Zahvaljujem. Kolegice i kolege malo ćemo sada zastati s radom jer svakog trenutka očekujemo da u dvoranu uđe Njegova ekscelencija gospodin Jean Pierre-Bel, predsjednik Senata Francuske Republike. Pljesak./ Poštovane zastupnice i zastupnici, danas u Hrvatskom saboru imam čast pozdraviti njegovu ekselenciju gospodina Jeana-Pierrea Bela, predsjednika Senata Francuske Republike koji je u službenom posjetu Republici Hrvatskoj. Molim njegovu ekselenciju gospodina Jeana-Pierrea Bela, predsjednika Senata Francuske Republike da nam se obrati.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo predsjednici Skupina prijateljstva Hrvatska – Francuska i Francuska – Hrvatska, gospođe i gospodo zastupnici, gospođo veleposlanice, dragi prijatelji. Upravo u Zagrebu, dakle kod vas sam želio započeti svoju europsku turneju koja će me sljedećih dana odvesti u Grčku i u Albaniju. I želim vam reći da sam izuzetno sretan i uzbuđen, ali i počašćen što danas mogu govoriti u vašem Saboru, odnosno u Saboru najmlađe zemlje članice EU. Znajte da je Francuska i mi svi da smo jako željeli vas primiti u našu obitelj i upravo jednoglasno je francuski Senat kao i francuska Skupština, dakle jednoglasno su se izjasnili za vaše pristupanje EU. Može li se uopće ozbiljno razmišljati o Europi, a da se ne spomene Dubrovnik kamo ću sutra otići ili Split koji zapravo predstavljaju suštinu europske civilizacije. Vaše pristupanje EU sjećam se zapravo jednog događaja kad smo vas prošle godine pozvali, odnosno pozvali smo vaše vojnike da sudjeluju u mimohodu na Champs E Elycees prilikom našeg nacionalnog praznika. Uzbuđenje je bilo neprijeporno vrlo veliko, jer mi smo svi znali koliko ste dugi put, dug i težak put prešli, a da ste morali isto tako proživjeti i sve tragedije u dvadesetom stoljeću od strahota dva svjetska rata sve do ovog posljednjeg sukoba. Odnedavno međutim morate se boriti i da biste premostili ovu gospodarsku krizu koja itekako teško pada vašoj zemlji, a koja je na žalost posljedica svjetske krize. Međutim, vaša vlast zaista sve to izdržava. I želim ovdje izraziti priznanje zbog njihove upornosti da nikada se ne propuštaju razočaranjima ili skepticizmu i da definitivno žele zapravo da čitav narod žele povući za sobom u tom projektu. Naravno da još niste na kraju puta, jer čeka vas jedan drugi posao. Trebat ćete pomoći zemljama u vašem okruženju. Dakle, svim zemljama vaše regije da one isto tako uđu u tu zajednicu koja štiti sve. Ovdje želim posebice pozdraviti sve one među vama koji su imali hrabrosti i koji su se izdigli, apsolutno i pružili ruku dojučerašnjem neprijatelju. I nadam se da će taj isti nekadašnji neprijatelj od sutra postati vaš novi prijatelj. Hrvatska i Srbija od sada moraju služiti kao primjer cijelom svijetu koji od Sirije do centralne Afrike zapravo očajava katkada zbog vlastitog čovjekoljublja. Naravno nije to, to je bez sumnje, nije lako ali vjerujte mi potrebno je. Francuska i Njemačka su to nekada učinile i čini mi se posebno simboličnim da ove dvije zemlje koje su toliko ratovale u povijesti da su zapravo jednog dana odlučile urotiti se protiv te fatalnosti i otvoriti ovdje upravo u Zagrebu zajednički francusko-njemačku školu. I opet je Europa pobijedila, apsolutno pobijedila mržnje i nesporazume. Kako bismo istaknuli upravo vašu neodoljivu želju da svojoj djeci date priliku da ne prožive iste stvari, niti da znaju za netrpeljivost. Od sada pripadamo istoj Uniji i mi moramo zaista učiniti sve da izađe na vidjelo ova nova Europa. Jer današnja Europa je previše obilježena zapravo liberalizmom, gospodarskim liberalizmom koji je nezainteresiran za aspiracije pojedinaca. I opsjednut je zapravo samo financijskom dobiti. Nažalost, ima puno onih koji misle da smo zapravo izdali ambicije naših očeva utemeljitelja i da smo razočarali one koji danas misle samo da je to jedna tehnokratska konstrukcija koja je spremna sve nas samljeti. Na nama je, mislim da mi moramo izmisliti nešto novo. Mi svi zajedno moramo dati novi zamah Europi i biti na visini da bi snovi onih koji su pokazali prvi tu želju ostvare. Želim da sljedeći izbori, europski izbori budu jedan novi skok i da nipošto ne ostavimo puno mjesta skepticizmu i povlačenje u nacionalne osjećaje. Ali to ne znači da mi moramo izgubiti naš identitet i našu kulturu. Želim da te europske veze koje nas povezuju budu isto tako prilika da se još bolje razvijemo i da razvijemo naše bilateralne odnose, prije svega kulturne odnose čije bogatstvo se apsolutno pokazalo kroz Festival "Evo Hrvatske" koji se održavao prošle godine, odnosno 2012. godine u Francuskoj a sljedeće godine ćete vi imati priliku upoznati se bolje sa Francuskom i njezinom kulturom. Obrazovanje je isto tako područje na kojem možemo promicati frankofoniju bez granica jer Hrvatska je od 2006. godine član promatrač a moram posebice spomenuti važnost postojanja francuskih alijansi i francuskog instituta u Zagrebu. Zahvaljujem gospođi Michèle Andrée koja mi je to spomenula i koja me prati u svemu. Moram spomenuti isto tako jednog poznatog jezičara i frankofona gospodina prof. Petra Guberinu koji je znao zapravo na koji način izvući gluhonijemu djecu iz njihovog svijeta tišine a koji je bio isto tako veliki prijatelj Leopolda Sedar Senghora i Aimeea Cesairea, gorljivih branitelja frankofonije otvorene svim obzorima. Želim da vaša zemlja ostvari rast i to upravo u trenutku kad se EU priprema da vam stavi na raspolaganje značajna sredstva iz europskih fondova itekako potrebna vašem gospodarstvu. Prema tome prijeđite sada zapravo na ambiciozne projekte i znajte da naša francuska poduzeća su spremna pratiti vas na tom putu da biste apsolutno obnovili i razvili vaše cestovne, lučke i energetske potencijale. Drago mi je što mogu reći zapravo da Hrvatska prima sve više francuskih turista. Sjećam se svoje mladosti kad sam ja došao kao turist u Hrvatsku. Međutim, sada Hrvatska svake godine privlači 450 tisuća naših sugrađana koji po povratku postaju najbolji veleposlanici Hrvatske. Da, Francuska i Hrvatska mogu učiniti puno stvari zajedno u nastavku strateškog partnerstva koje smo potpisali 2010. godine, a ja vrlo dobro znam koliko su naše parlamentarne skupštine odlučne u tome da podrže upravo taj zamah. A o tome svjedoče dvojica predsjednika skupina francusko-hrvatskog i hrvatsko-francuskog prijateljstva. I dopustite mi zapravo da zaključim ovih nekoliko riječi tako što ću vam iskreno zahvaliti svima, a posebice predsjedniku Leki koji me pozvao u Hrvatsku i koji mi je govorio s puno ljubavi i osjećaja o Hrvatskoj i što mi je dao priliku zapravo ovu priliku da vam uputim nekoliko riječi koje vam upućujem iskreno iz dna srca. Dragi prijatelji živjela Hrvatska, živjela Francuska, živjelo prijateljstvo koje spaja naše dvije zemlje i živjela EU koja je odsada naša zajednička sudbina. Zahvaljujem vam. . [[Pljesak.]]
Zahvaljujem nj.e. g. Jeanu-Pierru Belu, predsjedniku Senata Francuske Republike na obraćanju i želim mu ugodan nastavak posjeta i boravak u Republici Hrvatskoj. . [[Pljesak.]] Mi sada nastavljamo s našim redovitim radom.
Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo zasjedanje Hrvatskog sabora, plenarno zasjedanje sa - Prijedlog zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, prvo čitanje, P.Z. br. 611. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na prvo čitanje zakona. To su odredbe članaka 183. do 188. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra financija Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pred vama se danas nalazi Prijedlog zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Trenutno je računovodstvo neprofitnih organizacija propisano Uredbom o računovodstvu neprofitnih organizacija koja je prvi put donesena 2008. godine i do danas se mijenjala 4 puta. Višegodišnjom primjenom uredbe uočena je potreba za uspostavljanjem zakonodavnog okvira kojim bi se propisao sustav dobro financijskog upravljanja i kontrole ne samo u dijelu računovodstva već i u dijelu planiranja, programiranja, izrade financijskih planova i njihovog izvršavanja, te izvještavanja. Uredba nije adekvatno odgovorila na zahtjeve za primjenom načela javnosti i transparentnosti u posebice u dijelu financijskog izvještavanja, te nije bilo moguće propisati prekršajne odredbe radi nepravovremene predaje financijskih izvještaja, te ispraviti ostale nepravilnosti u financijskom poslovanju neprofitnih organizacija. Cilj novog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija je sveobuhvatno urediti sustav financijskog poslovanja, računovodstva, te nadzora nad financijskim poslovanjem i računovodstvom neprofitnih organizacija. Zakonom se definiraju obveznici primjene načela sustava financijskog poslovanja, izrada, izvještavanje financijskih planova, izvještavanje o potrošnji proračunskih sredstava, računovodstvena načela i računovodstveni poslovi, financijsko izvještavanje, revizija godišnjih financijskih izvještaja, posebni slučajevi primjene zakona, registar neprofitnih organizacija, javna objava godišnjih financijskih izvještaja, nadzor, te prekršajne odredbe. Donošenje zakona predviđeno je i Nacionalnom strategijom stvaranja poticajnog okruženja za razvoj civilnog društva i akcijskim planom za provedbu inicijative partnerstvo za otvorenu vlast u Republici Hrvatskoj. Ovi su dokumenti pred zakon postavili zahtjev uspostave transparentnijeg sustava poslovanja neprofitnih organizacija posebice oni koji se financiraju iz javnih izvora, te uvođenje obveze izrade i predaje financijskih izvještaja za sve neprofitne organizacije. Poslovanje neprofitnih organizacija treba se temeljiti na načelu dobrog financijskog upravljanja i kontrole. Financijsko upravljanje i kontrola odnose se na upravljačku odgovornost u planiranju, programiranju, izradi financijskih planova i njihovoj realizaciji, računovodstvu, izvještavanju kako bi se postigli ciljevi i osigurala zaštita resursa od gubitaka, neadekvatnog korištenja i prijevara. Načela javnosti i transparentnosti očituju se između ostalog i kroz obvezu javne objave financijskih izvještaja svih neprofitnih organizacija kroz registar neprofitnih organizacija koje vodi Ministarstvo financija, te obvezu objave revizorskog izvještaja o obavljenoj reviziji godišnjih financijskih izvještaja za neprofitne organizacije koje imaju prihode veće od 10 milijuna kuna, te uvid u financijske izvještaje za one neprofitne organizacije između tri, koje imaju prihod veći od 3 ali do 10 milijuna kuna. Zbog potrebe za statističkim podaci obuhvati cijeli neprofitni sektor uvodi se obveza dostave financijskih izvještaja svih neprofitnih organizacija, ali prilagođeno visini prihoda i vrijednosti imovine. Dio neprofitnih organizacija i dalje će moći voditi jednostavno knjigovodstvo, ali će imati obvezu sastavljanja godišnjih izvještaja, skraćenog sadržaja u odnosu na neprofitne organizacije koje vode dvojno knjigovodstvo, te zadržavaju obvezu tromjesečnog izvještavanja. Do danas su neprofitne organizacije, znači do 100 tisuća kuna vodile ovim zakonom se mijenja. Znači do 100000 kuna je do sad bilo, sada se diže do 230000 kuna da mogu voditi jednostavno knjigovodstvo. One neprofitne organizacije koje od gospodarske djelatnosti izuzev od pružanja usluga najma i zakupa ostvare više od 230 tisuća kuna obvezne su osnovati trgovačko društvo ili drugi oblik udruživanja koji nije neprofitni za obavljanje gospodarske djelatnosti. Dosadašnja je praksa u provođenju uredbe ukazala na potrebu uvođenja prekršajnih odredbi posebice kada knjigovodstvene isprave i postupanje neprofitnih organizacija nisu u skladu sa odredbama propisa, prihodi, rashodi i imovina i obveze nisu iskazani na propisani način ili neprofitna organizacija financijske izvještaje ne sastavi i ne dostavi u propisanom roku i obliku. Dat ću vam nekoliko financijskih podataka iz kumulativnih financijskih izvještaja o neprofitnim organizacijama, pa ćemo dobiti jednu drugačiju sliku šta se zapravo htjelo ovim zakonom. U Registru udruga, to je registar koje vodi Ministarstvo uprave registrirano je 50901 udruga. U drugom registru kojeg vodi Ministarstvo financija, u Registru neprofitnih organizacija na dan 3. ožujka 2014. bilo je upisano 25481 neprofitna organizacija i to 16754 one organizacije koje su vodile dvojno knjigovodstvo i 8727 koji su vodili jednostavno knjigovodstvo. Od 25481 neprofitne organizacije najzastupljenije su udruge i to njih 23512, znači negdje 92%. U Registru neprofitnih organizacija su se prijavile i 419 ustanova, 292 turističke zajednice, 280 sindikata, 219 umjetničkih organizacija, 194 vjerske zajednice i pravnih osoba osnovanih od vjerskih zajednica, 132 zaklade, 90 političkih stranaka. Prema kumulativnom obrascu za 2012. godinu financijske izvještaje predalo je 12200 neprofitnih organizacija. Ukupni prihodi svih neprofitnih organizacija koji su predali Izvješće za 2012. godinu iznosio je 12,7 milijardi kuna. Ukoliko se isključe Hrvatske vode, DAB i HANDA koji su znate da ušli su u Proračun 2013. godine ukupni prihodi kada se umanje te tri neprofitne organizacije je 9,2 milijarde kuna. Prihode preko 1 milijun kuna ostvarilo je 1193 neprofitne organizacije. Prihode preko 3 milijuna kuna ostvarilo je 426 neprofitnih organizacija dok je prihode iznad 10 milijuna kuna prikazalo 138 neprofitnih organizacija. Kao što smo rekli da u Registru neprofitnih najveći dio čine udruge također je od ovih 12200 neprofitnih organizacija 10624 odnose se na udruge koje su ostvarile prihode 4,5 milijarde kuna. Znači, ovdje govorimo samo o udrugama 4,5 milijarde kuna od 10624 organizacije. Na kraju 2012. godine udruge su poslovale pozitivno. Kada govorimo onaj višak prihoda nad rashodima i kada se umanje za njihove kumulirane manjkove negdje na razini 76 milijuna kuna. Međutim, kada se njihov kumulativni saldo koji se prenosi iz godine u godinu umanji za one njihove manjkove kumulativni saldo za sljedeću godinu, odnosno za 2013. godinu iznosio je 834 milijuna kuna. Stanje novčanih sredstava na 10624 udruge, stanje na računu što su imali na 31.12., iznosi 800 milijuna kuna. Međutim, ono što je zanimljivo kod ovih udruga da je promet preko transakcijskih poslovnih računa za 2012. godinu iznosio 13,7 milijardi kuna. Promet preko računa neprofitnih organizacija udruga u 2012. godini je iznosio 13,7 milijardi kuna odnosno 4% BDP-a. Promet koji se ne oporezuje. Navedenih 10624 udruge koje su predale financijske izvještaje zapošljava 9757 radnika čiji su ukupni rashodi za plaće iznosili 867 milijuna kuna. Kad se dobije i podjele neki brojevi ta dva iznosi oko da je prosječno negdje bruto plaća u udrugama oko 7402 kune. Rekli smo da udruge imaju prihode 4,5 milijarde kuna, promet preko transakcijskog računa 13,7 milijardi kuna. Najveći dio prihoda čine donacije i donacije iznose 2 milijarde kuna ili 44% njihovih ukupnih prihoda. A najveći iznos donacija dolazi iz lokalnih proračuna, proračuna općina, gradova, županija i centralnog proračuna. Kada se ukupno vidi centralni proračun i lokalni proračuni to vam je iznos od 1,2 milijarde kuna. Znači, od donacija od ukupnih 2, 1,2 dolazi iz donacija iz centralnog lokalnog proračuna. Kao što ste vidjeli ove brojke koje smo ovdje iznijeli iz kumulativnih financijskih izvještaja za 2012. godinu vidi se veliki nesrazmjer prihoda samo ovog dijela i određenog dijela prometa. Cilj zakona je da se na jedan sveobuhvatan način regulira područje poslovanja neprofitnih organizacija. Ako promatrate cjelokupnu gospodarsku sliku u RH onda znate da su trgovačka društva regulirana i imaju svoje zakone. Zakon o računovodstvu i Zakon o trgovačkim društvima koji reguliraju njihovo poslovanje. Njihovi financijski izvještaji su javni. Od svakog trgovačkog društva na stranicama FINA-e su javni podaci za bilo kojeg od 90 ili koliko 100 tisuća trgovačkih društava koji posluju u RH. Regulirani su, postoje određene norme. Kad gledate drugu skupinu, znači to su ovi proračunski korisnici ili proračun, znači Zakonom o proračunu i Zakonom o proračunskom računovodstvu i jedinice lokalne samouprave znači definirani su zakonom, način poslovanja, način izvještavanja, javne objave financijskih izvještaja države i lokalnih jedinica. Međutim, ovo treće područje, područje neprofitnih organizacija gdje se vidjeli ste prema Ministarstvu uprave stoji negdje oko 50 tisuća ih je registrirano, najvjerojatnije ovaj broj koji su u registru neprofitnih oko 25 tisuća to su ove aktivne. Jer da bi dobili nekakva sredstva iz proračuna ili lokalnog ili centralnog morate se registrirati u taj registar. Onda dobijete razliku aktivnih i neaktivnih. Kad od ovih 25 tisuća, nevezano jel vode … [[Govornik se ne razumije.]] njih 12 tisuća predaje financijska izvješća, 12200, odnosno 10624 udruge, i onda kada vidite ove brojke financijskih poslovanja jednog dijela onih koji prijavljuju i da uredbom ne možete jer nemate ni prekršajne ni nadzore, ne možete ih natjerati na predaju financijskih izvještaja ne postoje određene prekršajne odredbe da je to jedno područje koje svakako želimo definirati i postaviti jasna pravila i jasne regule. Jer ako se u ovakvim vremenima krize gdje je država pod znate i pritiskom i financijske konsolidacije, na računima neoporezivo, okreće oko 4% BDP-a a da javnost odnosno i državne institucije ne znaju o čemu se radi postavlja se pitanje da li to želimo regulirati ili ne, da ostane kao što je do danas i da nema javne objave. Moram reći da se ovdje gdje su tražile javnu objavu znači brojne su zapravo bile i na toj raspravi je bila, kad se otvarala ta rasprava koja je dosta dugo trajala, tražilo se za javnu objavu tih podataka, vi ćete u ovom Visokom domu odlučiti da li to treba ići kao javna objava ili ne. Ono što je ovdje drugo jedno pitanje što će se danas vjerojatno otvoriti pitanje je, pitanje da li neprofitna organizacija koja obavlja jedan dio gospodarske djelatnosti i iznad 230 tisuća kuna treba osnovati ili ne trgovačko društvo. Mi smo se vodili, vodili smo se činjenicom da je to praksa koju poznaju i mnoge europske zemlje i da su ti pragovi ovise od zemlje do zemlje. Tako u nekim zemljama kao što je Češka, Slovačka, imate puno niži prag. Ovdje govorimo da na razini PDV-a što smo rekli da li ste unutar ili niste unutar sustava PDV-a, dakle oko 30 tisuća i 600 eura je taj prag jer ako vi ostavite gospodarsku djelatnost onda morate osnovati trgovačko društvo. U drugim zemljama je 8 tisuća eura, 9 tisuća eura, čak i u jednoj Njemačkoj je 30 tisuća eura, tako da obavljate gospodarsku djelatnost neprofitno da morate osnovati trgovačko društvo, ovdje moram odmah reći da kod nas pojedinaca postoji određene dvojbe da li osnivati ili ne trgovačko društvo pogotovo ukoliko ste vi ušli u sustav poreza na dobit i u sustav PDV-a. Ja moram reći i kod sebe osobno da razgovaram, da možemo tu stvarno otvoriti ako ste u sustavu PDV-a i u sustavu Poreza na dobit da može se razgovarati da li je potrebno ili ne osnivati trgovačko društvo. I to otvaram danas tu kao jedno pitanje, da li ići ili ne ići u osnivanje tog djela trgovačkog društva. Ono što je također u tom djelu postaje interesantno je da brojni zakoni kao što je Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja nam govore da onaj koji obavlja gospodarsku djelatnost da svi moraju biti ravnopravni na tržištu. Znači, drugi zakoni vam govore da moraju biti poduzetnik, bio on poduzetnik koji obavlja gospodarsku djelatnost radi ostvarivanja profita ili netko tko je neprofitan ali ulazi u područje gospodarske djelatnosti i izravna je konkurencija poduzetniku da ovaj sve transakcije koje obavlja, obavlja ih neoporezivo i poduzetnik koji obavlja te transakcije da ih oporezuje. Tako da je u tom području i ovaj dio znači ne samo formalnog djela, da li je to limit od 230 tisuća kuna gdje ulazite u sustav PDV-a ili ne, gdje se podvila granica ili je to i odgovor fer poštene utakmice prema onim poduzetnicima koji su se odlučili baviti tom jednom djelatnošću a s druge strane kroz određene neprofitne organizacije a radi se ne znam o poslovima ugostiteljstva, ne znam frizerski salon ili takve nekakve djelatnosti koje su tržišne, koje su komercijalne da im zapravo konkuriraju na taj način gdje slobode tržišne ne znam da li su dobro i postavljene. Ja vjerujem da ćemo i danas čuti te odgovore na ta vaša pitanja danas i vidjeti da li je to ispravno ili dobro rješenje. Ovo je prvo čitanje ovoga, prvo i na ovakav način mislim da otvaramo područje da li ovaj dio poslovanja neprofitnih organizacija a čuli ste i brojke, da li ga regulirati, da li ga ublažiti u nekim dijelovima. Ja se nadam da će kroz ovu raspravu i vi znate da bar od mene osobno jako pozorno pratim šta govorite i sve vaše primjedbe bilježimo i sve što je konstruktivno da i prihvaćamo, tako da evo danas očekujem stvarno konstruktivnu raspravu i da ako nekakve primjedbe koje su stvarno u korist i boljeg poslovanja da ih, da ćemo ih uvažiti i prihvatiti do drugog čitanja. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Sad idemo na set replika, poštovani zastupnik Damir Kajin replika.
Sve van, sve mora biti javno, porez moraju plaćati i udruge poglavito u djelu PDV-a, to je sigurno 2 milijarde kuna, s time se nemamo što igrati. Kada govorimo o neprofitnim organizacijama, tu su crkve, tu je Hrvatska gospodarska komora, tu je nogomet, tu su udruga poslodavca, sindikati, crveni križ, tu su turističke zajednice, tu su manjinske udruge koje korumpira lokalna samouprava ili država i vidimo da su se svi udružili da se podaci jednostavno ne objavljuju odnosno da se izvješća drže i dalje tajna. Sve crkve su zajedno, njih 194 vjerskih zajednica, poslodavci i radnički sindikati, svi su i ovdje zajedno, svi na istoj matrici, samo da ne bi dali uvid u sredstva kojima raspolažu. Čak se usuđujem reći da i ovaj zakon neusporedivo bitniji od Zakona o radu. Rekli ste gospodine zamjeniče, prihod je 4,5 milijarde kuna, ali preko računa udruge vrte i to neoporezovano 13,6 milijardi kuna. rekli ste 4% BDP-a, gdje je 9 milijardi kuna, gdje tih 9 milijardi kuna završava? Udruge znači, i to sve bez crkve, udruge bez crkve imaju 800 milijuna kuna na računima keša, imaju 400 milijuna kuna uročeno, imaju 120 milijuna kuna uročeno u dionice ponavljam, riječ je o 10% proračuna RH bez novca koji kontrolira crkva, 10% proračuna curi, 10% proračuna je u jednoj sivoj zoni, 10% ne proračuna, nego novaca koliko ima proračun je van kontrole. Uvedite red i dosta te otimačine i konačno za kraj, tih 13,6 milijardi kuna, to je cijeli jedan hrvatski deficit i javnost mora znati gdje završava onih 9 milijardi kuna i tu materiju treba već jedanput regulirati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik, Branko Vukšić, replika.
Uvaženi gospodine Lalovac, kada smo dobili ove spravice, mislio sam da će biti, za … prijevod mislio sam da će biti riječi o proračunu, da će gostovati gospodin Linić pa da nam netko … prevodi što govori, tako se govori danas o financijama u Hrvatskoj. U potpunosti se slažem da treba regulirati neprofitne organizacije, njihovo djelovanje. Međutim, sve ove cifre koje ste vi danas izrekli, one su impozantne, to je nevjerojatno puno novca koji se vrti, puno novca na računima. Međutim, ja bih bio sretniji da vi kažete barem po djelatnostima koliko je toga novca u sportu, koliko je toga novca u nogometu? Ono što ste rekli, vrlo je pozitivno od vas kad ste rekli, dvoumim se, mislim, dakle jesam, razmišljam o tome. Trebaju li one neprofitne organizacije koje privređuju više od 230 tisuća kuna osnivati trgovačka društva? To sasvim sigurno nema jednoznačnog odgovora, to je dobro ili to je loše. Dobro je da se napravi reda, ali dobro je trebamo razlikovati neprofitne organizacije, koje su stvarno neprofitne organizacije od neprofitnih organizacija koje su ušle u taj prostor samo da bi jamile, samo da bi opljačkale društvo, samo da bi lakše poslovale. Ovdje je puno muteži i tu mutež treba odvojiti od one bistre vode, a o tome ću u ime kluba govoriti, način na koji bi to trebalo napraviti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, vi ste rekli onu konstataciju koja naprosto nije točna. Rekli ste da 13 milijardi kuna u Hrvatskoj kola neoporezivo. To naprosto nije istina, svaka isplata koja za sobom povlači obračun poreza na dohodak, na nju se obračunava porez na dohodak. Isto tako, s obzirom da sve ove neprofitne organizacije nisu u sustavu PDV-a, dakle svaka usluga i svaki kupljeni PDV se kupuje, zapravo, svaka usluga i svaki proizvod se kupuje sa PDV-om i prema tome plaća se PDV. A ono što je ovdje ključno, a to je i taj članak 33., to je Zakon o porezu na dobit i koliko bi se i da li bi se trebalo plaćati porez na dobit. Nije dobro zbog hrvatske javnosti, a čuli ste, evo dvije replike da se servira podatak da 13 milijardi u Hrvatskoj kola neoporezivo. To naprosto nije istina. To nije istina jer ne možete, ako ste rekli da imate 800 i još nešto zaposlenih u tim neprofitnim organizacijama, onda ste vi ovdje u ime Ministarstva financija rekli da se za te ljude ne plaćaju doprinosi i ne plaća porez na dohodak. To naprosto nije istina. Druga stvar, nije istina da se ne može kontrolirati. Tamo gdje god postoji obveza plaćanja poreza na dohodak i obveza plaćanja poreza na dodanu vrijednost, porezna uprava po difoltu ima pravo kontrole toga. prema tome, nemojmo ovdje baratati sa činjenicama koje naprosto ne stoje. Ako imamo spoznaje da netko isplaćuje plaću ili isplaćuje nekakve honorare, porezna uprava može otići u kontrolu obračuna poreza na dohodak. Druga stvar, iz proračuna, gospodine zamjeniče, se ne daju donacije. Vi imate kod jedinica lokalne samouprave program zadovoljavanja zajedničkih potreba u kulturi i športu i to je točno definirano sa pozicijom u proračunu i to se onako, ma ajde u slengu, govori dotacija, ali donacija ne. U zakonu je točno propisana donacija i čak je porezno definirana donacija. Prema tome, govorimo o jednoj izuzetno osjetljivoj temi i kolegice i kolege, moramo itekako paziti kako baratamo sa izrazima jer ćemo poslat sami [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Samo još jednu rečenicu, molim vas. Puno vas je vezano za određene udruge i puno vas će se naći u problemima ako budemo ovako baratali sa netočnim informacijama i netočnim…
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra, Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vezano dotacije, donacije, prema ekonomskoj klasifikaciji u Ministarstvu financija to se zove donacija i prema svim izvještajima koji se zovu i u proračunu zove se donacija. Što se tiče terminologije, što sam rekao neoporezivo, ja se slažem s vašim dijelom, moraju biti plaćeni porezi i doprinosi kada se gleda, možda sam trebao reći ne plaća se porez na dobit. Evo, moja tu ispravka što se tiče terminologije, da li se ovaj dio gdje se računa porez na dobit, da li je taj sustav tako u tom dijelu, ali ovaj dio se svakako zove donacija. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dobra rasprava. Poštovani zastupnik, Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine Lalovac, rekli ste da je prosječna plaća zaposlenih u ovim organizacijama, udrugama 7 i pol tisuća kuna. Prosječna plaća u Hrvatskoj je 5 i pol tisuća kuna. To je bitna razlika između, dobro bruto. Gospodin Lalovac nije rekao je li to bruto ili neto, dakle ja ne znam. Nije rekao. Nadalje, kada govorimo o ukupnom iznosu od 13,6 milijardi kuna za 25 400 udruga, mene zanima postoji li ikakva informacija u ovoj, u poslovanju ovih ostalih 26 tisuća udruga, organizacija, dakle neprofitnih, za koje vi u poreznoj upravi u Ministarstvu financija nemate informacije? Kako oni posluju i koliki je i postoji li tamo ikakav obrt novca? Dakle, vi imate informaciju u Ministarstvu financija za 25 400 organizacija i udruga, a Ministarstvo uprave ima registrirano 52 tisuće organizacija i udruga. Što je sa onih 26 tisuća ostalih?
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa da, rekao sam vam razlika između onoga što je registrirano u registru udruga kroz Ministarstvo uprave i to je istina. Znači mi tu moramo raditi i na sređivanju registara. Ono što se pojavljuje koji su predali, radi se najvjerojatnije o aktivnim i oni posluju. Za ovoj razlici naše su pretpostavke da se radi o neaktivnim udrugama i to je ono što moramo vidjeti na koji način ići u postupke brisanja ili likvidacija tih udruga. Kao što znate prema Zakonu o sudskom registru članak 70. Zakona o sudskom registru kada govorimo o trgovačkim društvima koji tri godine ne dostave financijske izvještaje FINA-i oni se brišu iz sudskog registra. Da li ćemo u ovome zakonu nešto slično dodati pa ćemo reći one udruge koje ne dostavljaju, ne redovite su, ne žele dostavljati financijska izvješća, da li ih želite brisati iz registra? To očekujem od vas kroz ovu raspravu da potvrdite. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra ja sam se javio s namjerom da budem konstruktivan. Primijetio sam i ja ove vaše navode gdje ste govorili o silnim novcima koji se tu okreću i na neki način da bi se možda stekao dojam kako se tu radi, čuli smo neka razmišljanja o nekakvim mutnim poslovima. Govorili ste o 4%, a da ne znate što rade udruge. A ja ću vam pojasniti što rade u onim područjima gdje ja znam. Brinu itekako o vatrogastvu kojega u Nacionalnoj strategiji vatrogastva nema, brinu, a znate što znači vatrogastvo u jednom ruralnom području gdje treba zaštiti kada dođe do požara u mojoj sredini 25km od vatrogasne postrojbe ako on sam ne reagira to je katastrofa. Brinu oni o temeljnim vrijednostima kulturno umjetnička društva koja su temelj našeg identiteta, brinu o sportskom življenju naravno u seoskim sredinama itd. o unapređenju kvalitete življenja. U današnjim okolnostima kada je kvaliteta življenja u seoskim sredinama pala na najniže grane takve udruge brinu o tome i jedva krpaju kraj s krajem. Rade one itekako kvalitetno. Ja ih imam 34 u svojoj općini i u našoj županiji koji rade izuzetno kvalitetno dobro i podižu kvalitetu življenja i mislim da su hvale vrijedne i ja sam ponosan na njih. Na taj način treba razmišljati, a ne sada to je sada neka siva zona, to su neki koji rade ovako onako i nikako. Dakle ja na taj način želim razmišljati imajte to u vidu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ja moram reći da se slažem s vama i da vas podržavam u tome dijelu jel ja isto mislim da većina udruga koje obavljaju taj dio posla da imaju svoju pravu funkciju i da ih oni obavljaju. I ove sve što ste naveli, moje osobno mišljenje da većina njih to i čini. I nije tu bilo govora, nego je bilo samo govora i da javnost zna da vi znate u ovome Visokome domu jer se radi o sredstvima da li to želite objaviti, ne objaviti, da li to želimo kontrolirati, ne kontrolirati. I većina ovih nažalost udruga koje ste spominjali, ja sam osobno uvjeren da ne raspolažu velikim sredstvima, da im nedostaju sredstva. Ali zato želimo vidjeti tko upravlja sredstvima i da takvim koji donose dobro ovome društvu da im preusmjerimo ta sredstva. A vi ćete sami reći da li javnost ima pravo znati tko su ti i kome za ovakve radnje koje vi kažete da su dobre i humane i da im trebaju biti dodijeljena ta sredstva.
Dozvolite da ovu situaciju kvalificiram kao novi doprinos parlamentarizmu. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega ono što je jedna od bitnijih činjenica koje ste iznijeli u svom uvodnom govoru, a mislim da nisu kolege u replikama apsolvirali, a to je da su udruge uključene u ovom trenutku i 292 turističke zajednice, 194 vjerske, 132 zaklade čime u biti dobivamo, usmjerilo se u krivom smjeru jedan dio rasprave. dakle većina udruga njih 50% nema uopće zaposlene, većina udruga radi zaista volonterski, većina udruga, nije baš većina oko 20% udruga a to je prema anketi Organizacije civilnog društva u RH okuplja više od 50 volontera i ta većina udruga je ona koja čini i neprofitne organizacije i to je ona većina udruga koja se i natječe za socijalne europske fondove. I ovdje imamo jedan problem, a to je da u te neprofitne organizacije ulaze one i zaklade i turističke zajednice koje realno gledajući ne bi trebale pripadati ako govorimo o civilnom društvu na određeni način. I onda dolazimo u zbrku sa velikim brojkama, velikim iznosima itd. Dakle svi smo svjesni isto tako da sportske udruge rade na potpuno jedan drugi način nego ove volonterske, neprofitne udruge od kulturnih, od udruga civilnog društva, od udruga za zaštitu ljudskih prava i socijalnih udruga. I to je onda distinkcija koju moramo naći u ovim raspravama do drugoga čitanja da odvojimo te udruge istinski neprofitne volonterske da to tako kažem od onih koji su profitabilna a kamoli turističke zajednice i zaklade. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Hvala na pitanju. Znači da još jednom pojasnim uvodne brojke, kada smo govorili ovo što ste govorili o turističkim zajednicama, gospodarskim komorama one nisu udruge i ovim brojkama od 4,5 milijarde kuna prihoda. Govorimo o neprofitnim organizacijama one ulaze u neprofitne organizacije. U udrugama od 4,5 milijarde … govorimo o udrugama. Ako ste vidjeli moju analitiku prihoda 12,7 milijardi umanjeno za ove tri neprofitne to je 9,2 milijarde prihoda. Od 9,2 do 4,5 to dio prihoda pokrivaju ovo što ste vi rekli, turističke zajednice, gospodarske komore i ovaj dio neprofitnih organizacija. Ja sam se osvrnuo samo na udruge, a i ovo što sam govorio brojke govorio sam samo o udrugama. Znači razlika između 4,5 milijarde prihoda do 9,2 milijarde su ovo što ste rekli. Turističke zajednice, zaklade, ustanove, znači sav dio ostatka neprofitnih organizacija. A za sljedeću raspravu, slažem se i u samom prijedlogu zakona i još dodatnu analitiku da se još pojasne ove razlike između neprofitnih i samih udruga. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Lalovac, vi morate znat što hoćete i jedno je voluntarizam, drugo je profesionalizam. NGO nije d.o.o., prema tome bitni su uvijek efekti određenog zakona i šta se želi. Ako se naglašava od ministra Jovanovića da je ovo Mamićev zakon onda je trebao mijenjati Zakon o sportu, a ne kažnjavati udruge. Mi imamo stotinjak udruga u Republici Hrvatskoj koje su imale prihod veći od 5 milijuna kuna. Treba razgraničit što je to NGO, a što je d.o.o., ne može biti konkurencije u tom dijelu i taj dio treba izbaciti. No nismo čuli danas informaciju koliki to trebaju bit učinci na državni proračun vezano za ovaj zakon, koliko je PDV-a uplaćeno od strane udruga, koliko je poreza na dohodak uplaćeno od strane udruga, a koliko poreza na dobit nije uplaćeno i što to očekujete od ovoga zakona.
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zahvaljujem na pitanju. Kao što je ovdje bilo uvodno rečeno, do sada smo imali uredbu, ovo je sad zakon, znači ovo je korak naprijed u reguliranju tog dijela financijskog poslovanja. Kada govorimo o učincima, poreznim učincima, nije primarni cilj ovog zakona fiskalni učinak. Primarni cilj ovog zakona je da se postave jasne regule jer dosta naših udruga će sada aplicirati za EU fondove. U apliciranjima prema EU fondovima ovakav model financijskog nadzora, upravljanja, procedura, regulativnih je uvjet, jedan od uvjeta da možete uopće pristupiti, da uopće možete aktivirati sredstva iz Europske unije. Jer da postoje i normativni okviri i da postoji takav način poslovanja, znači ovaj zakon smo već i prije trebali donijet jer smo već u Europskoj uniji tako da je ovo primarni zakon. Regulativa načina, neće ovaj zakon utvrđivati tko će kome šta plaćati nego da postoje regule, da kada se nešto posluje da je sve u skladu sa statutima, sa procedurama, sa tim dijelovima. Znači to je primarni cilj ovoga zakona, ne fiskalni učinak na proračun.
Hvala lijepa. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora, odbora žele iznijeti izvješće o ovoj materiji, prijedlogu zakona? Ne žele. Prije nego što otvorim raspravu jedna obavijest. Danas će u 15,20 sati u Hrvatskom saboru vama ovdje zastupnicima u Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti se obratiti Nj.E. predsjednik Senata Francuske Republike Jean-Pierre Bel. To je i odgovor kolegi Vukšiću da će tehnika za simultano prevođenje biti korištena u prave svrhe, a oni koji ne čuju i ne znaju ne treba im ni tehnika. Molim zastupnike da u što većem broju dođu ovdje i na taj način pokažu svoj odnos prema hrvatskoj javnosti i gostu. A sada otvaram raspravu o prijedlogu zakona koji je na dnevnom redu. Idemo u raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Što se tiče ovih spravica meni i u stranci često kažu da treba, da me ne razumiju, da mi treba i simultani prijevod tako da. Ovo je, ne slažem se sa gospodinom Kajinom često, većinom, da je ovaj zakon važniji od Zakona o radu, mislim sad je sve važnije od Zakona o radu. Uopće nisu ni radnici ni Zakon o radu važni. Ovo je vrlo osjetljiv zakon i u potpunosti se slažem i mislim da je i predsjednik Sabora intervenirao da trebamo vrlo oprezno govoriti o ovome zakonu. Zbog čega, zato da ne bi ova rasprava bila lov na vještice, da ne bismo sve one vrijedne ljude proglasili lopovima, da ne bismo sve neprofitne organizacije stavili u sivu zonu. Sasvim sigurno da većina, velika većina radi odlično. Ja imam jednu primjedbu na gospodina Lalovca, on je donio ovako u džepu, skrivećki uzeo papir van i pročitao nama neke podatke. Zašto toga nema u ocjeni stanja, zašto saborski zastupnici ne dobivaju podatke prije da se mogu pripremiti, da mogu o njima raspravljati, a kao ne sad ekskluzivno ste vi nešto dobili, brzo pročitam i onda mi hvatamo u klupama ko đaci da vidimo kolko je tko dobio. To je inače, sve ove ocjene stanja su pro forme, prepisivane. Pogledajte zakone stare, gotovo da su stari zakoni. Ovo je nepoštivanje Sabora. Saborski zastupnici moraju imati podatke i to razvrstane podatke da bi mogli kompetentno raspravljati. Nismo svi ovdje financijski stručnjaci. Jasna mi je nakana ovoga zakona, stati na kraj prije svega znamo zbog čega, netko je već prije spomenuo da se zove ovaj Mamićev zakon, stati na kraj nogometnim mešetarima i drugim mešetarima. Međutim, pitanje je jesmo li to dobro učinili, činimo li to na dobar način. Treba stati na kraj onima koji ne zbog dobrote već zbog bahatosti lijepe po 500 eura na čelo muzikantima i koji troše novac ne znamo odakle, nemaju velikih prihoda, imaju milijarde, njima treba stati na kraj. No, biti će veće štete ako ovim zakonom koji je sva sreća u prvom čitanju, pa će se valjda uvažiti i naše rasprave, ako se uguše svi oni ili ako se pribiju na stup srama svi oni koji časno rade. Međutim, čini mi se da ovaj zakon kako je sad napisan, a intencija je jasna ne razlikuje zgradu CK od katedrale. Znači, zgradu centralnog komiteta od katedrale, sve smo svrstali u isti koš. Svi oni koji primaju javni novac, koji primaju bilo kako se to zvalo donacije, koji dobivaju novac od poreznih platiša oni moraju podnositi račune. Oni trebaju podastrijeti javnosti izvještaje na što troše taj novac, jer taj novac su dobili djelomično ili u cijelosti iz džepa građana koji su sve siromašniji. Kao što sam rekao u replici gospodinu Lalovcu bilo bi dobro da znamo koliko se od tih silnih milijardi na čijim računima vrti koji je to novac. Čuli smo jedino podatke koliko se dobiva javnoga novca, negdje milijardu i 200 milijuna kuna da se dobiva. Ali to bi bilo, sasvim sigurno da se može napraviti da se razvrsta kome se daje i tko daje i u koje svrhe. Zakonodavac koristi male ribe kako bi kao mamac kako bi valjda mu je to nakana uspio upecati velike ribe, a te male ribe neka pokrepaju, neka ih pojedu ove velike ribe, neka nastradaju u procesu u kojih jest. Najopasniji zakon, ovaj zakon je upravo za sindikate. Znači za sindikate koji se trpaju u isti koš sa svim organizacijama. To ne znači da nije opasan i za druge organizacije, neprofitne organizacije, organizacije civilnoga društva. Sad zamislite vi situaciju kažu svi trebaju dati, trebaju javno podastrijeti izvješća. Sindikati trebaju podastrijeti izvješća koliko novaca imaju. Za li zakonodavac kako se osnivaju sindikati, čiji su sindikati i čijim novcem sindikati raspolažu, s tim da su i sindikati dužni podastrijeti razna izvješća i oni su i danas u ovom sustavu pod kontrolom. Znači sindikat na kraju godine, tromjesečno ili bilo kako treba dati stanje na računu i potom stupiti u štrajk i tada poslodavac kaže o.k. nećemo popustiti, vidim da sindikat ima 56 kuna na računu. Znači dobio je sve podatke koji ga se ne tiču. Sindikati su osnivani dobrovoljno, članarina je dobrovoljna i država sindikatima ne pomaže, ne daje im novac. Ali traži kako bi napravila valjda uslugu, a vi me demantirajte poslodavcima da poslodavci u svakom trenutku znaju koliko koji sindikat ima. Drugo su oni državni sindikati, recimo sindikati na željeznicama koje ta država ista plaća. Opet trebamo razlikovati jedne sindikate od drugih sindikata. Vidim da mi se gospodin Novak smije ironično, ali to jest tako. Postoje oni sindikati koji su profesionalizirani, a profesionalizirani su na način da dobivaju novac iz poslovanja javnih tvrtki. Dakle, i mnoge povelje, mnoge međunarodne odluke nas obvezuju da se prema sindikatima odnosimo drukčije. Da li je to jedan od načina da se sa sindikatima obračuna jer su neposlušni, jer se ne žele dogovarati o Zakonu o radu. Ne znam ili je to slučajno stavljeno sve pod isti šator. Sasvim sigurno da je dobro da vidimo registar neprofitnih organizacija, da vidimo koliko tih organizacija ima. Opet ima puno manje nego što ima u susjednoj zemlji u Bosni i Hercegovini na koje se troši recimo koliko dobivaju neprofitne organizacije toliko se ulaže u privredu te zemlje. Ima ih tamo kod nas vidjeli smo da ima 800 nezaposlenih, a tamo ih ima 26, 27000. Daleko smo bolji od susjeda. Veliki problem jest u tome što je gospodin Lalovac govorio u svome izlaganju i sam je u nedoumici. Ja se nadam da je i gospodin Linić u nedoumici, da je ministarstvo, da nije to samo njegovo osobno mišljenje, a to je trebaju li one neprofitne organizacije koje svojim privrednim aktivnostima nadmašuje 230 000 kuna osnivati trgovačko društvo. Treba gledati i praksu europsku, ali treba isto tako uvažavati specifičnosti Republike Hrvatske i neprofitnih organizacija. Što je sa ako sve neprofitne organizacije trebaju djelovati po istom principu onda nismo napravili ništa, onda smo zbog Dinama, Mamića ili ne znam kojih sve klubova ugušili sve ostale. Ja ću pitati gospodina zamjenika ministra što je sa sigurnim kućama? Jel' ćemo i njih i sad ih guramo u sivu zonu, jer su i one u sivoj zoni. Postoji sasvim sigurno stotine neprofitnih organizacija koje ne bi trebale se podčinjavati ovome zakonu. Ovaj zakon će biti dobar pa taman ga brusili i po treći puta, ne samo po drugi puta, samo ako napravi razlike, ako stvarno one koji love u mutnom, koji se bogate na neprofitnim organizacijama odvoji od onih koji iskreno rade svoj posao, rade posao na dobrobit društva. I to jest jedna od osnovnih zadaća neprofitnih organizacija. Ja sam razgovarao sa jednom svojom kolegicom novinarkom koja je dobila otkaz i koja ima toliko godina da je više nitko ne želi zaposliti iznad 55 godina, želi još do penzije nešto raditi i pitao sam je dobro kako preživljavaš? Ona kaže osnovala sam neprofitnu udrugu i preko nje poslujem. Tako se ljudi snalaze. To ne znači da je ona kriminalka, ona jednostavno nema drugih načina privređivanja. Ima svoju obitelj, ima one koje treba prehranjivati a nema dovoljno godina za mirovinu. I od silnog tog broja neprofitnih organizacija puno ima takvih koje su se osnovale kako bi neki ljudi mogli dobivati plaće i preživljavati. Sve je ovo hrvatska stvarnost ispred koje ne trebamo žmiriti. Sasvim sigurno je da treba uvažavati sve one primjedbe koje su u javnoj raspravi došle na stol Ministarstva financija, a poslao je jednu lijepu veliku analizu GONG koji jest jedna od najaktivnijih, najznačajnijih udruga civilnog društva koja djeluje na dobrobit građana RH. Dakle, na samome kraju molim vas ministre da nakon ove rasprave uvažite sve što su saborski zastupnici rekli, analizirate, da porazgovarate sa udrugama civilnog društva, da porazgovarate sa predstavnicima neprofitnih organizacija, da se ovaj zakon ne pretvori u lov na vještice. Da zbog velikih krupnih riba koje love u mutnom ne nastrada velika većina onih koji odlično obavljaju svoj posao i bez kojih ova zemlja bi izgledala mnogo jadnije nego što izgleda. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega zastupniče. Imamo prijavljeno 11 replika pa ćemo po redu. Poštovani zastupnik Damir Kajin, prva replika.
Pa rekoh gospodine zastupniče da na istoj poziciji, možda sam se krivo izrazio prije, kad je riječ o ovom zakonu našli su se i poslodavci i sindikati. I zato sam rekao da imam dojam da je za iste ovaj zakon bitno ili da je za njih ovaj zakon bitniji od ZOR-a. Ovdje se konačno radi o 4,5 milijardi kuna. Kada gledamo koji novac se vrti preko udruga, 13,6 milijardi kuna, ako ovdje pridodamo i novce koliko nekih 190 vjerskih zajednica onda vidimo da je ovdje riječ o 17 možda i više milijardi kuna. To sam želio naprosto reći. Ja osobno smatram da udruga koja vrti preko 30600 eura to je onaj prag za ulazak u PDV mora poslovati kao trgovačko društvo. Treba plaćati PDV, treba plaćati dobit i ne smije biti u povlaštenijoj poziciji od bilo koga tko se nalazi na tržištu ako ima neki tržišni karakter. Svi moramo biti u istoj poziciji. Čuli smo prije da zapošljavaju preko 9000 radnika, 867 milijuna kuna su plaće, prosječna plaća bruto, nisam rekao da je velika, 7400 kuna. Još jedanput ću reći vrte 13,6 milijardi kuna bez prihoda Crkve. Gdje je razlika od 9 milijardi kuna? I sad da li javnost treba znati za taj novac ili ne? Da li javnost treba znati koliko koja udruga ostvaruje prihoda ili ne? A to da ima na stotine udruga koje volontiraju, koje posluju bez ikakve kune zarade ima. I njima naprosto kapa dolje jer jedno društvo bez njihovog angažmana ne može se zamisliti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Gospodine Kajin recimo jel' vi znadete koliko sigurna kuća u Puli potroši novca? Da li ona potroši … [[Upadica se ne razumije.]] U Istri, pardon. Da li potroši više od 230 tisuća kuna? Ako se sigurna kuća registrira kao trgovačko društvo, ako ima neku privrednu djelatnost ona treba dati i OIB. Znači, odmah znamo koja je adresa. Prema tome, ne možemo sve strpati u isti koš. Međutim, vama smeta što su u istom košu poslodavci i sindikati. A zašto poslodavci ne bi bili na isti način organizirani? Što oni nisu legalne organizacije koje djeluju po principima koje ova Republika Hrvatska propisala? I njih treba kontrolirati. Ali, kada je sasvim sigurno ako su organizirani na dobrovoljnom principu je sasvim jedan način kontrole, a ako su organizirane kao što su sada organizirane, a to je da svaki onaj tko ima registrirano trgovačko društvo mora dati neku pinku recimo HGK-u da kontrola treba biti stroža i treba biti javnosti znano kako posluju i kako troše novac koji im je država rekla da moraju dati, a ne da moraju dobrovoljno, kad će se udruživati dobrovoljno. Znači, nema ovdje nitijednog subjekta koji djeluje na isti način i na koje se zakon odnosi na isti način. Međutim, nemojmo se dati zavesti činjenicom da sve što je iznad 230 tisuća kuna da sve treba biti trgovačko društvo i da sve treba javnosti biti poznato, država mora znati ali ne i javnost. Država sasvim sigurno da mora kontrolirati, ali to bi sad značilo da sad ne postoje mehanizmi kontrole, i sad postoje mehanizmi kontrole i da smo htjeli kontrolirati mogli smo kontrolirati.
Hvala lijepa. Poštovani kolega zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite replika.
