenitom stanju u državi, usmeno. Ja ovdje imam tekst koji ću čitati. Tekst će biti podijeljen, biti će podijeljen tako da ostane i nekakav jasan trag od ovoga. Ovo je pokušaj da se u jednom relativno razumnom vremenu doduše bitno dužem od onoga koliko obično traju nekakvi moji govori kaže sve ono što je bitno u državi, da se naglase nekakvi pravci i naravno da se ne bježi od problema, da se govori o problemima. Dakle, dame i gospodo Hrvatska je u protekle 22 godine ostvarila sve svoje strateške političke ciljeve. Zemlja je obranjena i međunarodno priznata, slobodna, demokratska i sigurna s najvišim standardima zaštite manjinskih prava. Svi hrvatski građani kao i hrvatski državljani izvan Hrvatske dali su doprinos na tom teškom i dugom putu svatko u skladu sa svojim mogućnostima i svojim odlukama. Tisuće su dale najviše i najvrednije, a za 1702 osobama nestalima ili nasilno odvedenima Hrvatska i dalje uporno traga i neće prestati. Hrvatska je stabilna i ugledna članica NATO saveza. Naše Oružane snage unatoč gospodarskoj krizi iz dana u dan su sve sposobnije i suvremenije u svakom pogledu. Hrvatska je predsjedavala Vijećem sigurnosti, hrvatski vojnici časno i hrabro sudjeluju u UN-ovim i NATO-vim misijama na nekim od najopasnijih mjesta na svijetu. Naše misli su s njima. Hrvatska je također i regionalni lider, kako god to tko tumačio. Razvili smo dobrosusjedske odnose u regiji i učvrstili međunarodni položaj. Mogu zaključiti da dugo vremena, možda i nikada nismo bili u povoljnijem položaju. Prvog srpnja ove godine naša je zemlja postala i punopravna članica EU. Naglašavam upravo tu punopravnost jer pred našim je društvom, nadam se kratkotrajno, razdoblje osvješćivanja te činjenice punopravnosti. Hrvatska nikome ništa ne duguje za ulazak u Uniju, mijenjali smo se nabolje i ispunili visoke kriteriji koje su od nas direktno zahtijevane. Nitko nam ništa nije poklonio. Kao što nam nitko ništa nije poklonio ni u protekla dva desetljeća ni prije toga, niti tražimo da nam netko nešto daruje. Tražimo međutim samo da nas se poštuju, tražimo da se uvažavaju naša prava, naši napori i naši stavovi. Inzistiramo i inzistirat ćemo da se Hrvatsku doživljava ravnopravnim partnerom i sugovornikom, jer je to naša obaveza i to vidim kao svoj posao. Nakon ulaska u Uniju naš jedini preostali strateški zadatak je stvoriti uvjete za ugodniji, sadržajniji i sigurniji život svih naših ljudi, građana, te za širenje područja ljudskih prava, individualnih sloboda i argumentiranog dijaloga. Hrvatska je zemlja radišnih, kompetentnih, kreativnih, otvorenih i ambicioznih ljudi. Bit će dobro uređena i ekonomski prosperitetna zemlja, zemlja čiju stabilnost sigurno neće moći uzdrmati nepovoljni financijski vjetrovi s drugih tržišta kao što je to do sada bio slučaj. Osnovna pretpostavka da bi se to ostvarilo je da se i u Bruxellesu i na svim drugim utjecajnim mjestima i adresama zalažemo za interese svojih građana i svoje zemlje. Budite sigurni da ćemo to i činiti i budite sigurni da ćemo u tome biti uspješni. Naravno, nismo nerealni i ne fali nam samokritičnosti. Naša gospodarska situacija je i dalje teška ponajprije zahvaljujući neodgovornosti koja je u jednom razdoblju prošlog desetljeća bila najvažnije svojstvo hrvatske državne politike. Evo što je samo u tri važna pokazatelja bio ishod višegodišnje neodgovornosti nekih prethodnih Vlada. Nelikvidnost koju smo zatekli 2011. iznosila je 41 milijardu i 700 milijuna kuna. U rujnu 2012. nelikvidnost je dosegla čak 44 milijarde i 600 milijuna kuna. Danas iznosi 35 milijardi i 500 milijuna kuna, te ima i daljnju tendenciju smanjivanja, jer smo između ostalih uveli institut predstečajne nagodbe, zakonski skratili rokove plaćanja i omogućili poduzećima i građanima reprogramiranje poreznih dugova. Dospjele, a neizvršene obaveze države na kraju jedanaeste iznosili su više od 2 i pol milijarde kuna. Tokom protekle dvije godine ti su dugovi u cijelosti plaćeni ili su regulirani posebnim sporazumima. Ministarstvo financija uspostavilo je potpuno uredno ispunjavanje financijskih obaveza prema svim korisnicima državnog proračuna. U prosincu 2011. zatekli smo 205000 radnika kojima nisu isplaćivane plaće, niti su im što je još gore možda uplaćivani doprinosi. Danas ih je 70 tisuća što je bez obzira na znatno smanjenje i dalje nedopustivo previše. Izmjenama Kaznenog zakona, neisplata plaće i neuplaćivanje doprinosa postali su utuživi, postali su kazneno djelo za koje prijeti zatvorska kazna do tri godine. No, pogledajmo aktualno stanje za razliku od nekih drugih tema kad je riječ o financijama i upravljanju državom prošlost očito mnoge ne zanima. Dakle, bruto domaći proizvod u drugom tromjesečju 2013. realno je manji za 0,7% u odnosu na isti kvartal 2012. Prema podacima Hrvatske narodne banke BDP je u drugom tromjesečju ove godine u odnosu na prvo tromjesečje porastao za 0,2%. Kad pogledamo svih 28 zemalja Unije vidjet ćemo da je Hrvatska otprilike na sredini liste po ostvarenom BDP-u. Ohrabruje i blagi uspon Hrvatske na međunarodnoj listi konkurentnosti sa 81 na 75 mjesto. I dalje ispod očekivanja i naših nadanja. Nisu ohrabrujuće činjenice da će naš javni dug do kraja godine vjerojatno dosegnuti 190 milijardi kuna. Prošle godine javni dug je povećan za 21,5 milijardu kuna od čega se 9 milijardi i 200 milijuna kuna odnosilo na preuzete kreditne obveze brodogradilišta. O tome nešto kasnije. Proračunski deficit u 2012. uspjeli smo smanjiti za više od 4 milijarde kuna tj. za otprilike 30% pa je iznosio nešto više od 11 milijardi kuna. Od toga je gotovo 9 milijardi kuna otpalo na kamate. Planirali smo da proračunski deficit ove godine zadržimo na razini prošlogodišnjeg pri čemu se 10 milijardi i 200 milijuna kuna odnosi na servisiranje kreditnih obaveza koje su ranije ugovorene od prethodnih Vlada, ne jedne. Bit će teško, no borit ćemo se da budemo što bliže ostvarenju tog plana. Za usporedbu 2011. godine deficit proračuna je bio 15,5 milijardi kuna, a od toga je pod navodnicima "svega" 7 milijardi i 600 milijuna kuna otišlo na kamate. Pogledajte taj omjer danas. Gotovo bih se usudio reći da smo uspjeli tekuće rashode uskladiti s prihodima, ali ne uspijevamo prihodima pokriti kreditne obaveze. To će biti jedan od prioritetnih poslova u budućem vremenu i o tome također više u nastavku. U srpnju 2013. u usporedbi sa srpnjem 2012. industrijska proizvodnja kalendarski prilagođena obilježila je pad od 4,1%. Pad industrijske proizvodnje u Uniji na međugodišnjoj razini iznosi 1,7% dok je u eurozoni koja obuhvaća 17 članica Unije registriran pad od 2,1%. Osim što smo privatizirali tri velika brodogradilišta Ministarstvo gospodarstva ulaže velike napore, sredstva i zakonske inicijative u poticanje prerađivačke industrije zato što je taj segment iznimno važan za oporavak industrijske proizvodnje i izvoza. Općenito različiti oblici pomoći i poticaja industrijskoj proizvodnji kao i privlačenje stranih investicija u industrijski sektor područja su našeg najintenzivnijeg djelovanja. U lipnju 2013. zabilježen je pad građevinske aktivnosti na godišnjoj razini od 2,2%. Pad građevinarstva u Uniji bio je 1,5%, a u eurozoni, kremi EU na neki način 3%. U srpnju je porastao promet u trgovini na malo u odnosu na srpanj 2012. za 4,8% nominalno, odnosno uključujući inflaciju 1,7% realno. Od početka ove godine srpanj je treći mjesec za redom da je zabilježen realni porast prometa u trgovini na malo u odnosu na isti mjesec prethodne godine. U razdoblju od siječnja do lipnja 2013. naš je robni izvoz pao za 4,4% u odnosu na isto razdoblje prošle godine dok je uvoz porastao za 0,1%. Vanjskotrgovinski deficit u razdoblju od siječnja do lipnja 2013. veći je za 5,8% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Znam da ove brojke mogu biti zamorne ali koncentracija je potrebna. Jer na kraju u brojkama je puno, ne sve doduše. U kolovozu ove godine imali smo registriranih 313 tisuća 675 nezaposlenih što je stopa od 18% radno aktivnog stanovništva. Na razini cijele EU ta je stopa oko 11%. Stoga je pitanje zapošljavanja u srži svih Vladinih mjera i akcija. Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege četiri su glavna pravca Vladinih aktivnosti u izlasku iz krize. Sva četiri su gotovo jednako važna jer samo pozitivni rezultati na sva četiri pravca i na njihovim rukavcima mogu uroditi boljim standardom naših ljudi i uređenim urednim državnim financijama. Prvi pravac je uvođenje reda, drugi je konsolidacija državnih financija, treći je restrukturiranje i racionalizacija državnog i javnog sektora i zadnji četvrti izrada, donošenje i provedba mjera za oporavak i novi rast gospodarstva. Prvi pravac je uvođenje reda i poštivanje zakona u svim područjima i u svim djelatnostima. Ministarstvo financija sa svojim upravama i službama prionulo je urednijoj naplati poreza i poreznih dugovanja. Kad smo formirali Vladu zatekli smo 51 milijardu kuna poreznih dugovanja. Otprilike polovica te goleme svote odnosila se na dugove aktivnih poreznih obveznika dok je druga polovica svrstana u teško naplative dugove. Raznim metodama, od javnog objavljivanja liste poreznih dužnika do mogućnosti reprogramiranja i obročne otplate poreznog duga Porezna uprava je dosada od dužnika naplatila oko pola milijarde kuna. Odobreni zahtjevi za reprogramiranje poreznih dugova iznose oko 3 milijarde kuna te nešto manje od 3 milijarde kuna za građane. To nije puno, ali u tom pravcu se ranije uopće nije išlo. Pokrenut je projekt fiskalizacije, najprije za ugostiteljski i turistički sektor. U srpnju ove godine prikazani ugostiteljski promet bio je 64,4% veći nego u srpnju prošle godine. Ponovit ću ovu brojku, 64,4% veći nego u srpnju prošle godine. U prvih šest mjeseci ove godine ugostitelji i trgovci ukupno su prijavili 7 milijardi kuna više nego u istom razdoblju lani, skoro milijardu eura. Ovo svakom pametnom čovjeku, ženi i muškarcu sve govori. Prije devet mjeseci stupio je na snagu Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. To je instrument koji omogućuje poduzetnicima financijsko restrukturiranje radi ponovne uspostave likvidnosti i solventnosti te očuvanja rada, radnih mjesta naravno u dogovoru s vjerovnicima. Oko 5 tisuća poslovnih subjekata do danas je uputilo zahtjeve za otvaranjem postupka predstečajne nagodbe. Njihovi ukupni dugovi iznose 48,5 milijardi kuna, a zapošljavaju gotovo 42 tisuće radnika. Dosad je pozitivno riješeno 820 zahtjeva koji su bili teški ili vrijedni 14 milijardi i 400 milijuna kuna iza kojih stoji ili pred kojima je 14 tisuća radnih mjesta, 14 tisuća nečijih sudbina, vjerojatno i obitelji. Kako bi se uvelo još više reda u financijsko poslovanje početkom iduće godine Porezna uprava će se reorganizirati prema regionalnom i funkcionalnom modelu. Carinska je večer organizirana i u potpunosti usklađena s europskim propisima i postupanjem, te ravnopravno djeluje u sklopu carinske unije. Do kraja ove godine očekujemo u ovom Visokom domu izglasavanje Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Prema raspoloživim podacima oko 10 tisuća udruga koje su predale financijske izvještaje ostvarilo je 4,5 milijardi kuna prihoda od čega iz javnih izvora milijardu 200 milijuna kuna. To znači da više od tri milijarde kuna ostaju izvan bilo kakve financijske kontrole. U idućih nekoliko mjeseci provest će se mjere za dodatno povećanje transparentnosti trošenja javnog novca, ali i općenito transparentnosti upravljanja. Transparentnost u komuniciranju odluka, odluka kojim samo Vlada može odobriti za posebne projekte angažiranja tzv. PR agencija ili agencija za odnose sa javnošću izaziva frustraciju pojedinaca i nekih posebnih interesa ali i suzbija stare navike u rasipanju javnog novca. To država plaćat neće neka plaćaju stranke. Transparentnost u upravljanju očekujem i od lokalne i regionalne samouprave. Hrvatska će uskoro dobiti prvog povjerenika za informiranje. Također uvodimo integrirano-sofisticirane informatičke sustave koji će konačno objediniti isplate svim proračunskim korisnicima. To se posebno odnosi na isplate plaća zaposlenicima u državnom i javnom sektoru, na zdravstveni i obrazovni sustav te na isplatu socijalnih naknada po različitim osnovama, po jako puno osnova. Uvođenje reda i zakona međutim nije rezervirano samo za Ministarstvo financija, tim se poslom bave sva ministarstva i sva državna tijela u svom djelokrugu jer smo posvuda zatekli nered i nevoljko rezervirano provođenje zakona. ovdje ću istaknuti samo ono što vidim kao najvažnije. Ministarstvo uprave dovršilo je izradu registra birača, to je baza naše demokracije, to je temelj povjerenja, temeljni dokument koji u sređenom i zakonitom obliku nismo imali više od 20 godina. Taj posao nije dovršen, Zakon o prebivalištu otvorio je mogućnost terenske provjere, provjere prebivališta ali već na izborima za europski parlament Hrvatska je imala gotovo 800 tisuća birača manje nego na proteklim parlamentarnim izborima. Te ljude nitko nije izbacio. Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja završilo je veliki i važni projekt prikupljanja zahtjeva za legalizacijom divlje gradnje. Prema sadašnjim podacima podnesena je 821 tisuća i 900 zahtjeva za ozakonjenjem nelegalnih objekata. Vlada će inzistirati da se i lokalna i državna uprava dodatno angažiraju na što bržem rješavanju ovih zahtjeva. Isto tako objedinjavamo postupak izdavanja dozvola za gradnju. Ukratko, pojednostavljujemo i ubrzavamo procedure, činimo ih boljima i transparentnijima. Uvođenje reda omogućeno je kroz informatizaciju u sustavu socijalne skrbi koji sada prepoznaje stvarno potrebite od onih koji katkad i varaju sustav, a zapravo potkradaju državu. Daljnje umrežavanje zbirki podataka o imovini i prihodima dat će još realniju sliku i omogućiti transparentniji i učinkovitiji ali i racionalniji sustav socijalnih naknada. Ažuriranjem popisa socijalnih naknada utvrđeno je da postoji 81 pravo, pomoć ili povlastica, a sva se ostvaruju zasebno. Umjesto da dijela tih naknada zakonom će se uvesti institut zajamčene minimalne naknade. To je novi oblik socijalne naknade kojom država jamči da će svake godine sukladno raspoloživim sredstvima propisivati visinu iznosa za koju će imati pravo svaka osoba s nedostojnim prihodima i imovinom, nedostatnim prihodima i imovinom za ostvarivanje životnih potreba, pri tome ćemo jasno definirati imovinski cenzus. Uvođenjem jedinstvenog tijela vještačenja uvest će se red i u postupke utvrđivanja invaliditeta. Ministarstvo branitelja objavilo Registar branitelja u elektroničkom obliku. Radi se o multifunkcionalnoj platformi koja je pomogla u rješavanju statusnih pitanja te u transparentnosti pri dodjeli stanova i stipendija. Negativne posljedice kojima se zloguko prognoziralo nikakve, nema ih, samo transparentnija i uređenija država. Drugi pravac konsolidacija državnih financija. Ranije sam rekao da ćemo u ovoj godini teško zadržati proračunski deficit i javni dug na planiranoj razini od oko 11 milijardi kuna. Razlog je i opet ponavljam ponajprije u drastičnom porastu kreditnih obaveza koji su ranije ugovorene. Osim toga u ovoj godini smo s 3 milijarde i 300 milijuna kuna sanirali skrivene dugove u zdravstvenom sustavu. Otprilike još toliko proračunskog novca uplaćeno je po prvi puta u proračun EU, to je fiksna obaveza, kao i za nove troškove u procesu restrukturiranja opet brodogradnje. Također ove godine smo uveli dinamičku isplatu poticaja u poljoprivrede pa i to utječe na trenutačni izgled proračunskog deficita. Kada su u pitanju manjak u proračunu i javni dug, nepobitno je da ćemo ući u proceduru prekomjernog deficita kao praktički sve države EU osim dvije u nekom trenutku. Pitanje je hoćemo li sami osmisliti plan konsolidacije ili ćemo čekati Europsku komisiju? Ne skrivamo pod tepihom naš deficit, naslijeđene dugove koji su sakrivani proteklih godina i naše je opredjeljenje da idemo s paketom mjera koje se intenzivno pripremaju proteklih mjeseci i koje će biti načelno predstavljene u smjernicama ekonomske i fiskalne politike ovih dana. Strukturne reforme i smanjenje proračunskih rashoda naša su obaveza prema pravilima EU, ali primarni razlog je što vjerujemo da radi nas samih i radi svog budućeg razvoja moramo uvesti državne financije u mirne vode i imati zdravorazumske kriterije kojih ranije nije bilo. Da bi ostvarili cilj, a to je smanjenje deficita ispod 3% u sljedeće 3 godine morat ćemo kombinirati interventne mjere s reformama kako to uvijek ide. Države koje su to na vrijeme napravile kao Njemačka prije više od 10 godina sada su relativno stabilne, ali relativno. U konačnici, reforme trebaju dovesti do trajne stabilizacije rashoda što će osigurati i smanjenje deficita. Koliko će nam za to biti potrebne o tome će se tek razgovarati s Komisijom. Ali ključni uvjet za konsolidaciju proračuna je naravno gospodarski oporavak i rast koji treba doprinijeti jačanju prihodne strane proračuna. Taj proces neće biti brz. U kratkom roku javni dug možemo smanjiti privatizacijom ili koncesioniranjem dijela državne imovine. Naročito je važno što smo aktivirali do sada zapuštenu državnu imovinu u turističkom sektoru i što smo praktički već stvorili uvjete za investiranje u komplekse Kupari kraj Duilovo kraj Splita, odnosno u Splitu. Do kraja godine stvoriti ćemo sve pretpostavke za privatizaciju Državnog turističkog portfelja. Također, do kraja godine Državni ured za upravljanje državnom imovinom završiti će pripreme za privatizaciju manjinskih i ne strateških državnih udjela u trgovačkim društvima. Usput Hrvatska prvi puta ima tijelo koje ima jasan pregled državne imovine, koji ima plan kako ozbiljno i racionalno upravljati tom imovinom. Do sada je sve bilo prepušteno stihiji, improvizaciji koja nas je dovela tamo gdje nas je već dovela. Vlada će prodati svoje većinske udjele. Naglašavam većinske udjele u Croatia osiguranju i Hrvatskoj poštanskoj banci. U procesu smo privatizacije HŽ CARGO-a. Vlada je izabrala konzultante za moguću monetizaciju autocesta i uvjereni smo da to može biti dobar posao za Hrvatsku ali naravno prije toga ćemo vidjeti što možemo dobiti, koliko možemo dobiti prije svega i donijeti odluku. Tražimo strateškog partnera za Croatiu airleans i na dobrom smo putu da tu kompaniju nakon 20 godina gubitaka koje su sanirani iz proračuna i od poreznih obveznika postavimo tu tvrtku na zdrave temelje. Ona vjerojatno jedina u regiji ima takve šanse. Također zainteresirani smo za ulazak strateškog partnera u ACI, mreža naših marina, kako bi se ta tvrtka mogla razvijati na pravi način, ulagati i dominirati na Jadranu. Ne vjerujte onima koji govore da rasprodajemo državu, ne vjerujte. Kompanija koja je do sada progutala milijarde proračunskih kuna i vaših kuna nije nikakvo nacionalno blago, to moramo shvatiti, to je teret. Dovodimo u red državne financije na način za koji duboko vjerujemo da je socijalno uravnotežen i ekonomski održiv. Moramo smanjiti javni dug da bismo mogli povoljnije servisirati naše dugove. Dugove kao što znamo treba vraćati. Želimo razgovarati o očuvanju i povećanju radničkih prava ili o daljnjem poreznom rasterećenju građana i poduzetnika. Ali dok se borimo sa proračunskim deficitom i enormnim kreditnim obavezama, neki zahtjevi za povećanjem ili zadržavanjem materijalnih prava jednostavno nisu realni i to treba reći. Državne financije su naprosto prenapregnute i mi poduzimamo sve racionalne, razumne i odgovorne mjere da to promijenimo. Pri tome nikada nije došlo u pitanje i neće doći u pitanje razina socijalnih prava najizloženijih kategorija stanovništva i nikada neće doći u pitanje. I upravo suprotno. Reformiramo i unapređujemo sustav socijalnih naknada kako bi uistinu najpotrebitijima došlo najviše. Poštovani umirovljenici, isplata radničkih mirovina nikada nije došla u pitanje i nikada neće doći u pitanje. Iako ga moramo reformirati naš mirovinski sustav je stabilan. Nikada neće biti upitne ni invalidske mirovine i naknade i zadržati ćemo relativno visoku razinu zdravstvene zaštite. Neće biti ugroženo pravo na besplatno obrazovanje onih koji žele učiti kao ni državna pomoć u školovanju socijalno ugroženih i zakinutih. Štiti ćemo sva održiva prava branitelja i stradalnika od Domovinskog rata i nastaviti ćemo se jednako predano brinuti o hrabrim ljudima koji to zaslužuju ali nećemo podilaziti obmanjivati. Nismo ni do sada. I sviđalo se to nekome ili ne. I dalje ćemo inzistirati na racionalnosti, socijalnoj pravednosti i solidarnosti. Na početku mandata ukinuli smo pravo na mirovinu pod povlaštenim uvjetima za državne dužnosnike. Sada ćemo predložiti smanjenje mirovina koje su više od prosječne plaće a nisu stečene iz rada, dakle po posebnim propisima su, uz naravno posebnu zaštitu 100%-tnih invalida, djece poginulih branitelja i onih koji naprosto moraju biti 100%-tno zaštićeni. Svi ostali koji primaju povlaštene mirovine po posebnim propisima morati će snositi teret krize. Mirovine iz rada, mirovine iz rada, dakle one klasične čiste mirovine su zaštićene. Treći pravac je restrukturiranje i racionalizacija državnog i javnog sektora. Kao što sam već spomenuo, privatizirali smo Brodosplit, Treći maj i Brodotrogir. 20 godina te industrije naprosto gutaju novac poreznik obveznika. U međuvremenu propalo je i zatvoreno niz drugih industrija u kojima su radili ljudi, majke i očevi koji su također hranili djecu i plaćali u proračunu. I netko će morati objasniti hrvatskim građanima zašto je nešto vrjednije a nešto manje vrijedno. Ja s time imam problema, volim jednako i sjever i jug Hrvatske, ali imam principijelni problem. Na kraju ovo će sve jako puno koštati i jako puno košta. Jer je strukturiranje brodogradnje je bio težak posao koji još uvijek nije završen i koji će još neko vrijeme financijski opterećivati naš proračun, radi se o milijardama kao što ste čuli. Za jedan sektor, eto to je bio naš izbor i to ćemo raditi do kraja. To je posao za koji se država odlučila. Ako propadne, ako propadne svi smo odgovorni. Ušli smo u taj posao u dobroj vjeri ali i zato što nije bilo drugog razumnog puta. I vjerujem u pozitivan ishod. U svim ministarstvima, agencijama, državnim i javnim poduzećima intenzivno traje restrukturiranje i racionalizacija poslovanja. Najdalje se odmaknulo u Hrvatskim željeznicama, pošti, Ministarstvu obrane, Hrvatskim autocestama i autocesti Rijeka-Zagreb, Hrvatskoj elektroprivredi, Hrvatskim vodama i Hrvatskim šumama. Ali to je tek početak posla. Financijski saniramo i reformiramo devastirani zdravstveni sustav koji moramo učiniti krajnje racionalnim i funkcionalnim da bismo zadržali u skupom sustavi koji najbogatije države financijski iscrpljuje postojeću razinu prava. Stvorili smo zakonske pretpostavke za racionalizaciju poslovanja županijskih bolnica koje su do sada unutar bolničkog sektora bile najveći generatori dugovanja i model koji je najteže bilo objasniti s obzirom na njihovu cijenu. Racionalizacija bolnica znači da ćemo ih prilagoditi stvarnim potrebama i kvaliteti liječenja. U državi u kojoj se automobilom u pravilu sa najudaljenije točke do najbolje bolnice stiže za manje od 2 sata, samo iznimno više. Najveća kvaliteta mora biti u takvim centrima a izvan tih centara ono što čovjeku dakle spašava život, hitna pomoć, porodiljstvo i nekoliko disciplina bez kojih naprosto niti jedna uža sredina ne može. To je racionalno poslovanje, tako rade, tako rade napredne države, tako rade države koje su dva puta i tri puta po stanovniku bogatije od Hrvatske. Samo objedinjavanjem javne nabave u zdravstvu do sada je ušteđeno 380 milijuna kuna. Razvijanjem projekata država bez papira i E građani, građanima ćemo pojednostaviti život s birokracijom. Umrežavanjem zbirki podataka koje posjeduju tijela državne uprave građani više neće morati raznositi papire od šaltera do šaltera, pa da morate izvaditi domovnicu, a imate osobnu iskaznicu. Kao da osobna iskaznica nije dokaz da ste hrvatski građanin. 20 godina sam gledao tu fenomenalnu proceduru i ne znam jel još uvijek na snazi. Vrijeđala me '91. kao građanina. Četvrti, ujedno najvažniji i najteži pravac našeg rada je izrada, donošenje i provedba mjera za oporavak i novi rast gospodarstva. Taj pravac se račva na neki način u šest pravaca, u šest rukavaca prema istom cilju. Prvi su javne investicije, drugi je uklanjanje administrativnih prepreka za izravna ulaganja, treći porezna politika, četvrti su izravni poticaji privatnom sektoru, peti europski fondovi, jako važna stvar i šesti, dobro ustrojena i funkcionalna gospodarska diplomacija. Krenimo redom. Pod A javne investicije. U prvih šest mjeseci u javnom sektoru je realizirano 4,5 milijarde kuna investicija što je porast za 30% u odnosu na prošlu godinu. Koordinacija za javne investicije u Vladi posvećena je rješavanju problema i prepreka za realizaciju projekata u ukupnoj vrijednosti procijenjenoj od približno 22 milijarde kuna. Dovršena je izgradnja unutarnjih vezova u splitskoj luci, puštene su u promet dizalice na kontejnerskom terminalu Brajdica u luci Rijeka, puštena je u promet dionica Sveti Kuzam Križišće na riječkoj obilaznici, puštena je u promet spojna cesta i tunel Sveti Ilija, kao i dionica Plano-split na splitskoj obilaznici. Definiran je riječki prometni pravac, jedna od najvažnijih i najvećih investicija u Hrvatskoj sljedećih 10 godina, od granice s Mađarskom do luke Rijeka, kao prioritetni pravac za ulaganje u željezničkom prometu. Započeto je projektiranje, novac je europski. U pripremi su ulaganja u željezničku infrastrukturu u vrijednosti većoj od 25 milijardi kuna, kao što sam rekao najvećim dijelom iz fondova Europske unije preko 80%. To će građani izravno najmanje vidjeti, ali kao što sam rekao naš pristup nije populistički. To je važno za Hrvatsku, ovo je jako važna stvar za Hrvatsku. Do kraja 2013. u remont, održavanje i izgradnju novih pruga planiraju se uložit 2 milijarde kuna, dakle do kraja ove godine, što je gotovo četverostruko povećanje u odnosu na prošlu godinu. Potpisan je ugovor s koncesionarom za izgradnju Zagrebačke zračne luke i od naše su strane ispunjene, ali baš sve obaveze koncesijskog ugovora, dakle gradnja može početi sutra. Zagrebačka zračna luka je uvijek bila pristojna, ne velika, zato što u Hrvatskoj ima pet međunarodnih zračnih luka i nije Zagreb sve kao što je to recimo Rige u Latviji ili neki drugi gradovi. Ali Zagreb treba modernu zgradu i moderan terminal. Investiciju u vodno gospodarstvo u ovoj će godini doseći milijardu i 500 milijuna kuna. Sasvim je izvjesno da će se nakon 30-tak godina dogoditi novi veliki i srednji energetski projekti koji će Hrvatsku učiniti energetski neovisnijom. Možda ne potpuno neovisnom, ali puno neovisnijom. Za te projekte zainteresirane su i neke od najvećih korporacija na svijetu. Ministarstvo poljoprivrede pokreće sve veće projekte navodnjavanja poljoprivrednih površina jer je to jedna od najvećih i najtežih boljki naše zemljoradničke proizvodnje. Pri tom se oslanjamo i još ćemo se više oslanjati na europske fondove i od ukupno 2,5 milijuna hektara raspoloživih poljoprivrednih površina, dakle općenita procjena, najmanje milijun hektara spada među prioritete za navodnjavanje. U poljoprivredi moramo shvatiti naprosto deinstitucionalizacija je vrijeme za potpuno novi smjer. Onako kako je do sada išlo ne može dalje, štetno je, neproduktivno za svakoga a najviše za poljoprivrednike. Naglašavam da se nijedna od ovih investicija, jednako kao nijedna od privatnih investicija neće dogoditi mimo poštivanja najviših standarda zaštite okoliša i Ministarstvo zaštite okoliša razvilo se sve stručne mehanizme za donošenje znanstveno utemeljenih procesa o ugroženosti naše životne sredine. Bilo je dosta pritisaka i na smanjivanje postotka teritorija Republike Hrvatske koje je obuhvaćeno Naturom, dakle programom zaštite bioraznolikosti Europske unije. Na takvim stvarima se pokazuje vjerodostojnost. Dakle, ako smo očuvana država ekološki onda je normalno, koliko god to bilo komplicirano, da je razmjerno veći dio Hrvatske ekološki zaštićen nego što je to Danska koja je industrijalizirana prije 200 godina i u dobroj mjeri zagađena, a neke druge prenapučene. Sve ima svoju cijenu, ali krajnji rezultat za nas može biti jako dobar. Koordinacija za privatne investicije u samo pola godine od svog osnivanja je riješila, odnosno otkočila sedam investicijskih projekata vrijednih gotovo pola milijarde eura. U postupku rješavanja je još 13 