Kolegice i kolege želim vam dobar dan i nastavljamo sa raspravom. Raspravit ćemo - Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu; Izvješće je dostavio Hrvatski olimpijski odbor. Prijedlog akta ste primili poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mladež i sport. Izvješće ste primili na sjednici. Kolega Krešimir Bubalo, izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Naime, u ime kluba HDSSB-a tražim stanku jer HŽ putnički prijevoz ukida linije prema Slavoniji i Baranji, posebno prema Osijeku i krajnje je vrijeme da se o tome progovori u Hrvatskom saboru. Slavonija i Baranja postaju odsječene. Prema tome, tražim stanku u ime kluba HDSSB-a.
Kolega Šuker?
Iz istih razloga gospođa potpredsjednice.
Vukšić?
Iz istih razloga klub Laburista traži.
Određujem stanku do 9,44 sati. STANKA U 9,32 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Vrijeme za stanku je isteklo pa ćemo sada čuti predstavnike klubova koji su zatražili stanku. U ime Kluba HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege, Klub HDSSB-a je tražio stanku zbog novih ušteda u HŽ-u a upravo se ona lome preko leđa građana i grada Osijeka ali i Slavonije i Baranje. Naime, ovih dana putem medija dobili smo informaciju da se ukidaju mnogobrojne linije prema Slavoniji i Baranji a posebno prema Osijeku. Vjerojatno su u HŽ-u procjenjivali, HŽ putničkom prijevozu da će u Osijeku se šutit o tome jer koalicija HDZ-a i SDP-a je u gradu Osijeku pa vjerojatno moraju šutjeti, ali HDSSB neće šutjeti jer mnogi i studenti ali isto tako i radnici odlaze u Zagreb i trbuhom za kruhom ali isto tako za potrebnom za studiranje. No gledajući često poruke koje stižu iz HŽ-a a to je da će putem europskih fondova obnavljati pruge, da će se uređivati novi kilometri mreža a u isto vrijeme ukidaju se pojedine linije. To je sigurno ograničavajući faktor posebice u vrijeme vikenda, u vrijeme praznika kada ljudi se žele iz Zagreba vratiti za Osijek, posjetiti svoje obitelji i najbliže iako svakim danom sve je manje novaca pa sve rjeđe idu ali to nije razlog da se ukidaju linije prema Slavoniji i Baranji. I onda će se reći ima viška opet ljudi u HŽ-u, ne ima manjka linija prema Slavoniji i Baranji a svi smo bili svjedoci nedavno ukidanja linije i prema Budimpešti i prema Mađarskoj iako veliki broj Mađara živi na prostoru posebno Baranje, isto tako i Slavonije i Baranje. Često gledamo i informacije ali kad uspoređujemo se sa drugim regijama i prema kapitalnim donacijama prema Slavoniji i Baranji, onda je vidljivo da Slavonija i Baranja ne dobiju sredstva. S ovim se udaje zadnji udarac Slavoniji i Baranji. Slavonija i Baranja tone u izolaciju i tražim da se u Hrvatskom saboru pojavi ministar Siniša Hajdaš Dončić jer upravo je on potpisao ugovor sa HŽ putničkim prijevozom, to je privremeni ugovor za 2014. uslugama od općeg gospodarskog interesa u javnom željezničkom prijevozu i upravo to je interes, interes RH a u pitanju mora biti i sigurnost i točnost i produktivnost i kvaliteta usluge. Šta to sve vrijedi ako se ovakvi ugovori potpisuju a uopće nemate uslugu koja se zove prijevoz do Slavonije i Baranje, prijevoz a znamo da europske direktive upravo idu ka time da je temeljni oblik prijevoza upravo željeznički prijevoz, no Hrvatska ni te direktive izgleda ne poštiva. Tražimo jednu raspravu u kojoj bi također ukazali na ono što se događa u HŽ-u s posebnim osvrtom na ovaj problem koji se iskazuje za sve one koji žele se povezati iz Slavonije i Baranje sa Zagrebom, nama je Zagreb itekako važan upravo i zbog radnika i zbog studenata ali s ovom porukom neće se zaustaviti iseljavanje ljudi iz Slavonije i Baranje koje traže liniju od Osijeka do Zagreba da bi odletili ili u Norvešku ili u Kanadu i neke druge zemlje. Prema tome sa smanjivanjem kapitalnih davanja, sa nestajanje Slavonije i Baranje iz proračuna RH ali i s ovim zadnjim udarcem ukidanja linija sigurno da je to zvono na uzbunu za sve nas koji živimo u Slavoniji i Baranji u odnosu na jedan maćehinski odnos ove Vlade ali isto tako i HŽ-a ali i resornog ministra Siniša Hajdaša Dončića koji treba poštivati i europske regulative, koji treba pružiti mogućnost da svi dijelovi RH na jedan kvalitetan način budu povezani. S ovim se vjerojatno ide pogodovati nekima koji se bave autobusnim prijevozom koji je skupljiji za nas Slavonce i Baranjce od željezničkog prijevoza a poznato je da je željeznički prijevoz jeftiniji i isto tako dostupniji našim sugrađanima koji žive u neimaštini. Prema tome naš je zahtjev da se ove linije ne ukidaju do jedne temeljite rasprave u Hrvatskom saboru a mislim da ta rasprava nemamo što čekati jer HŽ čini pogreške posebice u odnosu na Slavoniju i Baranju. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Vidite što se događa kad se jedan veliki sustav restrukturira i kad se ne pitaju one koji koriste taj sustav. Možete misliti što će se dogoditi nakon monetizacije autocesta kad se radi od očiju javnosti, kad se ne vodi briga o onima koji koriste taj sustav i kad se ne vodi briga o tradiciji. Vi ne možete jednu prugu ukinuti i reći, ona nije isplativa i do viđenja, ali ako netko tu prugu koristi da bi išao na posao, da bi išao u školu, da bi otišao do liječnika onda onaj tko obnaša vlast na razini države se mora pobrinuti da subvencionira drugog prijevoznika koji će to prevoziti, uopće nije bitno koji. A što se tiče ovog političkog podbanja, htio bih samo reći da je kolega Ivica Kirin, gradonačelnik Virovitice u ime HDZ-a i svih HDZ-ovaca i svih ljudi u Slavoniji izrazio jučer svoje, zapravo prekjučer svoje neslaganje sa onim što se događa sa prugama u Slavoniji, tek toliko. I mislim da ova tema nije politički se uopće ne smije gledati kao pripadnost, zapravo odgovornost onih koji obnašaju vlast ali onih koji se za nešto bore nego naprosto to je nešto što zbog građana Slavonije se nije smjelo napraviti na ovakav način što je. Međutim, što se tiče HŽ-a klub HDZ-a upozorava na probleme koji će se dogoditi sa HŽ-om praktički od onog trenutka kad se u državnom proračunu smanjuje apozicija za HŽ za preko milijardu i 100, milijardu i 200 milijuna kuna i ovo je nešto što je samo posljedica toga što se događa. Pa uzmite samo na primjer, obnovila se pruga Ploče-Metković negdje oko 30-tak milijuna eura se utrošilo u to i onda nakon tih utrošenih 30-tak milijuna eura netko se sjeti i ukine praktički kompletnu liniju od Ploča preko Metkoviću. Onda se postavlja pitanje tko je dao nalog da se ta pruga obnavlja i zašto se ona obnavljala ako se ukinuo prijevoz? No, kolegice i kolege ovo sve treba gledati u kontekstu onoga što se događa. Hrvatska je dobila dvije velike packe, šamara, kako god hoćete od međunarodnih institucija. Neki dan iz Bruxellesa zbog toga što Bruxelles nije vidio u prijedlogu rebalansa proračuna Vlade nešto što je dugoročno, što bi garantiralo stabilnost javnih financija, a isto tako MMF je progledao nakon 2 mjeseca i shvatio da sve one priče koje je slušao o Zagrebu nemaju veze sa stvarnošću i to je možda najdrastičnija promjena projekcija gospodarskog rasta, tj. pada u RH u zadnjih 3, 4 godine što je napravila jedna međunarodna financijska institucija. A zašto to govorim? Pa govorim iz jednostavnog razloga što ovi novci koji su bili usmjereni prema HŽ-u su smanjeni zbog toga da bi se prikazalo da je ova Vlada smanjila deficit jer ako vi u 2012. godini smanjite sredstva za HŽ za milijardu i 100 milijuna kuna, istovremeno date 2 milijarde jamstava koje ne prikazujete kao trošak nego samo kao jamstvo, onda to jasno govori da ne znate što ćete napraviti. Možemo tu dodati priču oko HŽ-Carga, neuspjele privatizacije i svega onoga što se događalo. To samo dokazuje, ono što sam rekao na početku da u ovakve velike projekte, restrukturiranja ovakvih velikih sustava se ne može ići preko noći, ne može se ići bez kvalitetnih analitičkih podloga i prije svega ne može se ići bez ocjene i procjene kako će građani koji su koristili te usluge sutra doći do tih usluga i tko će im biti u stanju pružiti. Jer ako je Vlada odlučila da će ukinuti te linije, da će jednostavno nestati, onda isto tako Vlada mora dio novaca preusmjeriti za alternativni prijevoz. Kako će on biti, tko će biti, to je nebitno, međutim ono što, da svi građani, ne samo Slavonije, imate i pruge u Dalmatinskoj Zagori pa i u Lici i u Zagorju koje se ukidaju, dakle Vlada mora osigurati sredstva da ti ljudi dobiju adekvatan prijevoz i da ga ne plaćaju više jer zbog toga što netko ukida jednu djelatnost u kojoj je on stopostotni vlasnik, zbog toga što mu ta djelatnost stvara minuse i misli da će sa drugom djelatnošću i na drugačiji način se to obavljati efikasnije, bolje i jeftinije, ne smije pogoditi, to ne smije pasti na teret hrvatskih građana. Nažalost te pruge se ukidaju upravo u područjima gdje je dohodak po stanovniku u RH najniži i to je možda najveća i najlošija stvar u svemu skupa, a istovremeno HŽ tamo gdje bi imale, mogle imati itekako isplative linije, a to je gradska željeznica prema Velikoj Gorici i prema Zaprešiću, njih ne uvodi, znači… Hvala lijepo, prošlo mi je vrijeme.
Hvala lijepo i vama. U ime Hrvatskih laburista Stranke rada, kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Kolegice i kolege, ako je itko s ove govornice upozoravao na stanje u HŽ-u i što će se dešavati, onda vjerujem da sam to ja. Čak sam nekima vjerojatno već bio i dosadan sa time. No međutim, podsjetit ću sada na jedan detalj od ne tako davno kada sam upozoravao na kriminal, a kriminal je ako HŽ putnički prijevoz daje ugovorom u najam svoje lokomotive privatniku koji će prevoziti teret, znači stvara konkurenciju unutar sustava HŽ-a i sada taj isti HŽ putnički prijevoz ukida vlakove. Znači, nema s čime voziti ili nema interesa. Po mome mišljenju ovo je svjesno uništavanje i to svjesno uništavanje iznutra. Ali interesantno, sve što je u sustavu ministra Hajdaša Dončića, sve je sumnjivo, svuda osjećate miris koji ne možemo mi dokazati, ali ima tko bi se trebao s time baviti i s ove govornice sam već u nekoliko navrata pozivao i DORH i USKOK da uđu u taj sustav, da provjere što se tamo dešava. Zbog čega je moguće da te lokomotive HŽ putničkog prijevoza koji sada ukida vlakove su dodijeljene jednom privatniku na korištenje? To meni nije normalno. Istovremeno ako se sjećate svojevremeno je član uprave HŽ putničkog prijevoza onako slavodobitno izjavio, on će uzeti u najam koliko god treba motornih garnitura. Pa gdje će ih uzeti u najam? Pa nije to kila kruha da odete u neku trgovinu pa uzmete, ako nema u ovoj, odete u drugu trgovinu. Sad se pokazalo da nema ni od toga ništa. Najnovija informacija da je Gredelj ispao iz priče o novim vlakovima, to je na kraju krajeva izjavio i stečajni upravitelj, gospodin Hrkač. Jučer smo imali priliku gledati radnike Gredelja vezano uz to, što će sada biti s tim, nemamo odgovora. Kolega Bubalo je rekao na početku da traži raspravu u Hrvatskom saboru vezano za stanje HŽ-a i sve ono što se dešava u resoru ministra Hajdaša Dončića. Ja potpuno podržavam tu ideju. Kad već neće doći, 2 i pol godine ne dolazi na sjednicu odbora, na tematsku sjednicu odbora čovjek se ne može pojaviti, ne udostoji se, njemu je to iz poniženja razgovarati sa saborskim zastupnicima. Neka se pojavi barem ovdje, neka nam da neko obrazloženje, neka obavijesti hrvatsku javnost, ako mu je poniženje obraćati se Hrvatskom saboru. Postavlja se pitanje odgovornosti svih uprava i one koju je, nema dugo, doduše u HŽ-Cargu maknuo taj isti Hajdaš Dončić, ali što se desilo? Ljude je maknuo, oni su napravili, nagomilali milijunske gubitke i nikome ništa. Baš nikome ništa. Sjećamo se kada je ovdje uvaženi potpredsjednik Sabora govorio, gospodin Stazić govorio, ne, ne, ministri će odgovarati za ljude koje oni postave, ako ti ljudi zgriješe, odlazi ministar. Što je sada s tim? Gdje je sada ta politička odgovornost? Nema je. Danas su navedeni i primjeri pruga koje se, u koje se ulaže, koje se rekonstruira, a ukida se promet na njima. Ali pazite to je jedan apsurd, evo kolege su spominjali Slavoniju. Ja ću spomenut pruga Knin-Zadar, sad kreće u rekonstrukciju. Donešena je odluka o ukidanju teretnog prijevoza, donešena je odluka o ukidanju putničkog prijevoza. Daj mi objasnite ko to, ko donosi takve odluke, onda da idemo rekonstruirati prugu na kojem su oba nacionalna prijevoznika donesli odluka da neće više vozit? Pa jel to nije neko lud. S obzirom da je slijedeća točka dnevnog reda se odnosi na ministra Jovanovića, odnosno iz njegovog resora, ja ću sad ovom prilikom parafrazirat njega: ako negdje treba isušit močvaru, onda je to u resoru ministra Hajdaša Dončića, a poglavito u sustavu Hrvatskih željeznica. I mislim da bi tu imao kompletan sastavu i USKOK-a i DORH-a, cijelu godinu se pozabaviti i šta raditi. Na žalost s obzirom u kakvoj državi živimo oni imaju posla na sve strane. Hvala vam lijepo.
Hvala. Kolegice i kolege mi kroz ove stanke otvaramo ozbiljne teme i ozbiljne problem. Kolega Bubalo je tražio raspravu o ovom, ovoj temi pa vas ja upućujem na naš Poslovnik da predložite onako kako to Poslovnik kaže raspravu o toj temi da bi smo dobili adekvatne materijale i da svi zastupnici mogu u tome učestvovati. Dakle, ukoliko tražite raspravu o stanju u željeznici predložite to sukladno našem Poslovniku. A sad ćemo nastaviti sa radom o programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Uvodno obrazloženje podnijet će predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora gospodin Zlatko Mateša. Izvolite.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice, uvažene zastupnice i zastupnici pred vama je izvješće programsko i financijsko Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Uvodno valja istaći karakter Hrvatskog olimpijskog odbora. Hrvatski olimpijski odbor da vas podsjetim je udruga koja djeluje na temelju dviju vrlo bitnih sastavnica, jedno je Olimpijska povelja i članstvo u Međunarodnom olimpijskom odboru, drugo je Hrvatski zakonodavni okvir po kome je Hrvatski olimpijski odbor najviša nevladina, najviše nevladino tijelo u športu. Organi koji vode Hrvatski olimpijski odbor su njegova Skupština, Nadzorni odbor, Vijeće koje čini predsjednik, četiri potpredsjednika i dvanaest članova, znači sve zajedno sedamnaest članova Vijeća pri čemu želim napomenuti vrlo jasno da nitko od navedenih članova Skupštine, Vijeća, Nadzornog odbora Hrvatskog olimpijskog odbora niti sada, niti ikada ranije nije primalo nikakve naknade za svoj rad. Dakle, radi se o čistim volonterima. Što se tiče samog izvješća ono je podijeljeno u nekoliko bitnih sastavnica. Ja bih samo ne gubeći vaše vrijeme se osvrnuo na neke od njih. Naravno na prvoj stranici vidite koji su bili ciljevi djelovanja u 2012. godini i ja mogu reći sa zadovoljstvom da je velika većina tih ciljeva ostvarena. U sportskom dijelu, moram napomenuti da je to bila najuspješnija sportska godina u povijesti hrvatskog sporta, to je 2012. olimpijska godina, godina Londonskih olimpijskih igara na kojima su naši sportaši se pozicionirali na dvadesetpeto mjesto u svijetu, odnosno petnaesto u Europi. Ako to usporedimo sa Pekingom gdje smo bili pedesetšesti od dvjesto četiri zemalja sudionica mislim da je više razvidno da je to najbolji sportski rezultat koji je Hrvatska ikad imala u jednoj godini. Tome treba dodati tristo sedam odličja koje su u toj godini osvojili hrvatski sportašice i sportaši i na raznim međunarodnim natjecanjima što je i glavni razlog i cilj djelovanja Hrvatskog olimpijskog odbora. Dakle, Hrvatski olimpijski odbor se stara za međunarodne nastupe naših sportašica i sportaša i njegove su sastavnice trideset osam saveza olimpijskih odbora, trideset jedan savez neolimpijskih sportova i dvadeset jedna lokalna zajednica i Grad Zagreb. To su, to je naše članstvo uz neke pridružene članove i to su oni o čijim međunarodnim nastupima, pripremama, razvoju sportaša se stara Hrvatskih olimpijski odbor. Hrvatski olimpijski odbor nema nikakvih zakonodavnih ingerencija nad klubovima, niti nad savezima, niti je po našem zakonskom sustavu ovlašten raditi bilo kakvu kontrolu svojih članica, to se, to čine drugi državni organi. Što se tiče naših programa posebno bi vam skrenu pozornost kao što vidite iz izvješća na čitav niz razvojnih programa. U 2012. godini preko četristo ili točnije četristo četrdeset sportašica i sportaša bili su u razvojnim programima Hrvatskog olimpijskog odbora. Svi osvajači odličja u Londonu i velika većina osvajača odličja tijekom te godine su bili ili su još uvijek u nekom od razvojnih programa Hrvatskog olimpijskog odbora. Mogu samo kao jednu digresiju napomenuti da steknete dojam kako je to danas, danas ih ima preko tristo a samo za Rio mi već imamo u našim programima za Olimpijske igre Rio 2016. preko devedeset sportašica i sportaša od Lise Stublić do Sandre Perković koji su u našim programima. Nastavno na to, Hrvatski olimpijski odbor financira i vodeće hrvatske trenere. U 2012. godini koja je predmet ove rasprave bilo je 79 trenera uključeno u programe Hrvatskog olimpijskog odbora. Svi treneri koji su bili treneri onih koji su osvajali odličja u rasponu od Joška Vlašića i Ante Kostelića do Ratka Rudića i Slavka Goluže pa do trenera juniorskih i kadetskih selekcija svi oni su u programima Hrvatskog olimpijskog odbora i financirani su iz tih programa. Jedini koji nisu ili jedini koji nije u 2012. godini su izbornici nogometne vrste, zato jer Hrvatski nogometni savez raspolaže sa dovoljno sredstava i nije nikada svojevoljno nije nikada koristio sredstva koja stoje na raspolaganju Hrvatskom olimpijskom odboru. Ogroman je to obim poslova. Da biste stekli neku sliku, primjerice preko 600 međunarodnih natjecanja u jednoj godini o kojima se staraju ljudi iz saveza iz Hrvatskog olimpijskog odbora. Preko 130 svjetskih prvenstava prvenstava u jednoj godini, treba organizirati pripreme, nastupe, opremu, sve ono što je relevantno za njihov uspješni nastup. I to se radi u sinergiji između Hrvatskog olimpijskog odbora i njegovih stručnih službi, nacionalnih saveza, stručnih stožera i naravno sportašica i sportaša. Sljedeća stvar koja je za nas vrlo značajna je suradnja sa ministarstvima. Ja moram posebno istaći i zahvaliti se suradnjom sa Ministarstvom obrane. Od ministrice Antunović, preko pokojnog ministra Vukelića do ministra Kotromanovića. I zahvaljujući, moram javno reći i generalima Luciću i Lovriću mi danas imamo u Oružanim snagama 21 sportašicu i sportaša. Nije puno ali je veliki korak naprijed. Od tih 21, kada govorimo i o 2012. 11 njih je bilo sudionici londonskih olimpijskih igara, petero njih je osvojilo odličja. Da biste imali dojam, Slovenija ima u programima Ministarstva obrane, unutarnjih poslova i financija preko 100 sportašica i sportaša i trenera. Slovačka isto tako nama primjerena zemlja ima preko 200. Evo Jakov Fak oko koga je bilo puno priča je danas carinik u Sloveniji. Mi nažalost primjerice još nismo uspjeli riješiti gospodina Crnogorca koji je, kao što znate ima zlatno odličje iz Londona, ali nadam se da ćemo to uspjeti. Sljedeća stvar koja je izuzetno značajna, zdravstvena zaštita i osiguranje. Svi sportaši u našim programima imaju vrhunsku zdravstvenu zaštitu i sve oblike putnih osiguranja. Oni su potpuno zaštićeni uključivši i vitaminizaciju najvećim dijelom zahvaljujući našim sponzorima. Posebni dio odnosi se na promicanje olimpijske ideje i olimpizma u cjelini. Skrećem vam pozornost na aktivnosti koje su vezane za najmlađe na festival dječjih vrtića. 14 tisuća najmlađih je bilo uključeno u te programe da bi stekli osnovna znanja o olimpizmu, olimpijskim igrama i vrijednostima olimpizma. Posebno valja skrenuti pozornost na dio koji se odnosi na obrazovanje sportaša. Moram reći da smo uz veliku pomoć matičnog ministarstva i djelomično Europske unije došli do toga da razvijamo projekt karijere poslije karijere, dakle projekt koji promiče i Europska unija koja osigurava školovanje sportaša za ono što ih čeka nakon njihovih sportskih karijera. Posebno treba reći naše djelovanje u lokalnom sportu. Imate sve podatke tu, dakle mi surađujemo i financiramo projekte u 21 županiji u gradu Zagrebu s naglaskom na posebne projekte dodatne a to su grad Vukovar i grad Knin te otoci. I tu smo napravili puno toga dobroga, to ljudi koji prate sport u Vukovaru, Kninu ili na otocima jako dobro znaju. Sve zajedno, drage zastupnice i zastupnici se to financira a vidite iz prihodovne strane najvećim dijelom od igara na sreću. Hrvatska ima zakonodavno rješenje kojim svi koji se klade, igraju lutriju, loto, bingo ili kako se sve zovu te igre dio tih sredstava se izdvaja u posebni fond Ministarstva financija i onda se posebnom uredbom Vlade Republike Hrvatske dijeli na razne korisnike između inih i na hrvatski sport kroz Hrvatski olimpijski odbor. U 2012. godini bila je zadnja godina u kojoj je hrvatski sport, dakle Hrvatski olimpijski odbor i savezi dobio sredstva iz državnog proračuna u užem smislu. Toga više danas nema ni u 2013. ni u 2014. godini nema direktnih transfera iz državnog proračuna, isključivo se financira iz igara na sreću i vlastitih prihoda. Gledajući tabele koje vam stoje na raspolaganju na prihodovnoj strani vidite da su u 2012. godini naši vlastiti prihodi bili negdje nešto iznad 16 milijuna kuna. I da smo ako gledate financijski rezultat da smo u 2012. godini prenijeli u 2013. godinu nešto preko 5 milijuna vlastitih sredstava za programe u 2013. godini. Što se tiče rashodovne strane posebno vam skrećem pozornost na činjenicu koju ćete lako vidjeti iz konta koji su tamo navedeni. Kada se govori o službenim putovanjima to se odnosi na putovanja sportaša. Na tom kontu se vode putovanja sportaša kada putuju na nastupe. Kada se govori o najamninama, radi se o najamninama poslovnih prostora za potrebe saveza nacionalnih i za potrebe Hrvatskog olimpijskog odbora. Mi smo na istoj lokaciji već gotovo 15 godina. Najmodavac je grad Zagreb, on određuje cijene. I svega nekoliko nacionalnih saveza ima vlastite prostore, primjerice košarka, nogomet i to je zapravo to. Na rashodovnoj strani sigurno ćete uočiti i plaće uposlenih. Mi smo u zadnje dvije godine smanjili plaće uposlenih za preko 20%. Zadnje izvješće Ministarstva financija proračunskog nadzora je da su plaće uposlenih u ukupnim rashodima negdje oko 8,37%. To je jedan od najmanjih postotaka, a vi imate dobar uvid u sve državne agencije i slične institucije. Jedan od najmanjih postotaka koji možete naći. Što se tiče kontrole. Hrvatski olimpijski odbor ima reakreditiranje ponovo, već ima nekoliko godina. Prošle godine je reakreditiran za ISO 9001, dakle standard kvalitete. Ima unutarnju reviziju, ima nadzorni odbor, ima čitav niz kontrola Ministarstva financija, ministarstva našeg matičnog, skupštinu, Vladu Republike Hrvatske i naposljetku vas u ovom Visokom domu. Do sada sva izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora su u ovom Visokom domu usvajana najčešće i bez glasova protiv. Od ostalih aktivnosti moram spomenuti dvije. Prva je Hrvatska olimpijska akademija koja zapravo ima dvojaku zadaću. Hrvatska olimpijska akademija i svaki olimpijski odbor u svijetu mora imati olimpijsku akademiju koja promiče olimpijske vrijednosti i uči ljudi o temeljnim zasadama olimpizma. Naša Olimpijska akademija uz to ima i zadaću obrazovanja odraslih. Zašto? Zato jer naše visoko školske ustanove na tom području koje su vrhunske, Kineziološki fakultet u Zagrebu i Kineziološki fakultet u Splitu s kojima mi imamo sporazume o suradnji koje su vrhunske institucije tog nivoa u Europi imaju ograničeni broj smjerova i imate čitav niz disciplina i sportova gdje jednostavno se ti sportovi ne uče da tako kažem na fakultetima. Treneri pikada, treneri fitnesa, treneri body buildinga takvi smjerovi kao sportovi postoje, ali ne postoje unutar fakultetskih smjerova. Tu se onda da bi se podigla stručnost ljudi tu se onda rade određena doškolavanja, određeni tečajevi i što vidite iz priloga o ovom izvješću. Druga vrlo bitna sastavnica je sportska televizija. 2003. godine je Hrvatski olimpijski odbor, dakle pred 11 godina prvi put zajedno sa Večernjim listom i jednim konzorcijem sudjelovao na koncesiji za dobivanje nacionalne televizije. Tada je dobio to RTL. Ideja je bila ista onda i danas, a to je promicanje tzv. malih i medijski zanemarenih sportova. 2004. godine čini mi se ili pete, nebitno, za vrijeme mandata gospodina Galića mi smo potpisali jedan sporazum sa Hrvatskom televizijom o formiranju tzv. sportskog kanala kao 24 satnog sportskog kanala koji bi promovirao iste te vrednote. To iz nekih razloga unutarnjih na Hrvatskoj televiziji na kraju nije prošlo i na posljetku 2010. godine je Hrvatska država raspisala koncesiju za tzv. specijalizirani program. Mi smo uz podršku ministarstva, uz pisanu podršku Nacionalnog vijeća za sport koje je reklo da je to od javnog interesa i čitavog niza naših saveza, ogromne većine išli na tu koncesiju i dobili je. I točno pred tri godine je počela emitirati sportska televizija. Radi pravilnog informiranja moram vam reći da upravo iz razloga da se ne bi ni jedna kuna novca namijenjena sportašima potrošila na financiranje tog programa mi smo taj program ponudili poslovnim bankama temeljem feasibility stutije i banke su pristale to financirati. Naravno takvi projekti ne mogu biti pozitivni ili fizibilni u vremenu koje je manje od pet, šest godina. U ovom slučaju brake-even je trebao biti 2016. godine. I kao što i sami znate, na žalost ni jedna komercijalna televizija danas u Hrvatskoj nije uopće i nikad nije bila profitabilna. No, emitiramo sa velikim problemima ali ta televizija radi preko 8000 sati programa godišnje. Da biste imali neku usporedbu Hrvatska radiotelevizija radi oko 1000 sati programa sportskog godišnje. Dakle, ova mala televizija radi 8 puta više sati programa od Hrvatske radiotelevizije što se tiče sporta. To je onaj dio koji mislim da treba napomenuti, da ne ostane neizrečeno. Mi smo za to, putem tih kredita imali zaduženje od nekih 35 milijuna kuna za sve tri godine emitiranja. Ukupno je potrošeno za tri godine emitiranja manje nego što je jednogodišnji proračun sportske redakcije HRT-a. Prema tome, mislim da u ovoj dvorani ima puno ljudi koji mogu promisliti o tome da li Hrvatskoj treba specijalizirani nacionalni sportski kanal, da li trebamo vidjeti tae kwon do, da li trebamo vidjeti judo, da li trebamo vidjeti domaća prvenstva ili ćemo samo gledati Messija i neke druge svjetske zvijezde, a ipak za račun svih Hrvata koji plaćaju pretplatu. Evo uvažene zastupnice i zastupnici to je ono što sam želio reći uvodno oko ovog izvješća. Naposljetku mogu vam reći da sve kontrole koje su bile, a bilo ih je jako puno, vezano za poslovanje HOO-a za 2012. godinu ni u jednom segmentu nisu našle nijedan slučaj nezakonitog trošenja proračunskog novca, dakle onog dijela koji se dobiva od igara na sreću. S tim sam želio završiti i reći vam još jednu stvar, ako bi se utvrdilo da to nije tako ja ću vrlo rado odstupiti. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo preći na replike. Izvolite, kolega Šuker.
Dakle gospođo potpredsjednice ovo mišljenje Vlade koje su dobili zastupnici Hrvatskog sabora je u najmanju ruku neuobičajeno i nije se nikad ovako dogodilo da je netko u detalje obrazlagao neke stvari, a to ću kasnije u replici, međutim u mišljenju Vlade se kaže s obzirom da Vlada daje negativno mišljenje za svoje predstavnike koji će u vezi s iznesenim mišljenjem biti nazočni na sjednici Hrvatskog sabora i njegovih radnih tijela Vlada je odredila ministra Željka Jovanovića, zamjenika ministra Sašu Zeleniku i pomoćnika Petra Skansija. S obzirom da meni osobno kao čovjeku koji je dugi niz godina u sportu i bio je predsjednik jednog od najtrofejnijih nacionalnih saveza izvješće HOO-a u mnogo stvari nije sporno ali ima tu naznaka iz Vlade o kojima bih ja to htio prokomentirati sa predstavnicima Vlade da ih pitam da li iste kriterije i pravila primjenjuju za sebe, prije svega što se tiče Zakona o fiskalnoj odgovornosti, jer ovo je po meni jedna politička hajka.
Kolega, recite što ste namjeravali reći.
Molim vas, ja vas lijepo molim, ovo je po meni politička hajka.
Sada raspravljate.
Ne, ja samo iznosim stav kluba da smatram da u raspravi u ovoj točki dnevnog reda mora biti predstavnik Vlade.
Hvala lijepa. Predstavnici Vlade su dali, Vlada je dala pisano opširno mišljenje [[Upadica Šuker: I rekla tko će biti prisutan na sjednici.]] I ocijenili su da nije potrebno jer mogu, predstavnici Vlade mogu govoriti samo ono što piše u mišljenju Vlade. Kolega Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine Mateša spominjali ste u svom uvodnom govoru dobru komunikaciju i dobar rad sa Ministarstvom obrane. A ja vas želim pitati uvodno u ovoj raspravi imate li vi kao čelnik HOO-a dobru komunikaciju sa ministrom Jovanovićem? On je ministar znanosti, obrazovanja i športa. Jer čudne su i vrlo ja bih rekao zlonamjerne neke izjave koje je davao uvodno u smislu ovog izvješća. Ja ću vam citirati jednu koja je za mene potpuno neprihvatljiva. "Vodstvo HOO-a nije se ponašalo u skladu s fiskalnom odgovornošću i principom dobrog gospodara te je donosilo odluke koje nisu imale utemeljenje u statutu i pravilima HOO-a." To je jedna teška optužba za svih, mislim da je i neprimjerena, jer dovodi u pitanje vrijednost ovog izvješća o kojem mi danas razgovaramo pa čak i zakonitost svih aktivnosti koje vi kao HOO provodite. Zbog toga pitam vezano uz tu komunikaciju. Jer slušajući vas brojne sportske uspjehe, sve aktivnosti, sve ono što ovdje piše, pozitivan čak i financijski učinak ovog izvješća imam osjećaj da jedna stranka, posebno ću je navesti SDP, pokušava putem nekakvih ja bih rekao i nedozvoljenih aktivnosti preuzeti vodstvo ove krovne organizacije sporta u RH. I zbog toga je ja mislim dano i negativno mišljenje jer je ono i rezultat neznanja ministra koji ne zna što mu je posao upravo u tom ministarstvu. A poznata je izreka koja kola ovih dana u javnosti da tko zna, zna, a tko ne zna, sjedi u ovoj Kukuriku vladi, a tamo je i ministar Jovanović. Pa bih volio čuti imate li vi kakvu komunikaciju i da li on uopće želi komunicirati s vama o problemima koji muče HOO?
Hvala lijepa. Kolega vi znate kako se bira čelništvo HOO-a i znate da nijedna politička stranka to ne može učiniti. Kolega Mateša želite li odgovoriti na repliku? [[Upadica Mateša: Molim?]] Imate pravo odgovoriti na repliku u vremenu od 2 minute, ukoliko želite naravno. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, hvala. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi gospodine Mateša, uvažene kolegice i kolege, vi ste nabrajali na dvije točke ću se skoncentrirati. Prva je kad ste rekli da Slovenija ima preko 100 sportaša u ministarstvu a Slovačka ima preko 200, znači zemlje jedna u susjedstvu jedna slična nama, i da Crnogorac osvajač zlatne medalje nije se još uspio zaposliti u jednom od ministarstva. Ili Ministarstvu obrane ili Ministarstvu unutarnjih poslova. Pa to je zbog toga što je Hrvatska neporočna zemlja. U Hrvatskoj nikad nitijedan čovjek nije zaposlen zato što ima stranačku knjižicu. Mi smo visoko moralna zemlja, mi smo kriterij za sve ostale zemlje u našim blizinama i širinama. Prema tome, gospodine Mateša to morate shvatiti. Kukuriku koalicija, nitijedan član Kukuriku koalicije nikad nije zaposlen zato što ima stranačku knjižicu. Gospodin Crnogorac mora zadovoljavati visoke kriterije, mora barem 20 medalja osvojiti. Vjerojatno će onda bit već u penziji. Normalno da je to ironija i to je sramota, velika sramota za RH. Druga stvar koju ste vi govorili je televizija. Niti jedna televizija ne posluje komercijalna sa nekim plusom, to ste u pravu, čudni su ti putevi kako se dolazi do novca za televizije. Međutim, jedno je veliki problem s kojim se trebamo suočiti i danas razgovarati a to je da u Hrvatskoj ne postoje mecene koje bi brinule u takvoj televiziji koja je potrebna u Hrvatskoj a naročito ono što ste rekli na početku kad ste govorili o televiziji za male i zanemarene sportove, da ne gledamo samo nogomet i one močvare koje bi trebalo isušiti po meni al ne na način koji se to radi ministarstvu. I bilo bi dobro da kažete ono što vas je prije gospodin Borić pitao, da odgovorite na to pitanje jer predstavnika ministarstva nema što su bahati, što podcjenjuju Sabor.
Saša Đujić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine Mateša, pažljivo sam slušao vaše uvodno izlaganje. Ja neću koristiti kao moji kolege ove politizaciju ovoga nego ću se zadržati na ovome što ste vi govorili. Detaljno o ovom izvješću ću reći u ovoj raspravi ali dvije stvari bih htio napomenuti. Vi ste rekli da od 2012. godine nema financiranja iz državnog proračuna te da se Hrvatski olimpijski odbor financira iz prihoda od igara na sreću. E sad, ja smatram da i prihod od igara na sreću su također proračunska sredstva jer da ta sredstva posebnim zakonima ne idu vašoj udruzi završila bi u Državnom proračunu odnosno a da možete vi klimati, da, ali ja mislim da su to također državna sredstva i da to je jedan vip financiranja iz državnog proračuna. Dobro, o.k. to ćemo kasnije. Ali ono što bih želio posebno naglasiti, sportska televizija. Vi ste rekli da ona služi za promicanje malih sportova, da se ne financira iz vaših sredstva nego da se financira kreditiranjem od poslovnih banaka ali te banke nisu htjele prihvatiti financiranje sportske televizije bez čvrstih jamstava Hrvatskog olimpijskog odbora i po nekim projekcijama do 2016.godine gubici te televizije iznosit će preko 100 milijuna kuna. Ja vas ovdje pitam tko će financirati te gubitke, od kud će se oni financirati i tko će sanirati, tko će to sanirati? Hoće se to sanirati iz državnog proračuna, iz vaših sredstava koja idu iz igara na sreću odnosno na uštrb hrvatskih sportaša i da li sportska televizija treba dati, treba ali se ne treba financirati na ovaj način kako se sada financira odnosno trebala bi se financirati nekako drugačije. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin Zlatko Mateša.
Nije replika, uvaženi kolega zastupniče. Prvi dio vašeg pitanja, naravno ja se slažem s vama. Ja imam isto neko iskustvo iz ove sabornice. Radi se o javnim sredstvima, nedvojbeno se radi o javnim sredstvima ali nije proračun u užem smislu, dakle nije izbor u poreznim prihodima. Drugo, ta sredstva apsolutno da ne bi bilo novih pitanja, apsolutno podliježu svim oblicima kontrole svih institucija hrvatske države, nedvojbeno. Toga nema nikakve sumnje. Što se tiče televizije na sreću vaša opservacija oko tih takozvanih dugovanja koji bi se trebali popest na tolko, koje se trebaju popest po vašem izričaju nisu točna. Hrvatski olimpijski odbor je jamčio samo za ona sredstva koja su dana tim kreditima, prema tome i to vlastitim sredstvima, Hrvatski olimpijski odbor ne može davati državna jamstva i ne može ni na koji način obvezivati državnu riznicu za bilo kakav povrat sredstva. Ako gledate ovo izvješće o kome govorimo, tu je bilo 16,5 milijuna otprilike naših vlastitih sredstava. Dakle vidite da tu postoji potencijal za financiranje i otplatu takvih kredita koji dospijevaju do 2026. godine za vrijeme trajanja koncesije. Drugi je problem, što se nama osporava korištenje vlastitih sredstava za financiranje našeg vlastitog projekta, što mislim da stvarno je bez presedana i moram reći da je predsjednik Europskih olimpijskih odbora gospodin Patrick Hickey u studenom uputio pismo našem premijeru u kojem skreće pozornost da je Hrvatski olimpijski odbor kao i svaki drugi olimpijski odbor na svijetu autonoman u trošenju svojih vlastitih sredstava. A što se tiče što vi s pravom govorite uvaženi zastupniče, što se tiče javnih sredstava to ne. To je apsolutno kontrola i svrhovitost trošenja u rukama države i država može na bilo koji drugi način posložiti financiranje takvih stavki.
Hvala lijepa. Ante Babić replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednica Hrvatskog sabora. Odmah na početku i jedna primjedba vama. Naime, Sabor danas raspravlja o izvješću iz 2012. godine i mislim da on time gubi svrhu i prestaje biti jedan važan kontrolni mehanizam sad ovdje u 2014. godini i zapravo sam sebe utanzira sa ovakvim izvješćima. Ono što ste vi poštovani gospodine Mateša govorili a drago mi je da ste o tome govorili jest da je 2012.godina bila jedna od najuspješnijih godina Hrvatskog sporta uopće i kada nakon takve godine a po ovome izvješću Vlada RH vjerojatno na zahtjev ministra Jovanića govori o jednoj novoj močvari i na pet jedno od najiscrpnijih mišljenja Vlade RH u ovome časnome Domu dobiju hrvatski zastupnici govori zapravo o tome što se sprema u Hrvatskom olimpijskom odboru. No drago mi je da ste u svom izvješću spomenuli da ste pomagali jedinice lokalne i regionalne samouprave u ovom slučaju 21 županiju iz Hrvatskog olimpijskog odbora i to je tako, znam za takve primjere. Možda je i ovo prigoda da spomenemo da jedinice lokalne samouprave zapravo skrbe o nekih 6600 sportskih klubova, otprilike 250 tisuća sportaša naravno u ovoj gospodarskoj situaciji, ta izdvajanja su negdje od 100 do 500 kuna po stanovniku za sport, a u jedinicama lokalne samouprave otprilike negdje od 20 do 100 kuna pa time je i vaša uloga, odnosno pomoć Hrvatskoj olimpijskog odbora jedinicama lokalne i područne samouprave sigurno bila od velike pomoći. Na tome hvala.
I Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Gospodine Matiša, rezultati hrvatskih olimpijaca 2012. su dali pozitivno izvješće na Izvješće o radu Hrvatskog olimpijskog odbora jer onaj tko ne zna što je sport, ne zna koliko treba truda, odricanja, novaca da se dođe do jedne zlatne olimpijske medalje. I dakle, to što se tiče rada Hrvatskog olimpijskog odbora i da raščistimo kakva su to sredstva od igara na sreću. Vlada ona sredstva koja ubere od igara na sreću djeluje na određene aktivnosti, borbi protiv ovisnosti, financiranje nevladinih udruga, između ostalog i financiranje Hrvatskog olimpijskog odbora, financiranje programa i Vlada ako hoće kontrolirati taj dio, zna se što treba kontrolirati. Međutim, ono što ovom …, nestručnom i neznalačkom izvješću Vlade o odbijanju izvješća je sporno sportska televizija. Kolegice i kolege, ja vas pitam koliko je hrvatskih građana sinoć imalo priliku gledati ove dvije utakmice lige prvaka? Vrlo malo. Zašto? Zato što Hrvatska televizija nije se potrudila da omogući od onih novaca koji hrvatski građani uplaćuju, da tim građanima omogući da gledaju jednu utakmicu. Prema tome, oni koji nemaju nekakve dodatne pakete koji koštaju po 300, 400 kuna, sinoć nisu mogli odgledati utakmicu. Kada ste gledali zadnji puta utakmicu košarkaškog prvenstva, rukometnog prvenstva, tih naših … sportova? Da li netko zna što je disciplina trap u kojoj se dičimo, slikamo se? Ministar Jovanović je bio prisutan olimpijskim igrama. Da li tu u Saboru, ajmo raspraviti što je disciplina trap, je li tko pita koliko obitelji, …, Sednak i drugi su uložili novaca svojih da bi došli do ovih rezultata do kojih dođu. Olimpijski odbor ne može financirati one sve … Ne, mi o tome ne želimo raspravljati, ne ono što je svijetlo u hrvatskoj povijesti, što je … ponos hrvatskog naroda i Hrvatske države diljem svijeta, mi to želimo … zbog sitnih interesa. Ajmo onda razgovarati o Sportskoj televiziji, zašto ovaj sportski program ne bi financirali oni koji uzimaju godišnje naših milijardu i 300 milijuna kuna? Ajmo to staviti na drugu stranu, ali nemojmo nekorektno govoriti o hrvatskim sportašima i hrvatskom sportu, to u najmanju ruku nije pošteno.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HSU-a, kolega Željko Šemper. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani predsjedniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, izvješće o realizaciji programa za olimpijsku 2012. godinu u kojoj su hrvatski sportaši u Londonu osvojili 3 zlatne, 1 srebrnu i 2 brončane medalje, a sedmero njih ostvarilo je plasman od 4. do 8. mjesta, tako blizu, ali ipak daleko od medalje. Osim ovih 6 olimpijskih medalja, Hrvatska je na svjetskim, europskim prvenstvima i kupovima osvojila još oko 300 medalja što je za malu državu kao što je Hrvatska veliki uspjeh. Za sve to, čestitke sportašima, Hrvatskom olimpijskom odboru i sportskim savezima. U Hrvatski olimpijski odbor su udružena 87 nacionalna sportska saveza. To je jedna velika sportska obitelj kojoj Hrvatski olimpijski odbor u 2012. godini dodijelio 57 milijuna kuna ili 41% ukupnih sredstava. Postavlja se pitanje kako su se do sad, na koji način i prema kojim kriterijima dijelila ta financijska sredstva nacionalnim sportskim savezima koji su praktički nositelji sportskih aktivnosti jer tek sada su stručne službe u završnoj fazi izrade kriterija za vrednovanje programa i rezultata nacionalnih sportskih saveza koji bi dali elemente za kvalitetnu raspodjelu sredstava. Iz izvješća o rashodima vidljivo je da Hrvatski olimpijski odbor vrlo skromno financira program poticanja sporta na lokalnoj razini sa svega 3,3% ukupnih prihoda što je po mome mišljenju vrlo skromno, odnosno premalo. Naravno, tu prije svega mislim na obvezu lokalne sportske zajednice za isplatu naknade vrhunskim sportašima, a prema rješenjima koje Hrvatski olimpijski odbor usmjerio na lokalne sportske proračune koji iz svojih skromnih sredstava financiraju lokalni sport. Zakonom o sportu Hrvatskom olimpijskom odboru je povjereno utvrđivanje kategorizacije sportaša i donošenje rješenja o kategorizaciji sportaša na temelju odgovarajućih sportskih rezultata. Oni su razvrstani u 6 kategorija. U 1., 2. i 3. kategoriju razvrstani su vrhunski sportaši Hrvatske, u 4. su vrsni sportaši, dok su u 5. i 6. kategoriji daroviti sportaši. Ta rješenja Hrvatski olimpijski odbor odlaze u lokalnu sportsku zajednicu, gradskim sportskim savezima po principu "brigo moja, prijeđi na drugoga", gdje bi se ta rješenja trebala realizirati, odnosno isplatiti novčana naknada kategoriziranim sportašima. I tu je moja dugogodišnja velika zamjerka Hrvatskom olimpijskom odboru. S takvom procedurom ne mogu se složiti, iste primjedbe smo dali i na izvješće za 2011. godinu, a takvo mišljenje imali su još neki članovi Odbora za obitelj, mlade i sport za ovo izvješće za 2012. godinu. Takvim načinom isplate sportskim naknada oštećeni su vrhunski sportaši, osvajači medalja iz manjih sredina s manjim sportskim proračunima, u odnosu na sportski bogatije saveze iz Zagreba, Splita ili Rijeke. Tako sportaši iz manjih gradova nisu dobivali određene naknade ili su one bile znatno umanjene što je blago rečeno velika nepravda. Jedino pravo rješenje tog problema je da realizaciju, odnosno isplatu sportskih naknada vrhunskim sportašima obavim Hrvatski olimpijski odbor ili Nacionalni sportski savez. Lokalna sportska zajednica treba financirati samo amaterski sport na svojem području gdje ima puno klubova i puno sportova, a vrhunski sport treba biti briga Hrvatsko olimpijskog odbora i Nacionalnih sportskih saveza. Na taj način osigurale bi se jednakost i pravo svih kategoriziranih sportaša, a izbjegao bi se osjećaj diskriminacije među sportašima koje u sportu ne smije biti. U 2012. godini Hrvatski olimpijski odbor je ostvario 131 milijun prihoda, od čega su 114 milijuna ili 87% prihodi iz državnog proračuna. U tih 115 milijuna, 109 milijuna ili 95% su prihodi od igara na sreću, a rashodi Hrvatskog olimpijskog odbora u 2012. su na razini ostvarenih prihoda. Stručna služba Hrvatskog olimpijskog odbora obavlja poslove i zadaće za Hrvatskog olimpijskog odbora, Nacionalnih i sportskih saveza, sportaša, i drugih fizičkih, i pravnih osoba i sustava sporta. U toj službi zaposleno je 58 radnika, za njihove plaće i naknade utrošeno je 12 milijuna ili oko 9% ostvarenih prihoda. Nažalost, u ovom šturom izvješću o radu i djelovanju stručnih službi Hrvatskog olimpijskog odbora nema podataka o prosječnim plaćama zaposlenih, a prema pisanju iz medija radi se o visokim primanjima glavnog tajnika i njegova četiri pomoćnika. Iz nadzora Ministarstva financija proizlazi da je Hrvatski olimpijski odbor nezakonito utrošio dobivena proračunska sredstva dajući pozajmice i jamstva za kreditno zaduživanje zbog toga što je i sam poslovao s gubitkom. Što se tiče Sportske televizije, u 2012. Sportska televizija radila je olimpijskih godina prijenose svih 16 dana Londonske olimpijade. Paralelno s tim sve je to prenosila i Sportska redakcija HRT-a. U konkurenciji državnih i komercijalnih televizija posebno sportskog dijela MAX TV-a, Sportska televizija želi privući ljubitelje manje atraktivnih malih sportova, ali ipak je veliko pitanje kako gledanosti tako i isplativosti tog projekta i njegovih troškova. Nažalost iz izvješća nismo saznali ništa o tim elementima, dok sa sjednice Vlade nismo čuli da se radi o značajnim gubicima Sportske televizije. Na godišnjoj razini bi se moglo približiti polovici svih prihoda Hrvatskog olimpijskog odbora. Spominje se podatak kako je 2012. godini Sportska televizija poslovala ne racionalno, odnosno imala prihod oko 5 milijuna, a rashode oko 27 milijuna. Ako je to točno, postavlja se pitanje da li nam u konkurenciji ostalih televizijskih kuća s prijenosima aktualnih i popularnih sportova, to treba ili je bolje ta velika sredstva usmjeriti na vrhunski školski i lokalni sport? Često kliknem na kanal Sportske televizije da vidim što se prenosi, ali još brže odem na druge direktne, atraktivnije prijenose. Ako se stvarno radi o velikim gubicima, onda je bolje i izdašnije financirati vrhunski sport, ne zanemarivati školski i amaterski sport koji je godinama rasadnik svih vrhunskih sportaša. Prema Zakonu o sportu zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora je da potiče i promiče sport, ali ovakav način promidžbe i ovakvo trošenje sredstava namijenjenih sportu i sportašima putem Sportske televizije otišlo je u krivom pravcu. Namjera je možda bila i dobra. Veliki dio sportskih saveza je podržao tu ideju, ali troškovi poslovanja Sportske televizije kao i svih komercijalnih televizija, i gledanost te televizije pokazalo je da je taj projekt veliki promašaj Hrvatskog olimpijskog odbora. Neprihvatljivo je da se značajna sredstva namijenjena sportu i sportašima troše na ovakav vid promidžbe jer poslovanje i utrošena sredstva Sportske televizije to ne opravdavaju. U izvješću nema podataka kolika je gledanost Sportske televizije što je mjerilo uspješnosti. Ovakav način rada i nenamjensko trošenje novca, donošenje odluka bez znanja Vijeća Hrvatskog olimpijskog odbora, a najviše izdana milijunska jamstva Olimpijskog odbora za povrat kredita Sportske televizije izazvalo je, saznali smo iz medija, i reakciju Hrvatskog kluba olimpijaca koji su izrazili zabrinutost oko nejasnoće i financijskog poslovanja Hrvatskog olimpijskog odbora kako i za dugoročnu opstojnost hrvatskog sporta. Kako se navodi u izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora ideja promicanja manje popularnih sportova bila je podržana od većine sportskih saveza. Iako teško izvediva možda je ideja bila plemenita, ali u neka sretnija gospodarska vremena. Primjerice u svijetu, u bogatim zemljama, u Americi, i Rusiji, Kini, Njemačkoj, Velikoj Britaniji nije zabilježeno da Olimpijski odbor osnuje svoju televiziju. Prema nadzoru Ministarstva financija nominalni gubitak Sportske televizije utvrđen je u iznosu od 42 milijuna kuna, a s pozajmicama kao ukupne obveze i do 56 milijuna. Dakle, što je ukupan iznos i preko 100 milijuna. Dakle, Hrvatski olimpijski odbor jedini je jamac svih obaveza Sportske televizije pa je opravdana zabrinutost svih sportskih saveza i vrhunskih sportaša olimpijaca kojima su navodno već smanjene stipendije i za 2013. godinu. I briga kluba Hrvatskih olimpijaca za budućnost i financiranje hrvatskog vrhunskog športa. Na kraju uz ove navedene primjedbe na ovo izvješće a posebno na naše dugogodišnje … [[Govornik se ne razumije.]] kako iz klubova, tako i sada oko način isplate naknade vrhunskim sportašima na teret lokalnog sporta nije prihvatljivo, prema tome Klub HSU-a neće podržati ovo izvješće.
Damir Kajin replika.
Ja se usuđujem kazati da nitko nije [[Upadica: stipendija.]] usuđujem se kazati da nitko nije promovirao Hrvatsku kao što su to učinili naši sportaši. I stvarno kada gledamo, znači 2012. godine Olimpijski odbor utrošio je 139 milijuna kuna, Hrvatska je osvojila 307 medalja. I kada te iznose podijelimo onda vidimo da jedna medalja košta 452 768 kuna, ili 590 574 eura. Mislim da je to najbolje uložen novac u Hrvatskoj, da je to najbolje uložen novac u našu propagandu. Problem Hrvatskog olimpijskog odbora su ova događanja, ove podjele, ove svađe, ova vrijeđanja koja nas zapljuskuju zadnjih mjeseci. I onda čovjek si postavlja pitanje kako to izbjeći, kako to sve nadvladati, kako to jednostavno prevaziđi. Mislim da je to najozbiljniji problem hrvatskog sporta ili Hrvatskog olimpijskog odbora u ovom trenutku. To je daleko veći problem po mom sudu od jedne recimo Sportske televizije. Ali činjenica je i to da je ovo Izvješće za 2012. a da su te podjele kako ih mi pratimo krenule 2013. godine. Znači ove dinastijske, ili ne znam kako bi se izrazio borbe su stvarni problem hrvatskog sporta i Hrvatskog olimpijskog odbora a sve ovo drugo je drugorazredno. I ne daj Bože da zbog toga naprosto hrvatski sportaši ili hrvatsko društvo u cjelini izgubi taj potencijal kojega naši sportaši mogu donijeti. Nikad neću zaboraviti starog istarskog biskupa Antuna Bogetića koji je bio u jednoj misiji u Tajlandu ili Tajvanu. Kaže nikako me nisu mogli prepoznati iz koje to zemlje dolazim dok Hrvatska nogometna reprezentacija u Parizu nije osvojila 3. mjesto [[Upadica: Hvala lijepa. Hvala.]] Nakon toga cijeli otok u hrvatskim dresovima. A to treba platiti, tako je i to košta ali se trebamo smiriti. I ovdje u Saboru i u HOO-u.
Replicirate na nešto što kolega nije govorio.
Govorio je, govorio./…
Željko Šemper odgovor na repliku.
Pa kolega Kajin ja manje-više o svemu što ste pričali nisam govorio. Ja sam na samom početku svoje rasprave istaknuo sve medalje, sve uspjehe, oko 300 medalja osvojenih. I čestitao sam i Hrvatskom olimpijskom odboru i sportskim savezima koji su vrlo zaslužni za to a naročito naravno našim vrsnim sportašima koji su to osvojili. A vi ćete nadam se u svojoj replici još nešto kazati nešto drugo što nisam ja rekao u svojoj raspravi.
Ivan Šuker, replika.
Kolega Šemper, mene iskreno govoreći čudi vaša rasprava jer onaj koji nije radio u športu, nije vodio brigu o nekom športskom kolektivu ne znam što to znači, vi ste praktički sa time najveći … [[Govornik se ne razumije.]] na svijetu jer nitko od tih ljudi praktički ne živi od tog sporta. Međutim, isto tako ako govorimo o olimpijskom odboru, ako govorimo o športskim klubovima na razini jedinica lokalne samouprave onda moramo isto tako znati da je to riješeno određenim zakonskim propisima. Vama svako predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave donosi onu odluku o zadovoljavanju potreba u športu. I to da li preko zajednice športskih udruga itd., to transferira kvalitetne vrhunske sportaše ili talente to imate točno u programu Hrvatskoj olimpijskog odbora kako se oni tretiraju. I nije dobro da mi danas ovdje u ovoj svojoj raspravi ne povučemo jasnu crtu između športa i športske televizije. I nije dobro govoriti o protuzakonitosti jer mi u Hrvatskoj prelako koristimo tu riječ. Ali ja vam samo postavljam jedno pitanje da li su hrvatski građani kojih je 350 tisuća blokirano zato što ne mogu podmiriti svoje obveze osuđeni na to da ne smiju gledati niti jednu športsku priredbu. Jer pogledajte koliko mi tih športskih priredbi imamo na nacionalnoj televiziji da vršimo pretplatu. Ako nama taj športski kanal kao Hrvatskoj državi ne treba, onda recimo ne treba neka dođe nekakva komercijalna i neka nam kupuje neću reći čije i kakve serije i neka nas … [[Govornik se ne razumije.]] s time 24 sata nas i našu djecu. Ali kada govorimo o borbi protiv ovisnosti, nema jače borbe ovisnosti osim obrazovanja djece i upućivanje u sportske aktivnosti, nema jače borbe. E prema tome, ako smo mi spremni to žrtvovati onda to netko danas ovdje javno treba reći.
Željko Šemper odgovor na repliku.
Pa kolega Šuker, ja vam mogu samo reći da sam ja najveće primjedbe imao oko toga što Hrvatski olimpijski odbor izdaje rješenja i to šalje lokalnoj sportskoj zajednici koja ima, primjerice moja Koprivnica ima 80 klubova koje taj grad financira i za takve vrhunske sportaše nema tih novaca. I šta da događa? Događa se to da jedna Željka Orehovec poznata kuglačka reprezentativka, svjetska prvakinja sa svjetskim rekordom ne dobije isti iznos naknade kao što dobije i Biserka Perman u Rijeci ili Šefica Krištof u Zagrebu, o tome se radi. Onaj koji je izdao rješenja neka isplati te naknade ili eventualno Nacionalni sportski savez kojem pripada ta sportašica. A što se tiče Sportske televizije, mi ćesto razgovaramo sa ljudima, pogotovo ljubiteljima sporta i svi se oni pitaju čemu i kome to služi, jer to praktički nitko ne gleda. Nitko ne gleda bez obzira što je namjera bila plemenita, što su se sportski savezi usuglasili sa time da se prenose ti mali sportovi. I ja sam puno puta govorio o tim malim sportovima posebno što se tiče kuglanja koje je zanemareno, koje više nema niti na jednoj televiziji a nekada smo godinama, tri godine smo gledali Nikolu Dragaša kako je bio svjetski prvak. Prema tome, mislim da ova sredstva koja se troše na Sportsku televiziju trebaju se utrošiti u sportaše u manje klubove i u lokalnu zajednicu jer odonda dolaze oni kasnije koji postaju vrhunski sportaši.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šemper ja sam iznenađen vašim stavom, negativnim stavom prema ovom izvješću do kojeg ste došli očito pod medijskim utjecajem i utjecajem onoga što je ministar Jovanović uvodno napravio da bi se stvorio takav stav. On je izvadio cjelokupno funkcioniranje Hrvatskog olimpijskog odbora pa onda nemamo primjedbu na 300 i nešto medalja ali imamo primjedbu na nekakav dio koji je tobože sada ugroza svih sportaša u Republici Hrvatskoj. I onda kažete ovo ne plaćam, ne gledam a gledam ono što plaćam, pa to je u redu, to je u biti, našoj biti nas Hrvata da uvijek ono što ne plaćamo ne cijenimo. A ja tvrdim d je to dobar sportski kanal. I onaj tko ga ima priliku gledati upravo je obuhvatio sve ono što ste vi dali kao zamjerku. Gdje možete pogledati utakmicu kadeta juniora hrvatske lige, na kojem programu? Jedino na Sportskoj televiziji ali to vas ne interesira jer nije interesantno gledati te pored nekog Messia i Inieste i svih ostalih. Onda to gledamo na nekoj drugoj televiziji. Ali ono što je bitno to ne plaćamo. A HRT plaćamo tisuću kuna godišnje i tamo nam ništa ne smeta, tamo je sve savršeno, to ne tražimo da se ukine. Ne tražimo da se dio sredstava uloži u takvu televiziju i da pomogne toj televiziji da opstane i da bude još bolja. Jer mi sporta na televiziji našoj koju plaćamo nemamo osim velikih natjecanja. Možete gledati Olimpijske igre svake četiri godine, eventualno svjetsko prvenstvo u nogometu i rukometu jer je to svima interesantno. Što ostalo imamo? Europsko prvenstvo u košarci svake dvije godine. Ali mora proći vrijeme. Mi tjedno nemamo na našoj televiziji nikakav sportski događaj. Tko to prati? A jedino onda sportski kanal i onda ga omalovažavamo jer za 5 milijuna kuna godišnje pokušava stvoriti nekakav program i to vama ne valja. Ali se svi zalažete za lokalni sport, za mlade itd. a upravo su oni tamo dobili određeni prostor da se promoviraju kao sport, a pogotovo i sportovi koji nisu toliko hajmo reći važni ili financijski privlačni marketingu i mnogim koji žive od marketinga [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] I zbog toga bi bilo dobro [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] da podržite ovo izvješće, jer je ovo početak i svega dvije godine te i takve televizije.
Hvala. Odgovor na repliku Željko Šemper. Gledajte na vrijeme.