Kolega Vukšiću, moram priznati što mi je žao što rasprava ide u vrlo nepredvidivom po mnogo čemu krivom pravcu i što se trudite da to ispravite i vi. Predlagatelj ovog zakona uopće ne razumije razlike između pojmova neprofitna organizacija, neprofitna udruga, nevladina organizacija, civilni sektor. Kao da nikad niste čuli da postoji i socijalno poduzetništvo, da postoje neprofitne tvrtke, pa jesmo li na to došli da Hrvatska nakon 2002.godine onog iznimno povijesno važnoga sporazuma između Vlade RH i nevladinog sektora, 12 godina nakon toga još uvijek barata krivim pojmovima. Drugo, što je definicija neprofitne organizacije? Je li to organizacija koja ne ostvaruje više od prihoda na rashodima ili je to organizacija koja ako to i ostvari to ne dijeli ni članovima ni osnivačima nego ulaže u razvoj vlastite osnovne djelatnosti. Nadalje, ako se hoće uvesti reda, imamo Zakon o sustavu turističkih zajednica, Zakon o športu, Zakon o zakladama i fondacijama, imamo čitav niz propisa gdje se to može i treba riješiti. Nadalje, zgražamo se na 4,5 milijarde kuna prihoda. Pa je li vi znate koliko je socijalni kapital u tim udrugama, u tom nevladinom sektoru, pitam ja vas znadete li vi koliko košta jedan sat terapijskog jahanja, koliko košta jedan sat rada s djecom u izviđačkome kampu, koliko košta jedan sat rada vrhunskoga glazbenoga pedagoga? Hoćemo li tako mjeriti? Pitam vas također zašto se izvlači priča o zakupu i najmu? Pa to je čista gospodarska djelatnost, znači netko tko može 5 milijuna kuna godišnje ostvariti od toga, od te aktivnosti ne mora ići u osnivanje ničega niti plaćati poseban porez na dobit a onaj tko krvavo radi da bi neprofitnom i neprofesionalno volonterskom sustavu zaradio novac kako bi ga uložio dalje i od jedne kune stvorio tri on ulazi u ove škare, mnogo toga nije jasno.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Da, u pravu ste gospodine Beus i evo tu vam iz klupa s lijeve strane moje viču i slažem se s njima. Gospodin Lalovac nije izračunao koliko je, to je točno, koliko je socijalni kapital, nije izračunao koliko je društvo dobilo tim neprofitnim organizacijama, djelatnošću tih neprofitnih organizacija, koliko je dobilo činjenicom da te organizacije rade posao koji ne radi država, da te neprofitne organizacije brinu o mnogim građanima, da te neprofitne organizacije djeluju i ublažavaju sve ovo što patnje građana koji su itekako velike. To nitko nije izračunao, zato još ponavljam, nemojmo napraviti klasičan lov na vještice, razlikujmo one koje love u mutnom, one koji se bogate, one koji državi pokazuju dugi nos, koji izigravaju državu, pred očima države, nemojmo zbog nekoliko pojedinaca, nekoliko klasičnih mešetarskih organizacija koje spadaju ili pod udruge, ovo što je gospodin Beus govorio, trebamo razlikovati socijalno poduzetništvo, civilni sektor, odnosno ne vladin sektor, trebamo razlikovati neprofitne organizacije, zbog čega su nastale, što rade i postoje deseci zakona koji mogu itekako doprinijeti da ova država počinje funkcionirati stvarno kao pravna država.
Poštovani zastupnik Ivan Grubišić replika.
Drago mi da rasprava ide u dobrom smjeru uz neka odstupanja i ja bih citirao staru latinsku izreku "Qui bene di stigne bene docet", tko dobro zna razlikovati i pojmovno i stvarno stvarnost taj najbolje uči. Mislim da je tu gospodin Vukšić pomakao diskusiju u pravom smislu, da ne bude ovo lov na vještice ali da sasvim sigurno na ovom području postoji siva zona koju treba urediti pošteno, dosljedno, transparentno i odgovorno. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grubišiću vi ste kratko replicirali, ja ću još kraće odgovoriti, u potpunosti se slažem. Treba točno naznačiti što je siva zona, srediti stanje u toj sivoj zoni, treba jasno i javno reći da ne mogu profesionalni sportski klubovi koji zarađuju itekako veliku lovu biti neprofitne organizacije jer one nisu neprofitne organizacije, itekako jer ne ulažu dobit u razvoj tih organizacija jer znamo dobro na koji način se taj novac dijeli i čak i oni koji rade u njima ne mogu pojasniti svoje bogatstvo. I točno je, treba znati razlikovati stvarnost. Mi često ne znamo razlikovati stvarnost i upravo ove cifre kojima nas je opčinio gospodin Lalovca nisu jasne, one zasjenjuju stvarnost, nisu jasne tko što radi i tko barata tako velikim novcima.
Poštovani zastupnik Igor Rađenović replika.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine Vukšiću, povjerenje je dobro, kontrola je katkad još bolja. Nije ovo jedini zakon koji je zapravo izazvao dosta velike otpore i slažem se sa vama u ovom dijelu da trebamo regulirati tu sivu zonu, ali predmet ovog zakona je upravo ta siva zona na predmetu eventualnog gospodarskog poslovanja, tj. izlaženja iz one odgovornosti ovog humanitarnog dijela, itd. I mislim da smo u dobrom dijelu promašili, zapravo smjer u kojem trebamo ići. Ovo područje bilo je regulirano, Ministarstvo financija je ocijenilo da ga može i mora regulirati još bolje. Spomenuli ste crkve, katedrale, iz ove osnove primaju svoje prihode i crkve i katedrale i partije i stranke, itd. I ne trpamo ih tu u isti koš, nego baš obrnuto. Znači, smisao ovog zakona je zaštita tržišne utakmice, znači zaštita da netko pod važnim ili zatvorenim profilom, evo ovo doba maškara koje upravo zatvara, obavlja zaista gospodarsku djelatnost i ostvaruje određeni prihod, a nad njim nemamo kontrole. I postoje granice koje tu stoje, i članak 9. i članak 33., razgraničuju ih na toj crti od 230 tisuća gdje stvari postaju puno strože i žešće oko gospodarskih djelatnosti i oko toga moramo vidjeti. Slažem se s nekim od kolega oko zakupa, oko najma, pitanje je zašto smo i to izbacili, možemo vidjeti jer i tu očigledno može biti nekih manipulacija, ali dobro je da zakon ide u dva čitanja, da sve razmotrimo, iako kažem ne bih volio da ode u krivom smjeru i da govorimo o ovim svim pozitivnim aspektima rada udruga, itd. Ovdje govorimo isključivo o financijskom poslovanju i svi vi u svojim raspravama i spominjete nekad negativne primjere. Idemo stvari staviti na svjetlo dana, objavimo ta izvješća pa ćemo vidjeti što jesu, što nisu negativni primjeri. Ne znam da li ste svjesni vi primjerom ove svoje kolegice koja nažalost ostala bez posla, ste upravo dokazali da treba donijeti ovaj zakon, ukoliko ona radi kao neprofitna organizacija onda krši ravnopravnu tržišnu utakmicu prema nekom tko radi istu djelatnost, a plaća sve poreze i doprinose. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Da ovo, krenut ću od vašega svršetka. Prije svega, kolegica ne krši niti jedan zakon, zato što ne uzima profit, zato što je ona zaposlena i još je zaposlila ljudi, prema tome radi, ne izvlači novac na zakonom nedozvoljen način. Druga stvar, ako se mogu kontrolirati stranke, a one se odlično kontroliraju i trebaju se kontrolirati za što troše novac, onda se može i sve drugo kontrolirati. I nije točno da današnja zakonska regulativa nije omogućavala kontrolu. Slažem se s vama da treba više kontrole u drugim sektorima. Ovo što sam ja upotrijebio sintagmu, ne razlikujete centralni komitet od katedrale, nisam mislio doslovno, sasvim sigurno da ne, ali ako crkva dobiva javni novac i to treba kontrolirati gdje se taj novac i za što se taj novac troši. Ne smije biti bez kontrole samo zato što je vjerska organizacija. S tim više što znamo da su crkve najbogatije, ne samo u Hrvatskoj, nego i u svijetu. I sasvim sigurno da ni vjernici neće imati protiv toga da saznaju gdje se troši novac koji oni uplaćuju raznim porezima. Da, treba razlikovati, ja sam govorio o tome, treba razlikovati, niste se referirali, bilo bi dobro da se netko iz vladajuće koalicije referira upravo ono što sam govorio o sindikatima. Da li sindikati trebaju javno podnositi izvješća na što troše novac? S tim da morate znati činjenicu razlike na koji način se sindikati osnivaju, na koji način se financiraju i što znači javno obznanjivanje njihovog salda. To ne znači da država ne treba znati, ali ja sam protiv javnog objavljivanja da sindikati javno objavljuju svoja financijska izvješća jer to je upravo suprotno svim poveljama međunarodnim o sindikalnom udruživanju.
Hvala lijepa. Poštovani kolega zastupnik Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, nekoliko puta ste spominjali Mamićev zakon, ovo nije Mamićev zakon nego prijedlog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Naime, da Mamić nije platio porez, sigurno bi bio u zatvoru. Često vidio da on je dosta igrača prodavao, bitno je samo u poreznim rješenjima da li se može takav ili njemu slični više oporezivat ili ne, ali ovo ne može biti Mamićev zakon niti mi trebamo krojiti zakone prema jednoj osobi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
U Hrvatskome saboru smo odmah nakon saziva Sabora, mislim prvi dan ili na drugoj sjednici, znate dobro da smo zvali, prozvali opozicije, zakon po jednom od bivših ministara i on se i dan danas tako zove, a tiče se lokane samouprave, što vi dobro znate. Ovo se kolokvijalno zove Mamićev zakon, ne zovemo ga mi, sad ste vi pročitali, evo ja ću si isto uzeti pa da dobro pročitam prijedlog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitne organizacije u koje spada Dinamo, a to je sramota za ovu državu. Da spadaju profesionalni klubovi u kojima se vrti takav novac, u kojima se događa kriminal, a vi sami znate, u kojima nisu plaćali poreze, u kojima se vrste milijarde, a da država od toga ne pomiriše niti lipu. Ako vi to zagovarate, ja se oštro protivim tome i bit ću oštro protiv toga da se organizacije u kojima se novac dijeli na razne načine koji su nelegalni načini za plaće, kupuju automobili, što ja znam, čitali ste u medijima što se sve radi, drugačije ne znam jer nisam bio u tim nogometnim klubovima, da one spadaju, u istom su košu sa sindikatima ili sa GONG-om ili sa nekom drugom neprofitnom organizacijom. To sasvim sigurno da nije.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, vi ste spomenuli mnogobrojne organizacije. Naime, onaj tko ne plaća porez ili ide u predstečajnu nagodbu zato što ne može plaćati ili pak ide u zatvor. No, gospodin Mamić nije bio nijedan dan, osim zbog uvrede gospodina Jovanovića kada je bio na ispitivanju. Prema tome, ne bih htio gospodinu Mamiću, valjalo bi nama znati i ovdje kada je već gospodin Lalovac ima sve podatke, koliko je Mamić platio poreza ukupno državi Hrvatskoj i Ministarstvu financija? Nadalje, kada ste govorili o sindikatima, pa ja ne znam zbog čega članstvo sindikata ne bi bilo upoznato sa stanjem financijskim toga sindikata? Kod doktora, mi imamo Hrvatski liječnički zbor imamo Hrvatsku liječničku komoru imamo Sindikat liječnika, dakle sve su to neprofitne organizacije. I osobno sam pitao i pisanim putem Hrvatsku liječničku komoru za njihove prihode godišnje, ali dobit ću još izvješće u svezi toga. Kada govorite o crkvi onda je ovdje pala replika na vaš govor o tržišnoj utakmici, a s kim to crkva trebala ići u tržišnu utakmicu? Između sebe da se takmiče ili kako mislite vi to, tržišna utakmica i da crkva ulazi u tržišnu utakmicu. Ne znam, meni to nije jasno.
Imamo odgovor na repliku, poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Ne ja nisam govorio o tržišnoj utakmici, ne mislim da crkva treba ići u tržišnu utakmicu. Ali vi ne razumijete zapravo svrhu sindikata. Vi kažete zašto članstvo, pa članstvo zna, vi znate šta je javna objava, a šta je da organizacija koja je na dobrovoljnoj bazi organizirana i čiji članovi plaćaju članarinu zato što žele da plaćaju članarinu oni mogu znati, ali ove ostale se ne tiče osim što moraju poslovati po zakonima RH. Druga stvar, nemojte meni stavljati u usta ono što nisam rekao. Ja nisam rekao da gospodin Mamić ne plaća porez, ja sam rekao na način na koji klubovi rade. Ali ne radi se samo o plaćanju poreza, radi se o kao što se tvrdi, nisam ja taj prvi koji će reći o tome da ne mogu profesionalni klubovi biti neprofitne organizacije. Ne, nisam govorim da je sramota što su nogometni profesionalni u klubovima gdje se veliki dio ovog novca vrti, da su oni neprofitne organizacije. I sami znate da to nije i da se na razne načine, sjetite se kako su nogometaši dobivali plaće, saznalo se i još se sada vode sudski procesi. To treba spriječiti, a to nitko ne pribija niti jednu osobu, svaka osoba treba ako se sumnja u nju prijaviti i sudski procesuirati i sud će reći jeli ona kriva ili nije pa tako i gospodin Mamić. A da zovu Mamića zakon, zovu.
Poštovani zastupnik Dražen Đurović, replika.
Hvala. Kolega Vukšić mi se načelno oko sindikata slažemo oko toga da sindikat koji prihod ostvaruje od svojih članova i ako ga ne ostvari od države da toj državi ne treba javno obznanjivati svoje prihode. Ali ono oko čega se ne slažemo oko sindikata to je oko teze da članovi sindikata znaju poslovanje sindikata. Ja koliko sam upućen članovi sindikata u pravilu nemaju pojma o poslovanju sindikata niti sindikati o tome u pravilu izvješću svoje članstvo. Druga stvar, kada ste spominjali Dinamo možda je to problem samo u fokusu jednostavno nama Dinamo u Slavoniji nije u nekom fokusu i vi se puno više bavite Dinamom i Mamićem i svim ostalim i ta se tema jednostavno žvače već godinama i možda zato nastaje nesporazum. I treća stvar, kada je riječ o neprofitnim organizacijama i sličnom pa da li su te komore, kakve su komore neprofitne organizacije. Pa daj pogledajte proračune gradova, pogledajte proračune općina, pogledajte proračuna županija, pogledajte proračun država i suočimo se sa činjenicom da je politika u mnogim razinama zapravo ta od … sa raznoraznim tzv. neprofitnim udrugama, nevladinim organizacijama i sličnim i da tu postoje mnoge nezdrave interakcije, da je to jedno ogromno parafiskalno izdvajanje gdje se dijelom na polulegalne načine financiraju vrlo nezdravi odnosi na razini i općine i gradova i županija i same države. I da više hrvatski građani i Hrvatska država ne mogu si dopustiti takav luksuz da se milijarde kuna godišnje hrvatskim građanima uzimaju i prelijevaju u vrlo čudne odnose koji su uspostavljeni na svim razinama između tzv. nevladinih udruga i razina vlasti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Gospodine Đuroviću mi se gotovo u svemu slažemo osim u jednom djeliću oko sindikata. Ja vodim silom prilika ili hvala Bogu sindikalna rasprava svaki dan doma i znam na koji način kako funkcioniraju sindikati. Članstvo sindikata zna kako posluju sindikati ako to želi znati, a nažalost kakva je situacija u RH sve manje će biti sindikata jer je sve manje članstva jer čak radnici nemaju toliko novaca da bi plaćali sindikalnu članarinu što nije dobro jer sindikati su potreba ovoga društva. Ja se s vama o komorama u potpunosti slažem, a naročito kada smo vidjeli na što HGK troši novac, naročito kada smo vidjeli koliku su potporu te komore imale zapravo ti čelnici komora koliku su potporu su imali iz svojega članstva mada se upiralo prstom da te komore posluju na vrlo sumnjiv način. Država treba kontrolirati tijekove novca i to nije teško ako to država želi i po sadašnjim zakonima. Međutim mi smo vrlo skloni zbog jednog razloga, i tu se s vama slažem zbog Dinama, ja se Dinamom uopće ne bavim niti sam nogometni fan, prema tome Dinamo je samo jedan o sinonima možda krivi, možda su neke komore bolji sinonim za neću reći mutne nego za primjer kako neke organizacije koje nisu neprofitne, ne smiju biti u istom košu, što se s vama ponavljam slažem, da komore sasvim sigurno su bile i leglo netransparentnog poslovanja, a i da ne spadaju u isti koš sa mnogim drugima naročito civilnim sektorom u Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Srđan Gjurković, replika.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega vi ste za pravnu državu, da sve bude javno transparentno, naravno vjerske zajednice moraju to sve objavljivati, a jedino sindikati ne. Dakle u onom trenutku kada mi iz jednog Zakona o neprofitnim organizacijama u kojem smo jasno definirali da su to i udruge i zaklade i turističke zajednice itd., itd. izdvojimo samo jedan segment, mi ne možemo u biti pravedno raspravljati i provodit taj zakon jer će se dogodit da će se odjednom počet osnivat sindikati jer je to hrvatska praksa. Zbog čega netko tko radi transparentno ne bi javno objavio podatke kao što su podaci svih nas ovdje javni i transparentni, kao što su sve institucije i države i lokalne samouprave i javnog sektora apsolutno transparentne i otvorene. Na taj način dobivamo onu ključnu ulogu, a to je da se smanji mogućnost i korupcije i korištenja sredstava na netransparentan način i to je cilj, sprečavanje ili razotkrivanje svih onih koji za poslovne potrebe zloupotrebljavaju neprofitni pravni status i time preveniramo uopće mogućnost kroz tu transparentnost i javnost da se događaju bilo koje anomalije. Svi oni koji dobro rade i predstavljaju svoje prihode i rashode transparentno, čega se oni imaju bojati. Oni samo mogu naglašavat da su javni i da su transparentni. A ono što je vezano za sve neprofitne organizacije, a posebno udruge je bitno da rade na projektima i da rade transparentno. 4 milijarde ako se troši, rekao je kolega Beus, posebno govorim o onom socijalnom karakteru, posebno govorim o invalidima, to je nešto što je dobro da se ulaže jer to znači da smo razvili to civilno društvo i neprofitne udruge zato što smo omogućili da volonteri tu rade. Nemojmo negativno govorit o udrugama.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Ne mislim da ste vi omogućili, ljudi su se izborili za ono što imaju, ništa vi niste dali. Vi bi vjerojatno bili najsretniji kad bi se sindikati zabranili ili kad bi se sindikalne vođe u HNS učlanile. Prvo, gospodine Gjurkoviću, ne znate princip organiziranja i ne znate razliku između crkve i sindikata pa ponavljam, treba razlikovati CK od crkve. Treba razlikovati. Sindikati, ponavljam vam, donijet ću i tablicu, ne dobivaju novac od države, crkva dobiva djelomično novac od države. Sindikati su dobrovoljno organiziran na dobrovoljnoj bazi, sindikati žive od članarine svojih članova i oni podastiru izvještaje o svom poslovanju, ali oni nisu javni. To je vrlo velika razlika. Prema tome, oni koji troše javni novac trebaju javno objavljivati podatke na što troše. Drugo, niz deklaracija međunarodnih upravo priječi da sindikati, ako ne razumijete zbog čega, zbog toga što poslodavac ne smije znati koliko je jak sindikat novčano, koliko može podupirati svoje članove, koliko može plaćati iz svojih fondova štrajkove koje često pomaže, u vrijeme štrajkova pomaže svoje radnike. To ne smije biti javno i neće biti javno jer će Republika Hrvatska biti izložena sankcijama i tužbama na međunarodnim sudovima što su jasno sindikati rekli ako to Ministarstvo financija ne razlikuje onda se nek ne bavi poslom koji ne zna.
Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Vukšić, složio bih se da ne trebamo padati u zamku pri paušalnim ocjenama, ali čini mi se da smo već pali u zamku. Od toliko tisuća udruga koncentrirali ste se pojedinačno i jedino vam je crkva stalno na pameti. Zar već to nije zamka? Kao što nisu svi političari amoralni nisu ni svi svećenici moralni, kao što nisu ni svi poslodavci nepošteni nisu ni svi radnici pošteni, kao što nisu sve udruge neodgovorne ali nisu sve ni odgovorne i tu je potreban suptilan pristup. Potrebno je promatrati s nekoliko razina čime se udruga bavi, koja joj je društvena uloga, čije interese promiče, financira li se iz državnog proračuna ili ne, je li već eventualno u sustavu poreza na dobit ili nije. Primjerice, zar je dobro rješenje da znanstveno-strukovna udruga koja je već i u sustavu poreza na dobit mora oformiti trgovačko društvo i direktora da se bavi znanstveno-stručnim promicanjem … struke. To je pogubno i to je štetno. Ali već što je Vlada predložila u drugo čitanje ovaj zakon koji je nužan i koji treba ići u drugo čitanje je dobro i dobro je da se ovdje čuju sve ideje i da se uvaži što više ovakvih sugestija i ja sam siguran da nešto što je razumno da će morati biti prihvaćeno jer je ovo toliko važan zakon. I ono što nedostaje ovom zakonu na prvi pogled, tko sve ne smije biti udruga, toga nema, a to je najvažnije, tko ne može biti udruga neprofitna ni u kom slučaju, a imamo takvih slučajeva. Podaci o koncesijama nisu javni, a moraju biti javni podaci oni koji nemaju veze sa državnim proračunom i javnim novcem. To je apsurd koji ne smijemo prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Počet ću od kraja uvaženi kolega Marić. Slažem se, treba stajati u zakonu tko sve ne smije biti neprofitna organizacija ili udruga, znači treba stajati. Upravo sam o tome govorio kad sam apostrofirao neke … koji možda posluju najlegalnije, najzakonitije, ali posluju po krivim zakonima jer spadaju tamo gdje ne bi trebali spadat. Vama smeta što sam spominjao nekoliko puta crkvu, spominjao sam ju u replikama, meni to ne smeta, zašto. Mislim da crkva ima svoju ulogu u društvu i slažem se s vama da je većina svećenika poštena, sasvim sigurno velika većina. Slažem se i ja ne znam jel crkva posluje legalno ili nelegalno, samo kažem da crkva isto tako mora biti kontrolirana u onom dijelu u kojem dobiva novac iz državnog proračuna. Treba se znati za što troši novac. To je javni novac. Vi ste sami rekli da treba razlikovati one udruge koje se financiraju iz državnog proračuna i udruge koje se ne financiraju iz državnog proračuna, udruge koje se financiraju iz vlastitih priloga koji su na dobrovoljnoj bazi, ali i one moraju poslovati po zakonima, one moraju dati svoja izvješća. Ali ono što kolege prije ne razumiju ili ne žele razumjeti, drugo je javno izvješće koje se daje upravo kao što apostrofiramo sindikate. Nisam po negativnim konotacijama apostrofirao kao što ni crkvu u tom kontekstu ne stavlja. Ovo kad govorimo o sintagmi centralni komitet i crkva to govorim samo o nerazlikovanju pojmova. Prema tome, ako vam to smeta onda to više neću rabiti.
Hvala lijepa. Dvojica kolega zastupnika povukli su repliku, pa idemo dalje u raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani gospodine Lalovac sa suradnicima, kolegice i kolege. Naime, pred nama je Prijedlog zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, prvo čitanje. Vjerujem da ćemo ga do drugog izbrusiti, jer evo rasprava se zaoštrila i mislim da je to dobro jer važan je ovaj Zakon. Važan nam je i nevladin sektor, ali i kad vidimo brojke koje se vrte u udrugama. To je 12 milijardi 700 milijuna kuna. Sigurno da je cifra velika, cifra doista značajna. Ali veliki broj ljudi i radi i obavlja svoj dio posla u tim udrugama. Što su udruge i kako se osnivaju? Udruga je svaki oblik slobodnog i dobrovoljnog udruživanja više fizičkih osoba, odnosno pravnih osoba koja se radi zaštite svojih probitaka ili zauzimanje za opće interese a bez namjere stjecanja dobiti podvrgavaju pravilima koja uređuju ustroj i djelovanje tog oblika udruživanja. Udrugu mogu osnovati tri osobe i upravo gledajući ovaj prijedlog zakonskog rješenja bitan je uvijek cilj i koji su efekti određenog zakonskog rješenja. Ja bih volio da smo čuli na početku malo više o ciljevima, malo više o efektima. Ali isto tako u raspravi treba podvući i značajan doprinos upravo udruga razvoju i Republike Hrvatske, civilnog sektora ali isto tako i privlačenju sredstava iz europskih fondova. Ono što je važno reći na početku da upravo troškovi ili ona sredstva koja namjenski idu iz državnog, županijskog, gradskog ili općinskog proračuna sve udruge na kraju godine moraju namjenski pravdati sredstva da li su namjenski utrošili, dostavljati izvješća i to je ono što je važno upravo kako bi se sredstva opravdala na kraju godine. Ono što treba pohvaliti udrugama to je voluntarizam. Treba odvojiti voluntarizam od profesionalizma, treba odvojiti i u sportskim klubovima, treba odvojiti profesionalizam od onih malih klubova koji jedva preživljavaju ili udrugama koje se danas smo dosta spominjali sport, ali bitna je kultura, bitni su svi segmenti društvenog života i to je ono što čine udruge. Upravo slušajući i brojku od 50901 udruge u Republici Hrvatskoj ili 25481 koja je u registru neprofitnih organizacija sigurno da je to značajna brojka. No isto tako, kad gledamo po njihovim djelatnostima onda možemo reći da postoje razne udruge, postoje domaće i strane udruge. Ono što je kolega Vukšić malo prije rekao da treba pratiti tijek novca. Pa mi znamo da se tijek novca prati i po Zakonu o pranju novca svaka transakcija u Republici Hrvatskoj se prati i tu nije problem ući u tijek novca. No, ono što je razvidno već na početku iz rasprave gospodina Lalovca evidentno je da udruge plaćaju porez na dohodak, da plaćaju PDV. E samo je sad pitanje želje da li se one koje ostvaruju veći prihod posebno one veće od 230000 kuna želi oporezivati, po kojoj stopi i na koji način. To je pitanje, znači efekata koje želimo postići ovim zakonskim rješenjem. No, Zakon o financiranju i poslovanju računovodstvu neprofitnih organizacija ima za svrhu staviti pod kontrolu poslovanje neprofitnih organizacija koje je do sada gotovo bilo van kontrole. Prvenstveno se donosi zbog raznih zaklada, fundacija domaćih a posebno stranih. Pa ja vjerujem da se pratio i tijek novca, ali ono što su pojedine udruge posebno koje su financirane stranim novcima u prošlih 20 godina što su to radile u Republici Hrvatskoj. Ovim zakonom fokusira se dosta na vjerske organizacije i netko je spominjao malo prije tržišnu utakmicu. Tu nema tržišne utakmice. Vjerske zajednice poznato je kako se financiraju posebice ako govorimo o državnim sredstvima koja su definirana i ugovorom sa Svetom Stolicom. Kad govorimo o županijskim, gradskim, općinskim proračunima oni moraju pravdati sredstva i dostavljati također financijska izvješća o potrošenim namjenskim sredstvima koja su dostavljena iz tih proračuna. Prema tome, tu ne treba biti zablude da netko nije bio obuhvaćen upravo kontrolom namjenskog financiranja određenih djelatnosti. Sportske udruge se trebalo rješavati Zakonom o sportu gdje se trebalo definirati sve sportske udruge koje imaju ugovore sa sportašima profesionalcima, ne mogu poslovati kao udruge već se moraju transformirati u trgovačka društva. Znači nije potrebno da to bude iznos od 230 tisuća kuna. I mene zanima gospodine Lalovac kako ste došli baš do 230000 kuna. Govorili ste o Njemačkoj, nekim susjednim zemljama. Moglo je to biti 500000 kuna, a moglo je biti i 20000 kuna. Zašto to govorim? Zato što i sam znam doći u neki ugostiteljski objekat, pa ne znate da neka udruga stoji iza toga, pa u stvari kad saznate da udruge stoje iza toga, da ne plaća PDV, a u stvari trebalo bi samo članovi udruge da mogu koristiti taj objekat e onda si postavljate pitanje one konkurencije plaćanja poreza ili neplaćanja poreza. Oni koji se bave komercijalnom djelatnošću ne mogu se podvući pod udruge i tu treba iako je 20000 kuna u pitanju tu trebaju plaćati porez. Tu ne može biti konkurencija. No, ondje gdje se ostavlja u ovom zakonskom prijedlogu manevarski prostor to je one kontrole. Kad dođe kontrola bitno je tih 230000 kuna o kojima pričate, ali ja vam govorim i o 20000 kuna ako se netko bavi ugostiteljskom djelatnošću. Tom se djelatnošću treba baviti kao d.o.o. NGO. To su pitanja koja sigurno da treba progovoriti o njima. Ovaj zakon će dodatno zakomplicirati poslovanje većem dijelu neprofitnih organizacija, posebno onima koji ostvaruju prihod koji sam rekao 230 tisuća kuna, jer moraju voditi dvojno knjigovodstvo, ustrojiti sistem financijskog upravljanja i kontrole, objavljivati svoja financijska izvješća na internet stranicama. Maloprije ste spomenuli da je čini mi se 90 političkih stranaka prijavljeno Ministarstvu financija. Svi znamo po medijima da piše da ih je puno više. Pa ja se pitam gdje su nestale onda te političke stranke primjerice? Sve neprofitne organizacije znamo da dobrim dijelom rade na voluntarizmu, a ovdje će svaka morati imati računovodstveni dodatni servis i plaćati troškove upravo tog računovodstva. U većem dijelu neprofitnih organizacija uglavnom rade volonteri, a ovako predviđen način poslovanja vođenja računovodstva stvarat će im dodatne troškove. Ono što također želim reći člankom 48. definirate vrijeme za 2015. Po nama iz HDSSB-a mogli bi se već financijski izvještaji uzeti iz 2014. kao obrazac s kojim bi se započelo kontrolirati sustav NGO-a. Znači ne čekati 2015. i razdoblje od 31.12.2015. gospodine Lalovac nego već za 2014. godinu. Člankom 33. je predviđeno osnivanje d.o.o.-a ali člankom 46. kažnjavanje od 5 do 500 tisuća kuna. Kazne jesu bitne, kazne jesu neophodne da bi se sustav kontrolirao no upravo karika, to je članak 40. nadzor, subjektivnost pri nadzoru da li je netko obavljao gospodarsku djelatnost ili nije. Tu će biti raznih stvari prilikom kontrola i tu pravila možda treba bolje pojasniti, detaljizirati kako kasnije ne bi bilo problema prilikom same kontrole pojedinih sustava. Ono što je važno u našim sustavima često vidimo i karitativnu djelatnost, a kad vidite da netko tko želi donirati u Caritas mora još platiti porez na donaciju onda sigurno da treba progovoriti i o takvim donacijama. Jer sigurno da bi se gladnima više još pomoglo i žednima u RH kojih je sve više da se ne plaća porez. A i tih 25% sigurno da bi doprinijelo da se može više hrane i ručkova skuhati ili pomoći za druge namjene upravo onima kojima je pomoć najneophodnija. Prema tome, karitativnu djelatnost i donacije na taj dio treba također promisliti da se na drukčiji način reguliraju. Ono što nama slijedi u idućim godinama to je još veći iznos koji će udruge imati na raspolaganju. Europska komisija preko milijardu eura financira udruge na prostoru EU. Ali mi znamo da dobar dio udruga u RH već je kandidirao projekte i već je realizirao projekte upravo sa EU gdje je bilo potrebno učešće jedinica lokalne uprave sa 10 do 20%. I znamo da imamo partnerske odnose jer upravo udruge su bile inicijatori većine povlačenja sredstava posebno u međunarodnoj suradnji. Ja vas pitam, kad one dobiju prihod za neki projekt pa hoćemo i taj prihod od EU onda oporezivati? Također, ta pravila treba jasno definirati. Jer velika su sredstva pred nama iz strukturnih fondova, velika sredstva ali i kapaciteti upravo … [[Govornik se ne razumije.]] udruga koje mogu realizirati te projekte i programe. Mi mislimo u HDSSB-u da treba brusiti ovo zakonsko rješenje, dosta ljudi je uposleno, 9757 radnika u udrugama, 866 milijuna kuna je išlo za njihove plaće ali i plaćen je porez na dohodak, plaćen je PDV. Prema tome, gledajući i strukturu udruga koje su imali veći prihod od 5 milijuna kuna imali smo negdje 98 takvih udruga u RH. Ja znam da ih vi želite staviti pod kontrolu i to je logično, ali kažem naglasiti, odvajati profesionalizam od amaterizma, odvajati voluntarizam od nečega što to nije. No, same udruge po svom sadržaju i prilikom osnivanja udruge nisu profitne organizacije i prema tome treba odvojiti NGO-e od d.o.o.-a. I to sam govorio u ovom dijelu komercijalizacije kad govorimo o nekim djelatnostima koje se udruge bave a to im nije cilj. Prema tome, gledajući ovo zakonsko rješenje treba ga brusiti i treba dorađivati. Ne treba nikog osuđivati jer ako netko nije platio porez, a morao je, sigurno da bi ga se sankcioniralo i sigurno da bi bio u zatvoru. Prema tome, samo je pitanje želje da li se neki dio dobiti udruga tj. iskazana dobit želi oporezivati ili ne. A svi mi znamo da dobar dio društava upravo koristi tu dobit za funkcioniranje tih društava. Vi imate prigodu vidjeti i sportska društva u jednoj godini će prodati igrača i ostvariti će veliki prihod, a onda tri godine neće imati nikakav prihod jer neće prodati nekog igrača. A trebaju preživjeti i taj period. Prema tome, upravo ministar Jovanović trebao je ići u izmjene Zakona o sportu kako bi se pružila mogućnost i onima koji žele pomagati klubove da mogu donirati klubove na jedan drukčiji način. Segment kulture također je isto vrlo važan i donacije za kulturu. Ali i sve druge djelatnosti koje su obuhvaćene upravo udrugama i civilnim sektorom. Gledajući i koliko pojedine djelatnosti u RH kad govorimo o udrugama crpe financiranje udruga iz državnog proračuna u prošlim godinama onda gledajući da upravo šport najviše crpi ili 25%, osobe s invaliditetom 21%, zaštita i promicanje kulture 19%, nacionalne manjine 8,96%, demokratizacija civilnog društva 7,89%, sudionici i stradalnici Domovinskog rata 3,14%. Recimo prevencija ovisnosti samo 2%, itd. I sad kad gledate da upravo taj civilni sektor koji radi na projektima koji pripremaju projekte i koji dostavljaju po natječajima projekte za državu, za županije i gradove i općine, a danas i za EU koji se pripremaju jer trošak i pripreme projekata košta, ljudi koji su na projektima koštaju ali ono što je evidentno većina udruga upravo u projekte ugrađuje svoje ljude koji primaju plaću. Prema tome to je jedan novi vid snalaženja i funkcioniranja udruga. Prema tome, ovaj Zakon treba definirati što je to profesionalizam, što je amaterizam, što je komercijalno, a što nekomercijalno, ali ovaj zakon ne smije ubijati nevladin sektor, civilni sektor. Prema tome, to treba biti imperativ ovog zakonskog rješenja kako bi se NGO-i razvijali, kako bi svi odrađivali svoj dio posla posebno u nevladinom sektoru. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo na replike, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega Bubalo, u završnom djelu svog izlaganja već ste mi odgovorili na dio pitanja kad sam digao za repliku. Ubiti ovaj zakon i čini mi se da onaj tko ga je sastavio ubiti i ne razumije ubiti na koji način udruge i funkcioniraju. I definitivno je, slažem se s vama da treba razdvojiti profesionalizam od volonterima i u onom djelu kad ste spomenuli udruge koje se bave nekakvom vrstom djelatnošću poput, kako mi to popularno u Primorju zovemo barutana od nekakvih nogometnih klubova, boćarskih klubova koji imaju šank, ostvaruju nekakve prihode. Činjenica je da imaju iskaznice pa onda to dijele kao za svoje članove. Međutim, sam volonterizam a i 90% svih tih udruga ubiti se financiraju iz proračuna jedinica lokalnih samouprava najvećim djelom i tu je kontrola potpuno jasna, mogu se financirati na način da kandidiraju svoje projekte, za projekte dobiju određeni iznos sredstava i na osnovu realiziranih projekata podnose kasnije izvješća. Druga stvar je ono što se odnosi na nekakve karitativne djelatnosti, da li stavljat u ovaj zakon i u taj dio profesionalizma udruge koje su sastavljene kao klubovi liječenih alkoholičara ili udruge koje se bave sa djecom, udruge dobrovoljnih darivatelja krvi, mislim da u tom djelu treba i puno fleksibilniji, ne stavljat kako ste i sami rekli svih njih u isti koš. Definitivno se zna što znači nekakav klub poput Dinama, prodaja igrača ili sve ono o čemu su i prethodnici govorili a definitivno se zna i što to znači za nekakav pjevački zbor koji ostvaruje nekakve nastupe koji ima većinom članove preko 60, 70, 80 godina i što oni znače u okupljanju i mobilizaciji stanovništva na tom području.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Kolega Klariću, naime ja sam u svojoj raspravi naglasio da treba odvojiti profesionalizam od volonterima ali i da treba spriječiti da netko vodi kafić ili ugostiteljski objekat na udrugu a znamo da bez iskaznice će može doći i popit piće i platit također tu izvršenu uslugu. No ono što želim naglasiti također od 12 milijardi i 700 milijuna kuna koliko se izvrti u udrugama, 2 milijarde iz proračuna, milijardu iz državnog otprilike, milijardu iz svih lokalnih, općinskih i županijskih proračuna, prema tome manje od 20% je financiranje upravo kroz projekte i kroz sredstva koja idu iz jedinica lokalne uprave i ta sredstva se pravdaju. No evidentno da se želi ovim zakonom da svi dostavljaju statistiku i da imamo sva izvješća i to kvartalno, to je važno ali ne smije se zaboraviti udruge koje posebno karitativno djeluju i treba ih izuzeti od plaćanja poreza na one donacije koje dobivaju.
Poštovani zastupnik Ivan Grubišić, replika.
Sasvim sigurno da bi trebalo napomenuti neke stvari koje su mi poznate da bi bolje razumjeli funkcioniranje izvršne vlasti i raznih ugovora. Kad se radi o porezima crkve onda po mom mišljenju milostinja koju dobiva crkva od vjernika ne bi trebalo ući u poreznu stavku ali ako crkva dobiva novac iz državnog proračuna onda znam pouzdano, to mi je rekao bivši veleposlanik Hrvatske u Vatikanu i Vatikan je za to da crkva onda mora dati izvješće u što taj novac poreznih obveznika troši. I kad je rekao to predsjedniku … konferencije Hrvatske vi ste dužni davati izvješće, on mu je odgovorio, mi smo se dogovorili s Vladom da ne moramo dati izvješće, dakle ovdje je politički faktor u igri i on ne bi trebao biti prisutan. Zakon treba važiti za sve jednako. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Ovaj kolega Grubišić, radio sam deset godina u izvršnoj vlasti na mjestu župana, također i gradonačelnika i dobro znam na kraju svake godine da udruge pravdaju sredstva namjenski a posebno vjerske zajednice također su dostavila sredstva za čega su usmjerila ona sredstva za koje su tražili i za koju namjenu. Obično je to za zaštitu kulturnih dobara jer mi znamo da održavanje katedrala, crkvi, posebice crkvi starih 100, 200 pa 300 i više godina itekako košta i tu sigurno da su potrebna sredstva. No gospodine Grubišiću, nigdje nisam čuo da se ni u Europi zaviruje u milostinju, ona koja se daje u crkvi pa da se i to oporezuje, nadam se da niste stava da bi se trebala i milostinja oporezivat. Prema tome, crkve daju svoja izvješća na kraju godine općinama, gradovima, županijama. Vjerujem da će gospodin Lalovac potvrditi da i namjensko korištenje sredstava na razini države također dostavljaju izvještaj, evo to bih volio čut.
Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Bubalo, vi ste vrlo jasno, zapravo pojasnili ste ono o čemu sam ja govorio. Rekli ste ono koji se bave komercijalnom djelatnošću ne mogu biti u … tu se u potpunosti slažem. Jer što je recimo komercijalnije od nogometa? Nema komercijalnijeg. Što je gospodarskije od nogometa? Nema ničeg komercijalnijeg. To se moglo regulirati Zakonom o sportu, kao što ste vi rekli. Rekli ste da treba evidentirati sve donacije, omogućiti da se sportski klubovi pa ste onda rekli i umjetnička udruženja, da se mogu, međutim sportski profesionalni klubovi se trebaju odvojiti od toga i javni novac ne smije ići u sportske profesionalne klubove, javni novac, u amaterske da, ali sasvim sigurno u profesionalne ne. A danas što se događa recimo u gradu Zagrebu? Javni novac odlazi u profesionalne klubove kako bi igrači imali što veće plaće, kako bi igrači mogli voziti što bjesnije automobile. Je li to u redu? A istovremeno, masu Zagrepčana kopa po kantama za smeće, oni koji financiraju te bogate ljude. Prema tome, treba odvojiti profesionalizam od amaterskog sporta i sasvim sigurno da se taj profesionalni sport ne smije financirati javnim novcem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Slažem se kolega Vukšiću da nogomet je komercijaliziran, ali nogomet je i dobra promocija kako naše države, tako i gradova i općina. Nažalost ministar nije imao snage, ministar Jovanović mijenjati Zakon o sportu koji je trebalo mijenjati i drugačije definirati pravila. Slažem se s vama, jedno je profesionalizam, drugo je amaterizam, ali vi ste upravo govorili o jednom klubu. Znači, ali u tom klubu u kojem prvi tim je itekako profesionalaca, imamo mlade uzraste i par tisuća, vjerojatno djece koji treniraju. Netko treba platiti i te trenere, netko treba ulagati u tu djecu. Znači, ja sam da se odvoji posebno ta djeca u koju treba ulagati, a posebno se voditi briga oko ovog dijela profesionalizma, tu se slažem. Ako netko ubire milijune, onda milijunima nek' i financira taj dio profesionalnog pogona i to je logično, ali nemojmo se zavarati, treba posebno izdvojiti ove mlađe uzraste i djecu koji su naša budućnost i koju želimo odvojiti od droge, od onoga svega što se nailazi na ulici, a upravo kroz sport i kroz društveni rad itekako će doprinijeti i svom razvoju i svom razvoju kao osobe. Ono što imamo prigodu vidjeti, a to ste spomenuli, sve više ljudi kopa po kantama za smeće. To je ono što nas brine, to je ono što nas žalost jer svakodnevno vidimo sve veći broj ljudi. Zato sam maloprije u svojoj raspravi, kolega Vukšić, rekao da karitas i donacije koje idu u karitas, ne bi trebalo oporezivati nego dat šansu da upravo tim ljudima kojima je pomoć najpotrebnija, a vidimo da su crne brojke u Hrvatskoj i sutra će biti još veći broj jer nemamo kreativne politike u gospodarstvu, u razvoju Hrvatske, zapošljavanju, tu se refleksije osjete i tu moramo naći snage da se upravo pomogne takvoj karitativnoj djelatnosti.
Poštovani zastupnik, Dražen Đurović, replika.
Hvala. Evo, kolega Bubalo slažem se s vama oko teze u svakom slučaju da udruge koje djeluju karitativno da bi trebalo izuzeti iz ovoga i mislim da je to nešto što pretpostavljam da će i predlagatelj zakona uvažiti i naći model da se to učini. Ono što mene pati i to me pati već nekoliko, zadnje dvije godine intenzivno, to je gospodarsko stanje, svi smo zapravo svjesni da država nije više u šestogodišnjoj recesiji, već je danas država u depresiji. U toj depresiji traže se razne načine da se otklone posljedice te depresije i da se smanje troškovi same države, a mislim da su komorski doprinosi jedna od najblažih i onih poteza koji bi najmanje utjecali i na standard građana i na standard društva i da bi recimo jedna privremena mjera suspenzije komorskih doprinosa, u smislu da budu, da se ukinu obvezni i da budu primjerice na dvije godine suspendirani, da budu dragovoljni, bila jedna vrlo smislena mjera u razdoblju ove depresije, puno bolja nego da se primjerice ide izravno na plaće hrvatskih građana. I sam sam osjetio i mnogi poduzetnici se i nama javljaju u klub koji se žale zašto moraju izdvajati 800 kuna, 1000 kuna, 1500 kuna obvezne članarine primjerice za Hrvatsku gospodarsku komoru, a ne osjećaju da imaju apsolutno ikakve veze s tom komorom niti da im ta komora na bilo koji način pomaže u njihovom radu. I sam sam se osjećao opljačkanim što sam godišnje oko 2500 kuna morao davati Hrvatskoj liječničkoj komori za koju sam isto, također kao osoba osjećao da mi ništa ne znači, da ništa ne koristi mojoj struci ni meni u radu, a bio sam obvezan plaćati to. U trenucima ove recesije i ove depresije, mislim da bi suspenzija obveznog članstva bila vrlo smislena mjera.
Hvala. Odgovor na repliku, poštivani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Evo, kolega Đuroviću, obično ne odgovaram kolegama iz istog kluba jer isto gotovo razmišljamo, ali kada je u pitanju karitas onda sigurno da, ponavljam, treba naći načina kako pomoći karitasu. No evo dok smo raspravljali, jedan stariji umirovljenik mi je poslao poruku, kaže mjesečno doniram dječjem selu u Ladimirevcima po 100 kuna, a još moram platiti poštarinu. Nije problem donacija, nego treba imati socijalnu odgovornost pa i državne institucije i državni sustavi, također pomoći da doniramo onima kojima je najpotrebnije. Prema tome i čestitam svima koji razvijaju pojedine akcije koje doprinose da pomognemo onima kojima je najpotrebnije. No otvorili ste pitanje komore. Da li komoru treba objedinjavati u obrtničku i gospodarsku? Sigurno da je tema o kojoj treba razgovarati. Pitanje komorskih doprinosa sigurno da ljudi trebaju imati uslugu, ali vjerojatno da nam komore trebaju. Vi ste maloprije spominjali liječničku komoru, volio bih da sve komore daju određenu uslugu svim onima koji su članovi i to treba biti imperativ svih komora.
Izgradnja političke osobnosti svakog člana kluba je na dijelu, prema tome idemo dalje. Poštovani zastupnik, Igor Češek.
Zahvaljujem predsjedniče. Kolega Bubalo, vi ste govorili o profesionalizmu i volonterizmu. Ja bih htio samo nadopuniti vašu raspravu jer prilikom rasprave u Hrvatskom saboru o Zakonu o sportu i sportskoj inspekciji smo vrlo jasno iznijeli stavove kako treba razlučiti što je amaterski sport a što je profesionalni sport. Isto tako smo rekli da bi se trebalo više novca iz državnog proračuna usmjeravati k razvoju amaterskog sporta jer upravo iz amaterskog sporta nastaju profesionalci i to se vrlo dobro zna. Prije su bila drugačija vremena kada djeca odnosno mladi sportaši praktički nisu morali plaćati ništa ni članarinu ni kotizaciju niti opremu niti gorivo da bi otišli na gostujuća natjecanja, međutim danas tomu nije tako. Mišljenja sam već sam postavio upit kada je bio prijedlog Zakona o sportskoj inspekciji koliki će efekt polučiti ta sportska inspekcija i bojim se da ovaj zakon prikriva Jovanovićeve slabosti. Ali kada ste govorili o karitativnim udrugama, postavljam pitanje, nije vezano uz ovaj zakon, da li se može da li ministarstvo razmišlja o ukidanju PDV-a na doniranu hranu? Jel vi ste bili sigurno u prilici, a vjerojatno ste iskoristili isto kao i ja dođete u pekaru i postoji onaj kruh za poslije, vjerojatno bi tih kruhova za poslije bilo puno više da se na taj kruh ne plaća PDV.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Pa sigurno da malo se danas u RH sustavno radi s djecom kada govorimo o sportu i tu vidim dugoročni problem. ministar je Jovanović pričao o zdravoj hrani ili onoj jabuci ili voću koje itekako se plaća skuplje nego što je na tržištu ali nas puno više brinu izvannastavne aktivnosti kojih je sve manje po školama, izvannastavne aktivnosti koje su pomagale djeci posebno kada govorimo o sportu i tu trebamo imati posebnu senzibilnost prema amaterskom sportu i pružiti mogućnost da oni koji doniraju koji pomažu koji doista žele da taj dio sporta posebice djece da žive i da imaju sadržaje to treba posebno honorirati i posebno pomagati. Malo prije ste spomenuli PDV na doniranu hranu, o tome mislim da ne treba uopće riječi trošiti nego mislim da Ministarstvo financija treba tu pomoći.
Zadnja replika unutar kluba poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Unutar kluba ili izvan kluba svejedno je dakle imamo pravo na repliku po Poslovniku Hrvatskoga sabora i u klubu i izvan kluba prema tome nema potrebe napominjati te stvari. Gospodine Bubalo evo iako sam u klubu nisam dok se nismo ovdje sporazumjeli međusobno što je NGO dakle nevladine udruge pa bih volio da i naše gledateljstvo da su to NGO nevladine udruge Non governmental organization ili organizacije. 230 tisuća kuna kao limit je limit koji je gospodin zamjenik ministra objasnio sa 30 tisuća eura, prema tome to je točno u bobu reklo 30 tisuća eura koje je spominjao i za Njemačku, jeli tako. Prema tome o karitativnoj djelatnosti i donacijama moram spomenuti i ovdje da mi je jedan od župana u Hrvatskoj spomenuo razminiranje i rekao da je jedna američka organizacija htjela donirati novce za razminiranje ali kada su čuli da moraju platiti PDV na donaciju za razminiranje odustali su od toga. To je strašno, to je nevjerojatno. Da, moraju platiti PDV na to. Ono što ste govorili o profesionalnom i amaterskom sportu razdvajanju profesionalnih ekipa prve momčadi od ostalih, škole kako se zove Hitrec Kacijan ne znam ni ja sve, to je pravo rješenje koje nudite ministru Jovanoviću upravo da se istakne u tome. Dakle nudimo i konkretno rješenje kako da se to riješi. I na kraju kada pomažemo putem telefonskih poziva onima koji imaju loše zdravlje pa djeca sa zloćudnim bolestima itd. vidite na ekranu piše poziv je 5 kuna koje doniramo plus PDV. Pa to je strašno. I sada tu djecu kojoj želimo pomoći i tu se našlo da država ubere taj nesretni PDV kada netko hoće i donirati. Evo i u ovom slučaju i u slučaju donacije za razminiranje obavezno PDV. Nije baš uredu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Pa sigurno da Ministarstvo financija gospodin Linić i gospodin Lalovac imaju dobre namjere i vjerujem da će ovaj zakon biti izbrušen no želim naglasiti da spominjao sam NGO to su nevladine udruge koje bi trebale uvijek biti nevladine. Ponekad se dogodi da ne bude baš tako pa budu i općinske i gradske i županijske pa i državne no upravo je bitno da budu nevladine i da se razlikuje taj dio komercijalnog od nekomercijalnog. 230 tisuća kuna sigurno da je veliki upitnik mora se preispitati. Kada je u pitanju komercijalizacija to može biti od 20 tisuća kuna a ne od 230 tisuća kuna prema tome to treba preispitati. Ali ono što nama posebno u Slavoniji i Baranji predstavlja problem da ljudi koji žele donirati razminiranje prostora Slavonije i Baranje, a svjesni smo po Ottawskom sporazumu da nećemo do 2019.razminirati Hrvatsku, dapače to će trajati 10 godina više i svjesni smo od 1.7.prošle godine da je sve manje donacija jel upravo zbog plaćanja PDV-a tu trebamo razmisliti kako pružiti mogućnost da se ubrza proces razminiranja, stvaranja novih ekoloških prostora koji će pružiti razvoj poljoprivrede i gospodarstva, novo zapošljavanje i tu moramo naći načina. A o HT-u nema potrebe govoriti kao i o PDV-u na neke važne stvari kada su u pitanju pomoć onima kojima je najpotrebnija.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Bubalo dobro ste detektirali sve nedostatke ovoga zakona, a ja bih vas nadopunio s time da ovaj zakon u potpunosti ignoriran osnovna načela rada neprofitnih organizacija, a to je načelo neprofitnosti. On dovodi u pitanje dugoročnu samoodrživost organizacija civilnog društva, udruga i negativno će se odraziti na stabilnost radnih mjesta u neprofitnim organizacijama što je suprotno strateškim programima financiranja organizacija civilnog društva unazad 10 godina. Jednako tako nije proporcionalan cilju i svrsi koji se želi postići. Sprečavanje i razotkrivanje organizacija koje se za poslovne potrebe zloupotrebljavaju neprofitni i pravni status. I ne može se u članku 33.što je najgore reći da će se tako osnovati trgovačka društva pa će tako biti trgovačko društvo vatrogasaca, trgovačko društvo kulturnih djelatnika ili kulturno društvo invalida ili trgovačko društvo invalida i sve redom. Ja sam za to da se sve stavi u okvire, ali današnja uredba jasno u članku 70. govori o financijskim izvještajima kako se sastavljaju, što moraju činiti, kad se podnose, o kratkoročnim, dugoročnim, o bilancama, sve to se mora i danas raditi. Ja ne znam u čemu je zapravo problem i što je konačni cilj ovoga prijedloga zakona s obzirom da i GONG i druge udruge koje se bave socijalnom zaštitom i potrebama su protivne takvom zakonu jer to će samo još dodatno otežati njihovi i ovako skroman rad.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Đakiću, kad sam govorio o udrugama ja sam pročitao i njihovu definiciju, a to je zaštita svojih probitaka ili zauzimanje za opće interese bez namjere stjecanja dobiti, … pravila u uređenju i ustroju djelovanja tog oblika udruživanja. Znači nije cilj profitabilnost nego dapače, cilj je zaštita probitaka i opći interes. To treba biti cilj u svakoj udruzi, no nije baš u svakoj udruzi bilo tako i sigurno da će ovaj zakon spriječiti one koji su pokušali putem udruga, radili komercijalnu aktivnost i nisu plaćali porez. To će se sigurno riješiti ovim zakonom. Maloprije ste rekli da se ignoriraju NGO-i ili njihova neprofitabilnost ili samoodrživost. Jedne godine imate više prihoda i druge godine manje i sigurno da taj odnos treba sagledavati, ali treba sagledavati i to je to bio prihod od neke komercijalne djelatnosti pa sam spominjao i onih 20 000 kuna ako je komercijalna djelatnost i ako se pojavljuju na tržištu onda moraju imati d.o.o. To je logično i oko toga mislim da se ne trebamo prepirati. Siguran sam da člankom 33. nećemo imati d.o.o.-e vatrogasaca, invalida itd. jer oni izvršavaju svoje obveze i rade neprofitabilno. Prema tome, siguran sam da nećemo imati d.o.o. vatrogasaca ili d.o.o. invalida ili nekih drugih. Prema tome, i danas se moraju prijavljivati izvješća ali puno važnije, a ono što nije rečeno na početku to je cilj ovoga zakona i koji su to učinci koje će imati zakon na udruge.