projekata čija je vrijednost 766 milijardi eura. Ove će investicije otvoriti više tisuća novih radnih mjesta, više tisuća, ne desetaka tisuća koliko nam treba. U prvoj polovici godine imali smo značajno više izravnih investicija nego 2012., 460 milijuna eura prema 80 milijuna eura što je jako nisko ali cijela godina u regiji je bila takva. Kada pak govorimo o prošloj godini, Hrvatska je lani privukla milijardu i 250 milijuna dolara direktnih stranih ulaganja. Podatak je to iz Godišnjeg izvještaja konferencije UN-a o razvoju koji Hrvatsku opet pozicionira kao najprivlačniju zemlju u regiji za strane investicije. To je podatak, ali sam po sebi nas pretjerano ne zadovoljava jer smatramo da su naši dosezi izvan regije. U portfelju novoosnovane Agencije za investicije i konkurentnost nalazi se trenutno 79 projekata čija je procijenjena vrijednost gotovo 7 milijardi eura. Procijenjena vrijednost projekata. Do njihove realizacije naravno postoji katkad dug put. Najviše ih je u turizmu pa u energetici i industriji. To će značiti još 10-tak tisuća radnih mjesta ako se ti projekti ostvare. To uglavnom ovisi o nama. U proceduri je Zakon o strateškim investicijskim projektima, znate ga, većina ga je podržala, neki jesu pa nisu pa jesu, vidjet ćemo. Sasvim je promašena teza da smo tako pogodovali rasprodaji nacionalnih resursa. Ovaj zakon je nužan da bi se na svim razinama uprave ubrzale procedure u pripremi projekata. Taj zakon će nas učiniti još konkurentnijima u regionalnim i globalnim okvirima. Dosta je lokalnih birokratskih zapreka i barijera. Uvijek sam za lokalnu samoupravu, za njezinu veću financijsku i manevarsku slobodu, ali kada su u pitanju veliki državni projekti onda se u Hrvatskoj koja je mala država od 4 milijuna stanovnika mora znati tko ima zadnju riječ. To je Vlada. Ne mora bit ni SDP-ova ni HDZ-ova, to je Vlada, jer u protivnom Vlada ne može preuzeti odgovornost za gospodarski razvitak zemlje i ne možemo biti taoci posebnih interesa i regionalnih skupina. To nije u redu. U protivnom nemojte nas pitati za rezultate. Ovaj Visoki dom donio je na vladin prijedlog Zakon o poticanju ulaganja, to je jedan drugi zakon koji je jedan od stimulativnijih u ovom dijelu Europe. Značajnim sredstvima izravno stimuliramo otvaranje svakog novog radnog mjesta i na dvije ili tri godine oslobađamo poslodavce obaveze plaćanja doprinosa. Još su veće porezne i komunalne olakšice kad se radi o investicijama većim od 3 milijuna eura, a to su i dalje male investicije. Pripremili smo sve dokumente za davanje u zakup više stotina tisuća hektara državnog poljoprivrednog zemljišta. Činit ćemo to na krajnje transparentan i pošten način ne rođački u općini u hladu nekog drveta. Na krajnje transparentan i strog način. Porezna politika. Smanjili smo zdravstveni doprinos za dva postotna poena. Tako smo u gospodarstvo vratili oko 2 milijarde kuna. Činjenica ukinuli smo porez na dobit koja se reinvestira. Time smo direktno oštetili prihodnu stranu proračuna, ali smo ukinuli porez na reinvestiranu dobit koja ostaje u trgovačkom društvu u korporaciji. Tako smo privatnim tvrtkama oslobodili, ako to žele, milijardu i 200 milijuna kuna za daljnja ulaganja ili za podjelu dioničarima pa neka plate porez. Ukinuli smo ili smanjili niz parafiskalnih nameta što je značilo dodatnih 675 milijuna kuna gospodarstvu. Povećali smo prag za ulazak u sustav PDV-a na 230000 kuna. Mislim da smo se oko toga bili svi složili. To je bio čak i prijedlog HDZ-a u kampanji. Početkom ove godine PDV na ugostiteljstvo i turizam smanjen je sa 25 na 10%. Ta mjera nije bila bez dilema jer pogodujete i birate pobjednike. To je na granici ekonomskog djelovanja Vlade prema doktrinu u koju ja vjerujem. Dakle, Vlada ne bi smjela birati pobjednike. Ovo je direktno pogodovanje jednom sektoru. Odluka je politička i donijeta u vjeri da je u nacionalnom interesu jer to na kraju krajeva ili na početku cijele priče i je politika. Ta mjera je učinila hrvatski turizam konkurentnijim na međunarodnom tržištu. To potvrđuju i ovogodišnji turistički rezultati u svim parametrima, a posebno ističem da je u prvih 7 mjeseci ove godine u odnosu na isto lanjsko razdoblje u turizmu bilo zaposleno 17% više radnika. To nisu posebno dobro plaćena radna mjesta, a radno su intenzivna kao i cijela djelatnost i možda ne predstavljaju krunski dragulj, ali svako radno mjesto je važno, pa i ako je netko iz Međimurja ili iz Slavonije radi 4 mjeseca u Dalmaciji ili u Istri. Cilj je da radi cijele godine tamo gdje živi, dakle u Međimurju i Slavoniji. Smanjenje poreza također dugoročno potiče investicije u turističkom sektoru koji je ovaj potez čekao 14 godina. Ove godine u turizam je već investirano 2 i pol milijarde kuna što je povećanje za 236% u odnosu na 211 i sva naša daljnja nastojanja ići će sukladno realnim mogućnostima u smjeru poreznog rasterećenja gospodarstva. Pod d) izravni poticaji privatnim kompanijama. Pored svega što sam naveo izravnim smo sredstvima podržavali opstanak privatnih firmi, te zadržavanje radnih mjesta i proizvodnje. Bez novca nema oporavka. Cijela Europa, barem južni dio Europe je pod onim što se zove credit crunch naprosto srednje i male firme ne mogu do priuštivih kredita, stope su grozne i guše ih. Hrvatska tu nije iznimka, a Švedska i Njemačka i Danska su priča za sebe, naravno. Otud naša inzistiranja na jači ulaz i Hrvatske banke za obnovu i razvoj, Ministarstva poduzetništva i obrta, te HAMAG Investa koji su u prošloj i ovoj godini preuzeli značajan dio rizika i intenzivno pomažu u restrukturiranju i poticanju gospodarstva. Tako i u prošloj godini kroz poduzetnički impuls, to je program, dodijeljeno je oko 300 milijuna kuna, a u ovoj godini će ta sredstva doseći 700 milijuna kuna. Dakle, milijardu kuna potpora poduzetnicima i obrtnicima. U isto vrijeme HBOR je odobrio oko 15 milijardi kuna povoljnih kredita. Osim snažnog porasta kreditne aktivnosti HBOR je prošle godine prvi puta od pojave krize odobrio više kredita za investicije nego kredita namijenjenih financiranju obrtnih sredstava. Svatko ako se ikad bavio time ili bio blizu toga zna koja je razlika. Isti trend se nastavlja i u ovoj godini i ne manje važno. HBOR pruža posebne potpore našim izvoznicima putem programa kreditiranja garancija i osiguranja izvoznih potraživanja. U protekloj i ovoj godini HBOR je hrvatski izvoz podržao s ukupno 12 i pol milijardi kuna. Dakle, između ulaganja u obrtna sredstva što je pojas za spašavanje i to obično sa nekoliko rupa i ulaganje u investicije je ogromna razlika. Ovo drugo je daska za surfanje, samo morate znati surfati. HAMAG Invest će u ovoj godini za projekte teške oko 2 milijarde kuna izdati pet puta više jamstava poduzetništvu i obrtništvu u usporedbi s 2011. Kroz izmjene Zakona o trgovačkim društvima omogućili smo osnivanje jednostavnog društva s ograničenom odgovornošću za svega 800 kuna. Zbog brzine i jednostavnosti registracije u roku 24 sata ovaj oblik trgovačkog društva idealan je za start up tvrtke, odnosno za tvrtke mlađih i mladih poduzetnika koji testiraju svoje poduzetničke ideje. Od listopada 2012. do danas broj osnovanih jednostavnih trgovačkih društava dosegao je broj od gotovo 7000. Naravno, većina će propasti, ali to je ta kreativno-destruktivna snaga poduzetništva i kapitalizma. Šansa je tu. Upotrijebit ćemo ju i upotrebljavamo mehanizme koji bi trebali potaknuti bankarski sektor na izdašnije i povoljnije kreditiranje tvrtki. Govorio sam o tom kreditnom crunchu odnosno pritisku i o tome da talijanske kompanije do poreza, do kredita dolaze uz kamatu od 9% a njemačke od 3%. U takvoj situaciji zna se tko je u prednosti. To je veliki problem. Država će i dalje, odnosno neće prezati od snažnog poticanja i poticaja tvrtkama iz onih gospodarskih oblasti za koje ćemo zajednički procijeniti da imaju ozbiljnu izvoznu i investicijsku perspektivu u jednom trenutku koji je trajao 20 godina ocijenili smo da je to brodogradnja i taj posao smo radili loše ali i dalje stojimo kod njega, jer je to naprosto nacionalni konsenzus i nije to uvijek bilo pravedno prema svima, ni prema radnicama iz Varteksa, odnosno ne Varteksa nego nekih drugih firmi koje su nestale. Ljudi su ostali bez posla. Donijeli smo političku odluku. Jel' bila pravedna? Nije. Hoće li na kraju biti korisna za sve? Valjda hoće. To će biti državno ulaganje u bolji i dugoročno stabilniji standard naših ljudi. Podsjećam da danas tek 13% naših kompanija izvozi svoje proizvode ili svoje znanje. Pod E, europski fondovi. Već sada dakle u godinu i devet mjeseci dosadašnjeg mandata ove Vlade ugovoreno je dvostruko više projekata u okviru EU programa IPA nego tokom cijelog 4-godišnjeg mandata prošle Vlade, što je na neki način i logično jer je proces odmakao dalje. Dakle, samo po sebi ne predstavlja nekakvu apsolutnu kategoriju ali nešto govori. Ugovoreno je još 500 milijuna eura što je 80% sredstava koje smo imali na raspolaganju. U okviru europskih strukturnih elemenata ugovoreno je 513 milijuna eura ili 63% raspoloživog novca. Značajno je i povećano korištenje sredstava iz IPARD programa. Ovo su brojke koje molim lijepo neka netko pokuša osporiti. To nije sam europski vrh ali je pri vrhu. Ministarstvo regionalnog razvoja i europskih fondova posvećeno je u potpunosti podizanju sposobnosti svih državnih tijela i lokalne samouprave za pristup fondovima EU. Već sada je naša administracija spremna za korištenje više od 9 milijardi eura koliko su nam u višegodišnjem financijskom okviru do 2020. godine ako ga Parlament konačno potvrdi u Bruxellesu namijenili europski fondovi. Naš cilj je da praktički 100% javnih investicija bude iz europskih fondova. To su neke države uspjele, Slovačka, Estonija, Latvija. Dakle, time uopće ne opterećuju svoje nacionalne proračune. Praktički sve osim onog bazičnog novca, dakle onog down paymenta sve dolazi iz Bruxellesa. To se zove uspjeh. Onaj tko tako ne funkcionira baca novac, tko to nije uspio ostvariti. Naročito ćemo inzistirati na korištenju europskih fondova u područjima vodnog gospodarstva, navodnjavanje, konkurentnost poljoprivrede, kapitalno intenzivne i radno intenzivne kulture koje se protežu na više od 5 tjedana rada u godini, poljoprivrede općenito, energetike, ruralnog razvoja – to je hrvatsko selo. Hrvatsko selo nije samo traktor, nego je kvaliteta života na selu, to je ruralni razvoj, tu su milijarde na raspolaganju, i naravno kulture. Što se tiče sufinanciranja moguće gradnje Pelješkog mosta, sredstvima europskih fondova osobno sam taj projekt ponovno potaknuo i na njemu sam angažiran godinu dana i ne mogu ni sada dati nikakva obećanja. Ono što mogu upozoriti da se ne zasipa Bruxelles politikantskim pismima iz lokalne samouprave koja se doživljavaju samo kao politički pritisak. To ne raditi. Dakle, optimist sam. Treba prepustiti struci da donese odluku, sva razumna sredstva govore o tome, dakle to je projekt od EU, to je regionalni projekt, to nije županijski projekt. Ne pisati pisma! Tu apeliram i na vas kao pojedince jer to se doživljava kao oblik političkog pritiska. Te projekte na kraju određuju konzultanti i struka. Mi smo dali poticaj i tu moramo stati. Sve drugo, ako možete reći nešto neformalno u prilog tome u nekom razgovoru napravite za hrvatsku stvar, ne pišite pisma, to je pogrešno. Upravo zato što poznajem tu situaciju dakle pozivam sve koji su ovako ili onako zainteresirani ili uključeni u razgovor o Pelješkom mostu da odluku prepustimo ekspertima i konzultantima koji će na kraju komisiji dati najjasniji odgovor koje je najbolje rješenje, a to implicira da se rješenje traži. Dakle, za nekoliko godina do Dubrovnika se sigurno više neće putovati na način na koji se putuje danas, a kako će se putovati pričekajmo koji tjedan još kao i za neke druge stvari. Tko se zadnji smije, obično se ne smije. Gospodarska diplomacija, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova prvi put od svog osnivanja ozbiljno se posvetilo stvaranju diplomatsko-konzularne mreže u službi hrvatskog gospodarstva. Zajedno s izvoznicima definirana su i prioritetna inozemna tržišta. Ovo je također jedna od poluga, nije nevažna. Kolegice i kolege ova Vlada je svjesna da vjerojatno postoje neke ekonomske metode koje bi možda prividno pokazale neke brže rezultate, ali mi ne možemo provoditi politiku u koju ne vjerujemo i za koju smo uvjereni da ne valja. A ne vjerujemo u riskantne monetarne egzibicije i eksperimente, ne vjerujemo onima koji tvrde da se trebamo i možemo još više zaduživati, ne vjerujemo onima koji misle da ne trebamo vraćati kredite, ne vjerujemo prorocima koji govore da bi svi naši problemi bili riješeni kad bismo otpustili nekoliko desetaka tisuća ljudi zaposlenih u državnoj upravi i javnom sektoru. Naše je načelno opredjeljenje da proces nužnih reformi državne uprave u što većoj mjeri ide u korak s oporavkom i rastom privatnog gospodarskog sektora te sa sređivanjem ne baš sjajnog stanja naših javnih financija. Pri tome činimo onoliko koliko je u našoj moći da pomognemo ozdravljenju privatnih kompanija, one su ustvari najvažnije. I uvjereni smo da ćemo uskoro moći činiti i više. Ukratko, do razumne granice borimo se za očuvanje skoro svakog radnog mjesta, kažem do razumne granice, bez obzira radi li se o mjestu u državnom, javnom ili privatnom sektoru. Ponavljam, predanost tom cilju u stanovitoj mjeri zacijelo usporava rast pokazatelja u nekim ekonomskim segmentima. Ali, ne moram navoditi primjere iz prošlosti i sadašnjosti da bismo mogli razumjeti kako statistički rast BDP-a katkad predstavlja privid i nažalost ne znači nužno da najširi slojevi građana žive bolje, da kako se jednom jedan ekonomist slikovito izrazio da kad dođe plima da svi brodovi rastu, a ne samo neki a neki ostanu nasukani, da žive bolje, ugodnije i sigurnije. Jedino puna zaposlenost, a to skoro nikad u našoj povijesti nismo imali ni u socijalizmu, to je fikcija, to je bila lažna puna zaposlenost. Jedino puna zaposlenost jamči sretne ljude i sretnija društva. To je jedini cilj. Ministarstvo rada i mirovinskog sustava kontinuirano provodi mjere aktivne politike zapošljavanja. Kroz taj program dosad su prošle 43 tisuće ljudi. U dosad završenim projektima dodijeljeno je blizu 50 milijuna kuna bespovratnih sredstava za zapošljavanje. Važno je da sve više mladih ulazi u programe aktivnog zapošljavanja i još je važnije da dobar broj njih pronalazi prvo zaposlenje. I dalje naravno među mladima imamo jedan od najvećih postotaka nezaposlenosti u Europi. I to je jedna od činjenica pred kojom ne smijemo zatvarati oči. To je izazov. Međutim, izlazak iz kruga državne zaduženosti i proračunskog deficita nije izvediv bez reforme radnog zakonodavstva i suspenzije ili umanjenja dijela dosadašnjih materijalnih prava zaposlenika u državnim i javnim službama u javnom sektoru, uključujući i već učinjeno smanjenje bruto plaća za 3%, to se dogodilo. to smo već učinili i to je bio najminimalniji zahvat za kojim smo morali posegnuti. Istovremeno odmah na početku mandata donijeli smo uredbu u kojoj se onemogućuje isplata plaće bez uplate doprinosa. Potvrda o dospjeloj a ne isplaćenoj plaći postala je ovršna isprava. Reguliranje proboj pravne osobnosti što mnoge svrbi i u medijima, kako bi se spriječili neodgovorne među poduzetnicima da osnivanjem novih tvrtki i prijenosom svega onoga što vrijedi nekažnjeno i nekažnjivo spašavaju sebe, a radnike i vjerovnike ostavljaju na cjedilu. Osim toga, moja Vlada povećala je iznos minimalne plaće za 170,00 kuna, na 2.984 kune bruto. Pri oporezivanju dohotka povećan je iznos osnovnog mjesečnog osobnog odbitka s 1.800 na 2.200 kuna. Skupa s izmjenom poreznih razreda to je rezultiralo povećanjem neto plaće, malim. Učinjena je ravnomjernija raspodjela poreznog tereta na one koji ostvaruju veće primitke. Iz istog razloga uvedeno je i oporezivanje mirovina iz inozemstva kojima se naravno nekima nije svidjelo, te oporezivanje dividende i udjela u dobiti što imaju praktički sve europske država i SAD. Radnici zaposleni u privatnim tvrtkama suočeni su s neusporedivo težim udarima na svoja prava. Ne želimo da prava koja radnici danas imaju u privatnim tvrtkama budu uzor ili model kojem težimo, ne. Ali u ovoj fazi moram poručiti i zaposlenicima u državnom i javnom sektoru i sindikatima da moramo biti krajnje racionalni i hladnokrvni u izradi proračuna za sljedeću godinu. Mislim i na uštede koje ćemo ostvariti investicijama u sustav povlaštenih mirovina, mislim također i na izdvajanje nekih djelatnosti iz sustava proračunskog financiranja što su učinile sve pametne i uspješne administracije, a takvih djelatnosti ima u zdravstvenom sustavu, školstvu, pravosuđu, socijalnoj skrbi i znanosti. Primjerice izdvajanje te djelatnosti odavno je to uspješno provedeno u obrambenom sustavu. Temeljni principi kojima ćemo se kao i do sada voditi jesu izbjegavanje socijalnih lomova i dodatnog raslojavanja jer u središtu naše politike nalazi se pitanje dinamike reformi i promjena. Dinamika po nama mora biti usklađena s mogućnostima i svojstvima našeg gospodarstva i našeg društva i tako u svemu što radimo. I opet pogriješiš ali to je glavni model. Dame i gospodo, ne bih volio prečesto upotrebljavati tu riječ jer riječ strategija ne znam koliko sam je puta do sada spomenuo, no moram je izgovoriti čak tri puta Strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije je strategija svih strategija. Taj dokument upućen je u javnu raspravu prije nekoliko dana, predlažemo devetogodišnje osnovno obrazovanje i mnoge metodološke iskorake. Uskoro ćemo izaći s inovacijskom strategijom 2014.-2020.godine. to je produljenje trajanja razredne nastave u osnovnoj školi i niz stvari koju je predložila struka skoro 130 ljudi besplatno dakle bez ikakve naknade politički pretpostavljam uglavnom neovisnih iz cijelog društvenog spektra, vidjet ćemo šta nam to nosi. To je prvi puta da tako nešto imamo. Naš najveći i neoprostivi grijeh bilo bi uskraćivanje modernog obrazovanja generacijama koje dolaze i koje su već ovdje. Sve što pokušavamo je da naše školstvo i osnovno i srednje i visoko učinimo kvalitetnijim, kompetitivnijim, racionalnijim i fleksibilnijim. Isto i sa znanošću. Zagrebačko sveučilište je bilo među 400 u svijetu, to je jako nejasan pojam, ali to 400 to je 3 do 3,5% svjetskih sveučilišta, dakle Zagrebačko sveučilište je među 3 do 3,5% svjetskih sveučilišta a opet takvo nismo, a prostor za napredak ogroman. I to također govori da se sveučilištem zaista svašta naziva. Mi imamo sveučilište u svijetu, da se u svijetu sveučilištem svašta naziva. Imamo sveučilište i naš zadatak je da uz pomoć ljudi koji tamo rade i države to postane mjesto izvrsnosti u regiji. Za to imamo uvjete. Tu ne mislim samo na Zagreb, ali prije svega na Zagreb. Omogućit ćemo besplatan studij svima koji uistinu žele stjecati znanje, a ne samo produžavati određene privilegije 3, 4 ili 5 godina, a najbolje ćemo ih stimulirati. Smisao tih reformi je da na svim razinama odgajamo i obrazujemo ljude koji će tako zadovoljiti svoje unutarnje interese i potrebe ali osigurati svoju egzistenciju, da s naših učilišta izlaze kompetentni i slobodno misleći mladi ljudi, da izlaze ljudi koji se među ostalim zdravo razvijaju i u duhovnom i u tjelesnom i u društvenom smislu. I zato predlažemo zdravstveni i građanski odgoj u školama i vjerujem da ćemo se s tima na kraju svi svoditi. To je model i Austrije i južne Njemačke, to je model civilizirane zapadne Europe. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici, kada sam prije dvadesetak mjeseci s ovog istog mjesta tražio da pružite povjerenje Vladi, između ostalog sam kazao da je jedan od naših glavnih ciljeva da u ovoj zemlji mirno spavaju svi koji se nisu ogriješili o zakon. Da, da župani, gradonačelnici, načelnici iz opozicijskih redova ne strahuju od politički motiviranog policijskog progona ako znaju da su radili po zakonu. Zamolio bih vas i zamolio sam vas tada da zapamtite moje riječi jer to je stav koji nas duboko razlikuje od onoga u prošlosti i od nekih prošlih vlada od današnje oporbe, danas vas s istoga mjesta molim da uvidite tu razliku i da ne podcjenjujete, kao što ste vidjeli i u našem dosadašnjem mandatu država i društvo mogu razvijati uspješne antikorupcijske mehanizme i mimo dnevno političkih motiva i pritisaka. Zato u ovom govoru toliko malo o antikorupcijskoj borbi. Oni koji su u tome najglasniji obično su najsumnjiviji. Pravosuđu smo na svim razinama u punoj mjeri prepustili odgovornost koja mu pripada. Zato želimo izmijeniti Ustav i ukinuti zastaru za politička motivirana odnosno za sva teška ubojstva, kao što to ima nekoliko europskih država koje nam služe kao uzor. Neka se pravosuđe nakon što je prošlo sve kriterija po poglavlju 23 i nakon što smo ušli u EU, suoče s tim zlodjelima tko god bili počinitelji, a tko su bili žrtve, to znamo. Neka se pravosudni sustav dostojno nosi sa odgovornošću. Samo tako i samo i jedino tako može postati najvišom točkom povjerenja svih hrvatskih ljudi. Nema druge. Nikakvim ekstradicijama i nikakvim bijegom od odgovornosti. I na tome ćemo biti svi testirani. Što se tiče Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama Europske unije, onima kojima to nije jasno, naš jedini motiv za pokušaj vremenskog ograničavanja za kaznena djela počinjena nakon 2002. bio je da zaštitimo ljude koji su na našoj strani sudjelovali u Domovinskom ratu od mogućih kaznenih postupaka u nekoj od zemalja Europske unije. Mislim da postupke za kaznena djela ratnog zločina za koje postoji univerzalna jurizdikcija. S time se svatko mora složiti, onaj koji se sa time ne slaže ne zna što je univerzalna jurizdikcija. To smo viđali po Europi. Moja dužnost kao predsjednika Vlade u ovom svojstvu, danima je da vas na to upozorim. To je kao puška na zidu u prvom činu drame, Čehovljeve ili bilo koje druge, u drugom će opaliti samo gledajte. Hrvatsko pravosuđe treba doći do dokaza o svakom zločinu i kazniti krivce. Treba biti istražena svaka prijava i svaki glas o odgovornim za ratne zločine, ali najviše pred našim pravosudnim tijelima jer to su naši zločini i naša drama. A ovako se pretvara u farsu. Zbog takvog našeg pristupa Hrvatska neće biti ni na koji način oštećena ili sankcionirana jer ne može. Pokrenuti ćemo tu raspravu u Europi i ukazati na neravnopravnost država članica u pravosudnoj suradnji koja je nažalost zapisana u okvirnoj odluci. Oni koji na to pristaju pristaju da njihova zemlja bude tretirana kao zemlja drugog reda. Tako ja vidim članstvo u Europskoj uniji i za to ću se boriti ako treba još tvrdoglavije i još upornije. Jer nažalost u našoj zemlji je kada je imati stav i upornost u nekim stvarima samo druga riječ za iracionalnost i tvrdoglavost, zovite kako hoćete ali država se ne vodi na način na koji se vodila ranije. Tu nema kompromisa, tu nema kompromisa. Dakle, mislim da su dobronamjerni i pametni ljudi po 10-ti puta ovo sve čuli i da će shvatiti a za par dana će vam svima biti sve jasno. Upravo će naša inicijativa o ustavnim promjenama i osnivanju saborskog istražnog povjerenstva omogućiti procesuiranje pa i rasvjetljavanje nekih okolnosti oko najtežih kaznenih djela i izvući na površinu neke aktere koji se sada skrivaju iza kulise buke i galame. Svatko od nas će imati priliku ako je sudjelovao u takvim stvarima, ne mislim kao počinitelj nego kao prikrivač ovih 20 godina da kaže i da objasni s obzirom da pravosudni aparat nažalost u 20 godina nije odradio ništa, tome služe saborska istražna povjerenstva. Onoga trena kada aparat počinje raditi, kada pravosudni aparat počne raditi saborsko istražno povjerenstvo odlazi. Vidjeli smo, u novijoj povijesti, nekoliko saborskih povjerenstava. Za Viktor Lenac zaključilo je da nema nikakvih elemenata kaznene odgovornosti. Predsjedao je viši član HDZ-a. Za kamione uslijedio je kazneni postupak koji još nije gotov. Konačno za INA-u to je bilo veliko istražno povjerenstvo koje je otvorilo o mnogim detaljima, nepravilnosti u tadašnjoj Vladi i rezultiralo sa neočekivanim brojem optužnica protiv pojedinca ali i protiv političke organizacije. U tom smislu bez da navodim što su konkretni ciljevi jer to ne znam i u tome neću sudjelovati, Istražno povjerenstvo sabora nije slučajno ustavna kategorija i ne služi slučajno u najnaprednijim demokracijama kao što je američka za rasvjetljavanje istine. Neka bude svjetlo. Dakle, kao što vrlo dobro znate. Nitko ovdje ne štiti ni zločince niti kriminalce nego želi istinu. Štitimo slabije i malobrojnije a obično onaj koji ima nečistu savjest … [[Govornik se ne razumije.]] držite lopova. Nikada neću dopustiti da se hrvatsko pravosuđe smatra inferiornim u bilo kojem drugom pravosuđu. I europski uhidbeni nalog je instrument jedinstvenog prostora slobode, pravde i prava u Europskoj uniji a ne instrument prioriteta bilo koje države pred drugom državnom. Ideja je ne da se sudi u Hrvatskoj ili Švedskoj nego da se sudi bilo gdje. S obzirom da je riječ o našoj drami, njezin završni čin bi trebao biti u Hrvatskoj. I zato sam malo prije rekao da pravosuđe i represivni aparat moraju postati točkom najvišeg povjerenja svih naših građana. Da, svih građana, bez obzira na naciju, vjeruj, porijeklo, socijalni status i sve ostalo po čemu se ljudi katkada i besmisleno razlikuju. Danas vas u ovom Visokom domu opet molim da zapamtite koliko je važno i koliko je to važno i koliko je važno svim demografskim sredstvima braniti ova dostignuća [[Upadica: Privedite kraju gospodine predsjedniče.]] Molim vas da shvatite da je borba za najviše standarde u pravima nacionalnih manjina za ovu zemlju i ovo društvo u suštinskom smislu važna koliko je i rast gospodarstva. U Vukovaru postavljamo dvojezične natpise nad državnim i javnim institucijama, provodimo Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i vjerujemo u taj Zakon jer taj Zakon i takva praksa našu zemlju čine malo boljim i malo sretnijim mjestom. Ja ovo nisam stigao sve pročitati [[Upadica: Imate još završno izlaganje poštovani predsjedniče.]] Moramo se dogovoriti oko procedure ukoliko je moje vrijeme striktno ograničeno ja ću ovdje prestati, mada mislim da je u interesu Sabora i hrvatskoj javnosti da moje izlaganje čuje do kraja. Ovdje ćemo danas sjediti satima. Ukoliko želite opstruirati, uostalom ako smatramo da je ono što govorim loše i neuvjerljivo pa dajte mi priliku da se sam ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Gospodine predsjedniče ….]] Hvala vam [[Upadica: Hvala i vama.]] Dakle, ne dajte da vas sasvim zaslijepe samo ekonomska pitanja jer život ima mnogo više dimenzija. Naši životi, oprostite [[Upadica: Izišlo je vrijeme. 20 Završno. 20 završno imate sve reći. Sve u redu. Hvala.]] Dobro, ako mi kažete da prekinem, ja ću sada prekinuti. Dobro.
Završite, završite.
Naši životi bez obzira na ekonomsku situaciju bili bi obezvrijeđeni ako bismo dopustili gaženje vrijednosti antifašizma i sekularizma. Ako bismo dopustili diskriminaciju LGBT zajednice i ako bismo dopustili da bilo koja manjinska grupacija bude ugrožena ili pogažena. Ovo govorim zato što su u javnosti u posljednje vrijeme postale glasne skupine koje otvoreno dovode u pitanje naša civilizacijska dostignuća i naš ustavni poredak. Pritom se još pozivaju na Ustav i na domoljublje. Poštujemo njihovo pravo na drukčije mišljenje i poštovat ćemo ga sve dok se kreće u granicama zakona. Upravo smo zato već na početku mandata promjenom zakona omogućili javna okupljanja i prosvjede na Markovom trgu. Ali obećavam i opet vas molim da zapamtite, iskoristit ćemo sva demokratska sredstva da razbijemo i suzbijemo širenje mržnje i da razobličimo političke manipulacije ljudskom patnjom i herojstvom. Tako obogaćujemo svoju kulturu koja u mnogim oblastima doživljava europsku afirmaciju. Dame i gospodo, završit ću, ako smo imalo razumni i minimalno dobronamjerni na kraju je savršeno jasno da na ovom putu etape ne možemo preskakati. Suočavanje s realnošću i visokim računima zatečene neodgovornosti uvijek je bolan proces. Naša budućnost ovisi ponajviše o ispravnom prepoznavanju naše realnosti, naših interesa i naših potencijala, bez bilo kakvih političkih ili civilizacijskih predrasuda. Pritom nam nisu potrebni ni tutori ni sponzori, trebaju nam dobronamjerni partneri i istinski prijatelji, a partnerstvo i prijateljstvo kako ih ja shvaćam podrazumijeva ravnopravnost. Zapamtite tu riječ. Hvala na pozornosti i strpljenju. Živjeli, živjela Hrvatska.