Pa kolega, ako se sjećate kad smo nedavno raspravljali o izvješću Hrvatske radiotelevizije ja sam u svojoj raspravi također kritički se osvrnuo na ono što radi Hrvatska radiotelevizija pogotovo u sportskim prijenosima. Velika sredstva koja odlaze preko milijardu kuna od RTV pristojbe. Što se tiče sporta kojeg mi manje-više svi volimo ne daju nam pravo da budemo s time zadovoljni i kritički smo govorili o tome da se primjerice niti jedno finale hrvatskog nogometnog kupa jedne godine nije prenosilo. Ali u konkurenciji komercijalnih televizija moramo priznati da imaju daleko bolji i kvalitetniji program. To se plaća i ljudi plaćaju kvalitetu. Nitko nije protiv malih sportova. Pogotovo ja sam bio tridesetak godina u jednom malom, ali velikom klubu, kuglačkom klubu Podravka koji je bio šest godina prvak Hrvatske, koji je bio jedne godine drugi u Europi i treći u svijetu. I uvijek smo se borili da se ti mali sportovi više populariziraju. Ja nemam ništa protiv malih sportova, ali imam primjedbu na ovakvo trošenje novaca Sportske televizije, gdje vide da se radi gubici i gdje netko, a to je u ovom slučaju Hrvatski olimpijski odbor daje garancije da će se ti krediti vratiti. Ali kao što kaže Klub hrvatskih olimpijaca i oni su zabrinuti. Sportaši koji su mnogo dali za hrvatski sport i za ovu državu, jer i lokalna zajednica se ponosi sa svojim pojedincima. Ali oni su to napravili i za Hrvatsku državu i za hrvatski sport.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Šemper, vi ste sasvim u pravu u početku istaknuli značaj hrvatskoga sporta. Ako je nešto iznad hrvatskoga prosjeka i to debelo iznad hrvatskog prosjeka to je jedino hrvatski sport i to zato što ne ovisi o sustavu i najviše pojedinačni sport to dobro znam. Ne smijmo banalizirati ulogu Hrvatskog olimpijskog odbora, a ni Sportske televizije. Rekli ste to nitko ne gleda. Ako idemo po tom kriteriju pola emisija Hrvatske radiotelevizije treba ukinuti jer ih nitko ne gleda, jer su loše, jer su katastrofalne a na njih se troši milijardu i 200 tisuća kuna javnoga novca. Oprostite, ono što je na Hrvatskoj radioteleviziji od sporta ono spada u komercijalne televizije jer je komercijalni sport. Ono ne spada na Hrvatsku radioteleviziju jer je komercijalni kao što ne spadaju ni sapunice. Ali vi ste podržali izvješće Hrvatske radiotelevizije, vi ste podržali izvješće. Opozicija ne znam kako je glasala, mi smo bili protiv tog izvješća zato što Hrvatska radiotelevizija loše radi. Sad lošije radi nego što je ikada radila loše. Jedan veliki problem, naše želje su u raskoraku sa našim mogućnostima. Sportska televizija ne može pozitivno poslovati, nema načina da pozitivno posluje. Trebamo se dogovoriti želimo li Sportsku televiziju, to je komercijalna televizija, to je televizija koju ne smije financirati država. Ali postoje načini kako se drugdje takvi slični programi financiraju. Kod nas nemate hrvatskih kapitalista koji su solidarni, nemate hrvatskih kapitalista koji će reći ja ću podržati Sportsku televiziju jer je to plemenita namjera, jer tu imamo kadete, tu imamo osnovne škole, tu imamo. Ne, oni to neće davati, ali prevoze svoju djecu helikopterima na rođendane. E to, to vam je hrvatska stvarnost, a mi te hrvatske kapitaliste socijaldemokratska Vlada itekako podupire u tim njihovim životima.
Zlatko Šemper, odgovor na repliku.
Pa kolega Vukšić, još jedanput ponavljam da nisam protiv malih sportova. Dapače, uvijek sam se čitav život borio jer sam bio od malih nogu u sportu i znam što znači raditi i kako raditi u sportskim klubovima koji nemaju sredstava, koji se bore za sponzore. Ali u ovom slučaju nema nikakvog opravdanja ako je i sportašima kao što čitamo ukinut, smanjena stipendija za 2013. godinu znači da nema sredstava. Zašto onda davati i financirati Sportsku televiziju? Mnogi mi govore, pa svake nedjelje sam na stadionu i subote ljude pitao, pitam jel' gledate Sportsku televiziju. Pripremao sam se za ovu raspravu da vidim kakvo je mišljenje ljudi, sportaša, sportskih ljubitelja, a nitko to ne gleda. Čemu se toliki novci bacaju, a onda za sportaše nema, onda sportaši nemaju za putovanja i dnevnice. O tome je štos.
Ana Komparić Devčić, replika.
Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Pa kolega Šemper, vi ste u svojoj raspravi spominjali naravno Sportsku televiziju i probleme koji se javljaju i raskorak koji je nastao naravno u ovom izvješću što se tiče dakle Hrvatskog olimpijskog odbora i same sportske televizije. Činjenica je da je u 2012. godini prema izvješću poslovanja te Sportske televizije od dvije tisuće znači jedanaeste na 2012. nastao novi minus od 8 milijuna kuna pa on sada iznosi za dvije tisuće znači dvanaestu godinu 22 milijuna 823 tisuće kuna. Ono što sad ja imam kao informaciju da je ovoga trenutka taj minus gotovo 40 milijuna kuna. Znači, mi smo negdje u polovici 2014. I činjenica je da mi imamo problem. Dakle, u pravu smo kad pričamo o tome da imamo problem sa Sportskom televizijom kako je treba riješiti i na koji način to sad trebaju svi skupa razmisliti. Ali je činjenica da mi imamo problem, da Sportska televizija proizvodi gubitke. Kako će se oni pokriti? Vi tvrdite da to neće ići iz novaca koji idu prema sportašima. Ja baš u to nisam uvjerena jer ovo što je kolega Šemper rekao, to smo raspravljali nekoliko puta na odboru, a tiče se dakle programa znači naknada za sportaše koje izdaje HOO i onda se prebacuje na jedinice lokalne samouprave odnosno na sportske saveze koji trebaju dakle isplaćivati te naknade. I činjenica je da to ovisi o tome gdje živite. Ako ste u nekom malom mjestu nećete dobiti naknadu, ako ste u velikom gradu možda imate sreće pa i dobijete naknadu. I činjenica je da vjerojatno iz novaca iz kojih se financira Sportska televizija bi se moglo financirati upravo te sportaše i te naknade. I činjenica je da bi se isto tako možda i Festival dječjih vrtića mogao završiti na državnoj razini, a ne završiti na županijskim razinama kada bi bilo tih novaca. Znači, za neke stvari i projekte imamo novce, a za neke nemamo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Željko Šemper.
Draga kolegice mogu vam reći da se naravno i slažem jer smo o tome raspravljali na našem odboru kad je bila riječ o tome. To je veliki problem i možemo samo razmišljati kako se osjećala ona sportašica koja je sudjelovala u osvajanju neke svjetske medalje, a onda što se tiče naknade onda je teško oštećena. Naravno da se osjeća diskriminirano, zavisno iz kojeg grada dolazi je li to mali grad sa malim sredstvima ili je to možda evo Zagreb, Rijeka, Split koji su ipak i bogatiji u tim lokalnim proračunima koji su to mogli napraviti. Prema tome, radi se o jednoj pa možemo reći i sportskoj diskriminaciji jer taj udjel od svakog od tih sportaša tih članica reprezentacije nije adekvatno nagrađen.
U ime predlagatelja riječ ima predsjednik Zlatko Mateša. Izvolite za govornicu. Imate 5 minuta.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ne treba mi 5 minuta, samo nekoliko napomena. Uvaženi zastupniče, kategorizacija sportaša i plaćanje naknade nema nikakve veze sa HOO-om. Hrvatski olimpijski odbor ima samo u jednom dijelu javne ovlasti da na temelju rezultata sportašice ili sportaša izda odgovarajući dokument. Ali, ja vam moram reći potpuno otvoreno ja potpuno dijelim u cijelosti vaše mišljenje. Nedozvoljivo je da kategorizirani sportaši prve ili druge kategorije primaju različite visine nadoknada ovisno o bogatstvu lokalne sredine ili ne primaju uopće. Loš dio te priče je što imate pritisak na bogatije sredine. Pitajte Vojka Obersnela, pitajte Zagreb koliko sportaša iz drugih sredina se prijavljuje u tim gradovima da bi riješilo svoju stvar. Iako to nije stvar za koju smo mi odgovorni. Mi smo pred dvije godine predložili našem ministarstvu da u izmjene Zakona o sportu uđe da se svi kategorizirani sportaši prve i druge kategorije financiraju iz državnog proračuna, da imaju iste naknade koliko god visoke one bile. Zašto to dosad nije prihvaćeno ja to stvarno ne znam. Druga stvar, televizija, prvo nijedan sportaš ili nacionalni savez nije dobio manje sredstava niti manje od onoga što mu je proračunom bilo predviđeno u 2010., 2011., 2012., a vidjet ćete za koji dan i 2013. zbog Sportske televizije. To je bio projekt koji je imao svoju fisibility studiju koju su pozitivno ocijenile banke i koje su to financirale. Naravno, da radimo kafić ne bi bio u tri godine profitabilan. Ne može biti ni televizija kao što veli uvaženi zastupnik. I u tim fisibility studijama je bilo da može biti na nuli 2016. godine otprilike. A da li mi zato moramo odustati od tog projekta? Da li zato moramo reći da nećemo vidjeti judo, da nećemo vidjeti tae kwon do od kojih je pola olimpijskih medalja na zadnje dvije olimpijske igre? To je pitanje koje je, naravno odgovornost je naša, ali i vi trebate dati tome svoj doprinos tom promišljanju. Još ću samo dodati sljedeće, nedavni razgovori u EU su došli, dakle naši razgovori između olimpijske familije europske i EU da ono što se financira u sportu javnim novcem mora biti dostupno na javnoj televiziji. Dakle, ne možete vi financirati kao što reče uvaženi zastupnik košarkaške klubove ili rukometne klubove u jednoj zemlji javnim novcem, a onda reći ljudima ako hoćeš to gledati platit ćeš. To više neće funkcionirati. Vidjet ćete za koju godinu, vrlo brzo, ono što se financira javnim novcem morat će biti na otvorenim televizijskim sustavima. I naposljetku uvaženi zastupniče lijepo vas molim nikakve nezakonitosti nitko nije u tome utvrdio. Mi vam možemo dostaviti sva izvješća koja smo dobili od nadležnih državnih organa i ja vas lijepo molim da to pogledate i da se sami uvjerite.
Ana Komparić-Devčić, replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa poštovani gospodine Mateša ja se s vama djelomično mogu složiti i jeste u pravu ste kad kažete da vi izdajete rješenja, a da onda jedinice lokalne odnosno sportski savezi određuju svoje kriterije i određuju visinu sredstava kako financirati dakle te sportaše. I to je činjenica. Dakle, ovisi o sredini koliko novaca imate toliko novaca taj sportaš može dobiti. I činjenica je da je na Rijeku veliki pritisak jer to isto tako jako dobro znam. Između ostalog sad je Sanja Jovanović zadnja koja je evo došla kod nas. Ali je činjenica, ono što je gospodin Šemper htio reći i ono što sam ja govorila na odboru, a vi ste pokušali to riješiti preko zakona, zašto Hrvatski olimpijski odbor naprosto naše olimpijce osim što izdaje rješenje ne bi financirao, iz novaca iz svojih novaca, zašto se ne bi financiralo oprostite sportaše, televiziju možemo financirati iz svojih sredstava a ovo ne možemo. A i kad kažete isto tako kad kažete oko televizije, 2016. će biti profitabilna, ja ne znam da li će to ona biti po toj fizibiliti studiji jer ako je sad na minus 22 2012. trenutno ako su moje informacije točne, dakle 2014. je sad niti pola godine na minus 42 vrlo teško će 2016. biti u plusu. To sam jednostavno morala reći, objasnite mi kako.
Odgovor na repliku, Zlatko Mateša.
Uvažena zastupnice, mi kao što vidite iz izvješća na one sportašice i sportaše prve i druge kategorije koje su u našim programima, oni dobivaju stipendije od nas, ne govorimo mi o tome, mi govorimo o obvezi lokalne zajednice da plaća kategorizirane sportaše, tu mi stvarno ne možemo ništa. Pa ne možemo mi dvaput plaćati te ljude, iz kojih sredstava? Mi plaćamo sve, svi koji su u našim programima dobivaju ne samo stipendije, njima plaćene su pripreme, stručni rad, vitaminizacija, zdravstvena zaštita, putovanja, dakle mi to sve činimo što je u našoj nadležnosti. Oprostite ali ne možemo raditi što je stvar lokalne zajednice i to gradovi ili lokalna samouprava i uprava određuju u svojim proračunima koliko će platiti kategoriziranim sportašima. Ja ponavljam, naš je stav i ja vas lijepo molim da ga podržite da to uđe kao obaveza u Zakon o sportu da svi naši sportaši prve i druge kategorije neovisno o tome gdje žive imaju pravo na istu visinu nadoknade. Što se tiče ovog drugog djela pa vi ulažete prvo u neki projekt, pa nisu to sredstva koja su bačena. Za ta sredstva emitirano u tri godine 24 tisuće sati programa. Pa mislim ja ne znam stvarno kako bi trebalo financirati neki projekt a da se u njega ne uloži i još da bude profitabilan. Mislim, možda stvarno ja više ne razumijem puno od ekonomije, nekad sam očito znao više.
Željko Šemper replika.
Pa gospodin Mateša, po meni stvarno ovo što ste rekli nema nikakve logike. Vi izdajte rješenja a sad neka lokalna zajednica brine o tome. Lokalna zajednica nema tih novaca i ti sportaši, ti vrhunski sportaši, osvajači svjetskih medalja, pa nisu oni osvojili medalju za svoje selo, za svoj grad nego su za osvojili za Hrvatsku državu. Vi na svojim svečanostima proglašavate te najbolje a ovo je briga moja prijeđi na drugoga. Mislim da to ako to nije uređeno, neka se uredi da se zna. Tko nagrađuje vrhunske športaše, pa nije malo doći samo tako do svjetske medalje. Tu je uloženo puno truda. Mi koji smo radili u klubovima malim znamo koliko je truda i koliko treba i brige i novaca i vremena i ljubavi za taj sport. I onda na kraju krajeva diskriminacija. Pa kako se osjećaju ti ljudi? Ja znam kako se osjeća Željko Orehovec s kojim sam desetljećima radio u tom klubu i znamo kakvi su bili problemi i na koji smo se načine sve nastojali da se to nekak popravi, da od tvrtke dobimo nekakvo sponzorstvo da se to nadoknadi i mislim da se to mora urediti ako to nije uređeno da točno zna tko izdaje rješenje, neka ga i plati on. Hvala.
Ivan Šuker replika.
Hvala lijepo. Gospodine Mateša, kad Vlada postavi mišljenje na jedno izvješće ne držeći se osnovnih postulata a to je da konstatira da li je Hrvatski olimpijski odbor sukladno zakonskim odredbama izvršio svoje obveze onda se događa ovo što se događa. Ne mora svatko znati o sportu sve jer se ne bave ljudi svi i onda nažalost miješamo kruške i jabuke. Prije svega moramo razlučiti što jedinice lokalne samouprave financiraju i da nažalost kada govorimo o tome da možemo govoriti o decentralizaciji i reći što bi nam se dogodilo i sa školstvom i sa svim da se spuste na tu razinu. Međutim iz tih sredstava koje se financiraju kroz zadovoljavanje potreba u športu se financiraju mlađe kategorije, ne financiraju se seniorske ekipe. To što svi koriste svi te novce za financiranje seniorskih ekipa je nešto drugo. No da je Vlada se držala tih postulata i temeljem toga dala mišljenje, mi bi danas ovdje raspravili, jedna je sportska strana jer Hrvatski olimpijski odbor i njegova tijela čine sportaši i predstavnici sportaša a druga priča bi bila oko sportske televizije i naprosto ovdje neka netko kaže ne treba nam sportska televizija i to je o.k. Međutim kolegice i kolege jer HRT posluje pozitivno? Ne posluje a mi mu dajemo milijardu i 300 milijuna. Neću druge televizije spominjati, pogledajte njihova financijska izvješća na internetu pa ćete vidjeti kako posluju. Prema tome, ja vam samo postavljam jedno pitanje. Nekada kad si upalio televizor u pet sati na prvom programu znao si da je prvenstvena košarkaška utakmica i znao si kad imaš športski pregled, kad možeš vidjeti golove i sve ostale stvari. Da nije bilo sportske televizije mi ne bi vidli recimo sjajne igre naših košarkaša prošle godine, zapravo ove na Europskom prvenstvenu u Ljubljani. Jedino je sportska televizija je to prenosila, sportska televizija a ne HRT, nemojte brkati pojmove. Isto tako i ostale utakmice. Pogledajte kakav ugovor je košarkaški savez potpisao sa NIKE-om sada samo zbog dva igrača, zbog potencijala Šarića i Hezonje a u tog Šarića i Hezonju su ulagale jedinice lokalne samouprave i ulagali su njihovi roditelji i možemo nabrojiti i Blanku i Janicu i Ivicu. Prema tome nemojmo brkati pojmove kolegice i kolege.
Kolega Šuker, ovaj puta ste, ali niste replicirali kolegi Matešu. Nadica Jelaš replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani gospodine Mateša, vi ste u ovom svom posljednjem obraćanju rekli da sportska televizija zapravo nema utjecaja na financiranje sportaša jer sportsku televiziju financiraju poslovne banke. Evo, ja ću vam kao ekonomistica reći da taj model financiranja Sportske televizije preko Poslovnih banaka doista nije dobar, zapravo on je vrlo loš. Dakle iz podataka koje ste dostavili stoji da je u 2012. godini trošak kamata iznosio 1,3 milijuna kuna. Dakle, prihodi Sportske televizije iznosili su 5 milijuna kuna, a rashodi 28 milijuna kuna. Dakle, na 1 kunu prihoda Sportske televizije ostvareno je 6 kuna rashoda. Gubitak u 2012. godini iznosi 23 milijuna kuna, odnosno u odnosu na 2011. povećan je za 8 milijuna kuna. Pravo je pitanje koliki je taj gubitak danas? Dakle, ako je rastao istom dinamikom kao što je rastao u 2012. u odnosu na 2011. onda on po nekim procjenama može prijeći danas svotu od 40-ak milijuna kuna. I to nije sve, ukupne obveze, kako stoji u ovom izvješću, iznose 45 milijuna kuna, od čega 27 milijuna kuna od pada na obveze prema bankama, dakle upravo tim bankama koje financiraju Sportsku televiziju. Ako je sve to tako, a vidimo iz izvješća da je, onda zapravo ti dugovi iznose četvrtinu trenutačnog proračuna Hrvatskog olimpijskog odbora i sigurno je da sve to ima bitnog utjecaja, dakle Sportska televizija ima bitnog utjecaja na financiranje i financijsko stanje Hrvatskog olimpijskog odbora. Konačno, Olimpijski odbor je u 2012. iskazao tekući gubitak. Sreća je što je pokriven prenesenim viškom prihoda iz 2011. godine. Hoću reći, zaključno, činjenica je da će ipak ovo loše financiranje Sportske televizije prije ili kasnije, odnosno već sada utjecati na financiranje sportaša.
Hvala. Odgovor na repliku, Zlatko Mateša.
Uvažena zastupnice, valjda postoji neka razlika između ročnosti financiranja i ovoga što ste vi rekli. Mislim, nemojte se ljutiti i uz dužno poštovanje, vi slegnite s ramenima. Recite i taj dio da se radi o dugoročnim sredstvima koja imaju svoju dinamiku povrata, one ne dospijevaju na isti dan, u isti tjedan, u istom iznosu. A sada ću vam reći još jednu stvar, vidim da, vrlo interesantno da je Sportska televizija došla u žarište interesa, ne onda kada smo mi tražili koncesiju, ne onda, ne 2010., ne 2011., ne 2012., nego 2013. u travnju. I u travnju 2013. se pojavila jedna vrlo moćna zainteresirana grupa ljudi kojima očito treba koncesija i ako gledate … od travnja do 2013. svaki dan je ta televizija na dnevnom redu kao Narko kartel otprilike. A istovremeno imate jednu državnu javnu kompaniju koja se zove Hrvatska pošta, koja je u Evo Tv u zadnje 3 godine uložila 245 milijuna kuna i ima u prošloj godini povrat 3 i pol, prihoda iz toga 3 i pol milijuna kuna. Pa ljudi, uništimo Sportsku televiziju, ok. Otići će Mateša, otići će neki drugi, ne znam što sve može biti, ja sam spreman i na to, ali očekujem ipak da razmotrimo to i ako možemo pomoći da Hrvatska ima Nacionalni sportski kanal, pomognimo, ako nećemo, nećemo.
U ime kluba SDP-a, kolega Saša Đujić.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine Mateša sa suradnicima, kolegice i kolege. Iako će svaki narod za svoju domovinu kazati da je među najljepšima, najboljima i da se njome ponose, mi to za svoju domovinu uz svu skromnost možemo slobodno reći. Malo je država u svijetu koje su poznate i prepoznatljive po toliko stvari kao Hrvatska. Veliki dio ljudi u svijetu zna za jednu malu zemlju sa bogatom poviješću, sa prekrasnim Jadranskim morem, prekrasnom prirodom, mnogim ljudima koji su obilježili europsku i svjetsku povijest, znanost, medicinu, ali koja je ponosna na mnogobrojne sportske uspjehe. Naši vrhunski sportaši su brend koji nas čini prepoznatljivima u cijelome svijetu, rijetka su svjetska natjecanja na kojima ne svira Hrvatska himna, a i rijetki su ti koji nisu čili za hrvatske velikane poput Dražena Petrovića, Gorana Ivaniševića, Janice i Ivice Kostelić, Blanke Vlašić, Sandre Perković, brončanih Vatrenih, za naše rukometaše ili vaterpoliste. Često se ističe da su najveći ambasadori Hrvatske u svijetu upravo naši sportaši koji su dali veliki doprinos u međunarodnom priznanju Hrvatske, koji su nam vraćali optimizam u doba Domovinskog rata, ali i danas kada se Hrvatska nalazi u teškoj gospodarskoj i ekonomskoj krizi, oni su ti koji nas u tim teškim trenucima čine ponosnima i ujedinjenima, dok se na mnogim takmičenjima vijori Hrvatska zastava i sluša Hrvatska himna. Upravo na počecima stvaranja Hrvatske države, 1991. godine osnovan je Hrvatski olimpijski odbor kao najviša nevladina nacionalna sportska udruga čije se programsko i financijsko izvješće za 2012. godinu danas nalazi pred nama. Pred kraj prošle godine, a i proteklih dana medije su punili naslovi o nepravilnostima vezanima uz rad Hrvatskog olimpijskog odbora, o nalazima sportske inspekcije, nadzoru Ministarstva financija, digla se velika bura vezana uz rad Hrvatskog olimpijskog odbora. Pobunio se klub olimpijaca, mnogi sportaši, padale u uvrede i teške riječi, kada tome pridodamo i ono što se proteklih mjeseci zbiva u hrvatskom nogometu, to sve skupa baca ružnu sliku na hrvatski sport u cjelini i u potpunosti u suprotnosti onome o čemu sam u uvodu govorio. Upravo na temelju nalaza sportske inspekcije, nadzora Ministarstva financija i nepravilnosti koje su uočene, Vlada je dala negativno mišljenje na ovo izvješće. Negativnim mišljenjem Vlada RH želi ukazati na netransparentno trošenje proračunskih sredstava te rizično poslovanje koje dovodi do opasnosti po gubitak strogo namjenskih sredstava. Gubitkom i disperzijom sredstva na financiranje trgovačkog društva, na nerealne administrativne i logističke troškove ugrožen je cjelokupni sustav sporta, a najveća odgovornost leži upravo na vodstvu Hrvatskog olimpijskog odbora. Činjenica je da će sredstva za podmirenje obaveza Sportske televizije u 2014. godini premašiti vlastite prihode Hrvatskog olimpijskog odbora te posljedično ugroziti trošenje čisto namjenskih sredstava sporta u Republici Hrvatskoj. Činjenica je da će do 2016. godine akumulirani gubitak Sportske televizije iznositi 113 milijuna kuna. Činjenica je da u dokumentima Hrvatskog olimpijskog odbora pod nazivom "Program javnih potreba sporta državne razine za 2012. godinu i 2013., te projekcija programa javnih potreba sporta državne razine za razdoblje 2009. do 2013." nigdje nema riječi o Sportskoj televiziji kao elementu javnih potreba sporta državne razine. Činjenica da je financiranje Sportske televizije, dokapitalizacija i davanje jamstava suprotno odredbama Zakona o sportu i Statutu Hrvatskog olimpijskog odbora. Kako je moguće da Hrvatski olimpijski odbor kao udruga građana na temelju sredstava državnog proračuna izdaje jamstva za kredite trgovačkog društva i daje pozajmice, a to isto trgovačko društvo proizvodi milijunske gubitke? Činjenica je da nema pravovaljanih odluka upravljačkog tijela o davanju pozajmica i dekapitalizaciji o čemu je obaviješteno i Državno odvjetništvo Republike Hrvatske od strane Sportske inspekcije. Rizično poslovanje Hrvatskog olimpijskog odbora više je nego evidentno, a kada je Hrvatski olimpijski odbor dobio obavijest o početku proračunskog nadzora tek tada je obavijestio Državnu reviziju o danim jamstvima. Izmjene i dopune financijskog plana, odnosno rebalans proračuna za 2012. godinu izvršen je tek u svibnju 2013. godine kada su planirani prihodi svedeni na razinu izvršenja svih evidentiranih rashoda za 2012. godinu, a svi znamo da se rebalans proračuna donosi do kraja tekuće kalendarske godine a nikada za prethodnu godinu. Prikrivanje rizičnog i neodgovornog poslovanja na ovaj način je protuzakonito i jasno ukazuje na namjeru Hrvatskog olimpijskog odbora za namještanjem ovog izvješća. Svima su poznati rezultati naših sportaša o kojima sa govorio u uvodnom dijelu, stoga se trebamo svi zapitati jesu li ti rezultati mogli biti i bolji da su sredstva kojima se financira poslovanje trgovačkog društva gubitaša otišla njima. Imali bi bolje uvjete i okruženje za postizanje vrhunskih rezultata a to je upravo glavna zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora. U medijima su se također mogle čuti prijetnje da će novinari koji su zaposleni u Sportskoj televiziji navršiti na ulici, što je puko obmanjivanje javnosti jer je i sam glavni urednik Sportske televizije kada mu se prigovorilo na kvalitetu i sastav programa izjavio kako novinari ne mogu sve pokrivati jer od 37 zaposlenih samo je 7 novinara u Sportskoj televiziji. Vrlo je jasno kako Sportska televizija neće postati financijski isplativ projekt i sada, puno se govorili već do sada o tome kako će se ukinuti, zakinut neki građani za gledanje Sportske televizije, ali evo jedan podatak da gledanost Sportske televizije iznosi svega 0,4%, što je nekih 15 tisuća ljudi u Republici Hrvatskoj [[Upadica: to je više od emisija na HRT-u.]] Dobro. A komercijalne banke nisu htjeli uči u rizično kreditiranje bez čvrstih jamstava Hrvatskog olimpijskog odbora koji je korisnih javnih sredstava. Usprkos danim preporukama o ujednačavanju plaća s ostalim plaćama koje se ostvaruju iz državnog proračuna još uvijek su primjetna ne srazmjerna izdavanja u tu namjenu. Činjenica je da npr. izdvajanje za plaće djelatnicima Hrvatskog olimpijskog odbora premašuju cjelokupni proračun za programe i projekte poticanja sporta na lokalnoj razini za skoro 2,5 puta. Treba također napomenuti da metodologija koja se koristi u ovom izvješću ne prikazuje detaljno sve rashoda, pa tako npr. i kod izdataka za plaće nisu detaljno obuhvaćeni prikazi troškova zaposlenik kako što su naknade za prijevoz, dnevnice, ugovori o djelu i slično, tako da su ti troškovi puno veći nego što se može vidjeti u ovom izvješću. Kada se govori o smanjenju plaće djelatnicima propušta se navesti da su smanjeni iznosi stipendija hrvatskim sportašima. Je li to dokaz brige o hrvatskom sportu? U Hrvatskoj olimpijskoj akademiji koja je naravno pod kontrolom Hrvatskog olimpijskog odbora utvrđene su velike nepravilnosti u radu. Uvjerenja i diplome su se izdavale na nezakonit način, također ne postoji jasno opravdanje i dokaz o utrošku proračunskih sredstava pogotovo kada znamo da veći dio troškova akademije financiraju upravo polaznici te iste akademije. I poštujući olimpijsku autonomiju, autonomiju sporta, njihovu autonomnost u izradi realizacije sportskih programa neshvatljive su prijetnje koje su se čule također u medijima, suspendiranjem Hrvatskog olimpijskog odbora, te uspoređivanje sa slučajevima u Indiji. Međunarodni olimpijski odbor vrlo jasno govori kako se mora poštovati zakonodavstvo i pravna regulativa zemlje u kojoj se djeluje. Vlada Republike Hrvatske ne traži ništa više nego transparentno trošenje sredstava koji za cilj ima unaprjeđenje cjelokupnog sustava sporta i skrbi o sportašima. Važno je napomenuti da je Hrvatski olimpijski odbor korisnik tekućih donacija koje se isplaćuju iz državnog proračuna razdjela 0,80. Vezano uz navedeno, djelatnost Hrvatskog olimpijskog odbora financira se najvećim dijelom sredstvima iz državnog proračuna 87 do 89%, iz prihoda od igara na sreću koji su od 2009. u znatnom porastu u odnosu na opće prihode i primitke koji bilježe pad u odnosu na prihode od igara na sreću. Zakonom o igrama na sreću utvrđeno je da financiranje programa iz prihoda od igara na sreću namijenjenu poticanju sporta, stoga je spomenuta udruga dužna s obzirom na način osnivanja i na način financiranja prihode koje ostvaruje iz proračuna, odnosno temeljem posebnih zakona koristiti u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja, a posebno u skladu s načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti što se meni iz ovog izvješća ne čini tako. Važno je napomenuti da niti Vlada Republike Hrvatske, niti resorno ministarstvo, niti SDP kao što su kolege govorili, govorile nemaju namjeru miješati se u rad Hrvatskog olimpijskog odbora, ali je upravo naša zadaća, svih nas i ovih institucija i odgovornost da kontroliraju i nadziru namjensko i opravdano trošenje proračunskih sredstava, a u ovom konkretnom slučaju sve je to u interesu razvoja hrvatskog sporta i samih sportaša. I sada bih želio još samo dvije rečenice, gospodine Mateša vi ste rekli već u nekoliko navrata, čvrsto branite projekt Sportske televizije, i ja bi vas sada ovdje isto pitao, da li vi čvrsto stojite iza tog projekta unatoč svim ovim činjenicama? Jer lako je tuđim novcem raditi eksperimente. Zanima me, kad govorite i o dugoročnosti projekata, zanima me da li biste vi osobno i vaši suradnici u Hrvatskom olimpijskom odboru bili spremni ući u privatni projekt Sportske televizije vi kao pojedinci i na taj projekt uložiti svoju vlastitu imovinu i dati osobne garancije ako ste toliko sigurni u uspješnost tog projekta. Hvala vam lijepo.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Đujić, vidljivo je iz vašeg izlaganja da vam ga je napisao ministar Jovanović jer očito nema pametnijeg posla nego se uvijek baviti s time da nekoga difamira. Gledajte u kakav logički niz ste došli. Kažete nitko ne gleda, stvara gubitak, treba ugasiti. Primijenimo to na Vladu, ona dnevno imitira program, nitko ga ne gleda, stvara gubitak 60 milijardi deficita u tri godine i onda bi je trebalo ugasiti. A vi kažete da je najuspješnija u povijesti. Pogledajte taj logički niz i nije uspjela u tri godine postati isplativa. Taj projekt kojeg ste zamislili očito ne funkcionira, ajmo ga ugasiti. Ali ne, a isto su javni novci. To je razlika jer vi i dalje u SDP-u mislite da što je dozvoljeno volu nije kupusu. I to je tako i tako se ponašate. Tako se ponašate i prema ovom projektu. Treba skinuti rukavice i reći otvoreno, da, SDP je krenuo u osvajanje svih sportskih institucija. Krenuo je najprije na HNS. Sjećate se kako je završilo? Gospodin Jovanović je pisao Platiniju, uvjeravao ga je da radi sve kako treba. Kada je došlo u opasnost da Hrvatska reprezentacija čak i ne završi na svjetskom prvenstvu onda je rekao mi se više u to nećemo miješati. Nećemo se miješati. A do sada smo se miješali. Sada se miješate u rad druge organizacije. Vidjeli ste tamo je tvrdo, idemo sada u Olimpijski odbor, sada ovdje napadate. Našli ste Sportsku televiziju, to je nešto neisplativo kako kaže gospodin Mateša, isti dan, u istom tjednu mi dugujemo stotine milijuna, nitko ne razmišlja o deficitu države koji ne dospijeva valjda isti dan i govorimo ovako kako govorimo. Mislim da svaki projekt treba podršku, pogotovo onaj koji podržava sportaše a da sve ovo o čemu vi pričate je čista demagogija i pokušaj SDP-a da ovlada kroz određene interesne grupe i ovom organizacijom. Nadam se da će biti pameti kod mnogih sportaša da vide u čemu je razlika.
Odgovor kolega Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću vi ste kao i obično vrlo teatralni i drago mi je da vi pričate o demagogiji budući da su sve vaše rasprave u ovom Saboru pune demagogije pa i ova. Kada govorite o tome da mi je ministar Jovanović napisao moju raspravu, to nije točno, ja svoje rasprave pišem sam a ministar Jovanović ima previše ozbiljnog posla da bi pisao rasprave. Ali baš mi je drago i točno sam znao da ćete vi reći da je SDP krenuo u osvajanje svih sportskih organizacija i drago mi je da se javno može reći nešto na tu temu. To naime nije istina. I ja osobno a i SDP smatra da SDP-u nije mjesto u hrvatskom sportu, nije nam mjesto ni u Nogometnom savezu, ni u Olimpijskom odboru ni ničemu ali Boga mi nije ni vama. Sportom bi se trebali baviti sportaši a ne političari. A mi svaki dan vidimo koliko je vaša stranka upletena u sport. Pa kada recimo, … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa evo npr. jedna glavana, jedna osoba koja je glavni zabavljač hrvatske javnosti je gost na onim vašim karikaturama ili kako ono, pa je on glavna zvijezda tih vaših skupova. Ne dolazi na SDP-ove skupove nekakvi likovi koji drmaju takvim hrvatskim sportom. Moj brat Sanjin, moj brat Sanjin sa Noine arke također itd.. Vi ste u ovom svom 20 godina pokazali koliko je HDZ u hrvatskom sportu i koliko se petlja i koliko ga zloupotrjebljava za svoju vlastitu korist. E to je ono što moramo svi skupa promijeniti. Jer nama nije mjesto u sportu, sport treba pripadati sportašima, ali vi i dalje nastavite tako, od vas se ništa drugo ni ne očekuje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prije nego pređemo na sljedeću repliku, ja bih molio kolegice i kolege, tema nam je rasprava o Olimpijskom odboru da u duhu olimpizma i sporta nastavimo sa replikama, sa raspravama. I upozorio bih kolegice i kolege molim bez dobacivanja. Sljedeća replika Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Đujić, ja isto ne mislim da vam je itko pisao vašu raspravu. S jednim dijelom rasprave se u potpunosti slažem. Prvo, prije nisam imao prilike reći ovo kada ste govorili u Klubu olimpijaca, nije dobro kada se u Olimpijskom odboru pobuni i protestira Klub olimpijaca. Nešto nije dobro u tom odboru, u toj organizaciji, nije dobra atmosfera. Ja još i dalje stojim, mišljenja sam da je sportska televizija dobar projekt, dobra ideja. Sasvim sigurno da ljudi koji su tamo počeli radi da nisu sproveli tu ideju u praksu. Jer slažem se i sa gospodinom Matešom, vrlo je teško prvih godina polučiti dobar ekonomski rezultat. Ali sam isto tako uvjeren da niti neće biti pozitivnog rezultata. Neće biti jer ne može, ta televizija se ne može financirati od vlastitih sredstava. Ona se može financirati od mecena. Ona može biti u nekakvoj svezi sa Hrvatskom televizijom je ispunjava javni interes. Sportska televizija. Hrvatska televizija većinom ne ispunjava javni interes i tu trebamo pogledati u oči. Naravno da nije na nama da sada mi odlučujemo hoće li sportska televizija ostati ili neće jer to je uostalom komercijalni projekt. Zna se kako je dobiveno. Druga stvar koja je, banke sišu novac, pa nisu banke pomoć, to je neka zabluda, mislim banke nisu tu da pomognu Sportskoj televiziji nego da zarade. Druga stvar, na Hrvatskoj televiziji najmanje ima novinara. Imate snimatelja, vozača, kamermana, imate ljudi koji se bave sa tehnikom, najmanje je novinara [[Upadica: Vrijeme je kolega Vukšić.]]
Hvala. Odgovor kolega Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Vukšić slažem se kompletno sa vašom replikom i isto smatram da je Sportska televizija da ne bi bilo zabune dobra ideja, dobar projekt, potrebna Hrvatskoj. Ali opet ću reći ne na ovaj način, ne kroz Hrvatski olimpijski odbor. To je moje mišljenje. I ja smatram da je njoj svakako mjesto na HRT-u koji je javna televizija, koji služi upravo tome i pogotovo danas kada imamo četiri programa. Do neki dan smo imali samo dva. Tako da ima prostora i da jedan od tih kanala bude i sportski. Evo čisto toliko. Hvala lijepo.
Hvala. Dujomir Marasović replika, izvolite.
Štovani gospodine dopredsjedniče. Kolega Đujić, ma ja ne znam točno da li treba Sportska televizija. Ako nam ne treba možemo je ukinuti, ali ono što znam da ona ne smeta nikome. Tko je gleda gleda, a tko je ne gleda njemu ne smeta i sve je u redu. Ali ako treba ukinut Sportsku televiziju ukinimo je, ali prije toga svakako treba ukinuti HRT. Što su napravili u Grčkoj, šta se dogodilo? Ništa se nije dogodilo. Jer HET iritira hrvatski narod, izluđuje hrvatski narod, govori da se je borio za ono što se nije trebao boriti. Govori da ide u asocijacije u koje ne treba ići, izvrće stvar naopako, mijenja povijest, mijenja svjetonazor, ispire nam mozak, mijenjaju nam kožu, želila bi promijeniti DNK kad bi mogla. I vi iz partije se o tome ne pitate i košta to milijardu i 400 milijuna kuna. Pa kako vas nije stid raspravljati o jednoj televiziji koja prenosi neku tamo djecu gdje igraju nešto itd., nije ni važno i to košta godišnje 20 milijuna kuna, milijarda i 400 milijuna kuna i ne da ne zabavlja, ne da nije gledano, nego prikazuje neprestano partizanske filmove o Boški Buhi, Zagrebu nepokorenom gradu, a svak znamo da je bio mirno kao na misi Zagreb četiri godine. Gluposti pričate i hoćete vratiti neke stvari koje je više nemoguće vratiti. Ukinimo Hrvatsku televiziju na mjesec, dva, tri, šest mjeseci, godinu dana. Ostat će milijardu i 400 milijuna i moći ćemo ovo platiti čak i ako ne gledamo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor kolega Đujić.
Kolega Marasović, rekli ste da ne znate da li smeta ili ne smeta Sportska televizija, odnosno da smatrate da one ne smeta nikome. Ne smeta nikome, smetaju troškovi koje plaćaju hrvatski građani i koju će u konačnici sanirati hrvatski građani na uštrb razvoja hrvatskog sporta. Treba ukinuti HRT. Ne slažem se sa vama nikako, ne smatram da treba ukinuti HRT, smatram da ga treba poboljšati. A kad govorite da ja pričam gluposti, a vi ste ispričali sad više gluposti od mene u ovoj svojoj replici. Hvala vam lijepo.
Hvala. Alen Prelec, replika.
Hvala. … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] ovo što ste rekli da svega 0,4% ljudi gleda danas Sportsku televiziju. Ja sam oduvijek, od malih nogu u sportu i na žalost ja nisam od tih 0,4% koji danas gleda Sportsku televiziju. Žao mi je. Htio bih da apsolutno bude više sporta na Hrvatskoj televiziji jer mislim da je sport jedan zdravi dio našega društva. Trebali bi ga više djeca gledati, možda manje ovdje Sabor i našu raspravu. Ali ako gledamo Sportsku televiziju koja je proizvela 40, 50 milijuna kuna u ovom trenutku gubitaka da li smo mogli to bolje upotrijebiti? Da li smo mogli nešto više napraviti za razvoj sporta ili možda neki bolji programi koji bi bili više praćeni? To je bit. Nama sportska televizija treba, ja se slažem. Da li je to Hrvatska televizija ili bilo kakav komercijalni program, ali treba nam sporta više. Jednom je ministar Jovanović rekao da, treba više ulagati u sport ali ne za čelnike i tajnike nego za sportaše. Ja se s tim apsolutno slažem. Ono što su danas rekli da je SDP krenuo u osvajanje Hrvatskog olimpijskog odbora. Ja bih pitao kako je gospodin Mateša ušao u Hrvatski olimpijski odbor? Direktno iz politike. I sad govorimo o tome da je politika u Hrvatskom olimpijskom odboru. Ja bih bio za to da nema više u sportu uopće politike, što manje političara vjerojatno će biti bolje, što više olimpijaca i sportaša. I bili bi bolji na Sportskoj televiziji, a vjerojatno bi i društvo to drukčije percipiralo. I sad samo jedno završno. Na portalu sam nedugo pročitao i kaže jedan navijač bože, bože. Pa u ovom Hrvatskom olimpijskom odboru je gore nego u Hrvatskom saboru. Strašno!
Hvala. Sljedeća replika, a pardon odgovor kolega Đujić. Izvolite odgovor.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Tako je kolega Prelec. Gledanost je samo 0,4% i opet da razjasnimo. Potrebna je Sportska televizija. I ja kad sam počeo igrati nogomet tamo negdje '94., '95. godine kao klinac u pionirima NK Vinodola onda u Novom listu srijedom imate sportski prilog koji se zove Viktorija koji obrađuje omladinska natjecanja za cijeli vikend, znači izvještaje sa svih utakmica itd. I mi smo tad do juniorskog staža najviše čekali tu srijedu i Novi list da vidimo, da svatko pročita sebe unutra i pogotovo kad biste zabili neki gol, a bilo je golova. Tako da se točno vidi koliko recimo to veseli djecu i koliko pričamo o ovome. Zašto se ne bi i dobro je kad se gledaju recimo kadetske i juniorske utakmice na Sportskoj televiziji. To je nešto što je jako dobro. Ali ovi gubici koji se dešavaju u Sportskoj televiziji pokazuju da poslovanje Sportske televizije na ovaj način sigurno nije dobro, da se trebalo ući sa nekakvim strateškim partnerom ili opet ću se vratiti na to da ona funkcionira pod okriljem HRT-a tada bi to bilo drukčije. Ona treba, ali po mišljenju ne u Hrvatskom olimpijskom odboru i ne na ovaj način. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ivan Šuker, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujić, hajmo se mi vratiti malo sportu. Vi ste rekli što se događa u hrvatskom nogometu? Ništa, samo će ih u 6 mjesecu gledati 4 milijarde ljudi. Ništa se ne događa i to Hrvatskoj ništa ne znači. I umjesto da Vlada u ovoj teškoj gospodarskoj situaciji poduzme sve da zakupi nekakve bitne termine po tim televizijama koje će to prenositi, da se hrvatsko gospodarstvo i hrvatski turizam dodatno promovira. Ne, mi taj nogomet bacamo u blato. Znači on ne vrijedi samo pojedincima, ali moći će ih gledati 4 milijarde ljudi i tih 4 milijarde ljudi će po tome znati ideje hrvatskog nogometa. Dakle, taj hrvatski nogomet ima rezultate. O tome šta se događa dole možemo raspravljati tisuću godina. Međutim, konačnost ima rezultat. Ono što je bitno kad govorimo tko se plaća iz Hrvatskog olimpijskog odbora možda je greška, možda ste trebali navesti kojom to platnom spisku pa će se vidjeti da nisu baš samo birokrati i ostali nego ima i nekih drugih stvari. Vrlo lako se u ovom domu, a mi to ne bi smjeli koristiti, riječi protuzakonito. Ja iz ovoga svega skupa nisam vidio da je Vlada napisala protuzakonito, ali ako govorimo o ovom izvješću koje se zove Programsko i financijsko izvješće HOO-a onda ono što je definitivno iz vaše rasprave najspornije je Sportsku televiziju treba odvojiti od sporta. Idemo o tome razgovarati. Da li ona treba ili ne treba? I da li smo zadovoljni koliko športa i promocije športa imamo na televiziji koju mi godišnje plaćamo milijardu i 300 milijuna, mi je plaćamo. Druga stvar, kolega Đujiću kad govorite o tome koliki je gubitak, je li vi znate koliko se u proteklih 10 godina, to se odnosi i na Vladu u kojoj ste vi sudjelovali, oprostilo poreza javnoj televiziji? Samo zbog toga jer ona naprosto treba Hrvatskoj. Prema tome, nije dobro na ovakav način razgovarati o projektu koji u svom iskonskom dijelu onome nukleusu ima pozitivnu stvar. Da li su neke stvari otišle u dobrom smjeru ili lošem o tome možemo raspravljati, ali ne govoriti da je nešto protuzakonito ili nešto slično.
Vrijeme. Hvala. Odgovor na repliku, kolega Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker ako vi kažete da se u hrvatskom nogometu ne dešava ništa ja se s vama tu nikako ne mogu složiti. Vi sada pričate o reprezentaciji i nastupu naših reprezentativaca u Brazilu, Svjetskom prvenstvu i to je lijepo. A ja ne znam kad ste vi bili zadnji put na nekoj nogometnoj utakmici hrvatske lige. Da, hrvatske lige. Jeste bili? [[Upadica Šuker: Svake nedjelje.]] Dobro, pitam. Ja vas ne vidim. Da, da, sjedi i šuti. Ja sam svaku nedjelju na utakmici HNL-a. Koja je gledanost HNL-a u prosjeku? Koliko ljudi dolazi na utakmice? A zbog čega se igra nogomet? Zbog nogometnog saveza ili zbog gledatelja? Da li su gledatelji zadovoljni sa HNL-om? Nisu. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa nogomet se igra zbog gledatelja. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Šuker, molim vas nemojte dobacivati.
Da, da razumijete vi kolega Šuker mene dobro što ja želim reći. A gledamo i proteklih dana pobunu evo jednog kluba, bivših kapetana jednog nogometnog kluba koji žele demokratske izbore u tome klubu pa im se ne da. Pa dobro, ne znam, ako je to za vas dobra situacija u hrvatskom nogometu za mene nije. A bogami ja mislim da nije ni za građane. A građani jako dobro vide što se u hrvatskom nogometu dešava i kako to sve skupa izgleda. I svako malo su vrijeđanja i rječnik neprimjeren sportašima. Vi ste sami sportaš pa nemojte mi reći da se slažete sa svime što se u hrvatskom nogometu, neki čelni ljudi, kako se izražavaju i kako nastupaju. Dobro, evo završit ću. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Kolege, znači postoji poslovnički institut replike. Nemojte iz klupe dobacivati, molim vas. Sljedeća replika Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolega ja ću isto ponoviti dojam mog kolege ovdje vaše rasprave, vašeg govora, dakle vrlo pomno pripremljen sa sasvim jasnim i očitim ciljem. Dakle, prvo proza i poezija hvalospjevi hrvatskim sportašima to niste nikako mogli naravno i prešutjeti jer je to istina, i onda slijedi obračun sa krovnom sportskom institucijom u Hrvatskoj navodeći niz argumenata kojima ste željeli potkrijepiti evo svoje napade i konačno naravno svoj ton kojim ste ovdje izašli za govornicu, ton optužujem. Dakle, vjerujem da će i predsjednik HOO-a to znati argumentirano opovrgnuti. A najveći vam je argument bio u tome i naravno ta Sportska televizija. Da nema nje ne znam što bi i kako bi argumentirali i s kojim povodom ove svoje optužbe. I govorili ste da je glavni argument 0,4% gledanosti. Već je ovdje bilo rečeno, ja vas pitam možete li nabrojiti barem tri emisije HRT-a, recimo 3. i 4. programa? Vi ili bilo koji od vaših kolega? Možete li izreći koji postotak bilo koje emisije koja je gledana, osim evo možda Hrvatskog sabora jer penzioneri vjerojatno gledaju kada se prenose na 4. programu. Po tom kriteriju, već je ovdje izrečeno, kompletni HRT bi trebalo ukinuti, barem na dva mjeseca restrukturirati pa ponovno otvoriti sa nekim novim sadržajem. No međutim, sa vama se slažem u jednom, zapravo da bi ovakav sadržaj trebalo vratiti na HRT i da bi trebalo sve ono što je i nekad bilo barem dostizati tu razinu pokrivenosti raznoraznih sportova upravo na HRT-u jer je plaćamo milijardu i 400 milijuna kuna godišnje.
Hvala. Odgovor, kolega Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa da imam pripremljen govor jako dobro, pripremam ga već 4 mjeseca budući da se ova točka nalazi od 12. mjeseca na dnevnom redu i da je već bila u nekoliko navrata pa je skidana. Bilo bi tragično da nakon 4 mjeseca nemam dobro pripremljen govor. I sam sam ga pripremao za informaciju kolegi Boriću. Nikoga ja kolega Popijač ovdje ne optužujem niti ja ikome išta govorim. Ja pričam samo o činjenicama i u mojoj raspravi su navedene neke činjenice. Da ste htjeli slušati mogli ste. Također, nisam rekao da je glavni argument protiv Sportske televizije niska gledanost. Niska gledanost je samo argument da Sportska televizija u budućnosti neće biti isplativ projekt kao što govore gospoda iz HOO-a. Činjenica je, opet govorim, da će Sportska televizija do 2016. ovom dinamikom i ovim tempom imati preko 100 milijuna kuna gubitaka, a gledanost od 0,4% nije garancija da će nešto biti drukčije. To je što se tiče gledanosti. Hvala lijepo.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đujiću, naime u svojoj raspravi rekli ste nekoliko puta da izvješća nisu korektna ali smatram zbog ljudi koji su ih obrađivali i pripremali od strane 29. do 48. analitički su vrlo dobro odrađena i obrađena, vrlo precizna i dubinski analitički prezentirana. Prema tome, ta informacija nije točna. Druga je stvar vaše političke odluke u partiji vezano za ovo izvješće a drugo je ono što imamo i analitika samih izvješća. No ja bih volio kad bi upravo s tolikim ulaganjima u gospodarstvu u turizmu imali takve refleksije i takvu promociju. Ono što često ste ponavljali u vašoj prezentaciji izvješća a to je da je Olimpijski odbor radio protuzakonito, da je Olimpijski odbor radio protuzakonito i gospodin Mateša, on danas ne bi sigurno sjedio ovdje nego sjedio bi negdje gdje ne bi bio dostupan hrvatskoj javnosti i nama u Saboru da nam prezentira izvješća. Prema tome, toga nema u izvješću i molio bih da teške riječi koje ste upotrebljavali stoje u nekom izvješću neke nadležne institucije a ne da paušalno ocjenjujemo ovakva izvješća koja su vrlo kompletna i analitički dobro obrađena.
Hvala. Odgovor, kolega Đujić. Izvolite.
Kolega Bubalo, ja sam ukazao da metodologija iskaza financijskog u ovom izvješću po mom mišljenju nije dobra, nije jasno vidljiva. Potrudio sam se pa sam malo pogledao neka izvješća iz prijašnjih godina. Ima dijelova u ovom izvješću koja su copy, paste, koja su ista već osam, devet godina. znači, stalno se ponavlja jedno te isto. O tome sam govorio. Metodologija, ja s njom nisam zadovoljan. Kada se kaže o protuzakonitim radnjama i kažete da gospodin Mateša ne bi danas sjedio s nama da je to točno, ja ne tvrdim da je gospodin Mateša niti bilo tko od njegovih suradnika radio nešto protuzakonito ali je činjenica da je sportska inspekcija svoje nalaze uputila Državnom odvjetništvu RH a to znači da u tim nalazima je nađeno nešto protuzakonito, pa nisu poslali DORH-u da im da pohvalnicu za dobar rad. Ja još nisam čuo da DORH izdaje pohvale na nečiji rad. Znači, očito nešto tamo ne štima. Da li je ili nije, to ćemo vidjeti, to će vrijeme pokazati. Ja zaključujem da možda neke stvari jesu protuzakonite unutra. I rekao sam koje, ali nije dobro izvlačiti iz konteksta moje izjave. Hvala lijepa.
Hvala i posljednja replika, Jasen Mesić. Izvolite.
Uvaženi kolega, sagledavajući cjelokupni kontekst vašeg izlaganja ne bih se želio ponavljati vezano ono za gledanost 0,4%. Vaša Vlada direktno putem Fonda za pluralizam medija upumpava sredstva medijima koji nemaju nikakvu obavezu proizvodnje sadržaja od javnog interesa, koji nemaju nikakvu obavezu za to zapošljavati dodatno ljude, koji nemaju nikakve potrebe doprinositi niti športu, niti kulturi, niti obrazovanju niti bilo čemu drugome i to ste legalizirali ovdje u Hrvatskom saboru. Recite mi koji to sport je ikada došao u fazu da bude sam ekonomski rentabilan a da mu pri tome nisu pomogli mediji a prije svega televizija, ne postoji, ne postoji na kugli zemaljskoj niti će ikad postojati i zapravo su najveći prihodi uvijek kad se sportu dođe u jednu fazu popularnosti a do tada mu treba pomoći određenim projektom da on putem oglašavajućeg prostora pokuša to raditi, bez obzira što su neke moje kolege i vi govorili da bi to bilo bolje na HRT-u, pa zašto ste onda kolega donijeli onakav ugovor između Vlade RH i HRT-a di ste potpuno gurnuli van iz programskih shema i postotaka sve van, a gurnuli ste van zbog toga da bi dobili besplatni medijski prostor gdje možete gurati druge sadržaje koji odgovaraju u razno raznim političkim čimbenicima na vlasti u RH a koji nemaju ni izbliza gledanost 0,4% i imaju plaće najmanje duplo veće nego bilo koji djelatnik u Hrvatskom olimpijskom odboru ili bilo koji specijalizirani stručnjak koji Hrvatski olimpijski odbor financira. E kolega, da ste tako u tom kontekstu centrirali svoju raspravu onda bi se možda i s dijelovima toga složio a recimo rasprava o HRT-u koju smo čekali godinu i pol, možda bi ju još smislenije i kompleksnije pripremili.
Odgovor kolega Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mesić, ja neću o HRT-u jer to nije tema danas ovdje. Ako niste znali raspravljamo o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora. Rekli ste da sport nije rentabilan bez pomoći medija. Pa djelom se mogu složiti s vama a da li 30% glazbenog programa na sportskoj televiziji donosi promociji hrvatskog sporta. Pa mene živo zanima koliko nas ovdje zastupnika je i koliko gleda sportsku televiziju. Jedan dio vjerojatno da pa ako gledate onda vidite program tamo. Pa vidite isto šta se prikazuje. Pa vidite da je malo isfrizirani pristup toga o ovim raspravama šta se tamo sve gleda. Nije baš tako. Otvorite sad tu na Internet stranici program sportske televizije pa pogledajte šta je sad na programu, evo. To i opet govorim nije sportska televizija loš projekt i loša ideja ali očito se vodi na krivi način i moje mišljenje ponovno nije mjesto u Hrvatskom olimpijskom odboru, mjesto joj je na HRT-u. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Vi ste iskoristili svoju minutažu kolega Mesić i kolega Borić, ja vas molim suzdržite se. Za riječ se javio u ime predlagatelja gospodin Zlatko Mateša, izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici. Moram priznati da je ovo prvi put da se radi o Izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora da je rasprava u ovakvoj atmosferi i to mislim da meni osobno nije drago ma što to značilo. Ja ću se stoga ograničiti samo na ono što sam čuo u ovom izlaganju što apsolutno ne stoji. Prvo, Hrvatski olimpijski odbor uz državnu reviziju, zadnje mišljenje državne revizije je bilo bezuvjetno, to nikog očito ne interesira ima i svake godine komercijalnu reviziju. Mišljenje komercijalne revizije je za 2012. godinu je bezuvjetno. Osim toga, obavljeni su sljedeći nadzori, Proračunski nadzor Ministarstva financija lipanj, srpanj 2013. fiskalni nadzor, lipanj i prosinac 2013., sportska inspekcija, lipanja, srpanj 2013., obračunski nadzor rokova plaćanja, prosinac 2013. i proračunski nadzor još jednom, proračun 2013., prosinac 2013. Preporuke Ministarstva financija, uvaženi kolega, u proračunskom nadzoru su izmjene i dopune plana HAO-a, uskladiti članak 69. Pravilnika o radu sa propisima koje imaju zaposlenici u javnim službama, uskladiti članak 70. Pravilnika o radu HAO-a sa propisima koje imaju zaposlenici u javnim službama. To su bile preporuke proračunskog nadzora Ministarstva financija. Vi možete stvarno misliti što god želite o Olimpijskom odboru ili meni osobno, ali vas lijepo molim, dok se drugačije ne utvrdi po bilo kome, riječi nezakonitosti i slično, mislim da nisu primjerene. Ja sam 11 godina tu bio s jedne ili s druge strane i nismo tako funkcionirali. Bila je sportska inspekcija, donijela je 8 naredbi. Od tih 8 naredbi mi smo ispunili 7, 8. nismo mogli, odnosi se na Pravilnik o vrednovanju športskih programa Nacionalnih sportskih saveza koji postoji od 2002. godine, ali ga treba, treba ga novelirati. O njemu odlučuje skupština i mi ne možemo prisiliti nekog da o tome odluči prije nego što dođe vrijeme. To je jedna stvar. Spominjali ste Hrvatsku olimpijsku akademiju i njena uvjerenja. Pročitat ću vam što kaže Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa u svom dopisu od 01. travnja ove godine, a to je da se usklađivanje obrazovnih programa Hrvatske olimpijske akademije, dakle ustanove za obrazovanje odraslih ne podrazumijeva i ne može dovesti do zaključka kako javne isprave izdane nakon 2008. godine, a koje su izdane temeljem rješenja nadležnog ministarstva nisu važeće. Pa nemojte kolega, mislim to onda nema stvarno smisla. Sportska televizija, u ovom Visokom domu usvojen je proračun za 2014. godinu. Na 735. stranici toga proračuna gdje se opisuju zadaće Hrvatskog olimpijskog odbora stoji financiranje Sportske televizije. Ok, ima li problem? Ima. Hoćemo li probati zajednički te probleme riješiti? Ovisi o vama. Ja osobno mislim da ima puno prostora, da se to može riješiti na jedan koristan, opće koristan način za hrvatski sport. Kolega je još rekao u svojem izlaganju jednu stvar, taj Mateša i ta ekipa tamo, kako ste vi došli. Ja sam kolega došao za vrijeme premijera Račana koji je bio gospodin. Tu je potpredsjednica Paliković, potpredsjednik Zoran Primorac, potpredsjednik Lučano Sušanj, odvjetnici Ante Nobilo, Marijan Hanžeković i čitav niz drugih respektabilnih članova vijeća. Mi nismo politička organizacija niti se tako ponašamo.
Hvala. Imamo prijavljene 3 replike. Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Mateša, ja sam upravo zbog toga dao primjedbu zašto ovdje nema predstavnika Vlade i ja bih molio vas kao čelnog čovjeka Hrvatskog olimpijskog odbora da naprosto na ovakvim praktičnim stvarima ukažete koliko su ljudi u zabludi. Ja kada govorim o proračunu, onda kažem da onih 1000 stranica obrazloženja proračuna sa osnovama programskog načela i mjesta da nastaje trošak nitko ne pročita, ali svi vole … raspravljati o tome pa tako i o ovoj Sportskoj televiziji. Dakle, ono što naprosto mi ovdje sebi trebalo reći i ono što ste vi rekli, jasne i iste kriterije treba imati za korištenje svih javnih novaca, a mi nažalost imamo kriterije kako kome paše i razbacujemo se sa teškim riječima, ali isto tako kako kome i kako kada paše, ali isto tako svi se vole slikati kad netko dođe sa nekog velikog natjecanja sa medaljom. Svi vole biti blizu, svi se vole slikati, a svi istovremeno zaboravljaju kako je mukotrpan i težak rad i koliko novaca i privatnih i javnih je uloženo za jednu takvu medalju. I nije dobro zbog bilo kojeg političkog razloga hrvatski sport koji itekako … sa financijskim problemima i odlascima mladih igrača bacati u blato. Zašto? Zato što ako se jedna stvar ponavlja preko medija, ako se to čuje u saborskoj raspravi, onda to nažalost postaje istina, a ja i dalje tvrdim da onaj tko se, koji je bio sportaš i koji je bio i u sportu s one druge strane, jasno zna koliko roditelji i koliko svi ulažu u taj sport i nije pošteno naspram tih svih ljudi da mi danas o sportu govorimo ovako kako govorimo. Naprosto nije dobro i nije pošteno. Ako netko ima neke interese, onda je njegovo legitimno pravo da za govornicom to jasno kaže, gospodine Mateša, vi i ekipa morate otići, doći neki drugi, ali nemojte govoriti da ste protiv politike u sportu jer ja vam mogu nabrojiti u vašoj Primorsko-goranskoj županiji gdje je politika itekako involvirana u sportu.
Hvala. Nema odgovora na repliku. Sljedeća replika, Alen Prelec, izvolite.
Čuo sam jedan podatak, nisam siguran pa evo ako može i pitanje. Da li je moguće da nadzorni odbor Sportske televizije nije zasjedao do prosinca 2013. godine, znači skoro 3 godine nakon osnivanja? Evo, to je neki podatak koji sam čuo, ne kažem da je točan, samo kažem ono što sam čuo. Hvala.
Izvolite gospodine Mateša, odgovor.
Sportska televizija, dakle, HAO tv je, društvo se ograniči na odgovornost … na skupštinu, tako da uopće ne može po našem zakonu nema nadzorni odbor.
Hvala. Molim vas, nemojmo dobacivati s klupe. Sljedeća replika, Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Prvo se pitam, ne znam kome je kolega Šuker maloprije replicirao, da li meni ili gospodinu Mateši, budući da je cijelo vrijeme gledao u mene i da je spominjao Primorsko-goransku županiju, ali dobro nema veze. Gospodine Mateša, gospodine Mateša ne mislim ja ništa loše ni o vama, ni o vašim suradnicima u Hrvatskom olimpijskom odboru. Veći dio moje rasprave temeljen je na, evo imam ovdje vi ste meni citirali oko uvjerenja Olimpijske akademije, znači mi ovdje imamo mišljenje Vlade Republike Hrvatske na ovo vaše izvješće koje je negativno. To smo dobili svi zastupnici, imate i na web stranicama Hrvatskog sabor. Ja ću sada samo citirati, budući da ste vi meni za Sportsku akademiju citirali zadnji, znači stranica 4., zadnje poglavlje: "Zaključno, Vlada Republike Hrvatske napominje da je samostalni sektor za inspekcijski nadzor ministarstva prosvjetna inspekcija obavio inspekcijski nadzor u Hrvatskoj olimpijskoj akademiji o čemu je sastavljen zapisnik o inspekcijskom pregledu, te da je doneseno rješenje od 15. ožujka 2013. godine. Također, potrebno je napomenuti da je u prosincu 2011. Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih provela i stručni nadzor u Hrvatskoj olimpijskoj akademiji. Navedeni nadzori upućuju na nezakonit način izdavanja javnih isprava, a povjerenstvo za stručni nadzor konstatiralo je da ustanova vodi samo podatke o ustanovi a ne vodi evidencije o programima polaznicima i radnicima ustanove itd. itd." Znači nisam ja, nezakonito to lupa, moj dojam ili tako nešto, to vam piše u mišljenju Vlade Republike Hrvatske na ovo vaše izvješće iz 2012. godine kao jedan od argumenata zbog čega je mišljenje Vlade negativno. Pa mi sad vi recite, znači ako ovdje piše da radite nezakonito to nisu moje izmišljotine. Hvala lijepo.