Nadica Jelaš, replika.
Kolega Bubalo, vi ste u svojoj raspravi dobro primijetili da utvrđivanje granice od 230 000 kuna prometa od profitabilne djelatnosti za otvaranje trgovačkog društva zapravo neće do kraja onemogućiti bavljenje profitabilnom djelatnošću neprofitabilnih organizacija. Naime, opće je poznata stvar da čak i mali seoski klubovi sportski, najčešće je riječ o nogometnim klubovima, dakle prodaju piće za vrijeme utakmica pa i ne samo za vrijeme utakmica, dakle bave se profitabilnom djelatnošću i konkurencija su ugostiteljima koji jesu u sustavu poreza. Dakle mali obavljaju mali opseg profitabilne djelatnosti, veliki obavljaju veliki opseg profitabilne djelatnosti i tu se zapravo velim postavljanjem tog limita neće nešto puno promijeniti, ali ono što može promijeniti definitivno je striktna kontrola od strane gospodarske inspekcije. I još ste nešto rekli, dakle milodare koje dobiva crkva ne bi trebalo oporezivati i s tim se u principu slažem, međutim dat ću jednu usporedbu koja možda nije najsretnija, ali da li vam je poznato da se napojnice koje dobivaju konobari kod posluživanja pića i jela oporezuju porezom na dohodak.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Naime, ja sam u svojoj raspravi rekao da je bitno tih 230 000 kuna, ali netko ako radi komercijalno i ako je 20 000 kuna onda remeti tržišnu utakmicu i sigurno da treba plaćat porez. Također jer utječe na konkurenciju. Ono što je nama važno u HDSSB-u, a to je da se kontrola striktno definira i da se kontrola striktno provodi, a ne da bude kriterij ovakav i onakav, da se ima prostora da se različito gleda na pojedine udruge. Ono što je definitivno, milodari crkvi nigdje se ne oporezuju, a nisam čuo da je neki konobar koji je dobio napojnicu da je platio porez.
Goran Marić, replika.
Kolega Bubalo, govorili ste o podacima i ukupnim iznosima koje udruge dobivaju novac iz državnog proračuna ili s lokalnih razina. Moram priznati da imam određenu malu rezervu prema tim podacima. Naime, vjerodostojno bi bilo i što bi nužno bilo, ja se nadam da će to biti do drugog čitanja da jedan ovako važan zakon kao što je ovaj u obrazloženju treba imati popis svih udruga poimence, sa nazivom udruge, djelatnosti kojom se bavi i svim izvorima sredstava koje dobivaju iz državnog proračuna ili jedinica lokalne samouprave ili bilo kojeg vida novaca poreznih obveznika sa rekapitulacijom. Onda bismo mogli raspravljati o toj temi malo suvislije i jasnije. Drugo ste govorili o ugovoru sa Svetom Stolicom. Pa ugovor sa Svetom Stolicom jasno definira tronamjensko korištenje tih sredstava: za crkvene službenike, za gradnju novih crkava i za karitativne svrhe. Zar ćemo onda i to valjda nećemo, valjda ćemo do drugog čitanja to ispraviti, prisiliti crkvu da formira društvo s ograničenom odgovornošću sa registracijom djelatnosti prikupljanje milostinje imenovanjem direktora za milostinju. Pa naići ćemo na prvu prepreku, neće se moći registrirati pri trgovačkom sudu jer nema klasifikacije bavljenje prikupljanja milostinje pri registru trgovačkog suda. Takve klasifikacije nema. I trebamo razlikovati udrugu od udruge, trebamo dobronamjerne i ne dobronamjerne i je li novac državni se koristi za izgradnju novih crkava ili možda za praćenje aktivnosti za izgradnju novih regija. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Mariću, moram priznat da se ovaj put itekako razlikujemo, mišljenje vaše i moje. Kad govorimo o podacima koje imamo po djelatnostima udruge ja sam siguran da su podaci točni i da ono što su i ministarstva i županije i gradovi donirali, a govorimo ili usmjerili za projekte i programe, to je oko 2 milijarde kuna. Ja sam siguran da je to dobro raspoređeno i nemam rezervu prema podacima. Ali imam rezervu prema onome što sam rekao u raspravi da nismo dobili podatak koliko su udruge platile poreza na dohodak, koliko su platile PDV-a i volio bih da imamo i te podatke ovdje. A vjerujem da gospodinu Lalovcu to neće biti problem doći do tih podataka pa makar i do drugog čitanja. Znači po djelatnostima ja sam siguran da imamo točne podatke. Ono što ste malo prije spominjali to je ugovor sa Svetom Stolicom. On je jasan i sigurno ja vjerujem da se provodi i da se namjenski pravdaju sredstva koja su korištena za uređenje kulturnih dobara itd. Prema tome, oko klasifikacija mislim da nema potrebe razgovarati za milostinju, jer siguran sam da se porez na milostinju u Republici Hrvatskoj nikad neće plaćati.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Bubalo, vi ste spomenuli u svom izlaganju financijsko poslovanje sportskih klubova kao jedan od problema i rekli ste također da, povezali ste to i sa prevencijom borbe protiv ovisnosti što mislim da premalo naglašavamo jer se upravo to svodi na to i u tom dijelu bi trebalo sagledavati. Jasno je slažem se sa vama da bi trebalo dobro razlučiti koje su to udruge koje trebaju biti oslobođene plaćanja PDV-a pa i bilo kakvih drugih poreza. Ali ne samo udruge. Oslobađanja ili olakšice bi trebali imati pojačane svaki onaj poduzetnik i gospodarstvenik ili fizička osoba koji želi pripomoći takove vrste aktivnosti posebno u sportskim kolektivima. Mi smo danas u situaciji da jednostavno će amaterski klubovi polako nestajati, dakle nestajat će. Jer recimo samo za primjer amaterski klub u trećoj hrvatskoj ligi o nogometu govorim ako hoćeš djelovati sa svim onim selekcijama koje moraš imati po pravilnicima, ako hoćeš naravno odlazit na utakmice, ako hoćeš sve pošteno odraditi kako treba, treba minimalno 600000 kuna za jednu sezonu. Toliko treba za trenere, za selekcije, za putne troškove, za sve ono drugo. Pa ja postavljam sad pitanje da li smo to imali na umu, da li smo sagledali tu situaciju što ste vi govorili da treba sagledati sve što se događa i što će se dogoditi. Koji će nastati problemi jer za provođenje ovog zakona će trebati stručni ljudi. Danas je vrlo teško naći volontere jer se nikome više ne da dati svoje ima da ga sutra netko ganja, da ga proglašava lopovom, kriminalcem ili nečim drugim, a on to radi iz ljubavi, iz nekakvog voluntarizma, ljubavi prema sportu ili prema nekoj drugoj udruzi.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Hrg, znam da dugo godina radite u jedinici lokalne uprave i sigurno da dobro poznajete koji su to problemi i kako je teško da jedinica lokalne uprave isfinancira i sport i kulturu, pa i sve udruge na prostoru svoje jedinice uprave. Sigurno da ima zainteresiranih gospodarstvenika koji bi pomagali u tom dijelu, posebno da im se honorira ili da budu oslobođeni i tog dijela donacije, potom isplaćanja poreza na donaciju. To je ono što sam ukazivao u raspravi sa posebnim osvrtom na Caritas i na razminiranje, sa posebnim osvrtom na Caritas i na razminiranje. Sportski klubovi puno rade na prevenciji i ovisnosti, pa ponekad i više nego oni koji su doista i zaduženi i plaćeni, rade na tome. Jer upravo kroz te sportske klubove djeca imaju aktivnosti, djeca se bave sportom i izgrađuju se kao osobe. To je važno i prema tome promocija sporta je važna i zato treba mijenjati Zakon o sportu kako bi se pomoglo upravo sportskim klubovima posebno nižeg ranga. Maloprije dosta se u replikama i raspravama čulo profesionalni klubovi i to jedan do dva o kojima se govorilo. Ali ono što nije se govorilo kako da prežive amaterski klubovi koji doista teško i onim velikim voluntarizmom koji postoji u klubovima preživljavaju. To mislim da većina ljudi koji je radila u jedinicama lokalne uprave i regionalne uprave itekako znaju. Prema tome, molim ministarstvo da još jednom razmotri ove sugestije koje su pristigle posebice oko donacija, na karitativnu djelatnost, na razminiranje i ono što je važno za Republiku Hrvatsku.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Ivo Jelušić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ovaj zakon je i danas ovdje u sabornici, a inače ovih dana, ovih tjedana od kad je u javnosti izazvao puno pozornosti. Ja bih se usudio reći i puno više nego što objektivno i zaslužuje. Ispada da je ovaj zakon puno važniji nego što stvarno je. Zašto? Pa zato što se polazi od pogrešnih stvari. Što je svrha, cilj ovog zakona i što na koncu u njemu piše. Je li uvođenje poreza i oporezivanje crkve, sindikata, udruga itd. ili uvođenja reda? Dakle, je li cilj uvođenje poreza, oporezivanje ili uvođenje reda? Ispada po cijeloj ovoj raspravi što traje da je ovo prvo, a o tome u ovom zakonu gotovo da ništa nema ili nema ništa. Ovaj zakon ne uvodi nikakvo oporezivanje nikoga, ali uvodi reda. Pokušat ću to u svojoj raspravi pokazati, a nadam se i dokazati. Dakle, sjećam se onog četvrtka kada je ovaj Zakon bio na Vladi upućen ovdje k nama u Sabor. Tada su se svi mediji, televizije, elektronički i ostali mediji raspisali što će se sad dogoditi, hoće li se uvesti porez, pa se išlo najviše na crkvu, pa se pozvalo urednika "Glasa Koncila" mislim u treći Dnevnik. Hoće li se sada oporezivati milostinje, ono što svećenici ubiru za krštenje, za krizmanje itd. Naravno da neće i naravno da od toga u ovom Zakonu nema ništa, ne samo u ovom Zakonu, nego i u drugim zakonima koji upravo to reguliraju, a ovaj to uopće i ne regulira. Ali naravno zgodno je reći sada kada je SDP na vlasti da sada eto hoće se uvesti oporezivanje crkve, oporezivanje djelatnosti crkve jer je to zgodno, jer to SDP-u pristaje reklo bi se. Kaže meni jedan susjed sutradan nakon toga što je gledao, veli pa susjed veli pa zašto to radite narodu koji ne podržava moju političku opciju? Veli komunisti su prije veli crkvu htjeli uništiti, a vi je sad želite oporezovati. Takav je čovjek dojam stekao iz ovoga što se razgovara. I kada bi god bilo tako ja bih protiv ovog zakona bio sa obje ruke, ali u ovom zakonu toga nema. Nego, zgodno je to reći, zašto to netko radi, zašto to mediji rade, zašto to ovdje radimo? To je drugo pitanje. Znate u medijima, u javnosti pa i ovdje u Saboru je dozvoljeno svašta govoriti pa i gluposti pa i neistine. Međutim, ovaj zakon što se tiče toga dakle uopće ne tretira oporezivanje nijedne neprofitne organizacije. On samo govori o tome kada se ta neprofitna organizacija bavi gospodarskom djelatnošću što se tada događa. Mada i to je već i prije bilo riješeno. Dakle, ovaj zakon ne, nego Zakon o porezu na dobit je rekao i njega ne mijenjamo. Dakle, što se tiče crkve prvo postoji još jedan dokument to je Sporazum između Hrvatske i Vatikana gdje se točno odredilo da to ne ulazi, da crkvene djelatnosti i ono što crkva radi nije predmet oporezivanja u Hrvatskoj. To ne mijenjamo kao što je poznato. Ali ne mijenjamo ni Zakon o porezu na dobit u kojem jasno i glasno kaže se da sve one neprofitne organizacije koje obavljaju opću društveno korisnu zadaću i dok god obavljaju tu zadaću i dok god se time bave kao što su vjerske zajednice, dakle crkve, sindikati, dobrovoljna vatrogasna društva, humanitarne, socijalne i ostale udruge, sportski klubovi itd., dok god obavljaju tu djelatnost i tom djelatnošću se bave nisu oporezovani. Dapače, mogu imati ne znam koliki višak prihoda na rashodima to neće biti oporezovano. To jasno piše u Zakonu o porezu na dobiti jer on to regulira, a ne ovaj zakon a njega kao što znate ne mijenjamo. Ono što ovim zakonom istina Bog se pokušava uvesti novina, a to je da oni koji, neprofitne organizacije koje obavljaju gospodarsku djelatnost, a ta gospodarska djelatnost prelazi 230 tisuća kuna, odnosno prihodi po toj osnovi, trebaju osnovati trgovačko društvo. Ali o tome nisam siguran da li je i to dobro, da li je … [[Govornik se ne razumije.]] 230 tisuća ili ne treba. Zašto? Zato što i dosada po postojećoj uredbi svak onaj tko se bavio gospodarskom djelatnošću bez obzira da li je imao prihod od toga 10 kuna, 10 tisuća kuna ili milijun kuna je bio tretiran kao gospodarska djelatnost i podlijegao svim poreznim tako mogu reći propisima kao i svaka druga gospodarska djelatnost bez obzira što nije bio registriran kao d.o.o. ili dioničko društvo. Prema tome, tu nema razlike. I dosada tko je obavljao bez obzira je li bio sportski klub, humanitarna udruga, socijalna, ako je obavljao gospodarsku djelatnost, dakle neki su ovdje spominjali kafić itd., i dosada je po uredbi toj taj isti kafić morao biti tretiran kao gospodarska djelatnost i ako je po toj osnovi ostvarivao profit, višak prihoda, dakle profit morao je platiti porez na dobit, i dosada. Da li je plaćao? O tom potom. Međutim, što u uredbi dosada nije bilo i zašto je potreban zakon? Nije bilo sankcija, nije bilo nadzora riješeno na način kao što se to sada rješava u ovom zakonu. Ovim zakonom se dakle to puno bolje, detaljnije i jasno rješava. Dakle, što ovaj zakon, koje su novine u odnosu na uredbu koja je dosada bila na snazi? Transparentnost! I to je ono uvođenje reda. Dakle, da sve neprofitne organizacije moraju objaviti svoje godišnje izvještaje u Registru neprofitnih organizacija pri Ministarstvu financija. I to je jedina ozbiljna novost kad je riječ o financiranju i o financijama. Ništa drugo. Naravno, uvodi se također novost da one koji imaju veće prihode od 3 milijuna kuna moraju dakle angažirati reviziju, a oni koji imaju preko 10 milijuna moraju napraviti i Godišnje revizorsko izvješće. I ono što je bitno da se uvodi nadzor. Da se vratim samo oko trgovačkih društava. Dakle, s obzirom da je i dosada gospodarska djelatnost bila oporeziva bez obzira koliko, u kojem ona omjeru bila, bila ona 100 tisuća, 230 ili milijun to treba dakle i dalje provoditi i ovaj zakon u tom smislu to mora regulirati. Ostavljamo otvorenim, nisam siguran da li ta granica od 230 tisuća kuna mora biti jer nisam siguran kako se to u praksi može i provoditi. Na primjer, neka udruga ima ove godine 250 tisuća kuna prihoda od gospodarske djelatnosti i sad se ne zna kad ona mora osnovati trgovačko društvo. Jer trebala već prethodno? Ili će trebati sljedeće godine? A što ako sljedeće godine neće imati taj prihod? Dakle, tu ostaju dileme. Ja bih da to u ovom prvom čitanju ostavimo otvoreno pa da vidimo da li je tih 230 tisuća kuna dobra granica kada trebamo odrediti da se mora formirati trgovačko društvo. Ali, ono što je novost, i možda to upravo smeta, a to je da se uvode stroge propisane mjere nadzora svih neprofitnih organizacija. Dakle, svi moraju podnositi svoj financijski izvještaj i taj izvještaj će biti javno objavljen i svima dostupan. Možda to smeta. A oni koji dobivaju sredstva iz proračuna morat će podnositi svoj izvještaj onima od kojih su dobili, od općine, grada, županije, države i što je bitnije sad će moći ti koji su im dali novce moći će u svakom času doći i to iskontrolirati. I pri tome ako utvrde nešto ili ako im se ne omogući propisane su jasne sankcije, kazne itd. Možda i to smeta. Ono što je razlika između onih koji ne dobivaju javni novac i onih koji dobivaju što oni koji ne dobivaju javni novac dakle ne moraju podnositi taj izvještaj kud su utrošili jer ga naprosto ne dobivaju. Ali, moraju podnositi financijski izvještaj. Ovdje je bilo riječi i o sindikatima i o drugim zašto moraju. Pa nije to javni novac. Pa nije, nije svagdje javni novac. Pa ni trgovačka društva privatna nemaju ništa s javnim novcem i moraju podnositi svoje izvještaje o poslovanju. Zašto? Pa da se vide jesu li od gospodarske djelatnosti ostvarili ako ništa drugo dobit pa da plate porez na tu dobit. Kako ćemo mi znati da li je neka neprofitna organizacija ostvarila profit i dobit od gospodarske djelatnosti ako svoj izvještaj ne objavljuje i nije dužna dostaviti? Tako da što će porezna uprava svaki dan navraćati u svaku neprofitnu organizaciju jer se time bave, bojim se da je to malo prezahtjevno i nemoguće provesti. Dakle, koje su ovlasti nadzora? Da utvrde nepravilnosti, daju rok zaklanjanja, da ako utvrde da ako je neopravdano ili nepravilno trošeni javni novac da izdaju rješenje o njegovom povratu. I ono što je također bitno da ako utvrde da postoji sumnja u kazneno djelo da ili pranje novca da to su dužni procesuirati. Ako imaju sumnje da je došlo do pranja novca, dužni su to i obavezni, imaju ovlasti za to, dakle u kontroli da to sve proslijede uredu za sprečavanje pranja novca odnosno ako se utvrde elementi kaznenog djela da to prijave. To je obveza i dužnost nadzora. I to se, da li je moguće da dođe do pranja novca ili do nezakonitog poslovanja kod onih koji ne dobivaju javni novac, koji se ne financiraju iz proračuna, bilo općinskog bilo državnog, pa naravno da je moguće, znači, a njih se, oni koji zagovaraju da oni ne trebaju objavljivati financijske izvještaje, vi sve ostalo, dakle trebalo ostati nezaštićeno, zašto? Prema tome, ovdje u ovom zakonu se ne govori o oporezivanju nego u uvođenju reda jer oporezivanje je riješeno drugim zakonima, Zakonom o PDV-u, Zakonom o porezu na dobit, ovdje o tome ni riječi nema niti se što u tom smislu mijenja, dakle nema novog oporezivanja ali ima uvođenja reda. E sad zašto je netko protiv uvođenja reda, otom potom. Odmah da kažem, od ovog zakona i kada bi se striktno bude problem, neće biti neke porezne koristi pa udruge nemaju velike profite od svoje ne gospodarske djelatnosti da bi sad to moglo spasiti državni proračun ili bilo koga, ne. Prema tome, nije to svrha niti je to cilj, ali je cilj naprosto ako obavlja trgovačku djelatnost da ga se stavi u ravnopravnu poziciju kao što je to i s drugima koji to obavljaju i ako ostvaruju profit po toj osnovi a ne osnovi svoga rada zašto je ta udruga osnovana da po toj osnovi plaćaju porez na dobit kao i drugi. Ako neka udruga, bilo koja dakle neprofitna organizacija obavlja neprofit, obavlja trgovačku djelatnost i iz te djelatnosti nema zarade, nema dobiti, opet neće platiti porez, prema tome nema tu nikakvih problema. Ono dakle što je sigurno apsolutno novost a to je da ovaj zakon donosi transparentnost, uvođenje reda a zato se nadam se da se svi zalažemo, dakle kroz nadzor, kroz obvezu objavljivanja financijskih izvještaja, kroz nadzor, kroz obvezu revizijskih izvješća onih koji imaju veće prihode itd. Prema tome ja se nadam da ćemo pokušati ovom zakonu ako ne u ovom prvom čitanju onda barem u drugom čitanju početi govoriti o onome zaista što i on je a ne onome što on nije ne dovodeći u pitanje da neke stvari možda ne treba drugačije možda riješiti ali ne u ovom zakonu nego u nekom drugom. Hvala lijepa.
Dragutin Lesar replika.
Kolega Jelušić, nekoliko puta ste spomenuli da se ovim zakonom uvodi red i to je dobra namjera i svaki takav prijedlog zakona zaslužuje potporu. Međutim, u namjeri uvođenja reda ubijamo kravu zbog kile mesa jer na jednom istinitom primjeru ću vam ilustrirati što manjka ovom zakonu i kad ga donosimo i pišemo te zakone ne vidimo život. On se odnosi na zaklade. Jedna takva zaklada u Međimurju zove se zaklada solidarnosti Katruža i bavi se isključivo pomaganjima građanima u liječenjima, operacijama i rehabilitacijama građana. Dakle oni koji su ispali iz sustava javnog zdravstva i zdravstvenog osiguranja. Kada ta zaklada kupuje lijek građaninu a kojega je propisao specijalista a taj lijek nije na listi HZZO-a mora platiti PDV. Kada ta zaklada uvozi lijek ili drugu zdravstveno medicinsko pomagalo plaća carinu i PDV. Kada na prijedlog 4, 5 primariusa neki pacijent dobije prijedlog korištenja lijeka koji je na listi HZZO-a ali za neku drugu dijagnozu ne od ove koju konkretni građanin treba kao eksperimentalni lijek na temelju preporuka svjetske zdravstvene organizacije plaća se PDV. To je njihov položaj danas. Dakle, zaklada prikuplja novac građana, rješava probleme sustava i plaća PDV i sad dolazi gospodarska djelatnost jer dio prihoda ostvaruju prodajom suvenira, prodajom cvijeća, Katruža je bourjois, prodaju cvijet bourjois i organiziraju humanitarni koncert da bi prikupili novac što od ulaznica, što od prihoda. Moraju platiti zampu pristojbe ako pjevaju bilo kakvu pjesmu ili sviraju na klaviru i PDV na to. Recite mi takva zaklada koja krpa propust zdravstva ili javnog zdravstva po vama mora biti u ovom sustavu.
Hvala. Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Kolega Lesar, meni je drago da ste vi na tragu moje rasprave raspravili a to je da ste, samo to niste javno rekli da ste se složili da ovaj zakon o ovom problemu o kojem vi razgovarate ne tretira, ne. Pa ovaj zakon ne određuje niti tko će plaćati PDV, ni tko neće. Jednostavno to ste riješili Zakonom o PDV-u, niti rješavate ovo tko će plaće dobiti, tko neće. Protiv udruga, svaka udruga a to je opet Zakon o PDV-u koja se bavi dakle svojom djelatnošću, zdravstvenom, humanom i socijalnom i dok god obavlja tu djelatnost može ostvariti neznatni koliki višak prihoda neće platiti porez na dobit na osnovu toga što ima višak prihoda da ne kažem pro, višak prihoda nad rashodima. Neće ni po Zakonu o porezu na dobit, neće ni po ovom zakonu. Dakle, to je ono što proizlazi iz ovog zakona a i iz onog drugog.
Svi govorite o PDV-u ali to je drugi zakon. Branko Hrg replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Jelušić, vi ste ustvari jako pobožna stranka, cijelo vrijeme vam je crkva pred očima ali nisam se zbog toga javio. Javio sam se zbog vaše rečenice da je cilj zakona uvođenje reda. Ja sad stvarno ovako imajući stvarno jedno dugogodišnje iskustvo u radu udruga, i kao član i aktivni član u raznoraznim udrugama, svako si nakon vaše rasprave utvaram da će Hrvatska procvasti nakon što se uvede red u one tisuće udruga koje imaju godišnji proračun od 5 do 10 tisuća kuna i okupljaju tisuće građana koji se žele udružiti da bi zadovoljili možda neke svoje afinitete, možda neke svoje hobije ili da bi pomagali onima kojima je to najpotrebnije. Protiv ovog zakona se bune udruge. Upravo te male udruge se bune i meni je stvarno nepojmljivo da mi sad se uvjeravamo, sami sebe ovdje ili vi nas, neke barem, kako je zakon divan, super, kako će on poboljšati sve jer će uvesti reda, a oni na koje se taj zakon odnosi, koji također žele imati reda jer i danas te udruge daju svoja izvješća prema lokalnim jedinicama samouprave za svaku potrošenu kunu i zna se točno na što se troši taj novac jer se to svake godine u završnim obračunima proračuna dobiva, svaka udruga daje znači opravdanje za svaku kunu koju troši i za koju djelatnost. Meni stvarno nije jasno tko će ustvari vršiti taj nadzor? To uvođenje reda od strane države jer očito da lokalna razina ne zna voditi red, ne zna kontrolirati svoje udruge na svojem području, sad će to napraviti naša moćna država. Koliko će biti novih inspektora?
Hvala lijepa. Ivo Jelušić, odgovor na repliku.
Meni je žao kolega Hrg ako vi ne znate tko će vršiti nadzor, a u zakonu to jasno piše. Dakle, s vama se slažem da su i do sada udruge morale podnositi izvještaj o utrošenim javnim sredstvima ako je to bilo od općina, grada, županija državi. Dakle, od koga si dobio, tome si ponosio izvještaj, točno. Ali što sa onim novcem koji nije javni novac, e to do sada nije bilo regulirano na ovaj način. Prema tome, svaka udruga dakle, bez obzira od kuda novac bio, ne samo javni, mora podnijeti izvještaj o tome koliko je imala prihoda, koliko je imala rashoda, dakle mora podnijeti godišnji izvještaj. Zašto? Pa reći ću. Da se vidi je li u tim svojim prihodima imala i gospodarsku djelatnost koju treba možda oporezivati. To ako ne podnese izvještaj, onda nitko ne zna čime se bavi. Da li u toj udruzi može biti, ponavljam pranje novca? Da, ako ne podnosi izvještaj nikome, tko će to vidjeti? Prema tome, ovaj zakon samo traži transparentnost i ništa više, to je prva i glavni njegov cilj i to je ono što je najbitnije. Dakle, uvođenje reda i transparentnosti da ne bi dolazilo do ovoga o čemu sam maloprije govorio. Ne znam zašto se udruge bune. Zašto bi se netko bunio zbog toga da njegovo financijsko poslovanje bude transparentno ako financijsko poslovanje treba biti transparentno svima pa i trgovačkim društvima pa i privatni, 100%. Mora biti transparentno. Zašto? Pa da se vidi jel' to trgovačko društvo ostvarilo profit pa da plati profit, pa da se vidi jel' bili pranja novca, pa da se vidi jel' bilo nezakonitosti. Znači samo nezakonitosti mogu postojati u realnom sektoru, u sektorima drugima ne. Ja mislim da može postojati, prema tome … mogućnost, zar onaj tko radi, tko se bavi svojoj djelatnošću, u okviru svoje registracije, dakle socijala socijalom, humanitarci humanitarstvom. I ako rade, vode dobro financijsko poslovanje, nemaju se čega bojati, dapače, oni koji pošteno i dobro rade ništa im se neće dogoditi, pogotovo ne loše.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Jelušić, ja nisam pobožan, a ipak spominjem isto crkvu, vi ste spomenuli crkvu. Nešto ste govorili, nisam točno shvatio da su vam predbacivali nekad da ćete uništiti crkvu, a sada da je želite oporezivati. Međutim, neće nitko uništiti crkvu, ona ima 2000 godina tradiciju i nije se taj niti pojavio niti će se pojaviti, ne trebate se toga bojati, to možda neuki misle da će s nekim sitnim porezom se nešto uništiti. Međutim, ako se crkva bavi, onaj dio kad se bavi gospodarskom djelatnošću, sasvim sigurno da treba, ako je u tržišnoj utakmici da treba plaćati, ali to se ne odnosi na donacije, odnosno na dobrovoljne priloge koji se daju u crkvi. Prije je bilo spomenuto, kada se govori o sportu i tada je bilo spomenuto da bi trebalo odvojiti ovaj profesionalni dio sporta pa čak i kada je u klubu, znači one pionirske pogone se ne bi smatralo da su dio profesionalnog dijela tog kluba. Međutim, to mislim da je u potpunosti krivo. Ti pionirski ili omladinske škole nogometne, one su isto tako dio profesionalnog kluba jer na temelju tih malih igrača koje treniraju profesionalni treneri, klubovi će zarađivati desetke ili stotine milijuna kuna. Prema tome, ono što je profesionalni klub treba biti profesionalni klub i profesionalni pogon počinje od najmanjeg do najvećeg, a što se pokazuje u praksi.
Ivo Jelušić, odgovor na repliku.
Kolega Vukšić, da niste čuli kada sam govorio o crkvi, o bojazni. Ja sam govorio o tome da nakon određenih nasipa i medijskih prikazivanja, itd. pojavio se opravdan strah kod ljudi koji nisu čitali zakon, a ljudi ne čitaju u pravilu zakone, ne čitaju ni mnogi koji sjede u Saboru, zašto bi građani, da će sada doći do oporezivanja crkve, da sada od …, od milostinje, od onoga što svećenici naplaćuju za pogrebe, za krštenje, da će to sada biti oporezivo, takve su bile insinuacije i tako su to mnogi ljudi shvatili pa su i mene pitali, nije vrag da će se to dogoditi, nije vrag da ćete to napraviti crkvi. Naravno da ne, rekao sam i onima koji su me pitali sada govorim, dakle i to iz dva razloga. Prvo ovaj zakon to ne rješava, druga stvar Zakon o PDV-u je točno odredio da svaka ona neprofitna organizacija koja se bavi svojom djelatnošću za taj dio dok obavlja svoju djelatnost može imati neznatni koliki visok prihod na rashodima, ne plaća porez na dobit, dakle ne plaća porez. I to je ono što je bitno reći, naravno to bitno se u pravilu ne govori jer nekome ne paše da to govori ne znam zašto. Ali nama koji taj zakon predlažemo i stojimo iza njega u najmanju ruku je red i pristojno da kažemo što je istina, a što nije. A ljudi su dovoljno pametni da shvate o čemu se radi. Što se tiče sporta također i sve sportske udruge, dok god se bave svojom sportskom djelatnošću i ostvaruju prihod od te djelatnosti ne plaćaju porez na dobit, ako se bave gospodarskom da. I do sada su to morale, a sada će morati i po ovom zakonu.
Ante Sanader, replika.
Hvala. Uvaženi gospodine Jelušić apsolutno se slažem s vama da treba uvesti red, u uvođenje reda i vjerujem da nitko nije protiv tog, da je od svih ovih udruga može biti neki pojedinačni slučaj za ove koji se možda boje uvođenja reda i transparentnost apsolutna objava podataka svih kojih treba. vjerujem da nije nitko protiv toga. Ali apeliram na vas evo i vi ste sami sebi stavili dilemu ovo osnivanje poduzeća mislim da je nelogično i da će to izazvati puno, puno problema jer kada se počne govoriti o toj gospodarskoj djelatnosti sve se može podvesti pod to jeli gospodarska djelatnost ili nije. Vama je dilema i porez na dobit, pa udruga ako nešto i ostvari ona to ne dijeli među svojim članovima kao neko poduzeća pa će dijeliti dobit, ona to dalje ulaže u aktivnost udruge. I zato mislim da je to osnivanje poduzeća i apsolutno se ne slažem s ovim 230 tisuća kuna jer ne znam kako ste došli do te granice jer ako vi osnujete poduzeća onda morate imati direktora pa onda taj direktor će … i njega ćemo morati zaposliti pa onda vođenje knjigovodstva novo. Znači silne nove troškove dajemo toj udruzi, a za praktično ništa jer tri zaposlena ako uzmete po ovih 7,5 tisuća to je godišnje 84 tisuće, bez nekakvih putnih troškova 84 tisuće i tri zaposlena su već 240 tisuća. Ako tako tretiramo neki nogometni klub koji ima tri trenera nekog podmlatka ili nekog pa i on to sada mora regulirati kao poduzeće dolazimo u 100 novih problema. Zato apeliramo evo na vas vladajuću većinu da i ovu vašu dilemu koju ste vi iznijeli da idete u tom smjeru da nema potrebe za osnivanje. Ako ima neka problematična udruga nešto koga ste željeli regulirati s ovim pa dajte tih par udruga riješite ili inzistirajte na drugi način a ne da sve udruge zbog njih nekoliko dođu u probleme.
Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Kolega Sanader drago mi je da kucate na otvorena vrata i da se manje-više slažete s onim što sam rekao. Meni je drago da i s te strane dvorane dolazi podrška kada želimo uvesti reda i da priznajte da je to uvođenja rada i zaista mi je drago da ste to rekli. Što se tiče trgovačkih društava rekao sam i dalje stojim kod toga, tu postoje određene dvojbe. Tih 230 tisuća kuna je određeno kada neko ima prihod od gospodarske djelatnosti veće od 230 tisuća kuna. zašto 230? Zato što je sada određeno Zakonom o PDV-u da kada neko ostvaruje prihod veći od 230 tisuća kuna mora obavezno ući u sustav PDV-a, dakle od tuda tih 230 tisuća. Međutim dvojim oko toga i postavljam pitanje da li baš mora biti tih 230 tisuća kuna i da li se možda to treba malo bolje izanalizirati raščlaniti jer kažem šta ako neka udruga i ne znajući da će ove godine ostvariti, a ostvari eto dogodi joj se pa ostvari od gospodarske djelatnosti više od 230, planirao je ostvariti 200, a ostvari 250 šta onda, da li to znači da treba ostvariti trgovačko društvo ove ili sljedeće godine a sljedeće godine možda neće uopće imati? Dakle to je pitanje o kojem treba između ova dva čitanja još debelo porazgovarati dakle i vidjeti koji su efekti koje su koristi dakle korist za državu u smislu poreza je minimalna gotovo zanemariva za proračun i to sigurno nije motiv kada je riječ o ovom zakonu da se zbog toga to uvodi. Motiv je osnovni uvođenje reda da se spriječi bezakonje, netransparentnost i kriminal ako ga negdje ima.
Krešimir Bubalo, replika.
Vrlo kratko kolega Jelušiću iznosili ste u svojoj raspravi da nekima smete javno izvještavanje. Ja mislim da nikome ne smete javno izvještavanje da je ono dobro jel 99,99% udruga transparentno obavlja svoj posao i sigurno će javno izvještavanje doprinijeti upravo da se to pokaže.
Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Kolega Bubalo iz vaših usta u božje uši, dobro bi bilo da je tako, ali to je najveća novost ovog zakona upravo to, da sada svi moraju podnositi svoj godišnji financijski izvještaj, to je najveća novost. A najviše se diglo upravo protiv ovog zakona upravo zbog toga. Oni koji su uistinu zbog toga često to prikrivaju drugim razlozima jer svakog je reći sram da je protiv toga da je protiv transparentnosti ili ne daj Bog da se njega kontrolira … što radi. Ali zaista to je najveća novost. I ako nitko nije protiv toga onda ja mislim da će ne samo ovaj Sabor jednoglasno to podržati, nego da će podržati cijela hrvatska javnost i sve udruge.
Dražen Đurović.
Hvala. Vi ste kolega u svom govoru u više navrata koristili pojmove uvođenje reda i transparentnost. Te pojmove manje-više slušamo u ovih 27 mjeseci kod većine prijedloga zakona koje vaša Vlada predlaže. Ukoliko se toliko uvelo reda i transparentnosti dajte primjere u ovih 27 mjeseci nekih međunarodnih ljestvica na kojima se Hrvatska zaista pomakla u funkcioniranju pravne države u uređenju pravne države i na listama transparentnosti. Ja ću reći to je ovaj zakon po mom mišljenju kao i mnogi zakoni koje vi donosite s dva ih pojma bi ih okarakterizirao to je prenormiranje i to je pravna nesigurnost. Dakle vi ne uvodite red, vi sustavno uvodite legislativno prenormiranje u svim aspektima. Pa evo sada ste se uz put ovdje dohvatili i nevladinog sektora. A ono što bi predstavljalo uvođenje reda i transparentnost ne bi bilo prenormiranje, a to prenormiranje naravno rađa pravnu nesigurnost jel niko ko ovo društvo … da li u gospodarstvu da li u civilnom sektoru da li bilo gdje ne zna što ga čeka za 6 mjeseci, dolaze nove norme i stalno se mijenjaju. Ali ono što nije dovelo do uvođenja reda i uvođenja transparentnosti to je funkcioniranje. Provedba zakona i funkcioniranje državnog aparata u svim njegovim segmentima, to nedostaje. Vi možete pisati, pisati, pisati, normirati koliko god hoćete kada niste proveli strukturne reforme državnog aparata i taj državni aparat u svim svojim aspektima ne funkcionira bolje nego što je funkcionirao na početku kad ste vi preuzeli mandat i tu je vaš problem. Vi ne možete stalnim legislativnim prenormiranjem uvodit reda, nećete ga uvest. Uvodite nered i uvodite pravnu nesigurnost.
Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Đurović, nitko razuman nije za prenormiranje kako vi to kažete i ako nađete bilo gdje u ovom zakonu prenormiranje dajte prijedlog, amandman itd. Ako to bude opravdano, ja ću prvi to podržati. Ali kažete da tražimo uvođenje reda, a ustvari radimo prenormiranje. Dakle ajmo, jesmo za red i tu nas podržite, ako ima prenormiranja dajte konkretne prijedloge, to ćemo izbaciti ali da ne dovedemo bit zakona u pitanje, a to je da se uvede kontrola i red. Točno je da želimo uvesti reda, više reda, transparentnosti, pravednosti, poštenja itd. Točno je da to radimo i to hoćemo. Imamo i rezultate. I na listi konkurentnosti i na listi transparentnosti mi smo se pomakli, istina Bog malo, ali znate kad se pada onda se pada naglo, a kad se počnete penjete onda se to penje sporo, ali smo u uzlaznom trendu, pozitivnom. Naravno, pazite da su tu i vidljivi rezultati. Pa reći ću vam prve godine vladavine ove Vlade 2012. godine naime … famoznog smanjenja doprinos za zdravstvo koje smo smanjili za 2 poena, sa 15 na 13%, te je iste godine ubrano gotovo isto novaca kao i prethodnih godina kad nije bilo smanjeno jer je uvedeno reda, jer su počeli plaćati i oni koji dosad nisu plaćali, kojima se gledalo kroz prste. Dakle uvodi se reda. No naravno e sad kad uvedeš reda i onaj tko je bio zaštićen da ne mora plaćati, a zaštićen obično od politike i od vlasti, naravno da mu smeta kad netko uvodi reda pa onda govori da je to čak bilo, da je to porezna presija, da je to prenormiranje. Nije to draga gospodo ni porezna presija ni prenormiranje nego uvođenje reda koje očito mnogima smeta, pa i ovdje nekima u Saboru.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa slušajući ove rasprave i čitajući ovaj zakon čovjeku se naprosto nameće pitanje zbog koga se donosi ovaj zakon jer kad pogledate ovaj zakon i pogledate zakonske odredbe koje su do sad regulirale kontrolu i evidenciju neprofitnih organizacija onda ćete vidjeti da se u suštini ništa nije promijenilo. Druga stvar, pravdat nešto što se teško pravda uvođenjem reda je najlakše. Međutim, mi stalno zaboravljamo da su sve ove neprofitne organizacije bez obzira kako ih posložile osnovane temeljem određenih zakona, dakle nijedna nije opala iz zraka, da nije definirano zakonom kako se ona može usvojit. Isto tako, u statutu svake te neprofitne organizacije je da godišnje mora održat skupštinu, da moraju podnest financijsko izvješće. Druga stvar, smiješno je ovdje slušati da se sredstva troše ovako i onako, pa točno se zna oni koji dobivaju proračunska sredstva Zakonom o proračunu je definirano da onome od koga su dobili sredstva, da li je to od dotacija ili donacija sad se nećemo prepucavat oko toga, mora se podnest izvješće na što su se utrošila ta sredstva. To je dakle naprosto činjenica i od toga se ne može pobjeći. Druga stvar, evidentno je da jedino što je u ovom zakonu sporno i jedino s čim se željelo disciplinirati određene sportske udruge i vjerske organizacije, prije svega Katolička crkva, je članak 33. i to je činjenica i istina i od toga ne možemo pobjeći. Zašto? Pa ovaj članak 33. je proizveo niz nedoumica i proizveo niz pitanja i naprosto se počelo raspravljat o svemu i svačemu u hrvatskoj javnosti. Zašto, pa zato što ove sve odredbe ovoga zakona su jasne, one nisu nikakva nova izmišljotina osim recimo što sad postoji mogućnost tog praktički svatko bi na svojim web stranicama trebao objavit svoje financijsko izvješće i sad ste vi čuli da neke smeta da to ne bi trebalo biti tako. Iskreno govoreći, svaki čelni čovjek neprofitne organizacije kome je u interesu nelegalnost, netransparentnost, pa taj stvarno mora bit bedak ako mu je to u interesu. Ali ovaj članak 33. je nešto što je sporno, članak 33. je nešto oko čega se svi danas u raspravama i replikama vrte, ali naprosto nitko nije imao hrabrosti reći ono što je, a to je žele se disciplinirat neki sportski klubovi i želi se naprosto poslat poruka Katoličkoj crkvi. Zašto, pa zato što Zakonom o porezu na dobit u njegovom članku 2. stavku 5., 6. i 7. je jasno definirano tko ne plaća porez na dobit, isto tako u kojem trenutku ti koji ne plaćaju porez na dobit su obveznici plaćanja poreza na dobit. Jasno se kaže i sad ću citirati, veli iznimno ako osobe iz stavka 5. i 6. ovog čanka obavljaju gospodarsku djelatnost, a neoporezivanje te djelatnosti … do stjecanja neopravdanih povlastica na tržištu, porezna uprava će na vlastitu inicijativu ili na prijedlog drugih poreznih obveznika i drugih zainteresiranih osoba rješenjem utvrditi da su navedene osobe obveznici poreza na dobit. Tako je bilo oduvijek. I ako je to jasno Zakonom o porezu na dobit definirano onda ne vidim čemu ovoliko zakulisan članak 33. Zašto, jer gledajte kolegice i kolege, kad vi morate osnovat trgovačko društvo onda to trgovačko društvo posluje po jasnim zakonima, dakle na njega se automatski primjenjuje i Zakon o porezu na dobit, primjenjuje se i Zakon o porezu na dohodak, Zakon o doprinosima iako je praktički onda je u sustavu PDV-a. I to je nešto sasvim drugo kod neprofitnih organizacija. A što se ovdje kaže, ovdje se kaže da onima koji do 230 000 obavljaju nekakvu djelatnost, njima će to utvrditi Porezna uprava, a onima koji iznad 230 000 oni moraju osnovati trgovačko društvo. E, da smo mi dobili specificirano udruge po nekakvim grupacijama itd. onda bi vidjeli u principu ovo što sam rekao, kome se šalje poruka ovim člankom 33. Hoćemo krenuti od sportskih udruga? Pustimo tri ili četiri kluba u ovom trenutku u Hrvatskoj koja mogu biti profesionalni klubovi, tri ili četiri, ja ne znam da li ih može biti više. Imamo dva ili tri kluba koji su vezani na privatne financijere i oni su praktički privatni klubovi. I to je sve ono što je izvan nekakvog sustava da mora dobivati pomoć od jedinica lokalne samouprave. Međutim, i ta pomoć je definirana zakonom o, zapravo Odlukom o zadovoljavanju zajedničkih potreba u športu, kulturi itd. koje donose predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave. Dakle, ni tu se novci ne mogu dijeliti šakom i kapom i točno se zna da su ta sredstva koja se doniraju iz proračuna jedinice lokalne samouprave za to namijenjena za financiranje omladinskih pogona. Ne možete s tim financirati prvu momčad. Ali kolegice i kolege, spomenut ću jedno ime. Ja se nadam da se neće zamjeriti. Pa nije sad zadnji veliki transfer mladog i na svu sreću po Hrvatsku Halilovića pao s nema. Netko je u njega uložio, netko ga je trenirao, netko je prepoznao njegov talent. Koliko su biseri hrvatskog sporta propali zbog toga što u ključnim godinama o njima nitko nije vodio računa? Koliki? Hoćemo o svim sportovima? Hoćemo ih danas nabrajati. I sad gledajte, tretirati taj transfer na ovakav ili onaj način. Točno se zna one novce koje dobije taj igrač u zemlji u kojoj je potpisao transfer on plaća porez tamo. Što je sa ovim novcima koje se na ime odštete isplaćuju klubovima? Da li će oni zbog toga morati osnovati trgovačko društvo? To je ključno pitanje. Je ali on nema drugih prihoda. Koliko utakmica Dinamo i Hajduk godišnje odigraju da imaju više od 3, 4000 gledatelja. Govorim o dva najveća kluba. Koliko utakmica Cibona i Cedevita odigraju da imaju više od 1500 ljudi? Koliko utakmica? Jedino rukometni klub Zagreb ima kontinuirano u Ligi prvaka 10, 12 i više tisuća ljudi. Ali koliko se realno ubere od tih ulaznica? Koliko ulaznica dobiju školski sportski klubovi, koliko se preko tih ulaznica popularizira sport i mladi ljudi uvlače u sport. Dakle, toliko o ovom sportskom dijelu. Hoćemo vatrogasce. U ovim poplavama sada tko se prvi našao na uslugama ugroženim građanima Republike Hrvatske? Tko je prvi otišao na velikogoričko, sisačko, posavsko područje? Otišli su vatrogasci, a upravo ti vatrogasci su među tima tisućama i među tim milijardama o kojima se govori. Jer pogledajte, mi smo Zakonom o porezu na dohodak definirali da jedinici lokalne samouprave pripada toliki i toliki postotak poreza na dohodak kao izvorni prihod za financiranje javne vatrogasne postrojbe. I ta javna vatrogasna postrojba je u ovome đumbusu koji je ovdje nama nabrojan. Hoćemo o kulturnim umjetničkim društvima? Pa da nije bilo crkve i kulturno umjetničkih društava šta bi Hrvatska danas imala od svoje povijesne baštine? Tko bi to sačuvao? Neki su to čuvali u škrinjama, ali ta kulturna umjetnička društva su prenosili promociju Hrvatske diljem svijeta i govorili o našoj kulturi i postojanju ovoga naroda tisućama godina. Tko je veći promotor Hrvatske od hrvatskih sportaša? Hoćemo od nogometaša? Hoćemo od pokojnog Dražena Petrovića? Hoćemo od Ratka Rudića i njegovih vaterpolista? Hoćemo od Line Červara i njegovih rukometaša? Ali da bi došli do te promocije, da bi imali tu kvalitetu netko je morao uložiti novce u to, netko je morao prepoznati te ljude i netko je morao to na kraju krajeva izgurati. Hoćemo do recimo onih koji se bave i stvaraju potencijal za socijalno poduzetništvo. Jesu li oni svjesni što ćemo mi ako donesemo ovakav zakon njima napraviti? Da ćemo ih praktički spriječiti da dođu do novaca iz Europske unije, jer ako osnuju trgovačko društvo i ako se to trgovačko društvo javi da dobije sredstva iz EU a vi ga prisilite po ovom zakonu da osnuje, on neće moći dobiti ta sredstva. Pa ćemo niz stvari nabrajati, a sve samo zbog jednog članka, sve samo zbog jednog članka kojim želimo poslati opomenu, političku opomenu onima s kojima se ne slažemo, ne možemo na drugačiji način doći. I da se vratim ponovo na Katoličku crkvu ili bilo koju. Pa pogledajte u jednoj župi od 6, 7000 žitelja prosječne starosti koliko imate godišnje. Imate 80-tak sprovoda, imate ili 80 ili 90 krštenja, imat 13 ili 14 vjenčanja. Pa nitko vas ne sili da vi idete se u crkvu vjenčati i da vama nikakvu uslugu ne naplaćuje svećenik. Isto tako, vi zovete svećenika na sprovod, vi nosite svoje dijete na krštenje. Je li to nekakav prihod koji bi trebalo oporezovati? Je li prihod koji ja dam kad mi svećenik dođe blagosloviti kuću ili odem poslije mise i dam dobrovoljni prilog za održavanje crkve, za izgradnju crkve u svojoj župi. Jel' to nešto kad prijeđe 230 000 da se mora osnovati trgovačko društvo? Pa to je pitanje, kolegice i kolege, koje si mi moramo postaviti. Druga stvar. Ova država ima potpisane ugovore sa vjerskim zajednicama prema određenim obvezama i godišnje plaćamo 250 milijuna temeljem međunarodnog ugovora sa Vatikanom prema vjerskim zajednicama. Isto tako, svi svećenici plaćaju zdravstveni doprinos i mirovinski doprinos na nekakvu osnovicu koja je takva kakva je, inače ne bi imali zdravstvenog osiguranja. Reći ovdje da se uvodi red i da se neće plaćati porez je naprosto neistina. Pa ja ću vam reći klub koji najviše se progoni godišnje plaća dvadesetak milijuna što poreza, što doprinosa, što PDV-a, 20-tak milijuna kuna. Da li on treba platiti više? Pa neka ode inspekcija i neka tamo to utvrdi. Reći da nitko do sada nije imao pravo kontrolirati naprosto nije istina. Porezna uprava može svakoj osobi bez obzira kakav je njen organizacijski oblik ako ima otvoren žiro račun i ako ima pravni subjektivitet doći u kontrolu poreza na dohodak. Oni sumnjaju da se tu isplaćuju nekakve naknade i oni su došli provjeriti da li je to oporezivo ili nije. I kad provjeravaju tu provjere sve ostalo. Dakle, reći da nije imao tko kontrolirati naprosto nije činjenica. Međutim, imate ovdje jednu odredbu u ovom zakonu koja je vrlo interesantna a veli, to je mislim da je članak 45. Protiv rješenja iz stavka 1. točke 2. žalba nije dopuštena, ali se može pokrenuti upravni spor. E sad gledajte. Vama ove inspekcije koje nisu ovdje jasno definirane gospodine zamjeniče, cijelo vrijeme se govori Ministarstvo financija. Meni nije jasno da li je Ministarstvo financija Porezna uprava ili kod kontrole proračunskih sredstava onda je to proračunski nadzor. Prema tome, onda se to u zakonu jasno mora definirati. Jer Financijski inspektorat u Ministarstvu financija je bivši devizni inspektorat i on se neće sigurno baviti sa ovim osim eventualno sa nekakvim transakcijama u transferima prema van. Prema tome, to jasno treba definirati. Dakle, kolegice i kolege nitko nije protiv toga da se uredba o računovodstvu neprofitnih organizacija poboljša, da bude kvalitetnija. Nitko nije protiv toga, dapače da sve neprofitne organizacije objave i uz godišnje skupštine koje imaju svoja financijska izvješća da se vide ovako, ali smo protiv toga da nam netko u jednom članku kaže možebitne odredbe i da ja onda sutra te možebitne odredbe primijenim na onoga na kome bude pasalo, a to je ono što je najopasnije. Porezno zakonodavstvo i inspekcija nisu represivne službe. One su represivne službe u onom trenutku kad utvrde da je nepravilnost. Dotada oni samo kontroliraju provođenje zakona pa čak i nekada kod manjih prekršaja djeluju edukativno. A što se događalo u Hrvatskoj u proteklih mjesec dana? Pa vidjeli ste neki kad su malo podigli glas protiv ili predstečajnih nagodbi ili nečega došla im je inspekcija. I sad možete misliti ako mi usvojimo ovaj članak 33. neka nekakav sportski funkcioner da tako kažem jer to je bliže ovima koji predlažu zakon digne malo glas evo inspekcije. Neka katolička crkva ne daj Bože da malo oštrije mišljenje prema nečemu evo inspekcije u neku župu i onda svećeniku utvrde da je dobio toliko, a oni će reći ne to nije milostinja to je vaša usluga. Prema tome, ovakva definicija koja daje mogućnost za nešto nije jasno definirana, naprosto služi ka uvođenju nereda i političkog discipliniranja, a ne ka uvođenju reda. I ono što bih želio na kraju reći, ako ne stignem onda ću to u svojoj pojedinačnoj raspravi a to je ajmo konačno riješiti naknade u sportu. Od službenih osoba preko naknada u ovom amaterskom dijelu igrača i ostalima. Nelogično je da se na to plaćaju porezi, a za financiranje recimo za trenera za omladinske kategorije dobivate novce iz proračuna. Praktički prelijevate iz šupljeg u prazno. Bilo je nešto regulirano Zakonom o športu i Zakonom o porezu na dohodak. Ajmo naći tu kvalitetno rješenje i budite sigurni da smo … [[Govornik se ne razumije.]] 99% negativnosti u sportu. Hvala lijepo.