Hvala i vama predsjedniče Vlade. Na temelju i u skladu sa člankom 129. Poslovnika Hrvatskog sabora o Godišnjem izvješću Vlade vodi se rasprava u kojoj mogu sudjelovati samo klubovi zastupnika. Predstavnik klubova u raspravi može govoriti najdulje 20 minuta, a u raspravi nije dopuštena replika. Nakon provedene rasprave predsjednik Vlade podnosi završno izlaganje koje može trajati najdulje 20 minuta također u skladu sa člankom 129. Poslovnika. Vidim ruku u zraku.
Gospodine predsjedniče Sabora, imam prigovor u ime Kluba zastupnika HDSSB-a. Sukladno članku 248. našeg Poslovnika kao demokratsko sredstvo s kojim jedino možemo raspolagati ovdje u sabornici tražimo stanku od pola sata iz razloga što kada smo donosili novi Poslovnik članak 128. koji ste spomenuli, članak 129. nismo mogli predložiti kao oporba u Saboru da predsjednik Vlade daje i pisano izvješće uz usmeno izvješće sukladno članku 128. Pa s obzirom da ima puno novih informacija s kojima se u klubu zastupnika nismo do danas susreli niti čuli, a čuli smo ih od predsjednika Vlade, tražimo da se sastane klub zastupnika i da čitamo fonogram, izvješća predsjednika s obzirom da je dao brojne financijske podatke koje mi do sada nismo imali prilike čuti. Pa vas molim da sukladno stavku 3. članka 248. odredite stanku od pola sata. Hvala lijepo.
Dobro. U redu, obrazloženje za stanku je valjano. Dat ćemo stanku ali 20 minuta. Vidimo se u 11 sati u sabornici. STANKA U 10,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,00 SATI]] Poštovane kolegice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Isteklo je vrijeme za stanku. Pozivam predstavnika Kluba HDSSB-a poštovanog zastupnika Josipa Salapića da uzme riječ u ime kluba.
Hvala vam predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Mislim da je stanka trebala biti ipak pola sata kako smo i tražili. U 20 minuta se predsjedniče Sabora nismo mogli vratiti nazad u sabornicu. Očito je da predstavnici klubova čitaju fonogram izvješća predsjednika Vlade Republike Hrvatske. Na početku neću se u ovoj stanci od 5 minuta osvrtati na detalje izvješća predsjednika Vlade. To ćemo učiniti u ime kluba zastupnika HDSSB-a sukladno Poslovniku članku 128. i 129. Ali ono što želimo podsjetiti kao Klub zastupnika HDSSB-a u Hrvatskome saboru, kao oporba koja je željela biti konstruktivna u raspravi oko donošenja novoga Poslovnika smatramo da treba ponoviti i zbog hrvatske javnosti i zbog digniteta Hrvatskoga sabora koji je u proteklih šest mjeseci do godine dana se našao u podređenom položaju u odnosu na Vladu Republike Hrvatske. Naime, nije zadnja riječ predsjednika Vlade Republike Hrvatske, niti Vlade Republike Hrvatske u cjelini nego zadnja riječ politička, pravna i svaka druga treba biti Hrvatski sabor, predsjednik Sabora, zastupnice i zastupnici u Hrvatskome saboru. Ne treba zaboraviti, a treba podsjetiti očito i vladajuće, ali i one koji ne poštivaju zastupnike Hrvatskoga sabora da je naša Vlada bez obzira tko dobio izbore nakon parlamentarnih izbora Vlada koja proizlazi iz Hrvatskoga sabora. I sve onda dok izbori ne budu bili neposredno i dok ne budemo neposredno birali premijera i ministre u hrvatskoj Vladi zadnja riječ treba biti riječ Hrvatskoga sabora. Mi vam se zahvaljujemo predsjedniče što ste danas, danas je ipak važan dan, možemo reći jedan od važnijih dana u političkom životu republike Hrvatske jer se prvi puta Saboru obraća predsjednik Vlade sa godišnjem izvješćem što je odluka Poslovnika i ono što smo donijeli dobra. Dakle, dobro je da se predsjednik Vlade obraća Hrvatskome saboru. Ono što mi kao zastupnici oporbe, Klub zastupnika HDSSB-a smatra mnogobrojna izvješća i radnih tijela Sabora, saborskih odbora i nadležnih ministarstava i svih institucija iz sustava koji se oslanjaju na Hrvatski sabor i koji su proistekli na temelju odluka Hrvatskoga sabora daju svoja pisana izvješća Hrvatskome saboru. Neka ta izvješća čak stoje i godinu dana po postupku i proceduri dok ne dođu na dnevni red naše rasprave. Ono što smatramo da nije dobro važno je da se predsjednik Vlade obraća zastupnicama i zastupnicima u Hrvatskome saboru. Ali ako nema pisanoga izvješća, a materijal se nađe u dnevnom redu Hrvatskoga sabora već tjedan dana kako je najavljeno ne znam tko može na osnovu svih informacija koje je predsjednik Vlade dao, a one jesu za usporedbu s obzirom da se neki stavovi, a to ćemo u svojoj raspravi reći očito neće slagati između oporbe i vladajućih. Ipak treba dati vremena da se barem one gospodarske teme, teme pravosuđa, teme poljoprivrede na jedan kvalitetniji način pripreme. Onda je rasprava konstruktivna i onda se na taj način vraća dignitet Hrvatskome saboru. Ono što nije dobro nismo imali za pravo kada smo raspravljali o Poslovniku. Čak su i predstavnici izvršne vlasti koji su proistekli iz ovoga Sabora i dobili mandat zahvaljujući većini u Hrvatskom saboru najavljivali promjene Poslovnika. Po nama, to je trebao tada učiniti predsjednik Sabora. On je predsjednik svih nas zastupnika i zastupnica i on je taj koji najavljuje promjene Poslovnika, a ne izvršna vlast, ministri u Vladi Republike Hrvatske. Mi apeliramo na budućnost političku u Hrvatskoj, da se na sljedećem izvješću ovo predsjednikovo izvješće treba naći u pisanom obliku, da nadležna tijela i nadležni odbori u Saboru trebaju dati svoje mišljenje, a da mi kao zastupnici koji smo dali vi kao većina povjerenje vašoj Vladi, a mi kao oporba ne budemo ovdje netko tko će predvidljivo govoriti da nešto u Hrvatskoj je dobro ili nije dobro, nego da vratimo dignitet i čast Hrvatskome saboru. To je dužnost i vas predsjedniče Sabora i svih nas klubova zastupnika u Hrvatskom saboru jer nije dobro da se isključivo ponašamo tako da ova rasprava koja će danas trajati sat i pol vremena predvidljiva i da svatko od nas se ograniči da govori 20 minuta bez replika. Ako ste kao većina to izglasali mi smo iskoristili svoje pravo da još jednom podsjetimo da je hrvatska Vlada proistekla iz Hrvatskoga sabora, da je najviše predstavničko tijelo građana u Republici Hrvatskoj Hrvatski sabor i da je zadnja riječ Hrvatskoga sabora kao hrvatskog Parlamenta kao najvišeg tijela političkog u Republici Hrvatskoj. I stoga ova stanka i stoga ovo je još jedan poziv i vama predsjedniče Sabora i svima vama da je dignitet Sabora taj da zadnja riječ u Republici Hrvatskoj nije riječ predsjednika Vlade i Vlade Republike Hrvatske, nego zastupnica i zastupnika Hrvatskoga sabora. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče Josip Salapić. Najprije da kažem da, uzet ćemo u obzir vaše ideje i prijedloge naravno i svaki put poći korak naprijed nije sporno. Drugo što želim reći, dakle obraćanje predsjednika Vlade u hrvatskom Parlamentu ja mislim da je dobro, to ste vi potvrdili i obraća se i zastupnicima i hrvatskoj javnosti što je dobro, a svi zastupnici i svi klubovi bez obzira tko se obraćao ovdje imaju svoju zadaću da prate hrvatske politike i prate kako se ostvaruju sa njihove točke gledišta hrvatske politike. Dakle, ništa se novo ne događa što je rekao bih novo za obveze zastupnika. Dobro. Sada prelazimo u skladu sa Poslovnikom na raspravu klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi na redu je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče. Izlaganje predstavnika kluba po Poslovniku je 20 minuta. Hvala.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Hrvatske vlade, poštovane kolegice i kolege. Sve više vjerujem u paralelne svjetove, evo i zašto. Koji bi najčešći socijalni motiv na razglednici oslikao hrvatsku stvarnost? Kopanje po kantama za smeće. Međutim, u posljednje vrijeme te me scene ipak pomalo zbunjuju. Gledam većma urbane ljude kako gotovo svakoga jutro prebiru po sirotinjskim švedskim stolovima. Što traže? Možda traže plastične boce. Ne, jer kad ih nađu vraćaju ih u kantu i nezadovoljni praznih ruku odlaze. Jednoga jutra skupio sam hrabrosti i pitao ljude razočaranoga pogleda što traže u kanti za smeće? Ćirilićne table, odbrusiše mi. Iz mojega su vjerojatno tupog pogleda zaključili da ih baš i nisam shvatio. Tražimo uhidbeni nalog da vidimo tko je na njemu, je li na njemu doista taj lex, lex Perković? Pokušavam objasniti da tom gospodinu za kojega se uz Nijemce oni interesiraju nije ime lex, no prekidaju me konstatacijom vi kao da niste iz našega svijeta i ne shvaćate naše probleme. A iz kojega ste vi gospodo svijeta, pitam ih oprezno. Iz onog kojeg vi zastupniče ne razumijete, iz svijeta u kojemu se bakćemo s gay brakovima, ćirilicom, klinastim i ostalim pismima, uhidbenim nalozima. A tako dakle, konstatiram sebi u bradu. Iako doista malo toga razumijem ipak sam ushićen. Zašto? Jer sam otišao korak dalje od američkih astronoma koji su otkrili novi planetski sustav koji se sastoji od sunčeva sustava s dvjema zvijezdama u sazviježđu Labuda na oko 1200 svjetlosnih godina udaljen od zemlje. Američki astronomi pronašli su paralelni svijet, a moja je malenkost pronašla živa bića tog paralelnog svijeta i to na zemlji ispred svojega haustora. Kako sam siguran da su to ljudi iz paralelnog svijeta nazvanog po teleskopu Kepler 36? Dok velikom broju hrvatskih građana kruli u želucu, dok polovici Hrvata prijeti dužničko ropstvo, dok se Hrvatskoj sprema financijski tutor zbog prekomjernog deficita javnoga duga, dok više od 50% mladih ljudi uzaludno traži posao žicajući roditelje sitniš za kino, dok 80 tisuća radnika radi a ne prima plaću, dok su industrijska proizvodnja i potrošnja u slobodnome padu ovi su namrgođeni ljudi zabavljeni ideološkim temama. Mora da su iz paralelnog svijeta. Novinske i Internet naslovne stranice te televizijski i radijski dnevnici sugeriraju da to moje naglo i neočekivano otkriće ljudi iz paralelnog svijeta i nije Bog zna što. Bez da su ih svrstali u paralelni svijet mediji ih raskrinkavaju svakoga dana. Pa i naš saborski kolega Davor Bernardić potvrdio je u intervjuu u Globusu da SDP-ova elita živi u paralelnoj stvarnosti. Jesu li ti SDP-ovi paralelci iz paralelnog svijeta? Pa zato logično ne razumiju probleme naroda u čije ime upravljaju zemljom. Tko nam ih je podmetnuo? Ako pak je sve to politička fantastika zbunjuje me to što su ti isti ljudi prije samo dvije godine narod itekako razumjeli. Tada su se solidarizirali s njihovim kudikamo od današnjih manjim problemima. Jesu li to zbilja isti ljudi, je li današnji predsjednik Hrvatske vlade Zoran Milanović isti onaj Zoran Milanović koji se tako zdušno solidarizirao sa sindikatima u borbi za radnička prava a danas ih ne čuje kada mu pod prozorima viču da ih primi? Ili je možda i predsjednik Vlade iz tog paralelnog većini hrvatskih građana nerazumljivog svijeta iz kojega 22 mjeseca ne dolazi niti najmanji signal da će se predizborna obećanja sadržana u Planu 21 i obveze iz programa Vlade početi ostvarivati. Nije se teško složiti s ministrom financija Slavkom Linićem da je HDZ za svojih posljednjih 8 godina vladavine ostavio poharanu zemlju, zemlju koju su pojeli skakavci. Ali to ste dame i gospodo iz Kukuriku koalicije znali i 2011. kada ste se zaklinjali da imate recept za izlazak iz krize. Veliki privredni zamah trebao je početi ako ne prošloga proljeća, a ono prošloga ljeta, grmio je upravo za ovom govornicom predsjednik od najvećeg premijerovog povjerenja, potpredsjednik Vlade od najvećeg premijerovog povjerenja. Nudili ste brze reforme javnog sektora, a niste ih ni započeli. Još uvijek ste zabavljeni postavljanjem podobnih partijskih aparačika na pozicije koje zahtijevaju stručnost, hrabrost i viziju. Na čelu HEP-a koji će vjerojatno biti prvo razmrvljen pa potom po dijelovima i prodan postavili ste čovjeka kojega su suradnici pazili da ga ne strese struja. Čelni ljudi javnih poduzeća i agencija umjesto da se fokusiraju na rekonstrukciju, pardon restrukturiranje, fokusirali su se na nabavku automobila onakvih kakve privatno nisu i neće nikad voziti. Ali kada plaćaju porezni obveznici cijene nisu u pitanju. U državi u kojoj sve više ljudi doslovce gladuje ne nabavlja se novi skupi vozni park. Među onih 1750 automobila nije trebalo biti najskupljih za državne dužnosnike. Zašto se državni dužnosnici ne bi vozili u automobilima koji odražavaju skromnost? Zašto se ne bi vozili na primjer u znatno jeftinijim Škodama sve dok se ne podigne standard građana, sve dok ne izvuku zemlju iz gliba, sve dok građani ne prestanu kopati po kantama za smeće kako bi prehranili svoje obitelji? Slika i prilika državnih dužnosnika nisu skupocjeni automobili u kojima se voze dužnosnici već one tužne razglednice s kantama za smeće. U vrijeme kada je prijeko potrebna štednja kada se moraju rezati javni rashodi Vlada nabavlja 10550 mobilnih telefona za državne dužnosnike i službenike u vrijednosti od 40 milijuna kuna. Od toga je čak 6250 tzv. "pametnih telefona" za pametniji birokratski aparat. Nudili ste reformu lokalne samouprave, ali danas smatrate da 555 općina, gradova i županija nije teret na leđima građana. Čak nemate odgovor što s općinama, gradovima i županijama koje se ne mogu financirati iz vlastitih prihoda. I da ostanete na vlasti do kraja mandata lokalnu samoupravu nećete reformirati. Nudili ste bolje, efikasnije, pravednije zdravstvo, smanjenje lista za čekanje za specijalističke preglede. Kad je imenovan ministrom zdravlja Rajko Ostojić je prpošno s političkih govornica poručivao kako u zdravstvu ima novca samo ga treba znati preraspodijeliti. Na krilima tog nerealnog optimizma smanjili ste zdravstveni doprinos s 15 na 13% i zbog toga vam uz prethodno učinjen dug od 5 milijardi kuna svake godine u zdravstvenom sustavu nedostaje 2 milijarde kuna. Sustav je pred kolapsom na što upozoravaju i liječnici i medicinske sestre kojima zbog štrajka uporno želite prišiti sebičnost. Predsjedniče Vlade, razgovarajte s njima, pitajte ih što im sve nedostaje na odjelima. Uskoro će nam mnoge bolnice osim onih u kojima će se liječiti bogati će izgledati kao lječilište iz Solženjicinova "Odjela za rak". Nema novca za lijekove, nema novca za toaletni papir, za higijenske rukavice, operacijski konac, posteljinu, aparaturu. U zdravstvu je nastao kaos. Ono funkcionira samo zahvaljujući stručnosti i solidarnosti liječnika i medicinskih sestara i tehničara. No Vlada i dalje smatra da treba šparati na ljudima, na njihovu radu, ne na skupim automobilima koji su simbol rastrošnosti i bahatosti, ne na skupim mobitelima, ne na skupom namještaju, ne na kriminalnu skupim najamninama prostora. Cijena rada je ovoj Vladi, naravno i poslodavcima, jedina crvena krpa. Podržavali ste borbu građana protiv grabežljivih banaka ali samo dok ste bili u opoziciji. Iako se navodno družite s mađarskim premijerom Orbanom od vas predsjedniče hrvatske Vlade nismo čuli čak ni slične riječi onima koje je izrekao vaš mađarski kolega, nitko neće ostvarivati ekstra profit na račun Mađara. Mađarska je neovisna i suverena zemlja, razdoblje kolonizacije je gotovo, spašavanje obitelji i njihovih domova naši su nacionalni ciljevi. Vi vježbate mišiće na "Lex Perković". Umjesto toga, vi ste prošloga tjedna u Saboru zagrmili, što je to državna banka, nema državnih banaka, država ima vlasništvo u HPB-u i ako se ta banka želi razvijati treba jakog partnera, a to će biti onaj koji ponudi najviše. Vaši bi stavovi itekako razgalili pokojnog Miltona Friedmana i sve njegove "Chicago boyse" jer su u potpunosti uspjeli u ispiranju mozga. Ni oni sami ne bi tako decidirano zastupali tezu da u ovom divljem kapitalizmu koji se događa u Hrvatskoj nema alternative te da će vlasnik Hrvatske poštanske banke postati onaj tko da više. Na sreću vaše neoliberalne stavove demantira praksa. Država može biti i države jesu dobar gospodar, pa i bankama, uz uvjet da je vlast dobra. Prve 4 europske države po veličini državnog portfelja demantiraju vašu neoliberalnu tezu da treba prodati sve što se prodati može, zbog dugova. No dugove treba vraćati boljim upravljanjem, a ne sveopćom rasprodajom. Umjesto da novac drže u Hrvatskoj poštanskoj banci, državne institucije kojima upravlja vaša Vlada mešetare u malim nesigurnim bankama koje su i nastale, dokazuje to hrvatska praksa, da bi se nekoliko desetaka pojedinaca obogatilo prijevarama, pljačkom u većini slučaja bez ikakvih posljedica. Često s ove govornici ministri s ponosom ističu kako su banke u Hrvatskoj izuzetno stabilne, te da nas je upravo ta činjenica spasila od još veće katastrofe. Koga su grabežljive banke spasile od katastrofe? 120 tisuća švicarce izlihvarenih hrvatskih obitelji, 270 tisuća blokiranih građana? Ima li mjesta ponosu dok je polovica građana u dužničkom ropstvu ili na pragu dužničkog ropstva, a banke s kojima ti novovjeki robovi posluju u velikome plusu. Nisu li banke u Hrvatskoj stabilne upravo zato što su lihvarile građane? Umjesto da štiti prije svega svoje građane od lihvarenja, a devizna klauzula, nezakonite posudionice novca, sav kreditni rizik svaljuje na leđa građana jest lihvarenje. Država je do sada štitila jedino banke. Ponašala se poput Superhika spasili smo banke, a uništili društvo. Uz Bugarsku i Grčku Hrvatska ima najviše siromašnih građana. Od tisuću siromašno je 209 s tendencijom porasta siromašnih. Hrvatska je među rijetkim europskim zemljama u kojima plaće padaju i nominalno i realno. I kada su Hrvatski laburisti predložili da se smanjenjem plaće za 21% državni dužnosnici solidariziraju s većinom hrvatskih građana, ne samo da je Vlada odbila razuman i vremenu u kojem živimo primjeren prijedlog, već se nas Laburiste počelo optuživati za populizam. Ova Vlada solidarnost izjednačava s populizmom kao što će prijedlog da se državni dužnosnici voze u škodama, a voze se u škodama političari i u nekim drugim zemljama, prozvati demagogijom. Ne bih se čudio kada bi vlast i one koji kopaju po kantama za smeće optužila za populizam. Od opozicije angažiranim protagonistima u predstavi kojom se želi narušiti ugled Vlade. Međutim u rušenju ugleda Vlada nepotreban je angažman opozicije. Vlada na tome vrlo uspješno radi sama. Manjak u državnoj blagajni težak 17 milijardi kuna s tendencijom da dostigne do kraja godine i cifru od 20 milijardi kuna. Prijetnja potpredsjednika Europske komisije njezinog povjerenika za monetarno-ekonomsku politiku Olli Rehn da nas ako ne krenemo u toliko potrebne reforme čekaju sankcije dovoljno govori o sposobnosti odnosno ugledu Vlade. Odavno smo očekivali da će predsjednik Vlade Zoran Milanović pokrenuti racionalizaciju javnoga sektora i reformu lokalne samouprave koji ne samo da su glomazni već i svojim birokratizmom koče i najmanje investicije. Međutim, od reforme se odustalo prošloga ljeta kada je Radimir Čačić izjavio da rat s birokracijom ova Vlada ne može dobiti. Pitam se a koji je to rat ova Vlada dobila? Možda onaj koji vodi ministar Jovanović u obrazovanju i znanosti? U tom će ratu biti pregaženo nekoliko generacija učenika i studenata. Bitku za mirovinsku i zdravstvenu reformu Vlada nije niti započela. I dalje se 600 tisuća hektara državne zemlje ne obrađuje, nema hrabrosti, a niti bogme ideja što s privatnim poljoprivrednim zemljištem koje se ne obrađuje. Nije ni čudo da je s toliko u korov zarasle zemlje samo pola uvezene hrane pokriveno izvozom. I dalje se ne pokreću nove toliko najavljivane velike investicije, i dalje smo stranim ulagačima zemlja s previše rizika. Tko je za to kriv? Vlast i jedino vlast, kriva je Vlada od očekujemo rješenja, a ne kuknjavu nad prošlim lošim vremenima. Da su ona bila dobra HDZ bi ostao na vlasti. Od premijera smo danas očekivali da će u svojemu izvješću najaviti konkretne poteze kojima će se omogućiti rast industrijske proizvodnje. Od predsjednika Vlade Milanovića očekivali smo zaokret, stvaranje pozitivnog političkog ozračja, razbijanje … [[Govornik se ne razumije.]] i depresije koje su zavladali Hrvatskom, očekivali smo najave konkretnih poteza, rokove u kojima će ova Vlada započeti reforme. Umjesto nadmetanja citatima i verbalnim akrobacija od predsjednika Vlade očekujemo napokon državničko ponašanje kojega nije bilo u ova 22 mjeseca. Naročito ne u tzv. sada već europskom slučaju lex Perković koji se pretvorio u premijerov iracionalni inat zbog kojega na Hrvatsku mnogi naši do jučerašnji iskreni prijatelji gledaju prezirno. Kako i ne bi kada ih je premijer ničim izazvan nazvao bleferima. Tvrdio je da lex Perković ne zanima nikoga u Europi te da Hrvatska zbog njegovog pokazivanja mišića neće snositi nikakvu štetu. A šteta je i bez sankcija ogromna. Hrvatska javnost postavlja jedno jednostavno pitanje, predsjedniče Vlade zašto? Zašto se zakon uopće mijenjao? Zašto se mijenjao nekoliko dana nakon što je Njemačka ratificirala pristupni ugovor? Premijer Milanović je pokušavao javnosti podmetnuti tezu da obranom zakona kojim se štite ljudi osumnjičeni za teška politička ubojstva brani dignitet Hrvatska. Hrvatskom nitko neće brisati pod, mi smo država a ne ptičji rezervat. Ne radimo ništa pogrešno ni nemoralno. Ovo je 99% unutarnje pitanje prilično traumatično pitanje za Hrvatsku. Vidjeli smo ovih dana i jučer čuli da to nije pitanje samo Hrvatske nego Europske unije jer mi smo postali dijelom Europske unije. Za Hrvatsku je traumatična činjenica da vlasti desetljećima obmanjuju narod ideologijom kako bi mu prikrile ili kriminal ili nesposobnost ili rasprodaju nacionalnog blaga. Za Hrvatsku je traumatično guranje svih poslijeratnih zločina pod tepih te svako malo izvlačenje tih zločina ne bi li se 100 puta otkopanim kostima pokupio pokoji politički pojam, te na posljetku zavadio i podijelio narod. I pri tome podigla prašina kojom se prikrivaju slabosti loših vlasti. U jednoj od brojnih bezuspješnih obrana iracionalne promjene Zakona o uhidbenom nalogu predsjednik Vlade Milanović preporučio nam je da se ne damo pretjerano impresionirati porukama koje stižu iz Europe. Nismo se dali impresionirati ni riječima gospođe Reding a još manje riječima njene glasnogovornice. No nismo se dame i gospodo dali impresionirati ni premijerovim tobožnjom obranom hrvatskog suvereniteta. Uživajući u vlastitoj taštini premijer nas je uvukao u više mjesečnu … [[Govornik se ne razumije.]] sa Europskom unijom zbog koje će posljedice snositi ni krivi ni dužni svi hrvatski građani. Zašto predsjedniče Vlade? Čini mi se da se odgovor na to pitanje krije u prošloga tjedna na aktualnom satu izrečenim premijerovim riječima koja ovako glase, naši karakteri mogu biti štetni za politiku. Premijerov karakter je itekako naštetio hrvatskoj politici, hrvatskoj državi pa i državama u okruženju. Još nije kasno reći priznajem pogriješio sam. I vratiti se rješavanju onih problema koji stvarno muče većinu hrvatskih građana. Gospođa Merkel s kojom ne dijelim ključna svjetonadzorska pitanja jest za Nijemce velika državnica jer rješava probleme, prije svega probleme svojih građana, jer to čini bez halabuke, bez bahatosti, skromno. Iako Americi nije donio novu nadu i predsjednik Obama se itekako zalaže za prava onih koji žive od svojega rada. Nedopustivo je da radnici svojom plaćom ne mogu prehraniti obitelj. Tko još o tome misli u Hrvatskoj? Kako i ne bi kada Obama živi u socijalizmu. Pogrešna tvrdnja. Prema poznatom dokumentaristu Michaelu Mooreu baš i ne. On kaže, živimo u socijalizmu za bogate. A da ne bude socijalizma samo za bogate počnimo umjesto banaka spašavati građane, to je zadaća svake pa i ove Vlade. Obzirom na količinu kritika mogao bi se na kraju očekivati zahtjev za ostavkom, ali neće ga biti. Kao što danas u premijerovu govoru nije ponovljena svima nama poznata rečenica "Moja dionica je završena.". Političari čiji karakteri štete politici i društvu tu rečenicu nikada neće izreći svojom voljom već tek kada su na nju prisiljeni. Usprkos uvjerenju da se ova Vlada neće pokrenuti bez korjenitih kadrovskih promjena, takvu situaciju ipak ne priželjkujem. I samo još jedan mali štiklec gospodin premijer je malo prije rekao da se hrvatska Vlada neće zaduživati, naslov u jednim današnjim novinama glasi, ministar Linić ide po novu milijardu dolara u Ameriku. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeći Klub zastupnika u Hrvatskom saboru je Klub HDZ-a i poštovani zastupnik Tomislav Karamarko. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege, štovani gospodine predsjedniče Vlade. Moram odmah na početku reći da ne možemo biti zadovoljni izlaganjem gospodina premijera iz jednostavnog razloga što to nije ono što smo očekivali. Očekivali smo jednu inventuru njegovog rada u 22 mjeseca, očekivali smo da će ukazati na realne probleme na način da će nam ponuditi neke recepte, odnosno da će reći šta je napravio dok se ti realni problemi riješe. Ništa od toga nismo dobili, dobili smo jedan red optužbi na račun prethodnika, jedan red iluzija, obećanja, neostvarivih obećanja što zapravo nije dobro. Ja bih ovdje citirao jednog našeg suvremenika, samo dvije rečenice: "Taj program koji smo mi komunicirali tjednima i mjesecima iza nas je kampanja koja je bila teška i puna teških riječi. Ja se na to ovdje neću osvrtati. Kao što se, dajem vam riječ i tako mi Boga, neću osvrtati ni na to što je bilo ranije. Uprijeti ću sve svoje snage u to da u raspravama koje će biti budne i žestoke ne upirem prste u one koji će biti opozicija i da im predbacujem što su oni ili njihovi prethodnici radili prije godinu, dvije, pet ili 15 godina. To je jalovo, nekorisno i loše je za Hrvatsku.".S ovim se moramo složiti gospodine Milanoviću, to ste vi izrekli 23.12.2011. godine i bezbroj puta, dnevno deset puta sebe demantirate kao što ste to načinili i danas. Ja bih počeo svoje izlaganje činjenicom da trenutno stanje u hrvatskom društvu karakteriziraju depresija, beznađe i besperspektivnost. Dok se u mnogim državama našeg bližeg i daljeg okruženja pojavljuju vidljivi znakovi gospodarskog oporavka i društvenog optimizma, u Hrvatskoj se kriza produbljuje i nema realnih naznaka njenog kraja i početka gospodarskog i svekolikog društvenog oporavka. Svi relevantni makroekonomski pokazatelji i dalje su čvrsto negativni. Industrijska proizvodnja u srpnju bila je niža 2,8% nego u lipnju, a 4,4% niža nego u srpnju prošle godine i vratila se na razinu iz početka 2002. godine. Promet u trgovini na malo u srpnju u jeku turističke sezone manji je nego u lipnju za 1,2%. Građevinski radovi u drugom tromjesečju bili su manji za 1,7% nego u prvom kvartalu, a vrijednost novih narudžbi u građevinarstvu manja je za 11,7%. Isto tako broj izdanih građevinskih dozvola u prvih sedam mjeseci manji je gotovo 30% u odnosu na prvih sedam mjeseci prošle godine. Izvoz je u prvoj polovici godine u odnosu na isto razdoblje lani manji za 4,4%. Svi ti negativni pokazatelji rezultirali su padom BDP-a za 1,1% u prvoj polovici ove godine u odnosu na isto razdoblje lani. Sjetimo se kakva su bila predviđanja i šta se sve obećavalo. Nažalost,nakon daljnjeg pada industrijske proizvodnje u srpnju ništa ne ukazuje da bi BDP u drugoj polovici godine mogao rasti. Sve to utjecalo je na daljnji pad kreditnog rejtinga zemlje. Broj nezaposlenih u srpnju ove u odnosu na prošlu godinu veći je za 17 tisuća, dok je broj zaposlenih manji za 14 tisuća. Naročito zabrinjava naravno veliki broj nezaposlenih mladih školovanih ljudi koji su u potrazi za poslom i egzistencijom osuđeni na masovni odlazak izvan Hrvatske. Sve ovo odrazilo se na stanje državnih financija te je deficit državnog proračuna za prvih 8 mjeseci dosegao iznos od 13 milijardi kuna, skoro 3 milijarde više od planiranog za cijelu godinu te će po svemu sudeći ukoliko se ništa ne poduzme do konca godine biti oko 17 milijardi kuna što se do sada nikada nije dogodilo. Produbljivanje krize čiji se kraj ne nazire negativno se odražava na socijalno stanje u hrvatskom društvu tako da Hrvatska uz Grčku i Bugarsku ima najvišu stopu siromašnih u Europskoj uniji. Hrvatska je jedna od rijetkih europskih zemalja u kojoj nominalne i realne plaće padaju. Rezultat politike ove Vlade jest pad gospodarske aktivnost, destabilizirane javne financije, rast javnog duga i osiromašenje stanovništva. Svi ovi suhoparni podaci i brojevi koje sam iznio govore samo jedno, da naši građani žive sve lošije otkad ste vi na vlasti. Umjesto da se u proteklih 20 mjeseci posveti osmišljavanju i provođenju strukturnih reformi javnog sektora i stvaranju konkurentnog gospodarskog okruženja Vlada je od samog početka svog mandata usmjerila svu svoju energiju na kadrovsko zbrinjavanje odanih stranačkih poslušnika koje je mimo svih demokratskih pravila, ukidajući čak i institut javnog natječaja, bez odgovarajućih sposobnosti, znanja i potrebitog radnog iskustva razmještala na odgovorna i dobro plaćena radna mjesta u državnim i javnim službama i državnim tvrtkama. Povećanjem poreza na dodanu vrijednost, trošarine, poreza na isplaćene dividende s retroaktivnim djelovanjem nametnut je dodatni teret kako gospodarstvu tako i građanima. Uz povećanje cijene električne energije i plina građanima je uzeto oko 7 milijardi kuna. Struja je poskupila 30%, plin 34% i grijanje 35%. Lijepi brojevi. Čestim i nedorečenim promjenama, posebice poreznih propisa, najavama i izjavama najviših vladinih dužnosnika o uvođenju novih poreza, kao što je porez na nekretnine, Vlada je produbljivala antipoduzetničku klimu i izazvala pravnu nesigurnost te širila strah potencijalnih kako stranih tako i domaćih investitora, poduzetnika i svih ostalih građana. Ne shvaćajući da Vlada svojim djelovanjem produbljuje krizno stanje u društvu i da njezine mjere i potezi ne donose niti mogu rezultirati pozitivnim učincima, vladini dužnosnici umjesto socijalnog dijaloga krivce za zabrinjavajuće gospodarsko i socijalno stanje u hrvatskom društvu počeli su tražiti i još uvijek traže u raznim socijalnim skupinama, omalovažavajući i vrijeđajući radnike, seljake, poduzetnike, učitelje, nastavnike, profesore, liječnike, branitelje, ratne stradalnike, vjernike, crkvene velikodostojnike itd., itd. Nema gotovo niti jedne društvene skupine s kojom Vlada nije u permanentno otvorenom i latentnom sukobu. Umjesto da se sustavno usmjeri na rješavanje godišnjih gospodarskih i socijalnih problema u društvu i da u rješavanju tih problema kroz istinski i iskreni dijalog uključi sav intelektualni potencijal i zainteresiranu javnost Vlada proceduralnim smicalicama, pravnim, moralnim i ideološkim nasiljem neprestano proizvodi neproduktivne i štetne društvene sukobe. Podsjetit ću na eklatantno kršenje demokratskih pravila ponašanja tijekom legitimnog i legalnog prikupljanja potpisa građana Građanske udruge "U ime obitelji" za provođenje referenduma o ustavnoj definiciji braka kao zajednici žene i muškarca. Usprkos činjenici što je prikupljeno više nego dovoljno valjanih potpisa građana za provođenje referenduma, te da svi renomirani ustavno-pravni stručnjaci tvrde da je Hrvatski sabor dužan raspisati ustavotvorni referendum vladajuća koalicija pokušava na različite načine onemogućiti provođenje referenduma. To bi zemlju moglo dovesti do ustavno-političke krize bez presedana. Isto tako, svjedočili smo i nasilnom ranojutarnjem postavljanju dvojezičnih natpisa, natpisnih ploča na zgrade državnih institucija u Vukovaru čim je Vlada riskirala čak i fizički sukob vukovarskih branitelja i ratnih stradalnika sa hrvatskim policajcima. Predsjednik Vlade nazvao je taj čin triumfom hrvatske volje i triumfom Hrvatske države. Očito da je predsjednik Vlade implementaciju članka 12. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i postavljanje dvojezičnih natpisnih ploča shvatio kao ratni pohod i da njihovo postavljanje predstavlja kao pobjedničko slavlje, svečanost i blistav uspjeh zaboravljajući pritom članak 8. tog istog Ustavnog zakona koji kaže, citiram: "Odredbe ovog Ustavnog zakona i odredbe posebnih zakona kojim se uređuju prava i slobode pripadnika nacionalnih manjina moraju se tumačiti i primjenjivati sa svrhom poštivanja pripadnika nacionalnih manjina i Hrvatskog naroda razvijanja razumijevanja solidarnosti i dijaloga među njima. Prema tome, smisao ovog Ustavnog zakona jest unapređivanje, a ne narušavanje međunacionalnih odnosa i ne samo u Vukovaru. Tražimo da se Vukovar proglasi mjestom posebnog pijeteta. Činjenica je da nigdje gdje su u ravnopravnoj uporabi jezik i pismo manjine nisu silom nametnuti već su bili ne samo izraz poštovanja zakona već i iskrene želje za suživotom. Nasilno i pod okriljem noći postavljanje dvojezičnih ploča u Vukovaru, simbolu stradanja i patnje koji je tijekom velikosrpske agresije pretrpio bestijalna razaranja, brojne pogibelji, ranjavanja i logorska mučenja i ponižavanja u vremenu kad su sjećanja još svježa i kad se ne zna za sudbinu brojnih nestalih branitelja i civila uvreda je ne samo za Vukovarce, nego i za golemu većinu Hrvatskoga naroda. I kao da svi ovi potpuno nepotrebni sukobi nisu bili dovoljni. Vlada je izazvala potpuno nepotreban i dalekosežno štetan sukob sa Europskom komisijom ustrajavajući na izmjenama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama EU koji je vladajuća većina usvojila u ovom Visokom domu tri dana prije nego je Hrvatska postala punopravna članica EU. Tom sramnom činu sjećate se nismo htjeli nazočiti, pa smo izašli iz ove sabornice. Hrvatska je prošla mukotrpan i dugotrajan put prilagodbe pravima EU i stekla povjerenje država članica kao svijetao primjer i uzor drugima. To povjerenje i vjerodostojnost, poštovanje preuzetih obaveza potpisivanjem Ugovora o pristupanju Vlada je dovela u pitanje i na žalost Hrvatsku pretvorila u nepouzdanog partnera, u državu slučaj u kojoj vlada pravna nesigurnost i nepoštivanje međunarodnih preuzetih obveza. Vaš sukob sa Europskom komisijom ugrožava nacionalne interese Republike Hrvatske. Umjesto da se Vlada i sve institucije sustava koji asocira na prilike i izazove koji proizilaze iz punopravnog članstva u EU, da se energija usmjeri i na kreiranje programa i projekata za povlačenje sredstava iz EU fondova, te da to bude zamašnjak gospodarskog oporavka Vlada a posebice njen predsjednik potpuno iracionalno inzistira na lex Perkoviću pravdajući to tobožnjom zaštitom nacionalnog dostojanstva. Ovakvim ponašanjem ne samo da nam prijete posebne mjere ekonomske komisije nego se šalje jasna negativna poruka i potencijalnim inozemnim investitorima, da se ne isplati ulagati u državu u kojoj vlada pravna nesigurnost i u kojoj se ne poštuju međunarodni ugovori. Ovakvim postupanjem Vlada umjesto da bude predvodnik u rješavanju nagomilanih gospodarskih i društvenih problema ugrožava vitalne nacionalne interese i postaje sama najveći društveni problem. Stoga u ime Hrvatske demokratske zajednice, a vjerujem i velikog dijela cjelokupne hrvatske javnosti pozivam Vladu i njenog predstavnika, te sve zastupnike u ovom Visokom domu kako oporbenih stranaka tako i vladajuće koalicije da se žurno stavi izvan snage Zakon o izmjenama Zakona o pravosudnoj suradnji sa članicama EU, te da se otkloni opasnost posebnih mjera prema Hrvatskoj koje je najavila Europska komisija kako one o uskraćivanju sredstava europskih fondova tako i mjere post pristupnog monitoringa i odgađanja ulaska Hrvatske u schengenski prostor. Stavljanjem izvan snage spomenutog zakona spriječit će se nastanak daljnjih kako neposrednih tako i posrednih štetnih posljedica za Hrvatsku državu i sve njene građane. Isto tako, pozivam Vladu da uspostavi nužni socijalni dijalog kako s braniteljima i stradalnicima u Vukovaru o dvojezičnim natpisnim pločama, tako i s drugim socijalnim i profesionalnim udrugama konkretno sa Sindikatom liječnika i medicinskih sestara kako bi se riješile ili barem ublažile nepotrebne društvene napetosti. Mir, demokratski dijalog i stabilnost danas su nam itekako potrebni kako bismo svi skupa mogli posvetiti se rješavanju prije svega nagomilanih gospodarskih problema. No, čini mi se da to uz ovu Vladu iluzija i da je prekasno. Uspjeli ste ovu državu devastirati gospodarski, svjetonazorski i moralno. Zreli ste doista za odlazak. Svaki dan vašeg daljnjeg mandata je poguban za Hrvatsku. I na kraju ću parafrazirati našeg prvog predsjednika dr. Franju Tuđmana kojeg se nažalost rijetko spominjemo u Hrvatskom saboru, a koji je govorio da ne može biti uspješna ona politika koja nema potrebna znanja, razboritost i odlučnost i koja ne zna zadobivati prijatelje i saveznike u realnim okolnostima kako u zemlji tako i u inozemstvu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika IDS-a govoriti kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade Republike Hrvatske, cijenjene kolegice i kolege na temelju programa Vlade RH u ime Kluba zastupnika IDS-a na današnjoj raspravi osvrnuti se hoću na dva područja. Na područje u kojem jesu ostvareni i vidljivi i mjerljivi i opipljivi rezultati – turizam, i na područje koje osigurava veću stabilnost države u odnosu na gospodarska kretanja – decentralizaciju. Turizam u Hrvatskoj u razdoblju aktualne Vlade koji je obuhvatio dvije turističke sezone bilježi uzlazne trendove. U prošloj 2012. rastao je i broj noćenja i broj dolazaka, u ovoj godini u prvih sedam mjeseci ostvareno je 8,5% više prihoda u turističkim djelatnostima nego je to bilo prošle godine. Vidljivo je da su ostvareni krupni pomaci kako oni infrastrukturni tako i oni zakonski, ali ono što držim da je najvažnije stvoren je strateški okvir i na tome u ime IDS-a čestitam ukupnom sastavu Vlade. Svi mi u Saboru jesmo pokazali da smo svjesni koliko je za hrvatski turizam bilo važno donijeti strategiju. Strategiju koja definira turističku budućnost, strategiju koja daje smjernice i za snažniji razvoj turizma i to svih hrvatskih krajeva i za povećanje konkurentnosti i za ulazak Hrvatske među 20 najkonkurentnijih zemalja svijeta. Usvojena Strategija razvoja hrvatskog turizma do 2020. ambiciozna je i to je dobro. Osobno očekujem da će rezultati biti sve bolji, dakako pod uvjetom da se nastavi s usklađivanjem zakonske regulative, izgradnjom nove turističke infrastrukture, kreiranjem novih sadržaja i kreiranjem odgovarajućeg poslovnog okruženja. Pored usvojene strategije u ovom periodu aktualne Vlade RH mi iz IDS-a vrlo važnim pomakom također držimo primjenu diferencirane stope PDV-a za turizam od 10%. Smatramo važnim jer diferencirana stopa PDV-a naš je turizam učinila konkurentnim na međunarodnom tržištu, a dugoročno sigurno hoće potaknuti investicije. Želio bih u ovoj prigodi posebno istaknuti kako se Vlada u ovoj izrazito teškoj financijskoj situaciji opredijelila i zauzela i to jasan i čvrst stav kako bi pridonijela ne samo trenutnom već i dugoročnom razvoju turizma. Nastavi li se tako pametno i odgovorno sačuvati ćemo naše konkurentne prednosti, opstati u svijetu turističkih destinacija i to kao jedni od boljih a to nam je siguran sam i svima nama u Saboru cilj. Jednako tako vjerujem da nam je svima cilj stvaranje jake lokalne samouprave, ključnog elementa svih suvremenih demokratskih političkih sustava. Biti ću slobodan podsjetiti kako u Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi koju su u Strasbourgu 1985. godine potpisale gotovo sve države članice Vijeća Europe a jedno od uvodnih opredjeljenja glasi: "Obrana i jačanje lokalne samouprave predstavlja važan doprinos izgradnji Europe utemeljene na načelima demokracije i decentralizacije vlasti." Republika Hrvatska je u rujnu '97. godine ratificirala Europsku povelju o lokalnoj samoupravi. No u Hrvatskoj lokalna samouprava ne jača, u Hrvatskoj razvoj lokalne samouprave u odnosu na europske lokalne uprave znatno je usporena. Za to postoje objektivni razlozi. Domovinski rat i poslijeratno razdoblje. Za to postoje i posljedice kao što su neusklađenost i neprovedivost inih zakona i stoji činjenica da je danas Hrvatska visoko centralizirana. Sve moderne i suvremene europske države svojim su ustrojem kroz organizaciju lokalne i regionalne samouprave omogućile neke od njih u manjoj, a neke od njih u većoj mjeri decentralizaciju i nije slučajno da europske države, a time i njene građanke i građani koji imaju visok stupanj decentralizacije u ovom teškom periodu najmanje osjećaju posljedice krize. S druge strane u našoj državi koja ima niz regionalnih specifičnosti danas centralizacija guši i koči gospodarski i ini razvoj. Hrvatska se danas bori s disparitetom i zaostajanjem u razvoju perifernih regija čiji stanovnici bijegom u centre smanjuju mogućnost nekog ozbiljnog razvoja. Njeni gradovi, općine pa i županije zauzdane nizom administrativnih ograničenja nisu u mogućnosti efikasno obaviti osnovnu funkciju koordinatora razvoja na svom području niti mogu postati snažne i sposobne kako bi privukle i zadržale najbolje organizacije, profesionalce, stručnjake i investitore. Stoga držim da se državna izvršna razina upravljanja mora osloboditi tereta nepotrebnih operativnih radnji. Državna razina ima zadaću stvaranja strateških okvira i strateških promišljanja dok lokalna razina treba skrbiti o lokalnim problemima jer budimo realni kvalitetan društveni održiv razvoj moguć je samo putem lokalnih zajednica. Jačanje kapaciteta lokalnih institucija za rješavanje javnih problema rezultirati će, a držim da je to i ključno i da je to bit decentralizacije jeftinijom i kvalitetnijom uslugom za građane. U ovoj raspravi želim se dotaknuti i danas spomenute teme za koju smatram da niti doprinosi razumijevanju, niti doprinosi rješavanju problema, a to je teritorijalni preustroj. Govoriti o teritorijalnom preustroju, a prije toga ne započeti provoditi decentralizaciju niti je argumentirana, niti je cjelovita, niti je sadržajna, niti je odgovorna priča. Ono što jesam osobnog uvjerenja, da upravo u ovom teškom i zahtjevnom periodu kada se čine napori od strane Vlade kako bi se državne javne financije stabilizirale i dovele u red što apsolutno IDS podržava, pravi je trenutak da se započne i otvori ozbiljna, argumentirana i odgovorna javna rasprava o decentralizaciji u koju je potrebno uključiti sve relevantne čimbenike. U ovoj situaciji kada država nema novaca, upravo sada trebamo iskoristiti ovo vrijeme za planiranje i stvaranje platformi kako na najbolji mogući način otvoriti pretpostavke za razvoj lokalne samouprave, a za to nam je potreban dijalog, partnerstvo i iskrene namjere. Takvim političkim standardom možemo dobiti sveobuhvatan, cjelovit i sadržajan koncept funkcioniranja lokalne samouprave kao ključnog elementa svih suvremenih demokratskih političkih sustava. Političkog sustava koji hoće osigurati veću stabilnost države, koji hoće rezultirati gospodarskim i inim razvojem i koji hoće rezultirati jeftinijom i kvalitetnijom uslugom za građane. Zahvaljujem.
Hvala lijepa kolega. U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolege Ivan Grubišić i Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijeni predsjedniče Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Jasno je svi smo mi mogli razumjeti kako će se voditi ova rasprave. jedni će prozivati ili su prozivali zbog deficita, drugi da je zemlja ostavljena u rasulu što je i točno, a da je tome tako rječito valjda potvrđuje i činjenica da je eto premijer "u zatvoru", potpredsjednik vlade izašao iz zatvora, ministar obrane je bio u zatvoru, ministar poljoprivrede ne znam gdje, policije isto tako i tome slično. Ja se slažem da su u pravu i oni koji spominju recimo veći deficit i on je dana sigurno tu negdje oko 16 milijardi kuna, a možda će biti do konca godine i puno veći. A zašto? Pa prije svega zbog nove metodologije izračuna. On sigurno neće biti 3,8% ovako će biti 4,7, možda će biti 5,1, 2% to je možda 18 milijardi kuna. Ali zašto je tome tako? Što je na djelu? Mi smo do sada vodili ovu metodologiju po MMF-u sada moramo prema EU. A Europa prati kada govorimo o općoj upravi i ministarstva i tvrtke u vlasništvu države i lokalnu samoupravu i sve komunalne službe. Znači Europa prati 576 proračuna lokalne samouprave plus njihova komunalna poduzeća, a ne kao što je to do sada bilo 56 najvećih lokalnih da se tako izrazim jedinica. Znači mi pratimo i 200 milijuna kuna ne znam grada Poreča i Gračišća i da ne nabrajam sve dalje, ali pratimo dugove Zagrebačkog holdinga i Hrvatskih autocesta, pratimo reprezentaciju po našim gradovima, općinama županiji i tome slično. Znači prvi puta za deficit ovaj puta neće biti zaslužan samo premijer ili samo ministri ili direktori najvećih državnih tvrtki već i župani i gradonačelnici i direktori komunalnih poduzeća. I što se dešava? Država mora ili smanjit će deficit za 3 milijarde kuna ili za tih 0,9 ili 0,8% ali što je onda sa deficitima koji isto tako treba rješavati lokalna samouprava čiji prihodi u ovom trenutku su 20% proračunskog novca. Situacija je ozbiljna, nije kritična. Ono što je najbitnije Hrvatska može servisirati svoje obveze poglavito dugove. Točno je kao što je netko danas primijetio da je Linić otputovao po novu tranšu zaduženja u iznosu nemojte me hvatati za riječ milijarde ili milijarde i 500 milijuna dolara. ali 2014.za kamate ova država će morati isplatiti 2,5 milijardi kuna više nego prošle godine. Mi ćemo za EU ove godine morati osigurati pardon iduće godine 3,6 milijardi kuna, a ove godine milijardu 600 je bilo. Teoretski slažem se, od Europe možemo povući npr. jednu milijardu eura iduće godine, međutim ono što je sigurno najbitnije da mi 15 godina nismo intervenirali ili nismo smanjili glavnicu niti za jedan dolar nego samo isplaćujemo kamatu. Ne mora se nitko složiti sa mnom, ali moj je sud da su i državna tijela i ministarstva barem za 30% prekapacitirana. Kod lokalne samouprave situacija je isto i normalno je ne zalažem se da se razriješi taj hladan pogon za 30% ali da je to jedan ogroman teret zasigurno jeste. Normalno kada govorim o Županiji istarskoj reći ću otvoreno neka se osuši ruka onome tko bi glasao za ukidanje Županije istarske. No pustimo sada to. 2013.teret krize i to je istina je prebačen na građane i tvrdim prije svega male tvrtke, mali sektor. Ali tu treba reći još nešto, male treba pustiti da rade, ne zatvarati ih za sitnice, jer ako ne rade neće plaćati obveze neće puniti državni fiskus odnosno neće plaćati poreze. Ali što želim kazati? Da ova Vlada nije u ovih 2 godine gospodarstvu ostavila cca. 10 milijardi kuna situacija bi bila neusporedivo tragičnija. Netko će reći da su to mrvice, 10 milijardi kuna je 3% bruto društvenog proizvoda ali treba biti pošten i reći da se Vlada u ovih 2 godine odrekla 10, pod navodnicima "odrekla", ostavila gospodarstvu 10 milijardi kuna više. Između ostalog možda zbog toga danas štrajkaju liječnici, možda između ostalog zbog toga se danas kada se ne zna drugačije odgovoriti maršira zbog Ćirilicu. Nedavno sam, netko mi je rekao, čak i u jednom sv. Petru u šumi, 15.-ak kilometara u Pazinu jedna listina pisana je na Ćirilici ni manje ni više nego negdje u 12 stoljeću. U jednoj glagoljskoj Istri u 12 stoljeću pisalo se i na Ćirilici koja je valjda hrvatsko pismo isto kao i srpsko i obrnuto srpsko kao i hrvatsko. Ali da kažem tih 3% bruto društvenog proizvoda, znači odnosi se na red parafiskalnih nameta, na PDV za turizam iako zbog tih, zbog te intervencije da je PDV u turizmu spao sa 25% na 10% nitko nije pojeftinio, da li smo postali konkurentni to je druga stvar sada, sumnjam. Smanjen je neki komorski doprinos, reinvestirana ova dobit ostaje tvrtkama. Obrtnicima je, sada nisu u sustavu PDV-a, od, do 80, pardon od 80 tisuća kuna nego od 240 tisuća kuna itd. Ja znam da će netko reći da je prosječnoj tvrci lakše možda za tih 2% ali, da točno, što znači kada je recimo s druge strane zbog većeg PDV-a građana pala kupovna moć. Da je situacija kod građana i malih tvrtki ozbiljna svjedoči da građani i tvrtke bankama ne mogu vraćati uredno 43 milijarde kuna. Od čega na građane otpada 12,8 milijardi kuna, na tvrtke nekih 30,5 milijardi kuna. I zato se ne treba ni čuditi da je i dobit banaka 2013. Za prvih 6 mjeseci manja 40% u odnosu na dobit poslovnih banaka koje su poslovale 2012. Ali s druge strane Hrvatska ima i tu sreću da niti jednu banku nije morala sanirati iz državnog proračuna. Drugi će reći da je ta njihova pozicija prije svega proizašla iz tereta kojega su na sebe preuzeli građani, malo i krupno gospodarstvo. I tu smo sigurno raritetni u Europi. Na primjer jedna Irska je dala 90% bruto društvenog proizvoda za sanaciju svojih banaka, jedna Danska čak 60%. Znači tu vidimo da se teret prebacuje na građane. Ali još jedanput će reći da država nije rasteretira gospodarstvo, pitanje naprosto kakvo bi bilo. Mi možda cijelo ljeto smo govorili i o ovom lex Perkoviću. Pa iz aviona se vidi da je na djelu, usuđujem se reći jedan klasičan mobing, pritisak ne Europe, nego možda nekih gospođa zbog njemačkih odnosno ovih europskih izbora. Ali zašto rekoh da se iz aviona vidi da je naprosto pritisak na Hrvatsku. U tome da ako, Hrvatska sada kažu uskladi rok sa češkim lex Perkovićem, znači 1.1.2014. pod navodnicima neće biti pritisaka ili sankcija. I sada opet vidimo da su poput orwelove životinjske farme sve zemlje ravnopravne ali da su očigledno neke i neravnopravnije. A šta se dešava? HDZ je uspio zamijeniti tezu da Milanović, predsjednik Vlade štiti pod navodnicima Perkovića a ne kako bi bivši saborski zastupnik i sudac Ustavnog suda gospodin Vukojević rekao da su Perkovića štitili Šušak i Tuđman. Ovome je bio pomoćnik ministra obrane a ovome drugome je osnovao zloglasni SIS. Dapače, gospodin Vukojević je išao i korak dalje pa kaže da su protiv lustracije 90.-tih godina s jedne strane bili Tuđman a s druge strane i zbog nekih u Crkvi koji su isto tako radili sa UDBA-om pokojni kardinal Kuharić. Ako je tome tako kako onda kaže ne znam, HDZ, onda izgleda da je, ne znam, premijer bio šef obavještajnih službi tamo 2004., 05. možda ne bi izručio nedužne Markača, Čermaka, Gotovinu ili ne znam koga. Ali pustimo sada to. O tome ne treba niti raspravljati. Ovoj situaciji u Hrvatskoj je prethodilo ne bujanje proračuna, već prije svega, ne samo bujanje proračuna, jasno, već prava a sve s ciljem kupovanja izbornih glasova. Zar nije recimo apsurdno da u onoj pretkriznoj 2008. državni proračun iznosi 115 milijardi kuna, no ove godine je 124 milijarde kuna uz sve rezove i sve štrajkove koje nažalost imamo ili ćemo imati. Ali jasno kolektivna prava, invalidnine, stečena prava jednostavno ne možete dirati bez prosvjede. Jednako tako budimo iskreni da li je ova Vlada na primjer kriva danas 2013. što ne znam, recimo jednome Adrisu pada dobit. Zbog čega? Zbog hrvatskog ulaza u Europsku uniju, zbog toga što se benefiti CEFTA-e, više u ovoj zemlji ne mogu primjenjivati. Da li je ova Vlada kriva što jedan Uljanik isto tako ove godine recimo ili prošle posluje sa znatnim gubitkom. Je, ok, ova Vlada je kriva, da li je kriva možda što 3.maj ili Brodosplit nemaju narudžbi. Evo Šuker kaže je i za to. Zar je ova Vlada kriva zbog kraja jednog Purisa u Istri, i zbog toga je kriva. Zar je ova Vlada kriva što je broj zaposlenih u Istri od 2008. do danas minus 13 tisuća. Evo za ovo kriva ova Vlada i Damir Kajin. Zar je ova Vlada kriva za dubioze koje imaju mediji i danas čitam trgovački lanci. Zar je ova Vlada kriva za poslovanje HRT-a, očigledno je, što neki savjetnici pro bono savjetuju ravnatelja HRT-a, a naplaćuju svaku kunu Cimiteru groblju, Monte Ghiru recimo u Pulu. E zar je ova Vlada kriva što se nije pokrenulo Brijuni rivijere ili nešto drugo gospodine Šuker, opet je, ok. Ova Vlada je možda kriva, za što, što nije na početku mandata rezala ovaj proračun za 7 milijardi kuna. Ali čekajmo, budimo iskreni, tu su i penzije, tu su socijala, tu je plaća. Situacija je u najmanju ruku složena. Raduje da jedna Zagrebačka ako ništa drugo ipak predviđa s jedne strane pad BDP-a u '13. za 0,9% ali rast BDP-a u '14. za 1%. Ako se to ostvari ja ću reći Hrvatska "spašena". Nismo mi još uvijek u toj situaciji, ali opet budimo oprezni. Da bi kompenzirali, pazite 3 milijarde kuna koje sada moramo rezati, da ih ne režemo, znači BDP bi trebao rasti oko brat bratu 2, 2,5%, 2,5% iduće godine. Pa jasno da je to nemoguće, no kao i uvijek zemlju neće izvući niti vlast, niti opozicija nego ja kažem izvući će žrtva onih kojih ima najviše a to je upravo sirotinja. Mi u dvije godine ili ova vlast, imam još 10 minuta… … [[Upadica se ne razumije.]] Imam još 10 minuta jer samo 10 mi računa. … /Buka u dvorani./… Još 5 govorim, ok još 5. Da, jer gledam gore semafor. Ova Vlada pa u dvije godine gospodo pa nije mogla promijeniti gospodarske parametre, riješit deficit, riješiti izvoz, riješit brodogradnju, insolventnost…
Nemojte dobacivati iz klupe. Kolega Kajin, samo trenutak. Molim vas, nije na početku bilo mjerenje 20 minuta nego 15 minuta.
Znači to se jednostavno nije moglo napraviti, ali ova Vlada mora pa i pod cijenu da izgubi izbore, sanirati o čemu je govorio i premijer, javne financije i zajamčiti funkcioniranje pravne države. Ako to učini e onda, ako joj to pođe za rukom spasila je države, spasila je financije, državu pardon i spasila je naslabije. Premijer je govorio u svom govoru o četiri puta izlaska iz krize: red, konsolidacija, racionalizacija, rast gospodarstva. Govorio je o tome da je ova država uspjela u dvije godine naplatiti 500 milijuna kuna nenaplaćenog poreza od 40 milijardi, 3 milijarde kuna je reprogramirano, 3 milijarde kuna kod građana je u reprogramu. Kroz predstečajnu nagodbu spominje se da se pomoglo da opstane u životu 40-tak tisuća radnih mjesta, spomenuo je da 2011. nisu isplaćivane plaće za 205 tisuća radnika, danas za 70 tisuća, pa i pod kaznu kaznenog progona. Samo u deficitu je bilo 9 milijardi kuna kamata. Ono što je meni drago da je spomenuo između ostalog 10 tisuća udruga koje troše 10 milijardi kuna, 3% BDP-a, a samo iz proračuna za udruge ide milijardu i 500 milijuna kuna. I nije mi krivo kada ide taj novac jednoj udruzi Institut koja se bori protiv droge u Istri gdje na godišnjoj razini prikupe 250 kg šprica, špunta ili šponta kako bi rekli u mom dijalektu, gdje se droga počela dijeliti na aukcijama, kupiš gram-dobiješ dva, dosta toga. Još mi je draže na ovim festivalima, još mi je draže da je premijer rekao ne PR agencijama. Ne mogu one voditi politiku kao što se vode u nekim mojim sredinama. Kaže premijer izlaz iz recesije, investicije, privatne investicije, strana ulaganja, poreska politika, europski fondovi, diplomatska ofanziva. Ono što ja očekujem od ove Vlade, da se izda što je moguće prije koncesija za nastavak gradnje ipsilona, opća bolnica, da se jednog dana krene u gradnju željezničkog tunela Učka pod uvjetom da se spasi naše luke. Ali je isto činjenica da se u ovoj godini iz državnog proračuna ka Istri usmjerava milijardu i 300 milijuna kuna. Jasno je, teško se načudit raspravama, jedni ćemo biti za jedno, drugi ćemo biti za ovo. Ali još jedanput, za to što recimo hotelijeri ne grade nove hotele, u Istri ih barem obnavljaju, nije kriva Vlada, za Uljanik gospodine Šuker nije kriva Vlada, za 3. maj nije kriva ova Vlada, možda neka bivša, uprave ili Vlade. Za Puris nije kriva ova Vlada, za to što u Istri u 23 godine sagrađeno je svega 5 novih hotela 2 u Rovinju, jedan u ne znam Medulinu, jedan gore u Umagu. Nije kriva ova Vlada. Možda nije kriva niti ona prošla. Prilike su jednostavno nezahvalne, pa čak i ulazak u Europu. Sada najprije može zbog CEFTA-e značiti da ćemo ići dole, pa tek onda gore. S druge strane stranci drže u Hrvatskoj dionice u vrijednosti od 87,6 milijardi kuna. Što je do sada rasprodala ova Vlada? Ništa. Da li hoće? E to ćemo vidjeti. Vjerojatno. Na početku godine strane kompanije, fondovi držale su 28,7% svih dionica u Hrvatskoj. Još jedanput što je prodala? Ništa. A što će prodati? To ćemo jednostavno tek vidjeti. Sve u svemu jasno je da mi, ja osobno podržavam ovo izvješće. Možda se moglo učiniti i više, ali budite uvjereni da nije u ovih 2 godine učinjeno malo. A da se nije učinilo to što se učinilo i da se nastavila bivša postojeća politika prilike bi bile daleko i daleko gore.