Hvala. Može odgovor. Izvolite gospodine Mateša.
Uvaženi kolega, ja vam, ja sam pročitao to iz dopisa Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta od 01. travnja 2014. predmet priznavanja uvjerenja Hrvatske olimpijske akademije, očitovanje daje se potpisano od pomoćnika ministra za sport. Prema tome, nemojmo na tome graditi ništa, očito u vrijeme kad je to mišljenje Vlade dato okolnosti tumačenja tih propisa su bile drugačije. Sad je očito to nešto drugačije. Ja, niti ja, niti bilo tko drugi, niti vi ako mi dozvolite ne trebamo na tom gradit ništa. Jer radi se o čitavom nizu trenera, stručnih ljudi u sportu koji nama trebaju u sportovima gdje se ne možete obrazovati na našim visokoškolskim ustanovama i toliko.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ima Kluba nacionalnih manjina Veljko Kajtazi. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege u ime Kluba nacionalnih manjina kao i osobno snažno podržavam rad sportaša i njihovih trenera koji postižu vrhunske rezultate kako u zemlji tako i u svijetu. Koristim ovu priliku da čestitam svim sportašima na sudjelovanju na Zimskim olimpijskim igrama, a posebice Ivici Kosteliću na osvojenoj srebrnoj medalji. Također sam iznimno ponosan na malenu ali značajnu ulogu pripadnika nacionalnih manjina u hrvatskom sportu. Hrvatski olimpijski odbor uistinu radi na velikom broju aktivnosti koje unaprjeđuju i promoviraju hrvatski sport. Međutim, moram iskazati nezadovoljstvo radom Hrvatskog olimpijskog odbora u određenim područjima. Iako je već travanj 2014. mi tek sad raspravljamo o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Svjestan sam procedure izrade cjelogodišnjih izvješća i rasporeda tema po sjednicama Hrvatskog sabora, no svakako bilo bi korisnije kad bi se preporuke i primjedbe iznesene u rasprave mogli iskoristi u tekućoj godini što sad nije slučaj. Ukupni prihod Hrvatskog olimpijskog odbora u 2012. godini iznosi 131 440 000 kuna što predstavlja porast od preko 6 milijuna kuna u usporedbi sa prijašnjim godinama. Rashodovna strana od gotovo 139 milijuna kuna zabrinjavajuća je, te svakako treba raditi na smanjenju deficita od preko 7 milijuna kuna. Radi se uistinu o velikim sredstvima koji se dodjeljuje Hrvatskom olimpijskom odboru te je važno da je proces trošenja novaca poreznih obveznika transparentan i efikasan. Hrvatski olimpijski odbor je vjerojatno najvažnija sportska institucija u Republici Hrvatskoj, te za sve sportaše je kao i ugled naše zemlje bitno njeno korektno i transparentno poslovanje. Kao dugogodišnji profesionalni sportaš, te običan građanin koji prati medije i nisam u potpunosti uvjeren kako je Hrvatski olimpijski odbor u proteklim godinama ispunjavao spomenute zadaće na tako visokoj razini. Izrazito mi smeta činjenica da Hrvatski olimpijski odbor u svojem izvješću za 2012. godinu navodi programsko izvješće Sportske televizije dok na 74 stranice, i nismo u mogućnosti jasno i pregledno vidjeti koliko je točno novaca, te na kakav način potrošeno za sad gotovo propali projekt Sportske televizije te mislim kako je žalosno da su milijuni kuna proračunskih sredstava potrošeni na taj neodrživi projekt. Tome svjedoči i neobavljanje ugovora za većinu zaposlenika na Sportskoj televiziji nakon 31.12.2013. godine. Osobno ne mislim kako je Sportska televizija bila loša ideja, međutim ta ideja nije bila razrađena te se nije trebala realizirati na ovakav način, te i u ovom trenutku. Na kraju su deblji kraj opet izvukli sportaši koji su dobili manje sredstava a naročito su bili zakinuti mali sportovi koji i inače u našem društvu i nisu posebno praćeni i financirani unatoč izvrsnim rezultatima koje postižu. Kao dugogodišnji karatista svjestan sam stanja u malim sportovima u Republici Hrvatskoj koji najčešće nemaju dovoljno financijskih sredstava kako bi kvalitetno trenirali i natjecali se na međunarodnim turnirima. Posebno je problematično da upravo ti sportaši na međunarodnim turnirima postižu vrhunske rezultate, osvajaju veliki broj medalja te na takav način i promoviraju našu zemlju. Dobar primjer je … [[Govornik se ne razumije.]] karate … [[Govornik se ne razumije.]] savez kojim nije dopušteno da bude niti pridruženi član Hrvatskog olimpijskog odbora što svakako nije pravedno s obzirom na velike rezultate koje taj savez postiže u zemlji i inozemstvu. Već nekoliko godina taj savez pokušava postati pridruženi član kako bi poboljšao svoj status a što bi u konačnici poboljšalo rezultate sportaša koji se bave tim sportom. Međutim, to nisu jedini problem koji muči male sportske saveze u Republici Hrvatskoj. Brojni bivši kolege, treneri i profesionalni sportaši često me upozoravaju o netransparentnim, nedozvoljenim i djelomično nelegalnim aktivnostima koje se događaju u takvim savezima. Na takav način gubimo mnoštvo sredstva koja ne budu upotrjebljena za trening i natjecanje što nije u ničijem interesu. Ne mogu se ne osvrnuti na stanje Hrvatskog karate saveza kojim je od strane Hrvatskog olimpijskoj odbora dodijeljeno u 2012. godini gotovo milijun i pol kuna što se na prvi pogled ne čini mnogo ali takvi sportski savezi koji se financiraju preko Hrvatskog olimpijskog odbora ima gotovo 90 kojima je dodijeljeno 100 milijuna kuna. Tim sredstvima treba nadodati i članarine, licence i razne takse koje plaćaju pojedinci i klubovi. Svakako treba proraditi na transparentnost tih sredstava. Osobno sam upozoren od strane sportaša i trenera na nedozvoljeno postupanje karate saveza. Radi se o savezu koji ne poštuje vlastite pravilnike o prijelazu sportaša, natjecatelja iz jednog kluba u drugi klub. Takvim manipuliranjem fiktivno se prebacuju natjecatelji iz kluba u klub kako bi se preko Hrvatskog olimpijskog odbora ostvarilo pravo na veća sredstva i pravo na plaćene trenere. Nekima se, karate klubovi dopuštaju da registriraju natjecatelje bez ispisnica i propisanih odšteta čime krše vlastite pravilnike. Nadalje, netransparentan je način na koji se angažira profesionalni … [[Govornik se ne razumije.]] karate klubova a financirani od strane Hrvatskog olimpijskog odbora. Karate savez od 1997. godine ima istog predsjednika koji je ukinuo pravilo da se može imati samo dva predsjednička mandata. Nepotizam i osobne privilegije u nekim sportskim savezima poput karate saveza dosegli su toliku razinu da su se stvorili pravi obiteljski biznisi a koji crpe novce poreznih obveznika. Radi se o moralnom i zakonski upitnim procedurima kakvih ne bi smjelo biti u organizacijama financiranim od strane države i poreznih obveznika. Sigurno je kako ova institucija nije samo ograničena na karate savez već i na slične primjere možemo naići i u drugim od gotovo 90 sportskih saveza. Na takav način gubimo milijune kuna koji su namijenjeni sportu, sportašima i trenerima. Poticanjem nepotizma negativno utječemo na odabir najboljih sportaša te uspjeh našeg sporta u zemlji i inozemstvu. Hrvatski olimpijski odbor svakako treba uvesti niz kriterija i pravilnika o dodjeljivanju sredstava ali što je najbitnije treba uvesti efektivne kontrole potrošnje kako bi izbjegli i najmanju mogućnost zloupotrebe sredstava. Također treba prisiliti i sportske saveze da donesu pravilnik o funkcioniranju koji će omogućiti da sportski savez uistinu radi za dobrobit sporta i sportaša. Također, ispravno funkcioniranje sporta bitno je za javno zdravlje ali i promicanju naše zemlje jer je to u interesu nacionalnih manjina kao i svih građana Republike Hrvatske. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo dvije replike prijavljene. Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se. Kolega Kajtazi vi ste uvodno i sada na kraju spomenuli značaj, doprinos pripadnika nacionalnih manjina u razvoju sporta Republike Hrvatske. Naravno da i ja mislim da je tako i da je njihov značaj bio velik. I naravno da mislim da nacionalne manjine ne treba spominjati u kontekstu sporta, dakle imamo građane, sportaše, sposoban sportaš, dobar sportaš ili loš sportaš. Međutim, svaka medalja ima i avers i revers pa i ova činjenica. Vama je vjerojatno, ja ću samo reći dvije stvari, vama je vjerojatno poznato ime Ilije Smoljenovića. Da podsjetim, to je slavni karataški … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske, utemeljitelj Karate kluba Tempo u Zagrebu, osvajač brojnih medalja, priznanja, najuspješniji trener hrvatskog karatea, nekadašnji predsjednik Hrvatskog karate saveza, jedan od najvećih sudaca svjetskog karatea, odgajatelj generacija zagrebačkih karataša, sudionik preko 50 svjetskih, europskih prvenstava, nosilac crnog pojasa peti dan. I šta se dešava? '91. netko konstatira da je on Srbin, i naravno četnik i izbacuju ga iz Hrvatskog karate saveza sa ovom etiketom koju sam rekao. Zabranjuje mu se da više bude u prilici predstavljati hrvatski karate sport u svijetu i tako je do dana današnjega. A Tempo slavi 40 godina postojanja a on ga je osnivao. O toj stvari se nije oglasio niti Hrvatski karate savez do danas a niti ni Olimpijski savez. Dakle, ništa nije rekao o tom slučaju kao što ništa nije rečeno ni oko slučaja doživotne diskvalifikacije sa zabranom obavljanja trenerskog i drugih poslova u karate športu presuda od '95. godine poznate ime Veljko Kajtazi? To je naš uvaženi kolega saborski zastupnik. Prema tome. Za očekivati je da će bar biti pokušaj rehabilitacije ovakih slučajeva a ima ih mnogo i u mnogim sportovima.
Hvala lijepo. Imamo odgovor. Izvolite kolega Kajtazi.
Točno da mi je poznat gospodin Ilija Smoljenović jer poput Ilije bilo je još puno njih koji su tada kažnjeni i od tada do danas nisu skinute te doživotne suspenzije. Ne znam zbog čega, ja osobno znam za sebe koji sam isto tako bio doživotno zato što sam samo bio drugi i drugačiji, zato što sam bio bivši oficir JNA, zato što sam imao puno klubova, puno djece i bio sam jako uspješan, za drugo ne znam. Ali ja se nadam, ja se nadam da te suspenzije koje su osim mene gospodina Ilije i još neke, da će se poslije 20 i nekoliko godina da bi trebale biti ukinute. To je jedno. Drugo, mislim da … [[Govornik se ne razumije.]] karate savez na neki način manipulira, jer samim tim u mom samom izlaganju mijenjati statut radi svojih osobnih interesa i mislim da to nije u redu. Hvala.
Hvala. Davorin Mlakar, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Kajtazi vi ste moram priznati pratio sam vaše izlaganje ali nisam sve najbolje razumio, pa me potaklo na ovu repliku nakon što je kolega Đujić govorio na način braneći Vladu da bi mu pozavidio i sam doktor Željko Jovanović, ministar sporta čiji se rukopis vidi i u mišljenju Vlade. Vi ste govorili o malim sportovima i iskoristili ste dio vremena i za promociju svoga sporta što je svakako i dozvoljeno i simpatično. Ali upravo u tome ste čini mi se napravili jednu veliku logičku pogrešku. Tko će bolje od neke specijalizirane televizije dati priliku tim malim sportovima da neću reći steknu pravo građanstva ali da dobiju na ugledu, da dobiju na interesu i konačno da privuku mlade da se bave tim tzv. malim sportovima. Pa ja mislim da je jedan od razloga za osnivanje Sportske televizije bio upravo taj da i drugima osim ovim nogometašima koje stalno slušamo, da i drugima daju priliku da budu prisutni u hrvatskoj javnosti. A kad već branite ako sam dobro razumio Vladu jer tvrdite da njeno mišljenje, negativno mišljenje je utemeljeno mada imate i mišljenje mjerodavnog saborskog odbora koji je potvrdio i prihvatio ovo izvješće onda ću vas upozoriti da budete oprezni jer ova Vlada kad već govori o zakonitosti rada morala bi znati da je čak i protuzakonito formirala inspekcije u ovom slučaju prosvjetne koje su obavljale inspekcijski nadzor u Hrvatskoj olimpijskoj akademiji jer one ne mogu biti samostalni sektori u okviru ministarstava. To je protivno Zakonu o sustavu državne uprave, pa kada [[Upadica Batinić: Hvala.]] pozivaju druge na red, trebali bi prvo uvesti red u svom vlastitom ministarstvu.
Hvala. Odgovor, kolega Kajtazi. Izvolite.
U mom samom izlaganju ja nisam rekao, ja sam rekao da Sportska televizija je dobra ideja ali nisu razrađeni. Mislim da i dalje ja to tvrdim. To je jedno. A dok, što se tiče samog malog sporta točno, htio sam na neki način dati do znanja šta se zbiva i šta se dešava u malim sportovima jer mislim da Hrvatski olimpijski odbor nema dovoljno uvid šta se sve dešava. I mislim da je ovo krajnje vrijeme da se, da Hrvatski olimpijski odbor točno nešto poduzima imajući u vidu da se radi o ogromnim sredstvima, a kad se radi o Hrvatskom karate savezu mislim da najbolje i odlično poznajem imajući u vidu da se bavim 40 godina i da iza sebe imam značajne rezultate u tome.Hvala.
Hvala i vama. Za riječ se javio gospodin Zlatko Mateša, predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora. Izvolite.
Uvaženi gospodine zastupniče samo dvije kratke napomene. Ako gledate izvješće o kom govorimo za 2012. godinu onda vas, skrećem vam pozornost na stranicu 17. Lijepo vas molim otvorite pa pogledajte koje sve sportove je Hrvatski olimpijski odbor financirao u razvojnim programima za 2012. godinu. Judo, triatlon, squash, taekwondo, govorim samo o malima, skokovi u vodu, ronjenje, rock n' roll, planinarstvo, mačevanje, klizanje, kajak, jedrenje to je veliki sport, boćanje, biaton. Dakle, čitavu lepezu malih sportova. Pa nemojte misliti da je slučajno neki dan su naše djevojke u badmintonu došle do sportskog uspjeha kakav Hrvatska ne pamti, da smo slučajno imali mačevaoca u Londonu, da nam je slučajno judo među najboljima u Europi. Nije to zasluga niti Mateše, niti Olimpijskog odbora, ali djelomično sustava koji postoji gdje se financiraju treneri, sportaši, razvojni programi. Molim vas gdje su to smanjene stipendije? Kome? Od kud vam uopće taj podatak da su smanjene stipendije sportašima? To jednostavno nije točno. Drugo, ni jedna lipa proračunskog novca nije otišla za projekt televizije, ni jedna lipa nego samo naši vlastiti prihodi.
Hvala. Imamo dvije replike. Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja sam pitao prije gospodina Matešu da li je bio Nadzorni odbor hrvatskog, odnosno SPTV-a. Pošto je financijska inspekcija utvrdila nepravilnosti koliko znam da je na Vijeću Hrvatskog olimpijskog odbora dala se inicijativa da se osnuje Nadzorni odbor Sportske televizije. Gospodin Mateša me ne sluša, pa ću evo vratit se natrag [[Upadica Mateša: Čujem, čujem.]] Da. Znači na Vijeću Hrvatskog olimpijskog odbora je dana inicijativa da se osnuje nadzorni odbor Sportske televizije. Čak štoviše, mislim da je bila inicijativa da predsjednica tog nadzornog odbora bude gospođa Pavliković Gruden koja sjedi pokraj vas. Zašto se nije onda na inicijativu Hrvatskog olimpijskog odbora osnovala taj nadzorni odbor?
Hvala. Izvolite odgovor.
Zato jer to, to je točno što ste rekli. Inicijativa postoji i on će biti osnovan i registriran kao što to priliči hrvatskim zakonskim propisima. Za sad nije registriran još u … [[Govornik se ne razumije.]] sudu. Prema tome, ne mogu reći da postoji i da djeluje.
I sljedeća replika, Veljko Kajtazi. Izvolite.
Evo dozvolite mi samo da citiram Sportske novosti. "Budući da je HOO jedini jamac svih obveza Sportske televizije jasna je naša zabrinutost za buduće financiranje sportskih programa nacionalnih saveza, posebice jer su sportašima tijekom 2013. godine zbog ušteda već smanjene stipendije." Evo, mogu vam kopirati i mogu vam dostaviti. A inače što se tiče malih sportova ja sam naveo da je i karate također financiran i da je dobio milijun i pol kuna ali stvar je u tome što određene takse, članarine i licence koje Hrvatski karate savez dobiva ne raspolaže i nisu transparentno utrošeni. Hvala.
Hvala. Raspravljamo o Izvješću 2012. godine. Izvolite predsjedniče.
Meni je stvarno teško polemizirati sa Sportskim novostima, ali mogu vam reći ono što su podaci službenih izvješća i ono što je verificirala komercijalna revizija. O tome mogu govoriti. Inače, što se tiče pisanja Sportskih novosti, o tome bi mogla bit posebna sjednica.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Krešimir Bubalo u ime Kluba zastupnika HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine Mateša sa suradnicima pozdravljam vas. Kolegice i kolege pred nama je Programsko i financijsko izvješće HOO-a za 2012. godinu i volio bih da imamo već Izvješće za 2013. na našim klupama ali vidimo da se izvješće kiselilo mjesecima prije nego što je došlo u saborsku raspravu, a vjerojatno je razlog da 6, 7 ili 10 inspekcija dođe prije u Olimpijski odbor pa jedno 10 vjerojatno i na Sportsku televiziju pa sad kad vidimo da ništa te inspekcije nisu našle eto došlo je i to izvješće na naše klupe. Naime, ja bih volio u ime kluba HDSSB-a da mi danas raspravljamo o Olimpijskom odboru i stanju u 2013., a još bih više volio da je ministar ovdje pa da kaže koju rečenicu možda oko strategije našeg sporta s posebnim osvrtom na 2016., a ne dao Bog da netko razmišlja u Vladi možda i o 2020. A znamo svi da 2016. će brzo doći i sigurno da želimo i imperativ treba biti i Olimpijskog odbora, ali i nas koji ovdje sjedimo ali i svih naših Hrvata da osvojimo broj olimpijskih medalja i da budemo uspješni 2016. kao što smo bili 2012. jer upravo 2012. bila je najuspješnija godina hrvatskog sporta. Gledajući ulaganja koja smo imali u hrvatski sport 2012. kako Olimpijski odbor ali isto tako kada analiziramo ulaganja po županijama, gradovima i jedinicama lokalne i regionalne uprave onda vidimo da je tu multiplikator itekako dobar, da se hrvatski sport ali i Hrvatska država promovirala uz minimalna sredstva na jedan dobar način. Ali želim reći da ulaganje u sport vam je uvijek dugoročno, čak dugoročnije od naše poljoprivrede o kojoj često pričamo u Slavoniji i Baranji jer kad ulažete u sport ulažete u mlade ljude. Treba 10-ak godina da bi došli do vrhunskih rezultata, nekad i više, i sigurno da taj put nije lagan ni za obitelji takvih sportaša, ni za jedinice lokalne i regionalne uprave, a sigurno da kad gledamo i ova izvješća vjerujem da bi i Olimpijski odbor volio da ima više sredstava na dispoziciji kako bi lakše isfinancirao sve one potrebe koje imamo u športu. To je jasan znak da trebamo raspraviti i o Strategiji ulaganja u sport jer gledajući, netko je maloprije spominjao mecene u RH, njih gotovo da nema i kad gledamo ovo financijsko izvješće onda vidimo da 10-ak posto ili čak i nešto manje su izvorni prihodi Olimpijskog odbora, ostalo ide putem kladionica i na ostale načine. Ali to je znak da se hrvatski porezni sustav mora mijenjati i prilagođavati kako bi doista došli do mecena koji žele ulagati i u sport i u kulturu i u druge segmente društvenog života. Hrvatski olimpijski odbor je … [[Govornik se ne razumije.]] i nevladina organizacija i onda kada gledate izvješća s lijeve strane, kada se sluša da Vlada nije prihvatila izvješće i kada vjerojatno ova većina s lijeve strane će imati dovoljno ruku možda da ne prihvati ovo izvješće iako je ono financijski i analitički dobro odrađeno, a onda možemo reći da je u pitanju politika ili politička odluka SDP-a da ne prihvati ovo izvješće. No koje su sankcije ako ne prihvate to izvješće? Ja bih rekao nikakve. Jer upravo sportaši odlučuju i tko će biti predsjednik Olimpijskog odbora, i to je dobro. Sportaši trebaju odlučivati o sportu, politika treba gledati kako pomoći sportu i kako stvarati i proizvoditi jer vidimo da u gospodarstvu nismo baš dobri i ne proizvodimo. Ali onda barem u sportu dajmo si truda, tražimo zajednička rješenja kako bi pomogli sportu kako bi on bio što bolji i imao što bolje rezultate. Hrvatska je mala zemlja i sigurno da je veliki uspjeh biti na Olimpijskim igrama na 25. mjestu po broju osvojenih medalja. Ja želim čestitati svim sportašima, svim trenerima ali i svim ljudima koji brinu o tim sportašima, upravo u našoj zajednici, u Olimpijskom odboru ali i u svim jedinicama lokalne i regionalne uprave. Ono što nas brine iz Slavonije i Baranje vidljivo je, maloprije sam govorio pod nekom drugom točkom, i o ulaganju kapitalnom u investicije u Slavoniji i Baranji. No kada pretočimo to i u sport i u kulturu i sve segmente društvenog života onda vidimo da ta ulaganja nisu ravnomjerno raspoređena u RH i sigurno da priželjkujemo za vrhunske sportaše da imamo i vrhunske uvjete u svim dijelovima RH iste da imamo uvjete u Slavoniji i Baranji kao što imamo u Zagrebu. Da nam se vrhunski sportaši ne moraju seliti kako prema Zagrebu ali isto tako često smo svjedoci da upravo oni najbolji odlaze iz RH. Gledajući naš Olimpijski savez, gledajući izvješća, onda moramo prije svega reći da treba odvojiti profesionalni sport od amaterskog sporta. Olimpijski odbor sigurno posebnu brigu vodi i planira i želi što više medalja, što više vrhunskih športaša, no upravo nama je bitna ta strategija da od školskih dana, od vrtićke ja bih rekao dobi i zato pozdravljam ovu inicijativu što ste krenuli od najmanjih kategorija upravo promicati sport ali upravo i prezentirajući naše vrhunske sportaše koji su promovirali RH, ja bih rekao u svim sportovima jer Hrvatska u ovih 24 godine sigurno da je naj prepoznatljivima upravo po vrhunskim športašima, sportskim dosezima i sportskim rezultatima. I gledajući naš profesionalni sport, možemo reći da je potrebna izmjena zakonskog rješenja kako bi oni koji ulažu u profesionalni sport doista imali razloga ulagati u profesionalni sport no mi trebamo također posebnu brigu voditi od djece, od osnovne škole, srednje škole jer to su godine kad se regrutiraju upravo izvlače djeca, usmjeravaju po klubovima i tu nam treba još bolja selekcija, još bolji rad u svim segmentnima. No ono pitanje koje se provlači danas a to je kakva su mišljenja dal revizije koje su prošle i po olimpijskom odboru ali isto tako i po sportskoj televiziji. Vidimo da su ta bila mišljenja pozitivna. No ono što se postavlja pitanje da li je potrebna sportska televizija ili ne u RH? Ja sam mišljenja da je sportska televizija potrebna no mislim da je potrebno i zatvarati financijsku konstrukciju za sportsku televiziju. Pa gledajući da plaćamo pretplatu na HRT-u onda sigurno da je potrebna suradnja HRT-a i sportske televizije na jednoj višoj razini ako je to nacionalni interes a sigurno treba biti nacionalni interes i promocija malih sportova jer često gledajući HRT vidimo ligu prvaka ali ne vidimo one manje atraktivne sportove a sigurno da ta je promocija bitna jer ako nešto nije bilo na televiziji nije se ni dogodilo. Televizija nije jeftina igračka, prema tome na Vladi je da li odluči da li nam treba sportska televizija ili ne ali i Sabor itekako ima šansu i mogućnost usmjeriti i ta promišljanja u Hrvatskoj Vladi, da li nam je potrebna sportska televizija ili ne, potrebna je. Kada gledamo način financiranja onda vidimo da je HABOR financirao upravo olimpijski odbor i pozdravljamo tu odluku. No isto tako bitno je upravo da svatko izvršava svoju i financijsku obvezu i svako da tko je preuzeo obvezu u idućem vremenu ne koristi jamstva. Ja vjerujem da će se iz ovo djela koji je Olimpijski odbor sam uprihoduje moći isfinanacirati sportska televizija, očekujem i od gospodina Mateše evo da nam u tom djelu da informacije šta su njegove prognoze za iduće vrijeme. Znam da ni jedan takav projekat se ne radi bez biznis plana i sigurno poslovne banke u ovom slučaju je to PBZ ne odlučuju napamet, uvijek odlučuju da li je nešto dobro ili loše, ocjenjuju biznis plan i vjerujem nakon njihove ocjene da su dobro procijenili da sportska televizija ima šansu i komercijalizacije u RH i da postoji interes upravo za takvom televizijom. No pitanje koje nam je u sportu itekako važno a to koliko ljudi žive od sporta a koliko živi za sport. Pa gledajući profesionalizam znamo da dosta ljudi koji žive od sporta u amaterskom sportu bitno nam je da regrutiramo ljude i da imamo što više ljudi koji žive za sport, koji žive za djecu i takvih edustijasta imamo na terenima doista divnih ljudi. Takve treba isticati i takve treba promovirati pa i na takvoj televiziji koja se zove sportska televizija. Iako gledajući i iz financijska izvješća koja su nam dostupna sportske televizije možemo reći da prošle dvije godine poslovali su negativno no vjerujem da će to, da se to uklapa u njihov biznis plan i da od 2016. ćemo imati sportsku televiziju koja će djelovati pozitivno upravo u interesu i sportaša i dostupnosti informacija kada su u pitanju dosezi i na sportskim natjecanjima ali isto tako i Hrvatska liga i Hrvatski sportaši. Žao mi je što danas nema ministra Jovanovića jer ministar je krenuo kaže u isušivanje močvare. U dvije godine svog mandat on tapka na mjestu i svojoj nesposobnošću stvar razdor upravo u resoru svojem, u pitanju je znanost, obrazovanje i ono što je isto tako važno, to je sport. Gledajući odašiljanje njegovih izjava nakon sjednica Vlade ali i uspoređujući to s ovim izvješćima koja su dostupna onda vidimo da je ministar odašiljao poruke koje ne pišu u tim izvješćima. Prema tome, izvješća ukazuju da je Hrvatski olimpijski odbor korektno radio, da nije bilo nekih zamjerki upravo na njihov rad a i također svjedoci smo da možemo iščitati i izvješća, malo prije sam spominjao ovih 20-tak strana kad su u pitanju izvješća olimpijskog odbora koje su vrijedni ljudi radili, koji to rade godinama. Prema tome, ako nešto postoji a možda ovaj Hrvatski sabor to ne zna onda je Vlada dužna upoznati Hrvatski sabor na zastupnike koji ovdje raspravljamo o ovoj temi jer često se slušala riječ protuzakonito. U izvješćima i dostupnim izvješćima koje smo imali mogućnost pogledati i van ovog izvješća koja su dostupna na našim klupama ne vidimo nigdje da je bilo nekih nepravilnosti koje jasno ukazuju na korištenje sredstava ne namjenski ili nešto slično. Prema tome, Klub HDSSB-a gledajući i financijsko izvješće ali i gledajući koliko je broj medalja i što je to napravljeno kad govorimo o hrvatskom sportu u 2012.moramo dati pozitivan odgovor i glasati za takvo izvješće upravo zbog sportaša ali i zbog izvješća koje je na našim klupama. No često ovih dana bombardirani smo putem raznih medija. Recimo jedan od naslova, kaže sportašima ne pokrivaju pripreme a na račun sportske televizije uplatili 610 tisuća kuna. Pa volio bih evo da čujemo i objašnjenje gospodina Mateše, da li su takvi naslovi točni ili nisu, prema tome i mi tragamo za odgovore na postavljena pitanja u medijima jer često vidimo da činjenice koje dobivamo na klupe razlikuju se od medijskih naslova koji ponekad možda su naručeni ili su u interesu upravo da se oblati ono što se oblatiti ne može. Prema tome izvješća su korektno napisana, izvješća ukazuju da je Olimpijski odbor dobro radio, naši sportaši da su osvojili veliki broj medalja, promovirali RH, čestitamo im na tome, a Hrvatskoj Vladi postavljamo pitanje, ako nećete Sportsku televiziju, onda tražite da se ona ukine, ali naše je mišljenje u klubu HDSSB-a da treba bolja suradnja između HRT-a i Sportske televizije upravo radi promocije i našeg sporta i naših sportaša, a promocija sporta nam je potrebna, potrebno je usmjeravati djecu od najmanje dobi, i sam imam četvero djece i sigurno želim da se bave sportom, da svoje slobodno vrijeme provedu u sportu. Ali zato i ministra Jovanovića pozivam, često govori o prehrani djece u najranijoj dobi, mislim da je to dobro, bitno je što nam djeca jedu, ali još važnije da kao nekad što smo imali, da nastavnici tjelesnog odvajaju djecu već u najranijoj dobi, usmjeravaju ih prema klubovima jer upravo u toj najranijoj dobi često imamo djece koja nisu usmjerena, izbornih predmeta nema i malo se naši profesori bave upravo s tim izvannastavnim aktivnostima, tu treba pronaći prostora i financija u resornom ministarstvu da se pomogne i tim profesorima kako bi još bolje selektirali djecu od najranije dobi. Prema tome, klub HDSSB-a podržava ovo izvješće i želimo samo reći, Sportska televizija je potrebna, ali potrebna je još bolja suradnja sa HRT-om.
Hvala. Prelazimo na replike. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Bubalo, u svom izlaganju pitali ste se kako financirati Sportsku televiziju, sasvim sigurno da je Sportska televizija potrebna i da, prije su neki kolege spominjali što ima u SAD-u, što ima u Njemačkoj, Norveškoj, ne znam koje sve zemlje, mislim licemjerno se je uspoređivati sa tim sustavima, tim državama i njihovim novcem jer ovdje je u pitanju novac. Sasvim sigurno da Vlada treba naći model kako financirati sport, kulturu i umjetnost. Svojim rigoroznim zakonima, pod navodnicima rigoroznim zakonima u kojim se destimulira …, neće se ništa postići. Mi trebamo ozbiljno porazgovarati o tome jer ćemo sve, umirat će i kazalište, umirat će umjetničke skupine jer nitko više neda kunu zbog toga što mora još plaćati iber svega i ono što sve plaća, još mora biti kažnjen što je dobrotvorno. To neće. Znači stimulirati … Vi ste spomenuli isto tako isušivanje močvare, isušuje se, jedino se isušuju džepovi građana, to je bila samo jedna, jedan propagandni trik ministra Jovanovića, isušio je znanost, isušuje školstvo, isušuje sve čega se takne jer je nesposoban ministar. Vi ste o nezakonitom poslovanju govorili, nekoliko puta ste spomenuli nezakonito poslovanje, u mišljenju Vlade se spominje nezakonito poslovanje. Mislim da je to dijeljenje etiketa bez ikakvog traga, netko misli pa što ne pošaljete DORH, što ne kažete što je nezakonito i što ne kaznite što je nezakonito. Mislim da se Vlada ne smije na taj način igrati i lijepiti etikete da je netko nepošten, a da to ne dokaže kao protupravno i nezakonito. Ono što je protupravno i nezakonito treba kazniti i onda djelujte, neka pravna država djeluje, a ne da se lijepe etikete.
Hvala. Odgovor, kolega Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, lijepo ste rekli da je licemjerno uspoređivati nas sa SAD-om, ali lijepo je vidjeti da smo na 25. mjestu po osvojenom broju olimpijskih medalja u odnosu na financije koje smo usmjerili, prema tome nigdje se tako dobro nije oplemenila ta sredstva kao u sportu, prema tome treba čestitati svim sportašima, ali i Olimpijskom odboru na dobro utrošenim sredstvima. No ono što nas brine da nema jasne strategije u sportu, da nema upravo kada govorite o mecenama i ljudima koji žele pomoći i kulturu i sport, da nisu stimulirani, dapače oni su destimulirani i maloprije ste govorili o isušivanju močvare. Pa to se vrlo lako riješi ako mislite negdje da je močvara, mi znamo u Slavoniji i Baranji kako se to radi, upravo kada govorimo o kanalima i kada govorimo o uljepšavanju prostora, prema tome ovdje je upravo u pitanju isušivanje džepova, smanjivanju potrošačke košarice nas Hrvata, ljudi koji žive na ovim prostorima, puno se lošije živi nego prije 3 godine i upravo to isušivanje osjećamo svakodnevno u razgovoru po terenu sa našim sugrađanima, posebno u Slavoniji i Baranji, ljudima koji vrlo teško žive. No najlakše je zalijepiti etiketu pa se ti peri. Prema tome, u ovim svim izvješćima nismo vidjeli da te etikete ima mjesta, prema tome ja bih volio da ona lijeva strana kaže gdje je to mjesto, da se to detektira i ako netko nije dobro radio da se sankcionira. No moram priznati ja to u ovom izvješću nisam vidio.
Hvala. Sljedeća replika, Alen Prelec. Izvolite.
Hvala. Evo, kolega Bubalo, vi ste puno toga govorili, jasno s nečim se slažem, s nečim se ne slažem, ali moram reći jednu činjenicu. Vi govorite da u sportu bi trebalo biti više sportaša, a manje politike, mislim da se svi slažemo oko toga, ali ajmo sada reći onda, imamo Vijeće Hrvatskog olimpijskog odbora koje ima 17 članova. Od tih 17 članova 1 je predstavnik Hrvatskih olimpijaca i 1 je predstavnik komisije sportaša, od 17 članova. Znači, govorite nešto da jesmo za sportaše, a dat ćete podršku ovakvom izvještaju. Jel to točno? Mislim, ja mislim da su danas u sportu, nažalost neki sportovi i sportaši su marginalizirani. Danas u novinama, imamo novine pune funkcionera, evo …, četiri saveza traže … smjenu sud Mamić utječe na nezdravo ozračje, Čop pisac pisma ima informatore u mojim redovima. Govorimo o sportu, a najviše se piše o funkcionarima, o političarima u sportu.
Hvala. Odgovor kolega Bubalo.
Kolega ja isto zagovaram to da bude šta više sportaša u sportu i mislim da je to dobro, ali isto tako znamo da nekad političari, posebno u jedinicama lokalne, regionalne uprave znaju pomoći sportu, posebno oni koji su bili u sportu prije. Prema tome, imate ljudi koji se bave politikom a bili su u sportu prije i znaju probleme sporta. Prema tome, takve ljude ne treba zanemarivati. Ali ja bi isto volio kad bi ministar Jovanović primao češće sportaše, posebice vrhunske, promovirao ih. A zašto ministar Jovanović nije primio i izaslanstvo Olimpijskog odbora u prošlim mjesecima nego šalje poruke putem medija. Mislim da to nije dobro upravo za hrvatski sport, treba sjedati, pa ako mu smeta Mateša, neka mu otvoreno kaže Mateša smetaš mi i makni se. Ali to nije poruka, jel upravo gospodina Matešu su izabrali sportaši. I imperativ treba da sportaši biraju ljude koji ih žele, koje žele na čelu Olimpijskog odbora. Prema tome, u prošlim tjednima upravo ste kroz medijske istupe imali usmjeravanje sa sporta na politiku, a upravo o tome nismo doprinijeli mi ovdje u Saboru nego ministar Jovanović.
Hvala. Sljedeća replika Saša Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo pažljivo sam slušao vašu raspravu, bilo je tu svega, s nekim stvarima se i ja slažem. Ali ja ću se osvrnuti samo na dvije stvari. Vi ste rekli da vjerujete da će se Sportska televizija do 2016. godine moći isfinancirati iz vlastitih sredstava i da banke ne bi financirale taj projekt da on nije isplativ. E sad, banke kreditiraju taj projekt na temelju jamstava Hrvatskog olimpijskog odbora, a opet košto sam i ja govorio u svojoj raspravi procjena ako se ovom dinamikom nastave gubici, gubici Sportske televizije u 2016. godini iznosit će 113 milijuna kuna, što je cijeli godišnji proračun Hrvatskog olimpijskog odbora zajedno sa prihodima od igara na sreću, zajedno sa vlastitim prihodima itd. Tako da ja mislim da će 2016. godine Sportska televizija djelovati pozitivno sa 113 milijuna kuna gubitaka i gledanošću od 0,4% koje će trebati na kraju sanirati hrvatski građani. Također, rekli ste da Vlada nije izvijestila zastupnike o nepravilnostima koje je uočila u ovom izvješću, što nije točno, to je, to sam, ja sam već i gospodinu Mateši citirao jedno poglavlje mišljenja Vlade, odnosno negativnog mišljenja Vlade na ovo izvješće koje smo dobili svi skupa u materijalima koje se nalazi na Internet stranicama pod ovom točkom gdje Vlada govori jasno koje su to nepravilnosti i s čime se ne slaže u ovom izvješću. Također, rekli ste da neka Vlada kaže da li želi ili ne želi Sportsku televiziju, da li želi ili ne želi gospodina Matešu, ne Vlada želi samo transparentno i jasno financiranje i trošenje javnog novca u Hrvatskom olimpijskom odboru ništa više, a mislim da je to uloga upravo, glavna uloga ove Vlade. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovor, kolega Bubalo izvolite.
Hvala lijepo, kolega. Naime, svaka banka odlučuje o tome da li će financirati projekat ili ne. Tako isto je vjerojatno i Privredna banka i HBOR su odlučili da li financirati projekat ili ne. Ono što bi i ja volio danas čuti je odgovor gospodina Mateše da li se biznis plan ostvaruje ili ne? Prema tome, to je pitanje koje bi ja volio postaviti, ne morate meni replicirati. Ali kad su u pitanju gubitci, oni nastaju to je logično u prve dvije tri godine uvijek i vjerujem da je takav biznis plan, prema tome tražim i ja odgovor. No, upravo kada govorite o transparentnom trošenju novca, to je također nama u HDSSB-u bitno, ali u izvješćima koja su nam dostavljena nismo vidjeli da je bilo netransparentnog trošenja novca, a to je ono što sam čuo i ovdje. Prema tome, ako treba to ponovit možemo još jednom, podijelimo sva izvješća, sve nadzore, a čini mi se da je bilo 6,7 nadzora je bilo u Olimpijskom odboru, 9,10 u Sportskoj televiziji, ajmo prekinut raspravu, dostavite nam sva izvješća pa ćemo nastaviti raspravu ako treba. Ali meni dostupne informacije koje su mi na dispoziciji ne ukazuju da je negdje bilo nepravilnosti. Prema tome, ja bi upravo volio ako nešto imate da podijelite to s nama, a ne da živimo u neznanju.
Hvala. Sljedeća replika Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog saboru. Uvaženi kolega Bubalo, slažem se s vama strategija je veoma bitna, kamo sreće da je donešena prije 10 godina ili 15 godina jer vi ste dotaknuli najvažniju temu, a to je odnos između amaterskog i profesionalnog sporta ili masovnog sporta i onoga profesionalnog. Naravno da je sport najbolji način borbe, posebno kod mladih, protiv ovisnosti i za zdraviju i bolju naciju. Mislim općenito da mi u Hrvatskoj držimo do sporta. Kad ste spomenuli da ima onih koji žive od sporta i onih koji žive za sport i u kontekstu toga i mecene koja bi financirale, tu bi ja bio puno oprezniji. Jer vidite uvijek, uvijek kad govorimo o interesu onda interes ide tamo gdje ima kapitala, a kapital opet traži svoj interes. Neće nitko, a to govorim u kontekstu masovnog sporta ili onih malih sportova, teško da ćete tu dobiti neke izdašnije financijere. Osobno sam bio predsjednik nogometnog kluba 10 godina, znate nekad je teško naći 3 kile kobasica da se skuha igračima. To su stvari s kojima se susrećemo. A sad da se vratim na Sportsku televiziju, ja sam za to da bude više sporta na televiziji, a što se tiče Sportske televizije i tu sam skeptičan jer Sportska televizija košta, vrlo ambiciozan projekt, treba imati dobru Sportsku televiziju, treba imati dobre novinare, ne novinare koji ne znaju da u svom polju ne može biti zaleđe. Toga se naslušamo, bilo je tu puno kritika i čuli smo kad je bila rasprava o Hrvatskoj televiziju, ima toga i na Hrvatskoj televiziji da budemo jasni, novinari koji ne znaju osnovne elemente igre a komentiraju prijenos, al to nije njihova greška jednostavno. Novinare treba neko i platiti za njihov rad. I nije sigurno, kolega Đujić je rekao da je gledanost vrlo mala, to sam i kad je bila ovdje rasprava o Hrvatskoj televiziji, ne znači da je velika gledanost, da je produciran veliki program, to nam ne garantira to, nije u izravnom korelaciji. I na kraju politika u sportu, ja sam izgubio tu iluziju, politika će uvijek biti u sportu, ima i kod mene na županiji, ima. Dok sam bio predsjednik nogometnog kluba načelnik koji je bio iz druge političke opcije mi nije namjerno htio dati novac
Vrijeme kolega, privedite raspravu kraju.
… za redovno financiranje. I meni je drago da se Osijek čupa iz ovoga, da neće ispasti iz lige, ali naglo je pobijedio i Dinamo i Lokomotivu, pa sam ja odmah pomislio da se to gospodin Šuker…
Hvala.
… i ovaj, ne ovaj gospodin Šuker, gospodin Šuker i gospodin Mamić … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Hvala.
Vrijeme, vrijeme završite. Odgovor kolega Bubalo.
Hvala lijepo. Evo kolega dosta ste imali replika na moje izlaganje ali i postavljenih pitanja. Naime, strategiju i ja bih volio da ju raspravimo. Ma ne samo strategiju u sportu, strategiju u kulturi, u gospodarstvu, u svim segmentima društvenog života a i posebnim osvrtom na regionalni razvoj svih dijelova Republike Hrvatske. Ono što ste spominjali profesionalni ili amaterski sport. Sigurno da ga treba razgraničiti ali isto tako treba stimulirati mecene koji žele ulagati u spor jer kapital je brz, osjetljiv, nikada ga nema dovoljno. A ako ga ne stimuliramo da ulaže u sport i te mecene pa zašto bi onda ulagali u sport. Malo prije ste spominjali i sportsku televiziju, sportska televizija je skupa igračka i oko toga ćemo se složiti. Ali ja bih odvojio izvješće koje imamo ovdje, izvješće koje smo proanalizirali od malog detalja koji imamo jedan mali segment je upravo ulaganje u sportsku televiziju. I mislim da je dobro da olimpijski odbor ulaže jedan dio sredstava i u promociju sporta, mislim da je to logično, ako nemamo na HRT-u jedan sportski program ili program koji će biti puno više vezan za sport nego što je to bio slučaj do sada. No spomenuli ste da će politike uvijek biti u sportu. Pa mislim da je dobro, ljudi koji su bili u sportu a danas su i u politici da vežu to, to nije loše i da svoja saznanja, znanja i vještine koriste ako su dobri i u sportu. No, malo prije ste rekli da se Osijek … [[Govornik se ne razumije.]] , mislili ste na nogomet. I meni je drago da Osijek evo pobijedio je i Dinamo i Lokomotivu a vjerujem da će i oni sljedeći koji dođu u Osijek isto tako izgubiti. Prema tome navijam za Osijek i sigurno nam je drago. Jer imamo najbolju nogometnu školu u Republici Hrvatskoj. Ali žao mi je kada nekad naši, čak mlade, djeca od 16, 17 godina Osijek kao klub prodaje i da bi preživio takvu djecu i odlazi nam ili u Zagreb ili negdje van, e to je problem koji detektiramo u hrvatskom sportu i upravo mecena koji trebaju pomagati hrvatskom sportu.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Bubalo ja ću se također referirati na ovaj vaš dio gdje ste govorili o isušivanju močvare. Jer mi smo tek sada u problemu. Gospodin Jovanović ušao je u mandat sa jakim riječima i umjesto da mi nakon dvije godine njegovog mandata vidimo zaista nekakve konkretne pomake u tom dijelu meni se čini da je on postao aktivni sudionik te … [[Govornik se ne razumije.]] da je on vrlo aktivan u tome. I da gotovo svi koji se sa njime sukobe bivaju izvrijeđani, bivaju omalovaženi i negdje to završava čak i sudskim postupcima. A to nije zadatak ministra sporta a pogotovo još kada je tamo znanost i obrazovanje. On je znao da je sport atraktivan i zbog toga se često i pojavljuje na mnogim priredbama i sve što je radio do sada radio je na krivi način. I uvijek drugome zamjera neuspjeh. A sjetimo se samo prije tri mjeseca rebalansa proračuna. Njegov neuspjeh da uopće nije procijenio koliko mu novaca treba da završi kraj godine na jedan primjeren način. Pa je dobio 840 milijuna kuna a onda je opet zaboravio da mu fali 24 milijuna da bi isplatio prijevoz svim učiteljima i nastavnicima. Nego je jednostavno sve to opet svalio na nekog drugog. I cijelo vrijeme, kažem onima koji pokušavaju nešto raditi zamjera njihove projekte, proglašava ih neuspješnim a sebe u tome izuzima. Ja ću pročitati jednu njegovu izjavu da shvatite zašto on ne želi nikoga uspješnog pored sebe. Da bih ja bio ministar moraju biti zadovoljena četiri preduvjeta. Da ja to želim uopće biti, da imam podršku obitelji, da imam podršku Zorana Milanovića i da imam podršku građana. Nije bitan redoslijed preduvjeta. Ni sekundu neću ostati ministar ako izostane i jedna od ta četiri preduvjeta. Evo vi mi recite da li je izostao jedan od ta četiri preduvjeta pa da znamo da li bi on trebao biti bivši ministar ili će nas i ovako dalje na ovakav politički način voditi u budućnosti.
Odgovor. Da li će kolega Bubalo znati odgovor na vaše pitanje, vidjeti ćemo. Izvolite.
Kolega, o isušivanju močvare gospodinu Jovanoviću nemam potrebu uopće govoriti jer ne treba trošiti vrijeme na to, treba više trošiti vrijeme na strategiju. Ja bih volio kada bi moj Osijek imao iste mogućnosti kao i njegova Rijeka. I procjenjujem da zato nema strategije, jer kada bi bilo strategije u sportu onda bi imali iste šanse i mogućnosti. A vidljivo je na tablici, ali isto tako i po financijskoj snazi i mogućnostima da njegova Rijeka ima više mogućnosti od našeg Osijeka. A ova četiri preduvjeta, o tome će najbolje naši građani ocjenjivati na idućim izborima.
Đurđica Sumrak, replika, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi kolega u svojoj raspravi ste rekli, evo ga, ako ću dobro sada to citirati, malo se profesora bavi izvannastavnim aktivnostima. Nažalost ako se do sada malo bavilo ja mislim osobno da se u prosvjeti puno radilo sa djecom, pogotovo mlađe dobi u izvannastavnim aktivnostima, međutim, evo sada će se još manje ili nikako. U močvaru gospodina Jovanovića, uopće, tamo se on kaljuža sam, želi povući i prosvjetare. Međutim, vjerojatno ali i sigurno nakon ovih izbora više neće imati mogućnosti. Jer vidite, baš upravo nastavnici koji djeluju na kreativnosti u mlađe dobi, to su nastavnici tjelesnog odgoja, likovnog, nastavnici glazbenog odgoja su oni koji zaista rade, što bi se reklo na duhu i na tijelu djeteta. A evo ga, njima se oduzimaju, znate i sami da ne ponavljam i dodaci na izvannastavne aktivnosti, smanjuje se plaća. Dakle, sve što se nastavniku može uzeti uzelo mu se. Kada su uzimali božićnicu reklo se neće se dirati. Ali evo ga, gospodin Jovanović želi sa sobom u močvaru i prosvjetu. Ja bih spomenula jedan odličan projekt koji HHO radi u suradnji sa jednom udrugom, to je projekt "Hvala ti mama". U tom projektu "Hvala ti mama" zaista podupiru se aktivnosti sportaša mlađe dobi. Evo to je. Ali cijeli problem mislim u svemu tome jest ova Vlada koja zaista vuče u močvaru i hrvatski narod.
Hvala. Odgovor, kolega Bubalo. Izvolite.
Kolegice Sumrak, naime ja sam mišljenja profesori imate negdje profesore gdje se više bave izvannastavnim aktivnostima, negdje manje. Ali jasno je da bi ih još trebalo stimulirati da upravo se više bave s djecom kao što je to nekad bilo. Jer sjećam se i ja dok sam išao u osnovnu školu više su se učitelji profesori bavili nego što je to danas primjer sa izvannastavnim aktivnostima jer upravo treba razvijati i kreativnost i inovativnost i samoinicijativnost. Ali ono što je vrlo važno i radne navike. I upravo to se kroz sport čini. No, nedovoljno se stimulira. A ministar Jovanović udario je po plaćama, destimulira naše profesore, učitelje i sigurno da je to problem. To je dugoročni problem, jer to su ljudi koji dobar dio vremena naša djeca provode s tim ljudima u školi, s profesorima, učiteljima i koji ih usmjeravaju isto kao i mi roditelji. I sam imam četvero djece da je sigurno bitno i kako će djeca se osjećati u školi, u vrtiću i sigurno kao otac želim da upravo ti profesori koji vrijedno rade da budu bolje nagrađeni i stimulirani nego što je to u ovom slučaju kada im se reže sve.
Hvala. I posljednja replika Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo, ja se sa praktički kompletnom vašom raspravom slažem međutim meni nešto nije jasno. Saborski odbor kao radno tijelo Visokog doma zasjeda 24.9., mjesec dana prije nego što će Vlada dati ovo svoje famozno mišljenje. I gledajte. Svi zastupnici na tom odboru glasaju za ovo izvješće. Raspravljalo se o sportu i raspravljalo se o ekonomiji, bez politike, bez ičega. Vrlo interesantno. A danas nakon što je Vlada dala ovo svoje famozno mišljenje najedanput su se promijenila razmišljanja. No, kolega Bubalo na repliku me u stvari potaknula vaša zadnja rečenica u raspravi. Pa bilo bi za očekivati da Vlada ako već daje ovakvo mišljenje da se onda pozabavi sa elementarnim stvarima, a to je korištenje sportske infrastrukture. Jer nije logično da ako jedinice lokalne samouprave financiraju športske klubove onda mu iznajmi športsku dvoranu, pa na taj najam mora plaćati 25% PDV-a. I sad gledajte. Recimo jedan klub dobije 600 tisuća kuna iz proračuna. Najam športske dvorane ga košta 200 tisuća kuna. Na tih 200 tisuća kuna on mora platiti 50 tisuća kuna PDV-a koji ode u državni proračun. I sad kad govorim o tome kako novci koji su dani za Sportsku televiziju su otišli u nepovrat, a kamo su otišli ovi novci nego u nepovrat. I druga stvar, ono s čim bi se Ministarstvo prosvjete, znanosti i športa trebao stvarno baviti, a to su školska sportska društva kao nukleus da tako kažem sportskog obrazovanja u Republici Hrvatskoj i od tuda bi trebali nicati svi ovi talenti i budući osvajači medalja. I kad bi Vlada dala jedno takvo svoje mišljenje, dakle na jedan kvalitetniji i bolji način koristiti sportsku infrastrukturu i osnažiti školska sportska društva u sklopu škola onda bi svi podržali to. A ovakvo jedno politikansko, nestručno, pa mogu čak reći diletantsko mišljenje koje jasno upućuje na politički smjer nitko normalan ne može podržati.
Hvala. Kolega Šuker, ovo je bilo ispod pojasa, nije bilo sportski. Ja molim da nastavimo u sportskom tonu. Izvolite kolega Bubalo.
Hvala lijepo. Naime i meni je čudno kolega Šuker da je saborski odbor 24.9. bio za, a danas vidimo da se to mišljenje s vremenom promijenilo. Ali u pitanju je isto izvješće. Čudi me da su se promijenila mišljenja. Ono što ste malo prije spominjali sportska infrastruktura. Ja jesam dotakao i u svojoj raspravi, ali ona je vrlo bitna. Pa i dok sam upravljao gradom Osijekom upravo sportsku infrastrukturu i termine smo dijelili po kriterijima, a upravo kriteriji su bili ostvareni rezultati. I grad je upravo davao besplatnu sportsku infrastrukturu iz tog razloga što bi još trebali i oderati klubove na ovaj način na koji ste vi rekli. Znači, to nema potrebe. Upravo jedinice lokalne uprave čine to po kriterijima, jasnim kriterijima. Ali bitna je i ta sportska infrastruktura po školama da se također iznajmljuje po jasnim kriterijima ujednačeno u jedinicama lokalne i regionalne uprave. No, ono što je problem to je da resorni ministar ne shvaća da upravo iz tih malih klubova niču divna djeca, a ta divna djeca se upravo iz škola trebaju usmjeravati u te klubove. No mi nemamo strategije hrvatskog sporta i to je ono što treba biti imperativ i resornog ministarstva, znači pogled na budućnost, a ne vraćati se u prošlost, vraćati se u nešto što je bilo prije nekoliko godina. Bilo je grešaka prije nekoliko godina i one se moraju ispravljati ako treba i zakonima. No, puno je važnije što će biti 2016. a da ne pričamo o 2020. a zato je potrebna jasna strategija sa sportskom infrastrukturom, sa jasnim ljudima koji vode sport, trenerima itd. Prema tome, tu je ono što ministar o tome ne čujemo ni riječi u medijima. Ali o močvari smo se naslušali, posebno nas to brine jer često znamo da iz močvare niču komarci.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Ante Kulušić. A oprostite kolega Kulušić, evo izvolite gospodine Mateša. U ime predlagatelja 5 minuta.
Oprostite gospodine potpredsjedniče, ja se ispričavam ali bilo je nekoliko konkretnih pitanja pa da ne ostane to u zraku. Prvo pitao me uvaženi zastupnik o plaćanju 610 tisuća kuna Sportskoj televiziji neki dan. Gledajte kolegice i kolege, taj apsurd. Dakle mi u proračunu Hrvatskog olimpijskog odbora koji je usvojila Skupština imamo poziciju tri milijuna kuna podrška Sportskoj televiziji, u proračunu koji ste vi usvojili je to jedna od naših zadaća. Ponavljam, pogledajte stranu 735. U tom vremenu prva tri mjeseca mi smo uprihodovali 900 000 kuna vlastitih prihoda. I sad na temelju svog proračuna koji je usvojila naša Skupština uz ono što postoji kao obveza u proračunu Republike Hrvatske i na temelju vlastitih sredstava mi platimo nepotpunu jednu tromjesečnu tranšu Sportskoj televiziji, inače bi ona trebala biti negdje oko 750 tisuća kuna, skandal. Novine, kao što veli s pravom uvaženi kolega zastupnik, pa dobro jel to stvarno normalno? Ja to stvarno ne mogu razumjeti, mislim mogu razumjeti. Ja vam ponavljam, vrlo, vrlo zainteresirani i moćni ljudi zadnjih godinu dana rade taj posao ne bi li na jedan vrlo, vrlo perfidan način došli do koncesije koja ih interesira. Nacionalna strategija uvaženi zastupniče, HOO je dovršio Nacionalnu strategiju do 2020. godine. Mi ćemo je usvojiti na sjednici vijeća 12. svibnja i uputit ćemo ih svim relevantnim institucijama da je pogledaju, usvoje ili što sve misle da je potrebito, naravno uključujući i saborski odbor naš matični. Sastav vijeća, Hrvatska je jedina zemlja koja u vijeću, odnosno u Izvršnom odboru Olimpijskog odbora ima nešto što se zove Klub olimpijaca. Nitko u Europi to nema. Mi smo na tome inzistirali. I potpredsjednik Olimpijskog odbora hrvatskog je gospodin Zoran Primorac u ime Kluba olimpijaca. Osim toga, ono što moramo imati po pravilima Međunarodnog olimpijskog odbora to je tzv. Komisija sportaša. Tu je naša proslavljena košarkašica Sandra Mandir. Uz nju Luciano Sušanj, legenda hrvatskog sporta, Boško Lozica, olimpijac, Sanda Čorak, džudašica, pa ja mislim da su to imena koja stvarno mogu izazvati svako zadovoljstvo kod bilo koga. I naposljetku uvaženi zastupniče odnos sa HTV-om, pa netko je rekao u raspravi pa mi smo taj odnos htjeli postaviti na jedan takav partnerski način. Sjetite se Londona, uz Njemačku, Hrvatska je bila jedina zemlja koja je sa londonskih olimpijskih igara prenosila sve sportove. Jedan veliki dio HTV, jedan manji dio Sportska televizija. U zakonu koji ste vi donijeli članak 40. kaže da HRT je obvezna dati ona prava koja je kupila, a nije iskoristila, da ih mora ponuditi drugim televizijama uz nadoknadu. Oni to ne rade. I veća je vrijednost prava koja su kupljena, a nisu realizirana nego što je budžet te televizije koja nas sve toliko muči. I naposljetku arhiva, mi smo radili analize preko 2 milijuna ljudi nikad nije vidjelo u Hrvatskoj s obzirom na svoju dob utakmicu Hrvatske reprezentacije srebrna medalja u Barceloni košarkaška. Mi je ne možemo dobiti. Preko milijun ljudi nikad nije vidjelo Gorana Ivaniševića u Wimbledonu, mi ne možemo to dobiti. Arhiva nije od HTV-a, arhiva je od ove države ali je nedostupna.
Imamo jednu repliku. Saša Đujić, izvolite.
Evo gospodine Mateša sad ste me u ovom vašem izlaganju samo podsjetili da vam postavim i ja jedno pitanje, a tiče se upravo ovog medijskog ovo što ste sad sami rekli da ste uplatili nedavno tzv. skandal jel. Sad mene zanima u tom istom tekstu je pisalo da je račun Sportske televizije u blokadi 172 dana pa mene sad zanima ovdje da nama u ovom Domu isto kažete kakvo je stanje tamo. Da li je taj račun Sportske televizije stvarno u blokadi, koliko dugo i na koji financijski iznos odnosno s koliko je blokiran? I volio bih isto da i meni odgovorite na moje pitanje koje sam postavio na kraju svoje rasprave, to sam već sad skoro zaboravio, da li biste vi sa svojim suradnicima krenuli u privatni projekt Sportske televizije i dali osobna jamstva kad toliko čvrsto stojite iza tog projekta? Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin Mateša. Izvolite.