Kolega Šuker, danas ste dobili na klupe i odgovor gospodinu kolegi Grubišiću oko ugovora sa Svetom stolicom. Tamo je regulirano da se na te usluge ne plaća porez. I nitko to ne … [[Upadica se ne razumije.]] Pa onda nemojte pričati da će netko uvoditi represiju nad crkvom. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Šuker evo ja ću se nadovezati na vaše objašnjenje članka 33. jer je to bit cijelog ovog zakona. Pojam neprofitna organizacija jasno upućuje da je prva karakteristika takvih organizacija nema ili je odsustvo profita. A mi s tim člankom u to područje uvodimo trgovačka društva koja imaju zadatak da jednostavno imaju profit. Što se tu gubi? Gubi se ona osnovna karakteristika udruga civilnog društva. Nije više bitna usluga koje te udruge pružaju, bitan je financijski dio, bitan je samo profit. A vi takvu uslugu ne možete dobiti danas na tržištu. Primjer, natjecanje dječaka u nogometu do 12 godina. Vi ne možete dobiti na tržištu, to mogu odraditi samo udruge civilnog društva. Što bi se trebalo desiti sa ovakvom primjenom članka? Trgovačko društvo koje bi imalo veće prihode od 230 tisuća kuna dobit će ekskluzivu da organizira recimo takva natjecanja. Mi smo u članak 33. stavili sve, prvu HNL i Županijsku nogometnu ligu, Turističku zajednicu i boćarski klub, stavili smo Udrugu B.A.B.E. i Agenciju za opremu pod tlakom, Zakladu "Ana Rukavina" i Udrugu invalida, Udrugu ptica pjevica i Crkvu. To može samo partija. Toga se dosada nitko nije sjetio. Jednostavno svima je jasno da je Plan 21 i na ovom zakonu zapravo 21 način kako uzeti novac od onih koji ga imaju jedva za preživljavanje ili ga gotovo uopće više nemaju. Jednostavno mali igrači su upotrijebljeni da bi se obračunalo sa dva, tri velika. Tu su primarni jedan nogometni klub, crkva i moguće još jedna udruga. Mislim da je to krivi način, ali zapravo pomaže tome da SDP što prije siđe s vlasti.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Borić vi ste jako dobro definirali što su neprofitne organizacije, međutim članak 33. nas vodi u neke druge vode. I taj članak 33. u principu u potpunosti negira ono zašto se neprofitne organizacije osnivaju. Ne osnivaju se neprofitne organizacije da bi se bavile sa gospodarskom djelatnošću, međutim puno onih koji se bave sa neprofitnim djelatnostima ili koji su u Zakonu o porezu na dobit definirani da nisu profitne organizacije zbog posjedovanja određene imovine ili zbog provođenja nekih akcija koje su u trendu se u principu počinju baviti gospodarskom djelatnošću. Ali onda se jasno kaže da se vodi analitičko knjigovodstvo gdje će se jasno vidjeti koliko to košta, koliko su tu zaradili i na to plaćaju porez na dobit. Međutim, treba reći još jednu drugu stvar, onome tko ima takvu djelatnost i svjestan je da će to biti više godina on će sam osnovati trgovačko društvo, ne treba mu ga nitko nametati iz jednostavnog razloga što on ovako sa samom obvezom da plaća porez na dobit ne mora značiti da je u sustavu PDV-a. Ako nije u sustavu PDV-a onda je on u principu skuplji jer ne može odbiti pretporez. Prema tome, mi smo to drugim lex specialis zakonima jasno definirali i dobro posložili. I prema tome ne treba nikome ovaj zakukuljen i zamuljen članak 33. A isto tako što se tiče ugovora sa Svetom stolicom svi mi znamo kako on izgleda. Međutim, u tom ugovoru se ne govore neke stvari o kojima sam ja govorio u raspravi. Jer netko može reći da je to komercijalna djelatnost jer ispada da vi možete pozvati i ovog i onog svećenika i ovakve i onakve vjere da vas isprati na vječni počinak ali to je jasno nepoznavanje nekih stvari.
Ivo Jelušić, replika.
Poštovani kolega Šuker kad ste rekli nešto ja se razmišljam zašto ste to rekli. Ili ste neinformirani ili zločesti. Ili je u pitanju neznanje ili manipuliranje. Što je posrijedi ne znam, možda ćete vi u odgovoru na repliku reći zašto ste to rekli jer to radite iz neznanja i neinformiranosti ili zbog toga zločestoće i manipulacije. A rekli ste sljedeće, pa neće se valjda sada ovoga to što svećenik ubere za sahrane, za krštenje i ostalo oporezivati. Vi ste to rekli, reče čovjek, lupi čovjek i ostade živ. A svi znamo da neće i vi znate pretpostavljam da znate da neće ako znate da neće a govorite drugačije e onda je to nešto drugo. Zašto neće? Zato što je to prvo regulirano ugovorom između Svete stolice i RH gdje je to tako jasno i glasno rečeno. Druga stvar, Zakonom o PDV-u dakle ne treba ni nam ugovor sa Svetom stolicom, koji je donio ovaj Sabor autonomno je utvrđeno jasno i glasno da vjerske zajednice prilikom obavljanja svoje vjerske dužnosti a to spada u vjersku dužnost, prihod po toj osnovi i višak prihoda neće biti oporezovan. To jasno i glasno piše. Ne samo za crkve nego i svake druge udruge koje se bave svojom djelatnošću, sportskom, kulturnom, humanitarnom itd. To piše jasno u Zakonu o PDV-u. Naravno onaj tko poznaje zakon i tko ga želi čitati i tko ga želi pravno, pošteno i onako kako on kaže interpretirati. Zašto vi to drugačije govorite? Stvar je na tome da vi odgovorite. Ponavljam jel to radite jer ne znate il ste ne informirani u šta sumnjam s obzirom na sve što ste u dosada radili a ako to radite iz ovog drugog razloga i zločestoće i iz potrebe da manipulirate ovim građanima onda vas razumijem ali ne opravdavam.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolega Jelušić, cijelo vrijeme brkate pojam poreza na dobit i PDV-a. Prema tome, prvo to raščistimo. Što se tiče zločestoće, dakle članak 233. uvodi veliku nesigurnost a vi sad možete pričati što god hoće. A vi pričate u uvođenju reda sa razno raznim promjenama nitko u Hrvatsku nije uveo takav nered kakav ste ga vi sad uveli a na kraju krajeva sami ste sebe pokušali obrazložiti što se tiče vraćanja doprinosa od 2%. Ali gledajte glamurozno ste najavili listu dužnika, koji je efekat toga? O njoj više ni ne govori, glamurozno ste pričali o nekakvim rješavanju nelikvidnosti, prebrisavanje podobnima i nepodobnima određenih dugova a ovdje dakle nitko ne spori ni jednu odredbu članka u ovom zakonu osim članka 33. I druga stvar, nije nitko u HDZ-u da će se oporezivati crkva. Na kraju krajeva vi ste stavili ovaj članak 33. točno se zna u kojem trenutku, što se u tom trenutku događalo u Hrvatskoj i počelo se masovno pisati o tome da će se crkva oporezivati da točno imenom i prezimenom ministar će oporezivat, ministar će ovo, ministar će ono. Meni sad nije jasno ako je ovo stav vašeg kluba što vi sad govorite onda bi bila logična stvar da je glasnogovornica ministarstva ili Vlade ili glasnogovornik vašega Kluba, vaše partije rekao ne, to nije istina sukladno ugovoru sa Svetom stolicom neće se crkva oporezivati. Onda bi to, onda bi bili vjerodostojni. Vi nama sad pričate nešto nakon mjesec i po, dva dana ali kažem sjetite se što se događalo u Hrvatskoj u trenutku kad su naslovi grmili, uvest će se reda, crkva će se kontrolirati itd. Prema tome, ja samo govorim ono što je interpretirano iz vašeg prijedloga zakona, prema tome stav HDZ-a što se tiče oporezivanja crkve je u potpunosti jasan. Mi da smo to htjeli napraviti i da smo razmišljali o tome bi to davno napravili ali smo isto tako jasno definirali …
Hvala. Tomislav Klarić replika.
Kolega Šuker, spomenuli ste neprofitne udruge koje su ustrojene i činjenica je da su sve one osnovane sukladno statutu, imaju svoja tijela, registrirana su u tijelima državne uprave i tu ništa nije sporno. Nije sporno ni to da uglavnom sredstva za koja za svoj rad dobivaju ili iz državnog ili iz lokalne samouprave, regionalne samouprave namjenski za svoje projekte i one ih moraju pravdati realizacijom programa ili ih vratiti i tu je stvar jasna. Spomenuli ste jedno šijeno društvo a to je vatrogasna društva. Dakle, jedinicama lokalne samouprave posebnim zakonom je nametnut postotak kojim se moraju financirati vatrogasna društva. Ova Vlada da je uvođenjem valjda toga silnoga reda da bi apsurd bio veći, ta dobrovoljna vatrogasna društva koja se za svoj rad isključivo volonterski financiraju iz proračuna jedinica lokalnih i regionalnih samouprava moraju platiti PDV budući da je uveden na sve stavke koje im služe i za nabavku opreme i sveg onog. Ali što je bitno i tu je istaknuo i kolega Borić i vi taj članak 33. stav 1. u jednoj godini 230 tisuća kuna obveznik je plaćanja poreza. Stavak 3. ako u jednoj godini ostvari preko 230 tisuća kuna mora osnovati trgovačko društvo. Što ako u idućoj godini ostvari 50 tisuća kuna ili 30, će ugasiti to trgovačko društvo pa će ga onda opet formirati nakon tri godine kada ga opet ostvari preko 230 tisuća kuna. U istom tom članku piše da se iznimno stavka 1.ovog članka neprofitna organizacija koja obavlja gospodarsku djelatnost pružanja usluga najma ili zakupa općenito treba sagledavati da niti jedna udruga ovog našeg tipa nema u svom vlasništvu nekakav prostor kojeg bi mogla iznajmljivati, većinom u 99% slučajeva to su prostori ili jedinica lokalnih samouprava ili …
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Ivan Šuker. Kolege, vodite računa 13 replika je na ovo izlaganje bilo. Pa vrijeme je isteklo.
… [[Govornik nije uključen.]] Dakle, nekada je u Zakonu o izvršenju državnog proračuna bio jedan članak kojim se regulirano da sav plaćeni PDV nakupljen u vatrogasnu opremu se vraća vatrogasnim društvima iz državnog proračuna. Dakle to je bilo definirano zakonom. I zato ja govorim da ovaj zakon ništa nije nešto spektakularno donio jer drugim zakonima je sve riješeno ali ovaj članak 33. želi disciplinirati one koji se jasno suprotstavljaju nekim potezima koji u ovoj državi stvaraju ideološke podjele koje su pogubne za hrvatski narod, za hrvatsko društvo i za Hrvatsku državu i to je činjenica. Prema tome, dajte vi meni sad recite jednu stvar, Dinamo je ove godine, zapravo prošle godine ušao u Ligu prvaka, s tog osnova je dobio 9 i još nešto milijuna eura. Šta će on zbog toga morati osnovati trgovačko društvo Liga prvaka. Sljedeće godine će Hajduk ući i Hajduk će morati osnovati trgovačko društvo Ligu prvaka i onda neće ući, neće ovoga potrošiti te novce u godinu dana, platit će porez na dobit a tko će onda tu dobit dijeliti? Pa zar nije logično da su ti novci dio jednog sustava, od onih najmlađih klinaca, od 8, 9 godina, s koliko su već počeli trenirati i do svih zaposlenika u klubu kojih ima preko stotinjak u tim većim, velikih klubovima, da to bude zajednički dio. I nema tu gospodarske djelatnosti. Na kraju krajeva prestanimo kemijati ovako i onako, prepišimo odredbe iz bilo koje zemlje koje imaju duže iskustvo i regulirajmo to. A što se tiče vatrogasaca i sličnih službi, mislim da je naprosto smiješno da ih guramo u isti đumbus s nekima koji tu ne pripadaju, a posebno ovdje pripominjem socijalno poduzetništvo, Hrvatska će ostati bez novaca iz EU…
Ante Jerolimov, replika.
Kolega Šuker, postavili ste ključno pitanje, kome se šalje poruka ovim zakonom, a ja bih rekao da se ne šalje poruka nego da se kažnjavaju sve udruge upravo na antagonizmu prema jednoj udruzi građana i što je još gore prema jednoj vjerskoj instituciji i to je ključ i poruka ovog zakona. Govori se o nekakvoj reguli, redu, transparentnosti kao da do sada nije bilo sve po zakonu, kao da nije bilo reda, kao da nije bilo sve transparentno, pa svaka udruga ima svoju skupštinu i koja podnosi financijsko izvješće svake godine i na koji se donosi planovi rada za narednu godinu, a one koje se financiraju iz proračuna jedinica lokalnih samouprava, dostavljaju izvješće jedinicama lokalne samouprave o utrošenim sredstvima. Upravo 99% ovakvih udruga su primjer kako nešto funkcionira i kako nešto dobro funkcionira u ovoj državi, jedino što ljude raduje i veseli upravo je rad u tim udrugama gdje odvajaju svoje slobodno vrijeme za opće dobro i rade na očuvanju tradicije kulture i običaja. Ali ja bih vas upitao nešto, kolega Šuker, što će se dogoditi s onim udrugama, npr. umirovljenika koji imaju u svom sastavu čajne kuhinje i gdje se igra na balote, na šah, na briškulu, trešetu, gdje su se oni organizirali di krate svoje umirovljeničke, često i samačke dane i da li će oni sada kada su u mirovini, kada su primjer svima drugima, kako se druži i živi za opće dobro, da li će i oni, sada će se i njih tjerati da u svojim 70-im ili 80-im godinama svoje životne dobi osnivaju trgovačka društva ako premaše ovih 230 tisuća kuna i da li će, kako će se onda ta trgovačka društva zvati? Trgovačko društvo hrvatskih umirovljenika? Kako?
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da kolega Jerolimov, još ste zaboravili reći da će takav klub umirovljenika morati imati fiskalnu kasu. Ono što ja želim reći, a to sam rekao u ime kluba, dakle nama ovaj zakon bez članka 33. je u potpunosti prihvatljiv, možemo se oko nekih odredbi ovako ili onako, ali i vi i kolega Klarić i kolega Borić pa i neki drugi kolege iz nekih drugih klubova su otvorili neka pitanja koja treba riješiti u sklopu onih zakona koji su regulirani osnivanjem određenih udruga. I onda ćemo biti daleko bolji, daleko transparentniji. Između ostaloga, ovo što ste vi spomenuli, nije samo slučaj umirovljenika koji imaju taj nekakav svoj klub, imaju taj nekakav svoj … i u principu u mnogim sredinama, u ruralnom dijelu RH, to je njima praktički jedini način zabave. Isto tako i pri športskim klubovima, sve. Ajmo to jasno definirati, ajmo reći to se može napraviti na takav i takav način. Isto kao što sam ja spomenuo kako nagrađivati, plaćati trenere i igrače u amaterskom športu i već na takav način ćemo riješiti niz problema, a ne da vi recimo za jednu košarkašku utakmicu imate 5 ili 6, zapravo 6 ili 7 službenih osoba i vi njima sada plaćate od nekakvih 50, 60 do 200 kuna, svakome morate donesti potvrdu da ste mu to uplatili inače neće biti utakmice, zamislite koja je to silna administracija, dakle, potrošite više vremena na administraciju nego praktički na samu utakmicu. Ajmo to regulirati, ovaj članak 33. nudi samo ideološke podjele, produbljene ideološke podjele u RH. Možda namjera predlagatelja nije bila takva, ali nažalost on je tako prenesen, interpretiran u javnosti sa silnom željom da se prikaže da je do sad u državi vladao silni nered, a sada se najedanput uvodi red. Mi smo nažalost od tog uvođenja nereda ušli u jedan silni nered, a to najbolje pokazuje situacija u zdravstvu, a o tome ćemo kada bude rebalans proračuna.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Šuker, naravno da se ne slažemo sa prijedlogom ovoga zakona i u vašoj raspravi je doista puno toga i rečeno. Ovdje smo svjedoci kako određene kolege komentiraju i udruge i športske klubove, a da istovremeno siguran sam nikada nisu bili niti na jednoj utakmici, a kamoli da su obnašali bilo kakvu dužnost u bilo kojem amaterskom klubu. Naravno, vaša rasprava je bila usmjerena na članak 33. koji je doista nedorečen. Mi u HDZ-u sigurno nismo protiv uvođenja reda, ali mi smo to znali i prije učiniti, a ovaj red koji se danas uvodi najbolji je pokazatelj stanja u gospodarstvu i 380 ili 400 tisuća ljudi nezaposlenih. Pa ako smo toliki red uveli u ove dvije godine, gdje smo onda i gdje su nam izostali rezultati. Pitanje postavljam po pitanju, dakle amaterskih klubova. Na ovaj način i s ovim zakonom uništavamo amaterski sport, dovodimo ga u pitanje opstojnosti da pojedini klubovi, a koji su to klubovi koji u amaterizmu imaju prihode preko 230 tisuća kuna u jednoj godini, a sljedeće godine možda neće imati uopće prihoda, a istovremeno se traže da imaju računovodstvo, da imaju zaposlene ljude i postavlja se pitanja ne koji način će oni biti plaćeni? A samim ovim zakonom ćemo uništiti kompletan amaterizam, a u biti mi imamo samo dva ili tri kluba koji su faktički profesionalni klubovi, a ovo sve ostalo što je na bazi amaterizma dovodimo u poziciju da jednostavno danas se ljudi pitaju kako će dalje funkcionirati. Ja sam za to da se reda uvodi, ali ne u ovome teškom vremenu gospodarstva kada nemamo načina za funkcioniranje, a kamoli uvođenje dodatnih poreza, pogotovo u klubove koji su amaterski.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker. Kolega Lucić. Kolega Jerolimov je sve rekao prije nego je isteklo dvije minute, može se reći u dvije minute. … /Upadica se ne razumije
Kolega Lucić zato i jesam spomenuo neke djelatnosti da bi trebalo definirati jer mi još uvijek raspravljamo već preko tri sata o ovom zakonu, recimo ne znamo odgovor na pitanje jeli transfer igrača i prodaja igrača gospodarska djelatnost ili nije. Evo recimo u ovom trenutku neka meni netko kaže jeli prodaja igrača gospodarska djelatnost ili nije? Ako netko kaže da to nije gospodarska djelatnost onda ovaj članak 233.višenije sporan praktički niti za jedan sportski kolektiv, ali ako se netko sutra sjeti pa kaže to je gospodarska djelatnost e onda se postavlja pitanje u gospodarstvu se zna da bi došli do nekog proizvoda imate ulaganja od istraživanja, ovoga, onoga, plasmana na tržište, troškova itd. onda bi praktički svaki klub od onog trenutaka kada mu igrač uđe u pogon mora otvoriti njegov osobni karton i voditi sve financijske troškove. Sutra kada se otvori njegov financijski transfer on je klub koštao toliko i toliko, mi smo na njemu zaradili toliko i toliko. I sada se postavlja jedno elementarno pitanje i s obzirom da je zamjenik ministra poznati prijatelj sporta ja mislim da će i njemu biti u interesu da se to riješi, nije logično da se plaća porez na dobit nego logično da se na to plaća porez na dohodak jel se radi o živom čovjeku, a ne o nekakvoj stolici ili nečemu drugom. Prema tome ako smo imali regulirano da i grači koji su osigurani u klubu imaju mirovinsko i zdravstveno da na takve prihode im se odbije 30% nekakvi paušalni troškova, na ostalo se plaća 25%+prirez bez prava na odbitke onda neka takva odredba ostane ili neka se stavi drugačija. Ali neka se onda jasno kaže da prodaje igrača ne podliježe pod članak 33.i onda ćemo doći do toga da je taj članak 33.totalno suvišan jer ga imamo regulirano kroz Zakon o porezu na dobit i onda smo riješili sve problem. Jer kažem ovaj drugi …zakona uz male korekcije mogu i ne moraju biti sporne.
Branko Kutija, replika.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker u svom uvodnom dijelu referirajući se na članak 33.kazali ste da je to discipliniranje sportskih udruga i crkve. Mislim da ste odabrali pravi izraz govoreći o discipliniranju. Kolega Franjo je sada govorio o sportskim udrugama odnosno amaterizmu. Apsolutno se slažem i s vama i s njima, ukoliko u drugom čitanju se usvoji ovakav prijedlog zakona da ćemo amaterski sport dovesti na još niže grane nego što je to danas. Amaterski sport je bitan zbog broja ljudi koji je uključen u te sportske udruge. Znači veliki broj naših malih sredina govoreći o općinama i gradovima i iz svog osobnog iskustva isto tako imamo uglavnom nekakve sportske udruge ili DVD ili ne znam vatrogasca. Znači to je doista veliki problem. A ja bi isto tako volio da se netko sjetio do sada u svojoj raspravi s obzirom da je bilo puno donacija recimo od strane Sorosa od ovih zadnjih 20 i nešto godina da se napravila analiza koje su to udruge dobile taj novac, za što se taj novac koristio, da li za gradnju ovoga društva ili za razgradnju, ja sam prije u uvjerenju za ovo drugo. Zahvaljujem se.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Pa vidite kolega Kutija, Ministarstvo financija mislim da je to tada bio tadašnji devizni inspektorat se drznuo otići u takvu jednu kontrolu i onda smo doživjeli jedan totalni salvu napada medijsku zašto to i kako to možemo raditi da sprečavamo nešto da kočimo rast razvoja civilnog društva itd. No ako se stvari jasno postave onda ne treba tu reći da će biti ovaj ili onaj diskvalificiran. Naprosto pravila igre su jasna, zna se što se mora napraviti, što se mora platiti, ovim drugim porezima je to definirano. Međutim ovaj članak 33.jasno upućuje na koga se cilja jer vi ako ste u nekom malom klubu prodali nekog igrača ove godine, tko zna da li ćete vi sljedećih 15 godina imati takvog igrača, a vi bi zbog toga morali osnovati trgovačko društvo. Prema tome, koje su to gospodarske djelatnosti osim nekakvog socijalnog poduzetništva koje neprofitna organizacije imaju i koje razmišljajući o tome da nisu u sustavu PDV-a nisu same zaključile da trebaju osnovati trgovačko društvo i da će im biti lakše na takav način poslovati. Stoga smatram da ovaj članak 33.treba eliminirati i mislim da će ovaj zakon onda ovakav kakav je možda uz nekakve sitne iznimke, dobiti podršku od svih. Ali ovakav sa ovakvim zakukuljenim, zamumuljenim člankom 33.nema šansu da dobije podršku kluba HDZ-a.
Ante Sanader, replika. Dizali ste palicu možda niste imali namjeru. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo. Pa evo vi ste kolega Šuker spomenuli ono što su mnogi govorili vezano na kontrolu tih sredstava koja se plasiraju od strane lokalne samouprave ili državnih resora. Bilo je kasnije ovdje govoreno već o tome da se kontrolira i onaj drugi dio koji se prikuplja iz drugih izvora. Ja ovdje ne govorim o onim velikima s kojima očito netko ima problem ili možda nema, možda ga hoće samo stvoriti. Ja govorim o malima, ja govorim o malim udrugama kojih ima na tisuće u Hrvatskoj i govorim o udrugama koje se na svojim skupštinama ne svađaju nego raspravljaju o 10, 15, 20, kuna, 100 kuna dakle do zadnje lipe. Bio sam prisutan na desecima i stotinama takovih skupština gdje su članovi takvih udruga do zadnje lipe kontrolirali što i kako se je potrošilo i kuda je to otišlo. I oni su svi tamo dobrovoljno. I od kuda nama pravo, tj. ne nama nego svakome onome tko izražava sumnju u te ljude? Zar hoćemo reći da su svi ti članovi tih udruga dobrovoljno da su lopovi, da nešto muljaju da nešto krivo rade. Ja bih vas zamolio kao čovjeka sa iskustvom u radu ministra financija da mi odgovorite na pitanje, da li smatrate da je moguće sa postojećim ljudskim kapacitetima inspektora napraviti pojačan nadzor nad tisućama ovih udruga koje su sve obuhvaćene ovim. I druga stvar koja mene posebno interesira i s aspekta gradonačelnika Križevaca, dakle mi imamo socijalno poduzetništvo, Udruga invalida Križevci je otvorila čokoladarnicu, zaposlila osobu s invaliditetom i po vašoj raspravi ja se malo bojim što njih čeka u ovom budućem periodu. Njihov dio ne ide na trošenje sredstava za diobu nego za razvoj.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Pa kolega Hrg, vi ste ustvari pogodili ključ, ono što je bila i tema rasprave kluba HDZ-a. Dakle kad govorite onda treba naprosto podijelit te neprofitne udruge upravo ovim malima koja osobito u ruralnim sredinama imaju neprocjenjivu vrijednost jer one okupljaju ljude. Oni su praktički njihov sav nekakav društveni život jer godišnja skupština kulturno-umjetničkog društva, nogometnog kluba i vatrogasaca je glavni događaj u tom mjestu i oni godišnje raspolažu sa proračunom par tisuća kuna i da ne preskočim udrugu umirovljenika jer oni su sad isto aktivni u zadnje vrijeme, ali njihov proračun je par tisuća kuna i na njih se sigurno ovaj zakon ne tangira. I dobro ste vi rekli, oni uz onih 10 ili 15 kuna neće nikoga prevariti, međutim postavlja se ključno pitanje ali svatko ima instrument, vi kao gradonačelnik ako posumnjate da nekakva udruga u vašem gradu ne radi neke stvari dobro možete im poslat proračunski nadzor. Naprosto neka ode provjeriti. Međutim, postavlja se pitanje što ako se pošalje proračunski nadzor. Bio je jedan proračunski nadzor koji je jednoj jedinici lokalne samouprave utvrdio prekomjerno zaduživanje i trošenje. Znate što se dogodilo? Pojeo vuk magare. Prema tome, postoje institucije koje kontroliraju i koje sve evidentiraju, a mi moramo znati što želimo s ovim spriječiti. Nije cilj financijske kontrole samo vršit represivnu mjeru, nekada treba procijeniti da li ta financijska kontrola više košta nego što bi se eventualno utvrdilo nepravilnosti, ali onda kad se utvrde te nepravilnosti njih treba javno objaviti kao poruka svima onima koji čine grešku da im ne padne na pamet da čine takvu grešku.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Šuker i ova replika i odgovor potvrđuje uistinu onaj nemjerljiv doprinos udruga, poglavito u malim ruralnim sredinama i vi ste to jasno naznačili i glede športskih udruga koje doprinose i razvoju zdravog duha u zdravu tijelu i mnogi naši poznati nogometaši su na livadama seoskim igrali i nemam što reći u tom dijelu. Naravno, kulturno-umjetnička društva isto tako pa ima li što ljepše da čuvaju one naše vrijednosti i da današnje u ovim teškoćama depresije da pjevaju i da se druže i da razvijaju zajedništvo. Ali posebno mi je na srcu jer dolazim iz najvatrogasnije županije Koprivničko-križevačke vatrogastvo i u tom dijelu vidim osim onoga što ste vi govorili ovaj članak 33. koji šalje poruku, ali ja želim reći da baš u vatrogastvu da će napraviti osim toga da će napraviti i zbrku. Prvo će napravit terminološki, sad će morat se zvati ako bude prešlo jer mi naravno se trudimo da ojačamo kvalitetu, eventualno navalno vozilo treba koje košta naravno značajna sredstva. Agregate isto tako u poplavama, sve to košta i naravno da će premašit. I sad će se to terminološki zvati Hrvatsko dobrovoljno vatrogasno društvo. To meni jedno s drugim nikako ne ide, nikako ne ide da može tako raditi. I ja želim reći da će s ovim dakle ta vatrogasna društva doći u probleme, naravno ona će morati imati upravu i sve skupa, dodatne troškove, za godinu dana više neće se ta oprema kapitalna obavljati, više ga neće biti, morat će se ugasiti. Ja želim reći, osim poruke ovime će se dovesti ponovo u nepovoljan položaj ruralna područja gdje vatrogastvo itekako važno, itekako značajno i bitno i za očuvanje imovine naravno i funkcioniranje jer vatrogastvo doprinosi u svim…
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Milinkoviću, evo uzmite sad ovu situaciju s poplavama. Tko je prvi priskočio? Vatrogasci. Tko je najviše punio vreće, pomagao ljudima? Vatrogasci. I sad oni će vjerojatno za to dobit nekakvu ne naknadu nego obeštećenje zbog troškova svega skupa i sad može samo nekakav mudrac koji je trebao prije vodit brigu o tome da se ti kanali očiste itd., jednostavno doći do toga da su njemu vatrogasci uzeli dio posla zato što su punili vreće i može reći da su se oni bavili sa gospodarskom djelatnošću jer praktički su radili ono što je on trebao raditi. Dakle ako imate ovakvu neodređenost u članku nažalost i tako se nešto može dogoditi, međutim kad iz vaše replike, iz replike drugih kolega, iz rasprave i kolege Bubala i kolege Vukšića, onda ispada da je ovdje situacija u potpunosti jasna. Dakle mi smo svjesni na koga se ovaj zakon odnosi, a isto smo tako u potpunosti svjesni da je ovaj zakon možebitna kazna onima koji uspiju reći, zapravo se usude reći nešto … s tim da je još kolega mislim Vukšić proširio uz crkvu i neke sportske kolektive, dodao i sindikate. Prema tome, jasna poruka sa ovakvim neodređenim člankom jer ovakve male, o njima nitko ne vodi brigu, o njima ako neće lokalna zajednica voditi brigu neće vodit nitko brigu, isto tako i o športskim kolektivima. A ti športski kolektivi i vatrogasci i kulturno-umjetnička društva su jedini koji praktički još koliko-toliko nude kroz angažiranost mladih ljudi kroz te udruge da će ostat tamo gdje su rođeni, a neće pobjeći u grad i naprosto izgubit svoj dignitet.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Pa kolega Šuker, dobro je da je vašu raspravu pratio zamjenik Lalovac, a mogao je i čuti zapravo iz ovih izlaganja uglavnom kolege iz jedinica lokalne uprave i samouprave i njihov značaj, zapravo što im znače kulturno-umjetnička društva, što im znače dobrovoljna vatrogasna društva iako se iz poreza na dohodak 5% mora izdvajati za njih koji zapravo drugih prihoda nemaju. Ovdje je sad to bio slučaj sa poplavama, ali u Dalmaciji je to sigurno slučaj sa požarima za vrijeme sezone. Niste spominjali lovačka društva koja se financiraju isključivo iz svojih članarina, što će zapravo biti sa njima, ali sigurno neće blagonaklono gledati na ovo. No spomenuli ste između ostaloga i vjerske udruge zapravo svih konfesija i župne urede kojih je u Republici Hrvatskoj više od 4000, zanemariti zapravo njihovu ulogu, a to ste jako dobro rekli jest jedna društvena nepravda, posebice kad znademo ne za dvadesetke koliko smo danas čuli ovdje u raspravama, nego to su na tisuće volontera koji rade u tim vjerskim udrugama i župnim uredima po pitanjima droge, odvikavanja od droge, socijalno ugroženim obiteljima, osobama sa invaliditetom, karitativnim uslugama, smještajima za beskućnike, kruhom dobrote starih i nemoćnih itd. itd. Zato nije možda dobro generalizirati danas, a inače nikada nije dobro generalizirati. Naravno da i među tim udrugama ima i onih koji to zloupotrebljavaju. No, mislim da su to pojedinačni slučajevi. Ali treba zapravo zapamtiti da selektivna pravda koju Vlada ovim prijedlogom zakona zapravo želi provesti gora je od bilo koje nepravde i činjenje ove Vlade može imati, a imat će sigurno veću štetu nego korist. Hvala.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Babić, vi ste možda spomenuli jednu udrugu gdje je najočitije nešto što je iz udruge koja okuplja građane i udruge koja se bavi gospodarskom djelatnošću. Jer vi imate lovačkih društava koji su otpali, udruga ljudi koji se bave lovom i koji lov shvaćaju kao praktički zaštitu prirode, odstrel onih koji su suvišni. Dakle, držanje nekakve ravnoteže. A imate i onih gdje su se našla dvojica, trojica pojedinaca pod okriljem lovačkog društva, zakupili lovište i bave se komercijalnim lovom. Dakle, to je čista komercijalna djelatnost. Ali onda bi Ministarstvo poljoprivrede prilikom i županije kad raspisuju te natječaje moralo voditi brigu tko zakupljuje lovište. Jednom kad ga zakupi lovačko društvo koje točno posluje po regulama i po svojim statutima, a drugo je kad ga zakupi jedan ili dva pojedinca koji imaju jasno namjenu da tamo dovode svoje poslovne partnere, da to lovište njima služi u nekakve gospodarske djelatnosti. Ali onda ne može biti udruga. Njega treba jasno prepoznati i reći mu, ne ti nisi udruga ti si trgovačko društvo. Ali onda on opet njemu nije mjesto u ovom zakonu i u ovom članku 33. s kojim ponavljam opet je to pritajena namjera da se neki discipliniraju ako iskoče iz onoga što misli Vlada lijepo o sebi kako su divni, krasni i pametni i kako su uveli red. A na žalost je sve obrnuto i onda kad netko kaže da je car gol evo mu inspekcije, evo mu prijave ili ne znam čega već.
Ante Kulušić, replika.
Kolega Šuker, ispada na kraju slušajući ovu raspravu 3 sata da su neprofitne udruge najveći problem Hrvatske države, crkva i dva nogometna kluba. Imali smo ovdje predavanje od kolege Jelušića pa je otišao ča di nas je usput lagano i vrijeđa o transparentnosti i uvođenju reda. Pa nema onoga tko nije za uvođenje reda, ali ne na ovakav način što se dogodilo ovih 27 mjeseci što je kazao kolega Bubalo, pa onda vidimo kako se transparentno suspendirana poreznica pojavi na presici, pa kako se izvrši prenamjena zemljišta, pa se zaradi 24 milijuna kuna transparentno. Pa se digne kredit preko HBOR-a transparentno, pa se izvrši prodaja Croatia osiguranja gdje se transparentno savjetnicima za prodaju da 54 milijuna kuna, a unaprijed se znalo tko će kupiti Croatia osiguranje. I tako mi transparentno dođosmo do 400 tisuća nezaposlenih. Vjerojatno je to jedino na netransparentan način, jer s obzirom na sve one koji su izbrisani sa Zavoda za zapošljavanja vjerojatno bi bilo još i više. I uvijek bižimo od problema koji tišti građane Hrvatske, a svađamo se i prepiremo oko udruga. Nema onoga tko u ovome Domu nije da se uvede red. I na kraju će ispasti da je udruga ptica pjevica najveći problem Hrvatske države.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Kolega Kulušić, meni samo iz ove vaše replike preostaje da zaključim da je očigledno na pomolu osnivanje udruge za transparentnost i javnost Kukuriku koalicije.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Šuker, dotakli ste dosta puta u svojim raspravama Dinamo, pa ste dotakli i Hajduka. Pa onda ja da vama kažem da vas podsjetim da je Hajduk sportsko dioničko društvo i da on radi po sasvim drugim zakonima i plaća ako treba sve ono što je po zakonu određeno, da isto tako radnički nogometni klub Split sportsko dioničko društvo isto kao Osijek, Rijeka i Istra i da svima njima zakon od 33, članak Zakona 33. dobar u onom smislu da kažu da dovode ih u ravnopravan položaj sa Dinamom u smislu i provedbe zakona i konkurentnosti kad to govorimo i kontrole realno gledajući neprofitne organizacije Dinama, nego u biti profitne organizacije. I da po tom pitanju sigurno ovaj Zakon može uvesti puno više reda u profesionalni sport. Ono isto što ste dotakli da se dvije do tri tisuće gledatelja ne može skupiti na utakmici ću vam reći da po službenim podacima u 24 kola, 12 domaćih utakmica hrvatski nogometni Hajduk Split je imao 11000 gledatelja u prosjeku, odnosno trećinu ukupnih gledatelja u 24 kola što znači da nisu sve brojke koje ste rekli bile točne. Ali upućuje da športsko dioničko društvo i rad po Zakonu o trgovačkim društvima na određeni način može biti uspješno u profesionalnom sportu. Hvala.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Kolega Đurović, kad govorite o nečemu onda trebate znati kako su neke stvari nastale. Dakle, da nije netko koristeći sličan članak 33. u ovom samo nekom drugom zakonu izmislio Hajduku dug od 300 i još nešto milijuna kuna isto tako i Osijeku i Istri nikada se Hajduk ne bi transformirao u ovo što se transformirao. Dakle, država je svoja potraživanja prenijela na grad i onda je grad napravio što je napravio. Prema tome, nemojmo iskrivljivati činjenice, jer nikome ovdje u raspravi nije u interesu da iskrivljuje činjenicu. Ja sam sretan da su Splićani dali podršku Hajduku koji je na nogama. Na žalost, iako ima sjajne mlade igrače. Međutim, Dinamo je u drugoj situaciji, Dinamo je u ligi prvaka, dobiva do 9 milijuna i može s tim egzistirati. Prodali su sad malog Halilovića za te novce koje su prodali, vi ste nažalost nekakve zvijezde Hajduka prodali za par desetaka tisuća eura. A tko je tu kriv? Ali to je šira priča. Ali nemojmo neke stvari koje naprosto imaju svoju pozadinu okretati na drugačiji način. Rijeka je to riješila na drugačiji način, došao je privatni sponzor i digao je klub. I hvala Bogu da ga diže. Osijek to sad rješava na drugačiji način. Da li je ovo najbolje što sad Osijek radi to je pitanje, to će vrijeme pokazati. Istra je to riješila na svoj način. Cibalia je nažalost u drugoj ligi, Varaždina više praktički nažalost nema. Prema tome, možemo okretati priču koliko god hoćemo ali nemojte govoriti kolega Gjurković, ne možete s jedne strane jedne ljude napadati za kriminal, a s druge strane u sportu govoriti divno i krasno jer vi dobro znate što je i kako je. Prema tome, nemojmo miješati kruške i jabuke jer ponavljam ovaj zakon bez ovoga članka 33. je manje-više svima prihvatljiv. Ovaj članak 33. nas vodi u nesigurne vode i vodi nas do ovoga da će se opet pojaviti sportski klubovi sa dugom od nekoliko stotina milijuna kuna koje nikada nisu vidjeli. Jer da je Hajduk imao novce na temelju kojih mu je obračunato 230 milijuna i 240 milijuna poreza Hajduk bi danas igrao Ligu prvaka i bio bi najmanje među prva 4 isto kao i Dinamo.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker govorili ste o svim nedostacima ovog zakona, najviše o članku 33. koji regulira to što je i kada se mora transformirati u dioničko tj. u d.o.o. Što je gospodarska djelatnost u smislu ovoga zakona? To je pitanje svih pitanja koje treba definirati u tom zakonu i jasno reći što je gospodarska djelatnost koja prelazi preko 230 tisuća kuna. Da je to razmjena roba, usluga na tržištu, prodaja. To sve mora biti u zakonu definirano kako bi znali na čega aludira ovaj zakon. Udruge kao neprofitne organizacije transparentno se financiraju po svojim programima, da li socijalnim, da li onima koji pružaju socijalno ugroženim kategorijama usluge koje su im najnužnije i potrebne i jasno po današnjoj uredbi podnose izvješća i financijskim institucijama i Državnoj reviziji i onima koji im daju sredstva. Da li su to lokalne jedinice, da li su regionalne, da li je ministarstvo na natječajima, da li su nekakve banke, da li su europski fondovi u budućnosti svi oni traže izvješća kako su sredstva utrošena i to mora biti jasno prezentirano. Ovaj zakon bez ovoga članka 33. ili jasnom definicijom na koga se odnosi članak 33. sigurno je prepisana dosadašnja uredba u kojoj zapravo je sve definirano kroz članke uredbe. Sve piše što treba udruga i neprofitna organizacija dostaviti kroz godinu, kakva izvješća, kakve obrasce, sa kakvom popunom. Znači, članak 33. je taj koji uvodi pomutnju i kod GONG-a i kod udruga koje se bave invaliditetom i pomoći invalidnim osobama.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, ja mislim da bi Ministarstvo financija bilo najsretnije kad bi ministar jasno definirao u športu organizacijski oblik prvoligaških, drugoligaških, trećeligaških klubova, kad bi se jasno povukla crta između profesionalizma, poluprofesionalizma i amaterizma. I onda mi o ovome uopće ne bi raspravljali o ovom zakonu. Zašto? Pa zato što je tu toliko ljudi prisutno, prije svega govorim o djeci koja su prisutna u tim klubovima da to naprosto treba regulirati nekim drugim zakonom a onda financijsko poslovanje tih udruga zapravo klubova ili kako će se već zvati neće biti nikakav problem. Ali, ključni problem ovoga članka 33. je što je to gospodarska djelatnost kod neprofitnih organizacija. To naprosto treba netko reći i ako to točno ne zacrtate onda se uvlačite u probleme. Zato ako netko kaže da želi napraviti reda u športu onda to treba definirati Zakonom o športu. Ako ne zna kako će to porezno riješiti onda neka to dogovori sa Ministarstvom financija pa će to Ministarstvo financija regulirati na svoj način. A ne mi se ovdje bakćemo, uvjeravajući jedni druge da je ovdje u redu, ovdje nije u redu, a naprosto se svi krpaju koliko mogu da održe klub jer taj klub naprosto treba postojati. Pa tragedija bi za Hrvatsku bila da Hajduk propadne. To bi bila tragedija za Hrvatsku, povijesno gledajući. I poruka ovih 11 tisuća gledatelja na Hajdukovim utakmicama je znak da oni žele podržati. Isto kao što je tragedija za Zagreb da Dinama nema, za Osijek da nema Osijeka. Prema tome, o čemu mi govorimo? Pa na kraju sport je ono što je Hrvatsku preporučilo svijetu. Pa nemojte zaboraviti pokojnog Dražena Petrovića i Stojka Vrankovića kako su '91. stajali pred UN-om. Tada je pokojni Dražen bio ime, njega su znali a mnogi za Hrvatsku nisu znali. Ili danas, dođite bilo gdje u svijetu kad se vidi kockasti dres zna se na koga se to odnosi. A mi sad kako pričamo o tima koji su to napravili? Na ovakav način? Nije naprosto korektno.
Hvala lijepa. Zamjenik ministra financija, gospodin Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo prije još i pauze ja bih samo kratko se osvrnuo možda na ovu zadnju raspravu ali u završnom izvješću ću reći zapravo i moje mišljenje na ovo što ste vi dosada rekli bar u ovome dijelu. Ovdje se otvorilo pitanje i ta fama tog članka 33. kao nekakve teorije zavjere. Teorija zavjere Vlade protiv pojedinih skupina. Ja moram priznati, jako uvažavam kolegu Šukera, ja znam da on mora u jednom dijelu i poentirati politički ali vezano za taj članak 33. i gospodarske djelatnosti. Znači, ovdje se u mom uvodnom govoru ja sam sam stavio sumnju, sam osobno, da li treba ili ne treba trgovačko društvo? Sam sam rekao da ne znam i čak više rekao da ne nego da da. To sam sam rekao u uvodnom dijelu. Ovdje kad govorimo o utvrđivanju gospodarske djelatnosti ne događa se ništa novo nego što je trenutno po važećem Zakonu o porezu na dobit, apsolutno ništa. Znači, ovaj članak 33. i utvrđivanje gospodarske djelatnosti postoji i danas i neprofitne organizacije koje obavljaju gospodarsku djelatnost koja je definirana Zakonom o porezu na dobit, jasno kaže da porezna uprava ako to utvrdi donese rješenje i taj dio ulazi u sustav poreza na dobit. I tu se ništa ne mijenja u odnosu što je sada na tržištu. Jedino je ovo u pitanju članku 33. da li je ili nije trgovačko društvo? Zašto smo išli s trgovačkim društvom? Zato, kao što sam vam također u uvodnom djelu rekao kada smo se probali i to bile su u raspravi smo dobili takve prijedloge da takvi prijedlozi postoje u drugim zemljama i onda sam vam rekao da je u Mađarskoj npr. 10% ukupnih prihoda ili 40 tisuća eura također postoji trgovačko društvo. Kad govorimo o Češkoj, 11 tisuća eura, govorimo o Hrvatskoj 30, skoro 31 tisuću eura, govorimo o Slovačkoj, govorimo o Francuskoj, govorimo o Njemačkoj, o nekim iskustvima zapadnih zemalja koji su pokušali regulirati taj dio prostora da li treba ili ne treba trgovačko društvo o tome govorimo samo, o sustavu poreza na dobit gdje je naš sustav, porezni sustav usklađen sa Direktivama EU i kod njih i kod nas ako prelaze u sustavu su poreza na dobit i tu mislim da ne bi trebalo biti, stvarati da je ovaj zakon ciljano protiv određenih skupina, nije. Ako smo preuzeli nešto što se radi u drugim zemljama oko tog trgovačkog društva gdje smo dobili primjer da bi tako trebalo rješavati to pitanje, ja osobno kažem i slažem se, možda da, možda ne, možda ni više ne. Slažemo se, mi možemo izbaciti ali ako je on u sustavu poreza na dobit kao što je, jer sada porezna uprava preko 2000 neprofitnih organizacija koje obavljaju gospodarsku djelatnost su u sustavu poreza na dobit i plaćaju porez na dobit. Znači to i danas posluje. Ako netko ima porezna uprava, tamo ona definira tu gospodarsku djelatnost, ona definira gospodarsku djelatnost jer je vezano da li netko samostalno i trajno obavlja tu djelatnost. O tome je, znači sustav koji već postoji, koji ništa u ovome sada se revolucionarno ne mijenja, ništa, apsolutno ništa, samo pitanja trgovačkog društva da i ne što sam kažem osobno još jednom rekao, možda ja, osobno kažem ne, gledali smo neke primjere u Europi, onda oni rješavaju ovako, netko rješava onako. Tako da ne bih htio da ova rasprava ode prema nekakvim teorijama zavjere određenih pojedinaca, protiv određenih skupina jer on nije, on takav je već i danas, zato vas molim i slažemo se, ja sam i u razgovoru i sa poreznom upravom kada smo govorili šta to je gospodarska djelatnost, definiranje, možemo li to definirati po nekakvim djelatnostima koje su postojale na tržištu. Teško je u tom djelu vrlo teško vjerujem i kod porezne uprave donijeti nekakvo rješenje je li nešto je ili nešto nije gospodarska djelatnost, teško je to donijeti. Ako kažemo da su ne znam kafići ili nekakav dio koji imate otvoren prema tržištu i koji mogu dovesti vanjskim vjerojatno i mogu ali ako je interni onda nije, znači tako već sada i postoji, tako da nema razlike između ovoga što je u sustavu poreza ili nije, samo pitanje trgovačkih djela. Hvala lijepa.
Dragan Crnogorac replika.
Hvala. Pa i jasna nam je intencija da se želi uvesti red no međutim mi, ja sam član isto udruga da tako kažem tih manjih i mi vidimo da je ovo jako veliki problem za nas koji smo u tim udrugama i da se zakonom želeći uvesti red među ove ovelike kako mi kažemo, uvijek tu stavimo Dinamo itd., mi na kraju uvijek izvučemo deblji kraj. Ja ću vam reći da je veliki problem recimo i ja molim i o u ovome čitanju i do drugog čitanja da se naprave neke olakšice za udruge s obzirom da udruge nemaju sredstava jednostavno za plaćanje da kažem tko će im obavljati računovodstvene usluge itd. Pa recimo jedan od udara je bio i ovo da su konačno izašle inspekcije da su udruge prodavale kao što znate karte, pića nekim svojim članovima itd., od čega su možda i živjeli i sad su ljudi dobili kazne. Neće više nitko da bude predsjednik udruge, udruge se rasformiraju a veliki će već ionako naći način kako će to zaobići. Ja znam da vi niste, da vam nije zadatak baš tako lagan i sigurno treba razgovarati o ovome članku 33. ali ima i drugih stvari koje treba upozoriti. Možda postoje neki drugi oblici udruživanja koji će premostiti to, naprave se nove udruge ili recimo Zakon o udrugama kaže da je moguće postojanje udruga koje nemaju svojstvo pravne osobnosti, to je između ostalog još jedan način kako će oni koji budu htjeli pronaći način da to zaobiđu, zaobiđe a ovi mali će prestat sa djelovanjem. Ja mislim da to nije cilj ovoga zakona. Hvala.
Odgovor na repliku Boris Lalovac.
Hvala lijepa. Pa ne znam da li ste pročitali zakon kad govorite o malima? Jeste li ga pročitali? Koliko je do sada su vodili kad govorimo o malima koji su vodili knjigovodstvo, sada taj prag podižemo, znači do sada su iznad 100 tisuća kuna morali voditi dvojno knjigovodstvo, sad više ne trebaju. Sad je do 230 tisuća kuna, olakšano im je, olakšano je malima sa 100 na 230 tisuća kuna, olakšano im je. A vi vaša pitanja o financiranju općenito rješavamo drugim zakonima kao što je ovdje bilo rečeno i Zakon o udrugama i drugim zakonima koji oni proizlaze ali što se tiče vođenja knjigovodstva, računovodstva što je temelj ovoga zakona je olakšano sa 100 na 230 tisuća, podignut im je prag, jednostavnije transakcije, jednostavnije poslovne knjige, jednostavnije stvari. Tako da ovo što vi govorite odnosi se na drugi zakon. Ovaj zakon pojednostavljuje vođenje računovodstva malim udrugama. Hvala lijepa.
Ivan Šuker replika.
Gospodine Lalovac, da ste vi na jasniji način reagirali u odnosu na ovo što se raspravilo kada su se pojavili natpisi, onda rasprava vjerojatno ne bi bila danas ovakva i vi bi jasno rekli da ovaj članak 33. nam ne treba, dakle to je na stvari. Druga stvar, ovo dizanje sa 100 na 230 ima određenu vezu i sa granicom za sustav PDV-a, prema tome vjerojatno su se vodili tom analogijom, međutim, ja mislim da vama iz ove današnje rasprave je izišlo nekoliko stvari koje su vrlo bitne. A to je da se moraju riješiti problem i definicija u športu, što je profesionalni, što je poluprofesionalni, što je amaterski sport? I to ako se riješi Zakonom o športu, onda mi više nećemo raspravljati ovdje i uvjeravati jedni druge, ovisno tko navija za koji klub da je dobro to ili loše. Prema tome, to je bit cijele priče i mislim da iz ove rasprave, dakle definitivno možemo zaključiti da je članak 33. suvišan jer naprosto kada riješite neke stvari, a to je sport i još neke druge stvari sa matičnim zakonom, lex specialis zakonom, onda više nećete imat uopće potrebe za ovim i druga stvar, logična je stvar da određene odnose između katoličke crkve i države treba riješiti u bilateralnim razgovorima i onda se to kroz zakonodavni okvir provede. Bilo kakva najava da će se dogoditi ovo ili ono u ovakvim trenucima kada se nažalost u Hrvatskoj događaju ovakve podjele ideološke kakve se događaju, nas vodi u kontra smjeru. Ali mislim da iz ove današnje rasprave ste jasno dobili tri, četiri stvari koje treba definirati jer ponavljam ovaj zakon bez članka 33., on je nama u potpunosti prihvatljiv, on je samo nadogradnja nečega što smo imali, možda definirati jasnije da to kontrolira porezna uprava i proračunski nadzor, da žalbe imaju i da ih rješava drugi stupanj ako to radi porezna uprava i praktički ste riješili sve probleme. Ali ovo, ako ne riješite status sportskih klubova, ako ne riješite status crkve, nekih djelatnosti u crkvi, ne pogreba, ispovijedi, itd., nego neke druge, naprosto ovaj članak 33. otvara mogućnost za ovakve rasprave koje se vode.
Odgovor na repliku Boris Lalovac.