Ivan Šuker, povreda Poslovnika.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora vi ste povrijedili Poslovnik o radu ovog Sabora članak 121. nastavno na članak 128. i članak 129. Dakle, u članku 128. se kaže da predsjednik Vlade jedanput godišnje podnosi izvješće. U članku 129. se govori o tome kako teče rasprava, a u članku 121. se kaže da koji inače uređuje odnos Vlade i Sabora, da Vlada određuje člana Vlade i zamjenika ministra za svoje predstavnike u Saboru. S obzirom da mi kao saborski zastupnici i ovaj Visoki dom nismo dobili prijedlog Vlade niti pisani materijal za ovu točku dnevnog reda nismo dobili, a ne znam kako bi mogao netko mijenjati predsjednika Vlade jer on podnosi godišnje izvješće smatramo da ste morali upozoriti predsjednika Vlade bez obzira koliko se to njemu sviđalo ili ne sviđalo, koliko se njemu ne slušalo ono što se govori u ovom Visokom domu on je morao biti prisutan danas tijekom cijele rasprave. Njega nikako ovdje ne može zamjenjivati uvaženi potpredsjednik Grčić. Na kraju krajeva nema niti prve potpredsjednice, jer to je kršenje Poslovnika [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] Ako ste već htjeli da se veliki vođa obrati naciji onda ste trebali predvidjeti kad [[Upadica Zgrebec: Vrijeme je isteklo kolega.]] veliki vođa više ne može sjediti ovdje da ga može mijenjati netko od manjih vođa.
Kolega Šuker, vi ste prekršili Poslovnik jer članak 236. kaže da zastupnik odmah mora navesti članak Poslovnika o čijoj povredi govori. S obzirom da ovdje sjedi potpredsjednik Vlade, a da je predsjednik Vlade zbog određenih obveza kratko odsutan mislim da nije povrijeđen Poslovnik. On će se vratiti i saslušat će sve druge. Vi imate pravo obratiti se Odboru za Ustav i Poslovnik ako mislite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ne možete. Kolegice Jadranka Kosor, izvolite povreda Poslovnika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Sigurna sam da su povrijeđeni članak 128., 129. našega Poslovnika jer u članku 128. gdje piše o izvješću o kojem danas raspravljamo se jasno kaže da predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnosi izvješće. Dakle, predsjednik Vlade podnosi izvješće, ne podnose potpredsjednici i ne piše da podnosi Vlada. Da piše da izvješće podnosi Vlada onda bismo mogli prihvatiti da ovdje sada s nama je uz svo naravno poštovanje potpredsjednik Grčić. Budući da je logično da svi koji će govoriti u ime klubova imaju ponešto predsjedniku Vlade među ostalim i sugerirati logično je jer u Poslovniku gospođo potpredsjednice ne piše da predsjednik Vlade nakon što podnese izvješće može otići iz Hrvatskoga sabora, odnosno sabornice. Predlažem da zastanemo u raspravi, da pričekamo predsjednika Vlade. Ja vjerujem da je on otišao zbog toga što ima nešto iznimno važno i da će nas o tome obavijestiti. Ali kako Vlada i predsjednik Vlade odgovara Hrvatskome saboru to je ustavna kategorija logično je da nas sve čuje i da nam onda u konačnici odgovori. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I vama također odgovaram da ovdje sjedi potpredsjednik Vlade koji će saslušati i prenijeti predsjedniku ukoliko je potrebno, a predsjednik Vlade čim obavi obvezu koju ima vratit će se natrag u Sabor. Također vas upućujem da se obratite Odboru za Poslovnik, Ustav i politički sustav. Kolega Šuker.
Gospođo potpredsjednice, zbog vašeg samovoljnog tumačenja Poslovnika tražim stanku u ime kluba od 15 minuta.
Nisam samovoljno tumačila Poslovnik. Pročitala sam vam točno što članak 236. kaže:"Ako zastupnik nije zadovoljan danim objašnjenjem može najaviti da će se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav podnijeti zahtjev za mišljenje o povredi Poslovnika." Vi to niste učinili. U ime kluba nacionalnih manjina govorit će kolege Furio Radin i Nedžad Hodžić. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Izvolite kolega Radin.
Gospođa potpredsjednica Sabora, gospodine zamjeniče premijera, uvažene kolege zastupnici. Istovremeno je i dobro i loše što se o izvješćima o radu Vlade ne glasa. Loše je jer su zastupnici stavljeni u podređeni položaj. Dobro je jer se u raspravama ne moramo fokusirati na sve kritične točke, možda samo na neke jer njih ima mnogo, niti na sve probleme koje Vlada ne rješava ili koje Vlada stvara. Neću spomenuti ekonomske probleme. Znači, ne moramo se samo na to oslanjati, možemo govoriti i o drugim stvarima, a pogotovo možemo dati određene sugestije za koje smatramo da su Vladi potrebne. Ja neću spomenuti ovdje ekonomske probleme, mnogi će o tome govoriti puno meritornije od mene i ne spadam među one koji znaju dovoljno malo da misle da mogu govoriti o svemu. Spomenut ću nakratko ovdje samo neke greške. Pokazivanje svoje snage, odnosno pokazivanje mišića tamo gdje najmanje treba u EU i to kada smo još slikovito rečeno na garderobi, što znači da smo ušli, da nas svi gledaju iz sale, ali da ne znamo još gdje ćemo sjesti da li blizu prozora s pogledom na more ili pored izlaza za nuždu. I da stvar bude još gora pokazali smo mišiće, pokazali smo da smo jaki i ravnopravni prema zemlji koja je u društvu gdje su svi ozbiljni i ravnopravni najozbiljnija i najravnopravnija. Nacionalne manjine se nadaju da će se taj problem brzo riješiti jer se prema prijateljima moramo ponašati prijateljski. Spomenut ću dalje samo zakon koji je trebao uvoditi red u sportu što je predstavljalo prije svega plemeniti pokušaj da se napokon riješi vladavina trgovaca sa nogometašima, pogotovo igračima i prekidanje malverzacijama u sportu poglavito u nogometu. Glavna se rasprava svodila na to je li Zdravko Mamić uvrijedio ministra Jovanovića po nacionalnoj osnovi ili samo po osobnoj osnovi. I gotovo o ničemu drugome. Što znači da je pobijedila postojeća diktatura u nogometu. Isto tako, i s time ću završiti s problemima i prijeći ću na stvari koje su u nadi da me se sluša koje su za nas iz nacionalnih manjina pozitivne, spomenut ću problem zdravstva znači kao zadnji problem. Prije svega seksualnog odgoja i reći ćemo vrlo jasno da je vrlo upitno da li je on uspio što god tvrdili u Ministarstvu obrazovanja i sporta. Razvodnio se, to je sigurno. O zakonskim promjenama u znanosti, na samom kraju i o visokom školstvu bolje da ne govorimo. To su kritične točke koje bi trebalo, valjalo produbiti sa našeg stanovišta. Naravno uz one gospodarstvene i ekonomske. Pozitivna strana za nas iz Kluba nacionalnih manjina je ono za što mnogi smatraju da je negativna strana, odnosno propustom ove Vlade rečenica premijera maloprije da su prava različitih po nacionalnosti, po spolu, po spolnoj orijentaciji isto važna kao gospodarstvo dakle da su ljudska prava temeljna za ovu Vladu, a ne sekundarna bila bi dovoljna za nas da podržimo ovu Vladu. Jer dvojezičnost gdje god se ona uspostavila pretpostavlja tolerantnost, toleranciju. Pa i u Vukovaru koji ima pravo na pijetet, pogotovo onaj praktični pijetet koji se definira pravom na rekonstrukciju jednog grada koji je bio bogat i razvijen prije nego što je stradao, ali ja nisam nikada čuo o pijetetu bez uvažavanja drugih. I napokon, tko nam daje pravo da ne poštujemo zakon, zakon koji ne oduzima ništa drugima već samo dodaje bogatstvo kulture jedne nacionalne zajednice. Ćirilica nije ništa drugo nego znak da oni, da Srbi pripadaju da i Srbi pripadaju naravno tom gradu. Ili je to ono što ne želimo, da se ne smatraju doma? Mi u Istri smo imali snagu uvoditi dvojezičnost u trenutku kad su sve rane bile otvorene što je danas dovelo do najvećeg stupnja solidarnosti svi kažu u Europi. Ja ne znam da li u Europi ali je vrlo visok stupanj solidarnosti. Hoće li to biti moguće i u Vukovaru? Ali samo ako prestanemo politizirati i ako slušamo glas svih. I na kraju o komunikaciji i onda ću dati riječ gospodinu Hodžiću koji će nastaviti ovu raspravu. Ono što ovoj Vladi nedostaje ili čega ima vrlo malo je sposobnost komunikacije. A bez, znači sa prijateljima, sa suradnicima sa koalicijskim partnerom i sa onima koji nisu koalicijski partneri kao manjine nego podržavaju tu Vladu, podržavaju je izvana kao što se kaže ali stalno i postojano da tako kažem, temeljito, bez sposobnosti komunikacije između Vlade i pogotovo onih koji je podržavaju ali i oporbe moguće su samo greške. I to i tamo kad su namjere plemenite. Više glava misli bolje od jedne glave, vjerujte mi. Bolje rečeno, samo jedna glava bilo čija probleme riješiti ne može. Hvala.
Štovana potpredsjednice Sabora Republike Hrvatske, poštovani potpredsjedniče Vlade, uvaženi kolegice i kolege. Klub zastupnika nacionalnih manjina nije klasičan parlamentarni klub jedne političke stranke odnosno jednog političkog pogleda. Njega čine zastupnici čiji se politički stavovi mogu i značajnije razlikovati ali ta možebitna politička heterogenost nas ne sprječava da danas u ocjeni dosadašnjeg rada Vlade RH na čelu sa predsjednikom Vlade gospodinom Milanovićem ne iznesemo svoje jedinstvene stavove. Neki od tih naših jedinstvenih stavova iznio je kolega Furio Radin, vjerojatno će neke stavove iznijeti i klub SDSS-a kao dio našeg kluba ali mislim da i ovo što ću ja reći je ustvari jedinstveno stajalište svih članova kluba. Prije svega želimo izraziti svoje veliko zadovoljstvo i jasnom, transparentnom i nedvosmislenom vanjskom politikom koju Vlada RH na čelu sa predsjednikom Vlade gospodinom Zoranom Milanovićem vodi prema susjednim državama i državama u regiji a koje su ujedno i matične zemlje velikog broja pripadnika nacionalnih manjina koje zastupamo u Saboru RH. Jasna podrška samostalnosti, suverenosti i cjelovitosti BiH kao zemlje tri konstitutivna naroda i svih njenih građana, politika pomirenja i unapređenja svih vidova suradnje sa Republikom Srbijom i Republikom Crnom Gorom unatoč teškom povijesnom nasljeđu iz bliže prošlosti, te nesebična podrška i pomoć svim zemljama iz regije na njihovom putu k EU politika je Vlade RH na kojoj čestitamo i koju podržavamo. Zadovoljni smo i novim zakonskim rješenjima donesenim u mandatu ove Vlade, a koja su po prvi puta iskoračila k pozitivnoj diskriminaciji pripadnika nacionalnih manjina, ali i pripadnika hrvatskog naroda u sredinama gdje su oni u lokalnoj zajednici u manjini bi se reklo. Ta zakonska rješenja su po prvi puta omogućila da pripadnici nacionalnih manjina glasuju osim za načelnike i njihove zamjenike da dodatno kao dodatno pravo glasa glasuju i za manjinske zamjenike što je prvi iskorak po našoj ocjeni k pozitivnoj diskriminaciji. Međutim, nismo zadovoljni i ne možemo nikako biti zadovoljni primjenom Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji se odnosi ili koji govori o srazmjernom zapošljavanju pripadnika nacionalnih manjina u državnoj i javnoj upravi. Tu se pojavljuje jedan veliki jaz i taj nesrazmjer s odredbama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina je takav da vrlo često razmišljamo da se taj zakon u ovom segmentu namjerno opstruira. Znamo da je sadašnje stane teško, znamo da je na snazi zabrana novog zapošljavanja ali želimo ukazati da novog zapošljavanja ali želimo ukazati da novog zapošljavanja ipak ima jer ga mora biti iz ovog ili onog razloga, a da u tom novom zapošljavanju pripadnici nacionalnih manjina ostaju po strani. Ono što je još strašnije u ovom teškom trenutku dakle kod otpuštanja ljudi sa radnih mjesta u državnoj i javnoj upravi tu su pak pripadnici nacionalnih manjina ja bih rekao u prednosti, više ostaju bez posla, time se ustvari naša prava iz Ustavnog zakona još više umanjuju odnosno on se još manje provodi. Nismo zadovoljni niti prisustvom informacija o ukupnom doprinosu pripadnika nacionalnih manjina hrvatskom društvu u cjelini u javnim medijima. Kada se govori o nama govori se uglavnom o našoj vjeroispovijesti ili pak o nekim segmentima naše kulturne autonomije. Smatramo da je veoma važno pokazati da su pripadnici nacionalnih manjina integralni dio hrvatskog društva i da daju vrlo bitan doprinos razvoju ukupnog hrvatskog društva pa ja bih rekao počev od Domovinskog rata kada se država stvarala pa preko sporta, obrazovanja, kulture, poduzetništva dakle tu sliku želimo pokazati hrvatskom društvu da smo tu potpuno integrirani i da dajemo natprosječan doprinos razvoju hrvatskog društva gledano na našu brojnost. Također smo zadovoljni sa naporima koje Vlada RH na čelu sa Zoranom Milanovićem čini na sprovođenju zakonitosti u ovoj zemlji. Kolega Radin je nešto govorio o ćirilici, a ja ću naravno ponovo apostrofirati taj problem. ćirilično pismo nije samo pravo zastupnika nacionalnih manjina temeljem zakona, nego govori o hrvatskom društvu i o širokogrudnosti hrvatskog društva. Ćirilica nikoga nije ubila, to trebaju znati svi ljudi, ćirilica tko je zna samo obogaćuje takvog pojedinca, ćiriličnim pismom se pišu i neki drugih jezici, veliki svjetski jezici. Prema tome dobro bi bilo da vi svi iz svih političkih stranaka pripadnicima i vašeg biračkog tijela pojasnite i lijeva i desna strana da je primjena tog zakona naprosto zakonska obveza i da ovakve stvari kao što smo gledali u Vukovaru se više nikad ne ponavljaju. Žalosno je zbilja je žalosno gledati da hrvatski branitelj preko hrvatskog policajca ruši natpise u Vukovaru. Kada rušite natpise na kojima piše RH rušite samu državu u kojoj živite, rušite i dignitet Domovinskog rata kojim je ta država stvarana. Dakle moj je poziv nemojte to činiti, nađite braniteljima način da im se pomogne jer među braniteljima još ću jednom ponoviti za ovom govornicom, a to hrvatska javnost mora znati, među braniteljima je ogroman broj pripadnika nacionalnih manjina. Ja sam nažalost u subotu u Umagu prisustvovao jednom sprovodu pokojnog Ejuba Avdića hrvatskog branitelja, učesnika Oluje koji je čiji je život završio suicidom. Hrvatski branitelji imaju dovoljno svojih problema i učinimo svi sve što je u našoj moći da svim tim ljudima neovisno o njihovoj nacionalnoj pripadnosti pomognemo da prevaziđu i materijalne ali što je puno važnije i druge probleme koje oni zbilja imaju i ne dozvolimo da se sa braniteljima manipulira. Hvala.
Hvala lijepa. Ivan Šuker povreda Poslovnika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Meni je stvarno žao što moram intervenirati međutim vi ste prekršili članak 248.i 249.našeg Poslovnika. U članku 248.se kaže citiram "Tijekom sjednice Sabora predstavnik kluba zastupnika može zatražiti stanku za sastanak kluba zastupnika. Predstavnik kluba zastupnika dužan je iznijeti razloge zbog kojih traži stanku i prijedlog duljine njezina trajanja u izlaganju ne duljem od dvije minute" i dalje se govori tehnički ako se stanka odobrava. S obzirom da vi meni niste odobrili stanku prekršili ste članak 249. Koji jasno precizira: "Predsjedatelj neće odobriti stanku za sastanak kluba zastupnika ako se zahtjev za stanku podnosi prije utvrđivanja dnevnog reda i prelaska na dnevni red iz razloga vezanih za rad radnih tijela sabora. I C u vezi sa istupom ili izjavom zastupnika izvan Sabora." Dakle s obzirom da razlog za traženjem stanke u ime Kluba Hrvatske Demokratske Zajednice nije niti u jednom od ovih predviđenih razloga zašto se ne može dati stanka vi ste prekršili poslovnik i ja ponovo u ime Kluba tražim stanku od 10. Minuta.
Kolega Šuker. Vi ste imali povredu Poslovnika. Ja sam rekla da nije bilo povrede Poslovnika, mi raspravljamo o Godišnjem izvješću Vlade Republike Hrvatske. Predsjednik Vlade je podnio uvodni govor o izvješću Vlade, molim vas, saslušajte do kraja pa, s obzirom da je morao na kratko otići ovdje je potpredsjednike Vlade koji prati izlaganje svih klubova. Vi ste mogli, dakle kada je predsjedatelj kaže se je dužan dati nakon iznesenog prigovora dati objašnjenje a ako niste zadovoljan danim objašnjenjem možete najaviti se, najaviti da će Odboru za Ustav i Poslovnik podnijeti zahtjev za mišljenje o povredi Poslovnika. Vi to niste, vi to niste rekli a ne možete … [[Upadica se ne čuje.]] , može, dakle niste, niste zatražili a zbog toga što ste nezadovoljni ne možete tražiti stanku za klub nego možete samo podnijeti zahtjev Odboru za poslovnik. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, zbog novo nastale situacije molim stanku u ime Kluba Hrvatske Demokratske Zajednice od 10 minuta.
Niste u pravu ali dajem vam stanku od 10 minuta do 12,45. Hrvatski laburisti?
Iz istih razloga tražimo stanku od 10 minuta.
HDSSB?
Također potpredsjednice.
Hvala lijepa. [[STANKA U 12,32 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,45 SATI]] U ima kluba HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Dakle intervencija u ime kluba da predsjednik Vlade naprosto mora biti u sabornici pod ovom točkom dnevnog reda iz razloga što naprosto ne možemo danas zanemariti što se događalo prilikom donošenja ovog poslovnika. Ovaj Poslovnik je naprosto … da bi se predsjedniku Vlade dala jedna neograničena moć, da se može u Saboru ponašat kako hoće, da radi što hoće, na kraju krajeva to je i danas demonstrirao jer u članku 128. jasno kaže da njegovo obraćanje uvodno po ovoj točki dnevnog reda može biti 60 minuta, međutim on je nastavio dalje tri i još nešto minute, uopće ne uvažavajući da ga predsjednik Sabora upozorava da je prekoračio. Nakon uvodnog izlaganja nekoliko klubova očigledno predsjednika Vlade ne interesira drugo mišljenje, njega ne zanima što će netko drugi reći, njega ne zanima ni što će reći Europska komisija, njega ne zanima ni što će reći hrvatski branitelji, njega ne zanima ni što će reći hrvatski liječnici, njega ne zanima ni što će reći nezaposleni Hrvati, njega ne zanima ni što će reći majke, djeca, roditelji poginulih hrvatskih branitelja u Vukovaru, dakle njega ne zanima ništa. On naprosto ima svoje mišljenje i govori što njemu paše i ne želi čuti nikog i ništa i zašto bi on danas gubio vrijeme ovdje prezirno se odnoseći prema zastupnicima u Hrvatskom saboru da on njih sluša ovdje, jer tko su saborski zastupnici da on tu sjedi i sluša što oni njemu pričaju, na šta ga upozoravaju. Pa vjerojatno će se od svih ovih rasprava čuti nešto i pametnoga. No ako smo ovim Poslovnikom, tako je bar bilo iz vladajuće koalicije rečeno, pospješiti rad ovog Sabora, dignut razinu rasprave na jedan drugi način, na jednu kvalitetniju razinu i visinu, što nam se događa danas? Dakle uvodno smo čuli premijera, govorio je koliko je htio i što je htio, kad mu se više nije htjelo slušati što govore saborski zastupnici jednostavno je otišao, bez da je predsjedavajući, to je ono vrlo bitno, upozorio u tom trenutku da predsjednik Vlade mora otići i da će bit netko drugi tu. Međutim, da bi se to moglo dogoditi kolegice i kolege ovaj Poslovnik je jasno definirao pravila kako se mi moramo ponašat u ovom Saboru. Između ostaloga u članku 121. kaže da Vlada određuje člana Vlade ili zamjenika ministra za svoje predstavnike u Saboru u povodu rasprave o prijedlogu zakona i drugih akata. Isto tako na aktualnom prijepodnevu, evo kolega Milinović je doživio to, da nije mogao postavit pitanje kome je htio nego onako kako je predložio klub. Dakle klub je predložio da se pitanje postavi ministru Ostojić, a kolega Milinović je u svom pitanju koje je dostavio klub imao da želi postavit pitanje predsjedniku vade. Kolegi Milinoviću nije bilo dozvoljeno da postavlja pitanje zato što se predsjedavajući s punim pravom držao Poslovnika. Ja vam samo pokušavam povući paralelu o tome kako se određene stvari rade. Tako i po članku 121. mi nismo dobili nikakav pisani materijal, zato je kolega Salapić i tražio stanku. Nije mi jasno kako uopće točka dnevnog reda može biti stavljena na dnevni red da se ne dobije ništa, nije napisano da o ovom izvješću u sabornici će biti prisutan predsjednik Vlade i recimo dva potpredsjednika koji u slučaju hitnog odlaska predsjednika Vlade mogu biti u Saboru. Da su to napisali mi ne bi mogli prigovarati članku 121., ali to nije napisano. Zašto, pa tko su ti saborski zastupnici da bi se predsjednik Vlade spuštao na njihovu razinu i njima polagao račune. Dakle uz sve ono skupa što je izneseno bez vizije, bez analize postojećeg stanja i bez vizije kako riješiti ove velike probleme, uz sve ovo što se događa u odnosima sa Bruxellesom jer gledajte, nije dovoljno niti da gospođa Merkel u euforiji izborne pobjede u Njemačkoj jasno na press konferenciji kaže što je problem Hrvatske. Toga nama, ne nama, nama je ali predsjedniku Vlade očigledno nije dovoljno da shvati koji su problemi. I zato kolegice i kolege, ja smatram da ako ćemo držati do svog digniteta, do digniteta ovog Visokog doma, a vi kolege iz vladajuće koalicije ste izglasali ovaj Poslovnik, nitko ga drugi nije izglasao, mi smo bili debelo protiv njega. Ova rasprava se ne može nastaviti dok na raspravu ne dođe onaj koji jedini može slušat, koji može jedini nas kraju u svojih završnih 20 minuta odgovoriti, a to je predsjednik hrvatske Vlade.
U ime kluba Hrvatskih laburista Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. S vremena na vrijeme, ali sve češće narušava se dignitet Hrvatskoga sabora. Neću prvi put ustvrditi da je zapravo Sabor samo smokvin list ili samoposluga za premijera, uzme što mu treba, ne plati ništa, glasačka mašinerija. Gospodin premijer je znao da će danas biti izvješće u Hrvatskom saboru. Mislim da je netko zadnji put spočitnuo zbog čega nije na samom početku zasjedanja kao što piše u Poslovniku i tad je rečeno zbog toga što se odredio upravo ovaj utorak. I sad bismo mi trebali povjerovati, a i da jest tako nije važnije od ovoga što ću reći, trebali bismo povjerovati da ima važne državničke poslove. Vjerojatno je gospođa Merkel se javila sa viješću da je popustila, da može do 1.7. odgoda lex Perkovića. Mislim da je ironija jasna. Mislim da je to nepoštivanje zastupnika. To što gospodin predsjednik Vlade ne poštuje opoziciju, sasvim razumljivo iz njegovog ponašanja ali on ne poštuje ni zastupnike Kukuriku koalicije. Jer i oni su ovdje danas da bi slušali kolege iz opozicije, da bi slušali svoje kolege iz svojih klubova i da bi konačno vidjeli reakcije premijera. Međutim, pojašnjeno nam je, pojasnila nam je potpredsjednica Hrvatskoga sabora da će njemu bit rečeno. Mislim da je to i podcjenjivanje saborskih zastupnika i od strane potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Pa onda ne treba, može predsjednik Vlade gledati to i na televizoru u svojoj sobi, poslat nam pismo da je on gledao, da nas pozdravlja sve i dam želi ugodan rad i dalje. Diskriminirani su oni klubovi koji neće govoriti, a govore zato da bi predsjednik čuo. Naravno govori i svojem glasaču, jer ovo je naša politička tribina. Ali oprostite to zna reći i predsjednik Vlade elementarna nepristojnost ne biti ovdje kad on podnosi izvješće. Zamislite da se mi dignemo i odemo van iz sale kad on podnosi izvješće. To bi bilo isto. Šta bi rekli? Da je to nekulturno, da je to divljački, da se ne znamo ponašati, da je nedemokratski, da smo pokazali svoje pravo lice, a pravo lice se često ovdje u Saboru pokazuje kad predsjednik Vlade uzima riječ, kad ne smije uzeti riječ. Danas je rekao jednu rečenicu koja me zaprepastila kad je prekoračio vrijeme. Ja sam nekoliko puta bio prekidan nakon prve sekunde. On je prekoračio vrijeme, onda je rekao valjda je u interesu javnosti. U interesu javnosti je red, zakon, zakonitost. U interesu javnosti je da premijer tajmira svoj govor na sat vremena. Ionako u sat vremena nije rekao ništa osim stotine statističkih podataka koji gledateljima ništa ne znače. To je stvarno mogao, mogli smo dobiti taj … [[Govornik se ne razumije.]] Zašto nismo dobili pisani materijal, pa da možemo stvarno raspravljati o onome što će. Tko može raspravljati nakon sat vremena govora premijera premijera o tom govoru? Ne postoji taj genije s tim da bih morao, ne mogu odšutjeti sjetite se da je premijer često znao reći čitate. Ismijavate zastupnike koji čitaju, danas je rekao da će čitati kako se ne bi zbunio jer vjerojatno je dobio preporuke da treba umiriti, da nas treba u Saboru ne poticati na polemiku, nego jednostavno smiriti situaciju. Međutim, u onim najvažnijim pitanjima koje smo htjeli čuti o ozdravljenju gospodarstva, o svemu što tišti hrvatske građane, o sve većem broju nezaposlenih o tome zašto smo mi zemlja koja je imala veći broj nezaposlenih čak i u turističkoj sezoni. O tome nismo čuli, čuli smo da će on i dalje se boriti jednakom strašću za lex Perković, za istinu u Hrvatskoj. Istina u Hrvatskoj nije takva, istina u Hrvatskoj je tmurna, ali istina u Hrvatskoj je to da ljudima idu na živce te teme i da ljudi se jednostavno ponovno pitaju zašto predsjedniče Vlade, zašto se inatite i čemu. Zašto se niste zainatili recimo da Hrvatska ima deficit od 4% pa da na temelju deficita temelji svoj razvoj, a ne za zakon koji omogućuje hajmo to tako reći osumnjičeni za teška ubojstva da žive na slobodi. Hvala vam lijepa.
U ime kluba HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala vam lijepo uvažena potpredsjednice, gospodine potpredsjedniče Vlade. Ne omalovažavajući vašu ključnu ulogu u Vladi i vaša prisutnost ovdje u Hrvatskome saboru osim što smo se mjesecima trudili da dobijemo jedan kvalitetan Poslovnik koji je osnova rada i djelovanja Hrvatskoga sabora. Mislim da se na žalost danas tog jednog bitnog dana u Hrvatskoj koji je trebao biti bitan ne samo za nas koji ovdje sjedimo ili na žalost kao što vidimo u sabornici ne sjedimo, da govorimo o Godišnjem izvješću Vlade Republike Hrvatske ne samo u godini dana, nego u protekla 22 mjeseca. To je nešto što treba zanimati sve naše građane, naš narod koji prati zasjedanje Sabora i koji očekuje ne samo da premijer statistički ili seminarski izloži što bi bilo kad bi bilo i što nije dobro jer je dobro, nego što treba promijeniti, što u Hrvatskoj nekad treba priznati da ne ide u pravom smjeru. To je onda odlika političara i državnika. Na žalost, jedna konstruktivna rasprava se pretvorila u destruktivnu. Ako smo mi danas na ovaj dan pali na to da objašnjavamo imamo li mi pravo po članku 248. ili 249. Poslovnika ili članku 128. i 129. Poslovnika na to da naš predsjednik Vlade bude danas na dan kada je znao da ćemo mi o ovome svemu raspravljati sa nama zastupnicima onda je to žalosno. Danas je trebao biti važan dan za politiku i za politički život Hrvatske. Ne samo da ovdje sjedi predsjednik Vlade Republike Hrvatske, nego cijela Vlada. Jer odgovornost je Vlade na upravljanje zemljom nakon protekla 22 mjeseca. I ako ćemo se mi nadmudrivati hoće li netko pisanim putem pisati o povredi Poslovnika pa dobiti odgovor u roku od 48 sati ili neće doći će već nove teme, novi problemi. Danas je trebao biti važan dan za Hrvatsku i uvažena potpredsjednice Sabora ako smo donosili takve mjere i odredbe Poslovnika onda smo trebali predvidjeti i to da je moguće da postoji viša sila ili nekakva viša obveza ako su u pitanju nacionalni državni interesi Hrvatske, pa da onda piše u Poslovniku da u slučaju spriječenosti predsjednika Vlade mijenja prvi potpredsjednik ili netko od potpredsjednika Vlade, odnosno vi to niste učinili a mogli ste. Pa vas pozivam i u ime kluba HDSSB-a da sukladno Poslovniku odredite stanku i da pozovete predsjednika Vlade Republike Hrvatske da se vrati u sabornicu i da današnji dan završimo sa konstruktivnom raspravom i sa našim stavovima kakvi god oni bili, kom god se oni svidjeli, ne svidjeli. Nekad je i kritika ta koja može poboljšati kvalitet rada Vlade i predsjednika Vlade i svih članova koji trebaju biti odgovorni za svoj rad i za svoje resore u Vladi. Ovo nije zla namjera i potreba da se skroz javljamo za stanke i za povrede Poslovnika, nego je ovo dobra želja i volja svih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru da konačno dobijemo onu važnost koju su nam dali ne predstavnici Vlade ni premijer, nego građani Republike Hrvatske na izborima. Hvala lijepa.