Vrlo rado. Što se tiče ovog prvoga uvaženi zastupniče, znate što je interesantno? Taj novac je otišao u državni proračun jer je to bila naknada OIV-a koji su blokirali rad Sportske televizije i oni su vrlo, vrlo korektno nakon toga povukli te zadužnice i omogućili da televizija i dalje radi. Dakle, čak je i taj novac koji smo mi platili otišao u državni proračun. Što se mene tiče da, bi, ja bih to napravio, uložio bih svoj novac ali ne uz ovakav institucionalni mobing koji postoji oko tog projekta zbog nekih interesnih skupina.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Ante Kulušić. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče HOO-a sa suradnicima, kolegice i kolege. Žalosno je i tragično da ovdje danas s ove strane nema predstavnika Hrvatske vlade, očito je to još jedan dokaz koliko štite i vole hrvatski sport. Pogotovo zbog onog dijela o čemu je govorio kolega Šuker da je prije mjesec dana ili dva mjeseca na odboru jednoglasno prihvaćeno izvješće i onda gle čuda oni koji su jednoglasno prihvatili izvješće nakon odluke Vlade su protiv toga. Neprihvaćanje ili dovođenje u pitanje Financijskog i programskog izvješća HOO-a za 2012. godinu ozbiljan je politički problem. Naime, u formalno pravnom smislu neprihvaćanje izvješća HOO-a od strane Hrvatskog sabora nema nikakvih pravnih ili zakonskih posljedica jer one nisu predviđene niti Zakonom o sportu niti Poslovnikom o radu Hrvatskog sabora niti bilo kojim drugim aktom. Hrvatski olimpijski odbor je udruga građana odnosno nevladina organizacija i niti mi kao predstavnici zakonodavne vlasti a niti Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta kao predstavnici izvršne vlasti nemamo niti formalnih niti suštinskih mogućnosti utjecati na djelovanje nevladinog sektora. Međutim Hrvatski olimpijski odbor je financiran iz državnog proračuna ili točnije sredstvima Hrvatske lutrije odnosno igara na sreću i ukoliko imamo sumnji ili saznanja o nezakonitostima ili nepravilnostima u radu Hrvatskog olimpijskog odbora onda bi o tome svakako morali izvijestiti nadležna tijela i njima prepustiti na daljnje postupanje budući su i sami sukladno pozitivnim zakonskim propisima dužni reagirati na takve sumnje. Financijska sredstva za rad Hrvatskom olimpijskom odboru dodijeljena su na temelju odluke Hrvatskog sabora u sklopu usvajanja državnog proračuna za 2012. godinu na prijedlog Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta odnosno Vlade RH a u skladu sa člankom 75. Zakona o sportu. Drugim riječima Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta je predložilo, Vlada RH usvojila i uputila Hrvatskom saboru na usvajanje što je Hrvatski sabor i učinio usvajanjem takozvanog programa javnih potreba u sportu odnosno financijskih sredstva namijenjenih Hrvatskom olimpijskom odboru. S obzirom da želimo vjerovati da u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta sjede ozbiljni ljudi uvjeren sam da oni nisu napamet odredili kolika će sredstva dati Hrvatskom olimpijskom odboru već su to učinili na temelju određenog financijskog plana i potreba za 2012. godinu koji im je dostavio Hrvatski olimpijski odbor. Sve drugo bi predstavljalo nevjerojatnu aljkavost i neodgovornost ljudi u Ministarstvu ali kršenje članka 51. Zakona o sportu. Ako je tome tako onda bi jedina prava podloga za razgovor u učinkovitom trošenju javnih sredstava za sport bila usporedba plana potrošnje izvještaja o realizaciji financijskih sredstava. Ukoliko bi tu došlo do diskrepancije ili značajnih neslaganja imali bismo razloga propitkivati prikazano programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. S obzirom da nam predstavnici Ministarstva odnosno Vlade RH nisu ponudili takvu analizu pretpostavljam da tu nema nikakvih značajnih odstupanja od onoga što im je Vlada RH i odobrila. Također činjenica je da u ovom trenutku nema niti jednog sudskog procesa koji bi se odnosio na bilo koji dio izvješća o radu Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012.godinu niti bilo koju drugu godinu. Ne treba smetnuti niti s uma niti činjenicu da može bitnim nepravilnostima ili sumnjama u financijskom poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora u javnosti najviše iznosio smijenjeni pomoćnik ministra Linića gospodin Šegon, stoga smjer u kojem ide ova rasprava i moguće ne prihvaćanje izvješća od strane parlamentarne većine ima značajnu političku težinu i predstavlja političko pitanje odnosno političku odluku. Iz činjenica da se ovdje radi isključivo o političkoj odluci i ne prihvaćanju ili dovođenje u pitanje izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora na političkoj razini vidimo najozbiljniji problem. Naime, ta politička odluka predstavlja izravno miješanje politike u sport na najozbiljniji mogući način i što je najopasnije predstavlja kršenje jednog od temeljnih načela na kojima počiva cjelokupni sustav sporta na svjetskoj razini a to je autonomija sporta. Današnji politikantski nastrojene kolege iz vladajuće stranke i predstavnika Vlade podsjetim na to na što se odnosi autonomija sporta, autonomija sporta te nevladinih i neprofitnih sportskih organizacija podrazumijeva autonomiju od svih utjecaja miješanja politike države ili treće strane u pitanje organizacije demokratskih standarda, biranja i odlučivanja u sportskim tijelima svih razina. Financiranja sporta iz javnih ili drugih izvora i trošenje financijskih sredstava, donošenja, provedbe i tumačenja pravila koja se odnose na sport i sportske aktivnosti i drugih pitanja važnih za djelovanje sporta. Drugim riječima, sport i sportska organizacije čak i ako se dominanto financiraju iz državnog proračuna moraju biti neovisni o utjecaju politike, moraju imati financijsku samostalnost koja uključuje samostalnost u raspolaganju financijskim sredstvima čak i kada i u kolko se radi o javnim proračunskim sredstvima ukoliko prisežem tome poštuju nacionalne i međunarodne zakone. Ta odgovornost koju sport ima u društvu i autonomija kojom regulira sam sebe doveli su do njegova kredibiliteta i legitimnosti. Takva autonomija znači očuvanje vrijednosti sporta i postojećih struktura sporta pomoću kojih se razvija u Europi, svijetu i Hrvatskoj. Mi to očito ne razumijemo jer ovdje raspravljamo u Hrvatskom olimpijskom odboru na političkoj razini što predstavlja očito miješanje politike u sport i zadiranje u autonomiju sporta. Ako smo imali saznanja da Hrvatski olimpijski odbor čini nešto suprotno zakonima RH onda bismo mogli ovakve ili slične rasprave budući da tako iz saznanja nemamo, nalazimo se na vrlo skliskom terenu. Dopustite da vas podsjetim na sličnu ekspadu koju je ministar Jovanović ima sa pitanjima autonomije, sporta na samim počecima svog mandata krajem 2011. i početkom 2012. godine kada je nepromišljeno i ne poznajući sustav sporta i općenito resor u kojemu je na čelu prozivao i8 pozivao ovdje nažalost sto puta danas spomenuto isušivanje močvare te javno pozivao na smjene čelnih ljudi u nekim sportskih organizacijama. Tada se čak ambiciozno brusio i na vrhovno svjetsko sportsko tijelo na međunarodni olimpijski odbor ocjenjujući da ono prodaje stolice odnosno mandate članova Međunarodnog olimpijskog odbora. Naravno da je ministar Jovanović vrlo brzo zašutio i odustao od nepromišljenih i suludih izjava koje je davao jer je shvatio da se radi o nečemu puno većem od njega, da se radi o ustroju i organizaciji sporta na svjetskoj razini koja je jača, ima puno jači formalno pravni i tradicijski položaj nego što ga je on sam ima. Naravno da nikada nije isušio nikakve močvare niti je smijenio ikakve sportske dužnosnike te je prestao pričati javno prozivati međunarodni olimpijski odbor. Ono što je jače od prozivki jednog neupućenog ministra je ustroj sporta koji počiva na važnim, svjetskim i europskim dokumentima kao što su olimpijska povelja, međunarodna povelja o tjelesnom odgoju i sportu iz 79. godine koji je usvojio UNESCO, RH ima dužnost poštivati, zatim Konvencija o borbi protiv dopinga te mnogi dokumenti na razini EU, a prije svega Europska sportska povelja i Bijela knjiga o sportu. Svi ti dokumenti koji su donijeli najviša politička i sportska tijela, tj. međunarodni olimpijski odbor, UN, EU garantiraju autonomiju u sportu i ograničavaju politički utjecaj i mogućnost miješanja politike u sportu. Stoga vas pozivam da prekinemo ovakve rasprave i napade na sustav sporta i skromnu sportsku organizaciju u našoj zemlji, pokažimo da znamo, da smo informirani, da razumijemo ustroj sporta i položaj sporta u nacionalnim i međunarodnim pravnim okvirima. A ponavljam, na sve sumnje, u bilo koje i bilo kakve nepravilnosti nadležne institucije države dužne su reagirati i postupati sukladno zakonima ove države. Sukladno natpisima u medijima različite inspekcije, proračunski nadzor, fiskalni nadzor, sportska inspekcija, komercijalna revizija već su obavljale nadzor nad radom Hrvatskog olimpijskog odbora te kao što sam već rekao nije poznato da je pokrenut niti jedan jedini sudski proces koji se odnosi na izvješće o radu Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu o kojemu danas raspravljamo kao ni za bilo koje drugo razdoblje u proteklom periodu. S druge strane, sve špekulacije, insinuacije i podmetanja koja ne nose sustavnu i nenadogradivu štetu hrvatskom sportu, ljudima zaposlenima u sportu i sportašima. Ponovit ću, ako bismo imali saznanja da Hrvatski olimpijski odbor čini suprotno zakonima RH, onda bismo mogli voditi drugačiju raspravu, ali uvažavajući sve iznesene i dobivene materijale, utemeljene i utemeljene činjenice koje smo dobili, Klub zastupnika HDZ-a će podržati izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora o radu za 2012. godinu. I zaključno, ukoliko nemate konkretnih dokaza ministre Jovanoviću i kolege zastupnici iz SDP-a i koalicije, prekinite harangu na hrvatski sport. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo. Imamo podosta replika. Odradit ćemo ih nekoliko, onda ćemo zastati sa radom. Prvi se javio Tomislav Klarić. Izvolite.
Kolega Kulušiću, rekli ste da su članovi odbora jednoglasno prihvatili ovo izvješće, a gospodin Mateša je u svojem govoru maloprije dao jednu dobru definiciju, intelektualni mobing. Kakva je poruka koju danas odašiljemo iz ovog Sabora, upravo sagledavajući da su članovi odbora koji su digli ruku za ovo izvješće na samom odboru, po naputku Vlade i ovakvom tumačenju kakvo ste imali prilike pročitati, očito ovdje u Saboru biti protiv njega. Da li je to jasna poruka građanima Hrvatske, časnim ljudima, hrvatskim sportašima? Da li je to intelektualni mobing kako je rekao gospodin Mateša, svima nama, a i poruka valjda i biračima, na koji način ova Vlada i ovdje u Saboru se po naputku očito mimo mišljenje pojedinačnog jer ne može biti jedno mišljenje na odboru pozitivno, a ovdje u Saboru dignut ćemo ruku protiv. I mislim da o tome bi trebalo više posvetiti pažnje, hrvatsku javnost što više upoznavati sa svim ovim što se ovdje događa jer očito je da postoje nečiji interesi koji su kontra interesa hrvatskog sporta, Hrvatskog olimpijskog odbora i ovih ljudi koji ga upravo ovdje vode.
Hvala. Odgovor, kolega Kulušić. Izvolite.
Gospodine Klarić, ponovit ću ponovo. Sve do trenutka dok se politika nije umiješala u ovoj izvješće, odbor je jednoglasno donio i prihvatio izvješće. Onog trenutka kada je Hrvatska Vlada u ovome dijelu predvođena sa ministrom Jovanovićem kao što sam kazao u svojoj raspravi, kada je donijela suprotno odluku, u tom trenutku i kolege koji su digli ruku za ovo izvješće su kazale ne, bez obzira što nijedna inspekcija, što niti jedan nalaz, a bilo bi dobro što su kolege i Bubalo i druge kolege što su govorile u svojim raspravama, da je ta Vlada došla tu i donijela bilo kakav dokaz, bilo kakav papir zašto to nisu prihvatili, onda bi mi mogli danas drugačije raspravljati. Ovo je, svima je vidljivo i svima je jasno, čista politička odluka protiv ljudi koji vode Hrvatski olimpijski odbor i ništa drugo. Hvala.
Hvala. Domagoj Hajduković, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolušić, povećali ste svoju raspravu sa tvrdnjom kako nema … ukoliko ovo izvješće ne usvojimo, dakle nema zakonskim posljedica ukoliko ga ne usvojimo, itd. i rekli ste da svakako trebamo raspraviti jer se troši javni novac. Tu se upravo slažemo, upravo se slažemo, niti je moja namjera kao političara miješati se u sport, pogotovo ne u sportove koji su olimpijski i koji nas predstavljaju u svijetu, niti želim ništa prejudicirati, pogotovo što vi pokušavate nametati kroz raspravu, da se radi o nekakvom kadroviranju i slično. Međutim, ono što mene brine, što je moja odgovornost kao člana ovog časnog doma, a trebala bi biti i vaša je odgovornost raspolaganja javnim novcem. Javni novac koji je alociran u Hrvatskom olimpijskom odboru se na nešto potrošio, na što mi to ne znamo. Kolega ovo je dakle izvješće kako izgleda određena količina novca dana određenom savezu. Primjerice, Hrvatski atletski savez … zato što je prvi, mi samo vidimo, znači kolike su naknade djelatnicima, koji je redoviti program, što je to ukupno te ostali posebni programski projekti, dakle ako se radi o olimpijskim igrama ili slično. Ali mi ne možemo vidjeti na koji način su isti ti savezi alocirali novac na terenu, prema kojem radu, koji su to posebni projekti, itd. Dakle, autonomija apsolutno, ali transparentnost u toku javnih sredstava mora postojati i to je ono za što se ja osobno zalažem. Dakle, odgovornost raspolaganja javnim novcem. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor, kolega Kulušić. Izvolite.
Ne mogu jednostavno razumjet da nešto takvo možete kazat. Ovdje je sto puta kazano da nema nikakvog prigovora ni jednog nadzora, pročitat ću ovdje iz izvješća kako proračunski nadzor Ministarstva financija, pa ni druge revizije ili inspekcije nisu utvrdile nenamjensko kršenje proračunskih sredstava u proračunu Hrvatskog olimpijskog odbora. Ne znam na temelju čega sad vi tvrdite da su se sredstva trošila nenamjenski? Pa dajte jedan argument da je jedna kuna išla umjesto u bočanje da je išla u Mađarskom olimpijskom odboru, to je nenamjensko trošenje sredstava. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ćemo zastati sa radom, sa replikama ćemo nastaviti nakon stanke. Nastavljamo u 15,00 sati. STANKA U 13,30 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavit ćemo sa radom i sa replikama na izlaganje poštovanog kolege Ante Kulušića. Replicirat će Ante Jerolimov. Izvolite.
Kolega Kulušiću, zahvaljujem potpredsjedniče, kolega Kulušiću, evo u svom izvješću ste govorili o financijskom i programskom dijelu ovog izvješća, odnosno ovo programsko možemo podijeliti na sportske naravi i financijske naravi. Pa kada gledamo u sportskom dijelu, oni koji su se i tim malo bavili sportom ili imaju veze sa sportom znaju da je jedino mjerilo uspjeha u sportu rezultat, ili ga imaš ili ga nemaš. Čuli smo danas iz izlaganja da je 2012. godina najuspješnija godina hrvatskog sporta, da je 87 saveza koji su, nacionalnih saveza koji su članovi Hrvatskog olimpijskog odbora, da se prati njihov financijski program, da je 400 sportaša otpraćeno na međunarodna takmičenja, da je osvojeno 307 medalja na europskim i svjetskim takmičenjima, da se financira 466 sportaša, 79 trenera, da je osvojeno i 6 olimpijskih medalja. Pa evo, bilo tko se bavio zna što je biti 50., 100., a da ne kažem 1. ili 2. ili 3., osvojiti medalju u bilo kojem sportu, makar mi u Dalmaciji rekli nafrnje da igraš i da si 10. na svijetu je veliki uspjeh. Zato me čudi rasprava s ove strane sabornice. Kada gledamo i financijsko izvješće koje je drugi pokazatelj, treba naglasiti da sredina 2013. pa do danas bilo 6 nadzora, inspekcija u Hrvatskom olimpijskom odboru, čak 9 u Sportskoj televiziji i da su oni zaključili da nema nekontroliranog trošenja novca. To je činjenica, sada se postavlja pitanje o čemu mi danas ovdje raspravljamo, tko je ovdje lud? A poglavito ovi napadi na projekat Sportske televizije [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Možemo pričati da li je ona u nekoj mjeri ovakva ili onakva, ali tko će promovirati male … dječje, se poticati mladi da se bave tim sportom, na HTV-u sigurno neće. Zadnja nogometna utakmica koja je prenošena [[Upadica Stazić: Kolega Jerolimov, vrijeme.]] je bila kada je gospodin Kulušić sudio '96., koje godine je bilo?
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Kolega Jerolimov, u pravu ste da za uspjeh u sportu treba stvarno puno truda i odricanja, ali ponovo vezano za financijsko izvješće, kaže se da sve programske aktivnosti, svih članica Hrvatskog olimpijskog odbora realizirane su u potpunosti prema planu i financijskoj proračunu za 2012. godinu, uključujući i rebalans proračuna. Prema tome, nije bilo ništa sporno. Međutim, najveća je tragedija kada mi preko sporta, preko onoga svega što je proslavilo Hrvatsku u puno više, daleko puno više, hvala Bogu da je to tako, nego što smo mi političari proslavili Hrvatsku, svi se zaklinjemo u sportaše, a svi volimo na nekakav način podmetnut nogu. Ja sam u sportu radio i bio nogometni sudac, međunarodni nogometni sudac prije nego što sam ušao u politiku, prema tome mogu sa pravom govoriti da sam iz sporta došao u politiku, a ne iz politike u sport. Nažalost ima i onih koji preko politike dođu do sporta. Međutim, puno truda, puno odricanja, puno znoja treba proliti za doći na olimpijadu, a kamoli osvojiti jednu olimpijsku medalju.
Nova replika, poštovani Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kulušić, vi ste u svojoj raspravi rekli da i cijelo vrijeme se provlači, upravo s ove strane sabornice vaša teza kako nema nikakvih nepravilnosti u ovom izvješću, kako je Vlada dala negativno mišljenje, a nije donijela niti jedan jedini papir kojim bi potkrijepila neke svoje argumente zašto je to negativno mišljenje dano, to jednostavno nije točno. Znači u mišljenju Vlade o ovom financijskom izvješću vam stoji niz nepravilnosti zbog kojih je Vlada dala negativno mišljenje, a ja sad, budući, na temelju vaših rasprava, ne sada samo vašim osobno, nego vaše strane sabornice, pa ne znam dal je itko od vas pročitao to mišljenje Vlade, što u njemu piše, vi se samo držite izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora. Pogledajte malo mišljenje pa ćete vidjeti tamo niz nepravilnosti zbog kojih je ovo rečeno. Druga stvar, ja sam već rekao da je nalaz sportske inspekcije upućen Državnom odvjetništvu RH, a vidjet ćemo što će tamo biti i ne znam, ne mogu shvatiti jednostavno da je za vas 40 milijuna kuna gubitaka dobro poslovanje, da je to za vas dobar rad. Ja mislim svakako da nije. Često se spominjala i močvara danas ovdje, spominjalo se i da je u hrvatskom nogometu sve u redu, danas je evo sada u podne udarna vijest na dnevniku su opet neke ružne stvari iz Karlovca u hrvatskom nogometu, isto kao i ono što ste vi kolega Boriću raspravljali u svojim raspravama. Tako da, imamo puno nepravilnosti i u hrvatskom nogometu, a to je uostalom i organizacija u kojoj ste vi potpredsjednik. Onda govorite o neovisnosti sporta, pa često se pod neovisnošću, ne samo sporta, nego i sveučilišta i ostalih institucija kriju i neke financijske marvelzacije, nepravilnosti, itd. Svi vičemo neovisnost, neovisnost, a unutra se radi svašta. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Poštovani kolega Đujić, vi kažete o nepravilnostima, a mene samo interesira jedna stvar. Odbor koji je zasjedao prije odluke Vlade, ne znam da li ste vi u odboru, ali vaše kolege sa vaše strane u raspravi su jednoglasno prihvatili izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. I gle čuda, onog trenutka kada je s druge strane Markove crkve dat signal da se neće priznati jer ovi ljudi ovdje koji sjede ne sviđaju se ovim ljudima sa druge strane, od jednom … suprotna mišljenja. Za sve nepravilnosti u nogometu i u bilo kojem sportu kada postoje, postoje službe ove države koje to trebaju regulirati. I puno prije sportske inspekcije u bilo kojem sportskom klubu postoji institucija države koje su trebale reagirati. Međutim, šta smo mi dobili, šta smo mi dobili osim što nažalost ministar postojeći, sadašnji ministar koji samo, oprostite na izrazu pljuca po sportu, po ljudima koji vode sportske klubove, ali država ima institucije koje trebaju raditi svoj posao. I ako državne institucije rade svoj posao onda se mi ovdje uopće ne trebamo prepucavati, ni ja s vama, ni vi sa mnom ima netko tko je plaćen za to i neka radi svoj posao.
Nova replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Kulušić mi i danas svjedočimo činjenici da je jedna stranka SDP ovu raspravu ispolitizirala, skroz do kraja a tome svjedoči ono što se događalo sa izvješćima i do ovog današnjeg. Ja sam u pripremi za ovu raspravu pogledao izvješća za 2010., 2011., rasprave u Hrvatskom saboru, ni jedna nije trajala duža od sat vremena. Danas ćemo o tome razgovarati gotovo cijeli dan, nekome je to bilo u interesu da se na taj način postavi i da na taj način pokuša uzeti za sebe određeni poen tj. da pokuša difamirati sportske radnike i one koje organiziraju sportske aktivnosti i koji se bore da ti sportaši zaista dobiju sve ono što im pripada i da sa pokuša kažem uhvatiti poneka fotelja. I za to oni uvijek pronađu i nezadovoljne, za to oni pronađu argumente, ali je, činjenica je i to da gospodin Mateša danas vrlo argumentirano objašnjava svaku nejasnoću pa i svaki problem koji oni stavljaju kao problem ovdje u ovom domu. Ono što mene muči jest ponašanje ministra, on gdje god pokaže prostom tamo nastane problem, tamo trava više ne raste ili nastane nekakav kaos. Tako je i ova priča s ovim izvješćem. Unutra sve lijepo piše, nitko nije sakrio ništa, pišu podaci koji su krediti dignuti, ko ih je dao, kada im je rok dospijeća, objašnjeno je način na koji funkcionira i sama Sportska televizija i svima je sve jasno. E sada, netko to politizira na način da je netko nekome poslao ili DORH-u poslao nekakav nalaz sportske inspekcije. Koliko revizija ministarstava ode u DORH? Sve i jedna, sve i jedna. Što to znači, da su svi ministri u aktualnoj vlasti podložni nekakvim budućim radnjama DORH-a?
Vrijeme.
Moguće, al nemojte prejudicirati priču na način netko je poslao u DORH, odmah je sve loše ili je odmah kazneni postupak. Nije istina.
Na repliku odgovara poštovani Ante Kulušić.
Kolega Borić, istina je da je kako ste kazali da je ova rasprava ispolitizirana, i da ova rasprava traje cijeli dan, i da je ova rasprava nekome u interesu da to tako traje, da ova točka je trebala biti prije tri, četiri, pet mjeseci. Mi ovdje govorimo nažalost o preklanjskom a ne o lanjskom, kako se kaže kod nas u Dalmaciji, o preklanjskom snijegu, a preklanjski snijeg je, Bandić mislim da je on rekao da ga je pojede ono što je popadalo, i sad mi o tome pričamo. Pričamo upravo o tome, nažalost politika se debelo, debelo umiješala u Hrvatski olimpijski odbor. Svi argumenti, svi argumenti gospodina Mateše uopće nisu bitni, a najvažnija je to stvar koju ste kazali da je netko predao nekome u Državno odvjetništvo. Svi ovdje koliko nas god ima, svak protiv svakoga može podnijeti u Državno odvjetništvo, a to ne znači ništa dok netko ne bude, nekome ne bude nekakva radnja dokazana. Hvala lijepa.
Za repliku se prijavio Josip Đakić, ali ga nema. Pa će replicirati poštovana Nadica Jelaš.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Kulušiću, vi ste u, pa reći ću tako svom politikantskom govoru u kojem ste najmanje četiri, pet puta spomenuli da u Hrvatskom olimpijskom odboru nema nikakvih nezakonitosti. Dakle, ove replike s naše strane, s SDP-ove strane nazvali ste harangom na hrvatski sport i to s argumentacijom kako ste vi rekli da se ne vodi nikakav kazneni postupak protiv Hrvatskog olimpijskog odbora i njegovih čelnika, i da je zapravo Hrvatski sabor usvojio program javnih potreba u sportu državne razine za 2012. godinu. Točno je, Hrvatski sabor jest usvojio program javnih potreba u sportu i proračun Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu, međutim ono što je činjenica je to da u tom programu nema, odnosno nisu bila predviđena sredstva za Sportsku televiziju. I sve primjedbe koje idu s ove naše strane su upravo na tom tragu, dakle nisu bila predviđena sredstva za Sportsku televiziju. A Sportskoj televiziji je Hrvatski olimpijskih odbor tijekom 2012. godine davao pozajmice, one su ukupno date u svoti od preko 2,3 milijuna kuna s tim da se od tim pozajmicama nije raspravljalo na nadležnim tijelima, niti pak su te odluke o tim pozajmicama donesene u, niti su donesene pravovaljane odluke o tome. Dakle, odluke su se redovno donosile naknadno, tek kada se je u Hrvatskome olimpijskom odboru provela, odnosno počeo se provoditi inspekcijski nadzor od strane prosvjetne inspekcije. Dakle, to po meni nije samo neodgovorno ponašanje, to je i u određenom smislu nezakonito ponašanje. Konačno Sportska televizija ovoga trenutka ima, odnosno generira ogromne gubitke i to jest ogroman problem koji će se zasigurno preliti prije ili kasnije na poslovanje, na financijsko poslovanje i status Hrvatskog olimpijskog odbora. Konačno te gubitke Sportske televizije netko će morati platiti, a tko jasno je da hrvatski građani.
Vrijeme. Na repliku odgovara poštovani Ante Kulušić.
Kolegice, ja nisam kazao i ponovio nekoliko puta da i tvrdio da nema nezakonitosti, ja sam samo kazao da ako bi smo imali saznanja da Hrvatski olimpijski odbor čini nešto suprotno zakonima Republike Hrvatske, onda bismo mogli voditi ovakve i slične rasprave. Budući da takvih saznanja nemamo nalazimo se na jako skliskom terenu. Ja sam to ponovio i iza toga stojim. Što se tiče Sportske televizije, svi smo se ovdje složili da Sportska televizija treba i da treba prenositi te male sportove. Međutim, koliko znam, temeljni kapital nije plaćen iz proračunskih sredstva nego iz strukture viška prihoda Hrvatskog olimpijskog odbora, iz vlastitih prihoda. To su poslovne odluke, da li je ta poslovna odluka dobra ili nije dobra, o tome će odlučivati ovi ljudi ovdje i Skupština Hrvatskog olimpijskog odbora koja je dala amen da ta Sportska televizija može funkcionirati. Svi se slažemo da ovdje pričamo o 20 milijuna kuna a o milijardama kuna koje dajemo za Hrvatsku televiziju koja nema niti, neću kazati niti minute sporta, koja ima vrlo malo sporta, o tome uopće ne govorimo. Svi smo za to da bude sportska televizija ali Sportska televizija ne može zarađivati. To svi znamo da ne može zarađivati i nikada neće zarađivati. A ispalo je na kraju da je sve probleme u Hrvatskoj riješila sportska inspekcija, da išta nije bilo riješeno i ništa nije valjalo dok se nije pojavio veliki ministar sa sportskom inspekcijom. Međutim, nažalost to nije tako, Hrvatska država ima svoje institucije koje mogu na 100 različitih načina to rješavati. Hvala.
Posljednja replika poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kulušić, pa slušajući ove rasprave danas, ja vam moram reći da sam iskreno zabrinut za saborsku ekipu u nogometu. Jer kako su krenule optužbe nakon nekih dirigiranih priča, tako će netko optužiti saborske zastupnike koji čine tu ekipu iz svih političkih stranaka. I dapače ono što sam ja primijetio sjajno se slažu i zabavljaju, netko će ih vjerojatno optužiti da su otišli na nekakvu večeru ili ručak i da je to bila nekakva mitologija. Dakle, to je razina rasprave koju mi danas vodimo. Jer meni nije jasno, gospodin Mateša čita tu nalaz jedne inspekcije, nalaz proračunskog nadzora i to je sve bilo tamo negdje do, ti nalazi su bili do odluke Vlade, o neprihvaćanju izvješće, do mišljenja Vlade. A Vlada se poziva na nešto, e sada mi nije jasno koji su to dokumenti, ako Hrvatski olimpijski odbor ima jedno, na koje se to dokumente poziva Vlada. Druga stvar, da li je sportska inspekcija zato da kontrolira ustroj sportskih klubova, da li rade po zakonu i da li su njihovi akti sukladno zakonu i da li su oni dovoljno educirani da prokontroliraju i da naprave nalaz nad nekakvom složenijom financijskom transakcijom. Ili je možda sporno što je za 24 sata koliko je trajao taj prijenos sredstava između Hrvatskog olimpijskog odbora i Sportske televizije da se spasi Sportska televizija, da se ne uništi, jer očigledno je netko već stavio šapu i misli da je sportska televizija njegova ili je nešto drugo. Ali iz ove rasprave je nevjerojatno, biti na odboru i raspravljati na ovakav način. Možda bi bilo dobro da podijelimo mišljenje odbora jer očigledno su mnogi zaboravili što su pričali. Jer ova rasprava je u duhu nogometne ekipe Sabora, svi se razmišljaju, sportski promišljaju i vole sport. A mišljenje [[Upadica: Vrijeme.]] A mišljenje danas tih istih kolega je drugačije.
A imate 2 minute kao i svi drugi. Odgovor na repliku Ante Kulušić.
Poštovani kolega Šuker, Saborska nogometna ekipa stvarno se dobro slaže i moram kazati da je i Hrvatski nogometni savez sponzorirao nekoliko puta dresove za Saborsku nogometnu ekipu je li to protuzakonito ili nije ne znam. I za vrijeme sad ovog mandata i prošlog mandata. I mislim da to ništa nije sporno. Slažem se kolega s vama da sportska inspekcija mora kontrolirati akte pojedinih sportskih saveza, pojedinih sportskih klubova, to joj mora biti osnovni zadatak. A o nepravilnostima i protuzakonitim radnjama ova država ima službe, ova država ima institucije koje to mogu raditi, koje su to mogle raditi i prije dolaska čuvene sportske inspekcije. Hvala lijepo.
Za riječ se sada javio predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora, poštovani Zlatko Mateša. Izvolite. Molim vas izvolite tu za govornicu.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Stvarno ne želim oduzimati vam puno vremena. Moja se intervencija odnosi samo na istup uvažene zastupnice. Ako gledate ovo izvješće koje je pred vama za 2012. godinu, iz njega je razvidno da su vlastiti prihodi iz raznih osnova bili negdje preko 16 milijuna kuna. Nema niti jednog razloga zbog kojeg nadležni organi Hrvatskog olimpijskog odbora u skladu sa svojim ovlastima ne bi mogli raspolagati vlastitim prihodima. Koji bi to bili razlozi? To su vlastiti prihodi Hrvatskog olimpijskog odbora. I ako Hrvatski olimpijski odbor donese, njegovo vijeće odluku o nekoj pozajmici i ako kasnije tu pozajmicu vlastitih sredstava pretvori u temeljni kapital, to je apsolutno moguće i legalno. Zašto bi to trebalo biti sporno?
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti će poštovana Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine Mateša, gospođo Paliković. Pa evo najprije na početku u ime Hrvatske narodne stranke moram izraziti nezadovoljstvo ustvari što smo raspravu o nečemu što ja mislim da je ponos naše države a to su naši sportaši i njihovi naravno uspjesi i sve ono što su oni učinili i na tom sportskom planu ali i u promociji Republike Hrvatske sveli na jednu vrlo ružnu političku raspravu u kojoj se nije puno govorilo o sadržaju ovog izvješća. U suštini izvješće ono što bih ja rekla u ime HNS-a, izvješće kao takvo za nekoga koji nije osobito dobar poznavatelj funkcioniranja i rada Olimpijskog odbora je možda nedovoljno u pojedinim točkama obrazloženo da bi se uopće stekla slika o tome što je stvaran sadržaj iza mase brojaka koje smo dobili. Ali ono što mislim da može se reći da je ta 2012. godina o kojoj danas diskutiramo i ako bi se fokusirali na tu 2012. godinu generalno što se tiče sporta i onoga što je suštinski posao Hrvatskog olimpijskog odbora bi se moglo reći da je ta godina bila uspješna i da bi u stvari trebali pohvaliti Hrvatski olimpijski odbor što je uspio u toj godini odraditi sve što je planom sebi zadao, ispoštivati sve financijske obaveze što je također učinio, gdje su svi nadzori po onome što vidimo u samom izvješću prošli sa pozitivnom ocjenom. Međutim mi smo naravno tu raspravu o sadržaju tog izvješća 2012. proširili na širu priču. I jedna od tih je, koja je djelomično u jednom dijelu jest u tom izvješću, a to je Sportska televizija i njeno uspostavljanje. Počeli smo oko i najviše smo se oko te priče zadržali. I o tome koliki se gubici tu gomilaju i koliko to u stvari košta i da li je to uopće potrebno. A o tome u stvari da li je to potrebno, odnosno koliko košta i koliki su gubici ćemo najvjerojatnije čuti u izvješću za 2013. godinu, pa mislim da bi tada možda trebali žešće se o tom, strogo o tom dijelu i o toj temi raspitivati. Ali s obzirom da su svi o tome nešto rekli onda ću reći ja i u ime kluba HNS-a. Znači, nitko ne spori da je Hrvatskoj potreban jedan program, ja bih se usudila reći javni program koji prati sport. Iz svih onih razloga koje su ovdje kolege već govorili prije mene, a to je da se jedan dobar dio sportova i nekih nižih rangova natjecanja jednostavno nije za komercijalne televizije a niti za javnu televiziju dovoljno interesantan da bi ga se emitiralo kao jedinstven program. Znači, kao program posvećen sportu. Mi mislimo da tu jest napravljena jedna greška bez obzira što je namjera bila sigurno dobra, a to je da imamo takav jedan program. Ja sam se potrudila u ovih par mjeseci pa sam često okrenula na taj sportski program da vidim što tamo mogu vidjeti, a i pitala ove neke dečke koji češće gledaju sportske programe što se tamo može vidjeti. Na žalost osim jednog dijela sadržaja koji se odnosi na ove manje interesantne sportove i odnosi se na naše sportaše, ali to je mali dio tog programa. Većina tog programa je u stvari posvećena nekim sportovima s kojima se vjerojatno nikad nitko u Hrvatskoj neće baviti. I to meni smeta, da mi jedan takav program gdje imate natjecanje ne znam točno kako se taj sport, ali to spada vjerojatno u konjički sport pa se u kočijama natječu tko će brže. To, evo jučer je to čini mi se bilo u jednom dosta dugom periodu u programu te Sportske televizije. Znači tu smo puni svi usta hvale i sigurno nam to treba. Međutim, tako nešto gdje se prenose takve nekakve, u stvari su to strane emisije ne znam od kud sve dolaze gdje se prate ta natjecanja. Mislim da to ako je to bio cilj onda mislim da ga ta televizija, cilj o kojem sam govorila, onda mislim da ova televizija sa takvom vrstom programa taj cilj ne ispunjava. Ono što bi sigurno bilo dobro, a što je i bila svojevremeno intencija da Hrvatska televizija hvala bogu ima 4 programa, pa recimo da jedan možemo zvati informativnim, pa onda drugi možemo zvati zabavno-informativnim, pa treći bi htio biti kulturni koliko ja ovako mogu izvana procijeniti. I četvrti koji se bavi nekakvim političkim mozaičnim temama, pa da od ta četiri programa mi nismo bili kroz državnu televiziju u stanju isproducirati jedan kvalitetan sportski program koji ne bi samo naravno pratio male sportove, nego pratio sve sportove. Ali koji bi upravo kroz praćenje velikih sportova i komercijalnih sportova imao osnove da bude dovoljno komercijalan, odnosno da pribavi sredstva. A znamo da sport se gleda i da se taj dio komercijalnog dijela tog programa itekako da dobro unovčiti, da financira onda i praćenje svih ovih sportova koji su uvjetno rečeno mali sportovi ili nisu dovoljno. Ja ne mogu vjerovati nisu dovoljno eksponirani. Ne mogu vjerovati da mi tu snagu nismo imali i da se u to, televizija je užasno skup sport, da se u to upustio Hrvatski olimpijski odbor. To naše je mišljenje teško da će završiti dobro financijski. Koliko god mi ovdje svi mogli biti za to da to podržimo to financijski teško da će uspjeti. I to svatko tko poznaje i zna šta je televizija će vam reći bez obzira na to kakva se studija izvedivosti tog projekta napravila i gdje je rečeno da će to kroz ne znam koje vrijeme biti isplativo. Već evo ovi neki podaci koji su govorili kolege prije mene govore da će to vrlo teško se u tome uspjeti. Međutim, ja bih se vratila još malo ipak na, znači to je vezano za tu Sportsku televiziju koja će kažem biti tema vjerojatno za 2013. Ova 2012. po našoj procjeni u ovim programskim osnovnim stvarima u planiranju sredstava itd. manje-više mi se čini da osim evo što sam naglasila možda bi transparentnije pojedine dijelove tog izvješća u obrazloženjima trebalo biti jasnije. Šta i na točno šta i kako se ta sredstva troše, jer je to relativno teško iščitati za nekoga tko nije sto posto u tome. Ono što danas nismo dotakli, a recimo mene zanima pa tu sad iskoristiti ću priliku, negdje u tom izvješću sam vidjela da se planira rad na, ne rad nego investicija u Olimpijski centar na Silbi. Zanima me u kojoj fazi je taj projekt, gdje će se naći sredstva taj projekt? Zašto to pitam? Zato što znam da smo mi imali jedan Olimpijski centar ili ga još uvijek imamo, a ne znam trenutno u kojem je statusu na Bjelolasici, koji je doživio svoje stradanje, požar što li već se dogodilo i koji sada koliko ja znam ne funkcionira. Trenutno, ispravite me, očito hrvatski sportaši nemaju jedno takvo mjesto koje je osnovno opremljeno da može primiti sportaše raznih profila na sportske pripreme u barem iole pristojnim uvjetima, a da iza toga stoji HOO. Ja bar nisam vidjela u izvješću da nešto vezano za to postoji. Pa me zanima, odnosno nas zanima u HNS-u što je sa HOC-om Bjelolasica i što je uopće sa projektima nekih centara o kojima se već u više navrata kroz medije govorilo, a potrebno je Hrvatskoj da se za određene sportove izgrade i da iza toga ako ništa drugo načelno stane HOO a prije svega sa svojim stručnim stavom. Također, mi u HNS-u smatramo da je sport kao takav u ovom izvješću, doduše u užem smislu gledajući kroz HOO ali i šire gledajući u Hrvatskoj bi morao i mogao pa i uz podršku HOO-a ali i drugih institucija koje su zadužene za sport u Hrvatskoj može imati razvojni gospodarski karakter vezan i uz zdravstvo i uz turizam i uz gospodarstvo općenito. Mislim da je i u izvješću negdje navedeno koje su sve mogućnosti ustvari da se razvojem projekata u sportu od infrastrukturnih do nekih manifestacija može značajno utjecati i na bolju gospodarsku situaciju odnosno da se gospodarski subjekti mogu vezati uz sport. Što u nekim zemljama je vrlo dobro iskorišteno, a pogotovo bi moglo biti u našoj s obzirom da smo ponosni nositelji cijelog niza i olimpijskih a i drugih medalja sa svjetskih prvenstava i da smo po tome poznati. I sigurno da bi nas i neki izvan područja RH sportaši a i oni koji vole sport prepoznali u tom smislu kad bi tu imali kvalitetne projekte iza kojih mislim da bi HOO trebao stajati. I u izvješću je samo u nekim crticama navedeno što je to što HOO u tom smislu poduzima i s čim se bavi da bi to unaprijedio. Ono što sigurno nije dobro, a to je vidljivo bilo iz političke rasprave, je ta jedna politička podjela i politička ono što, naime u butigu sporta nažalost je ušla politika jako davno. Ulazi na svim razinama. Počne to negdje tamo već u našim općinama jer je skoro svaki drugi načelnik općine ili gradonačelnik, predsjednik nogometnog kluba ili ne znam košarkaškog kluba ovisno o tome koji je jači pa onda to počne. Jer naravno ti svi klubovi razmišljaju na način ako mi je načelnik tu onda ću nekako moći isfinancirati ili će biti blagonakloniji kad bude predlagao proračun. I po tom sistemu se kod nas politika već znači na toj najnižoj razini uvlači u sport. Naravno da ne možemo i nećemo gajiti ambicije da će to ikad potpuno izaći iz sporta niti treba izaći iz sporta, ali mislim da bi trebalo biti obrnuto. Trebalo bi biti ne da politika ulazi u sport nego da mi imamo nešto što se zove politika sporta, odnosno sportska politika. I naravno da bi mi svi kao političari bez obzira na kojoj razini jesmo bi trebali u tome sudjelovati i to sukreirati i na tome surađivati. A ova podjela koja se u raspravi dogodila mislim da upravo proizlazi iz toga da iz te političke podjele ne možemo ostvariti suradnju koja nam je potrebna. A potrebna je suradnja ključnih znači institucija i ministarstva koje je za to nadležno kako bi se sport razvijao. Pa bih ja u ime HNS-a završila ovu raspravu sa apelom na svih, znači na smanjenje egoističnih i kojekakvih ostalih poriva koje nažalost svi imamo kao ljudi, a u politici je to posebno izraženo, da to smanjimo i da sjednemo za stol i da o nečemu što imamo dobro, temeljno imamo dobro, a sport naš je dobar, da učinimo sve da on bude još bolji, da ova izvješća budu još bolja, da donosimo najispravnije odluke pa da eventualno i priznamo da smo negdje pogriješili. Ako smo pogriješili sa Sportskom televizijom onda da onaj tko je pogriješio to prizna i nitko ga zbog toga nema namjeru objesiti, ali da možda spriječimo nekakve druge buduće propuste, promašaje koji bi iz upornog guranja nečega što nema izglednost da uspije nastavili srljati u krivom smjeru. Evo, ja bih s tim zaključila raspravu u ime kluba HNS-a. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvi se javio poštovani Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegice Turina rekli ste u svojoj raspravi svima su nam puna usta hvale, to nama treba ali poruka je ugasimo to. Znači, to je u političkom smislu čista demagogija. Znači, ako to želimo hvaliti, ako nam treba onda pokušajmo naći načina da to zadržimo, a ne da ugasimo a onda dovedemo ovu raspravu do razine apsurda gdje su krive političke procjene cijele lijeve koalicije razlog zbog čega mi danas govorimo o jednom korektnom izvješću na sasvim drugačiji način. I zaboravljamo ovih 307. medalja, sav trud uložen u to, praćenje od strane Hrvatskog olimpijskog odbora u dijelu gdje je on bio obvezan da poprati tih 307 medalja i govorimo o 2022. godini i što će ta televizija u 2022. donijeti od gubitaka. I onda se izgubimo jer nam je istovremeno, istovremeno poslovnu odluku javnog poduzeća koje posluje s gubitkom potpuno normalna stvar. Tko će nadoknaditi? Hrvatski građani taj gubitak. Potpuno krive odluke privatnih poslovnih subjekata koje su završili u predstečajnoj nagodbi za koju ova Vlada taji sve podatke o visini otpisanih dugova, o visini uprihođenih sredstava u državni proračun to je sasvim normalna stvar i nitko to ne spori, to su bile normalne poslovne odluke. Ovdje jednu legitimnu dovodimo u problem. A dobro ste oslikali politiku vaše Vlade na upravo na Hrvatskom olimpijskom centru Bjelolasica. Izgorilo, ostalo, uništeno 10-ak sudbina, poslovnih, 10-ak radnih mjesta i nikoga nije briga. A gdje su novci recimo za konzultante? 200 milijuna kuna je odlično uložen posao. Odlično, odlično mi to radimo. Pa dajte od tih sredstava nešto u taj Hrvatski olimpijski odbor pa će svi biti zadovoljni. Ali ne želite to, želite nešto drugo, politizirati i dovesti u pitanje funkcioniranje krovne organizacije hrvatskog sporta.
Nova replika Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Turina-Đurić, na vaše izlaganje me potaklo zapravo nešto što ste dobro istaknuli. Mislim možda je najbolje među govornicima do sada a to je razlika između velikih, tzv. velikih i malih sportova. Doista da neki sportovi imaju potencijal da budu samo financirajući, ne samo da budu samofinancirajući nego da donose i profit. Doduše ne bih se sada upuštao u dublju raspravu, to ću u svojoj pojedinačnoj raspravi. Ali hoću reći kada ste se već dotakli Sportske televizije između ostale, kao Sportska televizija koja djeluje kao d.o.o. dakle ne može ostvarivati prihode, ne može biti profitabilan projekt ukoliko ne prenosi i sportove koji su profitabilni. Dakle, po meni, ja slažem se kao i svi ostali treba nam sportska televizija, treba nam prenošenje sportova, posebice sportova koji nisu toliko popularni, odnosno koji nisu tzv. veliki sportovi ali mislim da bi to javna televizija itekako dobro mogla realizirati te da je ovaj projekt jednostavno bio preambiciozan. Hvala.
Replika Ante Jerolimov.
Gospodine potpredsjedniče. Pa gospođo Turina rekli ste da nije ovo ružna politička rasprava i da se pretvorilo u ružnu političku raspravu, ja bih rekao da nije to ružna politička rasprava nego da je nužna s obzirom na stav ove Vlade jer ovo je sportska udruga. Govorili ste cijelo vrijeme da politiku treba maknuti od sporta a upravo sami govorimo o politici. Rekao sam da je u sportu mjera uspjeha jedino rezultat. A ovi ljudi se mogu podičiti sa rezultatom u 2012. godini ali i u svim godinama koje su prethodile toj 2012. godini ali i u svim godinama koje su prethodile toj 2012. Ali ja bih vas zapitao matični odbor je dao pozitivno mišljenje o ovom izvješću, vi imate većinu, vladajuća koalicija u tom odboru pitao vas što vam se dogodilo. Što vam se dogodilo u međuvremenu, jeste li dobili neki sindrom twitter ili se politika uplela u upravo onako kako vi kažete u sport. Evo drago mi je čuti da i mladi kolega kaže da nam treba Sportska televizija, naravno da nam treba, treba vidjeti u kojem obimu ali nam treba jer ona promovira i mlade uzraste i kategorije, sve vrste sportova. Ja mogu razumjeti da nekoga ne interesira baš svi sportovi. Ali koliko je značenje televizije najbolje i općenito medija pokazuje vaše izlaganje gdje medij manipulira s vama.
Nova replika poštovana Marija Lugarić.
Poštovana kolegice ja bih se složila s vašom tezom da nama je doista potreban program Sportske televizije koji bi bio upravo onakav kakav ste ga opisali. Ja sam isto od 9. mjeseca otkada je ovo malo išla to gledati, moram priznati začudilo me da čak niti dnevne niti tjedne novine u svojim dnevnim rasporedima informiranja uopće nema opisa programa, dakle i rasporeda programa Sportske televizije što jednim dijelom govori o relevantnosti tog programa. Onda sam se ja malo potrudila pa po internetu to gledala kroz određene aplikacije. Raspored vam je ovakav, danas imate primjerice reprizu dvije utakmice prve nogometne max lige, kako se više zove, dakle dvije utakmice koje su održane prošli vikend i imate weak board natjecanje i Abu Dhabi i imate prigodni program vezano uz tri godine, ili ne znam koliko godina Sportske televizije. Sutra opet dvije utakmice max te prve nogometne lige koja je održana prošli vikend što je zapravo nezanimljivo jer svi znaju rezultate i ima recimo snimku od Eindhovena plivačko prvenstvo održano prije ne znam koliko mjeseci. I kada vi gledate taj program, on vam je u principu takav. Dvije utakmice reprize prošlog kola nogometa što je održan vikend prije i nešto više-manje arhivskog programa plus tu i tamo nešto. Danas je recimo dobro, to moram reći, recimo prenosi se finale euro kupa vaterpola. Tako da, u principu tamo nema nekakvog sadržaja, posebno ne sadržaja onog o čemu smo danas ovdje puno slušali, to su mlađe kategorije i manji sportovi. Ima ovo nešto što je prilično za kupiti, to je moja procjena na međunarodnom tržištu, jako puno pokera recimo ima na Sportskoj televiziji i ima repriza ovih što je iz sporta prilično manje relevantno. Eto, zahvaljujem.
Posljednja replika, Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo danas cijeli dan govorimo o sportu i mislim da je to dobro ali i najviše smo govorili o Sportskoj televiziji. Mislim da se svi možemo složiti o tome da treba sporta biti što više na televiziji. Međutim, govorili smo malo o nekim drugim stvarima recimo da sport se ne financira samo preko Hrvatskog olimpijskog odbora. Jedinice lokalne samouprave izdvajaju iz svojih proračuna cca. 1,2 milijarde kuna za sport. To nažalost sport najviše se tu govori o nogometu, u ulaganju u nogomet, u rukomet, u one najatraktivnije sportove. A malo govorimo o onim ostalim sportovima. Zato bih se ja složio sa kolegicom Đurić koja je onako potaknula jedno ja bih rekao i afirmativno pitanje a evo a i to je, mislim da bi trebao biti prijedlog prema Hrvatskom olimpijskom odboru, da taj Hrvatski olimpijski centar saživi možda na neki drugi način. Nažalost dogodilo se to što se dogodilo, požar, ni on nije u pravom smislu ni zaživio kako bi mi htjeli. Ja sam bio nekoliko puta tamo na Bjelolasici i skijao sam i moram reći da je to jedna mogućnost dobra za skijanje. Kad govorimo o tome da Hrvati su dobri skijaši a ne govorimo o Janici i Ivici koji su stvarno pronijeli glas po svijetu kaj se tiče skijanja. Trebalo bi stvarno napraviti nešto možda iz onih 200 tisuća Hrvata koji svake godine odlaze na skijanje i koji ostavljaju vani na skijanju stotine milijuna kuna, da možda potaknemo evo i tu jednu priču o Hrvatskom olimpijskom centru na Bjelolasici ali i ulaganju da tamo postane jedno centar iz zimskog turizma a mislim da to jednostavno ajmo mi svi skupa zasluženo, prije svega sportaši koji se bave i ovakvim sportom.
Riječ je sada zatražio ponovno predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora, poštovani Zlatko Mateša, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Neću o televiziji, dužan sam gospođi odgovoriti i gospodinu zastupniku o Bjelolasici. Bjelolasici smo mi dali samo ime. Dakle, Hrvatski olimpijski odbor nema nikakvih vlasničkih udjela u Bjelolasici, Bjelolasica je u 100%-tnom vlasništvu RH. Nažalost dogodilo se sve to što se dogodilo ali moram reći, po našem mišljenju i viđenju Bjelolasica je tipičan projekt koji može biti kandidiran za financiranje od Europskih fondova. Mi smo dobro proučili sve što su radili uz njihovu pomoć naše kolege u Sloveniji. Oni upravo dovršavaju veliki olimpijski centar na Planici, obnovili su Pokljuku, čitav niz drugih dijelova sportske infrastrukture i ja mislim da bi bilo dobro da ovaj Visoki Dom da inicijativu da se i Bjelolasici pristupi na taj način i da se zapravo kroz integraciju sportskog rekreativnog, gospodarskog i turističkog djela i regionalnog razvitka tog relativno zaostalog kraja zapravo napravi jedna korisna stvar. Evo.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Hrvatskih laburista-stranke rada govorit će poštovani zastupnik Mladen Novak.
Uvaženi potpredsjedniče, poštovani gospodine Mateša sa suradnicima. Pa teško je ovdje nešto reć što već danas nije rečeno i u svakom slučaju se slažem sa svim onim govornicima prije mene koji su konstatirali da nažalost je dosta često ova rasprava išla u krivom pravcu i izvlačila nešto što ipak iskreno rečeno mislim da nije primjereno ovoj točci dnevnog reda. Zbog čega je to tako? Pa budimo iskreni, možemo se zavaravati ali činjenica je da je mišljenje Vlade koje je negativno prouzročilo ovakve reakcije i sad se zastupnici vladajuće koalicije praktički su dovedeni u situaciju da moraju dodatno argumentirati stavove Vlade. S druge strane isti ti zastupnici skupa samnom su sjedili u Odboru za obitelj, mlade i sport i jednoglasno sa 11 glasova za podržali ovo izvješće. E sad, mislim da to već samo po sebi dovoljno govori ali čisto za one koji nisu bili prisutni na tom odboru, evo ja sam sebi na tom izvješću pravio zabilješke i rasprava je stvarno bila konstruktivna i moram pohvaliti da su upravo zastupnici SDP-a bili ti koji su recimo evo zadnja stavka koju sam ja sebi zapisao, zadnja zabilješka odnosa Ministarstva zdravlja s obzirom na učestalost tragičnih događaja na sportskim terenima i to je nažalost evo sad se ovih dana upravo na području s kojeg ja dolazim se desio jedan takav slučaj a mislim da ste upravo vi kolegice bili ti koja je to spomenula. Mislim da je rasprava na samom odboru stvarno bila sa svih strana bez obzira iz koje političke opcije netko dolazio i od strane vas kao podnositelja izvješća da je rasprava bila i konstruktivna i dobronamjerna i u dobrom tonu je išla rasprava tako da sigurno je da ovakvi danas nastupi su evidentno proizvod ovakvog mišljenja Vlade i što je najgore od svega ja mislim da tu nažalost ponovno dolazi do izražaja, ajmo to nazvat malo žestokim temperamentom ministra koji ponekad je i prežestok pa onda dolazi u situaciju da se nakon dan, dva mora ispričavati ili djelu hrvatskih građana ili cijeloj hrvatskoj javnosti. Ono što mi je još isto tako nije presudno ali pogotovo nije za ovo izvješće ali ono što me smeta kao zastupnika u ovom Saboru je činjenica i u ovom mišljenju stoji da će stav Vlade pred Saborom na ovoj sjednici braniti odnosno obrazlagat ministar Željko Jovanović, gospodin Saša Zelenika ili eventualno Petar Skansi. A zbog čega ih onda nema tu? To je još jedan, mislim ja sad moram bit malo da ne kažem, zloupotrijebit situaciju pa ću napraviti poveznicu i sa Ministarstvom pomorstva, prometa i infrastrukture da resorni ministar dvije i pol godine ne može doći na sjednicu odbora, sazivamo tematske sjednice svi skupa ispadamo da ne kažem i smiješni i žalosna je cijela situacija ali to je očito odraz koliko se drži, ma ne samo do nas zastupnika iz oporbe, nego i do zastupnika iz svojih stranaka. A na kraju krajeva kakvo je to ponašanje prema ovog Saboru, što mi volimo reći, ovom Visokom domu koji bi trebao biti, da ne kažem vrh svega u Hrvatskoj. Mislim da je to stvarno krajnje neprimjereno, no međutim od kad je ova vlast očito je to postalo već uobičajen način funkcioniranja. Na sjednici odbora, ali evo danas ja ću kao i dobar dio kolega spomenuti da nije baš sve ni divno ni krasno ni što se tiče ovoga i pri tome, nisu to nikakve otrovne strelice nego dobronamjerna ukazivanja na nešto što mi smatramo da bi trebalo ispraviti, doraditi, popraviti u budućnosti, da to bude kudikamo bolje jer sigurno da može. Netko je spomenuo, ne netko, danas je puno ljudi ovdje spomenulo one pozajmice i te pozajmice su stvarno, pogotovo način na koji su prezentirane ovdje u nekim materijalima, tipa da nije ušlo u zapisnik zato što je bila zadnja točka dnevnog reda pa je nastao žamor pa se nije čulo, mislim da to stvarno nije mjesto ovdje raspravljati o tome, pogotovo ne na takav način i da ako je stvarno došlo do toga ima tko se treba s time baviti i na koji način postupiti u takvim slučajevima, a ako je bilo nepravilnosti onda u svakom slučaju trebamo dobiti o tome neko argumentirano izvješće temeljem kojega onda možemo raspravljati, a ovako je ovo nažalost mi se previše svodi na ono "čula, rekla, kazala". Dio koji me sigurno zasmetao to je nesrazmjer plaća i izdvajanje za cjelokupni program i projekte pojačanja, poticanja sporta na lokalnoj razini. To je također i na sjednici odbora napomenuto i pričamo o izvješću za 2012. godinu, znači pričamo o ovome što ovdje stoji, bez obzira na one sve izmjene koje su u međuvremenu se desile, ali s pravom to ljude smeta. Nekoliko govornika ovdje je spomenulo i izvješće predano DORH-u. Pa nemojte to potezati, pogotovo ne vi s te strane, s obzirom na aktualnu situaciju, nijedan, nitko ne može reći predano je nešto DORH-u i sada je taj kriv. Nije kriv, čak štoviše imamo sada situaciju da su neki i privedeni pa ne možemo reći da su krivi. Čak štoviše predsjednik najjače stranke i premijer je sam neki dan konstatirao dok netko nije osuđen, dotle nije kriv, a mi sad ovdje ljude pribijamo na križ, e predano je nekome, nekim organima i oni su krivi. Nije nitko kriv, dapače s obzirom da je riječ o izvješću za 2012. godinu ja vjerujem da bi svi ovi ljudi već sjedili u Remetincu da je to tako kako se ovdje prezentiralo. Mislim da to baš ne ide ni nama, ne ide u korist da na takvoj, ajmo reći prilično niskoj razini se šamaramo sa tim nazovi argumentima. Ovdje je vjerojatno najčešće od svih problematičnih stvari spominjana Sportska televizija i sigurno da ta Sportska televizija svojom cifrom, odnosno gubitkom koji je proizvelo ako se ne varam nekih 38 milijuna kuna bode u oči. Ali daj mi recite s obzirom da to nije komercijalna televizija i da štos bude bolji, svi smo se usuglasili, sa svih strana je dolazilo razmišljanje "nama to treba", nama treba Sportska televizija, tu smo jednoglasni, potpuno suglasje. E sad, ja vjerujem kada bi malo bez, da ne kažem ovih nižim … kada bi krenuli u raspravu, da bi svi bili također jednoglasni u tome da u zaključku da televizija treba, ali je pogrešan način na koji je vođeno i tu sada li-la koliko možda s ovog vremenskog odmaka možemo govoriti na pravi način o tome. Ali činjenica je da ja mislim da su svi do jednoga tko je ikada išao gledati taj program, svi nezadovoljni, ali nezadovoljni su istovremeno … atraktivne sportove, atraktivan program, a s druge strane si svjestan da to nije taj tip televizije i da to tamo ne možeš očekivati. Mislim da ako nešto treba mijenjati, sigurno da treba mijenjati rad te Sportske televizije, mislim da bi tu trebalo uključiti ljude koji su daleko više u struci, daleko profesionalniji nego postojeća garnitura, pri tome ne mislim da ikome treba skidati glavu, jednostavno je činjenica ako nešto želite napraviti kvalitetno, onda ćete angažirati za to ljude koji su tu vrhunski majstori. Da li možemo pričati o tome da ta televizija treba donositi dobitak? Pa nakon ovog svega mislim da su svi suglasni da ne može, jednostavno, nerealno očekivanje. Ali dobro nam dođe za ovako jednokratne nastupe, istupe reći "ali gledajte gubitak je 38 milijuna kuna", ma je, sve stoji, ali činjenica je da gubitke gomilamo gdje god hoćete i tu nitko nije postavio pitanje odgovornosti. Evo danas smo imali slučaj, kolega je pokrenuo pitanje između ostalog subvencioniranja djela željeznice pa se tamo i dalje ukidaju. Pa jel tko postavio pitanje odgovornosti od onih koji mogu na neki način to jače potegnuti? Nitko ništa, ni a, ni b. Da li se gubitak u zdravstvu povećao? Je. Da li postoji kakva odgovornost? Nikome ništa. Tako da, ovih 38 milijuna, ja se slažem da to nije mali novac i da je, treba voditi brigu o svakoj kuni i tražiti načina da se to na neki kvalitetniji način riješi. Ali mislim da nažalost dobar dio današnjih rasprava nije išao čak ni sa korektnim namjerama, a kamoli sa onom dobrom namjernim. Da je bilo previše onoga, dobili smo partijski zadatak i red je da ga odradimo, idemo braniti ono što nam je Vlada poslala kao, izvolite kolega, pa nije ovo korektno, jel tako da nije?
Molim vas bez dobacivanja i ometanja.
Hvala vam lijepo.
Prelazimo na replike. Prvo Saša Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak, vi ste rekli sada u svojoj raspravi ovdje da se često spominjalo danas, predano je nešto na DORH i odmah su oni krivi, to nije nitko rekao. Ne, ne nisam ja to rekao, ja sam rekao da očito postoje nekakve nepravilnosti ako je to tamo poslano i nekoliko puta sam ponovio da će se, da će nadležne institucije utvrdit je li je ili nije. I cijelo vrijeme se ovdje spominje neargumentirana politička rasprava. Pa ja sam u svojoj raspravi naveo niz argumenata i činjenica, tko je htio slušat mogao je. Pa jedan od argumenata su također naknadno donošenje odluka koje su se donosile da se pokrije odluka o osnivanju Hrvatske sportske televizije, pa niko nije rekao za rebalans proračuna koji je za 2012. godinu donošen u svibnju 2013. godine. Ovdje ima puno načelnika i gradonačelnika, zanima me kada vi koji ste gradonačelnici ili načelnici i koji ste to bili donosite svoje rebalanse? Da li ćete sada u 5. mjesecu 2014. možda donositi rebalans za 2013.? Ja mislim da neće nitko. Također, slažem se s vama, ovo što ste vi rekli da su iznosi za plaće 2,5 puta veći od izdavanja npr. za lokalne programe u sportu, to sam i ja rekao u svojoj raspravi. Gubitci, 40 milijuna da, gubici koje će, ko će ih sanirati kasnije? Pa morat će se sanirat iz nenamjenskih sredstava, jer se Hrvatski olimpijski odbor financija namjenskim sredstvima za razvoj sporta, a proračun Olimpijskog odbora neće biti dovoljan za saniranje gubitaka 2016. godine. To znači da će se sanirat iz nenamjenskih sredstava. I sad kada smo isto kod odbora, puno se spominjao Odbor za sport, ja sam inače član tog odbora, na toj sjednici nisam bio nažalost kada se donosila odluka, jer sam bio na putu.
Vrijeme.
Evo, potpredsjedniče jedna rečenica. Ta odluka je donesena bez mišljenja Vlade.
Dobro, hvala lijepa.
Ali vi svi znate da nije to uobičajena praksa da odbori zauzimaju stavove.
Hvala. Na repliku odgovora Mladen Novak.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa kolega počeli ste sa DORH-om pa ću odmah i ja nastavit na to. Ja nisam rekao da ste, da je bilo tko rekao da su krivi, nego stvara se dojam, ok predani su na DORH i podrazumijeva se da su krivi, ali nije, nije i nepotrebno je to potezanje, čemu. Ok, ako je predano, ostavite to, predano je, čemu sad to spominješ. Što sad, predano je, kome je trebalo biti predano i dobro vidjet ćemo šta će biti od toga. Ali da nešto je tako opipljivo i tako problematično vjerujte mi da bi već uslijedila reakcija. Samo nemojte zaboraviti da i vaš ministar jako često iskače sa nekim izjavama gdje budimo iskreni stvara famu svi su krivi i podrazumijeva se čim sam ja nekoga prozvao taj je kriv i on se mora braniti da bi dokazao da je nevin. A što se tiče deficita 38, 40 milijuna, vi ste 40 rekli, ja sam ako se ne varam u svojoj raspravi spomenuo 38. Da li će neko odgovarat? Predviđen deficit 10 milijardi popeo se na 17 milijardi. Gubici u zdravstvu na godišnjoj razini 3 milijarde. Pa, gledajte krajnje je nekorektno u tim omjerima sad nekoga [[Upadica: To je strašno.]] razapinjati a istovremeno reći ok, ali ovo je realnost u kojoj živimo, gledajte zemlje u teškoćama ne znam šta. Činjenica je da ne može se neko šamarat sa 7 milijardi prekoračenja, a s druge strane ovdje ljude razapinjat za, ja se slažem da je 40 milijuna kuna puno i da treba naći načina da se možda dovede reda tamo ako ima kakav nered. Al baš da prozivate na taj način, ne slažem se.
Nova replika, poštovana Ada Damjanac.
Ma evo kolega Novak, vidim od jutra ste u sabornici, i slušamo od jutra istu raspravu ali čini mi se da nismo čuli iste stvari. Jer ja nisam čula da je iko imenom i prezimenom prozvao nekoga, pogotovo ne gospodina Matešu za ovo ili za ono. Govorimo samo o netransparentnom trošenju sredstava koje su namijenjena za Sportsku televiziju i govorimo danas ovdje u ovoj sabornici o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora i ne govorimo o izvješću ministra Jovanovića a cijelo vrijeme se on spominje. Mislim da bi bilo daleko adekvatnije da govorimo o ovom izvješću, o ovim sredstvima, o trošenju novaca i da li su ta sredstva upućena baš tamo gdje treba i u onolikoj mjeri u kojoj treba. Hvala lijepa.