Hvala lijepa. Pa nažalost da, ja moram reći da se slažem s vama, ja bih volio da je takav ton kada ste i vodili i gdje je ovih zadnjih pola sata, da je u tom kontekstu išlo, a ne kontekstu nekakvih zavjera i nekakvih stvari koje ste vi rekli da ste preuzeli zapravo sa strane medija. Vrlo jasno govorim cijelo vrijeme u ovome Domu i zato mi je drago i pišem sve što ste zapravo rekli i pokušavam u tom dijelu konstruktivno odgovarati. Ja se da slažem, Zakonom o sportu se trebaju te stvari riješiti i onda bi puno lakše bilo razgovarati. Znači, mi smo sada od ovoga zakona otvorili dosta tih problema koji nam se javljaju u brojnim sektorima, dijelovima civilnog društva i u sportu i u udrugama, znači kroz ovaj zakon otvorilo se pitanje, a rekli smo samo što smo proširujemo taj dio uredbe i vezano za objavu i za ovaj članak 33. Ja se tu s vama slažem i nemam tu što dodati. Međutim, teško mi je nešto braniti kada kažem da idemo, da smo protiv nekakvih, ne daj Bože ili crkve ili nekih drugih organizacija, što nije istina, što stvarno nije istina i nije mjesto u tom dijelu ako o ovako važnom zakonu razgovaramo da se moramo na tome prepucavati je li ovo ili nije. Ja se slažem da smo sada spustili loptu i da govorimo o konkretnim problemima i tu vam zahvaljujem.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi zamjeniče ministra, jedan od osnovnih problema je što su sve ove organizacije krivo klasificirane, mnoge od njih ne spadaju u udruge i mnoge od njih ne spadaju u neprofitne udruge, to smo već konstatirali. To se trebalo rješavati mnogim drugim zakonima, kao što je Zakon o sportu, ovdje i jest navedemo. Mi smo ovdje, sve rješavamo parcijalno. Ja ću se opet vratiti na sindikat. Vi ste rekli jednu rečenicu, zakon nije ciljano protiv skupina nekih, određenih, nije. Čim ih trpa u isti koš, je protiv nekih skupina jer da biste vi riješili kao što je rekao kolega Crnogorac, velike vi utapate male. Konvencije Međunarodne organizacije rada, broj 87 kaže jasno da je protiv godišnjeg financijskog izvještaja sindikata. Zbog čega? Kaže to izravno potiče slabljenje pregovaračke i opće moći djelovanja sindikata. Vi ste to dobili, niste uvažili. Pročitajte, vidjet ćete kako su uređeni sustavi u drugim državama i u kakav kontekst stavljaju sindikate. Ovo što su prije kolege govorili o tome, o amaterskom sportu, u potpunosti se slažem, ali prije je jedan od kolega govorio da bi trebalo razlikovati različite pogone u profesionalnim klubovima, ja sam o tome pa je nejasno bilo, da pionirska i omladinska škola u nekom profesionalnom klubu, da sada ne govorim, bilo kojem profesionalnom klubu bi trebalo drugačije tretirat, ne bi, oni su isto dio profesionalnog pogona. Drugo su vam amaterski plus sportski klubovi, to je razlika. Pionirski klub u Dinamu je samo osnova za profesionalizam toga kluba, niti jedan profesionalni klub nema. Pogledajte se kako su uređeni klubovi vani, na koji način su uređeni, sigurno da nećete toga, naći razlikovanja da jedan veliki klub na međunarodnoj sceni ne organizira da je jedan dio poluprofesionalan, jedan amaterski, a treći da je profesionalni.
Hvala. Odgovor na repliku, Boris Lalovac.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa da, ja sam isto bio i primio sam kolege iz sindikata i raspravljali smo, ja sam isto rekao svoje osobno mišljenje, isto kao što sam rekao danas ovdje za taj članak 33. kada su argumentirali taj dio njihovoj problema, javnoj objavi i to je svakako, prihvatio sam da o tome možemo razgovarati i da ćemo vidjeti uopće kako ćemo do drugog čitanja, da li će se taj dio probati korigirati.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo, gospodine zamjeniče, jednostavno je riješiti taj članak, njega su napisale i udruge i neki prijedlozi koji su dolazili da se jasno mora definirati u jednom članku sa nekoliko stavaka ono što treba biti, a to bi da bi neprofitne organizacije mogle obavljati gospodarsku djelatnost i u tu svrhu raspolagati imovinom, sukladno zakonu, statutu ili pravilima ako su u pitanju zadruge. Pod gospodarskom djelatnošću treba jasno reći što je smisao ovog zakona u kojem bi trebalo podrazumijevati da je to prodaja, razmjena roba, usluga na tržištu, tržišnim uvjetima radi ostvarivanja viška prihoda. Napišite to u zakon i bit će sve jasno. Gospodarsku djelatnost neprofitna organizacija ne smije obavljati radi sticanja dobiti za svoje članove ili treće osobe i to je isto jasno, iako u obavljanju gospodarske djelatnosti neprofitna organizacija ostvari višak prihoda nad rashodima, ona se mora sukladno statutu i financijskom planu koristiti isključivo za ostvarivanje ciljeva koji su utvrđeni statutom te neprofitne organizacije. I na kraju, neprofitna organizacija koja obavlja gospodarsku djelatnost dužna je podnositi dodatno godišnje izvješće o prihodima, rashodima ostvarenima od gospodarske djelatnosti sa specifikacijom raspodjele viška prihoda sukladno statutu godišnjem financijskom planu neprofitne organizacije. I tu je kraj priče i sve je jasno u članku 33. Dodajte jednu glavu, jedan članak sa ovim stavkama i svima će biti zadovoljstvo neće biti spornosti niti prozivki.
Odgovor na repliku Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa moram reći da će prihvatiti onda možda vašu primjedbu, a ne od gospodina Šukera. Samo da znamo hoćemo li ostaviti ili nećemo ostaviti trgovačka društva, ako ste rekli da ćemo sada dodati taj članak, možemo. Ako ćemo ga izbaciti isto možemo. Onda ne treba ovo. Zato kažem dolaze iz istog kluba različiti prijedlozi ali zahvaljujem na prijedlogu i mislim da bi tada bilo puno jasnije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada ćemo otići na stanku do 15,00 sati. Molim vas u 15,20 da nas bude što više u dvorani kako je najavljeno. Hvala lijepa. STANKA U 13,30 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Na redu je klub HSU-a i poštovani kolega Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Dosadašnjom Uredbom o računovodstvu u neprofitne organizacije se ubrajaju razne udruge i njihovi savezi, zaklade, fondacije, ustanove, političke stranke, komore, sindikati, vjerske i druge zajednice, kao i sve druge pravne osobe kojima temeljni cilj osnivanja i djelovanja nije stjecanje dobiti ili profita i koje su upisane u Registar neprofitnih organizacija koje vodi Ministarstvo financija. Dosad je kompletno računovodstvo neprofitnih organizacija bilo propisano Uredbom o računovodstvu neprofitnih organizacija prema kojoj se vodilo područje poslovnih knjiga, organizacija knjigovodstva, popis imovine i obveza, prihodi i rashodi, financijsko izvještavanje i sva druga područja koja se odnose na vođenje računovodstva takvih organizacija. S obzirom da je Uredbom o računovodstvu bilo propisano uže područje vođenja računovodstva, već duže vrijeme kako kaže predlagatelj postoji potreba za jedan širi zakonodavni okvir kojim bi se uredio i sustav planiranja i programiranja, izrade financijskih planova, njihovo izvršavanje i na kraju ne manje bitno, izvještavanje o kompletnom poslovanju. Ukazala se i potreba za primjenu načela javnosti i transparentnosti s posebnim osvrtom na izvor financiranja i što je najvažnije kako se i na što troše prikupljena financijska sredstva. Posebno se to odnosi na financije koje takve udruge dobivaju iz javnih izvora, državnog proračuna ili jedinica lokalne i regionalne uprave. Od ovog zakona očekivalo se uvođenje obveze javne objave financijskih izvještaja neprofitnih organizacija koji sve ove godine nije bilo, a vidimo kako se to primjerice radilo u Hrvatskoj gospodarskoj komori. Ovim prijedlogom zakona stvara se potreban okvir cijelog financijskog poslovanja, kao i svi elementi računovodstvenog sustava neprofitnih organizacija. Ovaj zakon je podloga za dobro financijsko poslovanje uz načelo javnosti, transparentnosti i kontrole, a sve u cilju realizacije onoga zbog čega je neprofitna organizacija i osnovana. U realizaciji ciljeva upravljačka struktura je obvezna planirati i organizirati poslovanje koje garantira uspješno upravljanje i rizicima koji se javljaju u svakom poslovanju. Tu se podrazumijeva upravljačka odgovornost u planiranju i programiranju, izradi financijskih planova i njihove realizacije, vođenju računovodstva, kontroli i na kraju izvještavanju. Posebno treba obratit pažnju na kontrolu jer ima primjera ni interna revizija ne može pronaći izlaz iz labirinta, kao što smo to vidjeli nedavno kod izvješća o HRT-u. Sustav mora osigurati poslovanje bez gubitaka, neadekvatnog trošenja financijskih sredstava i kako se zna često dogoditi, od mogućih prevara i nezakonitih radnji. U izvješću u javnoj raspravi uočio sam i … nekih udruga kao što su sindikati i poslodavci koji se protive načelima javnosti i transparentnosti njihova poslovanja, posebno financijskih sredstava i njihovog trošenja, odnosno njihovog prezentiranja javnosti. O tome je danas kolega Vukšić govorio što se tiče dobrovoljnosti članstva sindikata i njihovih problema. Dosta primjedbi je bilo na dio prijedloga zakona koji se odnosi na poseban tretman vjerskih zajednica i to na onaj dio koji crkva ubire kao gotovinu, a odnosi se na obiteljske darove, milodare župljana, naknade za održavanje sprovoda, vjenčanja, krštenja ili blagoslova kuća, donacije za obnavljanje crkava. Za taj dio prihoda brigu o župama vode ekonomsko-socijalna vijeća ili župni caritasi koji vode brigu o primicima od vjernika, ali i kontroli trošenja tih sredstava, gdje se vjernici na kraju godine upoznaju o tom dijelu poslovanja. Naravno da se primici iz državnog ili lokalnog proračuna vode prema ovom zakonu. Ovim zakonom želi se uvesti red i u neprofitno poslovanje koje se mora temeljit na načelu dobrog financijskog upravljanja i kontroli takvog poslovanja, a na kraju svega na primjeren način javnosti i transparentnosti. Najvažnije od svega je da li se ta sredstva troše na ostvarivanje ciljeva zbog kojih je određena udruga i osnovana. Bilo je i primjedbi na prijedlog zakona kod definiranja gospodarske djelatnosti i prevelikih ovlasti poreznicima koji u svakom pojedinom slučaju utvrđuju što je osnovna, a što gospodarska djelatnost, što može dovesti i do pravne nesigurnosti. No zakonodavac pojašnjava tu dilemu da je Zakonom o porezu na dobit propisano da sve pravne osobe, sve ove neprofitne organizacije nisu obveznici poreza na dobit sve dok obavljaju onu djelatnost za koju su oslobođeni plaćanja poreza na dobit. Nadam se da u tu skupinu spadaju i političke stranke i umirovljeničke udruge, ali nisam siguran da to važi i za profesionalne klubove koji svoj proizvod, nogometaše, ostale sportaše prodaju za velike novce. Kod takvih slučajeva se aktiviraju propisi Zakona o porezu na dobit jer bi inače neplaćanje poreza dovelo … neopravdanih povlastica na tržištu. Zbog toga će porezna uprava s ovim rješenjem utvrditi da su navedene organizacije obveznici poreza na dobit. Kod toga je novost, odnosno … uredbu obveza osnivanja trgovačkog društva za one organizacije koje su u prethodnoj godini ostvarile od gospodarskih djelatnosti 230 tisuća kuna i više prihoda. Takvih problema s dobiti i plaćanja poreza uglavnom nema 99% umirovljeničkih udruga koje jedva preživljavaju od donacija lokalne zajednice i članarine svojih članova, a bave se ne gospodarskom djelatnošću već izletima, nabavom drva i kulturno sportskim sadržajima. Zakonom je predviđeno potrebna cjelovitog praćenja statističkih podataka svih neprofitnih organizacija, ali ipak prilagođeno visini prihoda i vrijednosti njihove imovine. Zbog tih parametara dio neprofitnih organizacija moći će voditi samo jednostavno knjigovodstvo, ali neće biti oslobođeno obveze sastavljanja godišnjih financijskih izvještaja dok će druge voditi dvojno knjigovodstvo s obvezom sastavljanja tromjesečnih izvještaja. U ovoj raspravi ne smijemo sve udruge stavljati u isti koš. Siguran sam da većina udruga radi dobro, čak odlično sukladno dosadašnjoj uredbi o računovodstvu, a ovaj zakon će vjerojatno natjerati i one udruge da rade u skladu sa zakonom. Isto tako mislim da one neaktivne udruge, a ima ih negdje oko 50%, treba brisati iz registra neprofitnih organizacija. I na kraju ono što sada nije bilo predviđeno uredbom o računovodstvu, a ovaj zakon to propisuje su i prekršajne odredbe. Novim zakonskim rješenjima sustavno će se urediti i pitanje prekršaja ako neprofitna organizacija radi protivno odredbama ovog zakona. Na kraju klub HSU-a će uz određene i usvojene … nakon ove rasprave podržati u ovakvom izvješću ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem predstavniku kluba HSU-a, Željku Šemperu. Imamo jednu repliku, poštovani Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani kolega Šemper, s mnogo toga što ste rekli se slažem, međutim da se ne bi stekao pogrešan dojam vi ste rekli da vjerojatno 99% udruga životari i jedva preživljavaju. Vjerojatno je točno, sada koliko njih jedva preživljavaju, o tome bi se dalo razgovarati, međutim da li one žive u izobilju ili jedva preživljavale, što se tiče ovog zakona ništa im se neće dogoditi, dakle iako imaju malo novaca i ako imaju novaca i ako je taj novac došao iz njihove redovite djelatnosti, za ono za što su osnovane, taj dio neće biti porezno tretiran. Porezno se tretira samo onaj dio, a on pak nebitno je koliki može biti i vrlo mali, a može biti i vrlo veliki ako dolazi od gospodarske djelatnosti. S obzirom da većina udruga je upravo zato osnovana da se bavi svojom djelatnošću, … dakle ako je humanitarna, humanitarnom, ako je socijalna, socijalnom, crkva vjerskom, itd., dakle za taj dio svoje djelatnosti bez obzira koliko prihoda, mogu to biti milijunski iznosi, ne podliježu porezu na dobit, prema tome u tom smislu, dakle ne treba udruge dijeliti na to jel' imaju malo ili puno novaca pa onda ih gledati kroz porezno oporezivanje nego da li obavljaju gospodarsku djelatnost ili ne. One koje ne obavljaju gospodarsku djelatnost, bez obzira na to koliko ostvaruje novaca, koliko stvaraju prihoda, neće biti tretirane, ne ovim zakonom koji inače uopće i ne tretira to, nego ni Zakonom o porezu na dobit koji tretira i svaku gospodarsku djelatnost bez obzira tko je radi, trgovačko društvo, obrt pa ili i udruga. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Željko Šemper. Izvolite.
Poštovani kolega, ja se često nalazim u udrugama umirovljenika po svim županijama naše Hrvatske i dobro znam kolike su njihove mogućnosti, odnosno koliko gradovi i županije daju donacija umirovljeničkim udrugama. Ovih 99% ja mislim da je i točno, onaj 1% odnosi se na naknade i dotacije u velikim gradovima gdje je vjerojatno, a i poznato mi je da ima tih donacija i preko milijun kuna. Naravno da se nadam da porezna uprava neće napraviti takva rješenja gdje bi takove udruge morale još plaćati i porez, da se one proglase da se bave gospodarskom djelatnosti jer one brinu o društvenom standardu umirovljenika što se tiče organizacije izleta i određenih kupovina, šećera, drva za bolji status tih umirovljenika. Zato mislim da se nećemo naći u toj skupini i da porezna uprava neće ni jednu udrugu proglasiti da se bavi gospodarskom djelatnosti.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege malo ćemo sada zastati s radom jer svakog trenutka očekujemo da u dvoranu uđe Njegova ekscelencija gospodin Jean Pierre-Bel, predsjednik Senata Francuske Republike. Pljesak./ Mi sada nastavljamo s našim redovitim radom. Pozivam poštovanog kolegu Milu Horvata da nam se obrati u ime kluba SDSS-a.
Zahvaljujem se potpredsjedniku Hrvatskoga sabora, predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege. Dakle, ja ću reći, naša gledanja i naša stanovišta na ovaj prijedlog izmjena odnosno na prijedlog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Naime, potpuno nam je jasno slušajući ove rasprave danas koje su se vodile cijeli dan da postoje različiti stavovi oko ključnih stvari iz ovoga zakona a to je kako staviti pod kontrolu određena financijska ponašanja jednog djela neprofitnih udruga. Dakle, mi nemamo tu dilemu. Mi mislimo da se o načelima dobrog financijskog upravljanja u svakom slučaju financijsko poslovanje neprofitnih udruga treba kontrolirati. Isto tako po načelu kao što je već rečeno javnosti, mislimo da je dobro da se, da postoji obaveza javnih objava financijskih izvještaja kroz registar neprofitnih organizacija. Uostalom svako trošenje javnog novca podliježe i javnom informiranju odnosno mora se znati kud se troši novac poreznih obveznika, to su nesumnjive stvari. Međutim, mi ovdje imamo određena rezervna razmišljanja odnosno rezervirani smo u pogledu samog efekta odnosno provođenja ovog zakona u odnosu na onaj drugi dio udruga, manjih udruga koje nemaju šanse da budu, da imaju nekakve svoje profitabilne elemente u svom radu. Ja ću to izreći, nekoliko naših dilema. Ono što je bitno ovdje reći, dakle člankom 2. je nedvojbeno, člankom 2. ovog zakona je nedvojbeno rečeno na koga se odnosi ovaj zakon. Ovaj zakon se po definiciji iz stavka 1 članka 2. definitivno odnosi na sve udruge i tu nema nikakvih rezervi. One su čak i nabrojane. Prema tome uvodno je predlagatelj rekao da će se ovaj dio financijskih propisa, financijskih odredbi ovog propisa odnositi na treću kategoriju korisnika. Mi ovdje to ne vidimo i ponavljam pravilnim interpretiranjem ovoga članka 2. imamo saznanje i dojam da se ono apsolutno odnosi na sve udruge. Ono što je nama ovdje bitno istaći. Dakle, pod nazivom neprofitno u Hrvatskoj je u sferi udruga okupljeno prilično šaroliko društvo. Mi ovdje imamo u ovom društvu organizacije civilnog društva koje se bave od zaštite ljudskog prava, zdravlja do dobrovoljnih vatrogasnih društava, crkava, do nogometnih klubova i čega sve ne. Zato i mislimo da taj koncept udruga kao što je postavljen prema Zakonu o udrugama treba u principu iz korijena mijenjati. Tu stvar trebamo drugačije postaviti u samom Zakonu o udrugama treba napraviti određenu distinkciju između svih tih udruga ili bar po određenim kriterijima ih definirati. Dakle, to moraju biti kriteriji po nama funkcionalnog karaktera a ne financijskog karaktera jer da smo to definirali po kriteriju funkcionalnog karaktera, da smo ih razvrstali, definirali, onda bi danas imali drugačiju, drugačiji odnos prema ovim financijskim normama koje se odnose na te udruge. Dakle, ne bi imali zajedno i ne bi postavljali pitanje jednakog tretmana određenih udruga koje se bave humanitarnim radom i kao što smo već rekli određenih nogometnih klubova koje imaju šansu da stvaraju kroz tu svoju udrugu i određeni ekstra profit. Druga stvar koju mislimo da treba ovim prijedlogom zakona urediti jeste činjenica da je ovdje, odnosno tvrdi se, uvodno je rečeno da ne postoji dovoljna kontrola rada udruga i da se, će se ovim zakonskim tekstom povećati kontrola rada udruga. Mi kažemo da to baš i nije tako i dosad su na profitabilne i dosad su neprofitne organizacije imale obavezu da pravdaju svaku dodijeljenu lipu iz donacija koje su koristili. Transparentno i javno objavljivali su svoje donacije što je bio uostalom i preduvjet da ponovno apliciraju ili traže nekakvu novu donaciju od svog donatora za iduću godinu što je sasvim logična stvar i to je bilo uobičajeno ponašanje. Isto tako oni koji su ostvarivali donacije iz proračuna jedinica lokalne samouprave, područne i regionalne bili su obavezni podnositi izvještaje za dodijeljena financijska sredstva i podlijegali su kontrolu i unutar tih jedinica lokalnih samouprava. Uostalom imali su i svoje organe, imali su i svoje skupštine koje su morali verificirati i prihvatiti te izvještaje i onda ih slati kako bi ponovno iduće godine ušli u proračun za te lokalne samouprave. Prema tome, to je sasvim dovoljan i korektiv i kontrolni mehanizam rada financijskog poslovanja udruga i ne možemo reći da ta kontrola rada udruga prije ovoga zakona nije postojala. Isto tako mislimo da ovom definicijom se dade iščitati povećana odgovornost čelnika tih neprofitnih udruga. Dakle, mi imamo cijeli niz novih obaveza kroz članak 4., 9., 11., 31., cijeli niz obaveza i odgovornosti, novih obaveza, novih odgovornosti tih čelnika neprofitnih udruga pa ih stavljamo po nekakvim njihovim obavezama u ravnopravni položaj ali gotovo u isti položaj kao da su direktori odnosno voditelji nekakvih ozbiljnih tvrtki. Govorim u odnosu na knjigovodstvene propise i na sankcije koje proizlaze iz provođenja tih knjigovodstvenih propisa i onda se postavlja pitanje kako mi očekujemo da ćemo dobiti jedan entuzijazam ili volonterski rad na čelu tih nekih udruga a čovjeka ovdje obavezujemo da ima obaveze kojega mogu kasnije u kaznenim odredbama, prekršajnim odredbama, vidimo da je mogućnost sankcioniranja financijskog kažnjavanja određenih propusta tih čelnih ljudi vrlo velika, prema tome to je stvar o kojoj ovdje treba voditi računa. Puno je bilo govora o najvažnijem članku ovog zakona, a to je članak 33. Ovdje je u tom članku definiran cenzus preko kojega i ispod kojega treba udruga da osniva tvrtku kako bi mogla onda poslovati ukoliko, dakle taj cenzus je ovdje određen sa 230 hiljada kuna. Mi postavljamo prvo pitanje, zašto baš 230 hiljada kuna? Dakle, koji je matematički model, izračun po kojem se došlo do toga iznosa i da vidimo što ulazi sve u tu strukturu, nismo definirali što ulazi u tu strukturu cenzusa od 230 hiljada kuna. U praksi bi to nama značilo sljedeće, rekli smo da ovdje sve udruge podliježu ovom zakonu. Da li to znači da srpska pravoslavna crkva koja prodaje svijeće, prodaje kalendare, prodaje ikone i ostale relikvije, itd. i ostvaruje prihod i moguće je ostvariti prihod preko tog cenzusa od 230 hiljada kuna, da li će ona morati osnovat trgovačko društvo da to radi? I da li će morati osnovati trgovačko društvo jedinstveno za cijelu SPC, da li će za eparhiju na nivou tri, četiri županije, da li će za … Dakle, to su sada praktički dileme koje iz ovog zakona proizlaze i koje mi ne vidimo da će biti na nekakvi način bolje, poboljšanje u odnosu na prethodno rješenje. Isto tako što se tiče manjinskih aktivnosti, odnosno udruga koje imaju određene, izdaju određene biltene sa manjinskim sadržajem, ukoliko oni prodajom tih biltena izlaze na tržište odnosno ostvaruju određeni prihod, da li će oni morati imati trgovačko, posebno formirano trgovačko društvo da bi to radile ukoliko ostvare cenzus preko 230 hiljada kuna. Da li će KUD-ovi, sportska društva amaterska isto tako morati praviti trgovačka društva, osnivati ukoliko ostvare prihode od ulaznica, spominjali smo ovdje kafiće ili još nekih drugih prihoda koje se ja sad ovdje ne mogu sjetiti, a koji u životu se dešavaju. Dakle, što je po nama tu nekakvo rješenje. Mi smo izračunali da je taj cenzus ustvari prevedeno na prihod dnevni, negdje oko 650 kuna. Dakle onaj tko dnevno ostvaruje preko 650 kuna, taj mora, ne može više biti udruga, mora biti trgovačko društvo. Dakle, nemamo ništa protiv ideje da se ta stvar stavi pod kontrolu, ali mislimo da taj cenzus treba biti onda puno veći ako želimo zaštiti manje udruge, ako želimo zaštiti amaterizam i entuzijazam tih udruga, taj cenzus mora biti bar duplo veći ako ne i troduplo veći. Dakle, neka osnuje trgovačko društvo onaj koji ima promet pola milijuna kuna, milijun kuna što je sasvim logično da onda radi preko forme trgovačkog društva. Sve ispod toga, a naročito ovih 230 hiljada za nas dovodi u pitanje osnovnu funkciju rada udruga, a to je njihov volonterizam i entuzijazam kao što sam rekao. Ovdje ću napomenuti i članak 6. koji je promakao i nije interesantan za raspravu, međutim imamo jednu sugestiju. Ona je za sada sugestija, vjerojatno će u drugom čitanju biti pripremljena kao amandman. Ovdje je rečeno da neprofitne organizacije koje ostvaruju sredstva iz državnog proračuna i proračuna jedinice lokalne i područne samouprave, dužne su tom nadležnom tijelu podnositi izvještaj. Mi mislimo da treba dodati još i jednu rečenicu koja bi glasila "te institucijama koje dodjeljuju sredstva državnog proračuna, dostaviti na njihov zahtjev izvještaj o potrošnji proračunskih sredstava". Konkretno što to znači? Mi imamo situaciju da imamo Savjet za nacionalne manjine koji je institucija države i preko koje najveći broj udruga pripadnika nacionalnih manjina ostvaruje svoje projekte i programe. Po toj definiciji postojećega vašega prijedloga oni ne bi imali obavezu podnositi financijski izvještaj Savjetu za nacionalne manjine nego ne znamo kome. Prema tome da bi tu stvar precizirali, mi tražimo da se odredba članka 6., dakle stavak 1, nadopuni sa ovom jasnijom definicijom. I konačno ovdje bih samo rekao da su jedne ozbiljne udruge kao što su GONG imale svoje viđenje ovoga zakona i dali su određene primjedbe na taj zakon pa oni tako smatraju da neprofitne organizacije koje ostvare toliki prihod nisu više neprofitne organizacije, da izlaze iz toga karaktera neprofitabilnosti, dakle da se gubi smisao udruga. Da je ta činjenica profitabilnosti već regulirana Zakonom o porezu na dobit, da se time dovodi i smisao organizacija neprofitnog karaktera, postavljaju pitanje kako će se to reflektirati na razvoj socijalnog poduzetništva konkretno na konzumiranje fondova EU, itd., itd. I mislim da su ove primjedbe vrlo ozbiljne, primjedbe da bez obzira što dolazi od GONG-a treba o njima praktično i razgovarati. I zadnja stvar, dakle rekao sam već da je u prekršajnim, odnosno u prelaznim i završnim odredbama, u prekršajnim odredbama, članak 46. vrlo visoka novčana kazna predviđena čak do 500 hiljada kuna za udrugu koja prekrši u jednom svom dijelu, jednom svom ponašanju ovih 24 odredbe financijskoga poslovanja. Naravno, da će velike udruge koje imaju određene službe koje to već sada rade i prate, neće biti pod udarom ovako oštre prekršajne sankcije, da će to biti vrlo veliko iznenađenje za obične male udruge koje sada tjeramo da se ponašaju jednako kao i ovi organizirani i sankcioniramo ih na neki način jednako kao i njih, a oni toga nisu svjesni niti spremni da se nose sa ovim stvarima. Prema tome, upozorenje i KUD-ovima i lovačkim društvima i udruženjima pčelara i ne znam kome sve ne ovo su vrlo restriktivne prekršajne sankcije koje ih čekaju ukoliko se ovo bude definitivno ovako usvojilo. Dakle ovo je prvo čitanje, podržavamo ovaj tekst u prvom čitanju, a za drugo čitanje će imati još pripremljenih amandmana.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvi se javio poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Horvat dobro ste upozorili na članak 46.gdje se govori o novčanim kaznama jer postavlja se pitanje koliko od ovih 50-ak tisuća udruga ima ukupni prihod veći od 30 ili 40 tisuća kuna, a mi smo ovdje naveli novčanu kaznu od 5 tisuća do 500 tisuća kuna ukoliko prekrše ove 24 odredbe iz ovoga zakona. E sada s obzirom na taj raspon između 5 i 500 tisuća kuna to je odnos 1:100 onda je tu u ovim kaznama trebalo bar na određeni način navesti da će se kazna određivati sukladno ukupnom prometu ili po broju prekršenih točki. Međutim vrlo su interesantne kazne, to je stavak 2.novčanom kaznom u iznosu od 5 do 20 tisuća kuna kaznit će se prekršaj iz članka 1.zakonskog zastupnika neprofitne organizacije. Manje-više to su sve volonterske funkcije i kada uzmemo posebno ova ruralna područja gdje su funkcioniranje udruga za društveni život itekako bitno postavlja se pitanje koliko predsjednika tih udruga mjesečnu plaću 5 tisuća kuna. i sada mu netko derne kaznu od 20 tisuća kuna ili druga stvar kada se vide ove kaznene odredbe tko će se prihvatiti funkcije da volonterski radi da ono što bi rekli žica novce za udrugu i da na kraju netko tko mu vodi knjigovodstvo jer ne mora svak znati financije, ne podnese jedan obrazac i njega se kazni recimo 5, 7 ili 10 tisuća kuna. dakle to govori o jednom nesrazmjeru isto kao što ste i govorili o članku 6.jer čemu u članku 6.navodite ono što je zakonu koji je puno jači da tako kažem po snazi od ovoga to je Zakon o proračunu definirano da oni koji dobivaju sredstva iz proračuna što moraju napraviti prema onome tko mu je dao ta sredstva. Dakle to su tri odredbe, mi smo se danas svi manje-više koncentrirali na članak 33.jer je on najsporniji i na kraju krajeva dobili [[Upadica: Vrijeme.]] smo svi u klubove dopis svih vjerskih zajednica, a pardon. Ispričavam se.
Odgovor na repliku Mile Horvat.
Zahvaljujem se kolega Šuker. Dakle meni je jasna namjera predlagatelja da upozori odnosno sankcionira prevenira sankcijama prevenira određena ponašanja koja nisu u skladu s ovim zakonom u smislu provođenja računovodstvenih i knjigovodstvenih propisa zadanih ovdje. Međutim to se odnosi na trgovačka društva, a nikako se ovakva visoka sankcija ne može odnositi na preveniranje, ponašanja običnih malih udruga. I to je to što nije dobro i u tom smislu sam ja htio to upozoriti i mislim da tu treba napraviti određenu gradaciju sankcija, vezati uz nekakve realne veličine u radu tih udruga. Isto tako kazna od 20 tisuća kuna za čelnika tih udruga je vrlo destimulativna i bojim se da kada ljudi budu čuli da je moguća takva sankcija za nešto što oni mogu da pogriješe iz dobre namjere, bojim se da ćemo izgubiti interes za vođenjem ovakvih udruga u malim sredinama.
Nova replika Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Horvat, ako sam dobro shvatio vi ste rekli u svojoj raspravi da ako neprofitna organizacija ostvari prihod veći sa svojom privrednom odnosno gospodarskom djelatnošću da gubi status neprofitne organizacije, u zakonu tako ne piše. U zakonu piše neprofitna organizacija, to je članak 33.stavak 3. "Neprofitna organizacija je koja od obavljanja gospodarske djelatnosti ostvari 230 tisuća kuna i više prihoda u jednoj godini dužna je za tu djelatnost kojom se bavi", privrednu djelatnost, da ljudi ne bi shvatili često se ovdje brkalo da nakon 230 tisuća kuna to više nije neprofitna organizacija nije točno nego nije djelatnost koja sa bavi za tu djelatnost treba osnovati po ovom prijedlogu treba osnovati trgovačko društvo. Neprofitna organizacija i dalje zadržava karakteristiku neprofitne organizacije i bavi se. Jedino ako je neprofitnoj organizaciji "jedini cilj zarađivanje", a mislim onda smo rekli da to onda nije, prije smo razgovarali o tome to su one što je gospodin Bubalo govorio gostionice, kafići koji su registrirani kao neprofitne organizacije za svoje članove, a zapravo se bave imaju kafić i nelojalna konferencija su nekim drugima. Moramo znati da onda gubimo radna mjesta jer to je ono kažu prodaje se na nogometnom igralištu piva koja je jeftinija nego što je obližnji kafić, restoran, birtija gdje su zaposleni ljudi koji će možda staviti ključ u bravu zbog toga što netko po povoljnijim uvjetima ima pravo na trgovinu.
Na repliku odgovara Mile Horvat.
Zahvaljujem se. U svakom slučaju formalno pravno je tako kao što vi kažete. Oni i dalje zadržavaju status neprofitne organizacije, a formalno osnivaju za biznis trgovačko društvo. Međutim suštinski da li su onda oni stvarno neprofitna organizacija ako će sutra preko nekakvog svog oblika organiziranja koja kontroliraju sa svim svojim elementima upravljačkim kontroliraju to i oni su isti članove itd. ostvarivati milijunske ali čak ni to nije problem. za mene je puno veći problem niski cenzus. Dakle ajmo zaštititi ove koji nemaju namjeru da se bave tim biznisom i nemaju mogućnosti da zarađuju, ajmo ih zaštititi na način da povećavamo taj cenzus bar za duplo. Dakle da cenzus bude 500 tisuća kuna i onda osnivajte sve ispod toga ne bi trebalo biti obaveza za osnivanje trgovačkog društva, to je nekakvo naše razmišljanje.
I posljednja replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat dopalo mi se vaše izlaganje u onom prvom dijelu kada ste rekli da s obzirom na ovu šumu dakle organizacija i udruga postoji zapravo već i potreba, dakle ne samo da se može o tome govoriti nego postoji potreba jedne sistematizacije tih udruga i razvrstavanja tih udruga. Naime, u tih 25 000 i još nešto udruga, još poslije onih drugih o kojima nemamo ovdje ni izvješća ni podataka, dakle ima ih ukupno 52 000 u Hrvatskoj, dakle ne može se svrstati i strpati u isti koš nekakva muška pjevačka skupina starotopoljani, vjerske zajednice, turističke zajednice, udruga npr. hrvatskih branitelja Roma u Slavonskom Brodu, GONG i ne znam ni ja što sve ne. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, udruga za zaštitu ptica pjevica itd. Dakle zaista postoji potreba da već jedanput s obzirom na narasli i tako enormni broj udruga i organizacija postoji razvrstavanje pa onda prema tim grupama koje bi postojale odrediti i zakonske norme.
Na repliku odgovara Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Dakle ova rasprava samo pokazuje da taj naš model koji je formiran u neko vrijeme po Zakonu o udrugama nije očito idealan model. Očito bi tu trebalo napraviti određene revizije, određene zahvate, korekcije u samom načinu kako formirati te udruge, kako ih sistematizirati. Mi smo uvjerenja da ih ne treba sistematizirati po prijedlogu ovog zakona po nekakvom financijskom kriteriju već po funkcionalnom. Udruge bi trebalo razvrstati po kategorijama svojih funkcija za koje se one osnivaju i onda bi izbjegli mnoga ova preplitanja i došli bi bliže logici funkcioniranja tih udruga. Hvala.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a mogu jasno reći da po pitanju uvođenja načela javnosti i transparentnosti koji su ovdje istaknuti u prijedlogu zakona apsolutno smatramo da je to potrebito ispravno. Isto tako da i kontrola i upravljanje financijama kod neprofitnih organizacija mora se vodit u onom aspektu kako se vodi u svim granama i djelatnostima hrvatskoga društva uz nadzor posebno sredstava naravno koja idu iz proračuna, ali i onih sredstava koja nisu direktno iz proračuna što države, što lokalne ili regionalne samouprave. Isto tako, potreba za statističkim podacima da se obuhvati cijeli neprofitni sektor, to je sasvim normalno i sasvim jasno u jednom uređenom društvu da se jasno i točno zna pa da se jasno i točno zna tko koliko je uspješan, tko koliko povlači sredstava iz europskih fondova, iz Europske unije, iz svih drugih fondova koji su na raspolaganju posebno, iznimno i naročito civilnom sektoru. Naravno da članak 33. otvara određena pitanja koja je i sam zamjenik ministra naglasio da su otvorena i naravno da je dobro da raspravljamo o ovome zakonu, a ne da imamo uredbu znajući koliko ima neprofitnih organizacija, nekih 50-tak tisuća koje su registrirane u uredu državne uprave i nekih 24 tisuće koje se vode kroz Ministarstvo financija. Prema tome, s ovim svim brojkama i milijardama koje prelaze preko računa ili blagajne sasvim je jasno i potrebito da imamo jedan zakon koji nije vezan za nikakva usklađenja nego jasno životni realni zakon koji je potrebit u ovoj državi kad se primjenjuju prava i pravila i kontrola i transparentnost. Ono što otvara pitanje, a to je da se odredbe ovog zakona odnose na domaće i strane udruge i njihove saveze, zaklade, fundacije, ustanove, umjetničke organizacije, komore, sindikate, udruge poslodavaca, vjerske i druge zajednice i sve druge pravne osobe kojima temeljni cilj osnivanja i djelovanja nije stjecanje dobiti za koje se posebni propisi proizlaze da su neprofitnog karaktera. E sad, čitajući izvješće zaklade npr. između ostalog zaklade za civilno društvo koja je radila anketu među udrugama neprofitnim, došli smo naravno do onog što je bitno kad radimo zakone da znamo sve one implikacije koje zakon sutra može donijeti, o kojim se sve vrstama, govorim o jednom dijelu znači civilnog društva radi, o problematici koju oni imaju da bi uopće funkcionirali, a doprinose definitivno i jasno razvoju Hrvatske i uopće društva civilnoga. Pa vidimo da npr. udruge orijentirane na zaštitu ljudskih prava oslanjaju se na međunarodne i domaće donatorske organizacije, da sa poslovnim sektorom najrjeđi oblik suradnje i samo kod pružanja konzultantskih usluga, da međunarodne projekte na kojima su surađivali s udrugama iz zemalja članica EU imale nešto više od četvrtine udruga, da velik broj udruga nema računala i opremu, da gotovo polovica udruga obavlja aktivnosti u prostoru koji im je ustupljen i za koji ne moraju plaćat najam, najmanje od trećine unajmljuju prostor ako desetina ima vlastiti prostor, da ono što je bitno i kod financija da strateško planiranje češće imaju udruge usmjerene na socijalno djelovanje i humanitarne udruge, udruge koje se brinu o zaštiti ljudskih prava te udruge proizašle iz Domovinskog rata, da najčešća područja djelovanja udruga obuhvaćaju istraživanje u kulturi, potom u socijalnoj skrbi i da ¾ udruga najčešće provode programe izobrazbe, odnosno različite oblike izvaninstitucionalnih obrazovanja. Najrjeđe se provodi medijacija i nadgledanje javnih politika. Polovica udruga izražava se kroz akcije u zajednici te savjetovanje i pružanje stručnih usluga. Imamo dalje ono što je došlo i od vjerskih udruga, otvoreno pitanje a to je zadiranje u unutarnje uređenje, organizaciju, unutarnje poslove vjerskih zajednica s obzirom na ugovore koje imamo. Otvorena su naravno apsolutno onda pitanja socijalnog poduzetništva koji je preduvjet za povlačenje sredstava iz Europskog socijalnog fonda. Isto tako otvorena su pitanja u kulturi posebno onoj maloj kulturi u malim neprofitnim organizacijama koje u potpunosti nadopunjuju svoju djelatnost određenim gospodarskim aktivnostima, dijelom i izdavaštvu koji se definitivno jasno mora i može kontrolirati, ali se reinvestira. Onda imamo udruge neprofitne u biti koje su kao Društvo prijatelja dubrovačkih starina koje ostvaruju, ostvarivale su velike gospodarske prihode kontinuirane. Onda imamo onaj dio koji je vezan šport, dakle većina udruga kad govorimo i o vatrogascima, kad govorimo o kulturi, prosvjeti dobrim dijelom su i za plaće vezane za zakonskom obavezom iz poreza i prireza im se dio daje da bi osigurali funkcioniranje i rad. A recimo kod sporta onih 5% što ide preko Hrvatskog olimpijskog odbora prema sportskim savezima je samo 5% sredstava 95% nema obaveze da se financira sport i sportske zajednice, sportski klubovi nego oni zavise u biti od odluka pojedinačnih jedinica lokalne samouprave o sufinanciranju i naravno da bilo koja dodatna ili druga djelatnost koja je vezana u tom segmentu bi otvorila problem financiranja i uopće organiziranja rada sporta. Ono što je isto bitno i ključno kad raspravljamo o ovome zakonu u ime kluba HNS-a moram reći da je potrebito i nužno da raspravljamo i o novom Zakonu o udrugama koji je u javnoj raspravi. Ne možemo donositi ovaj zakon realno prije nego donesemo novi Zakon o udrugama, neovisno o tome da li se svi složili o članku 33. pa rekli o.k. nećemo ili hoćemo osnivati trgovačka društva nakon 230 tisuća kuna u gospodarskoj djelatnosti ili milijun kuna u gospodarskoj djelatnosti. Dakle, novi krovni Zakon o udrugama je definitivno nešto koje mora ići prije ovoga zakona jer ćemo ga naravno sigurno onda morati mijenjati. Sigurno da u onome segmentu koji je vezan za na primjer sport. Dosta se o sportu govorilo, ali isto tako ne treba, uvijek se kad se govori o sportu onda se uvijek govori o jednome klubu zagrebačkom koji je sigurno pod kontrolom Porezne uprave i do sada očito nije bilo nekih problema neovisno o našim replikama i raspravama. Jer da je bilo bi po tom pitanju sigurno i javnosti, mi bi znali. Ali je problem u nekim drugim sportovima i to je problem koji isto treba otvoriti kad budemo raspravljali o Zakonu o udrugama pa onda raspravljati o ovome Zakonu, da vidimo da li za razliku od kulture gdje je svaka djelatnost od likovne, muzičke, kazališne ima svoje zakone i svoja pravila. A mi u sportu osim šta samo 5% se financira preko Hrvatskog olimpijskog odbora odnosno iz proračuna sve ostalo ide, ono što sam rekao, bez obaveze financiranja. Sport nam je iznimno bitan jer to jedinice lokalne samouprave u biti određuju. Na primjer novi Zakon o profesionalnim klubovima, o krovnim sportskim organizacijama, nacionalnim savezima i državnim reprezentacijama. Ili Zakon o sportu mladih i rekreaciji građana, Zakon o klubovima vrhunskog amaterizma. Možda bi onda puno lakše raspravljali o tome na koji način regulirati, na koji način nezakomplicirati onima koji dobro rade, ne zatvarati im put europskim fondovima, a s druge strane iskontrolirati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, Frano Matušić. Izvolite. Dvije replike.
Zahvaljujem. Kolega Gjurković, slažem se s vama da bi trebalo prije svega razgovarati o Zakonu o udrugama, pa tek onda o ovom zakonu i pitanje je bi li onda ovaj zakon uopće bio potreban da smo krenuli sa izmjenama Zakona o udrugama vjerojatno bismo bili na boljem putu i jasnije bi stvari riješili. Spomenuli ste Društvo prijatelja dubrovačke starine koje sigurno sasvim sigurno raspolažu sa velikim novcima, a za koje je dužno davati svake godine izvješće Gradskom vijeću Grada Dubrovnika o utrošenim sredstvima i isključivo trošiti sredstva, dakle ponovno nazad u te iste objekte, u obnovu zidina i općenito baštine Dubrovnika i bivše Dubrovačke Republike. Ali na žalost prije mjesec dana, odnosno manje od mjesec dana Hrvatski sabor donio je jedan zakon kojeg je Ustavni sud stavio van snage i to Zakon o Zavodu za obnovu Dubrovnika, a koji se indirektno ticao u članku 36. Društva prijatelja dubrovačkih starina. Ovaj Hrvatski sabor na žalost zahvaljujući inzistiranju HNS-a, dakle vašem inzistiranju je donio jedan neustavni zakon na što smo upozoravali u raspravi. Zakon kojim je zapravo ovaj Hrvatski sabor preuzeo na sebe ulogu pravosudnog tijela što je apsolutno neustavno. I doista bi bilo interesantno vidjeti kako će se ta u konačnici ta stvar razriješiti, ali na žalost ispalo je da je na djelu silovanje jednog zakona i ovdje Parlamenta zbog partikularnih stranačkih interesa.
Na repliku odgovara Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, ono što će u konačnici donijeti Ustavni sud ja ne želim raspravljati. Međutim, izvješće koje ide prema gradskom vijeću sigurno se razlikuje od načina kojim ovaj zakon utvrđuje nadzor i javnost i transparentnost rada i ovlasti Ministarstva financija u prihođenju i trošenju, odnosno u rashodima onih sredstava koji se, a kad govorimo o Dubrovačkim zidinama onda sigurno govorimo o jednom gospodarskom segmentu. Prema tome, zakon koji smo mi donijeli i ono što će po tom pitanju nakon odluke Ustavnog suda biti će biti, međutim nadzor Ministarstva financija, javnost i transparentnost ne gradskog vijeća je iznimno bitno i posebno bitno u slučajevima u kojima baš kod upravljanja takvim gospodarskim objektima je značajno i po tom pitanju apsolutno podržavamo ovaj dio zakona.
Druga replika, poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković govorili ste o udrugama, međutim ovo je Zakon o financiranju računovodstva neprofitnih organizacija. Udruge su samo jedan mali segment. Ali ja bih se osvrnuo na ovaj dio sportskih udruga gdje očigledno ovaj zakon to ne može riješiti. Netko drugi mora riješiti organizaciju amaterskih, polu-amaterskih. Mi sad imamo nekoliko da tako kažem privatnih sportskih klubova. Ljudi su naprosto iz ljubavi prema nekom sportu imaju financijske mogućnosti, uložili su novce u nekakav klub. Iskreno govoreći svim ovim velikim klubovima bi bilo čak i možda najbolje da su organizirani kao trgovačka društva, bile bi u sustavu PDV-a, na sve što imaju plaćen PDV imali bi pravo povrata PDV-a i u toj cijeloj organizaciji gdje oni imaju organiziran jednim dijelom i smještaj i prehranu za svoje igrače itd. oni bi bolje prošli. Međutim, a onda treba reći to je tako, a ne ako ostvariš ovoliko onda moraš biti to. Ali, mi moramo isto tako biti svjesni da ćemo napraviti jedno veliko raslojavanje u hrvatskom sportu. I ovako ga imamo. Ono što je možda najveći problem hrvatskog sporta što nema simbioze sporta i gospodarstva kao što je to vani. Vani svaki klub gospodarstvenici se otimaju da dobiju mjestu na stadionu za reklamu. Pogledajte samo recimo u najjačim svjetskim klubovima imaju samo po jednu reklamu na dresu, ali ta reklama košta 50 ili 100 milijuna eura. Isto tako potpisivanje ugovora sa sportskom markom ako imate sportske rezultate onda to su milijunski, deset milijunski, stotinu milijunski iznosi jer kad uzmete recimo koliko engleska reprezentacija ima s osnova toga što nosi jednu sportsku marku to je više nego što vrijedi to poduzeće. Dakle, naprosto su različiti termini poimanja sporta vani nego što je kod nas, ali da bi mi to mogli napraviti moramo to riješiti nekim drugim zakonom, a ne ovim.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Poštovani kolega ja sam jasno pročitao točno na što se ovo odnosi zakon pa sam iz toga izvukao udruge kao dio na koji se u biti ovaj zakon odnosi i analizirao određene probleme koji postoje i koje bi ovaj zakon u određenim segmentima pa i tom članku 33. mogao imati i nešto što bi po tom pitanju trebalo mijenjati. Dakle, kad govorimo o članku 33. gospodarskim djelatnostima u udrugama pa onda dijelom u sportu onda očito da taj članak bi po tom segmentu dobro došao određenim sportskim udrugama, ali nekima ne bi. Nama je cilj da se sve razvija, ali da se i kontrolira. Zbog toga i jesam rekao da bi bilo dobro da se donosi novi Zakon o udrugama koji bi olakšao ovaj put koji moramo odraditi vezano za transparentnost javnosti i financijsku kontrolu neprofitnih organizacija, razlučiti i razdvojiti određene udruge po nekim novim kriterijima, a isto tako ukazao na probleme koji imaju udruge. Ono što nisam raspravljao ali je bilo u nekim drugim raspravama izneseno to su i vatrogasci i to su zaklade a spominjali smo ovdje i turističke zajednice. Sasvim je jasno da ne možemo ih na isti način tretirati jer oni imaju i različitu ulogu u društvu, a posebno različito financiranje. Nekome je osigurano sve 100% i ne mora se baviti gospodarskom djelatnošću da bi se bavio tim humanim dijelom ili socijalnim dijelom kojim se bavi, netko mora osigurati i olakšati proračunu s druge strane da ih ne mora sufinancirati. Ali zbog toga ih ne moramo naravno sankcionirati. A nekima koji se bave gospodarskom djelatnošću treba reći gospodo morate osnivati trgovačko društvo jer to više nema smisla.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila poštovana Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam intenciju predlagatelja ovog prijedloga zakona da uvede red, odnosno uredi financiranje neprofitnih udruga. Međutim, neka od predloženih rješenja iz ovog prijedloga zakona nisu logična i bojim se da će izazvati kontraefekte umjesto da uvedu red i transparentnost u financiranje neprofitnih udruga. U svojoj raspravi ukazat ću na neke od tih nelogičnosti te se nadam da će ih Vlada, odnosno Ministarstvo financija do drugog čitanja uvažiti i korigirati prijedlog. Na samom početku želim naglasiti da se nevladin sektor pokazao iznimno propulzivnim i to baš u kriznim godinama jer prema podacima Ureda za udruge, udruge su povećale zaposlenost za 8% u posljednje dvije godine. To znači da je otprilike svaka 76 osoba zaposlena u nekoj udruzi čime one postaju sve relevantniji ekonomski faktor, a čini se da taj trend i dalje se nastavlja budući da su nevladine udruge daleko efikasnije od vladinih institucija u dobivanju sredstava iz fondova EU koji su namijenjeni za razvoj civilnog društva. Time više je nelogična odredba iz članka 9. kojom se uređuje da neprofitna organizacija vodi knjigovodstvo po načelu dvojnog knjigovodstva a da iznimno zakonski zastupnik neprofitne organizacije može donijeti odluku o vođenju jednostavnog knjigovodstva toj primjeni novčanog računovodstvenog načela ako je vrijednost imovine neprofitna organizacija u prethodne tri godine uzastopno manja od 230 tisuća kuna godišnje i ako je godišnji prihod neprofitne organizacije u prethodne tri godine uzastopno manji od 230 tisuća kuna godišnje i ako su prošle najmanje tri godine od osnivanja neprofitne organizacije od čega se godina osnivanja računa kao prva. Smatram da je ovo okretanje pile naopako te da je ovaj članak trebalo obrnuti odnosno da udruge vode jednostavno knjigovodstvo sve do trenutka dok vrijednost imovine ili godišnji prihod ne prijeđu tih magičnih 230 tisuća kuna. Naime, ovakva odredba će nepotrebno težati rad mnogim udrugama a to nije dobro za državu ni iz ekonomskih razloga. Zašto? Zato što sam i malo prije spomenula statistika govori da su udruge povećale zaposlenost za 8% što je odličan pokazatelj u situaciji u kojoj zaposlenost u državi konstantno pada. Problem je svrstavanje svih neprofitnih organizacija u istu grupu a prema ovom prijedlogu ista pravila će se primjenjivati na sve neprofitne organizacije neovisno čime se one bave, koja im je cilj, svrha ili koju djelatnost obavljaju. Temeljem ovog zakona ista se pravila primjenjuju za udrugu koja ima za cilj promoviranja sporta o čemu je danas bilo jako puno riječi, poticanje nabavljanja sportom, razna strukovna udruženja, umjetničke udruge koje imaju za cilj promoviranje svojih interesa, te udruge, zaklade i organizacije koje su usmjerene na pružanje potrebne pomoći u prevladavanju svakodnevnih teškoća, izjednačavanju mogućnosti i ravnopravno uključivanje osoba s invaliditetom u društveni život zajednice odnosno razne organizacije čiji je cilj svrha usmjerena prema osobama s invaliditetom. Nužno je napraviti razliku između organizacija civilnog društva prema njihovoj djelatnosti, cilju, svrsi te na taj način odrediti i njihove obaveze. Na to je i upozorio i gospodin Mirko Hrkač koji je upravitelj zaklade Čujem, vjerujem i vidim, koji mail njegov su dobili pretpostavljam mnogi zastupnici ovdje kao i na apsurdnost odredbe da udruge koje se bave dobrotvornim radom, pomaganjem osobama s invaliditetom, komunalne naknade plaćaju po istim tarifama kao i gospodarstvo. Smatram da bi u zakonu ipak trebalo napraviti distinkciju između udruga i njihovih financijskih obaveza u odnosu kojom se aktivnošću bave i je li njihovo djelovanje u javnom interesu. Vjerujem da mnogi u Hrvatskoj sumnjaju da trećina registriranih udruga uopće djeluje, stoga bi se početak ovog zakona trebao odnositi na definiciju rada za opće dobro, odnosno trebalo bi preispitati što se smatra uopće civilnom udrugom. Ono što se do sada događalo, podrazumijevalo je da svaka forma udruživanja radi nekog zajedničkog interesa se tretira na jednaki način stoga bi se osnova provođenja zakona trebala temeljiti na distinkciji između udruga koje se bave sportskom, kulturnom djelatnošću od onih koje se bave javnim dobrom. Takve se udruge većinom financiraju donacijama dok se ove sportske i kulturne održavaju članarinama a u praksi se moglo vidjeti kako se mnoge sportske udruge ponašaju kao trgovačka društva. Hoće li odredbe iz članka 33. ovoga prijedloga pridonijeti uvođenju reda u tom pravcu. Ja se nadam da hoće. Budući da se u članku 5.s kojim su povezani i članci 10., 34., 39. neprofitne organizacije donekle rangiraju po prihodima ali i po djelatnosti, onoj gospodarskoj mislim da osnovna problematika ovog zakona leži u tome što postoji pravna nedorečenost i pravna nesigurnost koja se najviše očitava u definiraju gospodarske djelatnosti. Nikada nije dobro ostaviti preveliki prostor diskrecijskog odlučivanja tijelima javne vlasti a ovim se odredbama daju velike ovlasti, rekla bih prevelike ovlasti poreznicima koji mogu prilično arbitrarno, diskrecijski odlučivati o svakom pojedinačnom slučaju i hoće li nešto smatrati osnovnom ili gospodarskom djelatnošću, znači to mogu biti seminari, radionice, tečajevi, prodaja ulaznica u kazalištima a do sada je to bila osnovna djelatnost ali se prema ovom prijedlogu može smatrati gospodarskom djelatnošću. Nevladin sektor vrlo je bitan svakome društvu jer donosi inovativne načine zapošljavanja, angažira dio nezaposlenih, afirmira volonterstvo ili preuzima na sebe dio posla koji u određenom trenutku država ili županija ili jedinica lokalne samouprave ne mogu odraditi stoga neki podaci o broju zaposlenih ukazuju na to da sve više ljudi vidi priliku udrugama za gradnju svoje karijere. Slijedom toga također ne smatramo logičnim da se sindikati udruge poslodavaca izuzimaju od javne objave financijskih izvještaja te obveza revidiranja istih. Pojačavanje odgovornosti organizacije prema svojim članovima i javnosti od kojih se dobiva financijska i druga podrška moraju imati svi bez obzira na vlastite specifičnosti. Povezano s time u članku 6. stavku 2. Izvještaj o potrošnji proračunskih sredstava moraju biti usporedivi na razini cijele države te jednoobrazni a ne bi trebali biti strukturirani samo i ovisno o namjeni za koju su sredstva dana. Naime, ipak je riječ o trošenju sredstava građana stoga bi izvještaj na razini općine mogli uzrokovati netransparentnost jer postoje stvari u kojima se lokalna vlast na svim područjima pokazala neefikasnom i nedoraslom zadatku te vrlo često informacije koje dobije ne prosljeđuje dalje što načelo transparentnosti ne trpi. Svakako ono što je u većini donesenih zakona problem jest pravna procedura koja se odnosi na nepostojanje žalbe za ishod dobiven financijskim nadzorom to je članak 41.pa on potpuno ne ulazeći u stručnost i nepristranost inspektora financijskog nadzora iako bi to u malim sredinama mogao biti problem, pogreška u njihovom radu su moguće. Neprofitna organizacija morala bi imati pravo na žalbu na rješenje, upravi spor može predugo trajati i u tom razdoblju otežati i blokirati rad organizacije što može biti pogubno za razvoj socijalnog poduzetništva. Podsjećam da se na razini EU upravo socijalna ekonomija smatra vrlo važnom polugom za izlazak iz ekonomske krize i za borbu protiv siromaštva a neprofitne organizacije, civilno društvo imaju veliku ulogu u tome te ime se daje na cijeni naročito kada je riječ o posebno siromašnim, ranjivim skupinama. Finalno iako je zamisao ovog zakona doista hvale vrijedna u praksi treba pripaziti na mogućnost da se pređe granica opasnog nadzora nad životom i privatnosti građana koja sustav udruživanja garantira po svim međunarodnim konvencijama.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena kolegice Holy čini mi se ako sam dobro čuo da ste rekli da ne podržavate da sindikati ne podnose javna izvješća. To se protivi Međunarodnoj konvenciji organizacije rada, europskoj praksi jer opet ću ponoviti, konvencija određuje kako je nacionalno zakonodavstvo ne smije ugrožavati niti ju smije koristiti tako da na bilo koji način budu ugrožena jamstva određena tom konvencijom. Pored toga javno objavljivanje godišnjeg financijskog izvještaja sindikata izravno razotkriva i njegovu štrajkašku moć ali i snagu i sposobnost sindikata u cjelini. Neću dalje čitati, uglavnom sindikati su organizirani na taj način, ja se oštro protivim da sindikati to, sindikati i onako moraju državi podnositi izvješća. Sindikati su dobrovoljne udruge, sindikati se ne plaćaju iz državnoga proračuna, sindikati podnose svoja izvješća svojim članovima i sasvim normalno kontrola poslovanja kao što prolazimo svi kontrole poslovanja. Slažem se s vama pitali ste što je civilna udruga, mi trebamo reći što su civilne udruge ne mogu biti u istom košu i udruge koje se bave sportom pa su onda i profesionalni sportaši u istom košu, amaterski sport, umjetničke organizacije, društva vatrogasna. Mi imamo takvu jednu papazijaniju i oni koji su govorili prije zapravo mi smo trebali donijeti set zakona i o tome setu zakona nekoliko dana raspravljati tada bismo vidjeli jednu cjelinu. Ovako ovo se rješava parcijalno kao što se inače rješavaju problemi u Hrvatskoj parcijalno i mislim da se neće puno toga dogoditi pa bi meni bilo jako drago da podržite što i međunarodne konvencije što i praksa u Europi pokazuje, a to je odnos sindikata. Prema tome one ne traže zbog toga što bi netransparentno poslovali nego zbog toga što imaju strateških razloga za to.