Mi smo našim Poslovnikom utvrdili da predsjednik Vlade usmeno podnosi Godišnje izvješće o radu Vlade. On je usmeno predložio, odnosno obrazložio rad Vlade, dati će i završno izvješće. Dakle, predsjednik Vlade učestvuje u radu Hrvatskoga sabora, a u trenucima kad iz objektivnih razloga ne može biti u sabornici ovdje je potpredsjednik Vlade. U ime kluba HDSSB-a kolega Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi potpredsjedniče Vlade. Rekao sam ne želim umanjivati vašu važnu ulogu u Vladi pa evo ja sam se isto složio sa ovim dijelom ako ćemo usmeno govoriti onda nisam ni ja ponio nikakve teze niti dokumente da iz njih govorim nego ću se onda obraćati kad se ne mogu obratiti predsjedniku Vlade obratit ću se građanima i građankama RH. Svaki dan je bitan i to je bilo jedna od važnih političkih izbornih poruka u kampanji Kukuriku koalicije. Koalicije koju ste okupili pred izbore 22 mjeseca od dana današnjega kada govorimo o radu vaše Vlade, premijera Zorana Milanovića i svih vas koji ste odgovorni i koji ste rekli da Planom 21 koji je bio izborna platforma, jedan od najčvršćih temelja vaše pobjede na izborima da od toga dana na čelu sa Zoranom Milanovićem, predsjednikom vaše Vlade, preuzimate odgovornost za Hrvatsku. I svašta se zaista je dogodilo u protekla 22 mjeseca, ali i proteklih godina hrvatske samostalnosti i državnosti. Ono što smo mi svi zajedno napravili, sve Vlade, bez obzira tko u tim Vladama bio a ne što se moglo naučiti iz Vlade koju je vodio vaš pokojni premijer Ivica Račan kojega smatramo državnikom i političarom koji u trenutku kada je procijenio da više ne može održati stabilnu koaliciju povukao se i raspisao prijevremene izbore jer je shvatio tada da Vlada Republike Hrvatske i državna politika u cjelini ide u pogrešnom smjeru. I on je za nas odgovoran političar i on je za nas državnik i čovjek koji je tada u vašoj vlasti raspisao izbore i priznao odgovornost za Hrvatsku. Vi danas, vaša Vlada, obraćam se vama svima jer nema predsjednika Vlade, nek to građani znaju u izvješću premijera nakon 22 mjeseca se ni u jednom dijelu izvješća nije moglo čuti priznanje da u nekim segmentima našega društva prvenstveno državnim financijama, u gospodarstvu, u investicijama, u poljoprivredi da nešto ne valja i da nešto treba promijeniti. Meni se danas Izvješće predsjednika Vlade i nama u klubu HDSSB-a činilo kao predizborna obećanja, kao neki novi Plan 21 jer ovaj ruku na srce, što nije sramota ni priznati, u 80% onih svojih izbornih platformi više ne postoji. A da je to tako to ne trebamo reći mi samo oporba u Saboru niti Klub zastupnika HDSSB-a, mislim da je to najbolje rekla jedna od vaših bivših članica stranke i Vlade koju mi u HDSSB-u iznimno uvažavamo, vaša bivša ministrica Mirela Holy. Koja je jedina od vas svih i vaše Vlade pokazala da ima stav, odgovornost i čvrstinu. I to poštujemo. Poštujemo čak i napore vašeg ministra Linića koji je ovdje s nama zastupnicima neko večer do pola deset navečer objašnjavao Zakon o potrošačkom kreditiranju, Zakon o porezu na dohodak i koji je pokazao pa da i na svoj rođendan kao odgovoran ministar može biti sa svojim zastupnicima. I svaka mu čast na tome. Nećemo biti bezobrazni pa da kažemo da ništa ne valja. Jer to po nama u klubu HDSSB-a nije uloga oporbe. Naša je uloga naših 7 mandata u Slavoniji mi smo odgovorni prije svega ne predsjedniku Vlade Milanoviću nego našim građanima, Slavoncima i Baranjcima, i svim onima koji teško žive u našoj Slavoniji. Rekao je naš premijer za Slavonija dao Bog da mi se ruka osušila ako zaboravim Slavoniju i Baranju. Kad su ljetos bili prosvjedi poljoprivrednika, a bili su i taj problem je postojao, predsjednik Vlade se nije udostojio otići među te ljude i reći imate problem? Ja sam vaš predsjednik, ja ću ga riješiti. Gdje je tu odgovornost predsjednika Vlade i čovjeka koji bi trebao i običnom onom čovjeku koji danas teško živi, to nije floskula, to nije samo forma da oporba treba govoriti suprotno od onoga što govori Vlada ili predsjednik Vlade, to je ono što se zaista dešavalo u Slavoniji i Baranji. I ne može on reći da oni voze skupe traktore, da su oni kupili ne znam kakve strojeve da obrađuju svoju zemlju jer nažalost ti Slavonci i Baranjci i poljoprivrednici nisu vlasnici tih traktora nego su vlasnici banke koje svakog dana mogu ovrhama preuzeti te traktore, uzeti njihove strojeve i da više nemaju ništa. Nešto je loše krenulo u poljoprivredi. Mi smo kao klub zastupnika predlagali 600 milijuna kuna amandman na državni proračun i to dva puta. Mi smo odbijeni, sigurni smo u to da nitko to nije ni pročitao. A danas u izvješćima vidimo da u potporama nedostaje tih 650 milijuna kuna. Mi smo našli po našem prijedlogu gdje se može uzeti da bi se dalo. Međutim, nitko nije priznao da tamo problem postoji. A premijer kaže na aktualnom satu da on poziva na dijalog. Pa s kime bi predsjednik Hrvatske vlade trebao voditi dijalog ako ne sa građanima i građankama RH, sa poljoprivrednicima, sa studentima, sa đacima, sa zdravstvenim djelatnicima, sa liječnicima, medicinskim sestrama, sa zaposlenima u državnoj upravi i javnom sektoru? Pa da postoje problemi u Hrvatskoj postoje i toga smo mi svi svjesni. A kakav je način odgovornosti prema onima koji vode politike? I kakav je način prema odgovornosti onoga koji 8 godina čeka u oporbi da preuzme vlast u Hrvatskoj i mi smo se nadali tada da je ta odgovornost i to preuzimanje vlasti ima svoju stabilnost, da taj Plan 21 nije samo svaki dan je bitan nego bitna je Hrvatska i bitni su naši građani. Što smo mi dobili danas ulaskom Hrvatske u EU ako naši građani loše žive, ako naš predsjednik Vlade prva tri mjeseca nakon nadmudrivanja u jednom dijelu koji je siguran sam i poštujem ministra Orsata Miljenića kao ministra pravosuđa je stručan u onom dijelu posla koji on radi siguran sam da on kao ministar i pravnik nema odgovor na to pitanje jer odgovora nema. Mi smo kao odgovorna vlast tada preuzeli obveze ne samo u dijelu pravosuđa nego to je sudbina Hrvatske. To je bio san i pokojnog Franje Tuđmana od EU do NATO pakta, do slobodne, neovisne Hrvatske, a danas do europske Hrvatske. Ta nam sramota i blamaža ma nije trebala. I treba kao odgovoran čovjek pred narodom, ne pred nama, mi ćemo reći to ne valja, ovo valja, ali ovo ne valja. Trebao je priznati pogriješio sam, moj isključivi stav prema tom pitanju je isključivi stav. Mi ćemo kao klub zastupnika podržati promjene Ustava, nas 7 će glasati za to ne zbog njega, zbog premijera Vlade nego zbog toga što smatramo da svaki zločin u Hrvatskoj bio on udbaški, partizanski, ustaški ili četnički treba biti kažnjen jer mi smo odgovorna, suverena, samostalna država koja štiti ljudska prava i koja u svakom trenutku treba svakog svog građanina bez obzira na nacionalnost i vjeroispovijest, nakon Domovinskog rata, nakon Vukovara poštivati i dati mu na važnosti bez obzira jel on Srbin ili Hrvat. Vi ste svi građani i oni su svi građani hrvatski državljani bilo koje nacionalnosti i mi to poštujemo, ali tražimo da se razumije ono što je bitno pitanje. Spomenut ću Vukovar, ne treba ga spominjati samo kada treba voditi politiku o tome jesu li Stožer za obranu Vukovara u pravu ili ne, jesu li neki manje ili više u pravu politički ili ne, ali treba priznati da u Vukovaru problem postoji i da je predsjednik Vlade kao odgovoran predsjednik Vlade kao što je rekao državnik i političar trebao tamo otići pa makar to ne ide, makar nema tog dijaloga. Ali on tamo nije ni otišao. On je rekao da smo mi zemlja koja treba poštivati ono što smo donijeli. I treba, slažemo se s time. A tko je mogao 2013.godine danas procijeniti koliko će boljeti rane Vukovara? Tko je mogao procijeniti koliko će biti duboke te rane koje su nastale u ratu? Nitko. Ali treba graditi zajednički suživot. I puno je učinjeno u procesu mirne reintegracije, puno je učinjeno za neka područja i u bivšim politikama i strukturama u Hrvatskoj. A šta smo danas svjedoci? Da područja od posebne državne skrbi imaju 10 puta manje sredstva nego što su imale u proteklom vremenu za vrijeme bivše vlade koju je vodila gospođa Kosor, da nitko ne uvažava to da je tamo 2,5 puta više nezaposlenih nego što je prosjek RH. E to su rane Vukovara, to su rane Vukovara 2013.godine, a one će rane zacjeljivati dugo, dugo godina na našem dugom, dugom putu k jednoj normalnoj europskoj politici. To je ono za što se mi zalažemo. I nismo bezobrazni, ne govorimo da to što predsjednik Vlade sve što je napravio ne valja, ali ne valja 80% toga. Treba priznati da Plan 21 više ne postoji. Govorili smo o obrazovanju o tome da treba ulagati u mlade ljude, donosili smo zakone koji su te horizonte proširili i otvorili, usklađivali smo sa pravnom stečevinom EU ali nitko danas nije spomenuo pa nije ni predsjednik Vlade, koliko je aviona iz RH otišlo u Kanadu, koliko je kolega koji su završili fakultete ostalo bez posla u Hrvatskoj i koliko njih danas nema za kartu za vlak da ode do mog Osijeka ili da izađe sa svojim društvom i popije kavu, a imaju diplome, govore nekoliko jezika i nemaju priliku za posao. Osobno sam bio član Državnog sudbenog vijeća, primali smo na razgovor 5, 6 kandidata koji govore 3, 4 jezika, oni su nažalost u RH nezaposleni. I samo neodgovoran političar koji nema nikakav stav o ničemu može reći da u RH cvjetaju ruže. Postoji problem, kada smo zakon donosili o visokom obrazovanju i znanosti čak i neke kolege iz vladajuće koalicije gospodin Flego i drugi nisu se složili sa tim zakonom, postoji i tu rupe. Gospodin Kregar je imao odličnu raspravu o tome. Mi nismo tu zastupnici da omalovažavamo jedni druge nego da poštujemo stavove ako su oni čak suprotni od onoga što vi očekujete ili čak ako se u ničemu ne slažemo ali smo mi kolega i vodimo politiku. Ako smo rekli u raspravi pitali smo ministra Orsata Miljenića vraćam se na pravosuđe, imate li vi zeleno svjetlo Berlina tada jer je Angela Merkel bila bitna tih dana za Hrvatsku kao što je bio kancelar Genscher kada je došao prvi u Zagreb nakon Vatikana priznati samostalnost i neovisnost Hrvatske, mi smo se pozivali na to, imamo li mi zeleno svjetlo tih ljudi i Bruxellesa jer smo mi svjesno išli u EU. To nije samo vaša politika EU, pa to je politika i bivše vlade i HDZ-a i svih nas skupa, pa mi smo svi glasali za to. I klub HDSSB je glasao za ulazak Hrvatske u EU, ali tada smo pitali jesmo li spremni za to. jesmo li spremni u potpunosti preuzeti europske obveze. Svi smo bili za da jesmo, a osramotili smo se na prvom koraku. Povukli smo pa čak i sama prijetnja sankcijama koja je bila čak i ona loša i čak je ona i nepotrebna Hrvatskoj. Mi smo tri mjeseca davali izjave hoće li gospodin Perković biti izručen Njemačkoj ili neće. To nije stvar naroda RH niti građana naših niti nikoga, to je stvar naših obveza koje smo preuzeli u poglavlju pravosuđa prema EU. Mi smo odgovorna država i mi smo rekli da, mi smo za europski uhidbeni nalog. Držat ćemo ustavne promjene, podržavamo da našim građanima se sudi u RH, ali podržavamo i to da kao odgovorna zemlja da preuzimamo obveze, preuzimamo ih u potpunosti, a to znači da smo spremni postupati po europskom uhidbenom nalogu jer je to naša obveza. Nitko neće stopirati schengenski sporazum, nećemo dovoditi ni gospodina Mimicu koje isto tako možemo reći da cijenimo i on je jedan europski političar koji je učinio mnogo u poglavlju 23 skupa s nama svima ovdje kad je bio u oporbi. Nekoliko puta smo putovali zajedno u inozemstvo nismo se osramotili sa takvim ljudima, ali smo sada osramotili njega kao povjerenika prvoga iz RH u komisiji koji je morao nešto reći da kaže ali nažalost nije mogao ništa reći jer to ne ide. To je trebao biti zajednički dogovor predsjednika hrvatske Vlade koji je pred nama svima trebao reći dosta nam je toga. nijedan zakon u Hrvatskoj niti jedan ustav niti jedan najviši pravni dokument se neće mijenjati zbog ikoga i ne treba. jeli dotični gospodin kriv ili ne to će odlučivati pravosuđe a ne mi. Mi smo politika koju trebamo donositi, mi smo servis građana, mi trebamo donositi zakone koji će biti zakoni primjenjivi u našoj zemlji od koji će ljudi imati koristi. Što smo mi napravili kada smo donijeli 500 zakona, propisa, uredbi sa zakonskom snagom, ako smo danas trebali prije ove rasprave prošetati Osijekom i Vukovarom i Vinkovcima i Rijekom i Splitom i Zagrebom pitati obične građane, ljude na ulici što vi mislite o radu Vlade RH? jesu li nama potrebni prijevremeni izbori i treba li priznati odgovornost da nešto ide u krivom smjeru? Mi se u klubu HDSSB-a zalažemo upravo za to, zalažemo se za prijevremene izbore jel ne može predsjednik Vlade biti duh koji dolazi i odlazi iz Sabora, koji govori ili ne govori s nama i koji kaže nama i našem klubu zastupnika da smo mi teret, da su regionalne politike i danas smo to čuli u izvješću ponekad teret jer opterećuju društvu. One opterećuju državu u cjelini. Pa mislim da je upravo Europa i europska politika Europa regija budućnost i EU a time i Hrvatske. Predložili ste u Planu 21 tri regije, sada ste donijeli odluku dvije statističke regije. Mi smo u raspravi predložili pet. Nitko nas nije ozbiljno shvatio i to smo htjeli ne za to da mi mislimo da idemo to raspraviti. Hoće li tih 5, ako se Hrvatska podijeli na pet regija biti bolja korist u izvlačenju fondova iz Europske unije ili to nije dobro? Mi smo pružili argumente o našoj interpelaciji i htjeli smo da o tome raspravljamo, da nas poštujete. I mi smo glasali za vaše zakone i prijedloge kada smo smatrali da je dobro. Mi ne možemo reći da neki potezi gospodina Linića su loši ako su oni dobri. Jer oni su za nas sve dobri, za Hrvatsku, ne za nas. Mi smo ovdje u mandatu, naš mandat može biti dobar ili loš, naš rad u Saboru može biti dobar ili loš ali mi smo samo u mandatu. Naše radne knjižice nisu na Zavodu za zapošljavanje nego u rukama naših birača, građana Republike Hrvatske koji će odlučiti jeste li vi kao većina vodili Hrvatsku u pravom smjeru. A zasluge koje ne pripadaju samo vama ne treba ni preuzimati. Mi smo danas čuli o brojnim milijardama kuna, o nekim optimističkim najavama, o tome da je sve u redu, pa nije loše govoriti tako, nije loše ulijevati optimizam. Ali istina kolegice i kolege, građani su u depresiji, u tjeskobi, ne znaju kuda će sami sa sobom. Najveća je pobuna bila i strah kada je se najavilo da će se ukinuti dozvoljene minuse na tekućim računima, tada je nastala opća pomutnja. Jer smo čuli da je više od 2,5 milijuna građana u minusu. Onda se više ne možemo busati za nacionalni ponos i reći da smo sve učinili ako naši ljudi loše žive, ako nema budućnosti, ako danas student uči na fakultetima i polaže ispite a kada izađe van on je na ulici. On je nezaposlena osoba i nepotrebna našem društvu. Jer nismo osigurali, odnosno vi koji ste preuzeli odgovornost niste osigurali uvjete da takvi ljudi dobiju posao i da mogu u Hrvatskoj sretno živjeti. Tamo piše, ne piše nego sam uzeo fonogram, nije to bilo pismeno nego usmeno pa sam pročitao da ćemo sretno živjeti, pa daj Bože da sretno živimo. I da poštujemo jedni druge, da uvažavamo stavove drugih političara i stranaka i opcija koje su zastupljene u Hrvatskom saboru. Mi svi jednako vrijedimo. Mi svi vrijedimo jedan glas. Ništa više. Ništa više ni manje. A o tome će odlučivati oni koji su nas ovdje izabrali. Mi pozivamo Vladu Republike Hrvatske na razum. Na to da nekada zaista je došlo vrijeme da priznamo, da priznate da ste pogriješili i da je Hrvatska sa planom 21 više ne ide nikuda, da taj plan ne postoji. A imate mehanizme, većinu u Saboru, mi vas ne možemo rušiti. Može vas rušiti samo narod koji vas je izazvao. Imate mehanizme da promijenite politiku prema građanima i prema nama svima jer imate većinu u Saboru, imate instrumente da i hoćete i da hoćete i da nećete raspisati izbore, pa i ne morate ako ne želite. Mi vas nećemo na silu rušiti. Mi vas pozivamo da budete odgovorni, nama je dosta sukoba, demonstracija, naručenih facebook prosvjeda, nekakvih tzv. novih lica koji ruše državu a nemaju pojma šta je država u cjelini. Nemaju pojma koliko je to teški teret koji treba nositi jedna Vlada ali ne možemo se ponašati da je sve dobro i da nema problema. Ako se tako ponašamo, vi ste neodgovorna vlast a mi kao oporba nismo teret nikome. Konstruktivna oporba koja ima kvalitetne prijedloge i zakone koje predlažemo u rješavanju problema treba biti jedan ne uteg Vladi nego jedan korektiv, jedan vjetar u leđa da se i predsjednik Vlade može pozvati, pa evo svi ste to donijeli, sada smo svi odgovorni za to. Sada više nisam ja i vi ste, a on nas ne poštuje. Danas je, kada su neke kolege govorili smijao. Jer to je tako smiješno što netko govori, stvarno je jako smiješno, svi se danas trebamo u Hrvatskoj smijati. Predložili smo u ime Kluba HDSSB-a da u Saboru raspravljamo o Vukovaru. Skupili smo po Poslovniku 52 potpisa i predali smo, ta je točka dnevnog reda 82. hoće li biti ove godine ili neće, pitaj Boga. Ali nismo išli sa time da bilo koga omalovažavamo i da bilo čija prava ugrožavamo. Išli smo za time da pomognemo jedni drugima. Hrvatska će biti europska onda kada bude shvatila samu sebe i svaka vlast će biti odgovorna onda koliko bude bila odgovorna prema svome narodu a ne prema nama. Mi smo ovdje prolaznici. I neki naši kolege koji nas gledaju doma, možda im je muka od nas što danas radimo od Hrvatskoga sabora, što se natežemo oko Poslovnika, oko toga ima li tko za pravo nešto reći ili nema. Pa mi smo samim time ne samo obezvrijedili politiku u cjelini nego u najvažnijem Domu hrvatskoga naroda a kroz povijest se nekada govorilo časni Hrvatski sabore. Jer je Hrvatski sabor u ključnim trenucima nacionalnima za Hrvatsku vodio ključnu riječ za politiku, za državu i za narod. A vaša je vlast i vaša Vlada učinila to da smo mi zastupnici postali prazne stolice, da danas kada dolazimo negdje da se pita što vi radite, da se raspravlja o plaćama zastupnika, o tome da smo mi neradnici, da mi mlatimo praznu slamu a da ljudi loše žive. Naša je Vlada proistekla iz većine u Hrvatskom saboru i Hrvatski sabor i vi, većina kukuriku koalicija već ste donijeli zaključak da prihvaćate izvješće, Godišnje izvješće Vlade Republike Hrvatske i prihvaćate mjere koje je premijer najavio kao ključne mjere za izlazak Hrvatske iz krize a mi klubovi još nismo završili. Nismo rekli još do kraja svi ono što trebamo reći. To isto govori o tome da je Sabor nažalost postao mehanizam za ispunjavanje želja pojedinaca, za jedno čvrsto vođenje Vlade gdje nitko ništa ne može reći. Pa ni gospodin ministar zdravlja, prošli tjedan na aktualnom satu nije imao odgovor na pitanje kada smo pitali je li se predsjednik Vlade sastao sa prosvjednicima, sa sindikatom, sa liječnicima i medicinskim sestrama da kaže, izašao je van kada je bio aktualni sat, a predsjednik je rekao da on ima veliki teret, ne on ima kao predsjednik Vlade teret i on je prvi, on je premijer i ne može dati odgovore tada u tim trenucima kada 80% ljudi ne radi, kada je dovedeno u pitanje sigurnost naših građana ne može dati odgovor ministar nego treba dati predsjednik Vlade. I nema svaljivanja odgovornosti na druge ako je on odgovoran za loše poteze ove Vlade. I onda treba priznati i još jednom ću reći. Od mnogih se političara u hrvatskoj povijesti moglo svašta naučiti, puno toga. Za nas koji danas lakše žive nego što su oni. Spomenuo sam Ivicu Račana i ponoviti ću to, poštujemo ga jer je bio odgovoran političar. Jer je procijenio u kojem trenutku je dosta, u kojem trenutku treba dati priliku drugima. Vi ste svoju priliku imali 8 punih godina [[Upadica: Zaključite raspravu.]] Bili ste bučna oporba, govorili ste puno a niste učinili ništa. I pozivamo vas da danas konačno budete odgovorni za Hrvatsku i da priznate da plan 21 ne postoji i da trebamo raspisati izbore. Hvala.
Hvala lijepa. I prije stanke još ćemo čuti jedan klub. U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Moj ideal iz ove pozicije govornika u ime kluba sa ove saborske govornice je da jednoga dana govorim pred praznom sabornicom zato što mi se čini da bismo se svi trebali suočiti sa takvim iskustvom da govorimo praznim klupama. Ne zato što je to bolje nego govoriti praznim nečem drugom, nego zato što mi se čini da je svak onaj tko ostane i želi čuti mišljenje drugoga u ovoj dvorani vrijedan osobitog poštovanja. Dakle svaki onaj koji je ostao ovdje i želi čuti one koji su još ostali kao sljedeći govornici, bez obzira da li je riječ o jednome ili o petero ili o 30-tak koliko nas može biti sada u dvorani, je vrijedan svakog poštovanja. Svaki onaj koji nije ovdje taj će sigurno biti uskraćen za ne veliku mudrost i nevjerojatno puno novih stvari, ali za jedno iskustvo koje se neda ponoviti. U tom smislu ja isto mislim, ne znam kolike su obaveze premijerove i ne znam kakve su prirode, ali on podnosi izvještaj ovom Saboru. Taj izvještaj je bio dobar, unatoč stajalištu mnogih da nije dovoljno dobar, ali jeste, možda jedan od najboljih izvještaja koji je podnio ovome Saboru. I u tom smislu šteta je što je premijer spriječen, kao što je šteta što je i predsjednik vodeće opozicijske stranke spriječen. … [[Upadica se ne razumije.]] Kažem šteta je što i predsjednik vodeće opozicijske grupacije također nije ovdje, ne zato što nije podnosio izvještaj nego zbog toga što je potrebno da čuje što ostali imaju riječi, čak i onda kad nemaju što za reći, ali da vidi kakvo je stanje stvari naše politike. Sad mi dozvolite da kažem dvije-tri riječi o tome. Prvo, mi ne trebamo jedni drugima govoriti koliko je stanje u zemlji teško i ako slušamo ljude koje susrećemo na tržnici ili koje susrećemo na ulici ili s kojima živimo u susjedstvu ili eventualno u tramvaju ako se vozimo javnim prijevozom, svi ćemo čuti što oni zapravo misle, ne o politici, stranačkoj, ovoj ili onoj nego što misle o stanju naše države i našeg društva, a ne misle ništa dobro i krajnje su u tom pogledu rezignirani, razočarani i bez očekivanja. To nema nikakve sumnje nije zasluga samo ove Vlade niti vladajuće koalicije, to je naslijeđe dugo 20 i nešto godina. Ali ono što se od ove Vlade očekuje jeste da to počne mijenjati. Ono što se od ove Vlade očekuje jeste da to počne mijenjati na takav način da se vidi da će sutra biti bolje. Nitko u ovoj zemlji nije nespreman trpjeti osim onih obijesnih, a takvih je sve manje. Ima ih, ali nisu glavna hrvatska snaga, nisu ono u što se Hrvatska treba uzdati. I u tom smislu za nas premijer je posvetio mnogo vremena pitanjima ekonomije, s pravom. A ja ću ako mi dozvolite posvetiti dvjema temama, trima temama. Prvo pitanje je pitanje našeg stranačkog, političkog, dnevnoga stvaranja ustavno-političkih kriza u našem društvu i obezvređivanja temeljnih ustavnih vrijednosti u Republici Hrvatskoj. Mi zbog najrazličitijih stranačko-političkih interesa koji nisu toliko svjetonazorski koliko su dnevno-politički interesi, jedanputa u funkciji ovoj, a drugi put u funkciji nekoj drugoj, mi zapravo temeljne vrijednosti hrvatskog Ustava neprestano zapravo nastojimo obezvrijediti. Antifašizam, sekularnost, nacionalnu ravnopravnost, jednakost građana i socijalnu pravdu. Zar nisu to temeljne vrijednosti hrvatskog Ustava? Zar ih ne dovodimo svakodnevno na beskrupulozan način u pitanje? Dovodimo. Ne proizvodimo li na taj način nesigurnost ustavno-pravnu i ne dovodimo li naše građane u konfuziju da ne znaju koje su to vrijednosti u koje treba vjerovati, koje su to najviše vrijednosti koje ova zemlja štiti. Zašto? Kod nas je antifašizam prometnuo u antikomunizam kao što se na žalost promeće i u dobrom dijelu EU, pa se pravimo slijepi da ne vidimo da desničari neofašisti u Grčkoj ubijaju mlade pripadnike lijevoga mišljenja, pa ne vidimo što desnica radi u Mađarskoj prema pripadnicima nacionalnih manjina ili u Češkoj, nego nastojimo tamburati po mrtvom magarcu izmišljajući kao živo nešto što živo više nije. Je li to pošteno prema vlastitoj zemlji? Nije. Je li to pošteno u odnosu na postojeće stanje? Nije. Je li to pošteno prema činjenicama? Apsolutno nije. Kad je trebalo s tim završili smo svatko na svoj način, netko s ovim uvjerenjem, netko s drugim. I posvetimo se onome što je realna opasnost. Realna opasnost u Hrvatskoj nisu prokomunistički grafiti. Realna opasnost su u Hrvatskoj proustaški neonacistički grafiti koje možete vidjeti po svakoj ulici i svakom trgu i ovdje sam o tome govorio. To je naša opasnost. Realna opasnost nisu pjesme koje bi se pjevale kao što je Kozara ili Sutjeska, nego realna opasnost su Jure i Boban i poglavnik koji se pjevaju na svadbama, rođendanima i ostalima. Tek toliko kada govorimo o nekim od temeljnih vrijednosti kao što je ova. Drugu stvar koju isto želim reći Hrvatska je odlučila i čuvala je svoju sekularnost i u najtežim godinama rata, ni u najtežim godinama rata, ni u najtežim godinama rata se nije događalo da se izmiješaju odnosi između države i crkve i u javnosti su se maksimalno čuvali i znalo se je gdje je kome mjesto uključujući i simboličko. Danas to nije tako. I kolegice i kolege, mi predstavnici političkih stranaka bez obzira koje smo boje i kojeg uvjerenja i kojeg svjetonazora to moramo prestati davati doprinosa da se ugrožava jedna od temeljnih vrijednosti kao što je sekularnost u hrvatskom Ustavu. Mi možemo raspravljati i o pitanju zdravstvenog odgoja, školskog odgoja ali nema nikakve sumnje to mora biti prije svega sekularna stvar. To mora biti prije svega stvar školskih vlasti, to mora biti prije svega stvar države. Sa svima drugima se može razgovarati, ali to je područje koje pripada prije svega državi. I u tom smislu ne bismo smjeli dopustiti da se iz tog područja nastoji širiti utjecaj na društvo i na javnost koje će ograničiti sferu sekularnosti. Kad je posrijedi socijalna pravda na žalost sve ih je manje, sve ih je manje i to je onaj problem koji prije svega muči lijevu Vladu, lijevu Vladu koja nastoji sačuvati dio stečenih prava a istovremeno provodi mjere koje ta prava objektivno ugrožavaju. I u tom smislu i u tom pogledu nema nikakve sumnje da lijeva Vlada mora razmisliti o tome kako da modificira svoju ekonomsku politiku gospodine potpredsjedniče. Napori koji se čine u sferi fiskalne politike su u mnogo čemu takvi da građani bez obzira što ih, što od njih traže odricanje i bez obzira što od njih traže disciplinu podržavaju. Ali napori u sferi ekonomske politike, razvojne politike, industrijske politike, energetske politike, na žalost su još uvijek takvi da mi ne vidimo rezultata. Ja znam da je za to potrebno više vremena, ali nema isto tako nikakve sumnje da ukoliko nastavimo sa mjerama fiskalne politike, a ne bude napretka u ekonomskoj politici da će se dogoditi da će se slomiti kola fiskalne politike jer to se neće moći izdržati. Ja znam da ste vi toga svjesni. Mislim da nema nikakve sumnje, da nema potrebe da vam ja odavde sa govornice govorim što je potrebno u tom smislu da se uradi. Ali to jeste mjesto koje traži jači napor. Što se tiče ravnopravnosti pripadnika nacionalnih manjina u zadnje vrijeme se sve svelo na ćirilicu, u zadnje vrijeme se cjelokupna priča položaja pripadnika nacionalnih manjina prije svega srpske manjine svela na pitanje ćirilice od kojih jedan dio političkih stranaka i nestranačkih grupacija i institucija nastoji to pismo demonizirati iako je to jedno od pisama slavenske pismenosti iz koje je kolijevka ukupne slavenske pismenosti pa onda i hrvatske. I ne samo pismenosti nego ukupnoga nauka kršćanskog. Sudjelovati u demonizaciji toga pisma zbog žrtve, neosporne žrtve koje su podnijeli građani Vukovara i koje trebamo poštivati i koje se trebamo klanjati je apsolutno neprimjeren i necivilizacijski postupak. I trebao bi vrijeđati one koji se žele tim žrtvama pokloniti i samim žrtvama. I iz toga razloga mi dozvolite da kažem nekoliko riječi zašto je važno da zaustavimo ovu vrstu aktivnosti prema mjerama koje je Vlada napravila, napravila je prvi korak. Mi smo smatrali da je taj korak dovoljan i da treba vremena da se napravi sljedeći korak. Ako je to naša pozicija, onda je to pozicija koju bi trebalo respektirati. Ne inzistiramo na potpunom provođenju zakona, nego na onoliko koliko je ovoga trenutka moguće, onoliko koliko država iz respekta prema sebi može napraviti. Ali mi dozvolite sljedeće, kad je u pitanju stambeno zbrinjavanje bivših nosilaca stanarskog prava, ako 30 tisuća ljudi je izgubilo stanarska prava u razdoblju od '91. do '93., do danas kroz program stambenog zbrinjavanja od tih 30 tisuća obitelji svega je možda oko 3 tisuće zbrinuto. Te stanove im nitko nije poklonio, zaradili su ih i kao svi mi oni koji su imali stanarsko pravo, sam ne spadam među njih. U ovoj godini, prošloj godini je dodijeljeno 250 stanova, u ovoj godini nije dodijeljen nijedan. Mi to moramo promijeniti, to ljudi očekuju. O socijalnoj infrastrukturi, 42 povratnička sela su i dalje bez struje. Sela koja su imala struju do '95. HEP kaže da nema novaca, država ne vidi da ta sela nemaju struju, a ja ovdje kažem ta sela trebaju imati struju. 42 povratnička naselja nemaju struju. Kad je u pitanju razvoj povratničkih sredina ovdje je kolega Salapić kazao kako u tim sredinama stopa nezaposlenosti je dvostruka u odnosu na ostatak Hrvatske, negdje 50, negdje 70% je stopa nezaposlenosti. Srbi se zbog toga ne vraćaju, a doseljeni Hrvati zbog toga sele u Njemačku gdje možda imaju rodbinu, u Kanadu gdje misle da imaju bolju priliku. A mi to nazivamo i dalje područjima od posebne državne skrbi. Samo čekam priliku da nam kažu nosite se k vragu vi i vaša skrb ako tako skrbite o nama. A to nisu milijarde, to nije tih 190 milijardi javnoga duga. To nije ni tih 40 i nešto milijardi deficita države, riječ je o svega nekoliko desetaka milijuna kuna koje bismo trebali osigurati da ti ljudi koji žive u uvjetima koji su daleko, daleko od uvjeta u kojima živi prosječna hrvatska obitelj dakle koji žive u uvjetima najteže hrvatske sirotinje da dobiju priliku da se to počne mijenjati. A naš Ustav im temeljem principa jednakosti to jamči, ali mi naravno ne razumijemo svoj Ustav na taj način, razumijemo ga na prigodničarski. Zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina nažalost opada, ne raste iako su dva ili tri akcijska plana do završetka ulaska Hrvatske u EU bila donesena ali rezultat toga nije povećani broj pripadnika srpske zajednice ni u Policiji, ni u administraciji, ni u pravosuđu nego je to pad. I ne samo pripadnika srpske zajednice nego i svih drugih pripadnika nacionalnih manjina. Ljudi se bune protiv ćirilice. Zašto se manjinske srpske škole u istočnoj Slavoniji ne registriraju? Koji je to problem? Imamo češke, židovske, imamo talijanske, imamo mađarske. Kazali smo da hrvatski i srpski nisu isti jezici, kazali smo da to nisu iste kulture. U čemu je onda problem da se te škole registriraju kao manjinske? Kazali smo da su Srbi manjina i prihvatili smo to. Neki od nas su platili posebnu cijenu zbog tog prihvaćanja u fazi kad to nije bilo popularno. U čemu je problem da se prihvate i registriraju pa da onda nakon toga razgovaramo o programu da li je najbolji ili nije, da li treba bolji ili je ovakav dovoljan? I na kraju bih htio još jednu stvar, ovdje je danas i ovih dana bilo dosta riječi o lex Perkoviću. To jeste naša obaveza koju mi trebamo ispuniti, mislim na poštivanje odredbi Zakona o pravosudnoj suradnji s EU i sa ove govornice sam rekao što prije i ponovit ću to ponovno. Ali to jeste naša stvar. Naš odnos sa EU ne može biti sveden samo na pitanje lex Perković. Ni onda kada vidimo potrebu da budemo ravnopravni a ni onda kada vidimo potrebu da se utvrde činjenice o tome što je potrebno napraviti u takvoj materiji i u takvim stvarima. Naš odnos sa EU se treba graditi i nema nikakve sumnje da traži osobitu mudrost, mudrost kao što je rekao zastupnik Radin da od mjesta garderobe gdje smo trenutno objesili svoj kaput dođemo do stolice s koje ćemo moći početi raditi u interesu vlastitog naroda ili u interesu vlastite nacije. Ali onima koji nekritički još uvijek gledaju EU epitetima prijateljstva, epitetima historijskog mjesta bih samo htio kazati politika je svaka pa i europska prije svega sklop interesa i prije svega sklop vrijednosti.