Posljednja replika poštovani Mladen Marelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak, mislim da ako vi mislite da nema problema u sportu, znači mislim da se svi zavaravamo. Sve afere koje danas pričamo, nisu to afere niti sumnje, sumnjamo ovaj rad, onaj rad, afere koje se događaju u zadnje vrijeme, vidimo naši sportski radnici, tuča na igralištima, na terenima, izborna skupština HNS-a ono je bila sramota za svih nas koji se bavimo sportom. Olimpijski, Hrvatski olimpijski odbor šuti, on se ne, nema ga nigdje, ipak je to krovna organizacija. Nažalost, dešava se, znam iz svoje županije da klubovi, seniori koji već zaigraju jedan put u tri, četiri mjeseca neku utakmicu. Idu dva kluba iz jedne županije u Ameriku, igra neke turnire, plaća Hrvatski olimpijski odbor. A imamo djecu, imamo te mlade koji trebaju. Ništa, za njih ćemo lako. Mislim to je ono što ne radimo transparentno i što se ne dešava boljitak sporta nego idemo da pred izbore damo neke pare nekome da može određeni broj ljudi ponovo biti birani i tako kupujemo i tako osiguravamo i dalje učešće u vlasti Olimpijskog odbora. Ne samo to, nego i u drugima sportskim organizacijama. A zakone koje imamo, koji predviđamo zakon i načinu rada to niti Olimpijski odbor to ne podržava ili se oglušuje. Mislim to su one stavke koji očekujemo da je kao krovna organizacija športa da mora više radit na terenu i više bit uključena za rad tima i mlađim kategorijama i kategorijama takmičenja. Na žalost, nama su pojedinci odlične rezultate stvorili, [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] ali stvorili su sa svojim radom stvarno pojedinačnim, familije su dosta investirale.
Odgovor na repliku, Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Ne znam kolega jel' ste prečuli, niste čuli što sam rekao vezano uz probleme i naveo sam neke probleme. I apsolutno nisam rekao da problema nema, ali ću s obzirom da ste vi podsjetili na te probleme dodatno, pa ću onda i ja podsjetiti vas da je svojevremeno ministar rekao da će isušit močvaru i da će riješit te probleme. To je još bilo ako se ne varam prije nego što je koalicijska vlast Kukuriku koalicije došla, formirala Vladu. Ako se dobro sjećam to je bilo još u tom periodu. Ako i nije, uglavnom u tom nekom dijelu je rekao da će riješiti te probleme. Međutim, ja vjerujem da bi svi u Hrvatskoj voljeli da se to već desi, da se problemi riješe. Ali ne vidimo pomaka tu. I sad ako netko od nas ukazuje na to, dobronamjerno kaže ali o.k. u redu je, trudite se ali premalo se trudite, preslabo se trudite. Problema očito ima. Ono sve što ste rekli da ćete riješiti nije još ništa riješeno od toga. Onda ne možete reći da sad mi nismo u pravu. Dobronamjerno vam sugeriramo. Normalno da i tamo smo sugerirali i evo uputio sam sa govornice dole riječi kritike u tom dijelu i ovdje prisutnima. Prema tome, ne znam. Ali dobro, vjerojatno niste htjeli čuti ono što vam ne odgovara, pa je to normalno. Hvala.
Za Klub nezavisnih zastupnika prijavili su se kolega Grubišić i Kajin, ali nema ni jednoga, pa taj klub gubi pravo na raspravu o ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio Mario Habek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege. Pa evo ja bih na početku možda evo moje rasprave čisto odgovorio kolegi iz Laburista, ali on izlazi van, pa ću se to možda kasnije nadovezati. Iako se ovdje radi o Izvješću o radu Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu, te je riječ o sportskim aktivnostima koje su u životu sportaša ako to možemo reći na neki način već zaboravljene dobro je iskoristiti ovo izvješće da prokomentiramo i da se na neki način zapitamo koja je uloga Hrvatskog olimpijskog odbora i da li se ta uloga u društvu i ostvaruje. Kako je definirano u samom izvješću cilj Hrvatskog olimpijskog odbora je predstavljanje cjelokupnog hrvatskog sporta pred Međunarodnim olimpijskim odborom i drugim međunarodnim sportskim organizacijama i udruženjima, usklađivanje, poticanje i skrb o aktivnostima sportskih saveza, skrb o razvoju i promociji sporta na državnoj razini uz poticanje organizacije i usklađivanje sporta na razini županija. Iz ovog izvješća nije jasno vidljivo sva ostvarivanja, ciljeva Hrvatskog olimpijskog odbora. Ako krenemo od promocije hrvatskog sporta najveći dio promocije kao i najveća ulaganja bila su rezervirana za Sportsku televiziju o kojoj smo danas puno govorili i za koju smo isto tako rekli, kolega Đujić je napomenuo da je gledanost jako mala. 0,4% ako se ne varam, a kao najveći uspjeh u ovom izvješću navodi se prijenos pojedinih sportova sa Olimpijskih igara u Londonu. Nigdje nije ni precizirano na koji način Hrvatski olimpijski odbor namjerava povećati gledanost Sportske televizije kako bi se krediti i ulaganja u Sportsku televiziju o kojima smo isto tako danas jako puno govorili naravno isplatila. Zatim se navodi kako je jedan od glavnih ciljeva Hrvatskog olimpijskog odbora poticaj lokalne razine sporta. Međutim, iz istog izvještaja nisu vidljivi pomaci u promociji sporta na lokalnoj razini i na razini županija. Nisu naznačeni instrumenti kojima bi se ostvarili ciljevi. Naprotiv, vidljiv je samo manjak ulaganja u lokalne i ruralnoj razini. U izvješću se spominje suradnja sa drugim nacionalnim olimpijskim odborima, točnije sa, potpisan je sporazum sa Omladinskim olimpijskim odborom, a u pripremi je i potpisivanje Sporazuma o suradnji sa indonezijskim olimpijskim odborom. E sad, izuzev nabrajanja spomenutih sporazuma naravno detalji sporazuma su nepoznati i nije jasno što stoji u njima. Da li postoje kakve obveze Hrvatskog olimpijskog odbora prema njima. Tu smatram naravno na, smatram da li postoje ikakve novčane obveze i eventualno programske od strane Hrvatskog olimpijskog odbora. Zatim navode se sponzori, ima ih 21. Međutim, isto tako nigdje ne stoji koji su to sponzori i u kojem dijelu sudjeluju u financiranju Hrvatskog olimpijskog odbora. U financijskom dijelu izvješća vidljivo je kako je manjak prihoda u visini od sedam, osam milijuna kuna podmiren putem viška od prethodnih godina. Isto tako može se povući pitanje sportskih televizija po ne znam koji puta kao korekta Hrvatskog olimpijskog odbora. Ukoliko ta Sportska televizija i dalje nastavi gomilati gubitke koji su danas već blizu 40 milijuna kuna, a vidimo da je projekcija takva da bi mogli za nekoliko godina narasti i preko sto milijuna kuna. Kako će to utjecati na općenite prihode i rashode Hrvatskog olimpijskog odbora koji kreditira ovu Sportsku televiziju. Iz cijelog financijskog dijela izvješća vidljiv je i naravno ono što je najbitnije manjak ulaganja u mlade. Vidljivo je kako su planirani iznosi puno viši od onih izvršenih. Nadalje, razvojno istraživački projekti nisu niti izvršeni niti predloženi i nisu prikazani nikakvi posebni planovi za budućnost. Također, vidljiv je nesrazmjer ulaganja u mlade i koliki su rashodi u tim kategorijama niži u odnosu na rashode koji se odnose na plaće zaposlenika. Iz istog je vidljivo kako su veliki iznosi odlazili na ne sportske aspekte rada, tu prvenstveno mislim na plaće zaposlenika, najam prostora. Najam prostora je povećan trostruko, nije nigdje pojašnjeno zašto. Znači, kao što sam već rekao, ponovit ću još jedanput ulaganje u mlade je ispod planiranog. Nema pojašnjenja zbog čega se na taj način radi osim naravno razlog je nedostatak financija što opet poteže neka druga pitanja, a to su pitanja plaća, akreditiranja itd. Također, svjedoci smo iz dana u dan pritužbi reprezentativaca, sportskih klubova, natjecatelja koji evo čuli smo danas u nekoliko rasprava svoja putovanja, pripreme, smještaj i sve ono što ide uz to plaćaju iz vlastitog džepa dok se s druge strane evo novac koji je kolega Mateša objasnio da ima obaveze prema Sportskoj televiziji i kada se dobije novac plaća Sportsku televiziju. Isto tako sigurno postoje obveze prema mladima i prema nekim drugim sportskim savezima pa bi se taj novac možda mogao uplatiti i na te neke druge sadržaje. Iz toga ispada da u biti novca s obzirom da je televizija Sportska televizija u blokadi i da novca za vjerovnike ima, a za mlade i za sportaše nema. Isto tako htio bih možda ovdje nekoliko rečenica reći između odnosa HOO-a prema Ministarstvu sporta. Već sam govorio o velikim troškovima za plaće. Isto tako očito je da postoje pojedinci u Olimpijskom odboru koji osim velikih financijskih primanja posjeduju veliku dozu neprimjerenog ponašanja. Tu prvenstveno mislim na našeg glavnog tajnika Olimpijskog odbora koji je danas s nama, koji se evo dugi niz mjeseci ukoliko je prozivan u medijima boji prikazati javnosti kolika je njegova plaća, kolika su njegova primanja i naravno sve one povlastice koje kao glavni tajnik koristi naravno na račun poreznih obveznika. Dosada nikada, niti u jednom izvješću nije prikazano kolika su njegova primanja i primanja naravno ostalih zaposlenika u HOO-u. Mislim da je to minimum pristojnosti i odgovornosti za koju bi glavni tajnik morao znati. Isto tako bi trebao znati da zastupa sve sportske saveze, a ne samo sebe i nije ni čudno s obzirom da se koliko dobivamo informacije iz medija i koliko se vodeći ljudi iz sportskih klubova i sportskih saveza javlja nama zastupnicima da nije čudno da se sve više nacionalnih saveza ne slaže sa njegovim radom, a njegova komunikacija koliko se isto tako doznaje iz komunikacije s tim ljudima sa ostalim savezima skoro pa i ne postoji. Evo, to su samo neki osvrti na rad HOO-a i takvim postupcima i ponašanje narušava se odnos kako HOO-a sa Ministarstvom sporta tako i HOO-a sa ostalim nacionalnim savezima. Takvom zaključku naravno u prilog ide i negativno mišljenje ministarstva, odnosno Vlade o ovom izvještaju. Negativno mišljenje ministarstva o Planu Olimpijskog odbora za 2012. godinu te naravno negativni nalazi sportske inspekcije. Iz svega toga možemo vidjeti kako u biti HOO ne provodi jednu od glavnih funkcija svog postojanja, a to je razvoj sporta u RH. Cjelokupni dojam izvješća je prilično površan i nedorečen. I na kraju mi ostaje evo samo zaključiti da smatram da Olimpijski odbor sa ovim svojim potezima nije radio u cilju sporta, sportaša i trenera kao okosnice razvoja zdravog društva nego više u interesu same organizacije što nije temeljni cilj osnivanja Olimpijskog odbora.
Mariu Habeku replicira Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Habek slažem se s većim dijelom vaše rasprave i podržavam je, međutim ono što želim ovdje spomenuti je jedan dio koji ste vi zaboravili, ja sam ga spomenuo u svojem jutrošnjem izlaganju u ime kluba. Budući da evo u današnjoj raspravi se isto neki argumenti malo potiskuju i miču se sa strane, a to je Sportska akademija. I u ovom mišljenju Vlade, evo to sam citirao gospodinu Mateši, je utvrđeno da su izdavane diplome Sportske akademije na nezakonit način. Sad isto tu se postavlja, to je veliki problem, a tu se postavlja pitanje što je sa svim tim diplomama koje su tako nezakonito izdane. U kojoj fazi su one danas i što se s njima dešava? Vjerujem da će mi kolege iz Olimpijskog odbora do kraja rasprave to još jednom i odgovoriti. I bilo je puno govora danas u mnogim raspravama o rezultatima u 2012. godini koji su veliki i koji zaslužuju čestitku, ali moje mišljenje je ipak da sportski rezultati u 2012. godini nisu ogledalo rada Olimpijskog odbora u 2012. godini nego u prijašnjim godinama, a rezultati rada iz 2012. bit će vidljivi tek u nekim narednim godinama. Tako da evo to je moje mišljenje. Hvala vam lijepo.
Na repliku odgovara Mario Habek.
Pa poštovani kolega Đujiću pa evo danas smo svjedoci da sa ove druge strane cijeli dan dolaze rasprave u smjeru da apsolutno nikakvih nezakonitih radnji nije bilo, da inspekcija nije pronašla apsolutno nijednu nezakonitu radnju. No evo kao što ste rekli postoji niz sumnji i ja vjerujem da će institucije kojima je to proslijeđeno ako je proslijeđeno i vjerujem da će provjeriti sve ove navode o kojima se danas govori i da na kraju ćemo doznati istinu da li je bilo nezakonitih radnji, da li su se kupovale diplome i da li se novac trošio na transparentan način.
Za riječ se sada ponovno najavio predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora, Zlatko Mateša, izvolite za govornicu.
Uvaženi gospodine zastupniče. Ja želim vjerovati i molim vas da me krivo ne shvatite. Želim vjerovati da ste i pročitali izvješće za 2012. godinu. Želim vjerovati da jeste jer u njemu piše da je u toj godini Hrvatski olimpijski odbor u razvojnim programima imao 460 i nešto mladih sportašica i sportaša i 79 trenera od kojih je dobar dio radi sa mlađim dobnim kategorijama. Uvaženi zastupniče, ni jedna od ovih odličja nije osvojena od nekoga tko nije u nekom od razvojnih programa Hrvatskog olimpijskog odbora. Prema tome, teza da se ne radi sa mladima ne može biti pogrešnija nego što je. Druga stvar, što se tiče odluka Hrvatskog olimpijskog odbora i njegovih nadležnih organa. Hrvatski olimpijski odbor je udruga, vodi svoje poslovanje prema Zakonu o neprofitnim organizacijama. Uvaženi kolega zastupniče, može donositi rebalans proračuna dok god ne usvoji konačni proračun za iduću godinu. Mi nismo agencija, mi nismo državni organ, mi to možemo učiniti. Sljedeće, ni jedna odluka nije donesena nezakonito niti je ikad itko to napisao. Sportska inspekcija u djelokrugu svoga rada naložila nam je usklađivanje 8 pravilnika, 7 smo ih uskladili, ne donijeli, jedan je u tijeku usklađivanja. Nije bilo uopće govora o nekakvom posebnom financijskom poslovanju.
Replika Saša Đujić.
Ja ću samo postaviti pitanje oko ovog rebalansa. Kolega Mateša, vi ste rekli da vi to možete napraviti, pa vjerojatno možete ali da li je to normalno. Pa meni nije normalno da se 6 mjeseci nakon isteka tekuće godine donosi rebalans za prošlu godinu. Ja to nikad nisam vidio do sad nigdje. Hvala vam lijepa.
Nastavljamo sa pojedinačnim. Molim malo mira. Nastavljamo sa pojedinačnim izlaganjima. Alen Prelec izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Financiranje sporta je od velike nacionalne važnosti jer uvjetuje kvalitetu, masovnost, atraktivnost i raznovrsnost programa, dostupnost sportske infrastrukture, obrazovanje stručnog kadra i naravno utječe na rezultate sportaša kao najboljeg hrvatskog ambasadora što naravno potvrđuje na mnogim natjecanjima od Olimpijskih igara do ostalih svjetskih i europskih prvenstava. Hrvatski olimpijski ima prihod od 130 milijuna kuna odnosno po ovom izvještaju od čega većinu čini prihod od Državnog proračuna 114 milijuna kuna, to je ustvari većina od igara na sreću. I čini svega 0,14% državnog proračuna. Ja bih rekao da je to puno premalo. No nije to sav novac koji ustvari sport troši danas. Veliki dio izdvaja se iz jedinica lokalnih samouprava. To je još dodatnih cca 1,2 milijarde kuna. Od toga je 4% županija, 20% grad Zagreb, 61% gradovi, svega 9% općina. Tu su jasno i drugi prihodi koji ostvaruju Klubovi od članarina, donacija i ostalih izvora i sreća da je tako, da je puno drugih izvora za hrvatski sport jer većina novca ide mimo Hrvatskog olimpijskog odbora, da većinu novca dobe mali sportaši, oni koji sport vole zbog sporta, oni koji vole zdravo sportsko druženje i okruženje a kad to govorim onda malo toga zdravog nažalost u našem društvu ima. Zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora je da brine o sportu općenito, o svim sportovima na svim razinama ali moje mišljenje je najviše u onom vrhunskom, o olimpijcima a je li to tako? Da li su stvarni olimpijci ti oko kojih se vrti politika u Hrvatskom olimpijskom odboru? Želim misliti da je to tako. Međutim, jedna serija iz Hrvatskog olimpijskog odbora, iz skupštine Hrvatskog olimpijskog odbora kada se na našeg proslavljenog stolno tenisača, gospodina Primorca digla hajka od gospodina Vrdoljaka kojeg rečeno je postavio sport, u kojem je gospodin Vrdoljak našeg tenisača omalovažio, izvrijeđao i za sve ono što je on postigao u sportu a znamo ustvari tko je Primorac i na koliko olimpijskih igara je nastupao i na ostalih sportskih događanja. I sad možemo reći da svaki od nas ima minutu možda nekakvog lošeg trenutka ili u afektu može se istrest na nekog olimpijca, međutim ono što me zabrinjavalo je to što tamo na skupštini Hrvatskog olimpijskog odbora nitko nije stao u zaštitu tog Zorana Primorca osim olimpijaca, sportaša koji su ga branili i odbili su sudjelovati dalje u toj farsi i napustili su skupštinu Hrvatskog olimpijskog odbora. Nitko drugi od članova skupštine nije stao u zaštitu Zorana Primorca. To je ono što mene brine, i postavljamo pitanje da li onda Hrvatski olimpijski odbor štiti olimpijce i sportaše. Kad kažemo Hrvatskom olimpijskom odboru, ponovit ću opet ono što sam i rekao u replici da je ministar športa rekao novca za sportaše ima i bit će ih, ali nema za čelnike i za tajnike. Usput samo da kažemo i da ponovim, evo kolega Habek je rekao o visokoj plaći koje je gospodin Čop ima u Hrvatskom olimpijskom odboru pa evo da vidimo da li je ta plaća stvarno viša od premijerske plaće ili je niža? Evo i mene isto to interesira. I sad u razgovoru sa sportašima, ali olimpijcima, dao sam si truda i razgovarao sam s njima i pitao ih što ustvari zamjeraju Hrvatskom olimpijskom odboru, oni su rekli tri glavne stvari. Prije svega akademija, govorimo danas da u Hrvatskoj imamo 11, 12 tisuća trenera, ne znam stvarno točno, možda sam i pogriješio u brojci, ali otprilike i da 39% njih nema sportsku spremu, adekvatnu sportsku spremu, za to je potrebna akademija koja brine o tome. Nije prilagođena ni sportu, a kamoli sportašima i radi nepravilno, to je priča sportaša, ne moja priča. Dalje on što su zamjerali, to je javna nabava. U Hrvatskom olimpijskom odboru, a potvrdila i revizija, da sam javna nabava, radi se na netransparentan način bez dovoljno javnih natječaja. I treća stvar koju su oni govorili a to je bilo o Sportskoj televiziji, ja ne bih htio više o Sportskoj televiziji, previše smo govorili, svi smo rekli da želimo tu Sportsku televiziju. Ja bi vrlo rado da mene ta Sportska televizija prikuje uz naslonjač i da tamo satima gledam, nažalost nemam što. I sad ću malo nešto drugo o sportu. Koordinacija hrvatskih navijača digla je glas, glas protiv kriminala u hrvatskom sportu, protiv zla koji vlada u hrvatskom nogometu. Prvi puta su neke navijačke skupine zajedno istupile protiv stanja u sportu i u nogometu. Kad o tome govorim, ne govorim o reprezentaciji jer ona Hvala Bogu nažalost je poluinozemna, pa onda imamo više onih koji su izvana došli i naučili kako se to radi u nogometu, nego onih ovdje u Hrvatskoj koji su napravili od ovog hrvatskog nogometa cirkus, govorim o ligaškom natjecanju. Danas navijači nisu samo nezadovoljni tinejdžeri, huligani koji divljaju i razbijaju sve do čega dođu i stignu iako ima i takvih nažalost, u vodstvu su pametni i obrazovani ljudi, to je jedna nova generacija navijača koji vole sport, daju u navijačkom smislu sve od sebe bez išta za uzvrat, zajedno su krenuli u akciju zbog ljubavi prema sportu, prema nogometu a protiv USKOK-ovih uhićenika Širca, Djedovića, protiv tipova kao što su Mamić i slični, protiv interesa pojedinaca i uskih klanova koji je samo u privatnim interesu sport a okupljeni su oko Dinama i Hrvatskog nogometnog saveza. Da ne bi ispalo da su protiv te skupine neki ekstremni navijači, tu su i neki zaslužni Dinamovci koji su ostvarili zavidne karijere u inozemstvu a mi svi znamo o kome pričamo, a danas ne mogu nažalost biti ni članovi tog kluba u kojem su igrali i za kojeg se čulo u cijeloj Europi. Kad oni pozivaju na promjene u klubu, na legitiman način jedan čovjek jedan glas, što je po meni jasno i osnova demokracije, onda su to ljudi koji su protiv, koji promiču nekakve ulične nemire, pritišću državna tijela, rade hajku na tzv. dobrotvore kluba. Iako bi sport u Hrvatskoj danas gledali kroz klupsku prizmu nogometa onda bi sigurno mogli reći da je on u potpunosti neprihvatljiv i zbog sportaša, ali i zbog gledaoca, sve manje gledaoca imamo u sportu, pogotovo u nogometu o kojem sam sad govorio. I zato poštovani zastupnici, kolege ali i vi na lijevoj strani i na desnoj strani, u ime sporta i sportaša dignimo glas protiv kriminala, privatnih interesa, klanovskog upravljanja da spasimo hrvatski sport i pokažimo pravi put u sportu za našu djecu. Hvala.
Prelazimo na replike. Prvo poštovana Ada Damjanac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Prelec, s obzirom da sam ja htjela spomenuti u svojoj raspravi ovo što se dogodilo, ovaj nemili događaj na posljednjoj sjednici Skupštine Hrvatskog olimpijskog odbora, ovaj nemili događaj koji je ogorčio sve ljubitelje sporta, svu javnost sportsku i sve sportaše a upravo je to što je klub Hrvatskih olimpijac reagirao i tražio je od etičkog povjerenstva da se izrekne ukor počasnom predsjedniku gospodinu Vrdoljaku. I nažalost Hrvatski olimpijski odbor nije to izglasao. Pa sad ja postavljam pitanje ovdje svima nama kakvu to poruku mi upućujemo našoj mladosti, našim sportašima? Upravo sportske udruge koje bi trebale zaista igrati fair play, ovdje se to nije odradilo. Prema tome, upitno je što poručujemo našim mladima.
Na repliku odgovara Alen Prelec.
Pa evo kolegice hvala. Jasno ja sam rekao u svemu tome može se dogoditi da neki sportski funkcioner još i digne riječ na sportaša, olimpijca u afektu. Međutim, ono što me zabrinulo, da niko nije stao upravo od tih skupštinara u njegovu zaštitu, to je ono što me brine. Tražilo se i da se protiv njega poveće stegovne mjere, da li se to učinilo? Ne, koliko znam, čak štoviše uzelo se u obranu gospodine Vrdoljaka kojeg možemo evo cijeniti kao sportskog djelatnika koji je puno napravio za sport ili malo, Bože moj možemo svi to gledati s jedne i s druge strane. Ali ovo što je on napravio prema jednom olimpijcu koji je nastupao na sedam olimpijskih prvenstava, a Bože moj to je jednostavno nedopustivo, ali nedopustivo je i od vas koji niste zaštiti Zorana Primorca na toj skupštini.
Nova replika Mario Habek.
Kolega Prelec, evo danas se dosta mladi vuku po tim raspravama. Spomenuli ste isto tako kao i ja u mojoj raspravi o nedovoljnom ulaganju u mlade. Naime, pokušava se cijelo vrijeme nama inputirati koji spominjemo nedovoljno ulaganje u mlade da ne govorimo da se ne ulaže u mlade. To nitko nije ovdje rekao, nego smo naprotiv govorili da se nedovoljno ulaže u mlade, da bi se moglo više ulagati u mlade sportaše, a ne da se ne ulaže u mlade. Znamo da se ulaže, ali smatramo da se nedovoljno ulaže. A kada ste spominjali opet plaću koju sam ja dotaknuo u svojoj raspravi, evo ja ne znam točno koja je plaća kolege Čopa. Gospodin Čop je danas ovdje, mogao bi javnosti evo možda i prvom prilikom, prava je prilika da kaže svoju plaću. Ja sam čuo da je njegova plaća 24700 neto bez ovih raznih dodataka. Ali evo možda će se on udostoji pa nam, ali to nije nikakva uvreda. Ja mislim da se gospodin Čop ne ljuti na mene, ne vrijeđa. To je čisto jedno pitanje pristojnosti da evo saznamo kolika je ta plaća.
Nova replika, poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Prelec, zaista je možda i bilo moguće boljih izraza i riječi na toj famoznoj skupštini Hrvatskog olimpijskog odbora i moguće da je u afektu i s jedne i s druge strane su se mogle birati riječi i sigurno da bi bio drugačiji dojam. Ali očito u nekakvim odnosima svatko je tražio možda najbolje što treba da izgovori. I vjerujem da je i gospodin Vrdoljak bio izazvan kad je to možda i rekao. Ali mi ovdje svjedočimo i nadam se da ćete nas zaštititi baš tako kako tražite. Ne znam hoćete li mu dati ukor, hoćete li ga isključiti ili kako već crveni karton ministar Jovanović. On kad progovori pa pored njega gospodin Mamić onda izgleda kao gospodin čovjek, kad on progovori sa svojim vokabularom. Jer što reći na njegove riječi. Evo što je rekao gospodinu Mateši i Vrdoljaku. "Na pravom smo putu da jednom zauvijek oslobodimo sport i sportaše od parazite koji se hrane njihovim uspjesima." Je li to normalno? Je li to normalna izreka? Njemu su paraziti svi. Što je nama poručivao? Bolje da ne govorim. Što nam premijer Milanović kaže nama. Pa to se ne može slušati, da smo polusvijet, da se nalazimo u mračnim kasabama, da smo kabadahije. Hoćete li nas zaštititi nekakvim ukorom, crvenim kartonom od tih ljudi koji svima imaju pravo udijeliti nekakvu lekciju, a kad njima netko nešto kaže e onda smo uvrijeđeni. Ne može to tako! Ako znaš dati nekakvu lošu primjedbu ili nekakvi loši izraz mislim da ga možeš onda i na neki način primiti. Zašto ukor onda? Mislim da biste nas trebali zaštititi od takvog ministra, jer i nas svih ovdje omalovažava svojim postupcima, ali pogotovo rječnikom. I nemojte mi reći da njegov rječnik, pa da vas podsjetim što je rekao ono uhvatite se za ruku, pogledajte se u ogledalo i onda što? [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Pa to je strašno! Da jedan ministar znanosti i obrazovanja govori takvim vokabularom. To morate poraditi malo na tom.
Sigurno nećemo ministru dati ukor …
Samo malo, samo malo, moram vam dati riječ. Odgovor na repliku, Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Sigurno nećemo dati ministru ukor zato što brine o hrvatskom sportu. Da li je to trebalo biti tim riječima. Ja možda ne bih nastupio tim riječima i većina od nas ne bi tim riječima, ali ovo kako ste rekli da živi kao parazit. To bi vjerojatno trebalo drukčije reći, da živi tako je na njihovoj muci, sportskoj muci. Mi dobro znamo tko je gospodin Mamić i kaj je on napravio od hrvatskog nogometa i Dinama i Hrvatskog nogometnog saveza. Zašto nam se događa da nam više nitko ne dolazi na sportske terene? Gledaoci prije svega zbog čega bi se nogomet trebao igrati. Upravo zbog takvih tipova. Govorimo non stop o nekakvim nemilim događajima. Evo dao sam isječke iz novina. Pa nema dnevnih novina koji ne pišu o aferama, ne o sportu, aferama u nogometu, u Hrvatskom olimpijskom odboru, u rukometu, svih drugim. Ja o tome govorim. A o neprimjerenim riječima slažem se, treba paziti što treba govoriti, ali bitna je namjera. Dobre namjere, dobre namjere, ono isušivanje močvare. Možda je to drukčije se trebalo zvati. Možda treba napraviti reda u sportu. Evo to bih ja možda drukčije nazvao. Hvala.
Nova replika poštovani Ivan Šuker.
Kolega Prelec, kad smo kod teških riječi one nisu dobro došle nigdje. Ali ja se nadam da će jedan sjajni sportaš, član Olimpijskog odbora kad-tad pokazati SMS koji mu je poslao ministar Jovanović poslije ove famozne sjednice, pa ćete vidjeti da su riječi Tončija Vrdoljaka koje su tako kako su reklo u afektu kamilica u odnosu na ono što je taj ministar poslao tom sportašu. Kamilica, toliko o tome. Kolega Prelec, koji je to nogometaš iz prvog sastava prve ekipe nogometne reprezentacije nije ponikao u Hrvatskoj? Jedino Ivan Rakitić. Pletikosa? Srna? Pranjić? Ćorluka? Lovren? Hoćete Joea Šimunića? Joe Šimunić je došao iz Australije? Hoćete ... [[Govornik se ne razumije.]] Jedino Ivan Rakitić koji je sa 18 godina odlučio se igrati za Hrvatsku, a ne za Švicarsku. I vi kažete da ti igrači nisu ponikli. Pa ti igrači su ponikli upravo na sportskom programu koji se odvija u Hrvatskoj, kroz te male sportske klubove netko je financirao te klubove. Ali u silnoj želji da se dokaže nešto što je nedokazivo, a to da se ne prihvati izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora onda se ide stvarno u krajnost. Međutim, vi niste u stanju bili razlučiti danas u ovoj svojoj raspravi dvije stvari. Samo šapćite kolega Hajduković, imat ćete priliku reći poslije, a to je da razlučite rad Hrvatskog olimpijskog odbora od Sportske televizije. Onda bi to bilo daleko bolje i daleko ljepše. I vi kao čelnik jedne jedinice lokalne samouprave dobro znate koliko skrbite za sportaše u svojoj općini, dobro znate koliko skrbite za njih. I iz tih igrača će možda sutra biti nekakav reprezentativac. Pa ako se ponosimo njihovim rezultatima pa dajmo im priznanje onima koji se bore za to da taj sportski sustav funkcionira. Pa ne moramo baš ako nekoga želimo smijeniti, oblatiti sve živo što u Hrvatskoj postoji samo zbog toga da bi nekoga smijenili. Ako ima nešto loše u sportu, pa oni koji loše rade neka budu kažnjeni. Zar cijeli hrvatski sport treba baciti u blato? Ne treba. Na to nitko nema pravo. Ponavljam, najjače oružje u borbi protiv ovisnosti i svega onoga lošega što vreba mlade ljude je obrazovanje i šport i jačeg alata od toga nema.
Na repliku odgovara Alen Prelec. Izvolite.
Tko je govorio o tome da bacamo sport u blato? Nitko. Mi govorimo o sportu kao jednom najčišćem dijelu našeg društva. Ja kad sam govorio o našim reprezentativcima koji su radili, došli iz inozemstva, tako je svejedno svi su oni Hrvati, igraju za Hrvatsku reprezentaciju i bore se i mi ih volimo gledati. Govorimo o nekim navikama koje su stekli vani, ne ovdje kod nas nego vani. O drugom načinu razmišljanja, drugom načinu treniranja. O treneru koji je danas vani odrastao. O tome govorim. I razlika u domaćem sportu i klupskom natjecanju u kojem je ja bih rekao kriminala ne znam do kud nije. Mi govorimo o tome, o sudovima koji sude, našim sucima, o sportskim djelatnicima koji rade samo u osobnom interesu. Spomenuo sam tog gospodina, više ga neću ni spominjati, njega ne treba ni spominjati u kontekstu. Koji radi nekakve presice tamo i opravdava se zbog čega radi nešto u nogometu ili ne znam pljuje po onoj četvorici nogometaša koji samo hoće dobro, promjene u Dinamu. Kao što će možda doći danas sutra promjene u Hrvatskoj državi, možda hoće, a mislim da ipak neće. Pa normalna stvar, legitimno, jedan član jedan glas i da se bira legitiman predsjednik. O tome mi govorimo. A ja nisam govorio o reprezentativcima kao o nečemu lošem, da su došli ovdje a da nisu trebali.
Replicirat će poštovana Ana Komparić-Devčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega zapravo što je mene potaknulo da vam repliciram? Rekli ste na sportske terene više ne dolaze gledatelji. Ja naprosto se ne mogu složiti s vama, ja dolazim iz Rijeke gdje smo mi pokazali evo u zadnje dvije godine nogometni klub Rijeka sa svojim pozitivnim stavom i sa načinom na koji radi sa navijačima i naravno sa novom upravom je pokazao da ipak se može. Može biti izuzetno jedno pozitivna stvar, može motivirati apsolutno sve ljubitelje nogometa i to smo naprosto pokazali kroz ove dvije godine. Ja bih voljela da mi nogomet ne gledamo kroz Dinamo i kroz Mamića jer ono što su Dinamo i Mamić naprosto nama u Hrvatskoj, po meni, ne treba. Trebali bismo gledati dakle sport sa pozitivne strane. A što se tiče vrijeđanja i omalovažavanja o kojima ste vi govorili odnos između HOO-a, odnosno skupštine i Kluba olimpijaca nije dobar. Nešto se desilo, što se desilo ja to ne znam, ali nije samo bio napad na tog olimpijca, bilo je tu i na druge olimpijce nažalost, do te mjere da se na samoj skupštini ne zna, neki članovi skupštine ne znaju tko je Samir Barać. Tako da je to jako upitno tko nama gdje sjedi i tko nam odlučuje o hrvatskom sportu.
Replika, Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Prelec vi ste u drugom dijelu svoje rasprave govorili o hrvatskom nogometu, ja ću se isto sad tu malo dotaknuti iako to danas nije tema, ali mi jako rijetko u ovome Domu nažalost raspravljamo o hrvatskom sportu. Možda bi trebali više, to pokazuje današnja rasprava, više i češće govoriti. Da, dobro ste detektirali. U hrvatskom nogometu je nešto trulo, kada pričamo o ligaškom takmičenju. Kolegica Komparić je pokazala pozitivan primjer iz Rijeke, nažalost takva slika nije u ostatku Hrvatske. Slaba je posjećenost utakmica, navijači su nezadovoljni stanjem u hrvatskom nogometu, šalju konstantno poruke nezadovoljstva i prema HNS-u i prema ostalim čelnicima i teške riječi koje ste spominjali ne samo na Skupštini HOO-a nego teške riječi koje pljušte od čelnih ljudi hrvatskog nogometa šalju lošu sliku i građanima, a pogotovo mladima o kojima danas puno ovdje govorimo. Jer, kakva je to poruka kada se jedan od čelnih ljudi hrvatskog nogometa tuče sa starcima po tribinama nogometnih klubova, kada vrijeđa sve živo oko sebe, a oni vode hrvatski sport. To su loše slike i o tome mi trebamo stalno progovarati. I to su pozicije u kojima se politika itekako treba miješati u rad sporta. A kada počnemo upozoravati na neke nepravilnosti onda nam se često govori upravo ovo što su jutros i neki kolege govorili kao neovisnost sporta, sport treba biti neovisan. Neki dan smo imali raspravu i o pravosuđu. Pa onda kad se ukaže na neke nepravilnosti u hrvatskom pravosuđu onda svi kažu pravosuđe je neovisno, pravosuđe mora, ne smije se u njih upirati prstom i kad ne rade dobro. Tako isto i u sportu, ja mislim da trebamo što više progovarati o tim nepravilnostima. Jasno mi je da kolege brane gospodina tog koji se šaketa po nogometnim terenima budući da je on česti gost njihovih skupova i često bude tamo i glavna zvijezda, ali oni su već i '90-ih bacili bili šape na Dinamo kada nisu dali da se zove kako se trebao zvati. To ih je koštalo 2000., a nek se i dalje bave Dinamom pa će ih koštati i ubuduće. Hvala vam lijepa.
Posljednja replika, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Vidite uvaženi kolege, nadam se da netko to sluša i gleda danas, mi od jutra danas o čemu govorimo? O Izvješću za 2012. godinu. Zadatak SDP-a i potpredsjednika Stazića je da vam osigura da unutar svoga kluba replicirate do mile volje, a da vas on na to čak niti ne upozori. Bravo, bravo! Ovo je najvažnija tema u Hrvatskoj o kojoj se treba cijeli dan raspravljati. Nije važna tema, što taj isti vaš ministar Jovanović omalovažava i profesore i učenike i mlade ljude, što vaša Vlada omalovažava i liječnike i radnike 390 tisuća, bravo! O tom se raspravlja možda trećinu dana. Ali pogledajte sada, a onda se usuđujete na taj način nama ne znam nekakve trenere, ne znam koga s kojima mi dobivamo. Ma što se ne zalažete i ne tražite cjelodnevnu raspravu o stanju u Hrvatskoj? Ma sramota! Od ujutro od 9,30 do 16,45 ovdje se što rasteže? Gospodin potpredsjednik se smije. S pravom, da. Što vi od sebe radite? Naravno da se smijete gospodine potpredsjedniče. Situacija apsolutno nije smiješna nego je sramotna, nego je sramotna, nego zavlačite i omalovažavate ove ljude koji možda gledaju na televiziji, koji će možda pročitati nešto na što im skrećete BDP koji vam je pao, u smeću smo, ma ne u smeću, u Jovanovićevoj močvari, pa neće vam uspjeti, pa sramota eto.
Kolegice Sumrak, valja razlikovati repliku unutar kluba i repliku Klubu. Ja upozoravam kad netko replicira vlastitome klubu a kad replicira zastupniku unutar svoga kluba to već nije toliko čudno. Smijem se svaki put kad čujem nešto duhovito i zabavno jer ne mogu izdržati. A sada će vam na repliku odgovoriti poštovani Alen Prelec, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Gospođa Sumrak kaže da ljudi koji gledaju na televiziji nas, ma mi pričamo o problemima, ono za što su nas ljudi izabrali. Ja mislim da su danas problemi u sportu. Ovo nije nikakva zlonamjerna priča i svađa. Mi mislimo da jednostavno Hrvatski olimpijski odbor ne radi dobro da bi trebao raditi bolje. Mislimo da u sportu ima svega i svačega, da to treba raščistiti, a Bože moj, zbog toga i jesmo ovdje da o tome govorimo. I neka ljudi gledaju. A o replikama koje vi govorite, pa mislim da vi bi najmanje morali govoriti o tome, o replikama. Pa evo neka potpredsjednik provjeri koliko puta je HDZ-ovac replicirao HDZ-ovcu a koliko SDP-ovaca SDP-ovcu. Pa mi non stop slušamo vaše replike na vaša izlaganja. Pa evo možemo to provjeriti pa ćemo vidjeti tko je u pravu. Hvala lijepa.
Nastavljamo sada sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine Mateša sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo danas je već puno toga rečeno o važnosti sporta, ako govorimo o Hrvatskom olimpijskom odboru, dakle govorimo o važnosti sporta kao promotora Hrvatske u inozemstvu ali i sportu općenito kao doprinosu odnosno važnom elementu za očuvanje zdravlja, prevenciju različitih zloćudnih bolesti i produžavanju životnog vijeka. Stoga ja se na tome ne bih zadržavao, nego bih prešao upravo na srž rasprave a to je Hrvatski olimpijski odbor, no prije nego što prijeđem samo nekoliko opservacija koje mislim da su bitne za ovu današnju raspravu. Dakle, nekoliko je puta već rečeno u raspravi, Hrvatski olimpijski odbor je kruna nevladina, sportska udruga koja okuplja nacionalne sportske saveze a za cilj ima promicanje i razvoj sporta. Sigurno ćemo se složiti i sa jedne i sa druge strane sabornice kada kažem da u hrvatskom sportu ima mnoštvo problema, mnoštvo problema koje ne može riješiti samo Hrvatski olimpijski odbor niti je Hrvatski olimpijski odbor generator svih problema, no na neke probleme naravno i može utjecati. Prije svega vjerujem da zakonska regulativa odnosno zakonski okvir koji je trenutno važeći dakle u RH a regulira sport, odnose sporta, sportske klubove i slično nije zadovoljavajuća. Mi smo ga u ovom mandatu već jedanput i mijenjali, nadopunjavali no njegova manjkavost je tolika da vjerujem da ćemo uskoro morati donijeti novi Zakon o sportu odnosno to bi bilo i preporučljivo. Sport je osim što je kao što smo ovdje rekli plemenita aktivnost je i unosna djelatnost. Naravno ne svi sportovi, o tome se nešto reklo i ovdje i naravno da svaka djelatnost koja može generirati profit i to značajan profit onda privlači i različite a ja bih se usudio reći i mutne elemente u njega a jednostavno naš zakonski okvir nije predvidio sprečavanje takvih stvari. Govorili smo puno o velikim i malim sportovima, velikim sportovima koji su unosni, koji mogu generirati odnosno biti samo financirajući, generirati čak i prihod i malim sportovima dakle uvjetno rečeno sportovima koji nisu toliko atraktivni i koje treba poticati. Slijedom svega navedenog mislim da nam je bit potrebna i da je to možda kao jedan od zaključaka ova rasprava da svakako kao doprinos što nitko do sada nije spomenuo da nam je potrebna i strategija razvoja sporta. Kada budemo imali strategiju tada ćemo i jasnije znati gdje sredstva trebamo usmjeriti, koji sportovi se mogu razvijati sami, koji su na dakle, koji su od strateškog interesa za RH itd. Međutim, iako je ova Vlada predana donošenju strategija, donijeli smo Strategiju za razvoj poduzetništva koja je prvi put donesena otkad postoji RH, jedna moderna RH. Uskoro se nadam ćemo imati strategiju razvoja, obrazovanja, znanosti i visokog obrazovanja, dakle koja, koju opet smatram izuzetno važnu za ovo područje, prije svega sporta. Jer kao što je već prije rečeno, sport treba uključiti u sve pore odgoja u odgojnim institucijama u RH, dakle mlade odgajati od samog početka njihovog razvoja za sport kroz sport i u sportu. Zašto možemo o tome raspravljati iako vjerujem da tu isto imamo konsenzus i da su blagodati sporta odnosno onima koji se bave sportom u svojim formativnim godinama i više nego bjelodana. No vratimo se Hrvatskom olimpijskom odboru odnosno izvješću koje je pred nama. Dakle, dosta se danas spominjala autonomija Olimpijskog sportskog sustava i to je nešto ne … dakle prije svega autonomija treba postojati kao što postoji u visokom obrazovanju odnosno sveučilišta imaju i financijsku autonomiju kada raspoređuju novac unutar sebe, koji je naravno javan. Međutim, kao što sam i spomenuo u replikama je ono što mene smeta. Dakle, kada govorimo o javnom novcu moramo imati i transparentnost njegovog toga odnosno transparentnost trošenja tog novca. Prije svega zato što je oko više od 85% prihoda od Hrvatskog olimpijskog odbora je upravo javni novac bilo da je to od Hrvatske lutrije, bilo da su to prihodi direktno iz državnog proračuna. Dakle, mi ne raspolažemo podacima prema kojim kriterijima su sredstva dodijeljena. Recimo mi imamo tu pobrojane analitički navedena svaka kategorija na što se odnosi, za čega itd. no mene bi recimo zanimalo zašto bi Hrvatski nogometni savez dobio toliko novaca, milijun i 700 tisuća kuna ako se ne varam, Hrvatski košarkaški 5 milijuna, Hrvatski planinarski ne znam x,y iznos novaca. Dakle, nije nam predstavljeno ovdje, barem meni kao zastupniku jasni kriterijski temelji na koje se taj novac raspodjeljuje. Dakle, novac se raspodjeljuje sportskim savezima, udrugama i drugim programima onda tu postoje još neki, meni barem neke nejasnoće. Naime, što se dešava u slučaju postojanja više nacionalnih sportskih saveza, mislim da takvo nešto postoji u slučaju odbojke. Dakle, imamo Hrvatsku odbojkašku udrugu i Hrvatski odbojkaški savez ako se ne varam, zašto je jedan, jedna članica Olimpijskog odbora, a druga nije znači opet kriterij prema kojima se to određuje. Što se tiče, recimo ono što je meni zapalo u oko je realizacija programa športske lokalne razine, tu možemo vidjeti dakle da je sveukupno Hrvatski olimpijski odbor financirao te programe sa iznosom od 4 600 000 kuna, ali ono što je meni zanimljivo su neki nesrazmjeri u financiranju, a objasnit ću i što. Primjerice, Osječko-baranjska županija koja je među najvećima u Republici Hrvatskoj je na osnovu tih, te stavke dobila 107 tisuća kuna, Požeško-slavonska 109, Virovitičko-podravska 189, Vukovarsko-srijemska 193 i Brodsko-posavska 145. Dakle, to je 5 Slavonski županija, primijetit ćete da je najveća dobila najmanje, a sve zajedno nisu dobile skoro kao i neke županije pojedinačno koje su puno razvijenije gospodarski prije svega, koje imaju veće prihode i koje shodno tome mogu više uložiti u sport. A reći ću, opet ću vam ilustrirati o čemu pričam. Dakle, Istarska županija je dobila 316 tisuća kuna, dakle trostruko više nego Osječko-baranjska, Koprivničko-križevačka 271 tisuću, Međimurska 243 tisuće, Varaždinska 229 tisuća, Zagrebačka 204, Grad Zagreb 231 itd. itd. Dakle, ne želim nikome, nikoga pogoditi niti izdvojiti, no ono što je cilj Hrvatskog olimpijskog odbora barem po meni, a to je razvoj sporta a nadamo se i ujednačeni razvoj sporta, dakle treba upravo biti da se pomogne sredinama koje nemaju toliko novaca da same podupiru sportske aktivnosti, odnosno lokalne sportske saveze. I tu dolazimo do jedinica lokalne samouprave u skrbi prema sportu. Koja je velika? Dakle, o tome je već bilo rečeno ovdje nekoliko puta. Međutim, ono što je problematično je da određene jedinice lokalne samouprave ili nemaju dovoljan senzibilitet da izdvajaju velika sredstva za sport ili jednostavno nemaju sredstava, odnosno nemaju prihoda i nemaju novaca koji bi usmjerili u sport. I to nas opet dovodi do ovoga, znači iz mog argumenta prije koji sam rekao dakle da neujednačeni razvoj sporta. U slučaju da postoje strategije, u slučaju da je financiranje sporta preko Olimpijskog odbora, odnosno nacionalnog saveza transparentnija tada bi smo mogli, dakle stavljam se u poziciju jedinica lokalne samouprave, novac usmjeriti tamo gdje ga nisu usmjerila već ili Olimpijski odbor, ili Nacionalni sportski savez. Dakle, dalje što bi volio vidjeli tu izvještaju barem za slijedeću godinu kada pričamo, a to su kriteriji vrednovanja sportaša koji nisu dio izvješća, bilo bi i to zanimljivo vidjeti. Ujednačavanje plaća zaposlenika ovdje je već prije bilo spomenutu, mislim da u prosjeku jedna trećina ukupnog financiranja svakog pojedinačnog nacionalnog sportskog saveza, a negdje i više odlazi samo na plaće, odnosno to bi se dakle reklo održavanje hladnog pogona, pa se postavlja pitanje dakle koliko novaca zapravo ostaje na raspolaganju za same razvojne projekte, za obuku sportaša itd. Dosta se govorilo i o Hrvatskoj olimpijskoj akademiji i tu mogu donekle uvažiti argumente da se na Hrvatskoj olimpijskoj akademiji provode edukacije i za neke sportove za koje je nemoguće se educirati u Republici Hrvatskoj, ali ono što je sporno barem po meni su utvrđene nepravilnosti da nema evidencije o programima, polaznicima, radnicima ako ih ima, ti podaci nisu dostavljani Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, nisu provođene provjere znanja niti su podaci, niti je organizirana nastava. Dakle, ukoliko se i ne može provoditi nastava za neke sportske discipline tada se, ja vjerujem barem ili bih želio vjerovati da se ljudi šalju u inozemstvo na obrazovanje ili se dovode predavači koji to mogu izvoditi a podataka o tome jednostavno nemamo. Dakle, da zaključim ono što zamjeram izvješću je netransparentnost toka javnog novca, javni novac se mora trošiti transparentno i mi kao zakonodavac i kao izabrani moramo znati na što se troši novac koji smo izglasali u samom proračunu, odnosno kako se taj novac alocira, autonomija nije izlika za transparentnost.
Vrijeme.
Prema tome, to je zaključak zapravo moje rasprave.
Zahvaljujem. Sad ćemo zastati sa radom, nastavit ćemo sutra u 9,30. Imamo još devetero kolegica i kolega prijavljenih za ovu raspravu. Hvala lijepa. SJEDNICA PREKINUTA U 16,50 SATI.
Kolegice i kolege želim vam dobar dan i nastavljamo sa raspravom o Programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Damir Kajin.
Ne tražim nikakvu stanku, da se razumijemo, nego tražim samo kada će mi stići jedan odgovor na jedno zastupničko pitanje. Prošlo je gotovo 3 mjeseca i ja molim vas gospođo potpredsjednice, ne znam koga, da iskoristite svoj autoritet i da se obratite Gradu Puli da mi konačno dostavi podatke koliko novaca troše za medije, za PR-e, koliko novaca troše za televizije i koje, odnosno općenito koliko troše za promidžbu. Zastupnici Boljunčić i ne znam tko tražili su ta pitanja od Grada Rijeke i Primorsko-goranske županije, odgovor su dobili promptno, ali od tobože najtransparentnijeg grada u Istri nikako da stigne odgovor. Ono što ja znam, troše preko 3 milijuna kuna sa komunalnim poduzećima ali ne znam kome ide taj novac, a mislim da bi i istarska i hrvatska javnost to konačno trebala i doznati. Ja vas molim gospođo potpredsjednice, zamolite predsjednika Sabora da shodno našemu Poslovniku, da shodno zakonu iskoristite taj autoritet kojega prosljeduje ovaj dom i zatražite odgovor na to pitanje.
Hvala, razumjeli smo. Hvala.
Prošlo je 3 mjeseca, odgovor ne stiže.
Hvala kolega, sjednite. Kolegica Nadica Jelaš, izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovani predstavnici Hrvatskog olimpijskog odbora, poštovane kolegice i kolege. U svojoj raspravi fokusirat ću se na financijski dio izvješća i to s jednom jedinom namjerom, dakle da se otklone uočene nepravilnosti, uočene pogreške i da sljedeće izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora bude kvalitetnije. Najprije želim reći da u izvješću ima dosta primjera netočnosti, nepreciznosti, neuobičajene prakse i pogrešne upotrebe stručne terminologije. Dakle netočni su uglavnom indeksi, evo primjerice kod olimpijske solidarnosti to je rimsko III u tabeli 12 na stranici 29 izvješća upisan je indeks 100, a treba biti 170,3. Pogrešan indeks upisan je i kod ukupnih izvora sredstava, upisano je 100, treba biti 98,9. U tabeli 14 u kojoj se utvrđuje financijski rezultat netočno je iskazan iznos na rednom broju 9, dakle umjesto iznosa milijun 343 tisuće 726 mora biti iznos milijun 363 tisuće 726. Primjer nepreciznosti je nalaz komercijalne revizije koji je prezentiran na stranici 28 izvješća pod točkom III i na kojega se jučer pozivao predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora u namjeri da argumentira kako u poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora nisu utvrđene nikakve nepravilnosti, nikakve nezakonitosti. Dakle spomenuti nalaz komercijalne revizije, moram to reći, ne dokazuje baš ništa jer se odnosi na 2011. godinu, provjerite to, a mi eto govorimo o izvješću za 2012. Osim toga, za mene je puno važniji nalaz Državne revizije jer on je neusporedivo objektivniji. Naime, komercijalne revizije uglavnom daju pozitivna mišljenja jer je to obostrani interes da tako kažem sa klijentom, dakle ako komercijalna revizija ne da pozitivno mišljenje, odnosno da negativno u tom slučaju revidirani klijent neće obnoviti ugovor o poslu sa komercijalnom revizijom, dakle angažirat će drugu reviziju. Ono što me također smeta, odnosno što predstavlja odstupanje od uobičajene prakse financijskog izvješćivanja je to što se u izvještaju ne iskazuju podaci za prethodnu godinu. Dakle nema uopće podataka za prethodnu godinu, u konkretnom slučaju za 2011., dakle to bi trebala biti praksa da bi se mogla vidjeti tendencija kretanja prihoda i rashoda. Dakle praksa je da se podaci za tekuću godinu iskazuju u odnosu na planirane veličine što ovdje u ovom izvješću je slučaj, ali isto tako i u odnosu na ostvarenje u prethodnoj godini. Primjer korištenja pogrešne terminologije je u tabeli 12 na stranici 29, dakle pogrešno je upotrijebljen termin ukupni izvori sredstava jer ovdje naravno nije riječ o ukupnim izvorima sredstava nego o ukupnim prihodima, a to su dvije potpuno različite kategorije. Dakle ukupni prihod je kategorija financijskog rezultata, a sredstva i izvori sredstava su bilančne kategorije. Nadalje, Hrvatski olimpijski odbor se pokazao prilično zaboravnim, jučer smo dosta o tome slušali, pa je niz obaveza odradio naknadno, tek nakon što ga je na te obveze podsjetila inspekcija, bilo Ministarstva financija, bilo Prosvjetna inspekcija. Tako nije dostavio izjavu o fiskalnoj odgovornosti, odnosno dostavio je kao što sam rekla naknadno u toku provođenja proračunskog nadzora od strane Ministarstva financija. Isto tako i to je po meni gotovo nevjerojatno, rebalans plana prihoda i rashoda za 2012. godinu nije usvojen u toku, odnosno u toku 2012. nego pet mjeseci po isteku kalendarske odnosno proračunske godine, dakle tek u svibnju 2013. godine. Iako nas je jučer predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora pokušao uvjeriti da je to moguće i dozvoljeno, ja znam da to nije. Rebalans radi isključivo unutar poslovne godine, konačno rok za predaju financijskog izvješća za neprofitne organizacije što Hrvatski olimpijski odbor jest, je 28.veljače tekuće godine za proteklu godinu, a naravno da nakon predaje financijskog izvješća nema šanse da se radi rebalans. Ali nije problematično samo vrijeme donošenja rebalansa, po meni je još problematičniji način na koji se rebalans donosi, a donosi se tako da se čeka izvršenje i evidentiranje svih rashoda za tekuću godinu i tek onda se prihodi planiraju u visini koja je potrebna za pokriće tih izvršenih rashoda. Dakle, drugim riječima utvrđuje se toliko prihoda koliko je potrebno da se izjednače sa ostvarenim rashodima i tako zapravo nema nikakvih odstupanja između izvršenja i plana. Dakle, moram priznati da se sa ovakvom praksom nisam susrela iako je kroz moje ruke eto slobodno ću reći prošlo tisuće financijskih izvještaja. I na kraju Hrvatski olimpijski odbor je zaboravio da za pozajmice koje je odobravao Sportskoj televiziji mora imati odgovarajuće odluke nadležnih tijela. Predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora jučer je ovakvo postupanje opravdavao time što su se pozajmice davale iz vlastitih sredstava i da u tom slučaju odluke nadležnih tijela nisu potrebne. Ako odluke nisu potrebne pitam zašto su se ipak naknadno donosile i to kad je to zatražila inspekcija. Osim toga, mislim da nije korektan pristup da se vlastitim sredstvima može raspolagati autonomno, a istovremeno se sredstvima poreznih obveznika stvaraju gubitci. Naime, gubitak Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu iznosi preko 7 milijuna kuna s tim da je eto srećom pokriven viškom prihoda prenesenim iz prethodnih godina. Konačno vlastita sredstva Hrvatskog olimpijskog odbora u 2012. iznosila su samo 11 milijuna kuna što je puno manje od recimo iskazanog gubitka Sportske televizije koji je iznosio 23 milijuna kuna. Da ne spominjem dugoročne i kratkoročne obveze Sportske televizije u iznosu od 45 milijuna kuna od čega se 27 milijuna odnosi na dugove prema bankama. Dakle, zašto sam dala ovu usporedbu. Želim naime pokazati da vlastita sredstva hipotetski ni približno nisu dostatna za pokriće gubitaka Sportske televizije. Dakle, i sadašnjih i onih budućih i da će u konačnici ipak morati pokrivati hrvatski porezni obveznici. Očito je dakle i to želim ponovno naglasiti iako je to jučer zaista višestruko rečeno da se model financiranja Sportske televizije preko poslovnih banaka pokazao izuzetno lošim jer generira ogromne troškove kamata i jer generira ogromne gubitke. Sportska televizija je naprosto reći ću to tako projekt osmišljen za neka bolja vremena. On predstavlja rekla bih svojevrsni nadstandard za kojeg Hrvatska ovoga trenutka doista nema financijskih mogućnosti. I kad govorimo o tome na takav način onda to nije politička haranga na hrvatski sport kao što je jučer rekla opozicija već pokušaj da se osvijeste odgovorni, da imamo problem, dakle da imamo veliki problem i da treba pristupiti ozbiljno rješavanju tog problema. I da zaključim. Hrvatski olimpijski odbor je definitivno zaslužan za razvoj i za postignuća hrvatskoga sporta i sportaša. Međutim, kad ocjenjujemo njegovo poslovanje onda moramo biti kritični jer Hrvatski olimpijski odbor nije seoska udruga mažoretkinja s time da ne želim ništa loše reći o mažoretkinjama. Hrvatski olimpijski odbor je najviša nacionalna nevladina sportska udruga čiji je godišnji proračun 140 milijuna kuna s tim da gotovo 90% tog proračuna potiče iz državne kase, dakle iz sredstava poreznih obveznika. I ako to nije razlog zbog kojeg imamo pravo tražiti najveću moguću odgovornost Hrvatskog olimpijskog odbora za zakonito i odgovorno trošenje tih sredstava onda ja doista ne znam što je. Hvala lijepa.
Branko Vukšić, replika.
Uvažena kolegice Jelaš, vrlo ste precizno analizirali brojke u ovom izvješću i na to sasvim sigurno nemam što dodati. Ja ću se osvrnuti na ovu vašu rečenicu kad ste rekli Hrvatska nema trenutno mogućnosti za Sportsku televiziju. U ovom trenutku Hrvatska nema mogućnosti ni za što. Pitanje je dobre volje. Pokazujete, govorim o Kukuriku koaliciji dva mjerila. Jedno mjerilo kad je u pitanju čovjek koga ste vi postavili, a recimo to je Hrvatska radiotelevizija, a drugo mjerilo pokazujete kad je na čelu neke institucije osoba koja je proizašla čak ne iz politike jer nisu političare birali, ali nije bliska vladajućoj koaliciji sada. Pitanje je želimo li mi pomoć ili sve zatrti, samo to. Sportska televizija je komercijalna televizija, tu je gospodin Mateša u zabludi. To je komercijalna televizija. Ali da li mi shvaćamo značaj te Sportske televizije i možemo li pomoći kao saborski zastupnici da ta Sportska televizija prije nego što je zatvorimo, najlakše je to reći ništa mi stavljamo u stečaj ili predstečajnu nagodbu. Sjetite se koliko stotine milijuna ste oprostili mnogim drugim zbog toga što su vrlo bliski vlasti. Dajte govorite o tome, dajte uskladite nekakva mjerila. Sada kad govorite čini mi se da ipak ima nutra politike, a ja niti mi je namjera bila niti gospodina Matešu, nego me jednostavno brinu ta različita mjerila.
Nadica Jelaš, odgovor na repliku.
Pa kolega Vukšić, mislim da nisu u pitanju različita mjerila. Dakle, kao što sam rekla u raspravi ovoga trenutka Sportska televizija je doista jedan nadstandard za kojega nema financijskih mogućnosti. Hrvatska televizija i čak mislim da nije dobro uspoređivati Sportsku televiziju sa Hrvatskom televizijom. Naime, Hrvatska televizija je javni medij i on je nužno potreban svakom društvu, pa tako i hrvatskom. Sportska televizija ponavljam je nešto što je osmišljeno za bolja vremena i za bolja vremena to ovoga trenutka treba ostaviti. Doista mislim tako.
Kolega Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa slušajući ovu našu raspravu...
Kolega Šuker, oprostite, kolega Mateša je tražio riječ. Oprostite, pa ćemo vam dati poslije riječ.
Uvažena gospođo zastupnice, pažljivo sam slušao vaše izlaganje i moram priznati da ako vi kao saborski zastupnici inzistirate da izvješće dobije neku drugu formu mi smo na to spremni. Sad se pojavljuje u vašoj raspravi ideja da se treba voditi usporedbe sa prethodnim godinama. Mi smo, usput rečeno, dostavili prilog 4. – Realizacija programa i Proračuna HOO-a za razdoblje od 2009. do 2012. Ja ne znam da li ste vi svi to dobili ili niste, to je meni teško reći, tu se sve vidi. Ono što je relevantno i što želim vam skrenuti pozornost sve odluke su donesene legalno. Donijelo ih je Vijeće HOO-a i donijela ih je i kasnije i potvrdila i skupština. Svi zapisnici su tu, svatko može dobiti uvid u te zapisnike. Ono s čim se ne slažem je vaša ocjena rada komercijalnih revizija. To bi ispalo kao to su nekakvi žmukleri koji će za neku sitnu lovu dati mišljenje kakvo vi hoćete. Pa ja mislim da rijetko tko bi se od komercijalnih revizija usudio baš imati takav pristup. Ali ono što je relevantno, mi uopće nismo obveznici da radimo komercijalne revizije. I mi sami želimo raditi komercijalnu reviziju godinama, plaćamo komercijalnu reviziju i opet nije dobro. Spomenuli ste državnu reviziju, zadnje Izvješće državne revizije je bezuvjetno mišljenje. Pa prema tome ja stvarno ne znam kakvo mišljenje bi trebala dati državna revizija da bi bilo zadovoljavajuće za ove potrebe jel. I ono što je relevantno za 2012. godinu i to ponavljam stalno i ponavljat ću, svi nacionalni savezi i svi sportaši i sve sportašice dobili su sve ono što im je proračunom bilo predviđeno, sve. Nema nikoga tko nije dobio što mu je predviđeno bilo Proračunom za 2012. godinu. I osvojili smo medalje na Olimpijskim igrama i bili 25. na svijetu i opet nije dobro.
Nadica Jelaš, replika.