Hvala. Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega hvala vam na objašnjenju nisam to znala i evo ga drago mi je da ste me upozorili na to.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, pa ja se slažem sa dosta stvari koje ste vi rekli, ali sa nekima se nikako ne slažem i samo ću se na taj dio osvrnuti. Dakle u jednom dijelu ste rekli da se sportske udruge ponašaju kao trgovačka društva, praktički ste stavili upitnost uopće njihove društvene koristi mogu tako to reći. Ali mislim da ste tu otišli u krivom pravcu da ste možda sportske udruge generalno poistovjetili sa pojedinim sportskim društvima. Volio bih da možda probate vidjeti kako ide organizacija jednog vikenda recimo u jednom nogometnom amaterskom klubu ili rukometnom ili košarkaškom svejedno kojem, kada imate kroz tjedan 4, 5 treninga sa svakom ekipom, morate organizirati trenere, morate organizirati prostor. Onda dolazi vikend onda idu ekipe na utakmice pa ih jedno pet putuje pa morate organizirati autobuse, morate djeci dati neki sendvič vjerojatno, neki sok jer putuju dosta kilometara pa onda imate organizaciju domaće utakmice dolazi vam čitav niz službenih osoba, sudaca, delegata ne znam koga svi oni naravno traže novac i u tom dijelu u principu ispada da su sportske amaterske udruge sportski klubovi definitivno kao poduzeća, to je praktički jedno malo poduzeće. Ali poduzeće koje vode volonteri koje je na dobrovoljnoj osnovi koje se organizira da bi se okupljalo djecu i mlade da bi se od njih stvarali bolji i zdravi ljudi. I zato ne ponašaju se oni kao trgovačka društva, ne ulazim sada u pojedinačne slučajeve koji se stalno negdje u zraku ovdje motaju u sabornici, ali sportska društva kao amaterska društva nisu sigurno trgovačka društva.
Hvala. Odgovor, kolegice Holy. Izvolite.
Poštovani kolega pa ja se doista zalažem da naš pristup sportu bude sport u smislu rekreativnog sadržaja jer ja mislim da je izuzetno važno da društvo u cjelini se bavi što je moguće više sa sportskim aktivnostima jer se na taj način i radi na unapređenju zdravlja stanovništva. I mislim da u tom smislu bi trebalo napraviti i određene preinake u samom financiranju sportskih sadržaja gdje bi se financirali upravo oni sadržaji koji dovode do poticanja rekreativnog sporta u cijeloj državi i općenito u društvu od onih aktivnosti koje su vezane za profesionalni sport i gdje se vrti jako veliki novac. Pa ja ne znam da li je baš samo nekoliko takvih klubova, ja mislim da ih ima ipak više i činjenica je da se posebice u nekim klubovima takvima vrte milijunske svote, a da se takvi klubovi vode kao neprofitne organizacije što ja mislim da je potpuno zloupotreba sadašnjeg zakonodavstva.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa radom. Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Pa ovaj zakon o kojem danas raspravljamo možemo reći da smo čekali i dugo i dosta nestrpljivo. Kada kažem da smo ga čekali dugo onda podsjećam da je prema Akcijskom planu za provedbu inicijative partnerstvo za otvorenu vlast u RH 2012.-2013.zakon trebao biti donesen u ožujku prošle godine, dakle prije godinu dana. A kada kažem da se čekao nestrpljivo onda govorim o očekivanju svih nas da će ovaj zakon napokon uvesti red u taj jedan megalomanski rekla bih neprofitni sektor prvenstveno zbog toga što se u njemu troši između ostalog i ogroman proračunski novac, dakle procjena je da se otprilike u petogodišnjem razdoblju potroši odnosno prođe kroz udruge 7,5 milijardi kuna. i to na jedan rekla bih netransparentan način odnosno daleko od očiju javnosti. Naime u Hrvatskoj je pod zajedničkim nazivnikom neprofitno doista okupljeno jedno vrlo heterogeno rekla bih šaroliko društvo, od udruga koje promiču zaštitu zdravlja ili pomoć osobama s invaliditetom preko vatrogasnih društava, udruga branitelja, zaklada, fondacija, političkih stranaka, najrazličitijih sportskih udruga i klubova od onih seoskih do onih na nacionalnoj razini. Tu su kulturno-umjetnička društva, sindikati, strukovna udruženja, lučke uprave koje ostvaruju ogroman novac, ali tu je recimo svrstan i Caritas pa i Katolička crkva. Dio ovoga mnoštva kojeg sam nabrojila bavi se općim dobrom i razvojem društva, dok su neki drugi osnovani s ciljem zadovoljavanja potreba svojih članova i popunjavanjem njihovog slobodnog vremena. Dio udruga posjeduje određenu imovinu, imaju zaposlene, drugi nemaju niti imovine, a niti zaposlenih. Kaže se da je velik broj udruga građana posljedica njihovog nezadovoljstva funkcioniranjem državnih institucija. Dakle broj udruga je to veći što su institucije države slabije, što državne institucije neefikasnije ispunjavaju potrebe svojih građana pa se eto građani onda organiziraju sami da bi zapravo zadovoljili svoje potrebe. Ono što treba istaći uvijek iznova, cilj ovoga zakona nije ostvarivanje fiskalnog učinka za državni proračun, cilj je sveobuhvatno urediti sustav financijskog poslovanja, računovodstva i nadzora nad financijskim poslovanjem neprofitnih organizacija, dalje je potrebno otkloniti niz nepravilnosti i onemogućiti nelojalnu konkurenciju na koju se žale brojna poduzeća. Naravno, uređenje ovog područja važno je i da se neprofitne organizacije pripreme, odnosno osposobe za konzumaciju europskog novca. Dosad je Uredbom o računovodstvu neprofitnih organizacija bilo uređeno samo računovodstveno praćenje neprofitnih organizacija. Udruge su i do sada morale podnositi financijska izvješća, ali kako nije bilo predviđeno nikakvih sankcija to često zapravo i nisu činile, dakle nisu dostavljale izvješća ili ako su i dostavljala ona su bila nepotpuna i netočna. Dakle čisto se zadovoljavala da tako kažem forma. Neprofitne organizacije do sada nisu morale izrađivati niti plan poslovanja, financijski izvještaji nisu se objavljivali, nije bilo revizije financijskih izvještaja ni revizije poslovanja neprofitnih organizacija itd. Prema novim zakonskim rješenjima sve neprofitne organizacije ubuduće će morati dostavljati svoje izvještaje o primicima i potrošnji Ministarstvu financija, a Ministarstvo financija će ih potom javno objavljivati, dakle učiniti ih vidljivima, dostupnima javnosti. Dalje, sve neprofitne organizacije će morati popisivati svoju imovinu, morat će napraviti plan poslovanja, morati će voditi knjigovodstvo u zavisnosti od obujma svojega poslovanja. Dakle manje organizacije one će voditi jednostavno knjigovodstvo, a one veće koje imaju prihode iznad 230 kuna morati će voditi dvojno knjigovodstvo. U slučaju da se ove zakonske odredbe ne poštuju predviđene su sankcije, dakle kazne su dosta visoke i do pola milijuna kuna i upravo bi i te kazne trebale biti jedan dodatni razlog odnosno motiv da neprofitne organizacije ozbiljno shvate nove zakonske obveze koje im eto ovaj zakon donosi. Organizacije koje ostvaruju ukupne prihode veće od 3 pa do 10 milijuna kuna podlijegat će i obavezi godišnjeg financijskog nadzora, dok će organizacije s prihodima većim od 10 milijuna kuna imati i obvezu podnošenja revizijskog nalaza, dakle oni će podlijegati reviziji financijskih izvješća. Zamjenik ministra je u uvodnom predstavljanju ovog zakonskog prijedloga spomenuo puno brojaka, no ja ću za svoju raspravu upotrijebiti samo tri. Dakle 50 000 neprofitnih organizacija upisano je u Registar Ministarstva uprave, 25 000 neprofitnih organizacija postoji odnosno evidentirano je u Registru Ministarstva financija. Dakle 25 000, odnosno polovica neprofitnih organizacija se izgubila negdje na putu između dva ministarstva. I na kraju samo 12 200 neprofitnih organizacija predaje izvještaj o poslovanju, dakle njih možemo tretirati kao one koje rade, koje posluju, koje su aktivne. Kad govorimo o uvođenju reda, po mome prvi korak bi trebao biti usklađenje ova dva registra, dakle Ministarstva financija sa Registrom Ministarstva uprave i trebalo bi izbrisati iz tih registara sve one organizacije koje su neaktivne, koje ne posluju identično kako se to radi sa gospodarskim subjektima. Dakle znamo kada trgovačko društvo nije aktivno, a nije aktivno kada ne podnese tri godine za redom financijsko izvješće financijskoj organizaciji odnosno agenciji, FINA-i, tada se to trgovačko društvo mora brisati iz sudskog registra. U drugom koraku neprofitne organizacije koje posluju treba učiniti vidljivima. Dakle, ako se objavljuju financijski izvještaji trgovačkih društava koji posluju privatnim kapitalom i u jednoj tržišnoj su utakmici, onda se moraju objavljivati i izvještaji neprofitnih organizacija koje se primarno financiraju javnim novcem, odnosno novcem poreznih obveznika. I treći odnosno posljednji korak trebalo bi biti jedno temeljito prosijavanje kako bih ja to slikovito rekla, jednim gustim sitom da bi se detektirali oni koji se u svom funkcioniranju, svakodnevnom poslovanju zapravo bave profitabilnom odnosno gospodarskom djelatnošću, odnosno biznisom i nelojalna su konkurencija poduzetnicima. Takvih na sreću neće ostati puno obzirom na činjenicu da je dignut ovaj limit za oporezivanje sa dosadašnjih 100 na 230 000 kuna. Pritom mislim da trgovačko društvo ne bi trebale osnivati sve one neprofitne organizacije koje su se jednokratno našle u poziciji da su ostvarile od gospodarske djelatnosti prihod veći od 230 000 kuna. Mislim da bi ovom kriteriju iznosa dakle tom iznosu 230 000 kuna trebalo dodati jedan vremenski kriterij. Primjerice, trgovačko društvo dužne su osnovati neprofitne organizacije koje su u kontinuitetu od 3 recimo ili 5 godina. Ali velim 3 godine se spominju u još nekoliko članaka ovoga zakonskog prijedloga, dakle koje su u kontinuitetu od 3 godine ostvarivale prihode od gospodarske djelatnosti veće od 230 tisuća kuna. Nešto slično regulirano je člankom 6. vezano za vođenje knjigovodstva neprofitnih organizacija. Naravno da zaokružim, odnosno zaključim ovu svoju raspravu. Pun efekt postigao bi se ovim Zakonom u situaciji kada bi se preciznije odredio sam pojam gospodarske djelatnosti jer on je sada sa ovih par riječi u odredbama zakona zapravo definiran previše općenito i na žalost otvara prostor za različita tumačenja. Dakle, u tom pogledu bi trebao biti puno precizniji i naravno razvrstati svu ovu silu, ovo mnoštvo neprofitnih organizacija u određene da tako kažem, u određena područja gospodarske djelatnosti. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Deneš Šoja, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice vi ste u uvodu lijepo naglasili da smo čekali dugo, dugo pa ste onda vrlo kvalitetno to elaborirali kako će to po koracima lijepo se ostvariti. I ja ću biti jako sretan ako će to tako biti. Međutim, bojim se i jučer sam isto naglasio onaj Zakon o Savjetu mladih da će i tu biti podosta odredbi koje u praksi jednostavno neće se primijeniti. I znamo kakva je situacija na terenu. Najjednostavnije knjigovodstvo po meni kako ja iščitavam iz ovih materijala prema članku 13. Poslovne knjige koje su obavezne voditi sukladno članku 9. stavak 2. To su ova amaterska, športska, kulturna društva, knjigu blagajne, knjigu primitaka i izdataka, knjigu ulaznih računa, knjigu izlaznih računa, popis dugotrajne nefinancijske imovine. I onda će još ministar financija propisati sadržaj itd. Ja vam moram reći iskreno kao načelnik kad prisustvujem njihovim godišnjim skupštinama onda sam sretan kad vidim da ima jedna uredna bilježnica gdje su zapisali sve prihode po izvorima i sve rashode i imaju dokumentaciju lijepo složenu u registratoru, gdje onda može se vidjeti imovina i sve skupa. A sve ovo što mi ovdje propisujemo ja bih jako volio kad budemo to donijeli zakon i da i ono amatersko-nogometni tim ili druga kulturno ovo etničko društvo da će sve to tako prema ovim pravilima voditi. Ja se jako pribojavam ćemo propisati, a dole na terenu u ruralnim malim sredinama bi trebalo možda ograničiti do 100 tisuća, još pojednostaviti onda, ali na to onda inzistirati i onda kažnjavati. A što se tiče ovih kazni to samo sa jednom rečenicom da ilustriram. Nedavno mi je jedan rekao koji je aktivista u nogometnom klubu lako je naći trenera jer on se plaća 2000 ili 1500 ali je vrlo teško predsjednika, nitko ne želi bit predsjednik, jer on odgovara. On mora njima osigurati ta minimalna sredstva da mogu otputovati, da mogu se takmičiti. To je problem.
Hvala. Odgovor kolegice Jelaš, izvolite.
Kolega Šoja ja vas razumijem i potpuno se slažem s vama. Dakle, u onim lokalnim sredinama slabijeg, dakle nižeg fiskalnog kapaciteta koje i ne mogu iz proračunskih sredstava davati donacije kako nas je poučio zamjenik ministra u većim iznosima. Dakle, tamo je funkcioniranje i amaterskih kulturno-umjetničkih društava i amaterskih sportskih društava i niza drugih neprofitnih organizacija zapravo temeljeno na jednom ja bih rekla silnom entuzijazmu prije svega predsjednika, dakle vodstava tih neprofitnih organizacija a onda i samih članova. I to upravo jest razlog, dakle ta minimalna financijska sredstva kojima te neprofitne organizacije raspolažu što se njima određuje da vode jednostavno knjigovodstvo. Dakle, to jest doista ono par blokova isplatnica, uplatnica koje po meni ipak ne bi trebale biti tako veliki problem. Konačno i povjeravanje vođenja knjigovodstva, tog jednostavnog knjigovodstva, knjigovodstvenim servisima za nekakvih 200, 300 ili 500 kuna mjesečno ne bi smio biti problem.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Jelaš, teorija ili život ja bih rekao to tako. Kolega Šoja je malo prije već neke stvari rekao, a vi ste mi sad u odgovoru na njegovu repliku u stvari dokazali da imate dobru teoriju, da time baratate ali da u ovom životu udruga čini mi se nemate baš puno spoznaja. Kažete vi morat će voditi računovodstvo, knjigovodstvo, ne znam nabrojano je ovdje koliko knjiga. Bit će to tone papira. Predsjednik neke udruge će morati najprije ići na neki pravni seminar da uopće može shvatiti što sve treba raditi. I ono što je u stvari problem, problem je u tome što će ovo biti opet udarac na manje sredine i na ruralna područja. Jednostavno danas ubijena je volja za volonterima, za amaterizmom. Neće nitko više sebe izložiti da ga netko ganja, proganja i kažnjava. Mi danas ovdje stalno govorimo o nekim kaznama i ono što mene muči, na što vas molim odgovor. Zašto stalno iz redova SDP-a čujemo danas ovdje da ovaj Zakon nema veze sa nekim oporezivanjem. Jel' vi to znadete nešto što mi ne znamo što ne možemo iščitati u ovom zakonu? Zašto stalno unaprijed nitko to ne postavlja pitanje, ali stalno čujemo da neće biti nikakvog novog oporezivanja. Bit će i teško je vjerujte nekoj udruzi izdvojiti 300 kuna mjesečno za vođenje knjigovodstva ako ima ukupni godišnji proračun 5, 6000 kuna. Teško je, vjerujte da je teško. Ne znam da li ste članica koje udruge ili možda vodite koju udrugu, probajte pa ćete se uvjeriti.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegica Jelaš.
Kolega Hrg vi uporno želite uvjeriti hrvatsku javnost da će dakle te male udruge neprofitabilne organizacije imati problema sa tonama kako ste rekli i sa hrpama papira. Neće to biti tako. Dakle, jednostavno knjigovodstvo ne podrazumijeva nikakve hrpe papira i neće voditelji i ravnatelji tih neprofitnih organizacija morati ići na tečajeve i stručnu obuku jer oni u principu i ne rade te poslove ali će moći to povjeriti kao što sam rekla i kolegi Šoji moći će povjeriti vođenje računovodstvenih poslova onome tko to zna raditi i to se danas ne radi za velike novce. Dakle, povjerit će te poslove knjigovodstvenim servisima. Dapače, tako će se dobiti i na transparentnosti i na točnosti. Knjigovodstveni servisi su odgovorni za to kako odrađuju svoj posao.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom. Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani zamjeniče sa suradnicom, poštovani potpredsjedniče Sabora. Nesporno je da postoji ogroman broj udruga u Hrvatskoj. Nesporna je i društvena korist tih udruga, ali treba razlikovati pojedinačni doprinos svakih udruga po djelatnosti i pojedinačno. Ima onih i koje štete društvu i to trebamo kazati. Ima onih koji iznimno pridonose razvoju društva, općoj koristi ali ima onih za koje bolje bi bilo da ne postoje. Mislim da bi bilo bolje, ali možda je sad zakašnjelo, postoji Zakon o udrugama, da se i Zakon o financijskom poslovanju neprofitnih organizacija inkorporirao u Zakon o udrugama, da se donio konačni prijedlog Zakona o udrugama gdje bi se definiralo koje sve djelatnosti i pod kojim uvjetima mogu se udruge baviti, koje djelatnosti se ne mogu obavljati u okviru udruga i jasnije definirati i financijsko poslovanje. Ali, da svakako treba zakonski okvir za financijsko poslovanje nužno je i treba. Ali moramo imati na umu višeslojnost i složenost ovakvih organizacija udruga i da se ne može vrednovati ili imati kriterij samo jedan, a to je novčani iznos. Mi moramo znati djelatnosti najprije o kojim se radi djelatnostima, o svrsi postojanja, društvenoj koristi, čiji se interesi promiču udrugama i najvažnije izvori financiranja. Nije dobro da ne postoje najvažniji kriteriji, a čini mi se da su dva najvažnija, to je djelatnost i izvor financiranja. Mislim da je blasfemično uspoređivati crkvenu djelatnost sa djelatnošću nogometnih klubova i saveza. Da nije dobro uspoređivati djelatnost znanstveno-stručnu sa djelatnošću Udruge za ljubitelje piva. Da nije dobro uspoređivati i u isti koš trpati humanitarne udruge i udruge borilačkih vještina. I posebice, ponovit ću blasfemično je ne imati na umu i ne razlikovati ovozemaljsku djelatnost od nezemaljske djelatnosti. I molio bih da se uključi to u ovaj zakon. Jer pastoralne usluge nisu klasične gospodarske usluge. To nije zemaljska djelatnost, to je nezemaljska djelatnost tko razumije to. I mora se drukčije tretirati. Crkva se ne bavi prepoznatljivom djelatnošću i jasno definiranom. Te djelatnosti nema u kategorizaciji trgovačkog suda. Ne možete osnovati d.o.o. i postaviti direktora, a … [[Govornik se ne razumije.]] pastoralne usluge. Ne možemo, to moramo imati na umu. Crkva ili recimo Glas koncila je interno glasilo crkve. Ne može se promatrati jednako, to nije tipična klasična zemaljska nakladnička djelatnost. To moramo imati na umu. Tko razumije Glas koncila. Crkva nema ništa protiv, a ja inzistiram da Državna revizija i sve institucije nadziru utrošak novca iz državnog proračuna i crkve. Crkva baš to i traži, ali bojim se da mnogi dosad nisu to htjeli kako bi mogli ne kontrolirati pod izlikom evo ne kontrolira se crkva pa ne kontroliramo ni one druge udruge koje se ne trebaju kontrolirati. Uvedite nadzor nad utroškom novčanih sredstava iz državnog proračuna koji se odnose na crkvu svakako ali nije logično da se nadzire, da Državna revizija ne može u državne institucije neke ući koje troše državni novac, a da nadzire milostinju. E to nije logično, nikako. Isto tako treba razlikovati donacije ne samo iz proračuna državnog i lokalnih jedinica samouprave. A što je sa donacijama i novčanim poticajima udrugama koje dolaze iz državnih tvrtki? Iz tvrtki u kojima država ima suvlasništvo, iz državnih institucija, iz javnih institucija, iz agencija? Pa agencije daju donacije. I to treba uključiti poseban nadzor za takve. To je najvažnije. Što ako HTV donira udrugama, a financira se 90% iz pretplate? To treba uzeti u obzir, takve distinkcije. Još samo nekoliko konkretnih primjera i prijedloga da bi ovaj zakon bio učinkovit i obuhvatio sve. U članku 6. kaže se da na zahtjev se tek dostavljaju izvješća neprofitnih organizacija. Mislim da ne možemo ostavljati slobodu hoće li netko zahtijevati da se dostavi izvješće ili ne, ili mora dostaviti ili ne mora dostaviti jer onda će jedna županija ili jedan grad dostavljati svima a drugi neće nikako dostavljati. I ovdje obavezno uključite, obavezno i dostaviti i tvrtke koje su u državnom vlasništvu a ne samo jedinice lokalne samouprave i državni proračun i sve tvrtke koje se financiraju iz državnog novca, institucije, agencije isto tako. U članku 9. kad se govori o stavku 2. da vođenje jednostavnog knjigovodstva opet se navodi samo razina manje od 230 tisuća kuna a nema vrsta djelatnosti. Bojim se da će se onda umnožavati udruge, broj udruga. Mnogi će da će ovo izbjeć, osnovat udrugu, udruga će osnovati novu udrugu i multiplicirat ćemo udruge a neće se postići svrha. Dakle to bi trebalo izbjeći povezanost udruga radi izbjegavanja ovakvog limita novčanog. U članku 33. neprofitna organizacija koja obavlja gospodarsku djelatnost a ostvari iznad 230 mora osnovati trgovačko društvo. To je ne samo, ne bi smio biti samo kriterij novčani nego i ove obveze djelatnosti što sam već ranije govorio ali ovdje u stavku 4. kaže se da se od ovoga izuzimaju one djelatnosti pružanja usluga najma i zakupa. Neću ulaziti u razloge zašto samo se oni izuzimaju nit sam upoznat, nisam ni upoznat ne znam jesam li za ili protiv ali svakako prešutit ću to onda ali svakako bi trebalo i više recimo da se tu strukovne i znanstveno stručne djelatnosti izuzmu iz ovoga. Zamislite sada jednu znanstvenu agenciju koja postavi direktora i da mu sve ovlasti, pa to je odmah ta strukovna organizacija je propala sa svojom smislu postojanja. Ima dalje u stavku 5. neprofitna organizacija, obavljanje takve djelatnosti zbog posebnih pogodnosti stječe ne opravdane povlastice na tržištu, meni je ovo malo nejasno i ne zna se šta se pod ovim, kako može neke pogodnosti neopravdane povlastice steći na tržištu, to mi je malo nejasan termin i mislim da bi ovakve termine trebalo izbjegavati. U članku 46. gdje su prekršajne kazne, svi mogući prekršaji su navedeni u isti članak i obuhvaćeni rasponom kazni od 5 tisuća do 50 tisuća kuna. Mislim da to nije dobro rješenje i da treba klasificirati vrste prekršaja koje odgovaraju određenoj razini i novčane kazne. Ovako ispada da se može netko za banalan prekršaj zato što nije na vrijeme unio promjenu kazniti možda i sa 50 tisuća kuna a netko tko ne upiše se u registar neprofitnih organizacija po članku 35. kazniti sa minimalnom kaznom, ostavlja se velika sloboda onima koji određuju kazne i mislim da bi trebalo specificirati najniže, srednje i najviše i po vrstama prekršajima i po iznosima kazne. Kazne su svakako smanjiti razrede i kazne su čini mi se malo previsoke posebice ovaj stavak 2. gdje kazne, novčane kazne od 5-20 tisuća kaznit će se za prekršaj stavka 1. ovog članka osoba zakonski zastupnik neprofitne organizacije. Opet se daje sloboda ogromna da se predsjednik udruge ili direktoru poduzeća d.o.o. za jednu banalan opet kažem prekršaj da velika kazna ili simbolična i mislim da su općenito velike kazne ali da se treba svrstati koja je kazna 5 tisuća, koji su to prekršaji od 5-10 tisuća a koji su prekršaji od recimo 10-20 tisuća kuna. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na replike, Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Marić, s pravom ste upozorili na niz nedostataka i niz nedoumica koje otvara ovaj prijedlog zakona. jedna od njih je ponašanje na tržištu neprofitnih organizacija i navodno stjecanje povlaštenog položaja. Dakle, trebalo bi objasniti u kojim slučajevima i na koji način ali generalno mi se čini da je riječ doista o pokušaju zapravo prenormiranja sa jednim ciljem kako bi se namakla sredstva u hrvatski proračun i s druge strane kako bi se nekim institucijama koje imaju kritički odmak prema ponašanju ove Vlade na neki način indirektno i zaprijetilo. Vi ste spominjali crkvu i činjenicu da službeno crkva apsolutno prije svega katolička crkva o njoj govorimo nema ništa protiv toga da se kontrolira i da se radi izvješća o novcu koji dolazi iz državno proračuna i to je i u više navrata javno izrekla, dužnosnici su to, crkveno vjerodostojnici pardon su to već mnogo puta rekli i stoga doista nema nikakvog razloga da se na ovaj način zapravo događa indirektna prijetnja jednoj takvoj instituciji. S pravom ste govorili o glasu koncila, naravno da to nije dnevna novina i naravno da to nije tjednik koji obavještava cjelokupnu javnost nego je riječ o jednom internom glasilu Katoličke crkve koja pripadaju u crkvu zapravo koji su sastavni dio crkve zapravo ih obavještava o svojim stavovima. Ali čini mi se da je najvažnije bilo izbjeći ovaj zakon i da je zapravo trebalo promijeniti Zakon o udrugama i onda bismo imali puno, puno jasniju situaciju ali ne na ovaj način zapravo prenormirati i onda ponovno mijenjati i taj zakon i druge zakone koji su vezani uz to jer doista mislim da ovaj zakon uopće nije trebao doći u saborsku raspravu.
Hvala. Odgovor kolega Marić.
Hvala lijepa. Kolega Matušić, naravno i naglasio sam trebalo je mijenjati Zakon o udrugama koji je katastrofalan. Moramo priznati da je to jedan zakon koji se neda čitati. To ga je moralo se mijenjati i ovo reguliranje financijsko je nužno, to uopće nema dvojbe i do izvrsno je da ide u drugo čitanje i ja se nadam sve ovo što ovdje govorimo da će biti razuma i prihvatit se sva razumna rješenja, zato i ističemo. Naravno kada govorite o crkvi da je to nešto posebno i da to treba i gledati na takvu stvar. Crkva nije na tržištu.
Kolega Kajin molim vas nemojte dobacivati. Kolega Marić nastavite.
Zamislite ako župa prikuplja donacije za obnovu crkve ili popravak neke ili krov prokišnjava ili gradnju nove i prelazi 230 tisuća kuna mora registrirati trgovačko društvo i direktora postaviti. Pa znate li vi koji je to rizik, to je izmjena društvenog poretka, to je nedopustivo, to se ne smije dogoditi u Hrvatskoj ma koliko ko netko promatrao kao što dobacuju, ali to ne smijemo dopustiti. Zato mislim da će razuma biti da se crkva posebno promatra jer se ne bavi zemaljskom djelatnošću. Pastoralne usluge se ne naplaćuju ma koliko god ovdje neki govorili da se naplaćuju ali ne razumiju šta se naplati, a šta ne naplati. Ispovijed se ne naplaćuje, pastoralna usluga se ne naplaćuje, a ikada netko sprovod plati, plati nešto drugo, a ne sami čin sprovoda, ali to ne razumiju jednostavno.
Hvala. Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Izmjenom Zakon o proračunu i ustrojem državne riznice jasno je definirano da svatko onaj tko dobiva novce iz državnog proračuna mora izvijestiti, a ne na zahtjev mora izvijestiti o utrošku sredstava. Prema tome to je nešto što je definitivno tako. Međutim mi smo se danas ovdje fokusirali na nekoliko udruga međutim kada pogledate naš proračun, kada pogledate pojedine stavke pojedinih ministarstava onda ćete vidjeti da puno programa ministarstava ide preko ovakvih ili onakvih udruga. Prema tome uzmite samo one igre na sreću, jedan veliki dio ide na Hrvatski olimpijski odbor za financiranje sporta to je negdje 100 i još nešto milijuna kuna preko 140 ili 150 milijuna kuna ide raznoraznim udrugama za provođenje programa borbe protiv ovisnosti droge itd. Dakle puno načina i segmenta financiranje i svi ti podnose nekome financijsko izvješće. Nije istina da se financijska izvješća ne podnose. I ovim zakonom se ništa u principu ništa promijeniti neće značajnije u odnosu na postojeće propise. Međutim ono što je u ovom zakonu sporno to je taj članak 33.koji daje nekome pravo da slobodno tumači neke stvari, što je gospodarska djelatnost. Ako si već donio takvu odredbu onda se treba jasno definirati što to je. ako to nisi napravio ona miči taj članak jer u principu Zakonom o porezu na dobit se to jasno definira. A zašto je to ušlo u Zakonu o porezu na dobit, ja ću vam reći. Pa kada je krenula reforma poreznog sustava u RH onda je krenula lagana privatna inicijativa. Imali ste školu stranih jezika u Narodnom sveučilištu imali ste privatne škole stranih jezika imali su različiti porezni tretman, od tuda je krenulo i onda je išlo i dalje. A da ne govorim ova priča sa crkvom, meni je drago da su sve vjerske zajednice u RH potpisale jedno pismo i poslali prema svim klubovima zastupnika gdje su rekle taj odnos crkve je reguliran posebnim zakonom i da se ovdje ne bi trebali spominjati.
Hvala. Odgovor kolega Marić.
Hvala lijepa. Pa naravno kolega Šuker da se izvješća moraju dostavljati a ne na zahtjev. Ali imamo nešto slično isto tako ne prirodno da se i koncesija plaća tek na zahtjev, a kada koncesionar nema obvezu sam. Što se tiče gospodarske djelatnosti, zato sam i govorio potrebno je definirati što je gospodarska djelatnost i kojim svim djelatnostima se smiju baviti neprofitne organizacije. Nije dobro rješenje da se neprofitne organizacije smiju baviti svim gospodarskim djelatnostima, to nije dobro rješenje. onda ćemo imati neprofitne organizacije i za proizvodnju tenkova, ako je to dopušteno, a mislim da je to loše. Kada sam govorio o crkvi govorio sam općenito o crkvi, nisam samo mislio na katoličku crkvu ali kada sam govorio o ugovoru sa Sv. Stolicom naravno da sam mislio na katoličku crkvu. Zato je potrebna specifikacija svih udruga u Hrvatskoj po djelatnostima, čime se bave i koji su im izvori sredstava. A neke udruge po različitim programima kroz različite državne institucije po 5, 6 na različitih načina financiraju se od državnog novca ili izravno iz državnog proračuna pa pola malo preko Ministarstva kulture, malo preko Ministarstva prosvjete, malo preko HTV-a, malo preko agencija, a onda još traže i donacije od institucija, pa sa 10 vrsta a uvijek u pozadini je državni novac. Moramo znati iz čega se koja udruga financira i koja je djelatnost koje udruge. A ne postoji registrirana gospodarska djelatnost, pastoralna djelatnost, zamislite gospodarska djelatnost pastoralna djelatnost, to ne može biti, to ne smije biti i uopće ne dvojim da postoji toliko razuma da će se to uopće ne dvojim. To više neću ni spomenuti jer mislim da će to biti prihvaćeno. Hvala.
Sljedeća replika Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Marić volim kada ljudi govore sa strašću, vi ste kada ste govorili o crkvi govorili sa strašću. Sasvim sigurno da milostinju ne treba nadzirati i kada se danas govorilo o crkvi ja čak nisam nikog čulo, rekli ste dal će nadvladati razum, pa vjerojatno hoće. Sigurno pastoralna djelatnost nije ona koja bi se trebala uopće država o tome interesirati i kontrolirati. Vi ste i sami rekli na početku svog izlaganja da vi i da crkva sama traži da ono što joj država daje da podastre račune o tome na što je potrošila i to je sasvim, mislim da se ne bi krivi utisak stekao u javnosti da je netko negdje ovdje predložio da se kontrolira milodar ili da se kontrolira, mislim da je to suvišno. Uostalom, to su građani Republike Hrvatske sami odlučili davati. Oni to sami daju, prema tome oni daju i znaju koja su pravila. I napomenuli ste prije ne znam da li ste vi ili netko drugi, četiri ugovora sa Svetom Stolicom i ono što je propisano Svetom Stolicom, s tim da mislim da to nije zacementirano, da to se jedino može razvrgnut ako i jedna i druga strana pristaju i tamo piše vam u ugovorima da se mogu ugovori mijenjati ako se bitno promijeni situacija. Ali ovo nije tema razgovora. Slažem se s vama da bi trebalo kontrolirati prije udruga kako se troši novac agencija, vijeća. U Hrvatskoj u državnom tom aparatu koji je glomazan curi novac na sve strane, a gospodin Linić ne zna kako bi pokrpao rupe. Od 150 agencija ili blizu 200 koliko se kreće vijeća i svega toga, to vam tolko love se potroši. Međutim, u tim vijećima i agencijama su zaposleni podobni partijski ili stranački kadrovi i njih se ne smije dirati. Mislim da su se tu dvije stranke dogovorile prešutno.
Hvala. Odgovor, kolega Marić.
Hvala lijepa. Kolega Vukšić, pa naravno da sam govorio malo sa strašću jer strast proizlazi iz iskrenosti, to je logično i normalno. I drago mi je da ste se složili s ovim, ali nije točno da ovaj zakon to ne predviđa. Ovaj zakon ne isključuje milostinju od izvješćivanja, zato i upozoravam na to. Naravno da ono što se … iz državnog proračuna, što je predviđeno po ugovoru sa Svetom stolicom i slažem se da nijedan ugovor nije zacementiran i to se slažem i da treba dostavljati izvješće i nadzirati utrošak tih sredstava, rekao sam, svih institucija ali do zadnje kune. Nijedna kuna u Hrvatskoj se ne smije potrošiti državnog novca da nije nadzirana, bez obzira radilo se o crkvi ili nekom drugom, ali zato razlučimo što je to, a što je milostinja. I zato upozoravam i naravno da će se to uzet u obzir ali ovim prijedlogom nije uzeto to u obzir. Zato je i nužno to toliko puta naglasiti. Ima tu osjetljivih stvari. Vi ste bili u Vjesniku, znate da sam i ja, zajedno smo bili tamo. Nije Glas koncila nakladnička djelatnost i samo upozoravam da to brinemo o tome jer je to interno glasilo vjernika i to nije klasična zemaljska nakladnička djelatnost i nadam se da će i to uzet se u obzir prije donošenja prijedloga zakona u drugo čitanje. Ali još uvijek mi imamo previše prostora utroška državnog novca bez nadzora i to treba konačno obuhvatiti. Još uvijek imamo državnih institucija gdje postupak javne nabave ne može nitko kontrolirati. Zabranjen je ulaz. O tim stvarima moramo isto razgovarati ako sve istjerivamo na čistac. Netko upravlja sa milijunima kuna i troši milijune kuna državnih institucija, a državna revizija zakonom smo joj zabranili ulazak u tu instituciju, zamislite. Apsurdno.
Vrijeme. Hvala. Sljedeći za raspravu Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege, da i ja nešto kažem o ovom Zakonu o financiranju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Danas smo čuli mnogo misli i prijedloga u pokušaju da se razotkrije ovaj sustav kojeg imamo u dijelu neprofitnih organizacija. Puno nas misli salijeće, međutim nisam previše osim ovog zadnjeg izlaganja gospodina Marića, vidio osjećaja za stvarnost, za sadržaj. Možemo li uopće od Ministarstva financija očekivati osjećaj za stvarnost tj. za to čime se te udruge, neprofitne organizacije uopće bave. Njima se stalno vrte nekakve brojke ispred očiju, oni gledaju brojke, interesiraju ih brojke. To je sasvim normalno za Ministarstvo financija, ali mislim da su neka druga ministarstva ipak to trebala malo razjasniti da nam se ne dešava da krenemo u nešto pa da se vraćamo na početak, da ministarstvo u ovom slučaju kao sjekirom odsječe na 230 000 tisuća pa podijelimo nešto na pola, a bavimo se mnogi istim poslovima. Tako mi to izgleda jer iskustva pokazuju na primjeru PDV-a u turizmu da smo imali u istoj godini i 10 i 13%. Pokazuje sada na zdravstvenom doprinosu da može biti i 15 i 13 pa da je svejedno dobro. Ne bih volio da i mi kao članovi Sabora, i mi smo članovi tih civilnih neprofitnih organizacija, ja ne znam tko nije. Svi ih negdje podupiremo, negdje smo članovi, negdje ih vodimo jer političari moraju i tu dati svoj obol, očekuju da im se pomaže i da sad ja dižem ruku da otkinem jedan dio tih organizacija ovdje zato jer je to reklo ministarstvo financija. Recimo kod sebe bi odmah jednu pretvorio u trgovačko društvo. To ne želim, to je za mene neki način subverzivne djelatnosti jer jasno je definirana neprofitna organizacija. To je pravna osoba koja se osniva radi ostvarivanja određenog javnog, općeg ili zajedničkog interesa pojedinca, grupe građana ili šire zajednice, pri čemu nije naglašeno ostvarivanje profita niti djelovanje na tržišnoj osnovi. Pojam neprofitni kao temeljno obilježje neprofitnih organizacija upućuje da je prva karakteristika tih organizacija odsustvo profita, tj. da te organizacije djeluju prije svega sa svrhom različitom od stjecanja dobiti, a što se povezuje s javnim interesom. Djelovanje neprofitnih organizacija uobičajeno je u području kojeg nije moguće organizirati na tržišnoj komercijalnoj osnovi. Neprofitna organizacija je organizacija čiji je cilj nešto drugo negoli stjecanje profita za njezinog vlasnika. Obično njezin cilj je pružanje usluga. Pojam neprofitnih organizacija pripada tzv. trećem sektoru, pored javnog i pored privatnog. To su udruge civilnog društva. civilno društvo predstavlja skup institucija, udruga, organizacija, mreža i pojedinaca koji se udružuju dobrovoljno radi zagovaranja svojih zajedničkih interesa, pri čemu se prepoznaju kao posebna podkomponenta javnog života. Zašto ovo navodim? Pa već 20 godina pokušavamo organizirati ovu državu u svim segmentima, ali uz velik napredak na svim područjima. Ona nije dovedena do savršenstva besprijekornosti te su postavljeni jasni mehanizmi i sustavi koji funkcioniraju. Da smo postavili u tih 20 godina sustave koji ne proizvode nedoumice, prekršaje, kaznena djela, zlouporaba. Hoće li to riješiti i ovaj zakon? Ja mislim da ne. Je li nam javni sektor posložen? Nije. Vidimo i sami troši, rasipa. Tko ga kontrolira? Je li bolje od ovog trećeg sektora? I to je pitanje. Ali jednostavno određeno je da nameće pravila i ovom trećem, ali i privatnom sektoru. Istraživanja u Republici Hrvatskoj pokazuju da je vidljivost civilnog društva slaba i da je premalo sudjelovanja građana i građanki u radu udruga. Provedena anketa o poznavanju značenja izraza udruga pokazala je da je velika većina građana čula za izraz udruga ili nevladina organizacija, njih 79,6% pri čemu ih 43,3% zna što to znači udruga ali 36% ih je čulo za izraz ali ne zna što je to. Nedržavne, nevladine, neprofitne organizacije financiraju se pod prvo kao dobrotvorne na osnovu donacija, crkve i druge vjerske zajednice, humanitarne organizacije, razne zaklade, fundacije i slično. Drugo, na osnovi donacija, dotacija i subvencija. Tu spadaju i športski klubovi. Treće su članske gospodarske komore, obrtničke komore, interesne i poslovne udruge, sindikati. I četvrte su subjekti osnovani na komercijalnoj osnovi. Mi smo sve to pomiješali u ovom članku 33. Nama je to sasvim svejedno. Udruge su najčešći oblik u kojem građanke i građani mogu istupiti iz privatne sfere, iz svojih obitelji ili poslovanja ne napuštajući u tom trenutku svoje obitelji i poslovanje i utjecati na način kako se ispunjavaju zajedničke i javne funkcije. U tom smislu one djeluju kao civilno društvo. Građani imaju pravo udruživanja zajamčena Ustavom, članak 43. I jedino je ograničeno zabranom ugrožavanja demokratskog ustavnog poretka te neovisnosti i jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske. Da je nama Ministarstvo financija, tj. javni sektor jasno obrazložio sustav danas ne bi miješali ovdje kruške i jabuke sa nekakvim prizemnim zahtjevima loše politike koja je na sebe preuzela da se sukobi sa svim skupinama društva koristeći svoje pravo da svima uređuje i naređuje, a sama se ne može nositi sa odgovornostima koje treba nositi. Pozicija jačeg prema slabijem koja se koristi u dnevno političke svrhe. Jer ako im smeta crkva, jer žestoko kritizira ovu vlast predlažem zakon kojim im želim staviti pod kontrolu u dijelu financija. Iako znam da od kontrole tih financija neće biti velikih efekata. Istovremeno kao vlast toj istoj crkvi ne želim vratiti svu nacionaliziranu imovinu. Ne stavljamo to u isti odnos. Ta ista nacionalizirana imovina se možda eksploatira i koristi u svrhu javnog sektora. Javni sektor u nacionaliziranoj imovini crkve obavlja možda i neku djelatnost. I što će nam se desiti? Sada ta ista crkva mora platiti porez zato što je netko nekada davno uzeo tu istu imovinu. To je igra u kojoj možemo očekivati za vlast neočekivani kraj. Treba li to rješavati ovaj Zakon? Mislim da je sasvim krivo postavljen? Je li to gospodarska djelatnost o kojoj danas govorimo iz članka 33. Ako mi smeta djelatnik u sportu koji zna prodati igrača koji tvrdi da državi plaća više poreza nego neka velika trgovačka društva mi kroz mala vrata i članak 33. i tako uvodimo u nekakav nedorečeni sustav. Sam zamjenik danas kaže uvodno ja ne znam je li ovo dobro o čemu mi raspravljamo, je li trgovačko društvo pogođen termin. Raspravljamo o nečemu što ni vlast ne zna da li je dobro. Odlično! Zato što je uspješan u svom poslu i uspješniji nego Vlada u svom poslu. Mi ćemo ga staviti pod kontrolu. Što nam se dešava? Da mali sportski klubovi spadaju u isti članak sa velikim profesionalnim, županijska liga i prva nogometna liga, turistička zajednica i kulturno-umjetničko društvo, nogometni klub i boćarski klub, Udruga invalida Domovinskog rata i GONG, BaBe i Udruga "Ptica", Zaklada "Ana Rukavina" ali i Agencija za opremu pod tlakom. To nam je sve u članku 33. Odlično! Ja mislim da ovo do sada nije bilo na ovakav način rješavano, nije se usudio nitko to napraviti na ovakav način. Ako ima nepravilnosti u tom sustavu gdje govore oni koji su uspješni neka to rješavaju oni koji su za to zaduženi. Može li to razvrstati 230000 kuna i riješiti taj problem. Ući ćemo u postavljanje sustava u kojem će se sagledati tek u konačnim rezultatima sva neuspješnost predloženih rješenja. Ali čemu se nadati u trenucima kada Milanovićev SDP sustiže Račanov SDP po broju nezaposlenih, kada premijer u vremenu kada treba bistriti i donositi sudbonosne odluke za budućnost ove države odlazi na pola mjeseca iz države jasno je da smo dotakli dno promišljanja i odgovornosti spram uloge koja nam je dana. Ovo je dobra tema kruha i igara, bavite se udrugama, bavite se neprofitnim organizacijama, financiranjem, a važni problemi ćemo rješavati kada se vratim s puta. Mislim da ovi promašaji vlati koji su u protekle dvije godine narušili stabilnost i opstojnost državnih financija upućuju na to da se aktualna vlast ponaša kao čovjek koji ima financijskih obaveza koje sve teže regulira pa počinje izvrtati džepove, razbijati štedne kasice ne bi li našao zadnju kunu da pokrije promašaje svojih financijskih promišljanja. Tako svaka udruga, crkva, zaposlenik, poduzetnik postaje izvrnuti džep kojeg ova vlast spremno izvrće misleći da će na taj način spasiti promašenu politiku u ove dvije godine. Sjetimo se samo fakulteta i pokušaja da se i njima uzme ono što su negdje u Ministarstvu financija snimili da postoji, nekakva milijarda kuna koja se tobože troši nenamjenski na ovaj ili na onaj način. Ali ta priča još očito nije gotova, vidimo iz dnevnih natpisa da se tamo još štošta toga održava. I na kraju da zaključim. Crkva je preživjela i njihovu prethodnu, preživjet će i ovu partiju. Hvala.
Prelazimo na replike. Poštovani kolega Gjurković prvi. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega dosta ste otišli van ove teme Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Naravno ispolitizirali ste cijelu temu itd. Međutim, činjenica da nam ovaj zakon treba, treba nam. Imamo i uredbu i potrebito je uvesti jedan zakon koji će regulirati sve ove neprofitne organizacije. Dobro je da se raspravlja o njemu jer se otvorilo jako puno dobrih tema vezano i za Zakon o udrugama i za vjerske zajednice i za turističke zajednice i za raznorazne komore koje se isto obuhvaćaju sa prijedlogom ovog zakona. S obzirom da je prvo čitanje sasvim je jasno da određeni prijedlozi do drugog čitanja će se očito dopuniti ili izmijeniti i ne mislim da uvođenje načela javnosti i transparentnosti koje je jedna od ključnih stvari ovoga zakona je loše, nego je dapače potrebito i to mislim da je većina govornika ovdje rekla. Isto tako da taj registar koji će voditi Ministarstvo financija bude javan, da onaj dio koji moraju neprofitne organizacije imati revizije da bude objavljen isto tako detaljno je isto potrebito kao što je potrebito da se vodi i apsolutno jedna statistika svih neprofitnih organizacija na jedan točan i jasan način da svi znaju na koji način se radi. Prema tome, ovaj zakon je iznimno bitan, iznimno potrebit i ova rasprava je dapače vrlo dobra a vjerujem što sam rekao da će se i Zakon o udrugama pojaviti u Hrvatskom saboru tako da će nam biti lakše i odlučivati po tom pitanju.
Odgovor, Josip Borić.