Hvala lijepa, zaključite.
I u tom smislu kolegice i kolege bez obzira kojoj stranci pripadamo naša je obaveza da se posvetimo vrijednostima našega Ustava prije svega. Naša je obaveza da se posvetimo potrebama naših građana prije svega. Naša je obaveza da se posvetimo Hrvatskoj prije svega. A svaka čast gospođi Merkel na njezinoj pobjedi, ali Hrvatska treba biti prije svega i pobjeda Hrvatske u onome što su potrebe hrvatskih građana. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sada ćemo načiniti stanku do 15,00 sati a prvi na redu će biti klub SDP-a i kolega Josip Kregar.
Poštovane kolegice i kolege možemo nastaviti sa radom. Na redu je Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Josip Kregar. Izvolite.
poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Ne mogu odoliti a da se ne sjetim naše rasprave o promjeni Poslovnika kada je bilo rečeno da uvođenje izvješća premijera Saboru predstavlja priliku da se eto njemu oda priznanje, plješće i dodvorava. Moram priznati ja to danas nisam doživio. I sada se sjećam s neugodom svih tih najava. Štoviše danas je došlo i do toga da se kritizira čak smatra uvredom kada nema nikoga da sluša izlaganje. Ja neću smatrati uvredom ali mi je ipak malo neugodno govoriti bez pripadnika ove desne strane. Isto tako mi je neugodno slušati prekidanje, smijeh kada premijer govori o vrlo ozbiljnim stvarima. Ali sada kada ste već smjestili možemo početi raspravu i izlaganje. Ne znam da li ignoriram upadice ili da govorim, ali. Molim vas pitajte ga nakon završetka sjednice, a ovo nije mjesto takve rasprave. Ja moram reći da ocjenjujem izlaganje i izvješće premijera vrlo dobrim. Daleko ne samo od stila kakav je bio najavljen jer izvješće je vrlo …, potpuno, ne razbuktava osjećaje i emocije, bogato je podacima i najavama svega onoga što Vlada priprema. Ali ovo je prilika ne samo da se govori o izvješću nego da se govori o Vladi. Ovo je Vlada koja zaslužuje podršku i povjerenje. Podršku zaslužuje jer se u teškim vremenima prihvatila onog zadatka koji političari inače ne vole, a to je da rješava probleme koji su dugo vremena postojali i o kojima se nije govorilo, koji su se gurali ispod tepiha i skrivali od javnosti ili se nisu smatrali važnim. Brodogradilišta, željeznice, smanjenje zaduženosti, neefikasna državna poduzeća, stanje infrastrukture, energetika sve su to bila područja u kojima godinama nije bilo dobrih rješenja. Trebalo je hrabrosti i treba podrška u tome da se sa takvim poteškoćama nosi Vlada. Ja znam da je zamorno slušati brojeve i mi smo brojeve i čuli ali ipak ih treba ih spomenuti zbog toga što se nastoje prikriti, što se nastoje ignorirati. A ignorirati se ne da činjenica da kriza nije nastala ove godine ili za razdoblja ove Vlade, da traje više i da su stope pada BDP-a ranije bile i desetostruko skoro veće od onih koje sada imamo. To ne znači ništa jer sve što želim ovdje reći je to da Vlada zaslužuje podršku zbog toga što se usuđuje nositi sa takvim poteškoćama. Govorilo se o deficitu. Premijer je napomenuo kako je tu stajalo stanje, čak i neki govornici s ovog mjesta su spomenuli da se kod deficita proračuna nije radilo samo o visini nego i o načinu računanja, te su neke stavke nimalo male, brodogradnja npr. bile neiskazane u onome što je proračun. Trebalo je sanirati brodogradilišta što je učinila ova Vlada, dugove zdravstva što je učinila ova Vlada, trebalo je srediti sustav mirovina, što se čini i mislim da su to dobre naznake da gospodarstvo neće stajati i da će ono što je obećano ovdje biti realizirano. Hrvatska i to je prava dijagnoza je zapala u zatvoreni krug dugovanja u kojem se s novim zaduženjima moraju pokrivati stare obaveze. To je teška situacija, kakva je postojala i ranije ali je razlika u tome što se ona ne skriva. Ona je dapače toliko velika da je skrivanje bilo neka vrsta samoobrane jer samo za kamate koje trenutno plaćamo mi bismo mogli recimo izgraditi Pelješki most što se traži ili bismo mogli napraviti tri kliničke bolnice, opremiti ih potpuno ili bismo mogli izgraditi nizinsku prugu prema Rijeci. Ali ne to se ne može i to su ograničenja koja se ne daju riješiti smiješkom ili dobacivanjem nego ozbiljnim radom. Ono što sam osobito smatrao važnim je inzistiranje na potrebi financijske konsolidacije, jačanja discipline i zapravo stvaranja pravne države i prave države kako bi ona trebala funkcionirati. Međutim, nije ono što je u izvješću važno ili što je Vlada radila samo orijentirano na pitanje gospodarstva najvažnije ili na pitanje nezaposlenosti što je istaknuto u izvješću, nego i treba spomenuti mnoga druga područja na kojima treba pozdraviti i istaknuti uspjeh Vlade. Ja se u tome najviše želim koncentrirati na tri takva područja. Prvo je činjenica da smo na području pravosuđa izvršili mnoge potrebne, nužne reforme. Mi smo imali situaciju u kojoj se tvrdilo da pravosuđe u Hrvatskoj ne funkcionira ali smo i imali jedan izniman napor i kampanju, sjećam se izraza tjedan dobrih zakona da se to stanje riješi. Za to Vlada je objektivno dobila visoko priznanje. Drugo područje koje treba spomenuti jest zapravo područje vanjske politike i odnosa. Nije bilo primijećeno mada je spomenuto samo usput da je Hrvatska postala poželjan partner u regiji. Mi nismo više izvor problema, mi smo partner sa kojim se želi stupiti u vezu. Mi ne vrijeđamo druge, ne izazivamo provokacije, dapače, stupanj odnosa je bolji nego ikada.
Kolege, ja vas lijepo molim da ne dobacujete. Poštujte kolegu zastupnika i pustite ga da govori u miru.
Znate ja znam da loša savjest zna čovjeka emocionalno potresti, ali nemojte se tako ponašati. Vlada zaslužuje povjerenje i zbog toga što slovi nesporno kao poštena Vlada. Neki će reći da je to lako kada se uspoređuje sa svojim prethodnicima ali meni je ono najvažnije u tome da je to temelj povjerenja kojeg uživa među građanima. Vlada zaslužuje i poticaj. Ne treba se ustručavati reformi, ni reformi političkog sustava, ni onda kada su one bolne i neće izazvati opće oduševljenje. Zbog toga što su reforme nužne. A to je nešto gdje se ne treba suzdržavati toga da se poduzmu i one stvari koje neće svima odgovarati i biti po volji. Narod je spreman prihvatiti i teške mjere i jake zahvate reforme ako zna cilj i ako se dokaže poštena namjera. Međutim glavno nasljeđe Vlade, glavni problem kojeg je naslijedila veći od dugova, veći od nezaposlenosti, veći od deficita je … [[Govornik se ne razumije.]] jedan osjećaj i očekivanje da Vlada može sve. Na Vladu prvenstveno pada teret svih osjećaja, uzavrelih osjećaja, svih kašnjenja plaća, izostanka profita, novog osiromašenja seljaka, svih onih koji su žrtve predatorskog kapitalizma. S time emocionalnim nabojem treba računati jer Vlada prihvaća načelo solidarnosti i zalagati će se za interese i za položaj svih onih koji su u takvim društvenim procesima ugroženi. Doba mira, ne samo kod nas, globalno, doba prosperiteta došlo je svome kraju. Sada plaćamo račune svega onoga što nismo učinili na vrijeme. Dozvolite jednu stvar koja se tiče nečega što nije sadržano u izvješću Vlade ali mislim da treba reći. U javnosti se često raspravlja o karakteru i psihologiji vodećih ljudi. Brižljivo se komentira njihova popularnost kao da je to važnije od poslova koje obavljaju, brižljivo se komentiraju njihove osobine, karakter, temperament. U tome se pretjeruje. Javni prostor postaje zagađen trivijalnostima, procjenama karaktera, špekulacijama o zavjerama. U tome svi nalaze podlogu za radost i podsmjeh ali takav stav znači zapravo zatvaranje očiju pred javnošću, bijeg od pravih problema. Ja u ostalom mislim da ovu Vladu karakterizira hrabrost da se nosi s problemima i da u tome iskreno kaže i kritički kaže nešto o svom uspjehu. Ali sigurno je za ovu Vladu da se ona ne može karakterizirati kao Vlada koja teži za jeftinom popularnošću. To je nešto što treba primijetiti. Biti ću otvoren i jasniji ako treba, moja primjedba tiče se i Vlade i oporbe jer i jedni i drugi snose odgovornost za to da ovaj Dom ne bude brbljaonica još manje, … [[Govornik se ne razumije.]] na kome se svađa, nego da bude mjesto na kojem se odlučuje i raspravlja, hvala na dobacivanju. Ne smijemo dozvoliti da javna i politička scena postanu prostor nadmetanja PR agencija i stalna predizborna euforija već područje ozbiljnog dijaloga. Dobar znak za mene je činjenica da premijer pred ovim Domom govori o uspjesima i spominjao je i neuspjehe Vlade. Sabor često razdiru svađe, dobacivanja i prejake riječi. Licitira se emocijama a umjerenost i pamet izgledaju kao mlitavost. Stav kao stranaštvo što nije točno, mi sa vladom kao Sabor snosimo i dijelimo odgovornost. Gledano iz zakonodavnog tijela moramo ozbiljno shvatiti primjedbu o zakonodavnom optimizmu, broju zakona koji donosimo, koji broj će eksponencijalno rasti u Europskoj uniji jer ne samo da broj utječe na kvalitetu već polako nagriza i povjerenje u sustav prava. Tu mi zastupnici snosimo odgovornost jer tako nešto je naša odluka i tu mi imamo aktivno djelovanje. Dozvolite da kažem još nekoliko riječi koje se tiču današnje rasprave naročito. Hrvatska je članica Europske unije, Hrvatska je u Europi ali zbog toga je postala i dio interesa Europske unije. Nije samo naš interes Europa, interes Europe smo mi i to i u dobrom i u lošem smislu. U takvoj situaciji s nama se računa kao s prijateljem ili problemom, kako kada, već promjenjivo prema okolnostima. Govori se o nesporazumima i sukobima koje imamo, ali zar se zaboravlja da su takve sukobe i nesporazume prošle i druge zemlje. Sjetite se samo Poljske, Češke, Slovačke ili Mađarske koje kao novodošle su doživjele kritike, upozorenja, osudu. Ali ne samo njih, sjetite se Irske, Francuske ili Nizozemske koje nisu bile oduševljene onim što predlaže Europska komisija, međutim … razdoblje je prošlo. Danas takve probleme prolaze Grčka, Španjolska, Italija, Slovenija. Zato nije nimalo čudo da i mi se nalazimo u stalnom i neprekidnom dijalogu sa Europskom unijom, ali tu glavno je ono što mi u tome uspijevamo, koji položaj i koju strategiju branimo. Ja mislim da branimo strategiju nacionalnog interesa, interesa Hrvatske, a to ova Vlada uspješno i dobro radi. Treba nastaviti jer ovo je tek početak. Ova Vlada kažem zaslužuje povjerenje i podršku, ovo je Vlada dobrih namjera. Ne sudite je prema osobnim sklonostima nekoj ličnosti ili karakteru, sudite je prema velikim zadacima koje je uzela na sebe, sudite je prema teškim okolnostima u koje djeluje. Svidjelo se to nekom ili ne, Vlada radi hrabro i odmjereno ne da bi se nekom dodvorila već da napravi ono što joj je dužnost Hvala. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem i najavljujem klub HNS-a i kolegu Jozu Radoša. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Ako se ne bi trebalo, bar ne previše govoriti o prošlosti onda bi se valjda trebalo govoriti o sadašnjosti i o budućnosti, a takvog govora ovdje u ocjeni rada Vlade uglavnom nije bilo. Ako je situacija depresivna i beznadna, kakve smo ocjene čuli ovdje, onda bi bilo red ponuditi rješenja kako izići iz te beznadežne i depresivne situacije, a toga također ovdje nismo čuli. Ako se poziva na brze i prijevremene izbora onda bi trebalo ponuditi argumente zašto će ono što dolazi nakon izbora biti bolje, a toga također ovdje u Hrvatskom saboru danas raspravljajući o izvješću predsjednika Vlade nismo čuli. Ova Vlada se apsolutno ne nalazi u jednostavnoj situaciji i svakako treba podržati suočavanje sa teškoćom situacije i sa jasnim predstavljanjem onoga stanja u kojem se država nalazi. To nije manira hrvatske politike, bar nije bila do sada. Stvarno stanje i gospodarstva i društva uvijek je bilo prekriveno nekim drugim dobro izgledajućim elementima, odnosno dojmovima. Vladi svakako treba čestitati što se zauzima za zaštitu temeljnih vrijednosti demokratskog društva, poštivanje donesenih zakona, poštivanje prava i temeljnih ljudskih prava i prava manjina. To su vrijednosti ispod kojih ne bi smjela ići nijedna hrvatska Vlada. I ako se može razumjeti da postoje ljudi, građani Republike Hrvatske koji nisu zadovoljni sa nekim zakonom i sa njegovom primjenom, teško je prihvatiti a gotovo je nemoguće razumjeti da odgovorna politika bilo koja donese neki zakon, a onda kad dođe vrijeme njegove primjene osporava vlastiti stav. To je građanima dopušteno, ali to političarima koji bi trebali služiti da premoste taj teški emocionalni sraz sa nekim teškim zakonom ne bi trebalo biti ni dopušteno i to apsolutno nije razumljivo. Treba se sjetiti, ne radi prošlosti nego radi sadašnjosti i budućnosti, u kakvoj situaciji se Vlada nalazi, ponajprije na ovom gospodarskom planu. Ako se zna da ove godine, 2013. godine samo kamate na kredite koje moramo vratiti iznose oko 10 milijardi kuna i ako se zna da je glavnica koju ove godine trebamo vratiti oko 20 milijardi kuna i ako se zna da iz budžeta, a ne iz mirovinskog sustava moramo dati 15 milijardi kuna onda je to 45 milijardi kuna koje Vlada odnosno hrvatski budžet zapravo uopće nema. I kada govorimo o budžetu da nije i deficitu budžeta, da nije devastiran mirovinski sustav, da je on samoodrživ, da se mirovine mogu isplaćivati iz mirovinskog doprinosa tada bi tih 15 dodatnih milijardi iz budžeta pokrilo deficit budžeta i deficit budžeta bi bio nula. To je situacija u kojoj se Hrvatska nalazi. I ako na tih 45 milijardi dodamo drugih, ostalih 20 milijardi mirovinskog sustava, 20 milijardi zdravstvenog sustava dolazimo na 85 milijardi kuna od ukupno 130 milijardi kuna hrvatskog proračuna i preostalih 45 milijardi ostaje za sve ostalo, ostaje za obrazovanje, ostaje za kulturu, ostaje za obranu, ostaje za policiju, ostaje za pravosuđe, ostaje za poljoprivredu. I ove brojke dovoljno govore u kakvoj se situaciji danas hrvatska Vlada nalazi i s čime se ona danas treba nositi. Predsjednik Vlade je spomenuo neke pomake koji su učinjeni i neke probleme koji su trajali u Hrvatskoj više od 15 pa neki i 20 godina koji nisu bili riješeni kao privatizacija brodogradilišta i one obveze koje je država preuzela prilikom te privatizacije negdje u iznosu oko 10 milijardi kuna. Sanacija zdravstvenog sustava sa oko 3 i pol milijarde kuna, pa samo te dvije brojke, a sanacija zdravstvenog sustava taj problem duga traje već petnaestak godina. Samo te dvije brojke kada se zbroje zapravo su opet negdje na razini našeg tako prijetećeg deficita ove godine. Vladi svakako treba dati podršku i na nekim drugim postignućima kao što je vrlo važan u biti gotovo civilizacijski skok u pogledu legalizacije bespravne gradnje. Pitanje koje se također odgađalo svih ovih 20-tak godina, a svakako radi uređenja države i njene upravne solidnosti važno je da je donesen registar birača koji se također treba još dopunjavati, da se predviđa jedinstvena evidencija socijalnih davanja što će također omogućiti ne samo bolju financijsku situaciju, nego će omogućiti naravno i više pravde u tom delikatnom socijalnom području. Hrvatska Vlada kada se uspoređuje sa vladama zemalja članica EU je tu negdje na prosjeku njihove uspješnosti što govori o tome kako je teška situacija. I ta Vlada se definitivno svojski trudi, međutim pad industrijske proizvodnje o kojem je ovdje bilo govora i još uvijek pad bruto društvenog proizvoda makar nešto manji u zadnjem tromjesečju nego što je to bilo prije svakako nije nešto što građani Republike Hrvatske mogu razumjeti. Istina je da je to objektivno teška situacija, ali izmoreni petogodišnjom krizom i sa prevelikim očekivanjima od ove hrvatske Vlade i svake hrvatske Vlade građani teško mogu razumjeti i teško mogu razumjeti to da ta Vlada kada se objektivno gleda je u prosjeku uspješnosti europskih Vlada. Međutim, to neće biti dovoljno i svakako treba vidjeti kako se situacija u svim ovim programima o kojima smo govorili, a pogotovo u pitanjima gospodarskoga rasta treba poboljšati od ove Vlade se traži više nego što se traži od nekakve Vlade u nekim dobrim ili prosječnim okolnostima. I ta Vlada unatoč tome što je to užasno teško i ne samo s obzirom na očekivanja građana, nego s obzirom na odgovornost mora pokušati udovoljiti i tim povišenim zahtjevima s obzirom na vrijeme u kojemu se nalazimo. Klub zastupnika HNS-a podržava i sve najave predsjednika Vlade, ponajprije one koje su vezane uz smjernice gospodarske politike kao što je ni malo lagana prodaja većinskih udjela u Croatia osiguranju i Hrvatskoj poštanskoj banci, monetizaciju autocesta koje ni približno ne mogu čuvati svoje dugove koje su same napravile, privatizaciju našeg zračnog prijevoznika u kojega već dvadesetak godina ubacujemo novce koje bi mogli ubaciti u obrazovanje i neke druge vitalne funkcije države. I lako je reći da to ne treba privatizirati, nego da treba gospodarskim rastom napuniti proračun i to se čuje u rješenjima koja smo danas čuli da treba povećati gospodarski rast i povećati konkurentnost zemlje. I to je sve što smo danas čuli, a te dvije floskule ćete naći u svakom programu svake stranke svake Vlade svakoga instituta. I ti koji nude alternativu i nariču nad time kakvo je stanje još do sada hrvatskoj javnosti nisu ponudili ništa drugo osim tih dviju praznih fraza. Osobito naravno očekujemo i podržavamo ono što je gospodin predsjednik Vlade najavio u pogledu vrlo važne krucijalne energetske nezavisnosti, odnosno dizanje razine energetske nezavisnosti Republike Hrvatske, navodnjavanje kao problem koji također traje 20-ak godina gotovo se nije pomakao s mjesta, projektiranje riječkog željezničkog pravca o kojem se također govori desetljećima, a ništa se nije događalo, a svakako je za pozdraviti i to da je koordinacija za investicije kao što reče predsjednik Vlade odblokirala 7 projekata teških pola milijarde kuna. Iako se neki projekti koji su teški pola milijarde kuna trebaju odblokirati zar onda treba pitati kao što je i u dijelu javnosti i u dijelu političke opozicije bilo dovođenje u pitanje Zakona o strateškim investicijama? Da se investicije mogu događati temeljem važećih uobičajenih propisa i procedura u hrvatskom gospodarstvu, hrvatskom društvu onda naravno taj zakon ne bi trebalo donositi, ali podržavamo i donošenje toga zakona i fokusiranje Vlade RH na investicije i daljnji rad koordinacije o čemu je govorio predsjednik Vlade. Također, podržavamo i naznaku glavnih smjerova korištenja europskih fondova o kojima je ovdje bilo govora, a to su vodoprivreda, navodnjavanje, ruralni razvoj, sve gotovo samorazumljive teme ali bilo bi dobro svakako da Vlada ima da razvije strategiju djelovanja RH u EU a da neke naznake te strategije čujemo ovdje u Hrvatskom saboru. Fondovi EU čine manje od 1% budžeta i politika o kojima odlučuje EU, ako odlučuje o 50% naših poslova i 50% naših budžeta onda je to 50 više od 50 puta više. I zato je naravno važno da znamo kako ćemo se odnositi prema europskim fondovima, radi se o 9 milijardi eura novca u idućih 7 godina. Ali još je važnije da vidimo kako ćemo strateški ostvarivati svoje interese koji se ne tiču samo europskih fondova. I bilo bi dobro da o tome nešto čujemo, a svakako bi bilo dobro da Vlada pa i nadležna tijela Hrvatskoga sabora, uključujući i Hrvatski sabor u cjelini ima strategiju našega djelovanja i ostvarivanja nacionalnih strateških ciljeva u EU. Dakle, uz sve ovo što je rečeno samo napominjem dijelom se ponavljajući da nezaposlenost mladih o kojima je predsjednik Vlade govorio kao o jednoj od najvećih nezaposlenosti mladih u Europi je temeljno pitanje kojemu se treba posvetiti naravno ne gubeći iz vida i ove ostale vrijednosti i aktivnosti. Mi smo naučili u Hrvatskoj u zadnjih 20-ak godina da je pravo na slobodu govora, pravo na iskazivanje svoje posebnosti da su to temeljna ljudska ili manjinska prava. O pravu na rad se vrlo rijetko govori kao o temeljnom ljudskom pravu. Onaj tko nije u stanju ostvariti svoje pravo na rad, sva ova ostala prava koja smo mi usvojili zadnjih 20-ak godina zapravo nemaju puno smisla ako ne možete mirno i slobodno dostojanstveno živjeti od svoga rada onda vam ova prava, temeljna prava o kojima mi govorimo koja naravno svakako treba njegovati zapravo puno ne koriste. I stoga dakle osobito podržavamo nove mjere koje je predsjednik Vlade RH najavio, pogotovo one mjere koje se tiču gospodarskog rasta i dizanja konkurentnosti RH. Klub zastupnika HNS-a će podržati ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Pozivam poštovanu kolegicu Jadranku Kosor da iznese stajališta kluba zastupnice Jadranke Kosor i zastupnika HGS-a. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade RH, dame i gospodo kolegice i kolege. Dobro je i drago mi je gospodine predsjedniče da ste ponovno s nama jer ponovit ću ono što smo maloprije, odnosno zapravo prije sat, dva govorili ovdje u sabornici a to je da se prema izmjenama Poslovnika ovdje radi o Izvješću predsjednika Vlade Hrvatskome saboru i da je onda logično budući da govore samo predstavnici klubova da predsjednik Vlade cijelo vrijeme bude s nama, da prati što ćemo govoriti jer u konačnici predsjednik Vlade ovdje u sabornici u ovoj raspravi imat će opet posljednju riječ na koju ni na koji način nećemo moći utjecati. Dakle, citirat ću odmah na početku taj članak 128. Poslovnika Hrvatskoga sabora gdje se govori o tome što je naša zadaća danas i što je bila premijerova zadaća na početku. Dakle, govoriti i podnijeti izvješće kako piše o uočenim pojavama problemima i stanju društva, ali i o aktivnostima Vlade. Dakle, krenimo redom. O stanju hrvatskoga društva danas. Reći ću nešto što mislim da mnogi od vas nose kao neki možda lajt-motiv i u ovoj raspravi ali ga možda nisu izrekli. Dakle, društvo nam je danas dame i gospodo kolegice i kolege na trenutke bolno podijeljeno. Dakle, dijelimo se vrlo često ne samo na svjetonazorskim temama. Usput budi rečeno po mom mišljenju i te često puta svjetonazorske teme produciraju ili potenciraju oni koji iza tih tema do kraja svojim političkim radom i svojim životom osobnim, svakim drugim ne stoje pa su to katkada potenciranja na tim razlikama manje-više sa figom u džepu što mislim da je jako loše. Svakako za to što se dijelimo vrlo često naravno i oko gospodarskih tema o tome kako vidimo Hrvatsku u budućnosti, danas, sutra, za 5, 10 ili 15 godina kako je vidimo u EU mišljenja su različita i često puta podijeljena, za to je odgovorna isključivo politika i svi mi koji živimo od politike i koji živimo u politici i koji predstavljamo hrvatske građane. Ono što je isto tako činjenica kada govorimo o problemima znači naša tema prema članku 128. Poslovnika jest da govorimo i o problemima. Problemi su veliki. Ono što vidim kao osobito veliki problem jest što smo očito izgubili ono krhko što nas je povezivalo, znači onaj konsenzus koji je postojao godinama, koji nas je ipak u kritičnim trenucima okupljao oko članstva u EU, čini se kao da je i taj konsenzus nestao. Dakako oko ovog ključnog pitanja oko kojeg se vrti sva rasprava u državi ovih dana odnosno od kraja lipnja ove godine. To krhko zajedništvo onda se potpuno rastače na onim ključnim problemima koji muče danas Hrvatsku svakako i hrvatsku Vladu, a to je proračunski manjak, deficit, nezaposlenost. Evo predsjednik Vlade je spomenuo broj nezaposlenih u svom izvješću. do kraja današnjeg dana on će biti negdje, ta brojka će biti oko 319 tisuća. U kolovozu je bila 313, već u rujnu u vrijeme aktualnog prijepodneva bila je 315, danas 319. Dakle nažalost iako smo netom zatvorili negdje još ne do kraja vrata turističke sezone, broj nezaposlenih se povećava, broj zaposlenih se ne povećava. I to su problemi oko kojih danas moramo raspravljati. Uočene pojave dakle mi smo se dogovorili da danas govorimo i o uočenim pojavama u Hrvatskoj. Pa evo spomenula bih nešto što se i danas moglo čuti u raspravi. Zapravo je dobro iako je to onemogućilo većini zastupnica i zastupnika da govore da iskažu svoje mišljenje, svoje dileme, svoje suprotstavljanje, zapravo je dobro da ovdje nije bilo replika jer bismo ostali u nedogled, podijelili bi se na nekim temama do neprepoznatljivosti to je sasvim sigurno. I zavladalo bi ono što često danas vlada u hrvatskom društvu, a to je kakofonija, dakle da svi govorimo ali da jedni druge ne čujemo, vrlo često. Pa onda često i u ovoj sabornici, mislim da zaista svakom treba omogućiti da govori da iskaže svoje mišljenje makar se s njim do kraja i u potpunosti ne složimo. Nedavno smo tome svjedočili i u Kninu i ja mislim da svakome bez obzira koliko se s njim ne slagali ili usudim se reći koliko ga možda iako je to vrlo loše bez obzira što je u politici tako često, ako ga preziremo moramo mu dopustiti da govori. To je tako od kada je poznat pojam demokracije pa bi trebalo biti i u Hrvatskoj. Ono što je jedna od uočenih pojava o kojoj čini mi se do sada nitko nije govorio, pažljivo sam pratila sva izlaganja, jest jedan fenomen s kojim se susrećemo, npr. da Ustavni sud danas svojim odlukama Ustavni sud kojem se sve više i više i više obraćamo i građani i pojedinci i političke stranke svi oni koji misle da su zbog bilo kojeg razloga zakinuti, oštećeni da na neki način popunjava praznine stupova hrvatske vlasti, a znamo koji su to. To je isto jedna od pojava koju sam uočila i na koju evo u ovoj raspravi mislim da treba ukazati. Svakako pojava kojoj smo svi svjedoci jest da u Hrvatskoj ima iznimno puno ljutitih, razočaranih, apatičnih ljudi koji ama baš nikome ne vjeruju, osobito ne vjeruju nama političara, bez obzira dolazimo s lijeva, desna, odozgor ili odozdo ljudi nam ne vjeruju. Osobito me zabrinjava status i položaj hrvatskog Parlamenta u tom smislu. Dakle u svim istraživanjima ponavljam to često puta pogledajte, kakva je i koja percepcija Hrvatskog sabora. Nikakva, dakle apsolutno nikakva. To je isto jedna pojava, važno ju je spomenuti jer evo živimo u sustavu parlamentarne demokracije. Predsjednik Vlade i Vlada odgovara i u Parlamentu. Ovdje bi se morale donositi ključne odluke ali i ključni konsenzusi kakvi smo bili svjedoci u prošlosti. Dakle, općenito politika i to je jedan od uočenih pojava je na osobito niskim granama na kojima tavori, a podjele u društvu i vraćam se ponovo tome sve veće i sve izrazitije dakle vlada ona ako nisi s nama onda si nam neprijatelj i onda si protiv nas. Drugo i drugačije mišljenje teško se prihvaća. Sa podozrenjem sve više gledamo na druge i na drugačije. I zato mislim da i oko toga treba otvoriti itekako važnu raspravu. Možda jer Parlament to može i nakon ovoga izvješća Hrvatskome saboru i nakon ove rasprave koja će biti zaključena nekim zaključcima o kojima će sasvim sigurno glasati većina, možda bismo trebali razmisliti o tome da dođemo do svojevrsnog konsenzusa i da mi sami u Parlamentu otvorimo sami rasprave o nekim temama. Dakle, da organiziramo i tematske sjednice, tematske rasprave o onom što smo uočili u ovoj raspravi da nas najviše tišti, da nas najviše muči i da je najveći i najvažniji kamen spoticanja da ne možemo brže i jače, snažnije, odlučnije i hrabrije. Parlament to apsolutno može. Podijelili smo se naravno oko tema koje jesu važne ali nisu presudne oko zdravstvenog odgoja, oko braka, oko definicije braka. Ja sam apsolutno za to da se ako je skupljen dovoljan broj potpisa što prije raspiše taj referendum. Međutim, dakako treba prije svega konstatirati je li to pitanje u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske, bez obzira što je moje mišljenje, sada govorim samo o svom mišljenju da Obiteljski zakon to jasno, na početku jasno, kristalno jasno i precizno definira. Međutim, ne smije dopustiti da netko tko iznosi svoje mišljenje suprotno onima koji su potpisali, znači tih 700 ili koliko tisuća potpisa da bude diskreditiran i da bude na bilo koji način ponižen od bilo koga. Mi se dijelimo i oko razmatranja, odnosno oko viđenja o tome kako funkcionira zapravo i što je pravna država i što je funkcioniranje pravne države. Naravno provođenje zakona, naravno dosljedno provođenje svih zakona. Kada smo ih donijeli, pogotovo one koje smo donijeli apsolutnim većinama, odnosno konsenzusom onda ih treba poštivati. Spominjem sve zakone, spominjem dakako i Zakon o pravosudnoj suradnji da državama članicama Europske unije, ali dakako govorim i o Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina. Međutim, Zakone pišemo i Zakone donosimo zbog ljudi. I spomenuti ću dakako i ja Vukovar. Vukovar u ovom trenutku rekla bih potiho što se tiče emocija i što se tiče viđenja ljudi oko provedbe ustavnoga zakona tiho bubri. I to nije dobro. I zato gospodine predsjedniče Vlade ovdje sada za ovom govornicom ponavljam ono što što sam katkad kada bi me novinari pitali što mislim što bi trebalo s time i kako bi to trebalo rješavati ponavljam ono što mislim da je dobro i to je moje zaista duboko mišljenje. Vi gospodine predsjedniče Vlade pođite u Vukovar, pokupite sve predstavnike branitelja, stradalnika, predstavnike manjinskih udruga, odnosno zajednice gradonačelnika, gradsko vijeće i sve druge zainteresirane, pozovite i nas zastupnike iz te izborne jedinice koji imamo neko iskustvo, pozovite i sve počasne građane, idemo sjesti i otvoriti to pitanje još jedanput. Jer od zahtjeva koje čujemo oni idu od toga, Ćirilica nikada u Vukovaru do toga da se evo to odgodi pitanje do sljedećega popisa, znači za 8, 10 godina, nemamo zapravo definiran ni jedan prijedlog, ni oni koji su za, ni oni koji su protiv. Prema tome, mislim da bi itekako Vukovarci znali cijeniti da predsjednik Vlade pođe tamo i da ostane koliko treba i da se svi problemi stave na stol. Jer mi ćemo i dalje imati taj problem i dalje ćemo imati problem s jedne strane čuvanja pravne države i provedbe zakona i stalno ćemo se vraćati naravno u 2009. kada je izmijenjen statut pa će sada većina pokušati mijenjati taj statut. Očito da smo svi zakazali. Znači od 15.