Poštovani gospodine Mateša nije istina da opet nije dobro. Dobro je. Vi ste trebali u ova dva dana provedbe rasprave shvatiti što je problem. Dakle, problem je Sportska televizija. I kad kažete da u dosadašnjim mišljenjima i nalazima državne revizije nije bilo nikakvih primjedbi, odnosno da su ta mišljenja bila bezuvjetna pa ja ću vam evo ovako otvoreno reći vjerojatno je to zato što tada u tom vremenu za koje se državna revizija provodila nije još bilo Sportske televizije. Ja zaista vjerujem da se napravila državna revizija sada ovoga trenutka da bi ona imala itekako primjedbe na funkcioniranje Sportske televizije. Dakle, naša osnovna zamjerka ovom izvješću je Sportska televizija. To je problem koji evo ja molim da se počne rješavati jer činjenica je da porezni obveznici ovoga trenutka u državi nisu spremni snositi i odnosno plaćati posljedice, financijske posljedice, funkcioniranja Sportske televizije.
Odgovor na repliku, Zlatko Mateša.
Dakle, što se tiče Sportske televizije pa naravno u ovakvom gospodarskom okruženju i sa prepolovljenim marketinškim prihodima na hrvatskom tržištu što možete vidjeti iz studije Agencije za elektroničke medije koja je prezentirana pred nekoliko mjeseci u Novinarskom domu vidite da to tržište je prepolovljeno. I naravno da je teško i naravno da je problematično i naravno da nije jednostavno to održati. Ono što mene osobno pogađa, smeta ili kako god hoćete a da ne uvrijedim nikoga je činjenica da se o toj maloj televiziji raspravlja dva dana kao o Proračunu RH a da ti kriteriji su drugačiji kad se radi primjerice o javnom poduzeću u 100 postotnom vlasništvu države kao što je Hrvatska pošta koja je u istom tom vremenu u zadnje 3 godine u EVO TV uložila 247,5 milijuna kuna. I oni nisu problem. Mi jesmo problem. Slažem se, problem je, probat ćemo iz tog problema izaći. Ali, to su čudni kriteriji.
Željko Šemper, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospodine Mateša vi ste sada rekli da su sve odluke bile legalne i odobrene, potvrđene od Vijeća HOO-a i Skupštine HOO-a. Pa meni sada nije jasno tko je u pravu, vi ili Klub hrvatskih olimpijaca? Citirat ću ono što je po očitovanju Kluba hrvatskih olimpijaca, oni kažu: "Nalaze sportske inspekcije ukazali su da su pojedine financijske transakcije HOO-a prema Sportskoj televiziji provodile se bez odluka Vijeća HOO-a. Jednako tako prema nalazu Nadzornog odbora u Programskom i financijskom izvještaju za 2012. godinu tajnik ne izvještava Skupštinu HOO-a o izdanim jamstvima za povrat kredita Sportske televizije u iznosu od 25 milijuna. Uskraćujući im tu informaciju glavni tajnik naveo je skupštinare na pogrešan zaključak i usvajanje nepotpunog izvješća." Pa mene sad interesira da li su oni u zabludi? Hrvatski klub olimpijaca koji su i članovi vaše skupštine, gdje je tu istina? Hvala lijepa.
Zlatko Mateša, odgovor na repliku.
Poštovani zastupniče, ovo što ste vi pročitali je mišljenje jednog od pet članova nadzornog odbora i on ima pravo na svoje mišljenje ali to mišljenje nije točno, jel? I teško možemo voditi raspravu putem razno raznih izjava raznih ljudi u novinama. Ponavljam ponovno, Klub olimpijaca postoji samo u Hrvatskoj i samo u Hrvatskom olimpijskom odboru upravo jer smo mi željeli dati značaj tim ljudima koji su zadužili hrvatski sport. Oni imaju pravo, neki od njih, ja ne želim sada govoriti o imenima. Neki od njih naravno imaju pravo imati drugačija mišljenja, imaju drugačija mišljenja. To je potpuno demokratski i legalno i legitimno i dalje su prisutni u skupštini i u vijeću Hrvatskog olimpijskog odbora. Što se tiče revizije, državna revizija je obavljena zadnji put 2011. za 2010. godinu, dakle ona je obuhvatila i osnivanje sportske televizije i u tom nalazu nije to uopće dovedeno u pitanje jer koncesija i natječaj su bili 2010. godine.
Kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa slušajući ove rasprave jučer i danas, meni stvarno nije jasno kad ćemo se mi u ovom Domu počet držati onoga što je točka dnevnog reda i da je dobro, dobro za sve jednako dobro i da je loše ili pogrešno za sve jednako pogrešno i loše. A naša Vlada bi trebala u principu sa svojim dokumentima takvu raspravu na određeni način i usmjeravati jer da je Vlada dala mišljenje na programe financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora onda vjerojatno naša rasprava ne bi išla u ovom smjeru. Oni bi se vjerojatno u jednom segmentu ako smatraju da a na to ću se kasnije vratiti detaljnije sportska televizija loš poslovni potez Hrvatskog olimpijskog odbora osvrnuli u jednom segmentu svog mišljenja ali najveći dio njihovog mišljenja bi išao na ono zašto je zakonom osnovan Hrvatski olimpijski odbor. Da li je Hrvatski olimpijski odbor s osnova sportskog djela ispunio svoje zadatke, da li je za onih 111 milijuna kuna koje dobiva namjenski sredstava i to morate znati, sredstva od igara na sreću su namjenska i Vlada Republike Hrvatske kad donosi ured o raspodjeli tih sredstava onda se točno zna zašto ta sredstva idu i da se Vlada osvrnula na taj segment onda bi njihovo mišljenje na ovo bilo drugačije. Međutim, kolegice i kolege, smiješno je da netko govori o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti a u trenutku kad daje mišljenje to resorno ministarstvo zna da mu u tom trenutku fali milijardu kuna da završi 2013. godinu i onda se to ministarstvo i ta Vlada poziva na Zakon o fiskalnoj odgovornosti koju oni krše. Pa to je smiješno, to je smiješno. A da je to tako, vidjeli ste u rebalansu proračuna, Ministarstvo prosvjete je odobreno 840 milijuna i da bi se na kraju pokazalo da još nemaju dosta novaca za prijevoz i prekovremene sate. Prema tome, ako sam se ne držiš zakona, nemoj pozivat druge da se drže na njega. Druga stvar, ministarstvo i Vlada je odobrila ovaj iznos koji Hrvatski olimpijski odbor ima u svom programu, tih 111 milijuna kuna. Odlukom zapravo Zakonom o izvršenju proračuna ove godine je rečeno da sve proračunski korisnici višak neutrošenih sredstava moraju vratiti u proračun. To prije nije bila obveza. To su prije bila prenesena sredstva iz prethodne godine i tako su se koristila i kolegice i kolege da smo mi raspravljali na takav način onda bi vjerojatno svi glasali za Izvješće o radu Hrvatskog olimpijskog odbora. Zašto? Pa zato što ti zbog kojih okupljaju kao krovna organizacija svi ti sportaši su imali sjajne rezultate u Londonu. O tome je svjedočio naš ministar koji je bio tamo desetak dana, slikao se sa tim osvajačima medalja, pa što tada nije rekao da su oni rade nešto pogrešno, tada je bilo mjesto da kaže, jer rezultat rada Hrvatskog olimpijskog odbora je sportska sreća i broj osvojenih medalja. O tome što se jučer pokušala nametnuti ovdje rasprava da li se određeni sportaši i udruge na lokalnoj razini financiraju dovoljno iz Hrvatskog olimpijskog odbora to je drugi par cipela o kojima treba raspraviti. Onda mi saborski zastupnici moramo donijeti odluku da od onog dijela poreza na dohodak nećemo davat više jedinicama lokalne samouprave za financiranje tog sporta nego će to ostati na državnoj razini iz jednostavnog razloga da svi olimpijski kandidati imaju jednak iznos sredstava a ne da njihova nagrada odnosno ono što oni dobiju ovisi o snazi jedinice lokalne samouprave i onda ćemo reći da pošteno razmišljamo i da sportski razmišljamo i promišljamo. E da mi na takav način raspravljamo o športu, o problemu športa onda bi vjerojatno lakše došli i do toga da iskorijenimo sve one negativnosti u športu. Međutim, o čemu mi govorimo? O nečemu što čak nije niti predmet ovog izvješća, sportska televizija je pravna osoba i ona nije Hrvatski olimpijski odbor, Hrvatski olimpijski odbor je njen osnivač i prema tome ako je Vlada željela da ovaj Visoki dom posebno raspravi o sportskoj televiziji onda su u svom mišljenju trebali naznačiti u jednom segmentu a oni smatraju da je to loša poslovna odluka itd. i da Hrvatski olimpijski odbor saborskim zastupnicima dostavi posebno izvješće o poslovanju sportske televizije sukladno zakonskim propisima po kojima oni moraju voditi svoje financijsko poslovanje. Onda bi ja rekao da ta Vlada ozbiljno razmišlja, da ta Vlada razmišlja u duhu sporta i da ta Vlada nema namjeru s ovim izvješćem praktički pokrenut proces rušenja čelnih ljudi u Hrvatskom olimpijskom odboru a da je to tako možete vidjeti i mišljenja na izvješće FINA-e, u jednoj godini je to problem i treba smijeniti upravu, druge godine to nije problem, dapače, uprava je sjajno radila. Radi se da ni jedna ni druga uprava nije napravila određene poslove. Dakle, kolegice i kolege nije dobro iste stvari gledati i mjeriti različitim mišljenjima. To nije dobro. A što se tiče Sportske televizije, gledajte, to je poslovna odluka. Gospodin Mateša je ovdje rekao da se ona financira iz vlastitih sredstava, ne financira se iz onih 111 milijuna kuna sredstava od igara na sreću koja su namjenska sredstva i da se razumijemo, Sportska televizija se ne bi ni smjela financirati iz tih sredstava ako u onoj uredbi koju je Vlada donijela nije naznačeno da dio sredstava se koristi za Sportsku televiziju, prema tome da to raščistimo. Dakle, ako je Hrvatski olimpijski odbor osnovao tu Sportsku televiziju i rekao da će se ona financirati djelom iz njegovih posebnih prihoda, a djelom iz vlastitih prihoda, onda se o tome može raspravljati kao o dobroj i kao o lošoj poslovnoj odluci. Međutim, kolegice i kolege, onda moramo uzeti sve ono što ova država ima, što je u tom medijskom prostoru, počevši od HRT-a, preko ove EvoTv i bilo čega drugoga. Ako smo mi HRT-u u proteklih desetak godina oprostili nekakvih 700, 800 milijuna poreza još vremena Škegre pa … pa sam ja doživio harangu kada sam pokušao naplatiti onih 250 milijuna kuna i plus toga imaju milijardu i 300 milijuna prihoda od one pretplate koju plaćaju svi hrvatski građani i prema njima smo poprilično …, prema njihovom poslovanju, o tome da hrvatski građani od sporta na HRT-u na žalost nemaju više ništa, to je drugi par cipela ili evo EvoTv. Gledajte, Vlada kao jedan od svojih ključnih, strateških programa za smanjenje prekomjernog deficita kaže menadžeri u trgovačkim društvima će smanjiti plaću 6%, a zaposlenima će se smanjiti 2%, a istovremeno Hrvatska pošta iz te dobiti prema odluci Vlade i prema Zakonu o izvršenju državnog proračuna, onda ovih 247 i pol milijuna ima posebnu težinu jer ako je ministar po prvi puta u povijesti Hrvatske države i Vlada u Zakonu o izvršenju proračuna ugradio da i da poduzeća u kojima je država većinski vlasnik i u kojima je država manjinski vlasnik, moraju platiti u proračunu svoju dobit. Onda kolegice i kolege, ako je netko uložio u 3 godine 247,5 milijuna kuna u nekakvu televiziju, a ostvario je godišnje 3 milijuna prihoda pa zar nije logično da si netko postavi pitanje, čekajte malo, ako mi s jedne strane ljudima dižemo cijenu ovoga, dižemo PDV, sad će Vlada dignuti trošarine za 20 lipa da bi prikupila nekakvih 400 milijuna, a istovremeno jedno javno poduzeće potroši 275 milijuna kuna na osnivanju nekakve televizije koja funkcionira tako kako funkcionira i nikog to nije briga i nitko o tome ne raspravlja. I onda je logična stvar da se postavlja jedno pitanje, dakle kada pogledate ovo mišljenje Vlade, kada slušate rasprave kolega prije svega iz SDP-a i Hrvatske stranke umirovljenika, onda je očigledno jasno da ovo mišljenje služi isključivo za politički program jer kada bi on bio zasnovan na argumentima, nitko u ovom Visokom domu ne bi ruku digao protiv toga. Ali ne možete ne osvrnuti se na rad, ono za što Hrvatski olimpijski odbor kao … sportska organizacija postoji i konstatira činjenice i onda usput spomenu da i postoji još nešto tu i neka izvoli dostaviti podatke da se može o tome raspraviti. Ne, to nama nije bitno. Sportska televizija je problem, Sportska televizija je kriva zato što u Hrvatskoj ima 400 tisuća nezaposlenih, zato što će Hrvatska i ove godine imati gospodarski pad, zato što ne znam tko u nekakvom klubu nije napravio ovo ili ono, sve je kriva Sportska televizija. Međutim, kolegice i kolege, s tim ću završiti. Ključno je pitanje da li je u Sportsku televiziju otišao novac iz državnog proračuna koji je uplaćen Hrvatskom olimpijskom odboru za namjenu za sportske programe? I kada govorimo o plaćanju, kolegice i kolege pogledajte u izvješću koliko tih novaca na plaće ide za plaće trenera? I postavlja se pitanje da li bi mnogi uzrasti mladi imali trenera da se on ne plaća iz Hrvatskog olimpijskog odbora? Da li bi Hrvatska imala toliko medalja da nismo imali toliko sjajnih klinaca u kadetima, juniorima? Na kraju krajeva, koliko je tih klinaca propalo, upravo zbog toga što nisu imali adekvatno praćenje kroz sportski program i nažalost nije dobro da na ovakav način govorimo o onome što kada nam treba svi se ponosimo, a kada nam ne trebaju u političke i politikanske svrhe, onda se volimo nabacivati blatom po tome.
Nemojte lupati. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Šuker, govorili ste u svojoj raspravi o tome kako je Vlada prišla ovom izvješću. Nažalost, ona je zbunila svoju većinu koju ima u Saboru, oni su na odboru glasali jednoglasno za ovo izvješće da se prihvati, a onda kada je Vlada reagirala, tj. ministar Jovanović pa zaveo svih u Vladi, e sada i većina misli nešto drugo. Ali to je zbog toga što u toj Vladi po meni vlada totalni raspašoj. Tamo više nitko ništa ne zna, od vlasti ne odustaju, ali probleme naroda ne rješavaju. Svakodnevni su, vidljivi su i samo se gomilaju. Počeli su se baviti sami sa sobom, ali jednostavno kažem, od vlasti ne žele odustati iako ih dnevno salijeću sve veći i veći problemi. Briga njih za narod. Pa pogledajmo samo dnevni red i o čemu mi raspravljamo. Sjednica Sabora traje, ne znamo uopće o čemu ćemo popodne, što ćemo sutra, jednostavno izgubili smo se u prostoru. Do sada je važila izreka "Kruha i igara", ova Vlada je to okrenula. Sada imamo igre bez kruha. Jednostavno da čovjek ne povjeruje jer kada pogledamo odnos prema ovom izvješću, vrlo je vidljivo upravo to. Njima ne smeta ono što ste vi rekli, kada jedno javno poduzeće Hrvatske pošte ulaže u EvoTv 245 milijuna kuna gdje uprihodi godišnje 3 i pol, radi toga se otpustilo 1000 ljudi iz sustava i onda su u problem došle pošiljke i nošenje pisama i to nikoga ne smeta jer je tamo posložena struktura. Smetaju im oni koji pokušavaju pokrenuti jedan normalan projekt koji ima svoju dugoročnost, ali samo zbog toga što partija je shvatila i želi uzeti neke fotelje koje im se na neki način sviđaju.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Da kolega Borić, vrlo je interesantno da je odbor matično saborsko radno tijelo jednoglasno podržalo ovo izvješće. I vrlo je interesantno da neki članovi odbora su najglasniji u jučerašnjoj, današnjoj raspravi da se izvješće ne prizna. Sada meni nije jasno, ako pročitate izvješće i ako ste za njega i na kraju krajeva u tom izvješću odbora nisu hvalospjevi na račun HOO-a, odbor je realno raspravio o određenim problemima, ukazao na neke stvari koje bi se možda popravile i na kraju krajeva to i je funkcija saborskih radnih tijela. Ali je vrlo interesantno mjesec dana kasnije se pojavljuje Vlada sa svojim mišljenjem, ne sa svojim mišljenjem nego je uzela mišljenje i saborskim zastupnicima i to je najveći problem, uzela je njima njihovo mišljenje. A što se tiče rada u Saboru ja bi bio sretniji da mi danas, sutra raspravljamo o točkama dnevnog reda koje će na određeni način dati naznaku da se Hrvatska izvlači iz gospodarske krize. Mi prekidamo jučer u pet sati, danas ćemo raspravljati ovo samo zbog toga jer ovaj Sabor ne može raditi ako Vlada ne pošalje zakone. I mi bi bili daleko sretniji da Vlada šalje zakone, a ne da nam Vlada u glavu želi ukucati svoje mišljenje. mi imamo svoje mišljenje, a Vlada neka ima svoje mišljenje pa ajmo ga kritički razmotriti i promotriti i to je jedini način da mi nešto napravimo dobro za ovu državu. Ali na ovakav način da vam netko uzme mišljenje i servira svoje mišljenje kao nešto što je prava stvar i onda vas tjera da govorite nešto s čim se i sami ne slažete u najmanju ruku žalosno a da ne govorimo smiješno.
Ante Kulušić, replika.
Kolega Šuker, kada u ovoj sabornici više traje rasprava o financijskom izvješću HOO nego rasprava o državnom proračunu, a u biti pričamo to sam jučer kazao to je nešto kao preklanjski snijeg onda se slažem s vama da ovo ne samo da sliči na politički progon nego ovo je politički progon nažalost sporta, umjesto da se bavimo sa tim kako će Hrvatska država izreklamirati sebe na otvaranju svjetskog prvenstva, da Hrvatska turistička zajednica zakupi ogromne televizijske prostore u čitavom svijetu jer će nekoliko milijardi gledati to otvaranje svjetskog prvenstva, mi pričamo o tome i svi se slažemo što je najžalosnije da Sportska televizija je potrebna, a da nijedna televizija ne posluje u plusu i da je ovo poslovna odluka HOO-a. Međutim žalosno je i tragično što našim kolegama sa suprotne strane ne smeta ni ovo što je pošta uložila i što je tisuću ljudi zbog toga ostalo bez posla, ne smeta ovdje nikome što je za privatizaciju Croatia osiguranja plaćeno 54 milijuna kuna za savjetnike za prodaju, a znalo se ono što se kaže kod nas prije Krista kome će biti prodano Croatia osiguranje, to nikome ne smeta. Ali smeta Sportska televizija jer ovi ljudi koji vode HOO i hrvatski sport nekome smetaju i nekome se ne sviđaju. Hvala lijepa.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Da kolega Kulušić, jučer se nije govorilo o tome da će Hrvatska nogometna reprezentacija imati tu čast i sreću da s Brazilom otvori Svjetsko prvenstvo u nogometu i da će nas gledati 4 milijardi ljudi. I umjesto da to gledamo kao … kolegice i kolege imate pravo imate mikrofon pa recite nitko vam ne brani. Dakle i umjesto da gledamo to na kao prvorazredan sportski događaj i gospodarsku prezentaciju Hrvatske, ne mi se idemo nabaciti blatom. Koliko smo platili nekakve bezvezne savjetnike pa recimo samo za Clean Start koji su pripisivali one dokumente koji su postojali već u Hrvatskoj, recimo za jamstvo ili nekakav garancija da Hrvatska bude organizator Europskog košarkaškog prvenstva je 5 milijuna eura. Pa ako će na tom prvenstvu sudjelovati Slovenija, Srbija, BiH vjerojatno i Crna Gora da li uopće netko može izračunati koliko će Hrvatska zaraditi puta pet milijuna eura. Jer ako su Slovenci uspjeli to napraviti ne vidim razloga zašto mi to da ne napravimo, zašto netko radi svađu između Zagreba i Splita. Pa zar nam nije dosta svađa oko toga gdje će se igrati utakmice eventualnog europskog prvenstva u nogometu to bi naš narod rekli na vrbu sviralo, ali bitno je da se mi posvađamo oko toga. I dok se mi svađamo uletit će nam netko treći i to je problem ovih naših rasprava. Niko nije zato pa da je ne znam tko s druge strane da se opravdavaju njegove nepravilnosti, ali Hrvatska kao zemlja koja je u krizi, a sport i biznis to su imali svi prilike vidjeti oni jučer koji su gledali one dvije utakmice četvrtfinala Lige europskih prvaka koliko stotina milijuna se jučer … navečer u Madridu i Münchenu, a prethodno veče u Dortmundu u Londonu. Međutim recimo da se to kada Dinamo igra Ligu prvaka onda to ne valja, pljuvačnica, ajmo bojkotirati. Tko će imati više priliku u životu u živo gledati Cristiana Ronalda ili Mesija ili nekog drugog? To se postavlja pitanje da li nama vrhunski sport omogući da mi to na svojim terenima možemo ili ne možemo gledati.
Hvala. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Šuker vi ste rekli kada ste spominjali Zakon o fiskalnoj odgovornosti da vam je smiješno. Meni je to tragikomično da se Zakon o fiskalnoj odgovornosti ne poštuje. kada bi se Zakon o fiskalnoj odgovornosti kada bi poštovala država, centralna država tada sasvim sigurno da bismo mogli, ja se slažem s vama drukčije razgovarati, međutim mi danas trebamo biti bolji od Vlade. Znači mi se trebamo zalagati da se poštuje Zakon o fiskalnoj odgovornosti i sasvim sigurno da je HOO taj koji treba poštovati zakone i djelovati prema zakonima. Da se ne bi slučajno oni koji slušaju, ako nas netko sluša bili dovedeni u zabludu, riječ je o komercijalnoj televiziji. Kada govorimo o Hrvatskoj radio televiziji onda je riječ o javnoj televiziji. Mi ovdje govorimo o potrebi Sportske televizije u Hrvatskoj, da ne bi, to je velika razlika. Kad ste govorili o fiskalnoj odgovornosti državni deficit je bio predviđen 10 milijardi, ispao je 17 milijardi, 7 milijardi se samo fulalo, nije baš puno jeli. Druga stvar koja je, upravo to što sam ja prije kolegici replicirao, tu su različita mjerila. Kad ste govorili o Hrvatskoj radio televiziji 800 milijuna kuna je oprošten porez. Često se manipuliralo sa Hrvatskom radio televizijom pa se pokušavalo disciplinirati Hrvatsku radio televiziju, hoće platit porez neće platit. To dobro znate da je bilo, u jednom trenutku se tražilo da se plati, ali onda kad su oni malo popustili onda se više nije tražilo da se plati ta televizija. Ono što je zabrinjavajuće, što ste vi govorili, a što je govorio i gospodi Mateša je to da Hrvatska pošta ulaže 247 milijuna a da nitko u ovoj krizi ne zna u šta ulaže, zašto ulaže, 247 milijuna kuna u EVO TV. Pa ja pozivam, evo to je prilika da DORH pokaže da nema različita mjerila, da se vidi pod kojim uvjetima se ulaže u to i zašto za tu, za tako veliki novac javnost ne zna u što se ulaže i zašto se ulaže. Hvala lijepa.
Hvala. Ivan Šuker odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, Zakon o fiskalnoj odgovornosti je jedna zakon na koji sam ja osobno jako ponosan i zbog njega sam dobio puno udaraca zbog nerazumijevanja, a on je donesen upravo razloga toga da niko u državnom proračunu ne može više potrošiti od onoga što mu je odobrio ovaj visoki dom. Jer Sabor usvaja proračun, iako proračunski korisnik shvati da ne može svoj program izvršit sa sredstvima koje mu je odobrio Sabor, onda mora od predsjednika Vlade, praktički dat mu svoj mandat na raspolaganje ili tražiti rebalans. A ja sam to u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti spominjao u kontekstu mišljenja Vlade, gdje oni koji znaju da im je u tom trenutku falila milijarda i pol kuna, jer gledajte ako vama se deficit poveća za 7 milijardi kuna, niste vi samo promašili na prihodovnoj strani, nego ste promašili na rashodovnoj strani. U tom trenutku kad znate da ste promašili proračun za toliko i toliko novaca ne želite te javno priznat, pozivate na nekoga odgovornost. A što se tiče HRT-a i poreza, gledajte u izbornoj godini 2003. Visoki dom je u veljači donio odluku da se izvrši financijska i sve moguće kontrole na HRT-u i to je završilo i nalaz je čekao. I ja kad sam preuzeo ulogu ministra financija najedanput se taj nalaz pojavio na mom stolu. Ali isto tako izmjenom Zakon o porezu na dodanu vrijednost je jasno definirano da oni troškovi koji su učinjeni s osnova naplate, pretplate koju plaćaju građani, ne podliježu zapravo PDV-u i nema se pravo odbiti kao pretporezi, tako da je ta nesuglasica definirana. Ali ono što je ključno što ste rekli u svojoj replici, a to je nažalost ta različita mjerila. Različita mjerila za istu stvar krimen je krimen, dobro je dobro i ono nema niti političku stranku, niti ovoga onoga, ono ima ime i prezime. I budite sigurni kad počnemo na takav način razmišljat pa onda nema potrebe da se ovako prepucavamo, ali najgora je stvar što mi sa nekim polu podacima želimo izvršit političke smijene, a to je ono što nije dobro jer sport i politika jesu vezani, ali ne bi li trebali biti ono baš da politika utječe na sve.
Saša Đujić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, vi ste rekli da Vlada nije dala nikakvo mišljenje na izvješće o radu Hrvatskog olimpijskog odbora, jer da je dala da bi mi danas ovdje drukčije raspravljali. To naprosto nije točno. Vlada je dala svoje mišljenje i ono je negativno, a vidim da ste ga vi vidjeli budući da često spominjete da je jedini argument Vlade Zakon o fiskalnoj odgovornosti, a to vam je na početku toga izvješća. Ali to izvješće ima još 4,5 stranica na kojima su navedeni i neki drugi argumenti zbog čega je to mišljenje negativno, a to nije samo Sportska televizija i nije samo Sportska televizija problem u poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora. I upravo u tom mišljenju vam stoji da su problem odluke vezane za poslovanje Sportske televizije, da su problem kriteriji vrednovanja programa Nacionalnih sportskih savez, da je problem Olimpijska akademija o čemu isto jučer govorili, da je problem donošenje odluka vezanih uz poslovanje Sportske televizije, način i legalitet davanja pozajmica i jamstava. Cijeli niz nepravilnosti je tu. I to, to su argumenti, o tim argumentima se priča ali se ti argumenti stalno malo kroz ovu raspravu guraju sa strane i rasprava se gura u nekom drugom smjeru. Optužuje se tu za politizaciju rasprave, pa nismo je mi isplitizirali, ovo su argumenti o kojima mi pričamo. Kada pričamo o politizaciji, evo poslušajte rasprave kolege Borića, on je sa svojim izjavama i Grunfa nadmašio zadnjih dana. Puna su vam usta političkog progona. Nije ovo politički progon kolega Šuker, ova rasprava je ukazivanje na nepravilnosti, netransparentnost i loše poslovanje u Hrvatskom olimpijskom odboru. I to je ono što je cilj svima nama ukazati na te nepravilnosti da se one poprave, da se promijene i evo ko što sam i jučer rekao jedini interes Vlade je kontrola namjenskog trošenja sredstava. I pardon, još jedna rečenica. Govorite, pravdate poslovanje Sportske televizije, da je to poslovna odluka i da se ona financira iz vlastitih sredstava. To je jednim dijelom točno, samo ta vlastita sredstva nisu dovoljna za poslovanje sportske televizije. I ako je svima interes sport nije li onda svima u interesu i vlastite prihode usmjeriti direktno u sport u Republici Hrvatskoj?
Hvala lijepa. Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolega Đujić, mi imamo točku program i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, Sportska televizija je posebna pravna osoba. I onda je ovdje trebalo dodati to. Ja sam legalist i malo više, nemojte se ljuti, znam o financijskim izvješćima i što znači konsolidirani netko drugi i nema namjeru vam držati tu lekciju jer ne bi bilo korektno, jer vi možda znate neko drugo područje. Ne želim se spustiti na tu razinu. I to je ono što sam govorio cijelo vrijeme. I zato sam rekao da Vlada nije napravila korektno mišljenje. Vi ste na odboru bili za.
Ne, nisam bio na odboru.
A zašto onda, vi ste prezenter kluba. Ja svojim kolegama iz kluba, ja vas lijepo molim, ja sam pristojno slušao dok ste vi govorili. Ja vas lijepo molim. Gospođo potpredsjednice. Gledajte kolega, kada nemate argumenata i kada je ovakva nekakva točka. Ali znalo se da Izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora temeljem mišljenja Vlade prvorazredna politička točka. I kada zastupnici iz nekog kluba idu na odbor onda im se da mišljenje kluba koje moraju zastupati. Ako netko želi vlastito mišljenje može reći moje mišljenje i stav je takav. I bilo je to i kod naših zastupnika i kod vaših zastupnika po pojedinim točkama. Ali ovdje je bilo jednoglasno, to je jedan stvar. Druga stvar, Sportska televizija je poslovanje. Pa vi stalno bježite od toga da Hrvatski olimpijski odbor ima svoje prihode i da Sportska televizija nije nekakva bezvezna poslovna odluka, Sportska televizija je trebala poslužiti za promociju određenih sportova. Upravo najviše onih sportova gdje se educiraju treneri u olimpijskoj akademiji. Vi za hrpu malih sportova ne bi imali školovane trenere u Republici Hrvatskoj da nisu školovani preko Olimpijske akademije. To vam je ista priča kao i kada ste ukinuli porezni studij. Ista priča. Hrvatska je ostala bez stručnjaka koji znaju pravo i financije. Tako je i ovdje. Da ovoga nema mi za hrpu malih sportova ne bi imali trenere. Pa zar to nije bitnije da imamo te trenere nego da se sada bavimo sa nekakvim bedastoćama. O čemu mi pričamo? Pa meni je bitno tko će moje dijete trenirati. Itekako. …/Hvala lijepa./… Samo jednu rečenicu, molim vas jer mi je uzeo vremena. Jer bitno je kome svoje dijete date na trening jer dijete i putuje s njim i taj čovjek vodi brigu o njemu. Prema tome to ne može biti nekakav bezveznjak. I ako nema školu, hvala Bogu pa je Olimpijski odbor osnovao akademiju a ne mi pljujemo po toj akademiji.
Molim vas, ja toleriram da i nešto dulje govorite ali ovo je malo previše. A kada replicirate imajte živaca i strpljenja da čujete i odgovor na repliku. Domagoj Hajduković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Šuker, vjerujem da ste slušali moju raspravu jučer, bili ste cijelo vrijeme ovdje i tada sam i rekao i tu se možemo složiti da svi problemi hrvatskog sporta ne potječu iz Hrvatskog olimpijskog odbora niti ih Hrvatski olimpijski odbor može riješiti. Mi si uvijek uzimamo pravo da kada raspravljamo o nekoj temi vezano, dakle Hrvatski olimpijski odbor je ovdje vezan za sport da možda malo raspravu i raširimo. No, ono što ja zapravo želim ponoviti i tu govorim svoje mišljenje jer sam ga izrekao i u pojedinačnoj raspravi je to da mene smeta netransparentnost raspolaganja javnim novcem. Dakle, u ovom izvješću je jasno navedeno sve one kategorije, stupci i slično, na to nisam dobio odgovor nažalost još uvijek, ali mene zanima po kojim kriterijima se taj novac raspoređuje. Zašto je primjerice Hrvatski nogometni savez dobio milijun i 700 tisuća kuna, zašto je košarkaški dobio 4 milijuna, zašto je planinarski dobio 450 tisuća. Dakle zanimaju me jasni kriteriji po kojima se to raspodjeljuje. Nadalje kada govorimo o programima športa lokalne razine i financiranja na županijskim razinama zašto jedna od najvećih županija i nažalost najgospodarski nerazvijenija recimo Osječko-baranjska je dobila tek 109 tisuća kuna, zašto je Istarska recimo dobila 316 koja ima kapaciteta, dakle jedinice lokalne samouprave imaju kapaciteta financirati sport više nego recimo Osječko-baranjska županija. Odgovor također isto nisam dobio niti se to u izvješću uopće spominje zašto neke nacionalne saveze, odnosno udruge jesu članovi olimpijskoj odbora a neki nisu. Koliko ja znam postoji Hrvatska odbojkaška udruga ali postoji i Hrvatski odbojkaški savez. Hvala.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Hajduković, prvo da vam odgovorim na ovo zadnje, to bi trebale odgovoriti kolege iz Hrvatskog olimpijskog odbora, kada jedna udruga postane član Hrvatskog olimpijskog odbora druga se automatski briše. Ne mogu dva ista sporta biti članice to je nešto. Međutim, gledajte kolegice i kolege. Ovo sam ostavio za zadnju repliku. Nitko ovdje si nije postavio pitanje zašto iz hrvatskog proračuna sredstva koja smo mi digli ruku, koji su digli ruku za njih i oni koji su bili protiv ali su doneseni u ovom Domu za 2014. i 2013. zašto se ne isplaćuje onakvom dinamikom kako je to predviđeno Zakonom u proračunu. To jest jedna dvanaestina. Ili ako postoje opravdani razlozi onda više. Nitko od vas nije postavio to pitanje. Zašto Hrvatski olimpijski odbor u prva četiri mjeseca ove godine nije dobio skoro 40 milijuna kuna. E sada ste postavili to pitanje i da ste rekli nisu to dobili zbog nepravilnosti onda bi vam ja rekao O.K., argumentirali ste to ali to ste prešutjeli. Druga stvar, kolegice i kolege. Trebate gledati dokumente koji se ovdje usvajaju. Dakle, Hrvatski olimpijski odbor kao i borba protiv ovisnosti i neki drugi koji dobivaju novce iz i nevladine udruge i manjine, koji dobivaju novce za određene programe iz igara na sreću predoče određeni program i temeljem toga Vlada uredbom donese raspodjelu sredstava. Temeljem toga Olimpijski odbor ima financijski plan. Ali recimo evo sada da netko od Olimpijskog odbora u ovom trenutku traži financijsko izvješće. Šta bi oni napisali u prihodima za prvih 4 mjeseca sredstava iz proračuna nula i to velika kao Sljeme. A istovremeno ministar nema to pravo, nitko mu ga nije dao da uskrati sredstva proračunskom korisniku ako nema za to opravdanog razloga. Ali o tome nitko kolegice i kolege dva dana ovdje nije progovorio. I je li to korektno od nas? Nije. E kolegice i kolege da smo protiv toga progovorili, protiv takve samovolje, ali kažem vam i SMS koji je ministar poslao jednom članu Olimpijskog odbora je sramotan.
Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, vi ste postavili, vi ste pitali što je ključno pitanje. Hrvatska je uspješna jedino u sportu i turizmu. Problem sa Hrvatskim olimpijskim odborom je u tome što je uspješan. I to je ključ problema. Vjerojatno da nisu uspješni ovakve rasprave ne bi bilo. Uspješan je između ostalog zato što zahvaljujući Hrvatskom olimpijskom odboru ima, postoji jedna Strategija razvoja sporta, financiranja sporta i brige oko sporta. Nažalost to je nešto, to strateško razmišljanje je nešto što ovoj Vladi i vladajućoj koaliciji naprosto nije primjereno i naprosto ne vode o tome računa. Pitanje ovo o čemu se lomimo cijelo vrijeme ove televizije je pitanje jedne strateške odluke i dugoročne brige o sportu. Nažalost, mi smo svjedoci već 2,5 godine ovdje da mi nijedan ključni strateški dokument nismo donijeli i zato je sva ova diskusija okrenuta naprosto u krivom smjeru. Imamo najneuspješniju Vladu od svih dosadašnjih Vlada koje su postojale u Hrvatskoj i naprosto ne možemo razgovarati o ključnim stvarima. Problem s ovim izvješćem je između ostalog i to što naprosto treba potrošiti vrijeme jer na dnevnom redu nema tih točaka, a treba potrošiti vrijeme do sutra u podne ili kada će biti ova sjednica. Prema tome umjesto da se razgovara o uspješnosti, čuli smo da je 2012. bila najuspješnija godina po hrvatski sport do sada, mi smo sveli ovo na jednu diskusiju koje bi se svi trebali sramiti.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. E kolega Tuđman, ova replika je došla kao šlag na tortu. Na čelu svih olimpijskih odbora u svijetu su uglednici, da li politički, gospodarski ili sportski, ljudi od imena i prezimena i ja nikako ne mogu zaboraviti ponos '92. pokojnog Dražena i ostalih mojih košarkaša, Gorana sa onom trakom i grbom i gledajte, svi su zaboravili tko je u tom trenutku dao najveći doprinos za Hrvatsku, nekakvim privatnim vezama i tako da Hrvatska postane članicom Međunarodnog olimpijskog odbora. To smo zaboravili, kao što smo zaboravili ponos koji nas je ispunjavao '98. kad smo za trunku nesreće i sportske tragedije ostali bez finala svjetskog prvenstva. Sve to zaboravljamo, ali kad treba se zbog raznoraznih političkih razloga nabacat s blatom onda to sjajno činimo. Međutim, sportski velikani i to sa zemljama koje poštuju svoju tradiciju, kako kulturnu, političku i svaku, nema šanse da se dogodi. A imamo isto tako slučajeva ako ti velikani sporta prekrše određene zakone svoje domovine, oni ih sankcioniraju bez milosti. Imali smo tu primjer u zemlji koja je nama poprilično bliska i draga, Njemačka. Najveće zvijezde su sankcionirali jer su napravili porezne prekršaje. Tko nama brani da mi to u Hrvatskoj napravimo i nitko neće se zbog toga ljutit, niti oni koji to moraju platiti niti oni koji njih obožavaju. Ali ne, mi želimo samo zato što nam netko smeta maknut ga jer on možda nije iz istog političkog razmišljanja kao mi ili ne daj Bože pripada jednoj političkoj stranci. Pa sve inspekcije koje su nogometne klubove početkom 2000. dovele u one silne dugove koji nisu postojali su bili zbog toga da u 10 godina vladavine pokojnog predsjednika Tuđmana sve je bio kriminal pa i sport, a sport je bio najveća promocija Hrvatske ali trebalo je i to oblatiti. I to je naš problem i to je ono što si mi u ovom Visokom domu ne smijemo dozvolit pa bez obzira kojoj političkoj opciji pripadamo.
Nadica Jelaš, replika.
Poštovani kolega Šuker, moram ponoviti da nitko s ove strane doista nije osporavao sportske rezultate Hrvatskog olimpijskog odbora. Ono o čemu mi već dva dana govorimo su financije Hrvatskog olimpijskog odbora, dakle moramo biti odgovorni, moramo ukazivati na probleme upravo iz razloga da bi se ti problemi rješavali. Ono što nije dobro je pokušaj da uspoređujete probleme države dakle kad je riječ o fiskalnoj odgovornosti sa problemima pojedinih korisnika državnog proračuna, dakle vi zapravo kažete da ni Hrvatski olimpijski odbor ne bi trebao biti fiskalno odgovoran zato što Vlada ne može ostvariti fiskalnu odgovornost. Dakle moram vam reći da je to zaista vrlo loša i vrlo neodgovorna poruka, pogotovo što je vaša Vlada dala vrlo obilan doprinos tome da aktualna Vlada u sadašnjem trenutku vrlo teško ostvaruje upravo tu fiskalnu odgovornost. Dakle nije stvar nečije, dakle ministrove ili ministarske samovolje to što se ovoga trenutka ne može ostvariti fiskalna odgovornost, to je naprosto stvar kako ste vi rekli objektivne prirode. Nema novaca, nema novaca i vi to jako dobro znate. Ne možete uspoređivati probleme Hrvatskog olimpijskog odbora s državnim problemima i pozivati korisnike da ne poštuju zakone, dakle da bi u državi bilo još više kaosa, da bi se država još teže nosila s tim problemima, ali to je zapravo vaš princip funkcioniranja. Što gore, to bolje. I naveli ste na kraju primjer FINA-e kao dokaz dvostrukih mjerila aktualne Vlade u ocjenjivanju nečijeg poslovanja. Dakle, doista Vlada jest ocjenjivala poslovanje FINA-e negativno tako dugo dok je financijski rezultat FINA-e bio negativan i dok se FINA nije restrukturirala. Onoga trenutka kad je završeno restrukturiranje, kad je FINA počela poslovati pozitivno i izvješće odnosno mišljenje Vlade o poslovanju FINA-e je bilo pozitivno i to je to. Nema nikakvih dvostrukih mjerila.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Kolegice Jelaš, nemojte se ljutit ali mi smo o tom izvješću raspravljali prije dva tjedna. Dobit za 2010. je veća od dobiti za 2012. skoro 30 milijuna kuna. Znači kad imate veću dobit 30 milijuna kuna nećete dobit pozitivno mišljenje, a kad imate manju dobit, dobit ćete pozitivno mišljenje. Pa to ste vi rekli. To vam je to, još ste mi replicirali oko one amortizacije koja je za tih 20 milijuna bila trošak amortizacije u 2012. za 29 milijuna manji nego u 2011. Ja brojke dobro pamtim, prema tome ono što jedanput kažem to ostane uklesano i nema šanse da drugi put kažem nešto drugo. Prema tome, ono što sam rekao i ovdje, Hrvatski olimpijski odbor je dobio iz Vlade od proračuna 111 milijuna kuna, 111 milijuna kuna temeljem određenog programa i Vlada u svojoj analizi rada Hrvatskog olimpijskog odbora se trebala bazirat na tih 111 milijuna temeljem kojeg programa je dala tih 111 milijuna. I da se Vlada očitovala o tome onda bi mi ovdje drugačije razgovarali, ali Vlada se o tome nije očitovala, Vlada tu nabraja hrpu nebuloznih stvari da bi se sportska televizija ispravila kao nekakav problem. O Sportskoj televiziji možemo raspravljati kao poslovnom potezu dobrom, lošem promašaju, možemo milijun stvari. Međutim, to je ista priča možemo uzeti Hrvatske autoceste. Ako gledate njih zasebno one ekonomski nisu opravdane jer nikad neće ostvariti toliko prometa da bi se pokrile. Ali što bi bilo sa našim turizmom, što bi bilo sa Likom i Dalmatinskom zagorom da nemamo te Hrvatske autoceste. Dakle, njihov utjecaj je višestruko pozitivan od toga. Tako i ovdje, mi te male sportove sa kojim se bavi na tisuće, desetine tisuća djece moramo promovirati. Moramo djecu zainteresirati da odu u sportske dvorane da se maknu iz birtija ili od negdje drugdje, a to možemo napraviti jedino ako oni vide taj sport i ako osjete da njima taj sport leži. Ali onda u to moramo nešto i uložiti. To je smisao priče i Sportske televizije. A ako ona postigne [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] gospodarski program pa neka ostvaruje, neka radi sa dobiti pa će tu dobit ulagat u sport.
Hvala lijepa. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine predsjedniče Olimpijskog odbora. Pa gospodine Šuker, vi ste rekli da se dogodilo promijenjeno mišljenje sa odbora kao i kluba zastupnika. Ja vjerujem nakon intervencije ministra Jovanovića, jer drukčije se ne može dogoditi naknadna pamet i ocjena, te sadašnje stanje koje se prezentira kao da ništa nije bilo dobro, da je bilo sve protuzakonito. To smo doživjeli. Vidjeli smo Jovanovića, eskapade, napade, paušalne ocjene, prozivanje, nazivanje Hrvatskog olimpijskog odbora novom močvarom i to je bio još jedan u nizu napada iz čisto politikantskih razloga ali i jedina cilj u ovom svemu je kako bi se i u Olimpijskom odboru inaugurirali politički kadrovi, politički kadrovi partije i onda bi sve bilo u redu, onda bi sve bilo pozitivno i jednako tako pozitivno kao i u Vukovaru, jednako tako pozitivno vjerojatno kao i u Sisačko-moslavačkoj županiji. Ali vjerujemo da kao što to priroda i potvrđuje komarci kada ugrizu više ne egzistiraju. Vidimo iz svih ovih namjera koji se događaju da ova naknadna pamet prouzročuje samo jedno, da govori se o negativnostima jer se uspjesi ne mogu priznati. Uspjeh ti neću priznati pa makar on bio najsvjetliji, najbolji, naći ću ti zamjerke kako bi te politički promijenio, diskreditirao i kako bi postavio one koji će biti moji poslušnici. Žalosno je da su članovi kluba zastupnika pozicije promijenili i stekli naknadnu pamet pod Jovanovićevim utjecajem.
Ivana Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Đakić, kad pogledate ovo izvješće sa Odbora za obitelj, mlade i sport ja mislim da nema sportaša i nema dobronamjernog čovjeka koji neće podržati ovo izvješće. Zašto? Pa zato što se on dotakao upravo onoga što štiti hrvatski sport i razmišljanja i promišljanja. Dakle, članovi odbora su smatrali da možda određene stavke u rashodima bi trebale izgledati drugačije, da bi možda trebalo dati malo više ovima, a malo manje onima. Također su istaknuli ono što je stvarni problem. Jedinice lokalne samouprave nemaju sve dovoljno sredstava da bi financirali jednako vrhunski šport. I ono što je vrlo bitno i nije ni čudo da je taj zaključak s obzirom da je na čelu odbora liječnik, a to je ono da se istaknulo da bi Hrvatski olimpijski odbor morao voditi više brige oko liječničke kontrole mladih sportaša. Jer nije baš svejedno kakav tretman treninga i sve se da mladim ljudima, toj djeci kad su najosjetljiviji i razvoj i mišića i kostiju. Na žalost mnogi stradaju zbog prekomjernog treninga. Dakle, ako pogledate samo ove tri stavke ja mislim da nema u ovom Saboru tko to neće podržati i to su činjenice. A kud smo mi otišli kolega Đakiću. Međutim, ja sam ovdje stalno govorio svatko ima svoj hranidbeni lanac, pa ga ugrize komarac.
Igor Rađenović, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine Šuker, slažem se sa dijelom vaše rasprave kada ste govorili da smo uz sva ova sada već drugom danu dali poprilično velik prostor raspravi o Sportskoj televiziji, a da smo premalo govorili o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora iako sve ono što je rečeno o Sportskoj televiziji ne služi na čast toj i takvoj televiziji. Dovoljno je pogledati, evo pogledajte i današnji program. Ona na žalost ne govori, tj. na njenom programu nisu sve ove afirmativne stvari oko sporta mladih, oko sporta neafirmiranih sportova. Na žalost na njenom programu danas toga nema, više je razloga za to. Ono što je ključno i vi ste razgovarali da bez budžeta Hrvatskog olimpijskog odbora ne bi bilo razvojnih programa, ne bi bilo mnogih trenera, ne bi bilo mnogih programa za sportaše. A ja vas pitam upravo to i da se vratim na programsko i financijsko izvješće za 2012. godinu zašto baš upravo ti programi nisu ispunjeni, pa tako od planiranih razvojnih programa, planiranih 15 milijuna ispunjeno je samo 75%. Od programa za sportaše ispunjeno je samo 61%, programa za trenere znatno više 89% ali ispod planiranih razina. A za djelatnost tijela i službi zajedničkih, dakle za suho funkcioniranje Hrvatskog olimpijskog odbora 102%, plaće 98%, materijalni troškovi 110, funkcioniranje tijela i službi 137, probijen je veliki dan hrvatskog sporta 106, probijena je nagrada Dražen Petrović 120 itd. itd. Evo gospodine Šuker, ja se vraćam na raspravu o Programskom i Financijskom izvješću za 2012. pa vas pomalo retorički, a gospodina Matešu, imat će još vremena da odgovori zašto stavke koje su važne nisu ispunjene, tj. ispunjene su puno manje od planiranih, a one koje su za golo funkcioniranje puno više. I zadnja stavka koju ću tu spomenuti to su recimo međunarodne obveze članica planirane za dva i šesto, a i ispunjeni milijun i sedamsto, znači samo 65%. Te međunarodne obveze neće pobjeći, morat će biti, tj. morale su biti plaćene trinaeste i četrnaeste. Prema tome, sa te strane ovaj financijski izvještaj govori da se sredstvima nije raspolagalo onako kako bi bilo pažnjom dobrog gospodarstvenika.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Rađenović, da ste vi naveli stavku gdje su se potrošili ti novci, a nisu se potrošili u sportu, onda bi to bilo ok. A zašto je ovdje izvršen, samo malo molim vas, zašto je ovdje izvršeno sa 65% to će vam vjerojatno odgovoriti predstavnici HOO-a. A kad pogledate plaće onda ćete vidjeti da najveći dio, i to je ono kolegice i kolege što moramo biti pošteni prema sebi, najveći dio troškova za plaće vam ide za trenere. Ovaj dio pa ako mi smatramo da ljudi u HOO-u imaju previsoke plaće onda u onom trenutku kad Vlada donosi uredbu onda Vlada naprosto može reći nećete dobiti toliko novaca za plaće administracije, dobit ćete manje, izvolite se uskladiti s tim. Prema tome, Vlada je ta koja daje pare. I molim lijepo, ne, naravno da nije, ali ovako kad treba pljuckati onda je Vlada ta koja treba pljuckati. Međutim, ja i dalje tvrdim da li je cilj Sportske televizije da bude komercijalna ili je cilj Sportske televizije da promovira određene male sportove ili je i jedno i drugo? Prema tome, a o tome ako želimo razgovarati onda ovdje moramo imati posebnu točku, biti zaključak Sabora da nam se dostavi Financijsko izvješće Sportske televizije i nekakvu viziju u kojem smjeru ta Sportska televizija treba ići. Pa na kraju krajeva neće se ljudi u HOO-u potući, ima jako zainteresiranih koji će pokriti sve ove minuse i dobit tu sportsku frekvenciju, budite sigurni. Pa zbog njih se i radi ova rasprava, ne radi se zbog toga što je netko ludo zabrinut za sport na televiziji. Isto tako pogledajte koliko mjesečno plaćate ove nekakve internetske ili kablovske televizije da bi mogli gledati sportske događaje koje nemate na HRT-u. Preko 300 kuna mjesečno vam je sportski paket. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nije. Za Arenu 1 i Sport klub 1. A što je sa ostale tri Arene i ostala dva Sport kluba? Nemojte gospon Šemper, kaj god.
U ime predlagatelja predsjednik odbora Zlatko Mateša. Kolega Mateša za govornicu kad govorite u ime predlagatelja.
Ja ću se zadržati samo na odgovorima na konkretna pitanja. Kolega zastupnik koji je već nekoliko puta jučer i danas postavio isto pitanje, uvaženi kolega raspored sredstava utvrđuje se nacionalnim savezima na temelju 2 pravilnika. Jedan se zove Pravilnik o kriterijima i mjerilima programiranja i financiranja javnih potreba športa državne razine, drugi se zove Pravilnik o kriterijima za financiranje nacionalnih športskih saveza. Oba akta postoje, usvaja ih Skupština HOO-a koja je nadležna za njihovo donošenje. Temeljem tih akata i rezultata postignutih u proteklim godinama formiraju se proračuni nacionalnih saveza. Dakle, nadam se da sam sad odgovorio na to pitanje. Nogomet, nogomet dobiva neproporcionalno malo sredstava iz Proračuna HOO-a iz razloga što su financijski izuzetno stabilna organizacija i može se reći da HNS indirektno sufinancira druge nacionalne saveze ne uzimajući ono što bi mu inače pripadalo prema njegovim rezultatima. Jer biti među 10 ili 15-ak najboljih na svijetu imalo bi veliku financijsku težinu. Lokalni šport nije temeljna zadaća HOO-a. No mi smo upravo željeli pomoći našim članicama županijskim sportskim zajednicama i Gradu Zagrebu na način da oni kandidiraju svoje projekte, oni kandidiraju projekte, i te projekte jedno povjerenstvo onda odobrava i zajedno ih sufinanciramo. Prema tome, to su projekti vezani za županije, za Grad Zagreb i posebni projekti za grad Vukovar i grad Knin te otoke. Sljedeća stvar, kolege zastupnika nema koji je postavio pitanje da Sportska televizija nije to obveza, dakle nema obveze financirati to jer da to nije od interesa za hrvatski sport. I tu stvarno čovjek ostane malo zbunjen jer kada se osnivala ta televizija Nacionalno vijeće za sport koje je najveće tijelo Sabora u području sporta daje mišljenje da se radi o izuzetno značajnom javnom sportskom servisu. Vi prilikom donošenja Proračuna za 2014. godinu u ovom Visokom domu kažete među zadaćama HOO-a je financiranje Sportske televizije. Pa mislim stvarno onda čovjek ostane zbunjen i ne znaš da li je to više interes, nije interes itd. I zadnja stvar, uvažena potpredsjednice i uvažene zastupnice i zastupnici. Mi smo još u listopadu prošle godine dali očitovanje na to negativno mišljenje Vlade. Poslali smo ga i matičnom odboru Sabora. Prema tome, svatko je to mogao dobiti, vidjeti, pročitati i vidio bi prije svega ako postoje neke nepravilnosti naravno svatko će snositi odgovornost, ali nepravilnosti utvrđuju ona tijela koja zakonom za to imaju pravo i kojima je to dato u nadležnost. Prema tome, to su Ministarstvo financija, Državna revizija i sva ona tijela koja su za to nadležna. Nepravilnosti se ne utvrđuju u tisku.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mateša evo ja ću ponoviti ono što sam ponovila jučer u 16,30 popodne, od jučer od 9,30 do danas vi sjedite ovdje i mi raspravljamo o Izvješću iz 2012. Danas ste i jučer nekoliko puta argumentirali i naravno rekli ako nema nepravilnosti da će to riješiti nadležni zakonom obvezne institucije. Međutim, vidite kolega Mateša, ne bi nama svima tu svima u Saboru, posebice ovoj strani bilo žao da smo za proračun sjedili dva dana i tri dana i da je s ove strane bilo rasprava, nije bilo. Tada smo samo mi raspravljali, argumenti se nisu uvažavali. Ne bi nam bilo žao da tu sjedimo dva dana i da raspravljamo o problemima u gospodarstvu, o nedostatku investicija u poljoprivredi, o problemima 390 tisuća nezaposlenih, o problemima 30 tisuća mladih koji odlaze. Ovu raspravu teško gledaju onih 390 tisuća bez posla jer nemaju ni televiziju. Razgovarali bi o problemima tri dana i četiri ako treba i željeznica i profesora i nastavnika. Ali što se od ovoga želi stvoriti percepcija ovog Sabora? U ovom Saboru se želi u narodu stvoriti da ovaj Sabor eto može dva dana razgovarati o Hrvatskom olimpijskom odboru, o njegovom izvješću iz 2012. koje je Odbor podržao a s druge strane što to pokazuje? Pa to pokazuje totalnu nezainteresiranost ove Vlade koja zbog svog zaista ne znanja hrvatskom narodu ne prostire i ne objašnjava, ne argumentira probleme Hrvatskoj danas nego naprosto kad nema argumenata mijenja percepciju. Evo to je bilo moje. Hvala vam lijepa.
Kolegice Sumrak, najprije ste digli repliku kad gospodin Mateša nije rekao niti cijelu prvu rečenicu. A sada uopće niste replicirali nego ste ne iznosili neka svoja mišljenja. Zloupotrijebili ste poslovničku institut. Branko Vukšić, replika.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Pa zapravo mi smo u ovaj drugi dan evo najviše vremena trošimo u svojim raspravama o sportskoj televiziji. Ja moram priznati, dizao sam dvije televizije na noge i moram priznati da je vrlo čudan križanac sportska televizija. Ona jest križanac, vi ste danas rekli lijepo ovdje i Hrvatski Sabor je podržao sportsku televiziju, indirektno ju je podržao. Prema tome ta sportska televizija iako je komercijalna u suštini je dobila podršku Hrvatskog sabora i tome je postala javni interes. Nikome ne bi palo na pamet da u ovome trenutku predloži da se raspravlja o NOVOJ tv ili RTL, o komercijalnim televizijama jer su komercijalne televizije stvar tržišta, ovdje nije takav slučaj. Ovdje je slučaj, rekli ste, dobili ste od najvišeg sportskog tijela koje je imenovao Sabor, znači držanog sportskog tijela, Nacionalnog vijeća za sport podršku. Pa to samo govori o tome da mi imamo i loše zakonodavstvo u tom području i da sam Sabor i Vlada ne zna što bi učinila sa projektima koje je poduprla. Tako je isto sa sportskom televizijom s tim da vi ste jučer rekli da biste svoj novac uložili u sportsku televiziju, ja ne bih u ovom trenutku ulagao u sportsku televiziju jer vrlo teško bez onog što sam jučer govorio, bez mecena, sportsku televiziju držati na pozitivnoj nuli, ne na pozitivnoj, na nuli jer nema negativne i pozitivne nule jer stu to čiste izmišljotina tako da kad vam se predbacuje pokušaj da dignete na noge sportsku televiziju, to je licemjerno jer znači i Sabor i Vlada i dokumenti govore o tome da su podržavali u jednom trenutku sportsku televiziju, sad se promijenila politička opcija pa vjerojatno to više ne podržavaju.
Nastavljamo sa raspravom. Kolegica Ada Damjanac, izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolege i kolegice. Evo drugi dan raspravljamo o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Ovakav interes za raspravu u ovom Visokom domu govori očito o tome da ima problema kako u samom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora tako i u sportu općenito. Iz svih rasprava koje smo čuli i replika proizlazi nekoliko teza, nešto oko čega se svi slažemo je to da nismo za ukidanje sportske televizije ali smo zato da se ona mora financirati drugačije i da ne može jamac za vraćanje kredita biti Hrvatski olimpijski odbor jer će to izravno biti na štetu sporta. Ja nisam čula nikada da ni jedna banka daje kredite ovako na lijepe oči ili na lijepi program ako nema čvrstog jamca a čvrstog jamca ima ovdje u Hrvatskom olimpijskom odboru koji se financira sigurnim sredstvima iz hrvatskog proračuna. Dakle, preustroj hrvatske televizije u programskom i financijskom smislu jer i programski dio je onaj koji ne zadovoljava naše potrebe. Druga stvar oko koje smo se svi složili u raspravama koja je uloga i zadatak Hrvatskog olimpijskog odbora, normalno njegova je zadaća razvoj i unapređenje sporta, briga o olimpizmu ali i amaterizmu. Treća stvar je transparentno trošenje javnog novca što nije vidljivo u potpunosti iz ovih izvješća. Poruka iz svih naših rasprava je treba ovih koje smo imali je da treba napraviti i jasnu viziju razvoja sporta i strategiju razvoja sporta. Kada govorimo o uspješnim olimpijcima onda ne mogu a da se ne osvrnem na mlade nade, mlade talente koji se razvijaju i potiču iz lokalnih sredina. Koliko je sport važan za mlade nije potrebno ni govoriti i stoga moramo reći da se velika sredstva na lokalnoj razini odvajaju za sport. Meni je kao čelniku jedne lokalne zajednice itekako važno da što više mladih bude uključeno u sportske aktivnosti pa evo pozitivan primjer, moja lokalna zajednica, moja općina financira 15 sportskih klubova sredstvima iz proračuna. Hrvatski olimpijski odbor odvaja sredstva i prosljeđuje ih Nacionalnim savezima, međutim nema informacija kako se ta sredstva troše i po kojim kriterijima se raspoređuju. Ako na lokalnoj razini imate talentiranog, mladog sportaša, nema velike mogućnosti da mu se pomogne, da mu se stvore uvjeti da napreduje. Očito malo ulažemo u talente, oni nažalost uspijevaju samo ako ih u tome prati obitelj uz velika odricanja. Pomoć i briga o tim mladim talentima trebala bi biti temeljna zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora. Uspjesi tih talenata vrhunskih sportaša su uspjesi cijele Hrvatske. Vrhunski sportaš uz talent postaje se velikim trudom, radom, zalaganjem i odricanjem. Dobro je da promoviramo olimpizam još od vrtičke dobi, malo vrtičkom olimpijadom, ali i to ide na teret jedinica lokalne samouprave i lokalnih klubova koji u tome pomažu i koji se angažiraju oko organizacije. Trebalo bi više angažmana Hrvatskog olimpijskog odbora preko Nacionalnih saveza. Jučer i danas u raspravama i replikama stalno se povlači politika, politiziranje, demagogija, ja bih rekla ne politici u sportu, ali da sport u politiku. Kada to kažem, onda kolege mislim na sportsko ponašanje, kulturnu komunikaciju i fer play, a ne na nekulturne istupe i netolerancije i udarce ispod pojasa. Potrebno je stati na loptu, opet sportskim žargonom, i u našoj komunikaciji i u komunikaciji na sportskim terenima jer naša komunikacija prenosi se dalje. I na kraju, dok sam čitala izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora i financijsko izvješće, dok sam slušala rasprave i sa lijeve i sa desne strane, postavila sam si nekoliko pitanja. Je li Hrvatski olimpijsko odbor u potpunosti izvršio zadaću koju ima? Je li Hrvatski olimpijski odbor odradio sve ono što je trebao? Je li transparentno upravljao javnim novcem? Moj je odgovor nije. Iz tog razloga smatram da se ovakvo izvješće ne može prihvatiti i da ova dvodnevna rasprava mora biti temeljem budućeg programa rada Hrvatskog olimpijskog odbora i budućeg izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. I na kraju gospodine Mateša, vama se obraćam u olimpijskom duhu, nemojte da ove rasprave koje smo vodili ovdje budu u stilu "Važno je sudjelovati", već važno je promijeniti ono što nije bilo dobro. Zahvaljujem.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice, malo me dirnula vaša rasprava u svezi onoga što ste izrekli, a to je da nije transparentno prikazan rashod troškova Hrvatskog olimpijskog odbora. Ja ovaj materijal čitam na stranici 31 i 31 i u 50 stavki koje su ovdje iznešene točno je napisan svaki rashod Hrvatskog olimpijskog odbora. Osim toga htio bih reći i to da u ovoj državi kako za znanost izdvajamo 0,7% i to je dakle prijedlog vaše i provedba vaše Vlade, tako isto i za Hrvatski olimpijski odbor Vlada daje 110 milijuna kuna godišnje što iznosi 0,1% proračuna RH, niti 0,1% što je katastrofa. Ja znam da je kriza i situacija takva, ali ono što pronosi Hrvatsku u svijetu, ono čime se hrvatsko ime pronosi u svijetu je upravo šport. Više nam vrijedi ime jednoga Šukera u Indoneziji ili na Baliju, kada sam rekao da sam iz Hrvatske, onda nisu znali gdje je to, a kada sam rekao za svjetsko nogometno prvenstvo i za, dakle Šukera i Hrvatsku prepoznaju po športu, po nogometu se Hrvatska prepoznaje. Prema tome, daleko više bi valjalo da razmišljate vi kao vladajući o većem ulaganju, o većem doprinosu Hrvatskom olimpijskom odboru nego što kritizirate potpuno jasno iznešene stavke rashoda u ovome izvješću koji je potpuno jasan i transparentan. Hvala lijepa.