Hvala lijepa. Pa kolega Gjurković ja sam govorio o onome što je najvažniji dio ovog zakona to je ovaj 33. članak kojem smo mi danas veliku većinu svojih rasprava i posvetili jer je on najvažniji. Sve ovo drugo više-manje nitko nije tu previše davao ni primjedbi. Ali smo jasno upozoravali da se ne može rješavati pitanje neprofitnih organizacija na ovaj način. Zato sam rekao da nas je salijetalo puno misli, a premalo osjećaja. Jer kad je došao zamjenik ministra, kad je izbacio brojke koje samo on zna, koje su postale dostupne tek danas na neki način u ovakvom obliku onda smo se svi upitali pa to je stvarno silno velika količina novca. 13 milijardi, 4 milijarde, 800 milijuna, 5 milijuna. I svi smo se počeli baviti s time. A nitko nije sa strane ostavio s čime se bave te udruge? Pa da li one nešto rade, da li one obavljaju određeni posao? Jesu li svi u udrugama na plaćama, jesu li svi unutra zbog toga samo da ne ostvare nekakav interes ili korist. To je otišlo sa strane. Mi tvrdimo da ovaj zakon kao sjekirom na 230 tisuća ne rješava taj problem. A pogotovo ne u segmentu sporta i sportskih udruga. Iako su i te udruge ja vjerujem i mi vjerujemo ovdje unutar kluba HDZ-a bio jedan dio razloga zbog čega se donosi ovakav zakon. Nije politika napadala na jedan klub ili na jednog čelnika samo tek tako. I nitko to ne može sakrivati. Ali ako je bilo tamo određenih negativnih pojava onda to rješava neki drugi zakon. To se ne može primijeniti jednako na sve. Ne možemo razmišljati o klubu u županijskoj ligi i profesionalnom klubu na 230 tisuća kuna. I to treba maknuti. Ali, kad se makne taj članak onda se postavlja pitanje smisla ovog cijelog zakona. I to ćemo vrlo brzo vidjeti kao što smo vidjeli na onom zakonu o Dubrovačkim zidinama i toj udruzi koji je došao do praga Ustavnog suda, a da li će dalje vidjet ćemo.
Druga replika, poštovani Damir Kajin.
Ja se slažem u jednom dijelu sa gospodinom Borićem, crkva je preživjela i crkva će živjeti i sve nas će na neki način preživjeti. Ali meni je drago da su se eto sve vjerske zajednice našle na istoj platformi, da su svi sindikati našli na istoj platformi sa poslodavcima, sjajno. Oko čega su se našli na istoj platformi? Oko novaca. Govorite gospodine Boriću oko osjećaja za stvarnost. Kakva je stvarnost u ovoj zemlji to ćemo doživjeti u utorak u procesu ove FIMI MEDIA-e. Međutim, gdje su se svi oni našli? Našli su se još jedanput ću reći na novcu. 4,5 milijardi kuna to je prihod od nevladinih udruga. 13,6 milijardi kuna se vrti. Kada tu dodamo novce crkve to je 16, 17, 18 milijardi kuna. 800 milijuna kuna i sami spominjete udruge imaju na svojim računima. Više no što država ima novaca u ovom trenutku na svom računu. Imaju 600 milijuna kuna oročenog novca. Više nego država ima oročenog novca. 150 milijuna kuna u dionicama. Imamo 197 vjerskih zajednica, ovdje sam dobio ovaj dopis gotovo da bih potpisao sve ono što su potpisali i oni koji ovdje nam taj dopis ispred crkve šalju. I apsolutno im treba jamčiti tu neku autonomiju koja će biti im zagarantirana i u buduće. Ali, isto tako imam dojam da društvo u zemlji u kojoj živimo jednostavno mora znati s koliko novaca tko raspolaže. Ništa više, ništa manje od toga. Samo to. Moramo znati sa koliko tko novaca raspolaže. A s druge strane slažem se nije isto da li se radi o nogometnom klubu u Buzetu ili se radi o Dinamu. Nije isto da li se radi o jednoj što ja znam Udruzi ptica pjevica ili se radi o nekim sindikatima ili o udrugama poslodavaca.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Kajin samo jedna rečenica. Ja ću reći ako ćete vi državni proračun spasiti sa ovakvim zakonom kao što ste vi spasili Mirnu od stečaja vašim raspravama u ovom Domu onda ga donesite, a vi dignite ruku.
Iduća replika, poštovani Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, kazali ste da napredak društva u svim segmentima bi trebao biti zajednički cilj s vama svima nama, apsolutno se slažem s time i spomenuli ste anketu koja je pokazala premali broj građana u ovoj zemlje sudjeluje u radu udruga, bez obzira kako se one zvale. Ja sam shvatio vašu raspravu na način da bi ovaj zakon trebao stvoriti kvalitetniju podlogu i bolje uvjete da se što veći broj građana znači uključi u odnosu na tu postojeću anketu koju ste spomenuli. E sad postavljam pitanje i sebi i vama da li ovaj zakon doista i nudi to? Ja mislim da ne, a vi?
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Pa ja sam u svojoj raspravi kolega Kutija, pokušao obrazložiti uopće što je to danas ciljni sektor, način na koji se on financira i naveo sam nekoliko razina jer se ne financiraju niti sve udruge na isti način a opet su sve stavljene u isti koš kroz članak 33.i to je ona opasnost na koju mi danas sa pravom upozoravamo. Ali što se dešava? Ako se makne taj članak 33.onda ovaj zakon nema nikakav smisao, transparentnost, pa mi i danas imamo transparentnost, ja ne vidim baš da se danas nemoguće kontrolirati sve te udruge i onda dođe zamjenik ministra i iskaže sve brojke u lipu skoro, kako smo došli do tih brojki ako nema transparentnosti, jel smo ih izmisliti možda? Pa negdje su te brojke zapisane. Ja ne znam ni jednu udrugu, mi smo neki i vodili određene poslove unutar državne uprave, pa ni jedna udruga nije mogla dobiti sredstva za sljedeću godinu ako nije dala izvještaj financijski za prethodnu godinu. Ja ne znam da li to rade lokalne samouprave, vjerojatno na isti način, pa zašto kriminaliziramo taj sektor ako znamo da je transparentan a ministar ovdje izloži kompletno ajmo reći brojke u … i kažemo mi ne znam šta se tamo dešava. Ovdje je nešto drugo. ovdje je jedan mali sukob sa jednim pojedincem, sa nekom udrugom i prvenstveno sa crkvom jer se želi pod kontrolu staviti jedan segment a kažem istovremeno država nije vratila svu nacionaliziranu imovinu, nešto je, veliki dio je ali očito nije i sve i moguće je da se i neke javne djelatnosti obavljaju unutar tih prostora a da sada crkva kojoj je to uzeto mora platiti ponovno i porez na to, ako je to rješenje neka nastavi ali to sve vodi nečemu čemu ćemo svjedočiti kroz neko kraće vrijeme.
Posljednja replika Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Borić, vezano evo, sad ste vi u svojem zadnjem odgovoru na repliku rekli onaj dio koji u raspravi niste rekli a, dakle velika većina udruga građana, posebno kad govorimo o sportskim klubovima, svim onim manjim udrugama redovito naravno podnosi izvješća predstavničkim tijelima da bi mogla ostvarit subvencije za iduću godinu kao proračunski korisnici. I nije to sporno. Ovaj zakon koliko sam ja shvatio ide u dva čitanja i želi uvesti reda u ovaj dio i nije problem u ovim malim udrugama koje imaju, koje redovito zapravo krpaju kraj s krajem da bi obavljale svoje redovne aktivnosti već je doista problem u onim udrugama koje se zovu neprofitne a to nisu jer njihova aktivnost prelazi ove okvire. Zašto 230 tisuća, to je opet drugo pitanje. Da li će predstavnici ministarstva na tome ustrajat ili ne. Ali htio sam jednu stvar reć koju ste, mislim da ste pretjerali a to ste više puta i sad odgovorom na repliku rekli da je ovo obračun sa crkvom koja rekli ste ovako žestoko kritizira vlast i ne znam otkud vam takvi pojmovi. Crkva inače u svom obraćanju a crkveni predstavnici kažu da crkvu zapravo čine svi njeni, svi vjernici, ovdje vjerojatno mislite na Katoličku crkvu i obično se ograđuju, oni kažu da kritiziraju pojave u društvu koje nisu u skladu sa njihovim učenjem. Dakle ne možete ovako iznositi stavove u ime crkve da ona žestoko kritizira ovu vlast i da je to sukob isključivo sa crkvom. Što se tiče crkve ja mislim da ni toliki otpor ni ne postoji prema ovom zakonu jer ionako je dosta stvari prema njihovim tvrdnjama u njihovom poslu transparentno. I na kraju kad govorite o nacionaliziranoj imovini crkve pa nije to od jučer, pa ne znam a šta je bilo do sad, zašto to nije do sad uređeno, ispada da sad je ova vlast toliko kriva nakon toliko vremena što nije neke stvari dovedena u red. Hvala.
Na repliku odgovara Josip Borić.
Kolega Žagar, ja mogu govoriti što ja mislim i što trebam i hoću reći ovdje. To je moj posao. Ja sam rekao svoje mišljenje i vjerujem da ga jedan veliki dio građana i dijeli. Svaki lokalni čelnik koji se susreo sa financiranjem sportskih udruga zna da je u području koje nije nimalo ugodno a to ovaj zakon neće riješiti sa 230 tisuća kuna i tim pragom niti osnivanjem nekakvih trgovačkih društava u kojim će neki nogometni klubovi u županijskoj lizi postavljati trgovačka društva ili d.o.o. kao što je danas Hajduk. Ja mislim da to nije rješenje. A to misli očito i zamjenik ministra koji je rekao da ni on ne zna da li je to dobro ili nije. Mi samo govorimo da je to loš put a da iskustva već koja smo prošli u ovih dvije godine pokazuju da to nije dobro i da imamo zakonskih prijedloga koji su negativno djelovali i da se ne može ova financijska nestabilnost i cijeli sustav urušavati svakodnevnim izmjenama a da se ne sagleda cijeli prostor unutar kojeg djeluje te neprofitne civilne udruge. Jer nitko ne može izmjeriti vrijednost posla jednog vatrogasnog društva, nekakve druge udruge unutar lokalne samouprave jer su ti poslovi gotovo nemjerljivi a neće ih niti rješavati niti tržišna utakmica gdje bi se trebali pojaviti kao trgovačka društva jer oni to ne mogu riješiti i s pravom to govorim. A crkva sigurno ovo ne prihvaća jer čuli smo mi i stavove što oni misle o ovome a da je istina da će ovakav prijedlog zakona unijeti razdor ili gotovo uništiti taj treći civilni sektor, to ćemo svjedočiti kada zakon stupi na snagu pa ćete vidjeti na što će to onda izgledati.
Posljednja pojedinačna rasprava, poštovani Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kazao je malo prije kolega Kajin da udruge imaju na računima koliko ste rekli 800 milijuna kuna i da dobro posluju. Možda bi bilo dobro iz tih udruga uzeti ministre i složiti novu Vladu, možda bi bolje stajali u RH. Ja ne znam ustvari koji je cilj ovog zakona, jasno rečeno? Što mi želimo postići? Da li želimo postići da nam udruge djeluju da razvijamo volonterizam, da razvijamo dobrovoljnost udruživanja? Sinoć smo govorili kod Zakona o savjetima mladih da treba mlade uključiti, da ih treba imati što više da volontiraju da budu uključeni u društveni život, danas raspravljamo o zakonu koji je po meni nepotreban i štetan. Dakle iz perspektive onih malih, onih malih udruga onih kolateralnih žrtava koje će to biti, a bit će ih na tisuće, bit će svi oni mali za koje se ovdje kaže da nema novih troškova, da neće ništa koštati. Koštat će, ako netko mora platiti vođenje knjigovodstva onda mora platiti i taj trošak i mora platiti PDV. Koštat će i onaj dio gdje je praktički zakonom već ranijih godina onemogućeno da se udrugama dodijele prostori od strane lokalne samouprave nego mora imati ugovore, moraju plaćati prostore i moraju plaćati PDV. A onda dolazimo do toga da sve to naravno opterećuje proračun jedinica lokalnih samouprava jer toliko novaca više koliko treba udrugama da bi uopće imale minimalne standarde toliko novaca lokalna samouprava praktički treba više dati da mi međusobno napravili transakcije i uz put 25% dali PDV-a. Moje je mišljenje općenito da, a to je već bilo ovdje rečeno u nekoliko rasprava, da je ovaj zakon nepotreban i da treba stvarno donijeti novi Zakon o udrugama koji će definirati i ove stvari o kojima se danas ovdje raspravlja. Ovako stalno idemo negdje u stranu i stalno si stvaramo problem. 5 do 500 tisuća kuna kazne. Pa kada to netko pročita u zakonu i kada to čuje ma tko će htjeti biti predsjednik nekog kluba neke humanitarne udruge, nekakvog DVD-a u krajnjem slučaju tko će to htjeti biti? Svakome se može dogoditi greška, svatko može pogriješiti. Ljudi nisu spremni i sposobni samostalno ove stvari raditi i odrađivati ni po postojećem zakonu. stvara im to probleme. Ja to znam iz vlastitog iskustva ili su moji bedastiji od drugih u Hrvatskoj ali mi kontinuirano imamo od strane gradskih pročelnika edukacije sa predsjednicima udruga i nakon svake takve edukacije kada im pročelnik za financije objasni što moraju sve napraviti onda vele svi ja ću dati ostavku ja to više neću biti baš me briga. To je ono što se događa na terenu ljudi. Da li je to cilj? Ja sam uvjeren da nije. I zato mislim da stvarno treba jako dobro promisliti o potrebi uopće ovakvog zakona, da treba stvarno napraviti novi Zakon o udrugama koji definira sve stvari i financijsko poslovanje i vođenje evidencija i ne znam sve ono što treba i kategorizacije udruga i mogućnosti udruživanja. Recimo tu u ovom zakonu ne znam nisam uspio pronaći što je sa zajednicama, recimo vatrogasnom zajednicom, zajednicama sportskih udruga, tamo su članice koje su isto udruge svaka je za sebe registrirana svaka ima svoje izvješće, a zajednica sve to skupa objedinjuje. Da li je moguće to u zakonu predvidjeti da praktički zajednica za njih ima jedno objedinjeno financijsko izvješće i vodi to poslovanje? To su stvari koje su na terenu prisutne o kojima treba voditi računa i znati kako i na koji način se to radi. Ja ću reći da sam zabrinut za udruge na području mojega grada ali i okolnih općina pogotovo općina jel u općinama je taj nedostatak kadra još veći i tamo se stvara još veći problem. da li nam je i cilj da u tim malim sredinama u ruralnim prostorima stvarno i u tom dijelu zatiremo i ono malo života što je ostalo. Govoreno je ovdje o konkurenciji, o ugostiteljskoj konkurenciji ma molim vas lijepo, ma koja je to ugostiteljska konkurencija ne nekoj skupštini DVD-a kada ljudi doma uzmu namirnice, naprave si večeru da pozove svoje prijatelje i goste i da to slože, koja je to konkurencija? pa da imaju novaca ne bi to radili oni bi to platili. Oni nemaju to od kuda platiti i stvara im to probleme i definitivno ponavljam i apostrofiram, dakle radimo opet jedan zakon koji će još više urušiti sustav vrijednosti društva. Udruge, volontiranje, amaterizam je vrijednost društva nemojmo ih ubijati zakonima radi toga što se na vrhu netko s nekim hoće obračunati pa će poslije tamo biti puno mrtvih koji će stradati, naravno slikovito se izražavam. Stalno nabijamo neke nove troškove pod teorijom uvođenja reda. Mislim da bi trebali udruge koje se bave okupljanjem mladih, sportske amaterske udruge, vatrogasne udruge, humanitarne udruge osloboditi svih plaćanja svih poreza i još im dati novaca, a ne da jedan amaterski klub na kraju godine ima obračun poreza od 50 tisuća kuna koji mora platiti, a nije plaćao igrače samo je morao platiti sve ono što su mu zakoni i pravilnici naložili. To je takvom klubu 2 mjeseca života. To se događa na terenu, ja ne znam da li ste toga svjesni ali to je istina, to je život i to se događa izvan Zagreba, izvan Rijeke, izvan Splita, događa se po ruralnom dijelu Hrvatske u manjim gradovima i u selima. To je naša istina i to je ono što stalno imamo. I zato ponavljam i time ću završiti, dakle mislim da treba pojednostaviti za te male udruge, možda te niže cenzuse staviti, riješiti to sve skupa jednim zakonom u kojem je sve jasno jer nam stvarno treba u udruzi pravnik koji će protumačiti sve propise, pravila i sve zakone koji te kače ako si negdje uključen u nekakav društveni život i hoćeš negdje nešto napraviti.
Prelazimo na replike kojih je šest. Prvo Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Pitate se kolega što želimo ovim postići, nadalje odmah ustvrđujete kako je ovaj prijedlog zakona nepotreban i štetan, a posebno ste zabrinuti, kažete što će biti s perspektivom malih neprofitnih organizacija. Ja ću vam odgovorit odmah za ovo u pogledu vaše brige, mislim da je neosnovano u pogledu perspektive malih neprofitnih organizacija. O njima do prijedloga ovoga zakona nikad nitko raspravljao nije. Evo primjerice, gotovo u svakom gradu, malo većem gradu koji imaju neki možda renomirani sportski klub koji je definiran odnosno registriran kao udruga, a u biti ostvaruje profit i lokalna zajednica ga u pravilu podupire sa 90% sredstava koje izdvaja za sport, a 90% sportskih aktivnosti čine male udruge. One u pravilu dobivaju od 1 do 10%. Tko je ikad digao glas za njih? I u tome je ta nepravda. Odgovor vam je jednostavan, kontrola, ne znači kontrola radi ne znam čega nego upravo da bi svaka ta udruga postigla svrhu svog poslovanja, odnosno svoje aktivnosti. To je bit toga. Ja ne kažem, zato i idemo u dva čitanja da bi se, ima i ozbiljnih primjedbi koje su ovdje bile izrečene, koje su bile izrečene od GONG-a i predlagatelj vjerujem da će to uvažiti jer ćemo u protivnom djelovati mi sami amandmanima. Ali ovako unaprijed, samo zato što se nešto kontrolira, jednostavno zato što se naučilo da se ništa ne kontrolira nego vjerujte mi, oprostite, čast svakome ali vjera nikome.
Odgovor na repliku, Branko Hrg.
Poštovana kolegice, ma sve se kontrolira. Bilo je govoreno ovdje da se ne zna koliko novaca dobiju udruge od proračuna, da se ne zna koliko će dobiti od fondova Europske unije. Ma sve se zna, pa svaku lipu moraju opravdati, za sve moraju dati svoja izvješća. Često se poštovana kolegice raspravlja o tim udrugama i uz dužno poštovanje vama, ja bih vrlo rado da nas dvoje porazgovaramo recimo o problematici amaterskih nogometnih klubova ili nekih drugih klubova jer sam baš neku večer bio na sjednici zajednice sportskih udruga u svojim Križevcima i donijeli smo odluku da nam je najbolje da raspustimo sve jer ne možemo više to pratit. O tome smo raspravljali. S nama je sjedio i potpredsjednik Odvjetničke komore, znači čovjek koji se razumije malo jače u ove stvari i on je član i on se s time slaže, dakle ja samo govorim ono što je na terenu. Kontrola, ma nema problema za kontrolu, neka bude kontrole, mora biti kontrole, raspravlja se o toj problematici, jako se raspravlja i ja sam stvarno zabrinut zato što to živim, zato što ću i sutra vjerojatno o tome razgovarati, što će me i sutra zvati ljudi, što će mi se i sutra najavljivati i reći daj nam pomozi. Ne mogu pomoći. U sportu se funkcionira preko zajednica sportskih udruga. One su te koje rade pravilnike i određuju kako će se raspoređivat novac. Tu ima kolega gradonačelnika dosta, svi oni to znaju. One su te koje raspoređuju novac, ne jedinice lokalne samouprave. Oni to kontroliraju i nikad nema dovoljno jer je toliko nametnutih pravila, zakona, pravilnika, uredbi, da to više ne možete pratit. Vjerujte mi, ne može se to pratit što se ovdje donosi.
Nova replika, Damir Kajin.
Nitko nema ništa protiv crkve, da se razumijemo, neka govore što god hoće, uvijek ću njihovo pravo braniti da zastupaju slobodu riječi, ali ću sa njima i polemizirati. Ali da li imamo pravo znati tko koliko novaca ima na svojim računima? Evo i crkva je za određeni novi oblik organiziranja, sve češće formiraju neke firme, npr. u Dubrovniku, pa imamo sada ove sporove gdje se čak i DORH u neke situacije uključio. Pa imamo u Istri slučaj firmi Benedikt tamo oko Dajle. Znači i crkva je za novi oblik organiziranja kada je riječ eto o tim poduzetničkim nekim njihovim angažmanima. Točno gospodine Hrg, još jedanput ću ponoviti, na računima udruge u ovom trenutku imaju 800 milijuna kuna. Možda bi trebalo neke od tih pojedinaca uključiti u ovu ili neku buduću Vladu. Ali kao što znate, te udruge imaju i 20 puta više na računima no što ima tvoj Križevac, znači imaju više na računima nego je proračun grada Križevca. Evo znači može se i tu pomoći da ih se jednostavno angažira, da jednostavno osmisle tu politiku kako voditi pojedini grad, kako voditi pojedino ministarstvo, kako voditi državu u cjelini. Onaj koji plaća neki doprinos, ja računam da ima pravo znati za što taj novac ide i mi, a pogotovo ovi malo poslodavci ili građani imaju pravo znati za što novac ide. A kad smo već kod ovih malih nogometnih sportskih klubova, pa vi znate jako dobro kako se plaćaju suci, delegati, treneri, sportaši, oružari. Sve je to manje-više na crno, nažalost, ali to tako funkcionira u ovoj zemlji, bez poreza, bez doprinosa i možda to ne treba niti govoriti, a kod vatrogastva svaki proračun svake općine, svakog grada izdvaja 5% od ukupne mase i onda se tu normalno stvari odvijaju na jedan bitno drugačiji način.
Odgovor na repliku, Branko Hrg.
Pa imaju udruge na računima novaca, imaju iz različitih da velim situacija novaca na računu. Udruga invalida Križevci ima proračun negdje oko milijun i pol kuna. To je više nego što neke općine imaju. A znate od kuda im novci? Iz natječaja na koje su se javljali na razno razne fondacije, ne znam gdje sve i dobili su sve te novce. Imaju na računu 31.12. novce jer je naravno prijenos sredstava u narednu godinu jer program još traje. Sad zamislite koliko takvih, da li su oni krivi zato što imaju tih novaca? A što će sad biti s njima? Sad će osnovati poduzeće. Već su osnovali jedno socijalno poduzetništvo, ali sad će imati tu problema po ovom članku zakona. A što se tiče sportskih klubova i nogometnih i svega ostalog, ja neću govoriti kako se plaćaju suci i delegati. Ja sam u svojoj raspravi rekao da nogometni klub, dakle u trećoj ligi, amaterski klub koji redovno sve plaća preko računa ima negdje oko 500000 kuna poreza koje mora platiti. I da je to dvomjesečni, dakle život tog kluba. Evo kolega iz Ludbrega me može nadopuniti tu, jer smo blizu pa i slično zna te probleme. Dakle, da li je normalno da sportski klubovi koji okupljaju 150, 200 mladih ljudi i djece moraju još platiti porez, umjesto da im netko oslobodi plaćanje poreza kako bi oni okupljali tu djecu i od njih stvarali zdrave ljude, kako bi radili prevenciju od ovisnosti. Evo možemo to i tko postaviti. U tome je poanta.
Sada će replicirati Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, vi ste govorili kao da je ovo samo Zakon o udrugama. Ovo nije Zakon o udrugama, nego ovdje se jasno kaže da je Zakon o računovodstvu neprofitnih organizacija i sad se nabraja sve što u to spada. Isto tako ispada, kažete ovo će urušiti sustav vrijednosti društva. Pa imamo Uredbu o računovodstvu neprofitnih organizacija koji je u funkciji, koji smo čuli i sa opozicijske strane. Dobrim dijelom primjenjuje i nadograđuje se sa ovim zakonom i logično je da idemo sa ovim zakonom. I ovaj Zakon je dio akcijskog plana za provedbu inicijative partnerstvo za otvorenu vlast u Republici Hrvatskoj koji je jedan od temeljnih ciljeva, transparentnost i javnost podataka, kontrola kroz Ministarstvo financija. A da li će članak 33., 9 ili 14 ostati u ovom ili onom obliku je nešto što pridonosi ova rasprava i javna rasprava koja će nakon toga. Međutim, zakon treba donijeti, jer je apsurdno da o ovome o čemu mi danas pričamo o neprofitnim organizacijama, dakle ne govorimo samo o udrugama se regulira samo uredbama posebno zbog toga što je javnost i transparentnost manje-više od svih tu bila prisutna. Bile su određene želje da se transparentnost i javnost isključi od koliko znam sindikata itd., za sindikate što je potpuno apsurdno u jednome društvu u kojem se nema šta skrivat i svak radi transparentno i javno. On bi se sa tim podacima trebao u biti pohvaliti, a tko želi skrivati znači očito postoje neki problemi.
Odgovor na repliku, Branko Hrg.
Kolega nitko ne želi ništa skrivati to smo svi rekli. Ja sam rekao, znam ja dobro da se ne raspravlja o Zakonu o udrugama direktno, indirektno da. Ja sam samo rekao da bi puno normalnija stvar bila da jednim zakonom, Zakonom o udrugama riješimo i stvari koje se tiču udruga iz ovog predloženog zakona. I normalno da je dobro da je rasprava, jer se iz rasprave ispostavilo kao što je malo prije kolega Borić isto rekao da nema podataka, da ne znamo koliko novaca ima, da se ne prati financijsko poslovanje neprofitnih organizacija onda ne bi kolega Kajin mogao nabrojiti ove cifre o kojima je malo prije govorio ili one možda nisu točne. Dakle, malo dolazimo tu do čudnih stajališta. Dakle, postoje podaci, postoji transparentnost. Da je nema ne bi o tome danas razgovarali. Ja samo upozoravam i to je ono što je moje, što ja moram zbog sebe reći. Upozoravam da ima velikih problema u tom sektoru, da će stradati udruge u manjim sredinama i posebno u ruralnim prostorima, posebno sportske udruge i neke slične, amaterske, volonteri. Jer neće nitko biti više predsjednik takve udruge, a kad vidi ovu kaznu od 5 do 500 tisuća kuna onda će se sigurno nahititi s tim papirom i reći baš me briga, idem doma u svoju kuću, neću se s time više baviti. I to je istina. Ako je to dobro u redu, za mene nije dobro i mislim da nije dobro da se donosi takav zakon.
Nova replika, poštovana Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrg, dakle ja sam od onih koja će poduprijeti donošenje ovog zakona uz želju da do drugog čitanja se neke stvari koje su iznesene u raspravi još dodatno razjasne, a između ostalog i zato što sam bila više godina na čelu jednog sportskog kluba amaterskog koji se financirao dijelom iz proračuna jedinice lokalne samouprave, a drugim dijelom smo se snalazili sponzori, donacije itd. U radu tog kluba do ovog zakona i nakon ovog zakona ja sam duboko uvjerena da se ništa neće promijeniti. Zašto? Zato što smo svake godine morali imati, održati redovnu skupštinu ili izbornu zavisno da li je bilo svake 4 godine. Donijeti izvješće o radu, podastrijeti detaljno financijsko izvješće, napraviti financijski plan i napraviti plan rada. I onda sve te papire skupiti i poslati nadležnom uredu. To je kad se tiče iz proračuna lokalne jedinice. Drugi dio koji govorimo o donacijama, sponzorima i slično za svaki dobiveni novac od bilo kojeg sponzora mi smo nakon, imali smo određeno za što smo tražili i nakon što smo odradili mi smo poslali, bili u obavezi poslati financijsko izvješće tom sponzoru. I ako ovaj bude zakon, a ja sam duboko uvjerena, napravio reda u svim sferama moj klub je tako radio. Ali mnogi drugi nisu tako radili, fingirali izvješća, financijska izvješća itd. I zbog njih sam sigurna da nam je ovakav zakon potreban. I udruge, koliko ja znam ako dobivaju sredstava iz određenih natječaja, ako dobivaju sredstava i natječu se za sredstva iz europskih fondova pa kako mislite na koji način će oni podnositi izvješća? Pa moraju podnositi, način na koji se troše i kontrola će se nad njima vršiti. Ja ne znam zbog čega svi bježimo od toga i mislimo da je to ne znam kakav bauk. Konačno je netko u ovoj državi krenuo i u sređivanje stanja na ovom području.
Na repliku odgovara Branko Hrg.
Da, lijepo nas sređujete, to je točno. Ja neću poduprijeti donošenje ovog zakona iz argumenata koje sam ja rekao, ali poštujem vaše. Pogotovo iz razloga što ste rekli da ste i sami bili u takvoj djelatnosti i volonterski bili u tome. Snalazili ste se kod sponzora, danas sponzora nema. I zato je problem onih 300 kuna mjesečno za plaćanje računovodstva nekom klubu koji jedva skupi i skrpa 20 tisuća kuna godišnje da bi uopće one najosnovnije stvari koje mu je netko isto određenim pravilnicima dao mogao izvršiti. Mi možemo reći da to nije točno, da to nije istina, da gdje su takvi klubovi. A ja vam mogu nabrojiti ovako iz rukava 10, 15, 20 možda i više. I u tome je problem. Dakle, nitko ne bježi od toga da daje izvješće, ali pojednostavimo to. Pojednostavimo da to ljudi mogu napraviti vrlo jednostavno, a ne po svim zakonima računovodstva tako da na kraju čovjek to ne može napraviti. Dakle, na kraju krajeva čak ni ne smije napraviti, morat će dati nekom računovođi koji ima registriranu tvrtku da to radi. U tome je samo. Znači nije poanta priče u tome da ne treba davati izvješće, naravno da treba. I naravno da se ona daju. I ponavljam, očito se daju ako raspolažemo brojkama. I sad ne vidim što će se sad promijeniti u tome ako sad imamo sve brojke a po ovom zakonu ćemo imati koje, neke nove brojke? Ali razdvojimo one na koje pikirate od onih koji će stradati a nisu krivi. Njima treba svaka kuna, njima treba oslobođenje plaćanja bilo kakvog poreza ako hoćemo da nam organiziraju djecu i mlade.
Sada replika Branka Kutije.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrg cijelo svoje izvješće praktički, odnosno raspravu, ste posvetili ulozi jedinica lokalne samouprave vezano za ovaj zakon, odnosno prijedlog ovoga zakona a isto tako dotičući se i Zakona o udrugama jel'. Naravno da jedinice lokalne samouprave imaju ulogu za stvaranje uvjeta i života rada udruga, to je naš zadatak. Slažem se isto tako. Ali slažem se i s vama kad ste govorili o klubovima amaterima i o porezima u tim istim klubovima. Ja bih volio da je u ovoj raspravi veći broj kolega načelnika, gradonačelnika iz koalicije vladajuće sudjelovao, a znaju o čemu se radi jel'. Evo među nama je i jedan nogometni sudac koji sudi čini mi se treću ligu, kolega Đurić, i on zna u trećoj lizi ako se takmičite za jednu sezonu da klub mora platiti oko 120 do 140 tisuća kuna. Bar to je u mojoj lizi, odnosno u Dalmaciji jel'. Znači, samo prijevoz 120 tisuća kuna. Za rad jednoga kluba potrebno je minimalno u trećoj lizi, o nogometu govorim, 100 tisuća eura. Znači, 750, 800 tisuća kuna. Jedinice lokalne samouprave nemaju toliki fiskalni kapacitet da isfinanciraju u cijelosti rad takvoga kluba. Znači, potrebno je naći novac i kod sponzora. Sami ste prije spomenuli da sponzora nema. Znači, ja kod sebe imam 200 djece u klubu i da li ćemo sada tu djecu prepustiti ulici ili ćemo se boriti za život i rad takvoga kluba? Znači, sve što se iznosi, iznosi se ne iz zle nakane i zle namjere nego znači mi koji smo u lokalnoj samoupravi htjeli ne htjeli moramo se baviti s tim problemima i biti dio tih udruga i znamo životno znamo o čemu govorimo. A najjednostavnije je raspravljati na bazi teorija. A to je vrlo vidljivo i iz rasprava ovih danas koje su ovdje vođene jel'.
Na repliku odgovara Branko Hrg.
Upravo je tako, danas u tim klubovima kakve su naše sredine kada netko prestane biti predsjednik onda časti jer je sretan da se riješio, da je uspio nekome drugome to uvaliti jer to nitko neće. Ali, proširujem malo tu temu, zato kažem da je bitno da bude Zakon o udrugama sa svim ovim elementima, a ne pojedinačni zakon. Jer mi danas, što ćemo sa stadionima? Stadion je gradski primjer, da ga grad na korištenje zajednici sportskih udruga, zajednica ga da na korištenje nogometnom ili atletskom klubu i onda naravno moramo imati ugovor o najmu, netko treba to platiti. Ako ne platiš dođe revizija i kaže da si prekršio zakon. Nemaš ugovor i eto problema. Tko kome plaća? Proračun sam sebi samo što novci prođu okolo i opet 25% flis ode u državnu blagajnu. Tu su problemi. Mislim nitko nema lošu namjeru, nitko nije protiv jasnog vođenja financija, potrošnje svake kune. Pa nitko nije protiv. Ali ja stvarno ne vjerujem da vlada mišljenje u državnim tijelima da lokalne samouprave ne znaju kontrolirati udruge koje financiraju. Ja stvarno ne vjerujem da takvo mišljenje vlada. Dakle, mi stvarno moramo izmišljati kako uopće to očuvati i održati i još naravno i kontrolirati i na kraju još na to platiti porez. U tome je poanta. Ukinimo poreze na takve stvari i zato treba definirati sve zakone.
Posljednja replika, Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Hrg vi ste u svojoj raspravi rekli da nema dovoljno osjećaja za stvarnost i to je činjenica. Da li vi mislite kao i ja da nekakav službenik u Zagrebu u Ministarstvu financija razmišlja kakav je život u Križevcima, na Rabu, u Benkovcu itd. Zagreb ima sve što treba imati na jednom visokom nivou i ja nisam protiv toga, neka ima, ali neka i nama dozvole da organiziramo život u tim sredinama onako kako možemo sa sredstvima koje imamo a ne da moramo imati direktora sportskog kluba, nekog nogometnog malog kluba zato što ima prihod od 240 tisuća kuna da bi mogao uopće sudjelovati u nekakvom natjecanju. Pa to su gluposti. A druga je danas neistina da crkva nema ništa protiv ovog zakona. evo imam kod sebe dopis koji su poslali Hrvatska biskupska konferencija, Savez baptističkih crkava u Hrvatskoj, Islamska zajednica u Hrvatskoj, Evanđeoska crkva u RH, Evangelička crkva u Hrvatskoj, Episkopski savjet Srpske pravoslavne crkve te koordinacija židovskih općina u RH. Oni traže brisanje u članku 2. stavak 1. vjerske i druge zajednice i traže novi stavak koji treba glasiti odredbe ovog zakona ne primjenjuju se na vjerske zajednice. To tek toliko da vidimo o kakvoj ozbiljnosti govorimo sa ove druge strane. Oni tvrde da ovo nije sukob sa crkvom a sve crkve kažu mi ovakav zakon ne možemo prihvatiti jer uopće ne razdvaja vjersku zajednicu od udruge ili neprofitne organizacije a to itekako trebao učiniti s obzirom na neke druge posebne zakone kojima su regulirani njihovi statusi. I što sada? Moramo slušati razna objašnjenja a na papiru imamo sasvim nešto drugo.
Odgovor i na ovu repliku Branko Hrg.
Točno je kolega Borić, pogled iz Zagreba ne seže daleko. Ne seže daleko i često puta se zaboravlja da je Hrvatska rasprostranjena po cijelom prostoru, nažalost da svakodnevno je sve manje ljudi na terenu i da je sve više u nekoliko gradova i zato imamo te probleme, zato imamo neživotne zakone, zato imamo zakone koji stvaraju problem u svakodnevnom životu i zato smo tu da ukažemo na te probleme i na propuste i da probamo ukazati na nešto u zakonodavstvu da se poboljša, da bude životno, da bude primjenjivo jer nitko nema nikakvog razloga ovdje tražiti neki loš zakon nego neki bolji zakon, nitko nema, barem ja nemam osjećaj da ikad išta govorim samo zato što bih htio nekome napraviti zlo. Neću nikome napraviti zlo ali iz prakse govorim ono što se događa. Ja drugačije ni ne znam govoriti u krajnjem slučaju, govorim ono što vidim u životu. I to pokušavam tu reći. Ako je to loše, u redu, mislim da nije jer ako radimo zakone koji su na štetu ljudi i građana onda ne radimo dobre zakone.
Završni trenuci ove rasprave pripadaju zamjeniku ministra financija poštovanom Borisu Lalovcu.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ma evo nakon sedam sati samo da vam se zahvalim na raspravi koju smatram da je jednim djelom bila i dosta korektna i evo mogu i službeno zatražiti fonogram s ove sjednice da sve vaše prijedloge koji su bili konkretni a vezani su za pojedine članke pogotovo članak 33. ovog djela gdje se trgovačko društvo, pitanje i ovih ostalih vezano također i za objavu određenih izvještaja tipa sindikata itd., da ćemo razmotriti i do sljedećeg puta da ćemo doraditi i unaprijediti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniku ministra. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo sutra.
Prijedlog zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, prvo čitanje, P.Z. br. 611. Rasprava o prijedlogu je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za i 23 glasa protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda - Prijedlog odluke o imenovanju glavnog državnog odvjetnika RH Predlagateljica odluke je Vlada RH na temelju članka 125.stavka 2. Ustava RH i članka 93. stavka 1. Zakona o državnom odvjetništvu. Prijedlog akta ste primili. Prethodno mišljenje dostavio je Odbor za Pravosuđe. Pitam želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovana zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković Kunšt, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada je na svojoj sjednici 27. veljače 2014. godine predložila osobu novog glavnog državnog odvjetnika, sadašnjeg ravnatelja USKOK-a u osobi gospodina Dinka Cvitana. Prijedlog se temelji na njegovom dosadašnjem profesionalnom iskustvu, stručnosti, osobnom i profesionalnom kredibilitetu tako da evo to je prijedlog Vlade. Hvala vam.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Da. odbor za pravosuđe poštovani Josip Kregar, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, temeljem Zakona i Ustava, članka 125. Ustava i članka 93. Zakona o državnom odvjetništvu, zadatak Odbora za pravosuđe je dati mišljenje u postupku imenovanja glavnog državnog odvjetnika RH. Ja ću skratiti naš prijedlog koji ste dobili na klupe ali mogu reći sljedeće. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno dakle jednoglasno s 9 glasova za utvrdio prethodno mišljenje koje podržava prijedlog Odluke Vlade RH da se za glavnog državnog odvjetnika RH imenuje Dinko Cvitan. Odbor je jednoglasno, s 9 glasova za na prijedlog Odluke donio sljedeće amandman, iza teksta odluke dodaje se brojčana oznaka točke 1. i iznad točke 1 dodaje se točka 2. koja glasi: "Imenovani stupa na dužnost glavnog državnog odvjetnika RH 24. travnja 2014.godine." Sukladno navedenim odredbama Zakona i Ustava te članka 81. stavak 1. podstavak 6. Poslovnika Hrvatskog sabora, Odbor za pravosuđe je ovim davanjem mišljenja ispunio svoju zadaću. Želim samo naglasiti iz izvješća da je odbor vrlo iscrpno razmotrio elemente prijedloga te odluke, razgovarao sa pristupnikom i utvrdio da on svojim potrebnim stručnim zvanjima i kompetencijama, svojim vizijama i namjerama ostvarenja te zalaganjem za posao koji će obavljati udovoljava svim potrebnim uvjetima za obnašanje uloge dužnosti glavnog državnog odvjetnika. Predloženi amandman je predložen samo zato da se nedvojbeno zna kad je točno vrijeme, datum stupanja novog državnog odvjetnika na dužnost. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista govorit će poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege. Neće biti duga rasprava, tek nekoliko riječi. Ja osobno i klub je zadovoljan što je došlo do zamjene, da tako kažem, ne do smjene starom državnom odvjetniku koji je bio tri mandata, istekao je mandat i mislim je Vlada dobro učinila što nije produžila mandat gospodinu Mladenu Bajiću, mi smo u ime kluba i u pojedinačnim raspravama objašnjavali zbog čega mislimo da je Bajić odgovoran za sve što se događalo unatrag 12 godina. Da je na tom mjestu bio odlučniji čovjek, sasvim sigurno da bi percepcija i korupcija u Hrvatskoj i da bi same korupcije bilo daleko manje. Sve ono što je rekao gospodin Kregar, mislim da možemo podržati gospodina Cvitana jer njegova biografija je čista, ima potrebne kvalifikacije, dugo se bavi tim poslom, ono što znamo o njemu da je odlučan čovjek i nadamo se da promjenom na samom čelu Državnog odvjetništva da će daleko biti manje rečenica kao što je ona koju je izrekao predsjednik države da je kukuriknuo ranije završio bi u loncu i da gospodin Cvitan neće kalkulirati nego da će raditi zdušno svoj posao, da će biti daleko hrabriji nego što je bio gospodin Bajić. Nadam se da činjenica što će gospodin Bajić biti njegova desna ruka ili njegov zamjenik neće utjecati na gospodina Cvitana. Hvala.
Zahvaljujem U ime Kluba Nezavisnih zastupnika Grubišića i Kajina govorit će poštovani Kajin.
Potpredsjedniče, gospodo zastupnici, zamjenice ministra. Ja ću ipak biti malo duži jer doista mislim da je ova rasprava ne samo o gospodinu Cvitanu nego i o radu gospodina Bajića. A ja za razliku možda od mog prethodnika mislim da je gospodin Bajić ipak odradio jedan veliki posao. Ja mogu samo ponoviti ono što sam i govorio da je Hrvatska pokradena zemlja i da su Hrvatsku pokrali naši najbolji sinovi. Ona je razarana, ona je rušena izvana, ali je pokradena iznutra. Jasno kada govorim o tome isto treba biti pošten, svi smo mi krvavi ispod kože i nitko u ovome Domu, preko puta u Vladi, ne znam negdje drugdje pa ni u DORH-u nije svetac. Ali nekome možete priuštiti možda neki ručak, a drugome milijun eura. Taj drugi će biti stup društva, a vi, ne znam, nećete sutradan imati niti za taj ručak. Ne znam što reći, evo pratim Mirnu. Ja ne mogu vjerovati npr. koliko je malo falilo da se legalno dođe do 200 i više milijuna kuna u nekretninama. Onoliko koliko je recimo trebalo da se cijela Hrvatska iz narodnog ili društvenog pretvori u privatno. Gledam danas i moju Istru, pojedinci bi kupovali nekretnine za 20, 30 tisuća eura, danas ih, te iste nekretnine, a govorimo o načelnicima, gradonačelnicima, prodaju za milijun, milijun i pol, tri i pol milijuna eura i nikome ništa. Sve u skladu sa zakonom i najboljim mogućim poslovnim običajima. Da li je ova ekipa DORH-a uspjela? Netko je napisao, negdje sam to pročitao da je gospodin Bajić na neki način, ne on, nego cijela ta ekipa mijenjala Hrvatsku i ja se doista s time i slažem. Istina Bog, Hrvatska se počela mijenjati kasno, da se tako radilo od 90-e, od ranih 2000-ih pa na dalje, ja mislim da je moglo puno toga biti drugačije i da se moglo pomoći daleko većem broju ljudi. Isto tako bih se usudio kazati da je vjerojatno najnezahvalniji posao, ma ne u Hrvatskoj, općenito posao tužitelja. Ja mislim da nam je to manje-više jasno, posao suca je na kraju, bez obzira što on donosi odluku, što je odgovoran pod navodnicima, ipak na neki način gospodski posao. Jasno kada radimo, poglavito sa slučajem korupcije u politici i tome slično, da tu ne smije biti greške jer greška znači upropašten život do kraja života, jednome Rončeviću, jednomu Heraku i da ne nabrajam dalje. Jednostavno tu grešku DORH-a ili ne znam koga vi ne možete sprati sa svog lica. To vas jednostavno prati do kraja života i zato je zasigurno bolje da je stotinu krivih na slobodu nego jedan nedužan u zatvoru. Ono što je gospodin Bajić učinio, što mu netko treba priznati da je uspio suzbiti korupciju na najvišoj razini i to je naprosto činjenica. Nema danas korupcije, ja sam uvjeren u vrhu ove države, među ministrima, ali ostaje nešto drugo, u javnim poduzećima, u lokalnoj samoupravi, ostaje u komunalnim poduzećima. Danas mi možemo polemizirati sa čime? Da li je, ne znam, predsjedniku Republike netko operirao očni kapak. Pa kada to običan čovjek u ovoj zemlji čuje on se naprosto snebiva, pa ne može vjerovati čime se mi uopće ili čime se pojedinci bave. Gotovo postavljaju ili gotovo istupaju na način pa kako nije sram onoga koji to nekome naprosto imputira. Što želim reći? Korupcija na najvišoj razni više u ovoj zemlji ne stoluje, ali ću ponoviti u javnim poduzećima u komunalnim poduzećima, lokalnoj samoupravi e tu je još uvijek situacija. I tu su ti feudi i to je naprosto nedodirljivi. Mislim da je gospodin Cvitan nedavno poručio jednu poruku koju je izrekao koja tjera na razmišljanje, da je problem danas između ostalog kod lokalnih šerifa. Jednako tako želim reći da je DORH do sada odradio jedan krajnje nezahvalan posao. Možda je općenito to u mandatima gospodina Bajića bio i najteži posao. Morao je odraditi ratni zločin. I još jedanput ću reći možda je to bio i najteži posao. Hrvatska je bila traumatizirana ratom, Hrvatska je imala svoje ikone, generale između ostalog koji su ponikli iz naroda u njih dirnuti u jednom trenutku to nije bilo lako, a od tuda se na neki način počelo. Neću spominjati ovdje ničija imena iako treba reći da su eto u Den Haagu završili nedužni Markač, Čermak, Gotovina. Jutarnji list je čini mi se u subotu ili petak naveo nekih 50-ak slučajeva s kojima se ne znam sada koliko moram pogledati, DORH bavio u periodu u zadnjih 10-ak godina, pa onda kažu uhićenje Željka Kalabića otmica sina Vladimira Zagorca, 5,6 milijuna kuna, slučaj Brezovica, afera Mate Granić, slučaj Glavaš, afera veliki-mali Maestro, akcija HŽ 27 milijuna kuna, kamioni, Split 28 milijuna kuna, Brodosplit, afera Spice itd. ali neću to sada čitati.
Mi bismo sada trebali raspravljati o gospodinu Cvitanu.
Ali ne možete raspravljati o gospodinu Cvitanu jer najprije treba razriješiti gospodina Bajića.
Ne, njega neće nitko razriješiti njemu će 24.travnja istaći mandat.
Da, da taj mandat. Ali bez obzira na sve gospodin Cvitan je bio na čelu USKOK-a i ono što mislim da je najvrednije što je učinio barem kada je riječ o Istri što je počistio jedan Pulski odjela za borbu protiv ovisnosti. Iako ja kažem da to što je napravio tek pola posla od onoga što se treba dogoditi u Istri jer svi ćete se složiti vjerojatno u većoj zajednici nema većega problema od narkomanije, to treba riješiti. Kao što će netko reći da nema većeg problema od korumpiranog političara, ja kažem još veći problem je ako imate korumpiranog policajca, tužitelja ili ako imate korumpiranog suca. Ja mislim i to da svaka drugačija promjena na čelu DORH-a bila bi kontraproduktivna. Ovo je jedan kontinuitet ali ne samo u DORH-u nego i u mijenjanju Hrvatske i zato mislim da neće biti ni problema među zastupnicima da sutradan ujutro podržimo prijedlog ministarstva ili Vlade ili saborskog odbora.
Zahvaljujem. Prvo imamo poslovničku, ne odustajete. Idemo na replike. Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kažete kolega da je Bajić bio od devedesete godine na čelu Državno odvjetništva da se sve ovo ne bi dogodilo, misleći pri tome najviše na pljačku u pretvorbi i privatizaciji. Prije svega da je bio tamo onda zaista ne bi bile ni mogućnosti da se to dogodi i dobro sada govori kandidat Cvitan koji govori vrijeme je dosta vremena je izgubljeno uza sve naše snage neće biti moguće uspostaviti apsolutnu pravdu. Međutim kažete da stavljate na teret Državno odvjetništvu da je eto u neke slučajeve je sud oslobodio ili u ovom ili u onom postupku završili su se ipak oslobađanjem osoba koje su čak i bile u biti osuđene u ponovljenom postupku. To nije nešto što ide na teret tužitelja. Državno odvjetništvo nije sud, ono ne utvrđuje krivnju, ono je dužno postupati kada postoji sumnja, kada postoji osnovana sumnja. I ono ne utvrđuje krivnju. Prema tome nemojmo brkati te dvije stvari a onda se često u medijima zavisno o tome jeli vjetar puše na ovu ili onu stranu pa se prebacuje sve i sudu ponekad na teret ono što je učinilo možda pogrešno Državno odvjetništvo i obrnuto. I još kažete citirajući Cvitana pa i mnoge druge kada smo govorili o lokalnim šerifima, ali u lokalnoj zajednici nije problem jedan lokalni šerif. Tu je veći problem savezništvo šerifa kada se udruže sa različitih pozicija moći, počevši od one financijske pa onda i one koje padaju u ovlast dakle koje imaju javne ovlasti.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Da svuda je tome tako ili na lokalnoj ili na ne znam kojoj razini. Nigdje jedan pojedinac sam za sebe jednostavno ne znači ništa i ne može napraviti ništa. Ali još jedanput što želim reći, točno sud sudi, državni odvjetnik jednostavno "tuži" ali mi moramo isto voditi računa o tome da do tih grešaka jednostavno ne dođe. Jer ako vas netko osudi ako vi provedete u istražnom zatvoru ne znam koliko vremena ili ne znam gdje, a potom vas najviši sud oslobodi vi ste tim ljudima upropastili budućnost, život, obitelj i glede toga treba biti maksimalno obazriv. I nema veze, da li je riječ o Heraku ili je riječ o gospodinu Rončeviću, da li će to sutra biti riječ nekome od nas ili nekome trećemu, o tome treba voditi računa i nitko se sa tim ovlastima koje posjeduje ne smije poigravati.
Nova replika, poštovani Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, kazali ste korupcija u lokalnoj samoupravi caruje. … [[Upadica se ne razumije.]] Jeste, jeste, upravo ste tako rekli, pogledajte u zapisnik pa vidite što ste kazali. U Hrvatskoj ima koliko, 556 ili koliko već načelnika, gradonačelnika. Moguće je da ima takvih pojedinaca, pretpostavljam da da, ali sve ljude koji se bave odgovorno sa svojim poslom dovoditi odnosno strpavati u isti koš doista nije korektno ni fer od vas, s obzirom da vi niste nikada koliko znam radili u lokalnoj samoupravi jer najjednostavnije je sjediti u Saboru ovdje i dijeliti lekcije. Kolegica Ingrid isto tako nazivati … lokalnim šerifima. Otkud vam pravo da se tako ponašate?
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Ne znam, ne znam kome ti upućuješ ove primjedbe, pa i ti ovdje sjediš i ne jedan mandat nego više mandata pa bi vjerojatno sve ovo što imputiraš meni ili gospođi Ingrid mogao naprosto podvesti i pod svoj neki politički angažman. Nisam ja to rekao što mi imputiraš nego ja sam citirao, koga sam citirao, ni manje ni više nego gospodina Cvitana i rekoh da je u mandatu gospodina Bajića korupcija na najvišoj državnoj razini naprosto razriješena. Ona više ovdje ne caruje, caruje negdje drugdje, caruje u lokalnoj samoupravi. Ali gdje sam ja rekao da su svi ljudi koji rade u lokalnoj samoupravi, a mnogi predano se naprosto daju zajednici koju zastupaju, kriminalci, banditi ili lopovi i da trebaju biti suđeni. Ali, još jedanput ću ponoviti, problem danas nije na najvišoj razini ali je u javnim poduzećima, je u lokalnoj samoupravi i je u komunalnim poduzećima i toga smo svi svjesni. Ali normalno, kapaciteti i državnih institucija, tog represivnog aparata u najširem smislu te riječi su ograničeni.