-og siječnja 98. kada su ključevi Vukovara vraćeni u hrvatske ruke, kada je Vukovar vraćen u Ustavno pravni poredak Republike Hrvatske, kada je to učinio general Klein, očito smo zaboravili da će ruševine biti lako obnoviti, da će kuće biti lako izgraditi i popraviti ali da ruševine u ljudskim dušama treba sustavno vrlo nježno sa velikim osjećajem za pravdu popravljati. Očito da se puno toga kroz godine propustilo. Da nam se mladi dijele, da postoje različiti kafići u koje odlaze mladi ljudi 18, 19 godina, o školama neću ni govoriti jer je to opća činjenica i opće mjesto. Dakle, citirao se ovdje i predsjednik Tuđman i ja ću ga citirati, poslušajte dame i gospodo, kolegice i kolege, svi koji to niste, poslušajte, pročitajte Tuđmanov govor '97. Nakon dolaska vlaka mira u Vukovar. Gdje on na početku kaže da pobjednik koji ne zna praštati taj sije klicu novih razdora i buduće zlo. Prema tome to je nešto što je predsjednik Tuđman stavio kao neki okvir onoga što će Hrvatska država činiti u budućnosti. Sjetite se riječi generala Gotovine nedavno kada je dobivao priznanje u gradu Splitu kada je rekao da Hrvatska mora biti domovina sretnih ljudi za svakog njezinog građanina. Dakle, posla imamo puno i činjenicu da jedan dio ljudi nikako ne može prihvatiti ovo što se događa sa dvojezičnim pločama treba uvažiti. O tome treba otvoreno razgovarati. Sve to u konačnici dame i gospodo u zaštiti pravne države. Ima još puno pojava o kojima bismo morali govoriti ali ono najvažnije gospodarstvo i život. Gospodine predsjedniče Vlade, dakle bilo je različitih projekcija o deficitu. Bilo bi dobro da znamo i danas je li to 16, 17 ili je to 20 milijardi. Kako i kojim mjerama ćemo smanjivati deficit. Naravno da mi sada ulazimo i u škare Europske unije i to je nešto što, na što smo se obvezali, što smo znali da će se dogoditi i na što smo se morali pripremati. Ovakav govor kao što je predsjednik Vlade održao danas mislim da bi bilo dobro da smo ga čuli i negdje evo u prvoj godini mandata. Što se tiče Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa Europskom unijom danas nismo dobili odgovor na pitanje kako će se to i kada riješiti. Kao što čujemo evo i maloprije, gospođa Reding kaže da nikakvih, nikakvih kompromisa i nikakvih dogovora sa Vladom Republike Hrvatske nema. Pogotovo je to zanimljivo kad uzmemo u obzir činjenicu da smo jučer od ministrice vanjskih poslova iz New Yorka čuli da očito gospođa Merkel koja je to komentirala također nije informirana jer je bila zauzeta obvezama i da je u tom smislu sve zapravo riješeno i dogovoreno. Dobro bi bilo predsjedniče Vlade čuli danas zaista je li dogovoreno, jesmo na pragu kompromisa i kad ćemo izmjene zakona vidjeti na stolu u Hrvatskome saboru. I još nešto kratko, ja ću se referirati i na ponešto od onoga što je gospodin Milanović rekao u svom uvodu, odnosno u svom izvješću, dakle da smo ostvarili sve strateške ciljeve apsolutno da, dakle od samostalnosti Hrvatske, ulazak u NATO, ulazak u Europsku uniju kao zadnji veliki strateški cilj. Oko toga smo imali konsenzus i da nam nitko ništa nije darovao također apsolutno se slažem, podupirem i potpisujem. Sve smo to sami napravili. Upravo zbog toga sve nas to obvezuje da budemo pametniji u onom što ćemo raditi sada. Svi oni naravno koji misle da Vlada treba otići, što se tiče nas u Hrvatskome saboru, znaju kako se to radi, dakle sjetite se kraja 2010. godine kad smo imali naznake da ćemo završiti pregovore, da ćemo postati članica Europske unije, tadašnja opozicija podnijela je zahtjev za izglasavanjem nepovjerenja ne Vladi nego predsjednici Vlade. Tu smo bili cijeli dan, raspravljali smo i na kraju je većina glasala i Vlada je ostala i završila pregovore. Tako da mislim da jedna stvar oko koje vjerujem da ćemo se složiti i da mi nitko neće oponirati a to je činjenica, ova Vlada na čelu sa gospodinom Milanovićem je dobila nešto važno u naslijeđe, a to je završene pregovore. I ti završeni pregovori i činjenica da smo imali Zakon o fiskalnoj odgovornosti dugo su nam vremena držali i rejting. I nije točno i time ću završiti, nije točno kako je rečeno, citiram: "posvuda smo zatekli nered". Da ja ova Vlada na čelu sa Zoranom Milanovićem naslijedila posvuda nered onda mi pregovore dame i gospodo ne bismo završili jer Europska unija, 27 članica Europske unije ne bi 9. prosinca 2011. potpisali da njihova 28. članica postane Hrvatska zemlja sva u neredu. Druga je stvar što sada imamo ponovo problem jer smo nažalost, moramo to konstatirati, kao nevjerodostojna članica započeli svoj mandat. Zato gospodine predsjedniče Vlade evo predlažem da nas oko nekih ovih ključnih pitanja koja nas itekako zanimaju, ali ne samo nas nego i cijelu javnost, date odgovore na ovoj sjednici u završnom slovu. Na kraju, predložene izmjene Ustava koje ste najavili ću podržati kao i ako predložite istražno povjerenstvo o kojem se tako puno govori. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Posljednji po redu, ali ne zbog toga manje važan dolazi klub HSU-a i uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Godišnje izvješće Vlade Republike Hrvatske je ustvari onako kako je prezentirao premijer je ustvari jedna kompilacija između izvješća i na neki način upoznavanja sa budućim namjerama Vlade. Evo ja ću biti vrlo decidiran. Što se izvješća tiče, mi ćemo ga apsolutno podržati i zaključak koji je u pripremi za usvajanje u Hrvatskom saboru dok za neke namjere dozvolite imat ćemo i neke ograde za koje ne bih sada dramatizirao, jednostavno možemo nešto o njima reći ali ima dosta vremena da se o njima raspravi. Ono što mi je žao, da u izvješću više nije potencirano da od 10-tak točaka vezano uz plan 21, vezano uz socijalu, zdravstvo i mirovinski sustav se nije više reklo da se rade iznimni napori da se taj sustav, pogotovo mirovinski sustav održi živim i da se recimo u izvješću u kojem je isticana financijska konsolidacija kao jedan od prioriteta na kojem je puno napravljeno da se nije rekla jedna činjenica koja je veoma bitna, da unatoč gubitku 100 000 radnih mjesta doprinosi za mirovinska osiguranja se nisu u tom obimu smanjila nego se stalno održavaju na otprilike 19 milijardi, govorim o doprinosima za prvi stup mirovinskog osiguranja, što je sigurno jedan doprinos financijskoj konsolidaciji i da u suštini svako plaća svoje predviđene obaveze, dakle da na neki način izbjegavanje plaćanja obaveza je sve manje i manje. Isto tako volio bih da se u izvješću reklo da se radi na iznalaženju bolje, pravičnije formule za usklađivanje mirovina. U trendu je većine europskih zemalja da se uvaži više rast troškova života, a manje rast plaća u ovom trenutku jer svi imaju iste probleme koje mi imamo danas kad govorimo i indeksaciji i svi u Europi polako napuštaju tzv. švicarsku formulu usklađivanja. I isto tako volio bih da je u izvješću više rečeno da se želi ugraditi nova pravičnost u mirovinski sustav i da želimo ponovno vratiti kako god je nazvali, da li kategoriju punog radnog staža ili točke depenalizacije, kada nakon određenih godina staža nema više penalizacije za odlazak u mirovinu. No kako bilo novo izvješće će biti za godinu dana pred ovim Saborom, ja očekujem ovdje određene pomake i mislim da ćemo to onda spominjati, ali spomenuo sam to zato što mislim da je to vrijedno. Dalje, od onoga na čemu se radi, dakle ono što je otprilike sadašnjost, ozbiljno podržavamo ovu primjedbu vezano da se PR agencije angažiraju od strane javnih službi, to je nedopustivo. Što se predstečajnih nagodbi tiče u onom dijelu gdje su stečajni vjerovnici javna poduzeća naravno da podržavamo otpis ali ne na način da za onih preostalih 30% što ne bi otpisala javna poduzeća da ne postoje nikakve garancije. Dakle to isto nije savršen sustav, to je sustav koji se primjenjuje iz nužde ali nikako ne bih volio da potraživanja vjerovnika iz javnih službi odu u vjetar jer to nema smisla, to onda nije pravično jer ćemo na kraju onda eventualne dugove javnih poduzeća platiti svi kao porezni obveznici. Želim isto tako reći da je jesam oduvijek od kada se bavim politikom za imovinski cenzus u socijali s time da želim da se tu razlikuje nešto dvije vrsta imovine. Aktivna imovina koja doprinosi od koje čovjek prihoduje i ona imovina koja tržno ne vrijedi i čovjek koji je samo teret, a nije nikakav prihod. I ne smijemo pri tome zaboraviti da možda od sveg novca za ljude starije životne dobi u Hrvatskoj je važnije da im netko dođe, da netko s njima razgovara, da im je netko na pomoći jer prema zadnjim informacijama 185 tisuća starijih od 65 godina živi samo, što znači da živi pod kontinuiranim stresom i u kontinuiranom strahu što im se sutra može dogoditi. Gospodine predsjedniče Vlade u vašem izlaganju su mi dvije stvari zaparale uho. Naime, meni je jako žao da ili nismo imali vremena sa resornim ministarstvom ili su oni bili zauzeti ili mi nismo mogli nismo ovu vašu ideju koju ste rekli oko rezanja mirovina koje ne postoje, dakle ne postoje povlaštene mirovine ali pretpostavljam da ste mislili o mirovinama po posebnim zakonima, žalim da nismo to na neki način vizualizirali cijeli problem jer postoje velike razlike. Vi ste rekli dva detalja, jedan detalj je da bi se rezale one koje su veće od prosječne plaće neto plaće pretpostavljam to je 5.486 kuna u ovom trenutku i rezale bi se one koje nisu pokrivene uplatama doprinosa. Međutim tu ima puno, puno dilema. Naravno rekli ste da se ne bi dirale ni mirovine 100%-nih ratnih vojnih invalida i onda se stvar da zaokružiti, međutim tu treba neke stvari baš ono rasvijetliti do kraja i reći što je što. Akademici primaju svoju mirovinu sukladno godinama staža plus akademski dodatak. Zanima me, šta će se skidati mirovina ili dodatak? Logičnije bi bilo da je puno mirovina tako uređeno tako da ono što osnovno pripada čovjeku ostaje, ono što je zarađeno, a da se dodaci diraju u vrijeme krize, da su oni kada je stanje bolje se isplaćuju, kada je stanje lošije se uskraćuju. Tako da me u tom dijelu jako interesiraju ta rješenja jer moguće da bi i ne htijući odaslali loše poruke da onaj vojnik recimo oficir Hrvatske vojske koji ima više od 5.500 kuna je bio loš ili policajac koji ima više od 5.500 kuna je bio loš. Mislim radi se o službama za koje se ljudi školuju. Neki i ne želeći završe u mirovini jer je netko od njihovih nadređenih rekao da nemaju više uvjeta za napredovanje. Prema tome cijelu priču mislim da moramo maksimalno rasvijetliti i čujete ako se želi vući velike poteze, mi smo sebi mirovine riješili. Dakle nitko od nas više nema prava osim nekih koji su bili na jedan dan u mirovini nema prava na saborsku mirovinu. Kada bi bilo pravice onda bi morali isto tako reći i za one koji su bili prije nas jer bili su neki po jedan dan u Hrvatskom saboru i imaju takvu mirovinu. I za njih bi trebali naći rješenje, ako ćemo govoriti o pravičnosti sustava. Još me jedna stvar zaparala, gospodine predsjedniče Vlada vi ste rekli da je ova Vlada uvela oporezivanje ino mirovina koje se nekima nije svidjelo. Ja ću to reći na drugi način. Ova Vlada nije uvela ništa novo, ova Vlada je samo promijenila zakonsku odredbu po kojoj do 2012.mirovinski primici iz inozemstva nisu se smatrali dohotkom što je potpuni apsurd. Zašto? Ja se time bavim godinama i tvrdim da je to bio apsurd i to je bilo vrijeme za promijeniti, zato što su nam se ljudi koji su primali možda 500 kuna naše mirovine pojavljivali u socijali, a s druge strane su imali moguće 500 do 1000 eura. Dakle mi smo samo rekli da je to posto dohodak ispod normalno je da se on oporezuje. Ali mirovine iz inozemstva su se i prije oporezivale. Npr. sve oni naši građani koji žive ovdje, a primaju samo njemačku mirovinu. I velika je šteta da se nije pregovaralo o izmjeni socijalnih sporazuma jer oni su nakon 2009. počeli plaćati poreze u Njemačkoj. Do 2009. nisu nigdje plaćali i Njemačka je to vidjela i oni sad plaćaju poreze u Njemačkoj po mjestu zadnjeg stanovanja. Gledajte, oni su ovdje, koriste sve usluge zdravstva, sve usluge koje im trebaju za normalni život a plaćaju porez u Njemačkoj. Dakle, ako se nešto treba sa gospođom Merkel razgovarati onda je to isto jedna tema o kojoj bi se trebalo razgovarati jer mislim da nije bez argumenata. A naravno da ovisi da to neće biti lako, ali smo i ovdje na raspravi o Zakonu o porezu na dohodak na neki način došli do određene razine suglasnosti da bi trebalo revidirati sve socijalne sporazume i da bi takve stvari trebalo drugačije ugovoriti jer je nesporna činjenica da se zdravstvo koristi ovdje, a porez se plaća negdje drugdje. Isto tako smo se dogovorili da se porez treba od 1. siječnja sljedeće godine plaćati na kumulativne mirovine a ne na iznos koji dolazi iz inozemstva. Dakle, zbroj naših i onih koji dolaze iz inozemstva i to je naročito bitno za mirovine koje dolaze iz susjedstva ukoliko one prelaze ukupno kumulativno 3500 kuna. Prije ideje o svakom rezanju ja bih vas molio da jednu elaboraciju koju ću vam sad reći da zapamtite i da pokušamo tu nešto učiniti. Naime, nedavno je objavljena lista najboljih plaća u Hrvatskoj. Čini mi se da je najviša isplaćena neto plaća u mjesečnom iznosu negdje oko 450000 kuna. Molim? Dobro. Ja sam radio kalkulaciju na razini 450. Za isplatiti takvu plaću mjesečno netko u bruto treba staviti na raspolaganje milion i 200000 kuna. Nećete vjerovati, ali ti ljudi plaćaju svega 8800 kuna doprinosa. Po principu jednakosti svih osiguranika, ako uplaćuju za prvi stup oni bi trebali platiti takav jedan koji prima neto isplatu od 450000 kuna bi trebao platiti 200000 kuna, odnosno trebao bi osigurati mirovinu za 90 prosječnih mirovina mjesečno. On plaća 8 i 800. Na kraju godine može podnijeti prijavu za povratak više uplaćenih doprinosa i vratiti, platiti 45% poreza državi i ostatak uzeti sebi jer mu je vjerojatno malo 12 takvih neto plaća. Ja vas pitam da li je to u ovim vremenima u kojima živimo ispravno da netko plaća na svoju plaću 20% doprinosa ili 15 plus 5, a netko kad zbrojimo plaća 3 i pol posto. Ja mislim da prije, da se moramo osim što tražimo lažne invalidske mirovine, osim što tražimo lažne branitelje da se moramo i ovim problemima pozabaviti. To neće riješiti mirovinski sustav, ali takvih ljudi koji su koristili mogućnost povrata više uplaćenih sredstava doprinosa ima oko 1000 u Hrvatskoj i nije beznačajno ako osiguramo na prihodovnoj strani mirovine za petstotinjak prosječnih mirovina. Dakle, tu bih ja stao, ne bih išao dalje. Mislim da nema dileme da Hrvatska stranka umirovljenika prihvatit će ovo izvješće, Godišnje izvješće Vlade s time da mislim da imamo još vremena da se susretnemo sa ovom problematikom oko mirovina po posebnim zakonima i ostalim mirovinskim problemima kao i o cenzusima u socijali. Hvala lijepa.
Zahvaljujem Silvanu Hrelji i zahvaljujem svim klubovima i pozivam sada predsjednika Vlade da podnese završno izlaganje koje može trajati najdulje 20 minuta. Hvala.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Prvo ako je to ikome zasmetalo, ispričavam se što me nije ovdje bilo sat vremena jer sam naprosto morao obaviti nekakve razgovore koje ne mogu ovdje obaviti i to su stvari koje se redovito događaju sa inozemstvom. Ali ako sam mogao gledao sam na televiziji i većinu govora sam čuo. One koje nisam sam percipirao na drugi način. Hvala onima koji su dali podršku, a oni koji nisu kako god govorili su mi pomogli a da toga nisu ni svjesni, niti su to htjeli. Sad su mi neke stvari još jasnije. Ovo je dobra stvar. Prvi puta u povijesti Hrvatske države netko tko predstavlja instituciju Vladu koja prema hrvatskom Ustavu citiram "vodi unutarnju i vanjsku politiku" a to je manje-više sve ima obavezu pred Saborom u jednom procesu koji je trajao 4 sata duže iznijeti svoja opažanja o stanju u državi, na to se stvar svodi i čuti mišljenja zastupnika, odnosno klubova zastupnika. To možda nije potpuna umjetnička sloboda, ali ovdje se danas mnogo toga moglo čuti i mnogo toga je bilo artikulirano i jasno je kakvi su stavovi kluba. Dakle, političkih grupacija u Hrvatskom saboru. Dilema nema. Ja sam očekivao s obzirom da sam najveći dio svog govora posvetio gospodarstvu i financijama da to bude naglasak i u, da to budu akcenti dakle u govorima prije svega predstavnika opozicije. Pozorno sam slušao, ali toga nije bilo. Naime, nisam čuo niti jedan jedini konkretan savjet što učiniti, samo što ne valja i što ne učiniti. Tako se ne može voditi unutarnja i vanjska politika. Naravno svatko ima pravo da tako izreče svoj stav, da se tako postavi. Ali ja sam iznio niz konkretnih pokazatelja i loših i dobrih planova, pravaca i načina rada. Ne poznaju sve države ovakav sistem komunikacije prve osobe ili šefa izvršne vlasti predsjednika Vlade, premijera, kancelara i Parlamenta. Njemačka ne, Danska da. U nekim državama toga uopće nema, u nekima je malo drugačije nego ovdje ali dobro je da to imamo. Ne možemo to uspoređivati niti sa Godišnjem izvješćem američkog predsjednika Kongresu koji nije u organskom odnosu sa Kongresom i gdje nitko osim predsjednika Republike odnosno SAD-a ne govori. On ispriča svoje i ode. Ovo nije savršeno, ali u okvirima mogućeg i datih procedura dobro i ja sam što god tko mislio o tome ili mi zamjerio zadovoljan ovim. Naravno ne možemo se promijeniti i ne možemo promijeniti svoje stavove. Volio bih da sam čuo bilo kakve konkretne ideje, planove što činiti jer mi činimo i u tome katkad i griješimo i to su moje riječi od prije godinu i više dana. To se događa. Ali radimo i mijenjamo zemlju, donosimo promjene. Katkad možda koji korak prežustro ili pregrubo za nekoga ali stajanja u mjestu nema. Ako sam išta zamjerao bivšoj Vladi to je nečinjenje. Stajali smo 2,5 godine u mjestu i kada sam rekao da smo zatekli nered i nevoljkost na provođenje zakona mislio sam prije svega na državne financije. Nisam mislio na općeniti nered i kaos u državi jer Hrvatsku toliko poštujem i jasno je potpuno je jasno i to je jedna od prethodnica u pravu da Hrvatska da je stvarno u takvom totalnom neredu ne bi nikad ušla u EU, ne bi ušla. Međutim, da je bilo jako puno rupa u provođenju zakona, jako puno neobjašnjivih propusta, nemara, nezainteresiranosti da postavimo nešto što možemo postaviti to je jasno. U financijama i u ostvarivanju poreznih prihoda, prihodne strane proračuna ako imate volju, karakter, čvrstoću možete u prvih godinu i pol dana napraviti neke stvari koje se vide, ne možete napraviti revolucionarne promjene niti ih radimo. U području zdravstva, obrazovanja, znanosti koliko god se trudili neće se ništa vidjeti za godinu i pol dana jer tu se radi o kompleksnim sustavima u kojima se djeluje dugoročno i u kojima su da vrlo često na djelu posebni interesni cehovski posebni cehovski interesi. To nije ništa nezakonito, ali to je tako i to treba mijenjati. U protivnom hrvatsko, odnosno Zagrebačko sveučilište neće biti među prvih 200 u svijetu, a 200 u svijetu to je velika stvar za zemlju od 4,5 milijuna ljudi. No dobro, namjerno sam nešto manje govorio o temama koje zadnjih tjedana i mjeseci zaokupljaju hrvatske medije i hrvatsku javnost i politiku ali mislim da sam zaista o tome sve ali baš sve rekao u proteklih par mjeseci i sve iza svega stojim. I da, to je gard i stav koji će ova Vlada zauzimati dok je ja vodim, ništa se neće promijeniti. I da, kao i druge države debatirat ćemo, polemizirati pa katkada i biti u određenoj vrsti konflikta i nategnutih odnosa sa Europskom komisijom. Nema države koja to nije i mjesečno Europska komisija zaprima 200 prijava za tzv. infrigement proceduru ili proceduru prekršaja od kojih je 100 u startu već ispravljeno a 100 nije. To je život, svakodnevan život. I ponavljam još jednom kada maknemo ove stranačke sitne igrice sa strane pa i na europskoj razini ostaje činjenica da se radi o jednoj maloj stvari. Ostaje isto tako činjenica da se naravno obaveze moraju poštivati, da se zakoni mogu mijenjati, kada su na snazi treba ih poštivati. U ovom slučaju radilo se o tome da je Hrvatski sabor promijenio zakon. Je li on to smio učiniti, je li hrvatski prijevod u službenom glasniku bio točan? Nije bio točan, bio je pogrešan. To je sve skupa niz dilema. Po meni tako se vodi država. Što je i kako je dogovoreno to ćete vidjeti vrlo brzo, a to koliko je Hrvatska izolirana i koliko smo mi izolirani to ćete također vidjeti. Ništa od toga, ne vjerujem da to itko želi. Ali za kraj, za kraju ću vam pročitati nešto što je možda bolje ovdje citirati nego nekakvo djelo ili … dug zakona. Citirat ću vam i ostavit ću vam to na stolu ne demonstrativno nego mislim da to morate pročitati, zadnju komunikaciju Europske komisije prema Europskom parlamentu i vijeću od 26. ožujka ove godine, dakle to je monitoring Izvješće o hrvatskim pripremama za članstvo. To je zadnje izvješće, nakon njega nema nijednog. Na temelju ovoga smo ušli u EU. Dakle, točka 2.2 Pravosuđe i temeljna prava, to je Poglavlje 23. bilo, znate tko je nadležan za to. Paragraf 7. kaže sljedeće, dakle, ovo je službeno stajalište Europske komisije, ovo je zakon, na temelju ovoga smo ušli. Ovo je politička i pravna procjena onoga što smo učinili. Paragraf 7. "nastaviti jačati zaštitu manjina uključujući i efektivnu implementaciju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Vlada je nastavila poduzimati mjere u cilju dizanja svijesti o osobama koje pripadaju nacionalnim manjinama i osigurava provođenje i uživanje njihovih prava. Komisija pozdravlja činjenicu da Vlada nastavlja osiguravati implementaciju ustavnih odredaba u pogledu" sad ću reći nešto što uopće nisam izrekao danas "uporabe ćirilićnog pisma u gradu Vukovaru gdje Hrvati srpske etničke pripadnosti čine toliko i toliko postotak populacije." To je to. Hvala i doviđenja.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade. Za danas ćemo završiti raspravu. . [[Pljesak.]] Za danas ćemo završiti s radom. Nastavljamo sutra u 9,30 raspravom o konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave. Hvala lijepa.
Idemo na Godišnje izvješće Vlade Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima Klubova zastupnika SDP-a, HNS-a, Liberalnih demokrata, IDS-a, HSU-a, SDSS-a i Nacionalnih manjina dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se godišnje Izvješće Vlade Republike Hrvatske. Drugo, podržavaju se mjere Vlade Republike Hrvatske koje su iznesene u Godišnjem izvješću predsjednika Vlade Republike Hrvatske.". Molim da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak. Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za i 34 glasa protiv donesen predloženi zaključak. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, dozvolite mi da podsjetim, danas obilježavamo spomen dan 25. rujan, Dan donošenja Odluke o sjedinjenju Istre, Rijeke, Zadra, otoka sa maticom zemljom Hrvatskom. Ovaj Dan spomena značajan je za očuvanje jedinstvenosti hrvatskog teritorija. Dan vrijedan sjećanja, pamćenja i ponosa. Na današnji dan prije 70 godina u Pazin u Istri Narodno Oslobodilački Odbor za Istru je donio Odluku o sjedinjenju Istre, Rijeke, Zadra i otoka sa maticom zemljom Hrvatskom. U listopadu iste godine ta je Odluka potvrđena na drugom zasjedanju Zemaljskog antifašističkog Vijeća narodnog oslobođenja Hrvatske u Plaškom. U proglasu Narodno oslobodilačkog Odbora koji je prethodio Odluci o sjedinjenju istaknuto je da je hrvatski narod dokazao da je Istra Hrvatska zemlja i da će to ostati. Time su se Istra kao i Rijeka, Zadar te ostali anektirani dijelovi Hrvatskog primorja, Gorskog kotara, Dalmacije, jadranski otoci izborili za slobodu od tuđinske vlasti, talijanizacije i od narođivanja tih krajeva. Važno je naglasiti da je Narodno oslobodilački Odbor za Istru zajamčio autonomiju talijanskoj manjini. Na današnji dan prije 70 godina definirane su zapadne granice Hrvatske i udareni temelji moderne Hrvatske države koja cijeni i želi čuvati svu kulturnu raznolikost hrvatskog naroda i nacionalnih manjina na svojem području. Prigoda je ovo da izrazimo poštovanje, hrabrost pripadnika Narodno oslobodilačkog pokreta spomenutih hrvatskih krajeva i njihovim današnjim stanovnicima čestitamo 70.-tu godišnjicu Pazinske odluke te poželimo uspješan razvoj u slobodi i mirnom suživotu sa njihovim sugrađanima iz redova nacionalnih manjina. Hvala vam lijepa na pozornosti. A sada idemo raditi po utvrđenom dnevnom redu.