Ada Damjanac, odgovor na repliku.
No kolega Grubišiću, Vlada je naša, moja, ali je i vaša. Kada govorimo i kada sam spomenula netransparentno trošenje novaca, onda evo jedan primjer, pozajmice. Hrvatski olimpijski odbor cijelo vrijeme govori da je to iz vlastitih sredstava. Pozajmice koje su se davale, da ne govorimo od temeljnog kapitala, hoćete provjeriti preko kojih … i kako se knjižilo? Na različite načine. Zatim, spomenuto je i iščitali smo iz izvješća da se sredstva nisu u potpunosti trošila za sport, za olimpijce upravo, upravo za napredak sporta, a dalje za financiranje saveza. Hoćete li mi molim vas reći na koji način su se savezi financirali, po kojim kriterijima i gdje se taj novac trošio? Hrvatski olimpijski odbor nam nije dao odgovor na to pitanje.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Damjanac, lijepo je čuti da se zalažete za mlade talente u malim sredinama, u jedinicama lokalne samouprave jer svjesni smo toga da su mnogi i značajna velika športska imena potekla iz tih malih sredina koji su imali skromne uvjete, gotovo nikakve uvjete, ali iznimno odricanje. Ali isto tako je potrebno ponoviti i reći da je potrebno i osigurati im uvjete, potrebno je osigurati uopće egzistenciju u tim malim sredinama o kojima ja često govorim, koje su uistinu u ovom sadašnjem momentu u vrlo teškim okolnostima ako govorim i o onom segmentu poljoprivrede o kojem ja često govorim i gospodarskih aktivnosti sigurno i zato je dobro reći da više govori jedno djelo od sto riječi to je bit isto tako poticanja i gospodarske i svekolike aktivnosti. Ali drugo bilo je dobro čuti i onaj dio gdje se zalažete za određeni ferplej koji je potreban u sportskim aktivnostima što je nesporno u sportu u tome doprinosi u svakom slučaju. Ali nikako mi nije jasno onda ste na kraju spomenuli i jednu riječ, veli udarci ispod pojasa ako sam dobro zapamtio ste rekli. e onda mi nikako nije jasno kako ovo da na odboru se donese jedna odluka pa se onda sada ona jednostavno opozove evo u ovoj raspravi. To meni liči na onaj dio kada onaj nogometaš juri pa je prošao a ovaj ga onda iza leđa ga sačeka, to je crveni karton za mene. To je jednostavno jedan prekršaj za crveni karton. Ne može to to nije u vezi sa ferplejom. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Ada Damjanac.
Zahvaljujem se kolega i na pohvalama. Opet ste spomenuli dakle u tom sportskom smo žargonu i rječniku i udarci ispod pojasa i stat na loptu i crveni karton, onda kada smo spomenuli sredstva. Pa ja ću reći da ta sredstva koja HOO netransparentno troši, ali opet ću reći nismo mi protiv niti gospodina Mateše niti protiv Olimpijskog odbora nego isključivo tražimo da se izvješće, znači prije smo prihvatili izvješće sada ga ne prihvaćamo. Zato što je naknadno i revizija odnosno sportska inspekcija tražila izvješće i sada vi meni objasnite da li bi vi na jedinice lokalne samouprave mogli naknadno ili ove godine donijeti reviziju za prošlu godinu. Pa ne možete, ne da ćete dobiti crveni karton nego ćete završiti u Remetincu ako to napravite. Znači ne može se izvješće mijenjati i raditi revizija za prošlu prethodnu godinu u ovoj godini, to je jedna od onih stvari zbog kojih se ne može prihvatiti ovo izvješće.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Kolegice Damjanac ovo što ste govorili o ulaganjima u sport od strane lokalnih samouprava sve je točno. Vjerojatno bi se moglo i u proračunu Olimpijskog odbora malo drugačije posložiti i vjerojatno bi se koja kuna mogla možda i više dati lokalnoj samoupravi ali ona ne bi riješila problem u tome je problem. Dakle ono za što sam se javio vama za repliku u stvari po meni vi ste zadrli u sasvim širu temu, zadrli ste u temu ukupnog financiranja sporta u RH koji je definitivno nije zakonom dobro riješen posebno amaterski sport, ali ne samo tim zakonom. I neki dan kada smo razgovarali o financiranju udruga pa smo rekli da će doći do problema upravo na lokalnim razinama u lokalnom sportu, pa kada krenete dalje u Zakon o legalizaciji i tamo postoje problemi. Dakle sve se to svaljuje na lokalnu samoupravu i to je ono što ne može HOO riješiti nego se mora riješiti jednom ipak sveobuhvatnom raspravom i sveobuhvatnim sagledavanjem svih problema ako želimo pomagati na lokalnoj razini. I meni je često puta smiješno kada se proglasi sportaš te i te kategorije i kaže se sada neka lokalna samouprava osigura novac za to. Taj sportaš nije sportaš na razini lokalne samouprave, on je sportaš na nacionalnoj razini tog trenutka. Znači trebao bi osigurati sredstva, ali kao što je kolega Grubišić malo prije rekao, premalo je novaca premalo se izdvaja za sport, premalo se ulaže u zdravlje mladih ljudi i očuvanje tih mladih ljudi preko sporta.
Ada Damjana, odgovor na repliku.
Slažem se kolega Hrg apsolutno, ne samo za mlade sportaše, ja sam za mlade umjetnike i znanstvenike, dakle mi moramo iznaći mogućnost i ja vjerujem kada savladamo sve ove nedaće koje su nas snašle i koje smo naslijedili dok ne stanemo na noge malo čvršće i bolje ekonomije tada vjerujem da ćemo onda krenuti i prema tim kategorijama. I apsolutno na lokalnoj razini rekla sam iznjedri se jedan talent, lokalna sredina nema tih sredstva da mu osigura uvjete da može biti vrhunski sportaš i zato sam rekla da je to zadatak HOO-a. Nemamo mi na tisuće takvih talenata sportskih, imamo ih mali broj, a za taj broj talenata HOO bi trebao iznaći mogućnosti i načina i sredstva da se oni financiraju i pružiti im sve moguće uvjete.
Darko Milinović, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa govorili ste da netko politizira ili želi politizirati ovim izvješćem. Pa uistinu i ja mislim da je tako i nas većina ovdje smatra da je to tako, a onda bi trebali razotkriti zašto i od koga ide ta politizacija. Ja sam predsjednik Odbora za sport i kao što smo već čuli nekoliko puta odbor je jednoglasno sa 11 glasova za prihvatio ovo izvješće. Na odboru je bio tajnik HOO-a i dva sata argumentirano raspravljao i odgovarao na pitanja nas koji smo članovi odbora. Između ostalog i članica odbora je i zastupnica Marija Lugarić koja je bila donedavno pomoćnica ministra Jovanovića. E sada zašto taj salto mortale, čemu? Čini mi se da je Vlada RH odnosno mikrolokacija ministarstvo, ma možda čak ne ni ministarstvo nego obračun Željka Jovanovića koji ne zaslužuje biti ministar obrazovanja i sporta, dakle njegov obračun, s kim, trebali bi to utvrditi i zašto trebali bi to utvrditi. Istog onog čovjeka koji uči našu djecu, on je ministar obrazovanja, uči našu djecu kada je jednom poručio onom legendarnom rečenicom koja ne pristoji, koja nije pristojna, koja odudara od elementarne pristojnosti, ujutro kada se probudite pogledajte na ogledalo i to pljunite. To je poručio našoj djeci da se tako trebaju ponašati. Kao da i sada bez argumenata htio poručiti pročitajte ovo izvješće i nemojte gledati argumente, nema veze što je odbor to prihvatio lišen politizacije. Na odboru su bili argumenti i jednoglasno je prihvaćeno. Dakle, ima jedan dio iz Sportske televizije, prenosi ajmo reći po financijama … [[Govornik se ne razumije.]] sport ženska košarka, vidio sam neki dan jedan prijenos ženske košarke. Dakle, to prenosi na nacionalnoj ili komercijalnim televizijama, onda ta ženska košarka koja nema sredstava mora platiti 30 do 50 tisuća kuna za reportažu na … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Je li i to jedan od uvjeta zbog kojih treba okrenuti Sportu televiziju.
Hvala lijepo kolega. I odgovor na repliku Ada Damjanac.
Ma evo, kolega Milinoviću opet se vraćate nazad i opet politizirate. … [[Govornik naknadno uključen.]] dajte stavimo jedan kamen. Jučer sam rekla nije ovo izvješće ministra Jovanovića, ovo je izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Pa ostavite više sa strane. Govorimo o ovome konkretnom. Ja nisam članica odbora i ovo što sam izrekla u svojoj raspravi je moje osobno mišljenje, mišljenje koje dolazi sa terena, jer sam kontaktirala i moj, Nacionalni saveze i Sportski savez, i preksinoć sam imala i zajednicu mojih sportskih udruga. Prema tome, pitala sam i njihovo mišljenje. I nemojmo se vraćati u nazad, krenimo dalje da nam svima bude bolje, a pogotovo našim mladima, sportašima i našim olimpijcima.
I nastavljamo raspravu. Kolega Damir Kajin.
Poštovana gospodo, evo vidim da svaka strana ima svoje informatore u Hrvatskom olimpijskom odboru, Šuker ima svoje, druga strana ima svoje itd. Da, duže se raspravlja o ovom izvješću, no što se raspravlja o proračunu Republike Hrvatske. Ovo izvješće, ako se ne varam teško je 131 milijun kuna, državni proračun 131 milijardu kuna, znači taj omjer je 1:1000. Nisam upoznat sa izvješćem Državne revizije ali kao što sam čuo od predsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora gospodina Mateše da je ono bilo bezuvjetno. Jedino što je po meni sporno u Hrvatskom olimpijskom odboru to su odnosi između naših olimpijaca. Kao što je sve u našem društvu podijeljeno e tako su valjda i ti odnosi među olimpijcima podijeljeni. Podjele su, to svi znamo unutar pojedinih stranaka, podjele su vidimo ovdje u ovome Saboru, u društvu u cjelini, podjele su u našim obiteljima, pa neće biti da u sportskoj ili u toj krovnoj sportskoj organizaciji nema podjela. E sad, pitanje je način na koji se to manifestira. Netko će reći da je taj način prenaglašen, drugi će reći da je očekivan, onaj treći će reći da je to neprimjereno. Međutim, hajde bolje da se sve to dešava sada kada nismo u tom nekom olimpijskom ciklusu, nego u olimpijskoj godini. Svi se slažemo. Čuli smo da posao Olimpijskog odbora nije briga samo olimpijadama i olimpijcima. Znači briga je o sportu u cjelini. U sportu svi znamo ima svega, ima voluntarizma, ima uzvišenog amaterizma, ima vrhunskog profesionalizma, ali ima i pranja novaca. Nisam rekao da ga ima u Hrvatskom olimpijskom odboru. Jasno je to da što je kriza dublja, to će novaca i za sport biti sve manje iako tvrdim da najbolje uložen novac je možda upravo u sam sport. Čitam u ovom programskom izvješću da je 2012. godine, znači osvojeno 307 medalja, 6 su olimpijskih, na svjetskom prvenstvu 81 medalja, u svjetskom kupu 50 medalja, na europskim prvenstvima 115 medalja, u europskom kupu čak 55. To je 307 medalja od čega 112 zlata, 91 srebrno odličje i 104 brončana odličja. Na žene otpada 42,99% tih medalja. Na strani, kojoj, 63 govori se o prihodima, govori se o rashodima. Prihodi su znači 131,4 milijuna kuna. Čuli smo i to da bez sredstava lutrije sigurno Olimpijski odbor ne bi mogao funkcionirati. Da li će ova izmjena, gdje imamo sada veće stope 30% u odnosu do jučerašnjih 20% utjecati i na veće naknade Olimpijskog odbora. Volio bih da tome bude tako, ali sumnjam da će se to i ostvariti tim više što smatram da je sport ili sport jedan od segmenata borbe i protiv ovisnosti u ovoj zemlji. Možda bi trebalo, ne da možda, vjerojatno bi trebalo više novaca izdvajati i za lokalne saveze. Nije dobro u sportu činiti političke razdjelnice. Gospodin Mateša, dugo se znamo, otkako je na čelu Hrvatskog olimpijskog odbora svoju nekadašnju HDZ-ovu poziciju nikada nije naglašavao i to treba isto tako podcrtat. Preživio je 3 premijera, ne bih imao ništa protiv da preživi „i četvrtog premijera“ . E sad, šta je tu posrijedi, da li je posrijedi nešto drugo što nadzire samo tu Sportsku televiziju, ne znam, ali kako što je netko maloprije mene uskliknuo, „Politika van iz sporta, zauvijek van iz sporta.“. Kako postaviti stvari, ali to nije moguće da se razumijemo, e sad kako postaviti stvari. Možda nepismeno, ne nepismeno, nego ne pisano, pardon, ograničiti trajanje tih mandata. Točno, čuli smo sve se radi bez naknade, da li vezati uz rezultate, ali najbolji rezultati u društvu su upravo u sportu itd. Mene ne čudi da se podjele iz društva sele na tribine, samim time i u sport. Takvi smo, takvi ćemo ostati, to je Hrvatska, ne može biti Hrvatski olimpijski odbor drugačiji od onoga kakvi smo. Bilo kako bilo temelji Hrvatskog olimpijskog odbora, svi se mi ovdje slažemo, su duboki. Hrvatska je mlada država ali je država kao što smo čuli zavidnih sportskih rezultata. Za stanje u sportu nije odgovorna Hrvatski olimpijski odbor, nisu odgovorni samo ti sportski savezi klubovi za stanje u sportu, odgovoran je i ovaj Dom i Vlada i resorno ministarstvo i kao što su mnogi spominjali i samu lokalnu zajednicu. Ako je jedini problem u ovome trenutku kada govorimo o hrvatskom sportu samo Sportska televizija onda se usuđujem kazati da nema problema. Ako bi bio problem vodstvo Hrvatskog olimpijskog odbora e onda imamo usuđujem se reći jedan ozbiljan politički problem i nije čudno da se ovako raspravlja u ovome Domu. Jasno je i to da za Sportsku televiziju jamac ne bi trebao biti, ne smije biti Hrvatski olimpijski odbor, ali i to je činjenica. Predsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora ne postavlja Sabor, ne postavlja Vlada nego postavljaju neka druga tijela. E sada, ne daj Bože da se dogodi da na prilike u Hrvatskom olimpijskom odboru utječe Vlada nedostavljanjem financijskih sredstava. Ja nisam do jutros čuo podatak kojega spominje bivši ministar financija i naš zastupnik Šuker da za prva četiri mjeseca Hrvatskom olimpijskom odboru nije dostavljen odboru nije dostavljen iznos od 40 milijuna kuna. Vjerujem da u ovom drugom ciklusu će i tih 40 milijuna kuna i ostala sredstva. Istina je međutim, po meni, kako ja to pratim, sljedeća. Klub olimpijaca je podijeljen. I imam dojam da oni su ti koji traže promjene i da se onda ta njihova podjela preslikava na ovaj Parlament. Oni naprosto traže da sebe naglase politički ovako ili onako, pomoć same politike. To nije dobro i doista možda bi politiku u sportu a politike ima i u sportu trebalo vratiti sportu s ovog Parlamenta, Klubu olimpijaca reći im, gospodo dogovorite, radite što god hoćete ali nemojte svojim problemima opterećivati ovaj Dom jer onda ćemo mi opteretiti odnose u cijeloj državi. Sportska televizija je bila sigurno dobra zamisao u ovim okolnostima besparice nema, vidimo neke velike perspektive. Možda bi je trebalo zadržati do isteka ovog svjetskog nogometnog prvenstva i vidjeti što će naprosto vrijeme pokazati. Ja još jedanput ću reći. Najjeftinija promidžba je promidžba uz sport. Rekoh jučer, jedna medalja košta defacto 50 tisuća eura samo ovoga novca, jasno košta puno više ali to je nešto najjeftinije i najdalekosežnije. A ono što je netko spominjao otvaranje svjetskog nogometnog prvenstva gdje će se sastati Hrvatska, s druge strane Brazil, gdje ćemo sigurno pobijediti u to nema nikakve dvojbe 3:1, bravo, a dovoljno je i 1:0 mi je rekao Blažević, 1:0 je dovoljno, nešto je što naprosto nema cijene. I još jedanput ću spomenuti velikog istarskog biskupa Antuna Bogetića neprikosnovenog autoriteta koji je kada je otišao u jednu misiju nakon odsluženja, nakon svojih 75 godina, kada nije mogao reći iz koje zemlje, ili kada ga drugi nisu prepoznavali iz koje zemlje dolazi kaže odjednom nakon što je Hrvatska osvojila 3. mjesto na svjetskom prvenstvu drugi dan sam se probudio cijeli otok u kockastim dresovima. To je snaga sporta i moramo biti maksimalno odgovorni da ne bi jednostavno odnosima u Parlamentu opteretili odnose u sportu a time i u društvu. … [[Govornik se ne razumije.]]
U matematici je to kvadratić. Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi zastupniče ja se slažem zapravo sa gotovo svim što ste rekli. Ali uzeo sam riječ prvenstveno zbog toga što mislim da je ključno ono što ste vi rekli u svojim prvim rečenicama. Upravo je bizarno, nemam druge riječi koju mogu upotrijebiti da mi ovdje raspravljamo već drugi dan, već drugi dan o Izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora. A mi smo rasprave o državnom proračunu završavali isti dan. I kao što ste vi ispravno rekli ako gledamo čisto financijsku težinu ovo je 1000 puta manje novaca nego tamo. Tamo smo to mogli završiti za jedan dan, nerijetko nevjerojatnom lakoćom i olako prijeći preko ključnih stvari koje se tiču svakog građana ove države a sada se eto nekim čudom već drugi dan raspravlja o tom izvješću. O izvješću koje je jednoglasno prihvaćeno i od strane vladajućih na sjednici Odbora a sada najedanput zato što je u međuvremenu ministar zaključio da mu se ne sviđa predsjednik Olimpijskog odbora i ima određenih primjedbi na sve to skupa. Najedanput se stvar obrće, najedanput se traže neki razlozi zašto bi se kompletno promijenio stav u odnosu na stav prigodom glasovanja na odboru i to sada već evo traje dva dana. Kao što sam rekao, nemam druge riječi doli bizarno, da ne upotrijebim neku težu riječ. Hvala lijepo.
Dami Kajin, odgovor na repliku.
Ne raspravljamo mi samo o ovom izvješću. Da raspravljamo samo o ovom izvješću to bi bio možda i jedan najmanji problem kojim bi se mi tijekom ova dva dana bavili nego preko i ove teme zapravo raspravljamo o ovim podjelama u društvu koji nas jednom riječju opterećuju pa samim time i o ovim podjelama koje su na dijelu u sportu. Evo vidite, ovdje kraj mene sjedi naš kolega Veljko Kajtazi. On je dobio doživotnu suspenziju svog sportskog saveza jer je čovjek bio u JNA, a osvojio je jedno srebro na europskom prvenstvu, pet puta je bio prvak Hrvatske ili Jugoslavije, čega već u ono vrijeme, nije bitno, nije pucao po Hrvatskoj, nije štetio Hrvatskoj jer da je ili bi trebao bit u Remetincu ili u Haagu, ne ovdje u Saboru i nitko da se tom čovjeku ispriča za jednu moralnu štetu koju mu je njegov sportski savez nanio. To su te neke podjele o kojima isto tako treba progovoriti, a slažem se da ubuduće više bi se trebali koncentrirati na proračunske rasprave nego na izvješće o sportu, bez obzira što svi mi na neki način identificiramo se sa sportskim rezultatima onih najboljih sinova i najboljih kćeri koje Hrvatska ima.
Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Kajin, spominjali ste prilike u hrvatskom sportu, paralele sa hrvatskom politikom pa bih htjela samo kratko malo s vama razmijeniti razmišljanja oko situacije u sportu koji je za nas u Hrvatskoj, za Hrvate svakako najvažniji a to je nogomet. Kako je moguće da djelatnik odnosno dužnosnik nogometni evo bude nedavno osuđen doduše u prvostupanjskom procesu, dakle prvostupanjskom presudom na uvjetnu kaznu doduše, ali sa 4 godine zabranom djelovanja i da onda odmah neposredno nakon toga čini mi se 8 dana nakon toga jednoglasno bez ijedne primjedbe, dapače, bude izabran za čelnika županijske nogometne organizacije i evo nažalost ovih dana ponovo svjedočimo i njegovom uhićenju. Dakle problem je puno, puno širi. Kako je moguće da netko tko je prvostupanjskom presudom osuđen i kojem je zabranjeno djelovanje bude odmah nakon toga od svojih kolegica, kolega, odnosno onih s kojima dijeli očito vrijednosti, bude jednoglasno izabran. Paralelu možemo povući i sa mnogima koji su evo i na prošlogodišnjim lokalnim izborima i sa stigmom osumnjičenih i sa optužnicama, a neki koji su bili isto tako u prvom stupnju i osuđeni bili birani, a mnogi i u prvom krugu za načelnike, gradonačelnike i župane.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Da, kako je moguće da taj sportski djelatnik ostane u sportu? Čitam, pratim, pred nekoliko dana neki sportski djelatnici iz nogometnog kluba Istre završili su u istražnom zatvoru. Kako je moguće? Odgovor ste dali sami, gospođo Kosor, na isti način kao što je moguće i da neki lokalni ili nacionalni političari, svejedno, optuženi i kojima je određena ne samo nepravomoćna nego i pravomoćna presuda ostanu u vrhu lokalne ili državne politike. Međutim, kad govorimo o tome tu nemamo baš puno prostora nekom proizvoljnom razmišljanju, ja bih se ovdje založio da svi oni protiv kojih će DORH ustati svojim optužnim prijedlozima trenutno zamrznu svoje mandate. Da li će to učinit ili neće, o tome se da razgovarati. A drugo što može biti, da nadležni sud prvostepeni skrati što je moguće više te rokove kako se ne bi ti procesi u nedogled naprosto vodili i kako se preko toga ne bi vodila neka politička utakmica. Ali isto tako kao što sam spomenuo slučaj Kajtazi, sada mogu spomenuti i slučaj Herak da se tom čovjeku isto netko ispriča ako je oslobođen bilo kakve sumnje za počinjenje nekog kaznenog djela. Netko će reći ako mi dajemo mandate na dispoziciju u slučaju takvih optužnih prijedloga, bez obzira kako će sud postupiti, možda bi ako je optužni prijedlog na kraju odbačen od nadležnog suda istu sudbinu trebao snositi netko u DORH-u i netko u sudu pa da vidimo kome, ono kako se kaže, tko tu crnu vunu naprosto prede.
Dobro, hvala lijepa, gotovo je.
Ali jednostavno te odnose treba već jedanput regulirati i u sportu i hrvatskoj politici.
Iduća pojedinačna rasprava, poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi gospodine Mateša sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ću u svojoj raspravi biti dosta direktan i skinut ćemo na neki način rukavice jer je potrebno. Problem je rasprave u dva dana jasan, ovaj dom nema o čemu raspravljati, Vlada ne radi svoj posao, nemamo zakona, nemamo prijedloga kako poboljšati život građana, kako riješiti neke probleme i zbog toga raspravljamo o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Bolje i o tome nego o pokušaju promjene Ustava koja je sljedeća točka na dnevnom redu jer se taj isti Ustav neće promijeniti očito u ovom mandatu i to nitko nema hrabrosti reći. Raspravljam i zbog toga što se osjeti nalet SDP-a na autonomnost jedne udruge, krovne udruge hrvatskog sporta na Hrvatski olimpijski odbor i da je prvi put razumio bih, međutim svjedočimo da u dvije godine imamo drugi put pokušaj da se udari na autonomnost sportskih udruga. Podsjećam, prvi puta Hrvatski nogometni savez. Neću objašnjavati što se tamo događalo, ali svi smo bili svjedoci ne lijepih scena i neodgovornog ponašanja vodećih ljudi koji su o tome trebali brinuti posebno sa strane Vlade. A zašto se to javlja? Zašto su ti napati? Zbog toga što naše kolege s lijeve strane, tj. ovdje u Domu s desne nama stalno u nešto sumnjaju. Uvijek je sumnja pokretač. Što god pogledaju oni sumnjaju. Kad pogledaju u čovjeka sumnjaju, pogledaju u izvještaj sumnjaju, u neki ugovor koji su naslijedili sumnja. Stalno je neka sumnja i uvijek nešto treba završiti u organima represije. U oba slučaja glavni centarfor napadač je ministar Jovanović koji ja sad ne znam da li ne razumije probleme ili se pravi da ne razumije, jer ako je ovo drugo onda je to zlouporaba. Ne razumije probleme ni način funkcioniranja sporta. I umjesto da si, kad se već upustio u to kao centafor zabije gol svaki put mu se desi da zabije autogol. A poznati je njegov argument i spomenut ću ga ovdje rekao je on ne argument sile, nego sila argumenata. I čemu svjedočimo mi ovdje dva dana? Na svaku raspravu gospodine Mateša izlazi i sipa silu argumenata. Vi mu s te strane prijetite vašim argumentom sile. Imate većinu i želite dati negativno mišljenje i to vam nitko ne brani. To je legitimno i ne želite uopće shvatiti što vam poručujem, a sve argumentirano, sve u brojku, sve u postupak. Navodi pravilnik, navodi sve što treba. Radi se o očitoj namjeri da se ne razumije ono što je vrlo jasno. A još je žalosnije što napada ministar zbog toga što su te udruge i Nogometni savez i Hrvatski olimpijski odbor on u njihovom stvaranju nije sudjelovao, nije dio njih, nije bio. Razumio bih da je unutra, ali nije bio ništa. Oni su nastali davno prije nego što je on bio u politici. Napao je dvije godine brojne sportske djelatnike, nema onoga u koga se nije očešao. To nije posao ministra znanosti, obrazovanja i sporta da nam dijeli onakve lijepe riječi, vokabular koji je nedostojan funkcije koju on obnaša i čini štetu sportu. Podsjetit ću vas na nekoliko njegovih napada. Prvo je napao gospodina Vrdoljaka da je prodao, pazite da je prodao Mediteranske igre u Rijeci za svoju fotelju. Čovjek je reagirao i rekao ja sam postao prije član Međunarodnog olimpijskog odbora nego što se uopće raspravljalo o Mediteranskim igrama. Očito znači neistinu, ali se ne libi i dalje to ponavljati. Drugo, napao je Međunarodni olimpijski odbor. Kaže oni tamo prodaju fotelje. Pa jel' to dostojno jednog ministra znanosti i obrazovanja da oni prodaju fotelje između sebe tamo? A onda kad je došla reakcija bilo je podvuci rep i povuci se. U zadnje vrijeme napad na FIFA-u i UEFA-u. On napada Platinia i blati ga da ga ne razumiju, da ne razumiju njegove napore da stvori nekakav red u prostoru gdje uopće nije nadležan. I šta se desilo? Nedavno imamo opet podvijem rep, povučem se jer me nisu razumjeli. On ne shvaća da on ne razumije problem i granicu do koje on smije ići. Napao je autonomnost nekih saveza, njihove akte ne razumječi što znači kad tamo nešto piše. I koga sada napada? Napada Hrvatski olimpijski odbor. Kaže nekakva sportska inspekcija. Pa sjetimo se kako je nastala sportska inspekcija. Prvi natječaj je pao. Zbog čega je pao? Pao je zbog toga jer njegov pomoćnik nije znao da nije smio biti u onoj komisiji koja bira sportsku inspekciju, pa su išli na drugi natječaj. I sada ta sportska inspekcija nešto radi. U redu, radi. Shvaćam, to joj je posao. Ima plaću, radi. Tko je u toj sportskoj inspekciji? Ja ne znam. ali vidimo da to vama postaje silan argument zbog čega nešto ne treba prihvatiti. A što piše u izvješću? To je uvijek ono što je prošlo. Trebamo aminovati, trebamo reći da, to je prošlo pa da vidimo što je tamo sporno. Punopravni članovi 38 sportskih saveza olimpijskih sportova, 33 sportska saveza neolimpijskih sportova, 21 zajednica sportskih udruga i saveza županija i grada Zagreba, Hrvatski klub olimpijaca. Pridruženi članovi su 9 udruga i ustanova iz sporta i 8 sportskih saveza, te dva privremena člana. Za Olimpijske igre kvalificiralo se 108 sportaša, osvojili 6 odličja, najveći uspjeh hrvatskog sporta. Od ukupno osvojenih 307 medalja, zlatnih 112, srebrnih 91, brončanih 104. Neću ove plasmane od 4 do 8 mjesta. Na Olimpijskim igrama u Londonu sudjelovalo 44 žene i 64 muškarca. Spominju se igre otoka kao još jedna vrijednost gdje Hrvatska nastupa zajedno sa drugim državama koje imaju otok, koje imaju otoke gdje je također osvojena jedna srebrna medalja. U stručnim službama zaposleno 58 radnika, 39 žena, 19 muškaraca. Prihod u 2012. 131 milijun 440 tisuća kuna. Prihodi državnog proračuna realizirani u iznosu od 114 milijuna 973 tisuće kuna i u ukupnom dijelu realiziranih prihoda čine 87,47%. Redovni prihodi u iznosu od 5 milijuna, a prihodi od igara na sreću 109 milijuna. To je ono od države. Vlastiti prihodi realizirani u iznosu od 11 milijuna 457 tisuća kuna. Prihodi od olimpijske solidarnosti realizirani u iznosu od 4 milijuna 878 tisuća kuna. Nitko nije sakrio ni lipu. Razdvojio je načine prikupljanja prihoda. Pišu brojevi kredita koji su podignuti za Sportsku televiziju, pa imamo prvi kredit rok 4 godine, dospijeva zadnja tranša 31.8.2016. uz kamatnu stopu 6% godišnje. Drugi milijun i 220 tisuća eura 2022. dospijeće. Treći kredit 2017. dospijeće 2 godine poček, 4 povrat 10 milijuna kuna. Je li netko sakrio neki podatak što je sporno? Postali ste vračare koji razmišljaju kako će nešto funkcionirati u sljedećih 7 godina. I odmah ste osudili projekt na propast. I to vam je razlog da ne prihvatite izvješće. Da ne prihvatite ove medalje, da ne prihvatite aktivnosti koje su provedene, da ne prihvatite aktivnosti saveza, da ne prihvatite ono što je sve lijepo obrazloženo i napisano. To je za vas razlog. I koja će biti korist od neprihvaćanja? Što će se desiti? Mi smo ovdje nekakva nad skupštine Skupštine HOO-a ako ja to dobro razumijem. Raspravljamo o izvješću za koje je jedino i mjerodavno jest Skupština HOO-a koja ima svoja tijela. Kome treba taj kapric ja bih to rekao ili nekakav stav evo ja sam a priori protiv jer mi se to ne sviđa u 2022. godini, predviđam vam gubitak. A što imamo u javnim poduzećima, čuli smo danas. Isti takav projekt koji nije stvaranje programa nego prijenos programa EVO TV, gubitak u milijunima kuna. I vi usvojite Izvješće HAKOM-a za 2012. godinu gdje vam piše taj gubitak i tada ste bez problema dignuli ruku, a vidjeli ste da je prihod bio 3,5 milijuna kuna. I nitko nije to doveo u pitanje. Kada smo mi upozorili da to nije dobro, ali i mi smo digli ruku za to izvješće ako se sjećate, jer smatramo ako je netko donio takvu poslovnu odluku neka snosi odgovornost i nećemo unaprijed govoriti da li će taj uspjeh na tržištu od 450 milijuna kuna gdje se vrte znači novci od prihoda televizije da li će on biti uspješan ili neće. A vi ste a priori već osudili unaprijed i to vam je jedini razlog zbog čega vi želite ne prihvatiti ovo izvješće. Mislim da ste u krivu.
Hvala. Prelazimo na replike kojih je 8. Prvo, poštovani Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić u vašem izvješću govorili ste za sve ono što je u našoj domovini dobro i što se dobro radi, bilo kroz šport ili gospodarstvo postaje sumnjivo, to ste nekoliko puta naglasili i postaje suspektno. Ja bih se sigurno s tim složio. Nažalost, dovedeni smo u takvu situaciju. No, govoreći o tim stvarima surfao sam malo po internetu i vidio sam Njemački olimpijski odbor i ono zapravo što on radi i kako se Nijemci odnose prema Olimpijskom odboru, od Friedricha Mecklenburga do današnjeg predsjednika Thomasa Bacha jedne časne funkcije i sve ono što zapravo i način na koji Nijemci gledaju na ovaj Olimpijski odbor. Pa ste spomenuli i određene akcije koje poduzima HOO i spominjali ste Igre otoka. Zaboravili ste možda spomenuti i Hrvatske svjetske igre mladih koje će se dogoditi ove godine od 21. do 26.07. u RH a glavni pokrovitelj i organizator je zapravo HOO. I drago mi je što je supokrovitelj i Hrvatski sabor, odnosno naš predsjednik gospodin Josip Leko. To je sigurno dobro jer se radi o jednom amaterskom sportskom natjecanju koje okuplja Hrvate i Hrvatice iz 37 zemalja diljem svijeta, a služi zapravo i potiče njegovanje hrvatskog identiteta, povratka u domovinu kao i buduća gospodarska ulaganja. To posebno apostrofiram jer se tu jako založio HOO a mi o tome najmanje govorimo. Želim još na kraju kazati da one stvari koje su dobre trebamo njegovati, ne trebamo se toga bojati i trebamo pružiti maksimalnu podršku. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Babić slažem se s time. Vi ste posebno izdvojili Svjetske igre mladih, one su počele kao jedan volonterski projekt skupine entuzijasta koji je prerastao granice Hrvatske gdje su se uključili mnogi poznati sportaši, treneri, klubovi i danas na nivou RH zasigurno okupljaju najveći broj mladih ljudi u nekakvom organiziranom obliku bavljenja sportom. Ja sam to spomenuo, Igre otoka, zato jer evo ovdje piše da su 16. održane na Sardiniji od 24. do 26.05.2012., 19 korčulanskih sportaša nastupilo je u 3 sporta, 8 plivača, 8 atletičara i 3 tenisača i osvojena je jedna srebrna medalja u skoku u vis. Na igrama je bilo 1000 sportaša s 12 otoka, predstavnika 8 zemalja. I to je hrvatska specifičnost koju možemo koristiti i to lijepo ovdje piše. Ali to gospoda s ove druge strane ne usvajaju. To su činjenice koje su prošle. Ja zaista ne razumijem zbog čega mi ne želimo usvojiti stanje na kraju 2012. godine i reći to je prošlo i mi to prihvaćamo? Hoćemo li negativnim stavom prema izvješću promijeniti 2012. godinu? Nećemo. Ali su oni uporni. Zašto? Jer nije njima cilj izvješće, nije njima cilj nekakva Sportska televizija, njima je cilj fotelja. I oni nju vide i žele je i zbog toga su spremni napraviti onakav zaokret da na odboru glasaju svi jednoglasno za, a onda kad Vlada kaže protiv onda su svi spremni govoriti protiv. Vjerodostojnosti tu nema. A najgore je kad političar u javnim nastupima nema vjerodostojnosti.
Druga replika, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Borić o toj vjerodostojnosti koju ste rekli u zadnjoj rečenici, a i govorili ste i u svom govoru najbolje govori ovdje izjava jedne od kolegica da izvješće tzv. Šeksovog Nacionalnog antikorupcijskog vijeća neće biti prihvaćeno. To je bilo u četvrtak, prošli tjedan. U petak su svi ti isti zastupnici digli ruku za izvješće, osim te kolegice. To je vrlo zanimljivo. Dakle, i ovdje se radi o kako kažu otkud vjetar puše jel'. Dakle, stavove možemo jasno a i vi ste rekli gospodina Jovanovića koji je udario kritike od Međunarodnog olimpijskog odbora pa onda napad na FIFA-u i UEFA-u pa napad na Dinamo koji se provodi paralelno sa napadom na HOO, pa napad na HNS, pa napad na HBOR, dakle jednostavno pokušava se destabilizirati puno toga što ja bih rekao nosi hrvatsko ime. Zbog toga ste dobro prepoznali zapravo nesposobnost i nepoznavanje jednoga liječnika u funkciji ministra športa između ostalog. Dakle, nepoznavanje materije i ne samo nepoznavanje nego i zločestoća, tako bih rekao malicioznost jedna i to na crti političkog neprijateljstva a u politici ne treba biti neprijatelj, možemo biti rivali, možemo biti parteri ali neprijateljstva na ovaj način, da na ovaj način raspravljamo o izvješću za 2012. godinu i ništa pri tome učiniti ne možemo. Možemo i mi donijeti i negativno mišljenje kao što to stav zauzimaju kolege iz SDP-a ali to ništa promijeniti neće pa čak se neće utjecati ni na sastav Hrvatskog olimpijskog odbora.
Na repliku odgovara Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić, slažem se s vama i zato apeliram na savjest saborskih zastupnika da ne čine ono što su najavili jer su već prošli jedan postupak, ovo što ste vi rekli, svi su bili u raspravi kada se raspravljalo o radu Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije. Mi to nećemo. A drugi dan su glasali i to je u redu. Shvatili su, možda 24 sata nešto promijeni. Kad smo kod utjecaja ili na FIFA-u ili UEFA evo što piše u pismu koji su vratili ministru. Prvo i najvažnije željeli bismo vas podsjetiti da FIFA i UEFA-ini članovi moraju svoje poslove voditi neovisno i bez ikakvog utjecaja bilo koje treće strane a kako je jasno propisano u člancima 13. i 17. Statuta FIFA-e kao i članku 7. Statuta UEFA. Posebice, primijetili smo da bi rješenje sportske inspekcije Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta moglo izravno utjecati između ostalog na ključna pitanja kao što su statut Hrvatskog nogometnog saveza, natjecanja i mandat izabranih službenih osoba. Tek nakon što je to vraćeno ministarstvu slijedi reakcija pomoćnika koji kaže: Mi ne želimo biti grobari Hrvatske nogometne reprezentacije niti hrvatskih klubova. U predvečerje svjetskog prvenstva gdje će nam reprezentacija igrati s Brazilom na otvaranju to je zadnje što želimo. Vlada RH diže ruke od HNS-a. A onda ovo izvješće taj isti ministar nazove šminka ili šminkanje za javnost. To vam je poručio kao čelnicima i nažalost u tom krugu se mi krećemo, sportska inspekcija postaje najveće tijelo koje treba arbitrirati bez cilja il da znamo gdje to vodi a priča se o isušivanju močvare e sad mi ne znamo što se po tom pitanju desilo. I na kraju tek oni koji vas kad vas upozore da ste doveli u pitanje uopće nastup reprezentacije onda shvatite da vi radite nešto što ne treba.
Iduća replika, poštovani Željko Reiner, potpredsjednik Doma, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Borić, vi ste zapravo točno detektirali problem, pa mislim da ga je važno još jedanputa spomenuti. Ne radi se tu naravno o izvješću za davnu 2012. Godinu, ne radi se o tu netransparentnosti navodnoj sve su brojke vrlo jasno navedene itd. Svi znamo o čem se tu radi. Tu se radi o napadu ministra znanosti, obrazovanja i sporta koji napada tijekom svojih dvije godine mandata sve i svakoga a sad je našao još jedan novi cilj koji valja napasti i onda usprkos tome što je ponovno ću to reći, saborski odbor jednoglasno prihvatio izvješće Olimpijskog odbora za 2012. godinu ponovno naglašavam, usprkos toga sada treba to osporiti. Naravno ovdje nema nikoga, niti ministra, niti njegovog zamjenika niti ikoga iz ministarstva koje zapravo napada to izvješće nego su saborski zastupnici dobili zadatak da to sad ospore suprotno onome zašto su neki od njih glasovali na sjednici odbora. Moram još jedanputa reći da nije dovoljno to da se neprestano spominje jedan izraz netransparentnost iako su svi argumenti na drugoj strani da se onda može opravdati odbijanje nečega što je prije kratkog vremena bilo prihvaćeno. To uistinu dovodi do nevjerodostojnosti onih koji to zagovaraju i to sasvim sigurno ide na štetu onima koji to sad rade. Ja se nadam samo da su oni toga svjesni jer hrvatski građani su itekako toga svjesni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara Josip Borić.
Kolega Reiner, u potpunosti prihvaćam to što ste rekli. Naime, ovdje se pokušava, nadam se da će biti neuspješno i da će doći do razuma s druge strane upotrijebiti jedan projekt a to je sportska televizija koja je također u izvješću objašnjena u tančine u svemu, od njihove uloge preko kredita koji su podignuti do njihove vizije u budućnosti i to se osporava jer se vraća tamo, znači oni vraćaju šta će biti 2020., a šta piše ovdje? Da sportska televizija želi završiti svoje oblikovanje kao nacionalna sportska televizija, biti televizija nacionalnih saveza u promociju i u praćenju svih njihovih natjecanja, klupskih, pojedinačnih i turnirskih natjecanja. Na tim polazištima afirmirat će se ideja zajedničke jedinstvene programske sheme HRT-a i sportske televizije. Bit će dostupna na svim platformama svih operatora i svim kabelskim operatorima u RH. Za sigurnost povrata odobrenih i iskorištenih kredita, riječ je Hrvatskog olimpijskog odbora koji je jedini osnivač HOTV-a donijelo je odluku o izdavanju jamstva po svakom odobrenom kreditu kojim jamči za uredno vraćanje sredstava od pripadajućih kamata i ostalih troškova. U naletu kablovskih televizija na hrvatskom medijskom tržištu došlo je do zasićenja međunarodnih sportskih sadržaja dok je na spomenutim platformama hrvatski sport gotovo pa nezastupljen i to je istina. Što mi možemo pogledati na sport klubu i na Areni sporta. možete jednog igrača koji igra u Chelseu ili u Realu, ne hrvatske sportaše u cjelini. Ne možete gledati sportske hrvatske klubove tamo, osim Prvu Max tv ligu. Vrlo rijetko utakmicu košarkaške lige koja je završila sada ja mislim …, a sve ostale gledamo negdje drugdje. I Sportska televizija je omogućila onima koji nemaju to da u reprizi gledaju, barem u reprizi pogledaju naknadno nekakvu utakmicu Prve Max tv lige jer za to postoji televizija. A ono što smo čuli, HRT ne želi surađivati sa Sportskom televizijom. Zašto? Zato jer je javni servis pod stranačkom kontrolom i ne želi se očito baviti s time, ali imaju i za to očito razloga, ali možda će se to promijeniti u nekoj budućnosti.
Svoju repliku sada će iznijeti poštovani Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, pažljivo sam slušao vašu raspravu. Veliki dio vaše rasprave vi ste govorili o argumentima. Pa već prva vaša rečenica u raspravi je potpuno neargumentirana, a to je da je ova današnja dvodnevna rasprava nalet SDP-a na autonomnost skromne Udruge hrvatskog sporta. To jednostavno nije točno, također nije točno ni da SDP sumnja u sve što pogleda, nije točno ni da mi imamo jedino argument sile. Vi ste rekli ovdje da gospodin Mateša daje cijelu silu argumenata, a da mi napadamo bez iti jednog jedinog argumenta i da jedino što imamo je argument sile. Kolega Boriću, ja sam jučer u svojoj raspravi u ime kluba i ovdje smo u nekoliko navrata također iznosili cijeli niz argumenata i nije jedini argument Sportska televizija, ja ću to ponovo, ponovo ću ovdje ponoviti. Znači, u mišljenju Vlade koje očito, dolazim do zaključka niste uopće pročitali stoje zamjerke Vlade na ovo izvješće, a to je odluke vezane uz poslovanje Sportske televizije, kriteriji vrednovanja programa Nacionalnih sportskih saveza, donošenje odluka vezanih u osnivanju Sportske televizije, način i legalitet davanja pozajmica jamstava, itd., itd., ali također i Olimpijska akademija koja se uporno stavlja ispod radara jer u mišljenju Vlade RH stoji da je Olimpijska akademija izdavala nezakonite svjedodžbe, ja si sad ovdje postavljam pitanje, što je s tim ljudima koji imaju nezakonite svjedodžbe? Koja je razlika između njih i recimo kompilatora, da li te svjedodžbe vrijede ili ne vrijede? Što će s time biti? Također, Vlada i mi ukazujemo jedino na nepravilnosti, netransparentnost i nezakonito trošenje i to nam je jedini cilj, a spominjali ste i fotelje, da nam je jedini cilj nečija fotelja, što isto nije točno, ali mi je jasan taj vaš stav budući da o lovu na fotelje vi jako dobro znate, ja bih vam postavio pitanje samo u čijoj fotelji vi sjedite u ovom Saboru?
Na repliku odgovara Josip Borić.
Da, mislim, sjedim u saborskoj fotelji, ovo je vlasništvo Sabora, u čijoj bi trebao sjediti? U čijoj ti sjediš tamo? To je SDP-ova fotelja ili što je to? Mislim, kakve su to rasprave uopće? Kažete da ste pažljivo slušali moju raspravu i odmah pogriješili. Niste dobro čuli, ja sam rekao zašto mi raspravljamo dva dana? Jer je došlo u krivo vrijeme, niste dobro čuli. U krivo vrijeme, nemamo o čemu raspravljati, Vlada ne stvara zakone, ne stvara ono što može pomoći hrvatskim građanima, nego se bavi igrama. Rekao sam danas ono "Kruha i igara", ne više tako nego igara bez kruga. To je to, od ovoga hrvatski građani nemaju ništa. I to morate razumjeti. Mene je gospodin Mateša uvjerio svojim argumentima da je jači u tome od vas, evo. Vaši argumenti su u odnosu na njegove za mene potpuno minorni. I sportaš i skupština je to prihvatila i to je 2012. godina i to je prošlo, ja ne znam koji argument nakon 2 godine vi možete izvaditi da vam to vrijedi. Po meni sasvim krivo, a poznato je da je upravo program fotelja zapravo najvažniji SDP-ov program. I to je već 2 godine u toku, on traje, … primijeti još poneka i treba je zauzeti. Tako i ovdje. I ne trebamo se mi ovdje mazati, kažem, zato sam ja rekao, skidamo rukavice i govorimo otvoreno. Hoće li u tome pomoći klub olimpijaca, podijeljenost, hoće li vrijeđanje, hoće li nekakav ministar koji stvara pritisak? To će pokazati vrijeme, ali ja vjerujem u razum, u mudrost tih ljudi koji su taj odbor stvorili, vode ga već desetljećima, tako ću reći, desetljećima i ne može ih nitko sa strane narušiti, tj. ugroziti u njihovoj autonomnosti. Pa ni jedna bezuspješna politika i tu moramo biti jasni i tu stati.
Nova replika, Marijan Škvarić.
Gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih zaista se uvaženi kolega osvrnuo na ovaj početak vaše rasprave, vi ste odmah rekli da ova rasprava traje već dva dana zato što Vlada maltene nije sposobna donašati nove zakone o kojima bi raspravili, pa možda i mi zastupnici također apsolutno o tom dijelu nismo sposobni neke stvari dobro odraditi i zato je to tako, dugo traje. Pa ne slažem se s time. Nas 27, koliko je ovdje prijavljenih, smo to mogli odraditi i jučer. Bilo je puno više prijavljenih i prije na raspravama i jednom davno smo to uspjeli odraditi. Zašto to tako dugo traje? Pa zaista ono što je rečeno, zbog zaista ogromnog politikantstva kojeg smo sada stavili u izvješće ove rasprave i da netko sada se uključi nakon ovih rasprava, onda bi čuli da u tom dijelu u ovih 2 godine se sve pokvarilo u sportu, a prije su valjda cvale ruže i bilo je najljepše na svijetu. Onda bi u drugom opet shvatili da je netko kriv za to, a to je onda kriv i ministar koji zato što hoće napraviti reda u sportu, on je kriv, a malo kada gledamo, gdje god zagrebemo sport, mnogim aferama i ovim sudskim postupcima se vidi da to treba napraviti. I treća stvar koja je po meni najgluplja, a to je da valjda svijet se vrti oko televizije, Sportske televizije, to je najbitnija stvar u ovoj raspravi. Mislim, to je katastrofa. Ljudi, mi ovdje mlatimo praznu slamu i budimo konkretni u ovim raspravama …, onda to neće tako dugo trajati i imat ćemo konkretne zaključke na ovo izvješće.
Odgovor Josip Borić.
Hvala lijepo kolega Škvarić. Ja se slažem da vi sa te strane možda mlatite praznu slamu, ali mi s ove strane pokušavamo odgovoriti argumentima, razumijete. Jer jedno je vaša priča o politikantstvu, pa nismo mi za to zaduženi. Politikanstvo je gospodine Škvarić kada na odboru članovi vladajuće koalicije koji su dio tog odbora glasaju za izvješće, a onda u raspravi okrenu stav nakon mišljenja Vlade i kažu da to ništa ne valja, to je za mene politikanstvo, ne samo to, nevjerodostojnost pa čak i doza licemjerja u svemu tome. I tako treba razgovarati, otvoreno razgovarajmo i bit će nam svima lakše. Jer ako ćemo zaista stajati na tim argumentima o kojima vi govorite, onda ovo mora proći. Ovdje nama nijedne skrivene namjere, ništa nije skriveno sve piše. 2012.godina prošla je prije dvije godine, a znamo i rezultat što će se desiti ako mi to ne usvojimo pa čak ni ono čemu je Sabor pribjegavao, primiti na mišljenje, ni to nećemo nego smo protiv. A što protiv? Pa vi ste prihvatili izvješće o radu DORH-a i smijenili Mladena Bajića, a ovo nećete prihvatiti a gospodin Mateša će ostati tu. Da li vi vidite logički šta vam se dešava? Pa dajete dođite sebi, malo savjesti, ispadate nevjerodostojni. Jel ja govorim neistinu? Da, a dobro i to je moguće. O tome govorim, budite u logičkom nizu nekakvom. I sada ćete vi to ne prihvatiti, a gospodin Mateša će i dalje to raditi jer ima podršku u skupštini onih kojih treba imati, a mi i dalje dogodine evo doći će i 2013.na raspravu. Ali je problem što smo sve rasprave do sada o ovakvom izvješću završavali u sat vremena za 2011., 2010., 2009. itd. a za 2012.najedanput dva dana, pa to je velika razlika.
Replicirat će Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Borić, maloprije sam čuo da ministar hoće napraviti reda u sportu i vi ste o tome govorili. Ja vjerujem da je on htio napraviti reda u sportu ali je htio samo napraviti reda u sportu tamo gdje on misli. Pa je prvo polomio zube na Mamiću pokušao je ići osobno, ne napraviti reda, da je htio napraviti reda onda bi promijenili Zakon o sportu, onda bismo onemogućili da visokoprofitabilni klubovi budu neprofitne organizacije, nije imao znanja, snage. Vi ste rekli da Platini ne razumije Jovanovića, ja ga isto ne razumijem, a sličnim jezikom govorimo. Ja Jovanovića ne razumijem a ne razumiju ga mnogi prosvjetni radnici učitelji, profesori, sve manje ljudi razumije gospodina Jovanovića. I naravno ono pismo koje ste citirali ne razumije ga svijet. Kriminala u sportu sasvim sigurno ima ali ne samo u Hrvatskoj, svugdje. Sport je visokoprofitabilna djelatnost i tu gdje ima novaca ima svugdje kriminala u svim državama. I sport je unosan biznis, ali mi imamo tog unosnog biznisa u Hrvatskoj jako malo. čime bi se trebali baviti? Trebali bi se baviti amaterskim sportom, trebali bi se baviti o tome na koji način usmjeravamo djecu u sport i mnogim drugim stvarima. Dakle, da je gospodin Jovanović htio napraviti reda u sportu krenuo bi od temelja ne od krova. Precijenio je svoje mogućnosti, precijenio je svoju snagu i precijenio je moć politike. nekad je biznis daleko iznad politike što SDP-ovci, kukurikavci dobro znaju jer im se ne bi dirigiralo iz različnih kleti, vinograda itd. kako će vući poteze u Vladi.
Na repliku odgovora Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić potpisujem sve što ste rekli ali ću i dodati. Mi nama u HDZ-u nije važno previše što govori gospodin Jovanović osim u onom dijelu kada nas počne vrijeđati neosnovano pa reagiramo jer smatramo da nije pristojno da jedan ministar znanosti, obrazovanja i sporta koristi takav rječnik. U jednoj demokratskoj državi mislim da treba ipak birati riječi. Mi smo u priči o Jovanoviću i njegovom sukobu sa svima vidjeli da je on neuspješan. Ja ću vas podsjetiti na izmjene Zakona o sportu kada je podijelio vrhunske sportaše osvajače zlatnih olimpijskih, svjetskih medalja na one koji mogu i ne mogu dobiti za istu vrstu medalje. Pa olimpijski sportovi mogu, a ne olimpijski sportovi ne mogu dobiti naknadu. To je njegov prvi utjecaj na sport. On je rekao da će to ispraviti, da će donijeti nacionalnu strategiju. Tog dokumenta nažalost nema, nema. Znači da je neuspješan još uvijek je neuspješan. I sada bi mi trebali kada on pokaže prstom recimo na HOO tamo nešto ne štima, ja sam vidio da tu ne valja e idemo mi to nekako srušiti jer je to uvođenje reda. Tko kaže da kroz ovo uvođenja reda se ne uvodi nered u taj prostor koji je … razumijete znači nije uvijek on u pravu. Sjetite se da je izgubio jedan sudski spor na nekakvim riječima koji su neprimjerene u javnom prostoru. Što to njemu treba? A neću govoriti o reakcijama kada je bio na utakmici u Beogradu kao ministar obrazovanja, što je trebao pa nije učinio, ali je vrlo žestoko reagirao na nekom drugom stadionu itd. znači vjerodostojnost se stiče. On je pomiješao neke svoje obveze. Sjetit ću vas i na borbu protiv korupcije, on je bio prvak za borbu protiv korupcije ali u tuđem dvorištu. Neki dan gledam novinara prolazi pored njega nešto ga pita za ovaj slučaj u SDP-u, a on šuti, ništa, nema stav. znači nije vjerodostojan kao ni o ovoj priči o izvješću.
Repliku iznosi Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić ja imam osjećaj da vi bez obzira na temu uvijek ste kontra nas. Evo vi se čudite što mi već dva dana raspravljamo o tome o HOO i o sportu općenito. Pa ne trebamo se čuditi Bože moj. Mislim da u ovoj raspravi u dva dana više ste puta vi replicirali i više puta ste vi govorili. Mi smo samo rekli ono što mislimo da nije uredu u hrvatskom sportu i u HOO. Ja sam razgovarao, a to sam jučer u raspravi rekao sa sportašima sa olimpijcima i oni su nezadovoljni. Ne kažu da u HOO sve ne štima, nikako ne, mislim da ima puno dobrih stvari, ali ono što su oni zamjerali to su zamjerali prije svega akademija, javna nabava i sportska televizija to su zamjerali i to mi samo i govorimo o tome. Ne znam zbog čega se tu nama zamjera. Vi kažete o tome da mi sumnjamo. Pa ovih 2 godine, vi sve što smo mi predložili i sve što smo raspravljali vi ste o svemu sumnjali, i sve sumnjate u naše dobre namjere, u sve ono što raspravljamo. Mislim da to jednostavno nije korektno. Ja sam da raspravljamo i dva dana o tome jel mi svi se razumijemo, Hrvati jesu takvi, svi se razumije u sport i možemo o svemu i o svačemu razgovarati. U sportu danas u Hrvatskoj koliko ja imam podatak ima preko 5 tisuća sportskih udruga, 5 tisuća. U njemu djeluje 1500 nogometnih klubova i imamo preko 150 tisuća registriranih sportaša, to je jako, jako puno, nogometaša a 300 tisuća sportaša. Jasno da svi raspravljamo o tome i da nas vjerojatno ljudi slušaju. Ali ono što bih htio reći, da možda i najčišći dio sporta je onaj sport koji se financira u jedinicama lokalne samouprave, a to nije mali novac, 1,2 milijarde kuna iz jedinica lokalne samouprave. I tu nema nepravilnosti i nema nikakvih problema zato što ih mi čelnici i oni koji su tamo kontroliraju. Evo mislim da je i tu važna stvar ovo napomenuti, a ovih 140 milijuna kuna u Hrvatskom olimpijskom odboru je problem.
Hvala. Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Prelec, ne znam da li je osjećaj obostran ali ja imam osjećaj da ste vi stalno kontra nas, razumijete? Što god mi kažemo nikad nije dobro. A ovi u sredini su stalno na vašoj strani isto. I sad da li su to zakonitosti politike, valjda jesu. A što se tiče aktivnosti, vi ste na ovoj točki dnevnog reda neuobičajeno aktivni. Da ste ovako bili aktivni na djelu kad smo razgovarali o državnom proračunu, pa prvom rebalansu, mi bi imali puno bolji proračun, garantiram jer biste sigurno upozorili ministra financija gdje griješi. Nezadovoljni unutar sporta imaju tijela gdje svoje nezadovoljstvo trebaju riješiti. Ako su nezadovoljni unutar Hrvatskog olimpijskog odbora, moraju stvorit većinu nekakvu da promijene odnose. U nogometnom savezu moraju stvorit većinu da promijene odnose. Pa neće valjda nekakvi 1, 3 ili 20 nezadovoljnih srušiti 100 zadovoljnih. To nije sustav demokracije. Mogu biti nezadovoljno i to iskazivati. Ali ono što piše, kaže gospodin Mateša ne vjeruje tome to nije istina. Naše sumnje se ostvaruju za razliku od vaših jer ste na krivom puta. Kad mi kažemo past će vam BDP, vi kažete rast će, a on padne. Znači da smo mi sumnjali s pravom. Imat ćete manje prihode, imate, mi smo u pravu. I to morate početi slušati. Kad mi sumnjamo slušajte nas i promijeniti stav jer nećete napraviti ništa, glasajte za ovo izvješće, svima će biti bolje i bolje ćete se osjećati jer ćete biti pozitivni, a ništa nećete promijeniti negativnim stavom, vjerujte mi. A ako je nešto bilo ono što vi govorite, ima onih koji se s time trebaju baviti nemojte to raditi ovdje. Evo, toliko.
Posljednja replika, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, dajte mi recite da li vi znate o čemu ćemo mi sutra glasovat? Da li o zaključku matičnog odbora ili o nekakvom mišljenju Hrvatske vlade? Jer ovdje imamo tijemetralno suprotno isti ljudi različito promišljaju nekoliko dana. Ali što je najveća tragedija, ono koji se toliko silno zaklinju u demokraciju ne priznaju rezultate demokracije. Pa nisu ovi koji su došli u Hrvatski olimpijski odbor došli po nekakvom dekretu tu je bilo na tisuće i tisuće izbornih skupština da bi se neki ljudi izabrali za nešto, za neko tijelo pa onda opet to tijelo biralo neke svoje ljude, pa došlo se do nekakvog nacionalnog vrha, pa ti ljudi onda dođu u Skupštinu olimpijskog odbora i temeljem toga donose jedne određene odluke, između ostalog biraju i svoje čelništvo. I ono što je vrlo bitno, a što se ovdje ne želi reći, uvijek se u Olimpijskom odboru pazilo da budu jednako zastupljeni i mali i velik sportovi, da u donošenju odluka osobito financijskih ne bude majorizacija, da oni veliki pojedu sve. Međutim, oni koji su se u 2 godine uspjeli posvađati sa akademskom zajednicom, jer ni akademska zajednica više nije nekakav moralni i znanstveni autoritet u Republici Hrvatskoj, jer njih je trebalo bacit u blato i prikazati da ništa ne vrijede. Pa onda je došla na red Katolička crkva, jer naši biskupi nisu dovoljno obrazovani da bi razumjeli neke stvari, a nakon toga je došao Hrvatski nogometni savez. E sad gledajte, kad je došao Hrvatski nogometni savez i kad su neki izvana zaključili da je netko malo pretjerao dobili su packe. Pa vjerojatno ako neko shvati da se malo pretjeruje sa Hrvatskim olimpijskim odborom dobit ćemo opet packu. Naprosto će nas netko posjetiti ako uđemo u određenu asocijaciju da smo prihvatili pravila ponašanja u toj asocijaciji. A da ova gospoda ne razumiju najbolji je bio primjer Zakon o Lex Perkoviću.
Vrijeme.
Još samo jednu rečenicu, molim vas. Nismo htjeli poštivati osnovna pravila koja važe u Europskoj zajednici pa smo i tu dobili po prstima.
Na repliku odgovara Josip Borić.
Kolega Šuker, ponavljam vi me pitate o čemu ćemo sutra glasovati, da li o zaključku odbora, da li o zaključku Vlade? Volio bih da glasujemo o zaključku odbora i da ga prihvatimo jer bi poslali dobru poruku. Ako ćemo glasati o zaključku Vlade onda čak ovaj Dom i nema neki veliki smisao, parija je rekla svoje, izvolite to po vertikali izglasati i doviđenja. Govorili ste o načinu i funkcioniranju HOO-a ali i napadu ministra na akademsku zajednicu, na Crkvu itd. on se ne libi udariti na autonomnost recimo i Sveučilišta, ne libi se, jer on kaže ja uvodim reda, ok. Ali se i povukao poslije toga. Ko je u Olimpijskom odboru, sve lijepo piše, 38 sportskih saveza olimpijskih sportova, 33 neolimpijskih, 21 zajednica sportskih udruga i saveza županija Grada Zagreba te Hrvatski klub olimpijaca, pridruženi su članovi 9 udruga, ustanova iz sporta, i 8 sportskih saveza te 2 privremena člana. Ta je institucija rasla od svog osnutka svake godine. Pojavljuju se i novi sportovi, pojavljuju se i novi savezi i nikome nisu zatvorena vrata, ali za sve postoje kriteriji, kriteriji. I ovdje lijepo piše, po prvi put je recimo Hrvatska na igrama u Londonu predstavljena u 5 športova: mačevanje, judo, daljinsko plivanje, kao i ženska rukometna i ženska košarkaška reprezentacija. I mi to osporavamo. Mi to osporavamo. Mi negativnim mišljenjem kažemo da nisu oni bili tamo. Nisu oni bili tamo. Nismo mi osvojili 307 medalja. SDP možda misli da smo ih osvojili više ili manje. I za to tražimo loše ili nikakve argumente. Zato ja apeliram na savjest vladajućih da učine ono što smo napravili kod Izvješća o radu Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije, da ne uvaže svoja mišljenja iz rasprave i da pokažu zrelost i da ostave ovu instituciju da ide svojim putem i da naprave dobro za hrvatski sport.
Riječ sada dobiva predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora, gospodin Zlatko Mateša.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, ispričavajući se vama i svim zastupnicima koji su tu. Uvaženi zastupniče Đujić, drugi put, ja se ispričavam, drugi put vam čitam kao odgovor na vaše izlaganje dopis Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta od 1. travnja 2014. godine koji govori. Hrvatska olimpijska akademija je u razdoblju od 2008. do 2014. provela 43 obrazovna programa za 29 sportova u kojim je obuhvaćeno 1149 polaznika. Temeljem navedenog dopisa i na inicijativu Hrvatske olimpijske akademije od 27. ožujka 2014. održan je sastanak u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta kojem su prisustvovali predstavnici Uprave za sport, Uprave za odgoj i obrazovanje, samostalnog sektora za inspekcijske poslove, Agencije za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih te Hrvatske olimpijske akademije. Na sastanku je zaključeno kako preporuka ASOO-a, to je ta Agencija za usklađenje obrazovnih programa Hrvatske olimpijske akademije, dakle, ustanove za obrazovanje odraslih ne podrazumijeva i ne može dovesti do zaključka kako javne isprave izdane nakon 2008. godine a koje su izdane temeljem rješenje nadležnog ministarstva nisu važeće. I sada stvarno je to teško, nadam se da neću morati treći put to čitati. Što se tiče javne nabave u akademiji. Da, napravljeni su propusti vezani za nabavku nekakvog uredskog namještaja. Ali ono što je važnije od toga je da je to otkrila naša interna revizija i da čelni čovjek više nije čelni čovjek. I ja mislim da je to pozitivno a ne negativno.
Slijedi sada replika Saše Đujića, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mateša nemojte me krivo shvatiti. Ja sam u međuvremenu se malo potrudio pa sam došao do tog dopisa koji ste mi sada citirali, imam ga evo ovdje pred sobom. On je upućen od strane ministarstva Sportskom savezu grada Zagreba, Zagrebačkom kuglačkom savezu i Zagrebačkom judo savezu, znači nije upućeno vama kao Hrvatskom olimpijskom odboru ali to nema veze. Ja ću sada vama drugi puta citirati mišljenje Vlade Republike Hrvatske na ovo vaše izvješće. Dakle, zaključno: "Vlada Republike Hrvatske napominje da je samostalni sektor za inspekcijski nadzor ministarstva, prosvjetna inspekcija, obavio inspekcijski nadzor u Hrvatskoj olimpijskoj akademiji o čemu je sastavljen zapisnik o inspekcijskom pregledu te je doneseno rješenje od 15. ožujka 2013. godine. Također potrebno je napomenuti da je u prosincu 2011. Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih provela i stručni nadzor u Hrvatskoj olimpijskoj akademiji. Navedeni nadzor upućuje na nezakonit način izdavanja javnih isprava, a Povjerenstvo za stručni nadzor konstatiralo je da ustanova vodi samo podatke o ustanovi, ne vodi evidencije o programima, polaznicima i radnicima ustanove te da podatke ne dostavlja Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih. Tijekom stručnog nadzora ustanovljeno je da je navedena ustanova izdavala javne isprave suprotno zakonskim propisima, da nije organizirala nastavu niti provodila bilo kakve provjere znanja te da ustanova programe obrazovanja izvodi u prostorijama za koje nema važeće rješenje.". Ja vam to citiram sada isto drugi put, nadam se da neću morati treći. Ovo je mišljenje Vlade Republike Hrvatske koje smo dobili mi svi saborski zastupnici na ovo vaše izvješće koje potpisuje predsjednik Vlade Republike Hrvatske Zoran Milanović i ja nemam razloga tome ne vjerovati. A kada to kritiziram, ne, ne dajem ja kritiku sada vama, meni je drago i ovo što ste sami rekli, dobro je da je netko smijenjen, uočene su neke nepravilnosti, ti ljudi su kažnjeni, podvukli ste određene poteze i to je u redu, svaka čast.
Na repliku odgovara poštovani Zlatko Mateša, izvolite. Možete sa mjesta kada odgovarate na repliku.
Ma radi toga da razumiju i drugi zastupnice i zastupnici. Radi se o tome, dakle da je ovo što sam ja pročitao je od 1. travnja ove godine, mišljenje Vlade je puno prije toga formirano kao što je rekao uvaženi zastupnik. Drugo. Znate u čemu je uopće prijepor, što je bio problem u tim obrazovnih programima? Što je falilo 7 sati koje su se odnosile na zaštitu na radu i dakle u tih 7 sati na zaštitu na radu i na povijest olimpizma 2 sata. Dakle, to je za trenera fitnesa je strahovito važno da je to, nije imao zaštitu na radu radi utičnica i ovih šaltera itd.. Prema tome, evo ali i to smo isto tako ispravili i nadam se da će to sada, da će se moći treneri osposobljavati i dalje.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolege i kolegice zastupnici. Pa kako smo danas i jučer čuli malterne o mnogo toga i o lex Perkoviću i o poljoprivredi i o gospodarstvu i o nezaposlenosti i o proračunu a najmanje o sportu, pa ipak dopustite da ja malo vratim ono da netko tko sluša zna o čemu uopće raspravljamo. Pa evo htio bih istaknuti da kada govorimo o Hrvatskom olimpijskom odboru onda govorimo o najvišoj nevladinoj nacionalnoj sportskoj udruzi. U tu udrugu se onda učlanjuju sportski savezi, zajednice i druge udruge čiji je rad od značaja za razvoj sporta i olimpijskog pokreta u Republici Hrvatskoj i kad to čitamo onda ona nit koja se provodi opet naglasak na sport. A što je to termin sporta, osim onog zvaničnog. Najčešće možemo reći da to označava svaku igru i zabavu. Pa to bi i trebala biti zabava, trebala bi biti igra, a mi smo to stvorili nažalost nešto drugo i trebamo se vratiti na osnovu. Kada govorimo o sportu, moramo istaći da je on itekako važan za razvoj i za zdravlje, a u pedagoškom dijelu sport nas uči timskom radu, može vas odvući od loših navika, pokazuje vam kako se nositi sa pobjedom, a i porazima te kako naučiti cijeniti ono što imamo i u konačnosti on nas uči kako postajemo i budemo bolji ljudi. To bi trebao biti naglasak. Na temelju tih definicija i istaknutih vrijednosti očekivalo bi se da sport ima puno veću dimenziju i sveobuhvatnost i sveprisutnost u našem društvu, ali ajde da vidimo koje su to prave činjenice. Pa prije svega, da još uvijek sport nije tretiran u našem društvu na odgovarajući način, mada se čak i u Zakonu o sportu govori da je sport od posebnog društvenog značaja, … što sam rekao, a nije to sad taj dio da nije definiran ovih godinu, dvije godine, to već traje jako, jako dugo. I kad generalno govorimo o sportu onda u svim našim aktivnostima i raspravama govorimo najviše o profesionalnom sportu i malo zanemarujemo i amaterski sport, rekreativni sport, školski sport, a što je to osobe s invaliditetom i uvijek govorimo o velikim i malim sportovima, a trebali bi govoriti o sportovima gdje smo uspješni i gdje smo neuspješni. A također kad govorimo o sportu ističemo da još nemamo Nacionalnu strategiju razvoja sporta, a to je bitno. Kako inače možemo suvislo razgovarati ili bilo što planirati i stvarati nekakvu dugoročnu viziju bez toga? To su problemi i naravno uvijek se vrti priča, a to je sveprisutno da nikad nema dovoljno novaca za sport, da su loša zakonska rješenja, da nema izdvajanja iz državne razine, regionalne, lokalne, da nema sponzora, da nema razumijevanja. To je uvod. Ono što bih posebno htio naglasiti kao gradonačelnik grada Lepoglave u Varaždinskoj županiji, da moramo voditi računa da i svi ti vrhunski sportaši su počeli od lokalne uprave. Lokalna uprava je temelj, bazen sporta. O vrhunskom sportu ovisi da li je njega prepoznala teta u vrtiću da ima nekakve talente, ovisi o njemu da li ga je prepoznala nastavnica, profesorica u srednjoj ili osnovnoj školi, a također ovisi da li smo mi gradonačelnici osigurali prije svega uvjete za bavljenje tim sportom. Ja mogu reći gradonačelnik grada gdje izdvajamo 7% za potrebe sporta, gdje imamo tri osnovne škole, sve tri osnovne škole smo napravili dvodijelne, trodijelne školske dvorane. One su u jednoj smjeni škole takve da u drugoj smjeni mogu one služiti za rekreativno i amatersko bavljenje sportom, da završavam sad ove godine projekt gdje svi mjesni odbori, naselja imaju svoja malonogometna igrališta, gdje zaista brinemo da imamo stručno osposobljavanje trenera, da imamo i također zdravstvene preglede i to je ovih 7% za dio, a za ove kapitalne investicije to je posebna investicija koja ne ulazi u to. Znači treba se i može se. I također da, Hrvatski olimpijski odbor pomaže preko programa poticanja športa lokalne razine sa programom aktivne zajednice daje za ovakve aktivnosti. Možemo zaista reći jer smo i kao grad programski orijentirani, projektno jer financiramo samo programe i projekte ne samo za nekakvu želju i volju za radom, da smo već 16 projekata Europske unije koje smo na razini grada realizirali mi smo dobili od tih projekata od Hrvatskog olimpijskog odbora sredstva gdje smo si kupili kombi vozilo, dobili smo sredstva za kupnju traktora za košnju i održavanje naših sportskih terena, dobili smo sredstva za veliki semafor i naravno nismo uspjeli sredstva, tražimo još … da nam se ostvari da dobijemo onaj teren sa umjetnom travom u okviru olimpijskog odbora za također mali nogomet. Zaista mogu reći da moji u zajednici sportskih udruga znaju raditi programe, znaju raditi projekte, a uz svesrdnu pomoć svih struktura i stručnosti grada Lepoglave. Ono što je najbitnije, svu onu razliku koju treba dati u odnosu do završetka programa je osigurao grad Lepoglava. Tu bi trebalo dati više i tu je možda jedna kritika od ovih 4 milijuna kuna, to je 3,3% od ukupnih sredstava, a i ukupna sredstva su jako mizerna za rad, to moramo svi priznati da je to premalo. I onda mi veli da, 8% je za plaće, 4 milijuna 6 znači 4,3% je za nas 545 gradova i općina u Hrvatskoj premalo i moramo o tome voditi računa kako možda i više pomoći, ali mora to itekako biti argumentirano. Ono što konkretno mogu reći u onom drugom dijelu, znači naglasak na lokalni sport, ali ono da budemo konkretni da sve te aktivnosti sporta, razvoja se najkvalitetnije može po meni i ono što imamo iskustva, definirati preko sportskih kampova. Znači ne samo ono što sam rekao da se sportaši razvijaju od vrtića, osnovnih i srednjih škola, ali ona nadogradnja su onda sportski kampovi gdje se pod jednim kontroliranim okružjem uz sve stvari koje jesu može stvarati vrhunski sport. Ali opet sam rekao i na početku da se previše bavimo vrhunskim sportom, ali moramo gledati da se i onaj rekreativni amaterski sport ima itekako svoje vrednovanje. Tu je taj projekt što bih napomenuo to je znači mreža sportskih kampova i … fondova Europske unije i tu je dobra prilika ili ono što ste rekli iz iskustva iz Slovenije. Lepoglava, Varaždinska županija, graničimo sa Slovenijom, ja sam zaista prošao sve te gradove koji su proveli te projekte Europske unije i na temelju tog iskustva radimo u Lepoglavi jedan projekt, projekt … u okviru zabavne škole nogometa sa danskom vladom u početku gdje želimo da to buce centar. Imamo sve, 10 hektara zemljišta u vlasništvu grada Lepoglave, financirali smo idejni projekt do glavnog projekta smo financirali, skoro milijun kuna uložili u to gdje zaista možemo ponuditi da to bude centar za razvoj djela, znači sportskog amaterizma, zatim ženskog nogometa koji nam je najbitniji, invalida. Lepoglava je također poznat po nekim drugim stvarima, a da i ti ljudi koji su u zatvorima mogu preko sporta najbolje se socijalizirati i prilagoditi drugima. Kompleksan jedan projekt. Na žalost, nismo imali razumijevanja naročito Nogometnog saveza gdje to nije sport, nije to profesionalizam, gdje onda taj projekt dalje ne možemo definirati. I tu bi trebalo predložiti izradu kataloga postojećih sportskih centara po županijama sa stručnom ocjenom stanja i naravno definirati kriterije, izraditi ocjenu isplativosti i adaptaciju istih. Također predložiti izjašnjavanje općina i gradova interesu i spremnosti sufinanciranja takvih projekata. I naravno zatražiti od Hrvatskog olimpijskog odbora kao kruna sportske organizacije aktivnu ulogu i to stručnu ulogu u organizaciji projekata i koordinaciji među savezima, te razrađenu ideju proslijediti nadležnim ministarstvima. Ako imam informaciju da u okviru Olimpijskog odbora imate jednu osobu koja je zadužena samo za Europske unije to je daleko premalo. Ne očekujemo da one rade projekte. To trebamo mi na lokalnoj razini i sa razvojnim agencijama na županijskoj razini. Ali treba ta koordinacija. Mi bi svi htjeli sve u Hrvatskoj, ali treba točno znati gdje što treba, na koji način, kojim argumentima. Jer zaista to moramo napraviti prije nego koristimo fondove Europske unije. Imam iskustva, imamo mi gore iskustva u Varaždinskoj županiji. Naše razvojne agencije to itekako znaju. I zaista ono što sam rekao, primjer Europske unije se pokaže i tu bih posebno spomenuo poglavlje na 22. stranici Programi EU što je još sport osim samog sporta što sam rekao, a to je da sport je dodatna vrijednost stvara itekako jako bitno, dodatnu vrijednost u gospodarskom sektoru, dodatna vrijednost kao radna intenzivna industrija koja potiče rast može potaknuti konvergaciju među članovima EU i može potaknuti rast i specijalizaciju. Sve to što sam nabrojao i više sam možda više očekivao u ovom izvješću, jer svako izvješće je jedan skup aktivnosti koje govori što je danas na temelju onoga što je bilo prethodnih nekoliko razdoblja. Ali i ono što je bitno, moramo imati ciljeve, a što iz toga zaključujemo što treba napraviti bolje? A da se može bolje u tom dijelu i konkretnih primjera moram reći da osim evo direktora da je gospodin Čop kao glavni tajnik u intervjuu u regionalnom tjedniku je iznio veoma kvalitetno stanovište koje se slaže sa svima. I bolje bi mišljenje da možda ovo bilo o izvješću, nego u novinama. Zašto? Zato što se slažem da oko financiranja imamo dosta sivih zona koje bi mogli iskoristiti, internetsko klađenje. To ne kontroliramo. Koliko sredstava se može to ostaviti u Olimpijski odbor. I ono što se slažem da lokalne uprave mogu izdvojiti obavezno tri posto izdvajanja, barem tri posto za sport gdje neće onda ovisiti o lokalnim šerifima kako nas zovu da li netko želi ili ne želi u tom dijelu. E to bih očekivao u budućem izvješću. Hvala.
Čut ćemo dvije replike. Prvo Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Škvarić, govorili ste o amaterskom športu, o raspodjeli sredstava, pa ću evo samo navesti jedan primjer koji pomalo bode u oči ali nadam se da će gospodin Mateša i to čuti, pa će i popraviti u sljedećoj i u budućim godinama. Naime, radi se o stranici 41 na kojoj je prikazana realizacija programa športa lokalne razine. Dakle, raspodijeljeno po županijama. I onda se vidi da je utrošak sredstava koji je raspodijeljen po županijama 4 milijuna i 600 tisuća kuna. Dakle i vi ste govorili o tome, ali evo ja ću konkretne brojke izreći. Od toga su pet slavonskih županija, dakle dobile ukupno 750 tisuća kuna što je, ako uzmemo da je Slavonija petina Hrvatske i petina stanovnika Hrvatske ipak nešto manje nego što bi trebalo biti po tom prosjeku. Ali ono što drastično odskače to su sredstva za Olimpijski festival dječjih vrtića, gdje na primjer od 414 tisuća kuna za Slavoniju, za 5 slavonskih županija izdvojeno 41000 ili 10%, a Slavonija je 20%. Pa evo primjera za Brodsko-posavsku županiju 6543 kune, za Osječko-baranjsku 8022 kune, za Požeško-slavonsku 9 i pol, a za Virovitičko-podravsku 4000 kuna. Jedino koja odskače i sa pravom da kažem je Vukovarsko-srijemska koja je u nekakvom prosjeku ostalih županija u Hrvatskoj, pa vas molim. Jest da je replika vama, ali gospodinu Mateši upućeno da to u buduće ipak prema Slavoniji ne činimo tako kako smo do sada činili. Eto hvala lijepo.
To uopće nije bila replika na gospodina Marijana Škvarića jer on jednu jedinu riječ nije o tome rekao što ste vi replicirali. Ja sad stvarno ne znam koji problem vi imate, jel' vi ne razumijete Poslovnik ili ga namjerno kršite. Ali gledajte, ja ću vas nastaviti upozoravati sve dotle dok ne shvatite da radite grešku. Na repliku će vam sad odgovoriti Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa da, ja sam zaista upozorio da ova sredstva za program lokalne razine su jako nedostatna, ali ono što ipak imam iskustva kada smo dobivali ova sredstva je da osnov dobijanja sredstava neka bude program, a ne nečija želja ili nečijih želja da njima nešto treba. Ne možemo ništa dati ako vi dođete, nešto želite, a nemate argumentaciju zbog čega što želite. Ja mislim da zaista ako Slavonija nije dobila sigurno vjerujem u dobro određivanje ovih programa zato što nije dobro neke stvari argumentirala. Možda se zaista slažem za evo grad Vukovar da njima trebamo pomoći sve u razvoju sporta i aktivnosti koje jesu. Ali ovo sve nema ono želim nešto, nego neka to bude samo podloga što se tiče programa i projekata onda će dobiti sredstva.
Druga replika poštovani Ivica Mandić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega. Pa normalno je da se u najvećem dijelu vaše rasprave slažem sa vama jer ono što ja doživljavam da je danas trebao biti praznik hrvatskog sporta kada ovaj visoki časni Dom govori o sportu. Na nesreću mi smo se otišli u raspravama više u politikanstvo, nego u stvarnu funkciju sporta. Ono što ste vi u vašoj raspravi dobro zamijetili da je najafirmativniji društvenog djelovanja je sport i da sport je sa njegovim višestrukim djelovanjem u društvu sigurno itekako značajan. Dobro je da ste u svojoj raspravi se dotakli i stvarnih primjera i mislim da je rasprava svih kolega trebala ići na takav način da ovo Programsko i financijsko izvješće koje se odnosi za 2012. godinu bude puno kvalitetnije u drugim vremenima. Također, i dio onoga što je također bitno, a to je bila najčešća tema spoticanja, pitanje Sportske televizije. Da možda u vremenu kad se televizija stvarala možda su namjere bile opravdane i sigurno su htijenja bila popularizacija sporta, ali s obzirom na ovo iskustvo i na gledljivost toga programa vidimo da taj projekt nije saživio jer ako nema gledljivosti onda mislim da su ta sredstva loše utrošena. Također, sa ovim problemom koji je vezan za Hrvatsku akademiju pri Olimpijskom odboru, tu imamo stvarni problem i stvarno uočen nedostatak. I mislim da HOO i Ministarstvo obrazovanja, sporta i kulture treba naći kvalitetno rješenje jer koliko sam upoznat, a dobro sam upoznat, ti ljudi su završili određene programe koji su odobreni i sa ovim nedostacima sigurno ti ljudi ne smiju biti kažnjeni. I to je uloga i HOO-a ali i u svakom slučaju ministarstva. Hvala.
Na repliku odgovara Marijan Škvarić.
Pa da uvaženi kolega zaista sam htio pokazati kakva je trebala biti naša rasprava. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Mikrofon uključite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega znači htio sam zaista pokazati kakva je trebala biti u tijeku ova rasprava u ovih 2 dana, konkretna sa primjerima dobre prakse. Da možemo vidjeti što se može napraviti, što bi se još trebalo napraviti. Bojim se da možda u ovom izvješću od HOO-a ima možda previše rutine, a premalo inovativnosti. Mislim da bi tu trebalo malo više poraditi, a to je ono što sam htio istaknuti u tom dijelu. Evo, primjerice možda da još jedanput spomenem gospodina Čopa glavnog tajnika gdje je jedan dobar dio bio ideja sustav da li poluamaterizma ili poluprofesionalizma u sportu. To je bilo prije dobro, jako dobro je funkcioniralo. Sve sad čekamo da sve netko plati profesionalca i za sve što treba napraviti samo treba novce. To već ljudi polako zaboravljaju da i onaj amaterizam ima itekako bitnu stvar, a da ti netko pomogne u svemu. A što se tiče Sportske televizije htio bih reći da se slažem s time što sam i rekao da televizija ne smije biti najvažnija stvar na svijetu. A osobna intencija sporta je da mlade ljude prije svega izvučemo iz soba tih, da ne gledaju televiziju, da ne budu na internetu nego da se bave sportom. I to bi trebalo biti, to je moje mišljenje, da bi trebalo više uložiti u ove sportske objekte, sportske kampove i centre, edukaciju a ovo drugo neka se bavi onaj tko želi to platiti ali iz svoga džepa. Hvala lijepa.
Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovana kolegica Marija Lugarić. Izvolite.
Mi u ovoj raspravi kolegice i kolege, gospodine Mateša, imamo jednu prilično gigantsku sistemsku grešku. Ona se sastoji u sljedećem: po članku 75. Zakona o sportu mi u Hrvatskom saboru ne trebamo raspravljati Godišnje izvješće o radu HOO-a nego Izvješće o izvršenju programa javnih potreba koje ovaj Hrvatski sabor treba donijeti na prijedlog tog istog HOO-a po tom istom Zakonu o sportu. Ja sam već dugo ovdje zastupnica, prvo Izvješće Olimpijskog odbora o kojem sam čitala, raspravljala je bilo ono za '99. godinu, dakle čini mi se da je ovo negdje 15., nikada Hrvatski sabor nije donio program javnih potreba u sportu, a trebao je svake godine na prijedlog HOO-a. Da smo donijeli taj program javnih potreba i onda raspravljali o njegovom izvršenju onda bi mnoge od rasprava postale bespredmetne. Ja vas molim kolege iz HOO-a da sukladno članku 75. zakona Saboru svake godine podnesete prijedlog programa javnih potreba u sportu. Jer onda taj program veže i ovo izvješće. Jer mi zapravo nikada nemamo kao zastupnici prilike raspravljati što je to programski, na što ide javni novac. Nego unatrag komentiramo je li to dobro ili to nije. I to je sistemska greška što se samog izvješća godišnjega tiče. Govorili smo o autonomiji. Da, autonomija ona znači i posebnu odgovornost koja se posebno u obnašanju nekih javnih ovlasti, a to je ovdje slučaj, doista podrazumijeva posebnu odgovornost. To ne znači, kao ni kod autonomije sveučilišta, kao ni kod neovisnosti pravosuđa da svatko može raditi što hoće. I upravo zakonske odredbe koje govore o tome da se donese Plan javnih potreba, pa onda i Izvješće o njegovom izvršenju govori da ne može baš svatko raditi što hoće. Autonomija znači nešto drugo. I oko samog izvješća da ne zaboravim, govorila sam o tome na odboru više sad samo napomena, prije podnošenja bilo kakvog izvješća Hrvatskom saboru mislim da ga je nužno lektorirati. Nedopustivo je da vi čak u izvješću institucije nazivate imenima kojima se one ne zovu. Na stranici 5. primjerice govorite o odnosu sa Ministarstvom prosvjete i športa. To Ministarstvo ne postoji od 2004. Ima tih primjera još, gospodin Čop je bio na odboru, zna, rekla sam mu. Dakle, bitno je da ne izgleda izvješće kao kompilacija nekoliko separata koje su radili pojedini ljudi jer se to vjerojatno tako radi, odnosno kad se to napravi da prođe lekturu zajedničku, redakturu i tad doista izgleda na neki način suvislo. Kod same strukture izvješća u članku 51. i 52. Zakona o sportu su definirane ovlasti i zadaće HOO-a. Ja bih doista voljela kada bismo mi jednom dobili Izvješće o radu HOO-a po programu javnih potreba kojeg nota bene nemamo, a morali bismo imati, i drugo po onim zadaćama Olimpijskog odbora koje su definirane u zakonu. Primjerice, mene bi zanimalo što je radilo Vijeće sportske arbitraže ili Sportsko-arbitražno sudište. Jer to je ono što je zakonom dano kao javna ovlast Olimpijskom odboru i to je taj dio autonomije da se mi ne petljamo u te odluke, ali da o njima budemo na neki način informirani. I ja mislim da je doista vrijeme nakon puno, puno godina da ta izvješća budu strukturirana na bitno drugačiji način. Vi kad pogledate ovo i ono za prošlu ili pretprošlu ili bilo koju godinu ona su vam navlas ista. Prva stranica ovo, druga stranica ovo, peta stranica ono, samo se mijenjaju brojke, eventualno male razlike jel olimpijska ili nije olimpijska godina. Oko samog sadržaja, mene osobno veselo posebno uspjesi hrvatskih sportašica. Vi kada pogledate osvojene medalje obzirom da je 2012. olimpijska godina bila i određene uspjehe i kad to usporedite sa brojem sportaša i sportašica u koje je ulagano u pred olimpijskom ciklusu pokazuje se da je zapravo ja ću sad reći vrlo grupo puno isplatljivije iako je to vrlo neprecizno, ispričavam se unaprijed ulaganje u sportašice. Mislim da bismo tu morali malo promijeniti omjer. Mi još uvijek javno financiramo puno više sportaša nego sportašica a bolje uspjehe imaju sportašice nego sportaši i to treba malo preokrenuti. Dobro je da je krenula ona komisija za žene u sportu. Bilo bi dobro da je u godišnjim izvješćima imamo nešto i oko njih. Programski dakle rekla sam da smo raspravljali i usvojili program javnih potreba onda bi nam bilo lakše razgovarati i o samom programu. Naravno, programski je značajno i financirano iz samog proračuna. Ja se mogu složiti sa načelima koji su rekli ovdje kolege a ne bi to bit puno elaborirala, dakle veći i komercijalni sportovi trebaju dobivati manje javnog novca, manji i oni sportovi sa manjim komercijalnim kapacitetom trebaju dobivati više novca, dakle jer ovi neki su više ili manje samo održivi. Čuli smo i kolega Mateša je rekao neke primjere takvih sportova. Također spomenuta su dva pravilnika kroz koja ide financiranje saveza. Na vašoj web stranicama je samo jedan, ja sam pokušala naći taj drugi da vidim zapravo koji su to kriteriji, nema o tome ništa i tu je onda moja sugestija da se izvješća nadopuni zapravo i time da bismo mi zaista znali tih 50-tak ili tu je negdje otprilike milijuna kuna koji godišnje ide u savez, u što zapravo to ide? Mi ovako vidimo diskrepanciju, jedan … savez ima ne znam među između 200 i 500 tisuća kuna, onda ih imate 2, 3 sa 2 milijuna kuna i onda imate par ovih velikih, košarkaški, rukometni, skijaški što su preko 4 milijuna kuna godišnje. Kako, zašto ne znamo, financijski. Puno je bilo o tome riječi. Ono što je meni neprihvatljivo. Svake godine mi je bilo neprihvatljivo i to sam govorila i govorit ću i dalje. Ukupno za razvojne programe u sportu, svih 13, 15 milijuna 323 tisuće 782 kune, 15 milijuna kuna, svih 13 razvojnih programa. Djelatnosti tijela i službe Olimpijskog odbora odnosno plaće i naknade djelatnicima Olimpijskog odbora, materijalni troškovi, funkcioniranje tijela i službe Olimpijskog odbora, dakle one hladni pogon da tako velim Olimpijskog odbora 18 milijuna 231 tisuću kuna. Ne može hladni pogon Olimpijskog odbora biti veći nego što su razvojni programi u sportu, ne može. Koliko god klimali glavom, ne može, ne smije. Govorili smo o ulaganju u trenere. Kolega Šuker čini mi se je to govorio, u trenere u razvojnom programu de realizirano 9 milijuna 800 a plaće djelatnicima 12 milijuna 200, naprosto ne može to tako biti i tu ima ja vjerujem ja prostora za određene korekcije. Oko sportske televizije, financijski sportske televizije puno mislim i previše je bilo rečeno, da sam vjernica rekla bih da se svi se trebamo pomoliti svemu onom kome vjerujemo da ta jamstva ne dođu na naplatu jer ako jamstva dođu na naplatu onda smo u ozbiljnom problemu. Mi, Olimpijski odbor i sportaši. A onako kako se cijela priča razvija bojim se da bismo mogli doći u neke od tih problema jer ako jamstva dođu na naplatu ne bih voljela biti onda u koži onih koji će tada morati donijeti odluke. Jesu li to bili ispravni ili nisu posebno odluke otom, potom, pokazat će vrijeme no međutim činjenice da su to prilična bila rizična jamstva. Hrvatska olimpijska akademija. Mnogo je bilo ovdje rasprava. Zakon također definira kao jedno od važnijih zadaća Olimpijskog odbora djelovanje na promicanje stručnog rada u sportu i skrbi o osposobljavanju, usavršavanju djelatnika putem Hrvatske olimpijske akademije. Inače kad govorimo malo šire, problem trenera, problem stručnog osposobljavanja trenera i osoba koje rade u sportu posebno s djecom je jedan od većih problema. Mislim da imamo čak, nemamo ni dobru zakonsku regulativu i da bi trebalo mijenjati odredbe Zakon o sportu koji se tiču trenera dakle jer nama s djecom posebno rade vrlo često neobrazovani ljudi. Mi smo uzeli jedno načelo da je vrhunski športaš ujedno i dobar trener, nemate poveznica ja znam sjajnih trenera koji nisu bili dobri sportaši i izvanrednih vrhunskih športaša koji su nikakvi treneri. To su naprosto dva različita posla. No međutim, Olimpijska akademija izrazito važna institucija. Meni je drago da stvari koje su viđene da nisu bile dobre. Dakle, ako je doista točno da nije bila akreditirana na način na koji treba biti kroz sustav obrazovanja odraslih za izdavanje diploma odnosno svjedodžbe na način na koji je trebala biti. Drago mi je da se to korigira. To se nije smjelo niti dogoditi. No međutim, od olimpijskog odbora kao krovne sportske organizacije ja očekujem malo tu i više upravo u kontekstu jačanja i profesionalizacije načina rada trenera odnosno stručnih osoba koje rade sa sportašicama i sportašima. Tu nije dovoljno imati formalnu instituciju koja će onda štancati kroz veći ili manji tečaj svjedodžbe. Nisam sigurna da ona mora biti ona visoko školska kao što zakon kaže minimalno prvostupnička ali to mora biti doista ozbiljna i akreditirana institucija. Evo vrijeme mi ne dozvoljava više. Zaključno ja mislim da je došlo vrijeme da malo kak bi rekla stanemo tu na loptu, da se krenemo držati zakona, da mi kao Sabor donesemo program javnih potreba u sportu, da znamo šta su nam prioriteti, temeljem toga onda raspravljamo o izvješću koje mislim da bi trebalo biti malo čak i drugačije strukturirano odnosno strukturirano sukladno zakonu. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Prelazimo na replike, prvo poštovani Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Lugarić, dobro ste rekli, da evo, i ja sam već ovdje 6, 7 godina da nikada nismo raspravljali o planu i programu javnih potreba u športu i to je, s vama se potpuno slažem, no ako bismo bili objektivni pa onda zaista procjenjivali dakle program javnih potreba u športu, vjerujem da bi to prošlo isto kao i procjena šteta od elementarnih nepogoda gdje otprilike 8% tih šteta od elementarnih nepogoda koje je procijenilo da je relevantno bilo koje županijsko povjerenstvo dakle dobije naknadu od države u visini od 8% Potrebe u športu su puno, puno veće i bile bi puno veće negoli što su ova sredstva koja ima Hrvatski olimpijski odbor pa i lokalne jedinice, lokalne samouprave na raspolaganju. Tako da kada smo zaista popisali sve potrebe, javne potrebe u športu, novčani iznos za te potrebe bio bi jako, jako velik, a država znamo u kakvom je stanju, kakav je socijalni status i sve ostalo.
… [[Govornik se ne razumije.]] Marije Lugarić.
Kolega, ima jedna izreka koja kaže, kada ne znamo kuda želimo ići ili kojim putem želimo ići, onda nam je svaki put dobar. E to je nama ovo bez tog programa javnih potreba. Program javnih potreba koji usput budi rečeno donosi svaka jedinica lokalne samouprave koja ima lokalni proračun definira što je to, ono što je cilj. Hoćemo li mi kao politika u sportu odrediti da financiramo samo vrhunske sportaše? Može i kažemo javne potrebe samo olimpijci i veliki, itd. Ili ćemo reći ne, nama je cilj prevencija zdravlja, masovnost, što ti ja znam što i na taj način definiramo javne potrebe. Mislim da je izrazito javno definirati javnu politiku u sportu i na državnoj razini, a ne da onda mi po nekakvom pravilniku ili mimo pravilnika ili ne znam, temeljem odluke kojeg tijela radimo ono što se nama u nekom trenutku čini da je optimalno. Doista tu je u tome važnost.
Druga replika, poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Pa kolegice Lugarić, da je to tako kao što vi govorite, onda bi u ovom mišljenju Vlade trebalo stajati temeljem članka 75., stavnka 4, Narodne novine 94/03, dajemo mišljenje, da je to tako kao što vi kažete, ali ja sam upravo rekao da najveći problem ove naše rasprave o ovom izvješću što se Vlada nije pozvala na zakon temeljem kojega daje svoje mišljenje i onda bi vidjeli da temeljem tog članka tko je dužan podnesti izvješće. Ne Hrvatski olimpijski odbor, a Hrvatski olimpijski odbor Vladi, a Vlada Saboru. I znate kada? Prilikom izvršenja proračuna. To vam sve piše tu unutra, prema tome pročitajte. Ja sam sada čitao članak 75., stavak 4 pa ćete vidjeti. Imate članak 74. koji vam definira financiranje, zapravo javne potrebe u sportu, a članak 75. vam definira ono što se financira iz državnog proračuna i što se financira iz jedinica lokalne samouprave i ako prilikom donošenja proračuna jedinica lokalne samouprave, Upravni odjel za društvene djelatnosti daje predmet javnih potreba u športu i on se donosi zajedno sa proračunom, tako u isto u trenutku kada se donosila uredba Vlade RH, ne donosi se napamet, ljudi moji, pa onda Vlada radi gluposti ako nekome da 114 milijuna kuna bez ikakvog programa. Dakle, podloga za taj program je uredba, ali onda kolegice Lugarić, ovakvom mišljenju trebate se pozvati na zakon i stavak, zapravo članak i stavak koji to određuje i onda temeljem toga dajete mišljenje, onda ovo mišljenje sigurno ne bi izgledalo ovako kako izgleda.
Na repliku odgovara Marija Lugarić.
Vlada daje mišljenje na dokument kojeg je dobila. Članak 75., stavak 4 Zakona o sportu, izvršenje programa javnih potreba i utrošku financijskih sredstava Hrvatski olimpijski odbor podnosi izvješće Hrvatskom saboru, ne Vladi, Hrvatskom saboru i ministarstvu u rokovima propisanim Zakonom o proračunu. … [[Upadica se ne čuje.]] To je to, upravo sam ga pročitala. Dakle, ja ne mislim advokat ove ili one strane, ja mislim kada mi smo u problemu, onda je najsigurnije se držati čvrstih točki, čvrsta točka zakona. Pa podjednako vrijedi za sve.
Sljedeća replika Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Lugarić, u potpunosti se slažem s vama s konstatacijom da bismo trebali raspravljati ovdje na temelju programa javnih potreba u sportu. Mi danas ne bismo raspravljali, jučer bismo završili jer ne bismo raspravljali o Sportskoj televiziji da imamo strategiju u medijima, odnosno medijsku strategiju. Mi ne bismo na ovaj način razgovarali o Hrvatskom olimpijskom odboru kada bismo imali sportsku strategiju, kada bismo imali iti jednu drugu strategiju. Segmentarno razgovarati i tražiti pozivanje na zakon, što je, apsolutno bi trebali poštivati zakone. Zakone ne poštuje Vlada, one zakone koje donosi Sabor, ne poštuje Vlada i sada je normalno da smo u jednoj … poziciji. Kada počnemo ovdje u Saboru razgovarati o tome što Hrvatskoj treba i na medijskom planu i u sportu, tada će vjerojatno i oni koji moraju izvršavati te planove odgovarati za ono što rade. Sad smo u jednom kaosu, jedino što je problem što Vlada i oni koji su u Saboru u vlasti ne vide svoju odgovornost u tome.
Odgovor na repliku Marija Lugarić.
Dakle, kolega Vukšić u jednom dijelu doista strategije mogu pomoći, no međutim moram priznati meni se i ne sviđa osobito što mi u svakom području zapravo tražimo strategiju, možda ponekad čak i kao izgovor da ne bismo nešto učinili onda kada to nije možda zgodno učiniti. Mislim da u 21. stoljeću i brzom vremenu malo treba i revidirati taj sustav, sve ima nekakvu strategiju, da je zapisano, onda vozimo po tim tračnicama. Dakle, malo moramo mislim ipak sustav postaviti fleksibilnije, naravno i strategije se mogu napraviti takve da budu fleksibilnije, no međutim ja ne spadam u one baš kojima su ono, strategije fetiš, mislim da mi imamo čak i previše strateških dokumenata koji se ne provode. Bila bih posve zadovoljna sa jednostavnim programima koji bi se onda provodili u kraćem periodu, ali onda bismo bili sigurni da je to ono za što zaista mislimo da treba.
Posljednja replika, uvaženi Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Lugarić, pa vaša rasprava ima pomalo veću težinu od ovih ostalih jer ste vi ne samo zastupnica sa dugim stažem u Hrvatskom saboru nego ste i bili zamjenica ministra Resornog ministarstva koje je nadležno da govori nešto i o ovome problemu. Pa podržavam vašu ideju oko javnih potreba u sportu i javne politike koje nema, koja je izostala, ali kada bismo se pozivali samo na to što je Sabor trebao ili nije trebao učiniti, mislim da je bilo vremena. Pa ja poštujem vaš rad i pratim ja to ali mislim da je pravi razlog zašto mi dva dana o ovome raspravljamo i pomalo je čudno da saborski odbor jednoglasno prihvati ovo izvješće, a plenarna sjednica Sabora potpuno drugačije o tome. Mislim da je razlog politički, da je vaš predsjednik stranke i Vlade odlučio da gospodina Matešu treba smijeniti, da mu je dosta mateše i to je sada promjena retorike i politike i rasprave u Saboru. I sve ono što ste vi strukturno rekli to je čak i uredu ali postoji ono vrijeme i prostor koji nije samo odgovornost na Hrvatskom olimpijskom odboru to uopće nije točno, to je odgovornost svih koji ovdje sjede u Hrvatskom saboru. A ono što je sigurno politički jasno sve ovo što je rečeno da bi trebalo popraviti možemo ali odluka je politička da treba smijeniti Matešu i to je odlučio predsjednik vaše stranke. I zato mi razglabamo dva dana o ovome samo da ovo odbije i da dođe do smjene u Hrvatskom olimpijskom odboru, čita politika bez pragmatike. Od toga ništa.
Poslušajmo sada odgovor Marije Lugarić.
… [[Govornica nije uključena.]] dakle predsjednika bilo kojeg olimpijskog odbora konkretno kolegu Matešu kao i ostale članove izvršnog odbora HOO bira Skupština HOO, ne biramo ni vi ni ja ni Milanović ni odbor ni ministarstvo nego Skupština olimpijskog odbora. Oko matičnog odbora da to jednom sada raspetljamo, osobno sam tražila skidanje te točke s dnevnog reda sjednice Odbora za obitelj, mlade i sport jer su nam falili podaci. Nije bilo suglasja da se to skine s dnevnog rada. Obzirom na sve tražili smo dodatno izvješće naknadno financijsko izvješće Sportske televizije, kolega Čop nam je to onda naknadno dostavio, dobili smo izvješće financijskog nadzora i izvješće sportske inspekcije jer se nije prihvatio prijedlog da raspravljamo o ovom izvješću nakon što dobijemo sve ove materijale. Dakle nije baš tako kako su se stvari predstavljale ili kao što se one vole predstaviti niti smo mi baš takvi neodgovorni zastupnici da bismo mišljenje mijenjali kako nam netko kaže.
Za riječ se sada javio predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora poštovani Zlatko Mateša. Kolega Mateša kada govorite u ime predlagatelja onda morate ovdje doći.
Uvažena zastupnice, prvi dio koji se odnosi na program javnih potreba u sportu, pa mi nemamo ništa protiv da nadležna tijela ove države ustroje sustav financiranja sporta kako god žele. tko god je na vlasti i tko god bude na vlasti u bilo kojoj europskoj zemlji naravno ima puno, političko, demokratsko pravo postaviti ustroj sporta kako god želi, način financiranja sporta kako god želi. Postaviti svoje prioritete i donijeti program što želi financirati isto tako. Olimpijski odbor u bilo kojoj zemlji je autonoman i djeluje u skladu sa poveljom Međunarodnog olimpijskog odbora, prema tome ako bi kod nas bila takva situacija mi bi morali posebno usvajati svoj dio proračuna i mi nemamo ništa protiv toga. Ako je to volja vladajuće većine donesite takva pravila ponašanja i to tako napravite i to je isto tako apsolutno moguće. Da li će biti učinkovito o tom po tom. Što se tiče uposlenih u Hrvatskom olimpijskom odboru, to su ljudi koji predano rade svoj posao ne za olimpijsko, olimpijski uopće nije važan on nema nikakve svoje posebne spektakularne poslove, on radi za ovih 90-ak saveza. I zato u tim savezima imate nekoga tko radi 4 sata, imate jednog uposlenog zato jer ta infrastruktura je pokrivena iz jednog mjesta. I ako imate kao ove godine 667 međunarodnih nastupa hrvatskih sportaša onda uzmite od najbanalnije stvari od opreme, aviokarata, putovanja, organizacije, priprema to netko mora odraditi. I mislim da to isto tako ne bi trebalo biti sporno. Naći ćete jako malo državnih agencija gdje udio plaća u ukupnim rashodima ispod 10%. I na posljetku Hrvatska olimpijska akademija uvažena zastupnice, tu je situacija takva da po Međunarodnoj olimpijskoj povelji svaki olimpijski odbor mora imati olimpijsku akademiju koja je prvenstveno usmjerena promicanju olimpizma. Mislim da ćemo se sada mi upravo razmatramo mogućnost da se mi vratimo samo tome. Izvješteni smo neki dan od strane našeg ministarstva da nije voljno financirati obrazovne programe za trenere i stručne kadrove u sportu. Mi nemamo nekakav posebni interes da to radimo sami bez neke šire potpore, prema tome sada upravo razmatramo mogućnost da to ne radimo i da radimo isključivo o promicanju olimpizma.
Na ovo izlaganje replikom ustaje Marija Lugarić.
Kolega Mateša samo da budu stvari posve jasne, dakle ne radi se o tome imate li vi ili ja nešto protiv ili nama se sviđa ili se ne sviđa mi bismo ovako, mi bismo onako, to je sada tako stvar postavljena u zakonu, dok ne promijenimo zakon to je tako. Naravno da ima jedan dio autonomije no međutim dio koji se odnosi u našem zakonu po javnom programu po programu javnih potreba u sportu za koje je odgovoran po zakonu Olimpijski odbor to odgovara. Ovaj dio samostalno je mislim Olimpijski odbor naravno autonoman i tu nitko ne dovodi uopće u pitanje niti je ikome bilo sporno. Oko akademije, da, ja se slažem s tim da država to ne treba financirati. To je programi obrazovanja odraslih koje polaznici financiraju sami, država financira javni visokoobrazovani sustav gdje se jedan dio njih obrazuje i to država plaća, no međutim ima po zakonu Olimpijski odbor doista zadaću brinuti i o razvoju stručnih kadrova, da li samo na razini razvoja … dakle ponavljam u zakonu da Olimpijski odbor djeluje na promicanju stručnog rada u sportu i skrbi o osposobljavanju i usavršavanju djelatnika. Dakle, to je zakonski zadana obaveza Hrvatskog olimpijskog odbora. Možda nije dobro, možda to sve treba presložiti u zakonu, ali onda ajmo promijeniti zakon dok su obaveze tako definirane, tako ih se trebamo i držati bez obzira što o njima mislili.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa samo budala ne mijenja svoje mišljenje, naročito kad dozna argumente suprotne od onih na kojima je donio prvotni stav. Spor je ovdje zbog čega je odbor promijenio mišljenje i jednoglasno usvojio izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, a ovdje na sjednici nismo čuli, zapravo jasno nam je da će Kukuriku koalicija odbiti izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Arsen Dedić je napisao jedan stih, vrlo dobar za tu situaciju ili vrijedi ona prva definicija koju sam govorio ili ova druga, odnosno stih Arsena Dedića: „Imam srca imam duše pa sam kako vitar puše.“. Kako se kaže, mi smo već i ovdje na odboru se sjećamo kada je bio čelnik jedne agencije skinut i o njemu je odbor donio negativno mišljenje, a o tome zna dobro i potpredsjednik Sabora gospodin Stazić, a potom je došla naredba da se taj čelnik ipak mora mu se produžiti, odnosno treba ga se izabrati za šefa. O tom skandali smo govorili i u medijima. Sada malo o samom izvješću. Imamo, kad smo čitali izvješće jesu sporne tri pozajmice, način na koji su se one davale, ali to nije na nama da mi prosuđujemo je li to dobro ili nije, ako je nezakonit. Meni je nevjerojatno da ima toliko decidiranih stavova u izvješću, pardon o mišljenju Vlade kao da se radi o prijekom sudu koji je prosudio, koji govori da je nezakonito. Kada mi govorimo iz opozicije i kada donosimo takve sudove tad nam kaže, s moje desne strane govore da nemamo pravo, da nismo sud i da nemamo pravo na taj način suditi. Ovdje je već presuđeno, ne mislim da je presuđeno gospodinu Mateši jer ja bih sasvim sigurno postavio vodstvo Hrvatskog olimpijskog odbora drukčije, sa svojim skromnim znanjima, ali nasreću moja malenkost se ne petlja u to i to rade kompetentni ljudi, rade oni koji su u Hrvatskom olimpijskom odboru. I gospodin Mateša nit je našom voljom postavljen niti nadam se neće biti skinut našom voljom. Ali o čemu se radi, radi se o tome da treba poljuljati povjerenje u Hrvatski olimpijski odbor kao u skupinu nekompetentnih ljudi koji dilaju s novcem i koji tamo nešto ispod stola mešetare. Ako je to tako pošaljite policiju, DORH, USKOK, sve ono što treba poslati. Ali nemojmo jednu časnu organizaciju koja, ponovit ću ono što sam rekao u replikama, ništa nije uspješnije u Hrvatskoj od sporta i jedino što je uspješno u Hrvatskoj je sport i naravno imamo uspješne pojedince umjetnike, znanstvenike, imamo, to je jedino. Ono sve što mi moramo organizirati, sve što je na državnom nivou i sve što se tiče organizacije države, Vlade i Sabora nažalost ne funkcionira. I sad bi smo htjeli da ne funkcionira nešto drugo. Nije dobro kada Klub Hrvatskih olimpijaca djeluje disonantno. To je pogreška sigurno vodstva Hrvatskog olimpijskog odbora. Morate se dogovoriti između sebe, nije dobro kad jedan častan sportaš koji je uzor mladima kao što je Zoran Primorac da ga se na taj način napada kao što ga se napadalo i da ostaje bez osude Hrvatskog olimpijskog odbora. To je loše, to je loša poruka bez obzira koliko se govorilo ovdje da je gospodin Antun Vrdoljak zaslužan za Hrvatski olimpijski pokret i koliko je zaslužan da je Hrvatska ušla vrlo rano u Hrvatski olimpijski pokret. Zasluge su jedno a drugo je praktično djelovanje. I mislim da to nije dobro i to je jako, velika sjena je pala na Hrvatski olimpijski odbor upravo zbog toga. Gospodin Primorac je puno dao sportu, a da bi se na taj način govorili o njemu kao o sportašu i čovjek koji nikad nije bio u sportu. Da li je ovo obračun nekoga s nekim, da li je, čuli smo da je naredio gospodin Milanović da se skine sa položaja gospodina Matešu. Ja ne mislim, gospodin Milanović sasvim sigurno se ne bavi tim poslovima, jer ja sam s njim razgovarao o nekim drugim stvarima, on je rekao mene se to ne tiče, neću se upetljati u to. Ja vjerujem da se on ne petlja u to, ne vjerujem da se petlja jer se ne petlja čak ni u poslove u koje bi se trebao petljati a kako će se onda u Hrvatski olimpijski odbor. Al se gospodin Jovanović petlja i sve dokaze, sve njegove izjave koje je do sad dao ukazuju na to da ne radi svoj posao, nego se želi obračunavati, želi ostvariti ono u sportu što nije ostvarivao kao je bio mlad a to ne ide na taj način. Zato, zato je gospodin Jovanović koji je imao kao oporbenjak sve moje simpatije i kad je djelovao skupa s gospodinom Stazićem onako kako je djelovao u Hrvatskome saboru, međutim sada se to pretumbalo, sad je to visi naopačke. Sada smo mi koji želimo skrenuti pozornost možda ne tako dobro na načine kao što su to oni radili, mi smo podrivatelji ne znam čega. Sportska televizija je sasvim sigurno, o kojoj smo puno razgovarali, zašto je prije kolegica govorila o tome da mi bi smo u svemu donosili strategije. Ma gledajte, država koja je mala država, koja želi opstati, čija televizija mora opstati a to je javna televizija treba imati kakvu takvu medijsku strategiju što mi hoćemo u medijima. Ne treba to biti knjižurina od 500 stranica, što želimo s javnom televizijom, što je nama u medijima potrebno. Treba mijenjati set zakona. Sa ministricom smo dogovarali u 3.mjesecu znači preklani u 3. mjesecu da ćemo donijeti strategiju do 6. ili najkasnije do 9. mjeseca. Godinu i pol dana kasnimo u tome. Ništa nije napravljeno. Zašto to nije napravljeno? Sada lako mi dijelimo packe o tome što, je li Sportska televizija potrebna. Rekao sam malo prije, to je čudan križanac je ta Sportska televizija. To je i javna i komercijalna i javni interes i nejavni i sigurno da su neki privatni interesi u toj Sportskoj televiziji jer uostalom ona je komercijalna. I sasvim sigurno s ovog mjesta odgovorno govorim da ljudi koji vode Sportsku televiziju nisu dorasli tom zadatku jer da jesu ta Sportska televizija bi bila drugačija. Znamo da 30% specijaliziranih kanala može imati drugi nespecijalizirani program. Na 30% nespecijaliziranog programa se može dobiti ono što se želi a to je onaj komercijalan dio na kojem Sportska televizija može zarađivati. Međutim, za to treba imati ideja, kapaciteta i za to treba imati nekakve vizije. Sportska televizija nema toga. Kada bismo ukidali sve ono što su prije kolege rekli što nema gledanost, onda bismo trebali puno toga ukinuti pa i nas same. Mislim da je Sportska televizija potrebna i da Sportska televizija ima svoju budućnost, da ona nije stvar budućnosti da se brzopleto krenulo u taj projekt ali treba napraviti nekakvu vezu između Sportske televizije i Hrvatske televizije. Nedopustivo je da Hrvatska televizija ne samo Sportskoj televiziji nego i komercijalnim televizijama, NOVA-oj TV, RTL-u i ostalim manjim televizijama onemogućuje arhivu ili postavlja takve cijene koje su nebulozne, koje nitko nema novaca da to plati. Nedopustivo je da sportski programi koji su itekako važni naročito za one koji prate sport, tavore u nekakvim ladicama a ne da se daju televizijama koje žele emitirati. Kao što je prije gospodin Mateša govorio o tome, o nekoliko utakmica vrlo značajnih koje bi se naročito, ili uspjeha u olimpijskom sportu koje bi se trebale vrtjeti na televizijama, raznim televizijama. To nije vlasništvo samo Hrvatske televizije. Naravno da Hrvatska televizija raspolaže njima, ali to je vlasništvo i onih pretplatnika koji imaju pravo znati i imaju pravo vidjeti. Na Hrvatskoj radioteleviziji je toliko dobroga programa je u bunkerima da je to nevjerojatno da mi ne gledamo sve te programe. A počelo se, hvala Bogu prikazivati dramski program, počele su se neke stare emisije vaditi iz bunkera. Međutim, meni je jasno zašto se to ne radi, zato da bi se vidjelo koliko je danas loša Hrvatska radio televizija. Koliko je loša, jer koliko dobro se radilo prije. I što se sve radilo prije. Ja osobno, mi nismo u klubu dogovarali jer nemamo taj princip kao što imaju drugi klubovi pa nam kažu da mi glasamo kao vjetar, svatko glasa kako hoće, da mi glasamo kako tko hoće. Ja ovdje govorim kao saborski zastupnik, imam pravo na svoj glas. Ja osobno ću podržati ovo izvješće.
Imamo dvije replike, prvo poštovani Mario Habek. Izvolite.
Poštovani kolega Vukšić, ovo je bila još jedna u nizu vaših demagoških rasprava. No, htio bih se ukratko samo osvrnuti na nekoliko, niste još čuli šta sam rekao već replicirate, nekoliko vaših rečenica. Govorite, kada govorimo o ovom izvješću i kada govorimo o manjku od 40 milijuna kuna vi govorite kao, i to je vaš kolega isto jučer govorio o tome u smjeru znači, vi iz laburista govorite u smjeru kao nije to velik novac pa riješiti će se to. Znači imate mjerilo potpuno drugačije od vaših rasprava kada ne daj Bože da se u nekoj državnoj instituciji ovdje raspravlja koja ima duplo veći manjak i neka ima puno manje manjka vi tada na sve četiri se dižete i lupate po Vladi, po instituciji kao da se svijet ruši. To su vaša dvostruka mjerila koja imate u vašim raspravama. Isto tako govorite, u vašoj sadašnjoj, u vašoj raspravi ste rekli da niste baš kompetentni da govorite o tome što i kako i tko treba koga birati u sportu i nekim sportskim institucijama ovdje govorimo o Olimpijskom odboru. Ali isto tako s druge strane kada govorimo o nekim drugim temama ovdje u Saboru u kojima apsolutno niste kompetentni isto tako solite pamet stručnim ljudima koji znaju što govore i na koji način raspravljaju u ovom Saboru. Stoga evo, dajte se jedanput odlučite koja su to vaša mjerila jel ste kompetentni, govorite ipak o onome što znate a ne onome što ne znate.
Evo odgovora na ovu repliku Branka Vukšića.
Kolega Habek, pa sada, ne znam što bih ja vama odgovorio na ovo što ste vi izgovorili. Vi zapravo niste ništa govorili, vi ste htjeli nešto reći a niste ništa rekli. Ovo što ste vi govorili je demagogija. Demagogija je bio nastupni govor vašega premijera Milanovića jer sve je pogazio što je rekao. Demagogija su bila vaša obećanja. Sve ono što ste vi, kukuriku koalicija obećala, sve je to demagogija. Nije demagogija ako provodite ono što govorite u djelo, ako se trsite za ono. Ovo za što sam ja kompetentan, ja sam političar općeg tipa kao i vi. Prije svega vas boli jedna stvar, što morate braniti ono što znate da nije dobro, vas boli ono što ne smijete govoriti istinu i to vas boli. To je najveća demagogija o čemu vi govorite. Da, mi jesmo populisti. Laburisti jesu populisti. Ako je populizam ono slušati narod i govoriti ono što narod misli. Ako je populizam i demagogija ono štititi interese naroda, da mi jesmo. Prvo ste govorili za plaće da je populizam, da mi tražimo smanjenje plaća. 10, 15 naših prijedloga ste pretočili u svoje, a bili su svi demagogija. Pa kako to da Vlada demagoški onda postupa, pa šta ste smanjivali plaće 6%? Doći će … [[Govornik se ne razumije.]] 21%, doći će na to da nećemo imati za plaće. To će onda biti što? Oprostite. Da se odlučim za što ću govoriti, vama nažalost drugi put ću šutiti. To je prvi put i zadnji put jer nemamo na što vama odgovarati. A to da solim pamet, da bi vama zasolio pamet trebale bi tone i tone soli.
Još jedna replika, Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Kolega Vukšić, nemojte se previše obazirati na rasprave s one strane jer zaista je tako kako vi kažete. Ne mogu branit ono što se branit ne da, a moraju. I ja se vraćam na onaj vaš dio gdje ste govorili o klubu olimpijaca, a i o tome se već govorilo. Punopravni članovi Hrvatskog olimpijskog odbora su 38 športskih saveza olimpijskih sportova, 33 neolimpijskih sportova, 21 zajednica sportskih udruga i saveza županija i Grada Zagreba te Hrvatski klub olimpijaca, pridruženi 9 udruga i ustanova iz športa i 8 športskih saveza te 2 privremena. Jasna struktura. Klub olimpijaca je ono što je rekao i predsjednik HOO-a gospodin Mateša dobio je priliku da bude punopravni član jer se osjetila potreba da i ti koji su najzaslužniji, koji su najuspješniji hrvatski sportaši u tom tijelu imaju pravo glasa. I sada ih politika, jednu manju skupinu, nisu svi u klubu olimpijaca za ono što je izašlo van nego jedna manja skupina se pokušava zloupotrijebiti od jedne političke stranke da bi se izazvalo nezadovoljstvo. Znači netko vas je pozvao u klub da govorite, da imate pravo govoriti, glasati, a onda ignorirati sve ostale sportske saveze, 93. To treba ignorirati, njihovo mišljenje nije važno nego samo mi. Mi se sada nešto bojimo, a onda su prihodi jasni, 131 milijun kuna, od toga 114 iz proračuna, redovni prihodi 5 milijuna i 850, vlastiti prihodi 11 450 i ostali prihodi od olimpijske solidarnosti 4 807. Znači jedna velika količina radom vodstva HOO-a. I sada i to mora biti prijepor jer se ne dozvoljava onima koji vode da samostalno razvijaju projekt i da nešto drugo misle. Sve treba biti onda u službi olimpijaca. Mislim da su krivo krenuli i da to nije dobro za hrvatski sport.
Na repliku odgovara Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Borić, ja kad sam govorio o klubu olimpijaca ne mislim da je klub olimpijaca u cjelini okrenuo leđa Hrvatskom olimpijskom odboru nego nije dobro kad se sportaši i oni koji su osvajali medalje za Hrvatsku da se između sebe svađaju. Ja neću sad reći da li je to, to jest upravo to što se htjelo postići, a to je posvađati. Posvađati sportaše koji su zapravo jedinstveni kad se bore na terenu, znači posvađati ih za zelenim stolom. To nije dobro. A i ovo, ja vam se zahvaljujem što brinete o mojem zdravlju, nisam se ja uzbudio, ja sam ipak 15 godina radio u kazalištu, bio kazališni kritičar, pitaju koja je moja specijalnost. Ja imam malo više specijalnosti od kolege pa onda ne letim visoko ali nisko dobro gazim.
Završnu riječ u ime kluba HDSSB-a dat će poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ima ih još što su radili u kazalištu, ali o tome neću i što istupaju tako kako su istupali. Ali nećemo o tome nego o Programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu i o ovoj raspravi koja traje evo dan i pol. Za razliku od prijašnjih izvješća koja su proticala otprilike u dužini vremenskom razdoblju od sat-dva, za 2009., 2010., 2011. godinu, ova rasprava traje dan i pol, sa 30 prijavljenih govornika. Što to govori? Govori o miješanju ili pokušaju miješanja, izravnog miješanja instruirane politike u šport. Instruirana od onih govornika koji u prijašnjim godinama kada je bilo ovo izvješće nisu ni zucnuli par rečenica kada je sve bilo u redu, a i sada je u redu jer to kaže i interna kontrola Hrvatskog olimpijskog odbora i Državna revizija i 7 športskih inspekcija koje su poslane u Hrvatski olimpijski odbor, a na kraju krajeva i ovo izvješće za koje se može reći da ima vrlo malo primjedbi jer su svi argumenti na stolu, svi su argumenti pred nama. Nikada čini mi se ovo izvješće nije bilo opsežnije, konciznije, jasnije, o svakoj utrošenoj kuni Hrvatskog olimpijskog odbora. Na kraju krajeva tko to, ako se već politika miješa u šport kao i u Hrvatski olimpijski odbor kao vrhunsko ili vrhovno tijelo toga, tko to financira Hrvatski olimpijski odbor? Hrvatski sabor? Hrvatska Vlada, sa 114 milijuna kuna. Otkuda potječu ti novci? Hrvatske lutrije, dakle od igrača koji igraju loto, lutriju, tombolu, bingo i ne znam ni ja što sve. Dakle od građana Republike Hrvatske, da, uvijek je od građana. Ali kako mi raspravljamo onda? Ne potječe od SDP-a, ni od HNS-a, ni od nekakvog drugoga. To su građani Republike Hrvatske i zato moramo danas ovdje razgovarati upravo kao takvi, kao građani Republike Hrvatske. Dakle ukoliko postoje nepravilnosti o kojima se ovdje na široko raspravlja ova dva dana, pa imate DORH i postoji USKOK, postoje kako netko reče institucije Republike Hrvatske pa kako one nisu intervenirale uz ovakve vaše primjedbe koje gotovo graniče sa kriminalom u Hrvatskom olimpijskom odboru, a toga kriminala zapravo nema jer je Državna revizija dala besprijekornu ocjenu radu Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. I ja sam uvjeren da će kao što ste govorili i za ono vijeće, da kažem pod navodnicima Šeksovo, a to je izvješće Nacionalnog antikorupcijskog vijeća, kada je ovdje rečeno da će klub SDP-a biti protiv izvješća toga vijeća, a drugi dan ste glasovali za, osim same osobe koja je to izrekla, tako isto biti i ovaj put jer nemate razloga za drugačije glasovanje. Ako imate savjesti, ako imate znanja i ako imate volje da ne upropaštavate hrvatski sport putem ovakve rasprave i destabilizacije hrvatskoga športa samo zato što je valjda hrvatski šport. Jer su to sve hrvatski prvaci, hrvatski osvajači medalja …
Kolega Grubišiću …
… oni koji prenose ime Hrvatske diljem športskih borilišta u cijelome svijetu. To vi radite. To radi vaš ministar putem vas koji ste instruirani ovdje da tako raspravljate. Eto to je to.
A sad vam izričem opomenu, jer ste uvrijedili parlamentarnu stranku i određujem stanku do 15,00 sati. Zaključujem raspravu. Drugo, programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za obitelj, mladež i sport kao matičnog radnog tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2012. godinu". Tko je za? Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Molim, morat ćemo, imamo prigovor na glasanje pa ćemo ponoviti glasanje. Pitam tko je za? Tko je protiv? I tko je suzdržan? Dva, i tko je treći? Ja vidim dva, dvije ruke u zraku. Vidim dvije ruke. Molim rezultat. 29 kolega je glasalo za, 70 protiv, 2 su bila suzdržana, prema tome zaključak nije prihvaćen.