Kolega Kajin, vi ovdje niste privatno nego ste zastupnik pa vas jako ljubazno molim da se držite boljih običaja ovog Sabora i kad se obraćate drugom zastupniku da mu se obraćate sa vi, bez obzira u kakvom ste dobrom odnosu vi sa drugim kolegom. Sad će repliku iznijeti Milorad Pupovac, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja u jednom trenutku nisam bio siguran da li trebam ispraviti kolegu Kajina ili neku novinu koju sam vidio u jednom trenutku da on čita, ali sad jasno da treba ispraviti kolegu Kajin. Kolega Kajin je naravno poznat kao hrabar čovjek u političkom životu Hrvatske već dugo, pa poznat je i kao vjernik ali do večeras nismo znali koliki je vjernik. Ispada a je vrlo velik vjernik, posebno nakon tvrdnje da u najvišim institucijama vlasti u Republici Hrvatskoj više nema korupcije i da je još ima samo na nižim nivoima i da se zbog toga ljudi onda bave kapcima. Tu vrstu vjerovanja doista mogu imati samo oni koji su jako veliki vjernici, da ne upotrijebim neku drugu riječ. Priroda našega društva, priroda socijalno-ekonomskih pa i političkih odnosa nažalost kolega Kajin nije takva da se takva tvrdnja može izreći i još će proći mnogo vremena da se ona može izreći. To ako se zahvati najviše aktere jednog, dvojicu, trojicu ili petoricu, to ne znači da je sistemski momenat u korupciji otklonjen, nažalost nije ni u samom državnom odvjetništvu, a kamoli u vrhu vlasti.
I posljednja replika, Dražen Đurović. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste se javili. Posljednja replika, Dražen Đurović.
Hvala. Vi ste u svom govoru rekli, evo citirat ću da je gospodin Bajić uspio suzbiti korupciju na najvišoj razini. Pri tome ste vjerojatno mislili na ovaj aktualni slučaj te piramide bivšeg premijera, no podsjetit ću vas da je u cijelo vrijeme trajanja te piramide i vas i nas tko je bio u to vrijeme državni odvjetnik, a kada je krenulo obračunavanje sa tom piramidom, dakle sa jednim priličnim vremenom latencije i nakon što se promijenila garnitura vlasti i bilo političke volje za time. A možemo se podsjetit tog vremena kada se to događalo i na koji način je tadašnji državni odvjetnik i da li je na bilo koji način suzbijao tu korupciju o kojoj se i u ovom parlamentu i u to vrijeme prilično govorilo. Ali također bi se složio s kolegama kad je riječ o tom pojmu lokalnih šerifa da on zaista ne služi na čast onima koji ga koriste ni onome kom ste rekli da ga je iznio, a vi ste samo prenijeli taj pojam jer ako tu lokalni šerifi, a što su onda u Vladi, savezni šerifi? Mislim da je loše zapravo da uopće tu terminologiju primjenjujemo jer nitko ni u lokalu ni u javnoj upravi bez, ako hoćete u koruptivnom smislu bez suradnje i s elementima represivnog aparata pa i pravosudnog aparata nema poluge zapravo za provođenje određenih koruptivnih djela, a da ta djela prolaze bez ikakvih sankcija.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Gospodin Pupovac je pokušao biti duhovit ali mislim da nije uspio, tu ste. Prvo, ne mislim da je vrh politike u ovoj zemlji…
Morate odgovarati na ovu drugu repliku, ne možete… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Ne možete više odgovarat kolegi Pupovcu. Dajte držite se Poslovnika molim vas kolega Kajin.
Ok, gospodinu Đuroviću. Da, možemo govoriti o toj kako on kaže latenciji. Ali gospodine Đurović, kad je došlo do svih ovih procesa nije došlo do promjene vlasti. Na vlasti je tada bio HDZ, ako se ja ne varam. I neki u HDZ-u su eto tu hrabrost jer nisu pokušali razriješiti možda gospodina glavnog državnog odvjetnika u onom trenutku i platili nekim statusom u stranci.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a nastupit će poštovana kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Voljela bih jako da je večeras s nama predsjednik Vlade Republike Hrvatske zato što Vlada predlaže glavnog državnog odvjetnika, novog glavnog državnog odvjetnika zato što je to prijedlog za jednu od osobito važnih i osobito osjetljivih dužnosti u Republici Hrvatskoj. I kako je to izvorno prijedlog Vlade koji je evo potvrđen na Odboru za pravosuđe dobro bi bilo da Vlada u liku predsjednika Vlade ovdje naravno dodatno još zajamči da je to prijedlog za koji će, iza kojega će bolje rečeno apsolutno i u potpunosti stajati u političkom smislu. Jer Vlada je ta, naravno uz Hrvatski sabor koji donosi zakone, koja neprekidno mora jačati ono što se zove politički okvir za borbu protiv korupcije i kriminala, neprekidno jačati taj prostor, neprekidno javno podupirati sve one koji, čije je stajalište da vlast i politika općenito mora neprekidno držati ruke i glavu što dalje od pravosudnih tijela i to dakako dokazivati u stvarnom životu. Ali prijedlog je pred nama. Ja ću na početku naravno otvoriti ono važno pitanje od kojega ne treba bježati budući da se ovdje radi o prijedlogu za novog glavnog državnog odvjetnika što znači da definitivno mandat gospodinu Mladenu Bajiću prestaje. Mi budući da su takvi zakoni nismo naravno dobili ni jedan odgovor zašto s obzirom da to zakon niti Ustav ne sprječava. Gospodin Mladen Bajić ne bi mogao i dalje obnašati tu dužnost, dakle dobiti novi mandat. Zašto to spominjem? Zbog toga što mislim da je vrijeme da otvorimo ne danas, nego raspravu o općenito o ujednačenosti standarda za najviše dužnosti i u pravosuđu i u politici. Dakle, ako je mandat predsjednika države 8 godina, znači odnosno 10 godina dakle 2 uzastopna mandata onda bismo mogli sasvim suvereno bez da nas itko optuži otvoriti raspravu o tome može li se u tom smislu mijenjati, morali bismo promijeniti očito i Ustav, ali onda naravno i adekvatno zakone vezane i za funkciju, odnosno dužnost predsjednika Vrhovnog suda, glavnog državnog odvjetnika itd. Ali to za neka buduća vremena. Želim ovdje još jedanput reći ono što mislim da je dobro reći, jer obično smo skloni tome kad završi nečiji mandat, kad završi netko posao bez obzira kako ga radio i koliko ga dobro radio obično samo okrenemo novi list ili otvorimo novu knjigu i prošlost zaboravimo. Valja reći da je gospodin Mladen Bajić bio dobar državni odvjetnik, kompetentan. Ja mislim da treba dobro razmisliti kad bilo tko od nas govori o njegovom selektivnom ili selektivnom pristupu Državnoga odvjetništva da se i to na svaki način može interpretirati kao pritisak politike. Dakle, apsolutno. Moramo biti vrlo oprezni kad govorimo o neovisnim institucijama kakav je DORH. Gospodin Bajić je naravno imao iznimnu zajedno sa gospodinom Cvitanom iznimno važnu ulogu u otvaranju i zatvaranju poglavlja XXIII, ali i puno šire od toga. Dakle, u ispunjavanju brojnih mjerila da bismo to poglavlje otvorili i onda brojnih mjerila da bismo to poglavlje zatvorili. To je bilo poglavlje svih poglavlja, majka svih poglavlja. I bez koordinirane suradnje svih odgovornih pravosudnih tijela mi to poglavlje ne bismo ni otvorili, a kamoli zatvorili. Najteže jer je obuhvaćalo i suđenje za ratne zločine, procesuiranje istrage, ali jednako tako i borbu protiv korupcije i kriminala. Imao je veliki i neprijeporan ugled među državama našim saveznicima i to naravno nije bilo nevažno. I zato mi je drago da se Vlada odlučila za, u prijedlogu za politiku zapravo kontinuiteta. Jer i gospodin Cvitan bio sasvim sigurno i nedvojbeno iznimno važna karika u tom procesu, radili su zajedno. Dakle, jedan bez drugoga sasvim sigurno ne bi bili uspješni i USKOK i DORH su naravno sastavni dijelovi tog velikog korpusa koji je sudjelovao neovisno od politike, ali ovisno o hrvatskim interesima. A hrvatski interes je bio da postanemo članica EU. Dobro je što je Vlada odoljela sirenskom zovu, a tako je to uvijek u politici da predloži za funkciju glavnog državnog odvjetnika nekoga tko bi na bilo koji način bio, upotrijebit ću to riječ, a razumjet ćete da to nije u lošem smislu. Dakle, kontaminiran politikom, nekoga iz svijeta politike ili nekoga tko bi se percipirao u javnosti kao blizak ovim ili onim vladajućim krugovima. Ja mislim da je to dobra odluka, dobro je da se predlaže osoba iz sustava. Dakle, osoba sa iznimnim iskustvom i znanjem. Ono što ja mislim da sigurno za gospodina Cvitana možemo reći, dakle ja sam to i rekla danas na Odboru za pravosuđe. Kao svjedok onoga što se radilo u pregovorima, ali pogotovo u poglavlju XXIII mislim da mogu reći da je pokazao iznimnu i energiju i znanje, ali isto tako i entuzijazam. To je i danas pokazao predstavljajući se na odboru. Motiviranost, to je iznimno važno u svakom poslu osobito u ovom teškom poslu gdje nikad zapravo ne dobijete nagradu, gdje rijetko kada ili gotovo nikada ne dobijete pohvalu, gdje ste neprekidno izloženi svjetlima, odnosno reflektorima koji vas obasjavaju i s političke i medijske i svake druge strane i gdje nikada nitko do kraja apsolutno nije zadovoljan. Zato je važno biti motiviran, biti odlučan, gospodin Cvitan to je i beskompromisan. Već sam vidjela da mnogi govore o tome, to će biti drugačiji stil. Pa naravno, mislim da bi bilo loše da se mi kao zastupnici upuštamo u psihoanalizu osobnosti. To je nepotrebno. Bitno je za nas stručnost i mislim da je u ovom poslu jako bitan kontinuitet jer su Državno odvjetništvo i USKOK dali za pravo svima nama koji tvrdimo da su dosada radili dobro. Ja bih samo još ovdje istaknula nešto što je i sam gospodin Dinko Cvitan istaknuo predstavljajući se na Odboru za pravosuđe. On je rekao nešto jako važno na što vrlo često ne obraćamo dovoljno pozornosti. Dakle, DORH, Državno odvjetništvo je tijelo kaznenoga progona. Ali Državno odvjetništvo nije otok i USKOK nije otok nego se itekako naslanja na druga tijela koja su zapravo po logici stvari i po zakonskim okvirima dužna istraživati. Dakle, i policija. Gospodin Cvitan je dobro spomenuo i HNB vezano uz jedan aktualni slučaj koji se još istražuje, Državna revizija itd., itd. On je vrlo jasno naznačio da i dalje ta borba protiv korupcije ostaje neka vrsta glavnoga cilja, dakle forte i u njegovome radu. Spomenuo je i zapravo pohvalio Parlament koji je 2010. promijenio Ustav i odlučio se za to da pljačka u privatizaciji i ratno profiterstvo ne zastarijevaju. Dobro je kazao jednako tako da je jako teško što vrijeme više prolazi kao i u slučaju procesuiranja ratnih zločina doći i do svjedoka i do relevantnih činjenica. Tako da mislim da mu možemo poželjeti uspjeha. Važno je da rad i novog glavnog državnog odvjetnika Hrvatski sabor prati neprekidno otvoren za moguće promjene zakona, za dodatno jačanje Državnoga odvjetništva i ja mislim da evo sad ću pokušati biti mrvicu duhovita, da nama ne treba Elliot Ness u Hrvatskoj. Dakle, ne mora državni odvjetnik biti baš Elliot Ness, bitno je da kriminalcima taj bude zauvijek stres. Dakle, mislim da je to jako, jako važno jer ja mislim da je loše uspoređivati tako ozbiljnu dužnost sa a većina ipak koliko znam se sa tom osobom ili osobnošću upoznala samo gledajući filmove, dakle uspoređivati sa nekim filmskim likovima. Ono što me ipak na kraju moram to reći zabrinjava. Naime, mi danas raspravljamo o novom glavnom državnom odvjetniku, sutra ćemo pretpostavljam glasovati o njemu, međutim on će stupiti na dužnost 24. travnja. To je vrijeme u kojem može doći do onoga što možemo nazvati slabljenjem institucija. Dakle, imat ćemo jednoga državnoga odvjetnika koji obnaša svoju dužnost i drugoga koji je zapravo Hrvatski sabor izabrao. Zato želim da, a sigurna sam da će to tako i biti kao i dosada, i gospodin Bajić i gospodin Cvitan rade kao tim. Gospodin Bajić odlazi ali ostaje, dakle bit će zamjenik jer to tako kaže zakon i voljela bih da do tog trenutka zaista rade kao tim potpuno otporni na sve moguće pritiske za koje sam nažalost uvjerena da će ih i u tom i osobito u tom razdoblju biti. Mi ćemo glasati za gospodina Cvitana kao glavnog državnog odvjetnika i vjerujem da će dobro obavljati svoju dužnost.
Hvala lijepa. Imamo prijavljene replike. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Kosor ja se nadam da ova smjena, odnosno imenovanje gospodina Cvitana nastupa 28.04. kako ste vi rekli, a da dotada valjda je gospodin Bajić još uvijek na toj funkciji. Prema tome, mislim da nema zrakopraznog prostora između ta dva datuma od mjesec, 50 dana recimo jel'. Drugo, rekli ste da vi nemate percepciju da bi to bio nekakav Elliot Ness, možemo sagledati i ulogu Poirota i ne znam ni ja ili možda bi bilo dobro i Stevena Segala spomenuti. No nažalost, takve metode koje on primjenjuje u našem društvu su izgleda nemoguće, a bilo bi dobro da ih se može primijeniti. Ali ono posebno što ste govorili to je da uspjeh ovoga dvojca tako bi se reklo nije mogao biti bez timskog rada jednog i drugog ili bez pomoći jednog drugome jel'. No, od svega je najvažnija percepcija javnosti. Možda mi ili netko drugi gleda očima drugačijim nego što gleda javnost. Naime, u vrijeme kada građani ocjenjuju zbivanja u ovoj državi kao barbarsku kleptokraciju, kao nezaustavljivi nepotizam i klijentelizam u tom slučaju vlada i prijepor o imenu državnog odvjetnika shvaćate? Dakle, percepcija javnosti o pojavama i pojavnostima u društvu kao jednom društvu da kažem barbarske kleptokracije, nemilosrdne kleptokracije, nepotizma, klijentizma i svih izma koji se javljaju dakle stvara sliku onda i o samom izboru novog glavnog državnog odvjetnika. To je ono što je bitno i što kod građana postoje prijepori. Vi ste svoje rekli, jel? Jasno da motiviranost i žar u radu državnog odvjetnika stvara i neprijatelje, dakle i osobne neprijatelje itd. ali to je već druga tema.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Kolega Grubišiću, nisam sigurna baš da sam vas do kraja dobro razumjela, dakle o kojoj vrsti prijepora ako se radi o tome da gospodin Bajić ostaje zamjenik gospodinu Cvitanu u državnom odvjetništvu, to je rekla bih po sili zakona, tako piše u zakonu i dakle on postaje zamjenik i tu nema pretpostavljam ništa sporno. Ako se radi o percepciji jesu li oni ti, pa ja mislim da ta percepcija je davno, davno rekla bih zabetonirana zato što maloprije sam to pokušavala argumentirati, dakle vezano za poglavlje 23. ogroman je bio rad koji je ugrađen u to da smo otvorili to poglavlje, zatvorili ga i postali članica EU. Dakle percipirao itekako rad i glavnog državnog odvjetnika i ravnatelja USKOK-a. Oni jesu tim, cijelo državno odvjetništvo mora biti tim, što je taj tim uigraniji, to je naravno ima veće rezultate. Međutim često puta se ako ste na to mislili, percepcija javnosti razlikuje od onoga što je moguće, e tako je, od onoga što je moguće. To što javnost misli da nekoga treba zatvoriti, osuditi na ne znam 40 godina to je jedno a dokazi koje prikupi USKOK, dokazi koje ima DORH, dokazi koji omogućuju da se nekoga, da se pokrene uopće istraga pa da se onda, da netko bude osumnjičen pa da u konačnici da bude optužen i da dođe, to je nešto drugo. I zato ali o tome govori rezultati koje ste vidjeli u izvješću. Dakle, jako je malo predmeta koji padaju na sudovima. Ja mislim da to tako treba raditi, dakle da oni koji DORH mora biti potpuno uvjeren da treba u konačnici podići optužnicu. I na kraju nadam se da nisam rekla ovo što ste vi sad kazali, dakle ne 28.4. nego 24. travnja nastupa gospodin Cvitan.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo kolegice Kosor, imala sam potrebu razjasniti vrlo često vi ste isto govorili oni su tim, Mladen Bajić će biti njegov zamjenik i onda je percepcija u javnosti a to možemo vidjeti u medijima, sad će Dinko Cvitan postati glavni državni odvjetnik a Mladen Bajić njegov zamjenik. Naravno da je to određeno da glavni državni odvjetnik kad mu prestaje mandat ostaje kao zamjenik u glavnom državnom odvjetništvu ali budimo bar mi ovdje precizni pa će onda i javnost biti ispravno informirana. Državno odvjetništvo RH ima sada ne računajući USKOK 21 zamjenika državnog odvjetnika. Ovako kada govorimo Mladen Bajić će biti zamjenik Dinku Cvitanu ostavlja se dojam da će, da postoji samo jedan zamjenik glavnog državnog odvjetnika, pa mislim da je vrlo dobro radi informiranja javnosti da onda kažemo i do kraja što znači biti zamjenik glavnog državnog odvjetnika. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Pa da slažem se s vama, ja mislim nekako da je to notorna stvar ali se slažem s vama, pogotovo evo mi pravnici, mislim da nas ima dosta u Saboru da moramo to ponavljati zato da ne bi ostala kriva slika. Naravno tu se ne radi o pukoj zamjeni, radi se o zakonu i radi se o tome da je zamjenika veliki broj i da su oni svi iste razine, znači nema zamjenika prvog, drugog i trećeg reda, to je isto tako činjenica. I da će gospodin Cvitan biti izabran za glavnog državnog odvjetnika ne zbog toga što su se oni odlučili zamijeniti nego će to odlučiti parlament, ako to parlament i ako to zastupnici većina odluči onda će to biti tako a ako ne odluči onda to neće biti tako. A Vlada je isto tako po zakonu ovlaštena predložiti. Tako je bilo i u prošlom mandatu, prema tome tako je i sada.
Na redu je Klub HDSSB-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Josip Salapić.
hvala lijepo predsjedniče Sabora, kolegice i kolege, vrijeme je malo odmaklo i danima se već govori o ovoj temi. Kao i obično sve se uvijek svodi na politiku, na politizaciju i na sve ono što ustvari ne bi trebalo biti u državnom odvjetništvu RH. Prvo, da se previše ne priča o bivšemu pa da ispadne loše a da se previše ne priča o novome pa da ne ispadne predobro, da se nekoga hvali. Mi želimo glavnom državnom odvjetniku RH da u poslu štiti najvažnije vitalne interese naše države i da uspješno se bori sa progonom počinitelja kaznenih djela. Kolika će to uspješnost biti, to ćemo vidjeti u izvješćima koje će predočiti Hrvatskome Saboru, a to će biti već za 2014. godinu dakle sljedeće godine ćemo čuti o uspješnosti, rezultatima novog glavnog državnog odvjetništva. Ono što treba posebno spomenuti, gospodin Mladen Bajić nije smijenjen nego njemu je istekao mandat. klub HDSSB-a već osam mjeseci u proceduri Hrvatskoga sabora ima zakon, prijedlog zakona o izmjeni Zakona o državnom odvjetništvu gdje predlaže mu ograničavanje mandata glavnom državnom odvjetniku na najviše dva uzastopna mandata od po 4 godine što bi ukupno bilo 8 godina. Tada bismo izbjegli ovo što je gospodin Mladen Bajić doživio a to je da mediji i javnost govore o njegovoj smjeni, ne on je 12 godina glavni državni odvjetnik i poruka upravo ovog našeg prijedloga HDSSB-a oko izmjene zakona je ta da dugogodišnji mandat stvara eventualne sumnje koje mogu biti opravdane, ali i neopravdane na je netko manje ili više dobro radio svoj posao. Život je pun uspona i padova, uspješnosti i neuspješnosti, a ponekad uspješnost u dokazivanju u postupcima koji na kraju dođu pred sudove ovisi o tome sa kojim se dokaznim materijalom raspolaže kada se utvrđuju činjenice, dokazi u kaznenome postupku da bi se osigurao uspješan i efikasan kazneni progon počinitelja. Mi smo svjedoci toga da postoje veliki problemi unutar Državnog odvjetništva RH i da je posao i novoga, budućeg glavnog državnog odvjetnika gospodina Cvitana u jednu ruku težak i odgovoran, a u drugu ruku mi smo, Hrvatski sabor koji je trebao osigurati instrumente, prije svega instrumente da pratimo kroz izvješće uspješnost rada glavnog državnog odvjetnika, ali Vlada kada odlučuje o financijskim sredstvima za glavnog državnog odvjetnika i odvjetništvo, treba osigurati dovoljna sredstava jer su se upravo ovom činjeničnom dokaznome postupku promijenile okolnosti vremena u kojemu mi živimo, modernizacija sustava i … kaznenih djela koja se pojavljuje u RH, treba osigurati prije svega efikasno, tehnološki moderno, a prije svega profesionalno Državno odvjetništvo i državnog odvjetnika. Ako ćemo ulagati u izvrsnost, neovisnost državnog odvjetnika i Državnog odvjetništva u cjelini, onda trebamo osigurati i sredstva da to odvjetništvo kao takvo i funkcionira. To su neki izazovi koje smo čuli u izvješću glavnog državnoga odvjetnika. Da se vratim na naš prijedlog, ograničavajući mandat izbjegli smo prije svega politički pritisak na glavnog državnog odvjetnika jer svaka većina, htjela to ona ili ne, on proizlazi iz Saborske većine. Većinom je i izvješće bivšeg, gospodina Mladena Bajića, glavnog državnog odvjetnika prolazilo u Hrvatskom saboru, bilo jednoglasno, bilo suzdržano, bilo da je primljeno na znanje, on ne bi mogao 12 godina obnašati dužnost da to izvješće nije dobilo potporu u Hrvatskome saboru, a ograničimo mandat glavnom državnom odvjetniku, osigurat ćemo manji pritisak na njega osobno, povećat ćemo efikasnost Državnoga odvjetništva u cjelini i izbjeći ćemo ove dnevno političke rasprave je li neki postupak pokrenut zbog nečijeg imena i prezimena, političke pripadnosti i slično, to bi trebalo biti neovisno, stručno i profesionalno i žao mi je što nismo u ovih 8 mjeseci raspraviti ovu ideju što smatramo da bi bila zaista dobra. Potrudimo se svi zajedno da u ovom vremenu koje je pred radom glavnog državnog odvjetnika damo svoj doprinos kao Hrvatski sabor, pred nama je mogućnost da mijenjamo Hrvatski Ustav, da interveniramo u članak 125., da se povećaju i ovlasti Državnog odvjetničkoga vijeća koje vrši nadzor svojevrsni nad državnim odvjetnicima i zamjenicima državnih odvjetnika, provodi stegovne postupke, osigurajmo sredstva za profesionalnost, za tehničku opremljenost Državnog odvjetništva i za izvrsnost onih koji se školuju, obrazuju za ovaj sustav i uvedimo ljude, one koji završavaju fakultete, koji govore nekoliko stranih jezika, koji nažalost danas sjede doma na Zavodu za zapošljavanje da dobiju priliku da uz svoju, dakle školu i stručnost pokažu u Državnom odvjetništvu da mogu dati doprinos zaštiti interesa RH. Što se tiče gospodina Cvitana, on je danas odgovarao na pitanja pred Odborom za pravosuđe. Vjerujemo da je Odbor za pravosuđe dobro procijenio, vidjeli smo da je to donijeto jednoglasno, a o problemima njegovog rada, o njegovoj uspješnosti, o tome da li će uspjeti taj tzv. pritisak politike na njega, opravdana ili neopravdana sumnja da to je tako, to ćemo vidjeti na njegovom izvješću sljedeće godine, ali dajmo čovjeku da radi svoj posao i da štiti ono što je njegova zadaća, a to su vitalni interesi, a nama da omogućimo Državnom odvjetništvu da neovisno i slobodno radi svoj posao. Tada ćemo imati priliku da zaista oni koji trebaju neovisno raditi to tako zaista i rade. Hvala lijepo.
Hvala i vama, poštovani kolega. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika SDSS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana zamjenice ministra, poštovane preostale kolegice i kolege. Izbor državnog odvjetnika RH bi trebala biti jedna od najvažnijih tema u raspravi u Hrvatskom saboru kao i njegov godišnji izvještaj, međutim po svoj prilici to nije tako. Po svoj prilici se ovaj Sabor pomirio s činjenicom da je taj izbor obavljen, a da mi trebamo više ili manje sudjelovati u ritualu … govora. Možda ja prerano govorim, možda ćemo najvažnije stvari čuti od preostalih govornika, prije svega od onih koji govore u ime SDP-a i onih koji budu govorili u ime, posebno oni koji budu govorili u ime HDZ-a. Što se tiče prijedloga da se za glavnog državnog odvjetnika imenuje Dinko Cvitan, klub SDSS-a će podržati taj prijedlog. Htjeli bismo tim povodom kazati nešto što će izlaziti izvan uobičajenoga govorenja o karakteristikama bilo kandidata, bilo njegovog prethodnika, o onome što smatramo da, ne što je urađeno, nego što je ostalo da se uradi. I nema nikakve sumnje da kad bi se mjerio napredak od razdoblja kada je recimo državni tužitelj bio Vladimir Šeks pa do vremena završetka mandata gospodina Bajića, onda se napredak može vidjeti. Ali naravno to nisu relevantna mjerila, s tim se slaže i kolega Šeks koliko vidim. Ali nadam se da mi ne zamjera što kažem da je bio državni odvjetnik, ali to jesu činjenice. Što se tiče onoga što treba učiniti ovdje se u raspravama o izvještaju državnog odvjetnika stalno konstatiralo kao Državno odvjetništvo trpi zbog toga što nema dovoljno sredstava da bi moglo raditi svoj posao kako valja, što nije opremljeno neophodnom opremom, neophodnom tehnikom i neophodnim organizacijskim pretpostavkama da bi moglo raditi svoj posao. Ja mislim da je to važna tema za nas zastupnike i zastupnice, posebno prije rebalansa proračuna i posebno prije svakog izglasavanja proračuna. i da je to neka vrsta našega duga prema poslu Državnog odvjetništva i naravno prema poslu samog glavnog državnog odvjetnika, da ima potrebna sredstva za to da može obavljati svoje poslove. Drugo što mi se čini da je važno jeste ujednačavanje rada Državnog odvjetništva posebno zamjenika Državnog odvjetništva u RH. kao što je ovdje prvi vjernik među zastupnicima u današnjoj raspravi kolega Kajin govorio kako više problem nije u vrhovima vlasti nego je sada problem u lokalnim razinama vlasti, tako bismo mogli reći da više nije problem toliki kod glavnog odvjetnika i njegovom uredu, ali kada pogledamo ujednačenost rada njegovih zamjenika općinskih državnih odvjetništava onda možemo vidjeti da je praksa veoma, veoma različita. I ono što je gospodin Cvitan kao šef USKOK-a kazao kako caruju lokalni šefovi u jedinice lokalne samouprave možda bi se sa nešto malo više smjelosti, a zastupnicima je to dopušteno njemu možda nije, moglo kazati kako i među zamjenicima koji vode općinska državna odvjetništva također postoje lokalni pa neću reći šerifi ali ljudi sa iznimnom moći koji su možda i u nekoj vrsti dosluha i povezanosti sa tim rečenim lokalnim šerifima. Prema tome trebalo bi tu praksu sasvim sigurno ujednačiti i mandat novog državnog odvjetnika bi morao biti posvećen i tome, ako to njegov prethodnih nije stigao to raditi zbog bavljenja velikim, krupnim predstavnicima korupcije recimo. Treća stvar koja mi se čini važnom jeste naravno pitanje suđenja za ratne zločine koje još uvijek nije završen posao u RH. Mi pratimo i dosta smo posvećeni tome tužbama koje postoje i koje se upravo odvijaju pred Međunarodnim sudom pravde, ali kada je posrijedi zadovoljavanje pravde i zaštita zakonitosti u RH onda nažalost tu više nemamo tu vrstu entuzijazma. Zašto slučaj Levar više nije zanimljiv, zašto slučaj Krivokuća više nije zanimljiv, da ne nabrajam dalje različite slučajeve koji predstavljaju vrlo drastične i teške oblike krimena, da u ratnim zločinima počinjenim u različitim ratnim operacijama da ne govorim. 4.stvar koju bih htio kazati kada je posrijedi zaštita zakonitosti, nema nikakve sumnje da se zakonitost ne krši samo u sivoj zoni ili jasnoj crnoj zoni korupcije kada su posrijedi politički akteri i obnašatelji političke vlasti. Zakonitost se krši i u sferi gospodarskog poslovanja i to ne samo poslovanja sa novcem, sa porezom, sa davanjima nego istovremeno i sa zaštitom onih koji trebaju biti zaštićeni kao radnici. Državno odvjetništvo bi trebalo u tom smislu činiti mnogo više nego što je činilo do sada. I na kraju pitanje govora mržnje, netolerancije koje bi se trebalo goniti po službenoj dužnosti kako se to nekad govorilo. Tu teško netko može reći da smo polučili neke osobite rezultate, teško. Pokušaj da se to uradi sa Zdravkom Mamićem kao čovjekom koji je optužen kao srbomrzac, a koji inače sam po gradskim fasadama kao Srbin i kao četnik je naravno predstavljao prilično neuspješan pokušaj u tom problemu. Mnogo ozbiljniji problem jeste odnose ne prema pojedincima nego prema organizacijama i institucijama koje ne sprečavaju ni govor mržnje ni pozivanje na nasilje od javne televizije koja to mirne duše pušta da odlazi u javnost pa do naravno onih institucija o kojima se govorilo u prethodnoj točci, a kada se razgovaralo o porezima, o nadzorima nad financijskim poslovanjem nevladinih organizacija budući da su velike nogometne organizacije koje zarađuju milijune eura i dolara prodajom igrača kod nas zapravo još uvijek neka vrsta nevladinih organizacija ili udruga građana. Dakle tu u toj stvari i o tom pitanju Državno odvjetništvo za sada nije imalo osobitih aktivnosti niti osobitog uspjeha. Možda smo se mi navikli na to da je normalno da nam mladi ljudi veličaju ili slave one koji su predstavnici zločinačkih režima, ali nema nikakve sumnje da bi Državno odvjetništvo to trebalo kažnjavati ili procesuirati po službenoj dužnosti. To će se sigurno i kolegica Ingrid Antičević-Marinović sa mnom složiti jer tu ne samo da nije posrijedi potreba da se sumnja nego postoji djelo, onda nema potrebe tražiti sumnju nego samo treba uzeti to djelo i na osnovi njega početi raditi, a to se ne događa, kao što se ne događa nažalost niti zaštita radnika i radnica kada su posrijedi njihova prava. Ne događa se, a to je jedan od najtežih oblika kršenja zakonitosti kao što znamo u našem društvu. Jedan od najozbiljnijih razloga za gubljenje i propadanje radnih mjesta jeste taj, ali mi ćemo radije ovdje u ovom Saboru optuživati jedni druge da smo nesposobni bili mi prošli kao Vlada ili ovi današnji kao Vlada ili oni sutrašnji kao Vlada, ali gdje su stvarne teškoće i gdje su stvarni problemi u tom pogledu to nećemo vidjeti. To su neke od točaka koje mi smatramo u klubu SDSS-a da su poslovi koji stoji pred državnim odvjetnikom i mi očekujemo da će kandidat za dužnost glavnog državnog odvjetnika gospodin Dinko Cvitan, a tim pitanjima, tim problemima hrvatskog društva kao i naravno drugima, posvetiti dužnu pažnju i ne samo da neće biti čovjek kontinuiteta, odnosno da ako bude čovjek kontinuiteta da će biti čovjek naprednog kontinuiteta. Hvala.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Kolega Pupovac, slažem se iznimno s vama, osobito u onom dijelu rasprave gdje ste govorili o ujednačavanju rada državnih odvjetništava, ali bih to malo proširila i na ujednačavanje sudske prakse, dakle ujednačavanje rada sudova. To je sve zapravo međusobno toliko povezano da bih rekla da jedna na drugo utječe. Jer evo i u novijoj povijesti prije dva-tri mjeseca bili smo suočeni sa različitom sudskom praksom u iznimno osjetljivim predmetima i to je nešto o čemu isto tako moramo potpuno otvoreno razgovarati. To jest jedan od problema koji dovodi i do pravne nesigurnosti, ali otvara i niz drugih problema koji se onda uvijek na početku i na kraju vraćaju u političke sfere. Slažem se da ima još puno otvorenih pitanja, dakle spominjali ste neke slučajeve o kojima još uvijek govorimo u sferi nagađanja. Tu bih spomenula i problem i slučaj vezan za ubojstvo … itd., itd. Međutim, svakako da smo i slažem se s vama, godinama napredovali i činili korak po korak. Spomenuli ste vrijeme od gospodina Šeksa kao glavnog tužitelja pa evo do gospodina Bajića. Ja bih tu rekla da, rekli ste da je gospodin Šeks nešto bio ali poznavajući ga nikad ne treba reći samo da je bio, moguće je da će jednog dana opet nešto od toga biti. Niste sad čuli jer ste razgovarali sa kolegom, ali dobro, mislim da je kolega Šeks čuo. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Ja se s vama slažem kolegice Kosor, s tim što naravno ujednačavanje posla u području državnog odvjetništva će riješit samo djelomično problem, a onaj koji treba uraditi Vrhovni sud taj tek čeka svoj posao da bude …. Posebno mi se čini da je to važno da se učini, a mislim da bi bilo važno da to učinimo i mi, da barem jedan odbor, možda ovaj odbor koji vodi kolega Kregar razmotri pitanje do koje mjere su govori pojedinih sudaca koji su nedavno istupali u javnosti političniji nego što su govori nekih od nas ovdje koji istupamo za govornicom koja je politička po prirodi stvari ili istupamo u javnosti po prirodi stvari, a manje pravni nego što su recimo govori nekih od nas koji govorimo o pravnim temama ovdje. To je ozbiljno pitanje i ozbiljna tema i sve dok je tako da će svijet imati ili narod imati osjećaj da jednom granom vlasti upravlja jedna strana političke scene, a drugom stranom upravlja druga grana političke scene, sve dotle ćemo badava mi pozivati na ujednačenost sudskih praksi i na nezavisnost sudskih postupaka. Suci ne bi smjeli sudjelovati u političkim utakmicama, a ako se odluče na to onda nema nikakve sumnje da bi onda trebali biti spremni primati onu vrstu poruka koja je u toj vrsti utakmice primjerena. A naše iskustvo govori da je ona prilično niska.
Poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo kolega Pupovac, očitovala bi se na dio vašeg izlaganja u kojem ste isto govorili o izjednačavanju učinkovitosti rada, kao što ste vi rekli, zamjenika odvjetnika na županijskoj i općinskoj razini. Naravno da glavni državni odvjetnik može i mora na koncu konca, to sam i u izvješću o radu državnog odvjetništva govorila, voditi računa da je ta učinkovitost podjednaka i a nema velikih diskrepancija u tome, ali jedini instrument koji on u tome ima to je u onom nadzoru i u pokretanju eventualno stegovnih postupaka protiv županijskih i općinskih državnih odvjetnika. Jer općinski i županijski državni odvjetnici nisu njegovi zamjenici i županijski i općinske državne odvjetnike bira Državno odvjetničko vijeće. Dakle, jedini instrument koji glavni državni odvjetnik prema njihovom radu ima je da ih nadzire u radu i eventualno predlaže stegovne mjere protiv onih općinskih i županijskih državnih odvjetnika koji nesavjesno obavljaju svoju dužnost. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Pa ja bih samo mogao kazati da se zapravo slažem sa vama i mogu samo dodati da je za Državno odvjetništvo i glavnog Državnog odvjetništva mnogo važnije da upravlja sustavom državnih odvjetništava nego medijskim procesima. Jer upravljanje medijskim procesima može biti veoma opasno za samu pravosudnu stvar i za samu zaštitu zakonitosti, a i za samog glavnog Državnog odvjetništva jer medijski prostor je jedan opasan prostor u kojem ne znate na kraju tko će upravljati čime, da li medijski prostor vama ili vi medijskim prostorom. Međutim, ovo što ste vi rekli to jeste nešto što se iz izvještaja u izvještaj ponavlja i mi to vidimo i to se vidi i po činjenici da u slučaju suđenja za ratne zločine ili u slučaju uskočkih predmeta svi sudovi nisu dovoljno kredibilni da bi te poslove mogli obavljati, odnosno sva odvjetništva nisu kredibilna da bi mogla preuzeti to na sebe kao što nisu ni svi sudovi kredibilni da bi to mogli preuzeti na sebe. I to mora za nas biti jedna od crvenih svjetala kada se govori o tome do koje mjere je ujednačena praksa rada državnih odvjetništava, odnosno sudova.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepa Kolega Pupovac, rekli ste kada ste uspoređivali dakle ove vrh izvršne vlasti sa lokalnim dužnosnicima pa ste to onda prenijeli analogijom na rad Državnog odvjetništva glavnoga i onih po županijama, dakle županijskih državnih ili pak gradskih državnih odvjetnika, usporedili njihov rad ili pak možda i nerad, dakle ovih lokalnih. Pa me to podsjetilo na situaciju u kojoj je, dakle i li po službenoj dužnosti, a i po prijavi u Slavonskom Brodu u ratnim zbivanjima u topničkim i zračnim napadima banjalučkog korpusa JNA '92. godine u razdoblju od 8. ožujka do 18. listopada '92. poginulo 28 djece, cijeli razred djece. I da do dan danas, dakle 22 godine poslije rata ne znam čijom da kažem pod navodnicima zaslugom nemamo, dakle optužnice ni protiv poznatog, ni protiv nepoznatog počinitelja. Ja ne bih ulazio u to tko je odgovoran za to, iako znam da svaku prijavu koju zaprimi Županijsko državno odvjetništvo se konzultira glavni državni odvjetnik, za svaku prijavu kaznenu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Kao što sam vam rekao kad ste prvi put spomenuli taj slučaj ratnog zločina na području Slavonskog Broda smatram kao i vi da taj zločin treba kazniti i treba sankcionirati. Na žalost on nije jedini slučaj nekažnjena ratnih zločina, niti prema pripadnicima hrvatske nacionalnosti, niti prema pripadnicima srpske nacionalnosti. Problem je u tome što nerijetko smo imali dojam svih ovih dugih godina, možemo reći i decenija da su državna odvjetništva više služila za proizvodnju kampanje u suđenju za ratne zločine, negoli za utvrđivanje stvarnih sumnji za počinitelje krećući se od stvarno počinjenih ratnih zločina i dijela poput ovoga koje ste vi govorili. I zato smo to i spomenuli u svom govoru očekujući od gospodina Cvitana da se posveti upravo tome i da naravno pokrene postupak za utvrđivanje činjenica i potragu za svjedocima koji će biti vjerodostojni za postupke koje bi trebao voditi.
Poštovana kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Slažem se kolega s vama kad govorite upravo o tom odnosu medija i ovog ponekad zahvalnog, a najčešće nezahvalnog posla. Ali taj posao se ne radi ni zahvalnosti ni nezahvalnosti i zato mi se čini da je ključno da čelna osoba smogne snage odoljeti tom sirenskom zovu. Jer vidimo kako se na kraju bez obzira na sve zasluge to završi. Kažete kad sam govorila ja sama pa ste vi napomenuli u svojoj raspravi odnos između djela i sumnje. Naravno, ponekad je djelo tako očigledno da se samo traži sumnja prema osobi koja je to počinila, takvo djelo počinila da bi se pokrenuo postupak. Međutim, sjetite se 2000. godine. Mi smo imali veliku borbu ovdje, da uopće govorimo da su počinjeni ratni zločini. Mi to nismo smjeli reći, nego ako su počinjeni uz evidentne odrubljene glave i sve zločine koji su se dogodili nad pripadnicima raznih nacionalnosti. Prema tome, od tog dana pa do danas slažem se s vama, ima puno posla još za napraviti, napravljen je zaista snažan pokret. Sjetimo se samo situacije kada je Državno odvjetništvo pomilovalo, imalo pravo predlagati, a onda je poglavar države pomilovao ljude od kaznenog postupka. Kako jednom ocu djevojčice koja je stradala na pješačkom prijelazu od 11 godina sam mogla reći čujte neće se voditi nikakav posao. Čovjek je samo otišao plačući i rekao pa i za kokoš se odgovara. Prema tome, možemo se sjetiti da vidimo što smo sve napravili i koji posao je dalje pred nama od onih točaka od kojih smo pošli, a počeli smo tek 2000. godine.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru Peđa Grbin, poštovani zastupnik. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažena gospođo zamjenice, poštovane kolegice i kolege. Državno odvjetništvo je samostalno i neovisno pravosudno tijelo ovlašteno i dužno postupati protiv počinitelja kaznenih i drugih kažnjivih djela, poduzimati pravne radnje radi zaštite imovine RH te podnositi pravna sredstva za zaštitu Ustava i prava. Ukratko, možemo slobodno reći da je Državno odvjetništvo jedan od čuvara RH. Glavnog državnog odvjetnika kao čelnika toga tijela odgovornog za njegov uspješan rad i funkcioniranje na period od 4 godine imenuje Hrvatski sabor. Tu je izuzetno važnu i odgovornu dužnost u posljednja tri mandata, dakle kroz 12 neki bi rekli dugih godina obnašao uvaženi gospodin Mladen Bajić. Na njegov račun je iznijeto čitav niz kritika, na njegov račun čuli smo i čitav niz pohvala. Ali ono što svakako moramo konstatirati je činjenica da je u 12 godina koliko je gospodin Bajić bio na čelu Državnog odvjetništva ono izraslo u jednu respektabilnu organizaciju, jedno respektabilno pravosudno tijelo što kao što smo i iz rasprava prethodnih kolegica i kolega čuli prije toga nije bilo. Zbog toga gospodinu Bajiću moramo zahvaliti i moramo mu čestitati. Ali isto tako se moramo zapitati kakvog državnog odvjetnika želimo u budućnosti? Naš stav, stav SDP-a je da državni odvjetnik kojega ćemo birati mora osigurati dvije stvari. A to je kontinuitet rada Državnog odvjetništva, dakle da osiguramo da Državno odvjetništvo nastavi sa radom, da ne bude prekida koji bi se prouzročio ako bi se u Državno odvjetništvo imenovala osoba koja nije upoznata sa sustavom ili je nestručna, ali još važnije da se zadrži i podigne kvalitet toga rada. Mi u Klubu zastupnika SDP-a smatramo da su se oba ta dva zahtjeva stekli u osobi ravnatelja USKOK-a, dakle u osobi predloženog kandidata za glavnog državnog odvjetnika u osobi gospodina Dinka Cvitana. O njegovim kvalitetama je dosada u javnosti i u ovom Domu mnogo rečeno. Ono što znamo o gospodinu Cvitanu je da je više nego uspješno vodio USKOK, da je više nego uspješno vodio jedno pravosudno tijelo koje je itekako pomoglo u hrvatskom putu u EU. Stručnost i kvaliteta rada gospodina Cvitana vidljiva je i iz Izvješća Europske komisije o borbi protiv korupcije u čitavoj EU gdje je USKOK izdvojen kao primjer dobre prakse među državama članicama, odnosno kao tijelo koje je zabilježilo čitav niz uspjeha u proaktivnom pristupu istragama i u uspješnom procesuiranju kaznenih djela uključujući i ona koja se odnose na visoke državne dužnosnike. Ovo nisu moje riječi, ovo su riječi Europske komisije koja je rad USKOK-a izdvojila kao primjer kojim bi se trebale voditi i druge države članice EU. Dakle, rad gospodina Cvitana dosadašnji pa i njegova prepoznatljivost i u javnosti, a to je izuzetno bitno za rad Državnog odvjetništva jer prepoznatljivost tog tijela, prepoznatljivost efikasnog rada tog tijela dovodi do straha od počinjenja kaznenih djela kod čitavog niza ljudi koji bi potencijalno to činili. Dakle, prepoznatljivost gospodina Cvitana, njegov rad jamče nam da će Državno odvjetništvo i nadalje moći uspješno i kvalitetno raditi svoj posao. I upravo zbog toga mi u Klubu zastupnika SDP-a smatramo da gospodina Cvitana treba podržati za glavnog državnog odvjetnika RH. Hvala.
Hvala lijepa. Jedna replika, poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi kolega Grbin slažem se s ovim posljednjim ocjenama koje ste rekli za gospodina Cvitana kao osobu koja u ovom trenutku odgovara profilu čovjeka kakav treba USKOK-u. Međutim, ne bih se složio s onim dijelom kad ste govorili da smo prepoznati u svijetu kao država koja bi mogla biti primjer drugima. Gledajte, da je sve tako kako ste vi govorili, da je sve tako kako se zapaža u svijetu mi ne bismo bili visoko korumpirana država. Mi jesmo visoko korumpirana država i ako vi mislite da se zakapanjem glave u pijesak smanjiti se korupcija u Hrvatskoj mislim da se varate. Sve što se događalo posljednjih godina, i onaj prvi dio kad ste vi rekli da se puno toga učinilo u DORH-u, prvih 6 godina se ocjenjivalo hoće li se završiti u loncu ili se neće završiti u loncu ako se kukurikne. Mislim da smo jako pogriješili i da sada su posljedice gotovo neizbrisive. Ja stvarno želim kao i vi gospodinu Cvitanu uspješan rad i želim da bude puno, puno bolji od gospodina Bajića.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Uvaženi kolega Vukšić, evo žao mi je što me niste malo pažljivije slušali. Nisam ja RH izdvajao kao primjer borbe protiv korupcije, nije mi to na kraj pameti. Imamo mi još jako puno za raditi. Ali upravo na polju borbe protiv korupcije mi smo neke napretke i postigli. Ovo što sam citirao to nisu moje riječi, to nije moja ideja, to je ono što je Europska komisija prepoznala kao dobro. I to nije jedina stvar. Od 25 primjera dobre prakse u Izvješću o korupciji u EU čak 2 dolaze iz RH. I to je ono na što trebamo biti ponosni. A ono što ne valja moramo ispraviti. Ono na što trebamo biti ponosni je rad Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Na čelu te institucije bio je gospodin Cvitan. Ja ne znam, niti itko može znati kakav će gospodin Cvitan biti glavni državni odvjetnik ukoliko ga izaberemo. To ćemo kontrolirati svake godine proučavajući njegovo Izvješće o radu. Ali ono što je činjenica je da njegov dosadašnji rad daje itekakve garancije da biramo dobru osobu i da biramo osobu koja će pomoći da ono što je napravljeno dosada na području borbe protiv korupcije se nastavi i u drugim sferama borbe protiv kriminaliteta. Hvala.
Hvala i vama. Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Kao da smo u ovoj situaciji komorne rasprave, … rasprave zaboravili na činjenicu da oko ovoga imenovanja nema nekog velikog prijepora, čini mi se da ga nema a to je vrlo važna stvar državnog odvjetnika koji je dio sudske odnosno pravosudne strukture RH u ponešto boljim ili bližim dopustivim odnosima sa Vladom, bira parlamentarna većina, tek pukim natpolovičnim brojem glasova za razliku od sudaca Ustavnog suda koji se biraju dvotrećinskom većinom i tu može doći do sukoba. Sticanjem okolnosti čini mi se više zahvaljujući osobama koje su obnašale tu dužnost nego našom sposobnošću nalaženja zajedničkog rješenja proteklih godina, dakle u protekla tri imenovanja uključujući dakle i ovo, RH nije imala taj problem a to je važno pitanje, to je važna stvar da se nalazimo. Ti odnosi se vrlo lagano mogu poremetiti što naravno odmah otežava funkcioniranje toga odvjetnika ali čini mi se da je profil osoba o kojima se radilo u zadnja tri imenovanja, dakle u dva slučaja gospodin Bajić i u jednom slučaju, ovom slučaju gospodin Cvitan zapravo da je on presudan što bi samo po sebi zapravo trebalo ne samo biti vjetar u leđa radu državnog odvjetnika nego vjerojatno i nekakva potreba kvalitete toga izbora, makar svi naši kompromisi nisu čvrsti kompromisi, zdravi, znamo mi u pogledu imenovanja raditi vrlo trule kompromise. Kad se govorimo onda uopće više nije važno tko je to, a ovdje koliko znam nije bilo niti osobitog dogovora, pretpostavljam da je bila neka vrsta komunikacije a ipak smo za ovo imenovanje čini mi se više-manje velika većina dakle zastupnika u Hrvatskom saboru, svaka stranka ima pravo postaviti svoje stave u tom smislu. Kada se radi o kontinuitetu ili diskontinuitetu jedne politike, kontinuitet je dobar, dobro došao ako je kontinuitet nečega dobroga, čini se da je ovo tu u velikoj mjeri kontinuitet nekog posla koji je rađen i koji je bio relativno dobar posao, pa bi onda i taj posao vjerojatno trebao u našem slaganju naći potvrdu svoje kvalitete a diskontinuitet isto nije loš, samo što kod diskontinuiteta ne znate s čime se suočavate najčešće jer vrlo je teško državnog odvjetnika objektivno vrednovati, on uvijek, kandidata za državnog odvjetnika, on uvijek dolazi bliži nekim strukturama čija procjena je dakle parcijala, nije univerzalna i može doći do poteškoća u diskontinuitetu i zato je imenovanje državnog odvjetnika koji je poznat javnosti, čiji su rezultati više-manje ocjenjeni pozitivnim, koji je u kontinuitetu rada dosadašnjeg državnog odvjetništva odnosno državnog odvjetnika je zapravo u osnovi dobra stvar i nije, odlazak nije put u nepoznato pa makar to nepoznato, potencijalno moglo biti i bolje od ovoga ali mislim da je to dobro, da ne idemo u nešto nepoznato kad u kontinuitetu čini se imamo dobro rješenje. Nakon 12 godina i tu su kolege iz Kluba HDSSB-a vjerojatno na tragu dobroga rješenja, gotovo da nema javne funkcije od velikog interesa koja bi trebala moći biti nastavljena a ovo je visoka funkcija od javnog interesa, mi nemamo limit mandata državnog odvjetnika ali nakon 12 godina i u najboljem radu stvaraju se neki mehanizmi, neki odnosi, neki rituali, neke veze i ne maligne koje otežavaju funkcioniranje, otežavaju unošenje nekakvih novih modela rada tako da i po toj logici unatoč tome što bi pretpostavljam Mladen Bajić bio kvalitetan državni odvjetnik u još jednom mandatu, mislim da je zbog toga po logici stvari promjena koja onda otvara neke nove odnose, neke nove ljude, neke nove šanse, neke nove načine rada, ne samo stil je svakako dobra promjena. Državni odvjetnik nije samostalan, naime samostalan je u svom radu ali nije nezavisan od svega onoga što se događa. Kad mi govorimo o nezavisnosti naših pravosudnih tijela uključujući državnog odvjetnika jedino što mislimo je nezavisnost od politike, i mislim da je ta nezavisnost u velikoj mjeri osigurana u zadnjih godina ali naša pravosudna tijela mogu biti ovisna od puno drugih stvari, od svojih unutrašnjih odnosa, interesa, grupa. Državno odvjetništvo je ovisno o sudovima. Ono mora respektirati, naime moralo je do sada stanje sudova i koju će sudbinu doživjeti njihov rad na tim sudovima na kojima mora biti verificiran. A sudovi su također nezavisne institucije o kojima često puta i s pravom možemo iznositi i negativna, naime ne samo afirmativna stajališta jer oni su nezavisni od politike ali pitanje da li ta nezavisnost baš jamči punu kvalitetu. O tome se može i treba raspravljati a državnom odvjetniku je vrlo snažne korelacije i prema radu tih sudova. Da li je državno odvjetništvo u odnosu sa medijskom slikom koja se stvara? Ne bi trebalo biti, ali često puta ta medijska slika utječe na ukupnu klimu u krugovima moći i čini mi se da je državno odvjetništvo do sada osluškivalo zapravo i taj dojam koji se stvarao oko nekih slučajeva koji su bili od njegovog posebnog interesa u medijima što je možda u tim okolnostima utjecaja medijske slike na sve ostale aktere pa onda i na efikasnost državnog odvjetnika razumljivo, ali nadam se da je ta situacija iz nas. Sjećamo se onih priča o tome kako iz Državnog odvjetništva što je ono uvijek demantiralo, zapravo izlaze podaci kojima se onda usmjerava i ta medijska slika kao nekakva boćna potpora uspješnosti rada državnog odvjetnika što je također formalno nedopustivo, ali nisam siguran da ponekad nije bilo prisutno. Imali smo jednog državnog odvjetnika koji je dok sam ja bio ministar obrane, on je došao u kafić u kojem sam ja bio bez osiguranja, on je sa sobom imao tri tjelohranitelja, recimo da je njegov motiv bio čist, da je sve to što je radio bio u pravu, on je jurišao na sve, ali sve da je bio u pravu, sustav nije bio spreman to prihvatiti jer još nije bio čist, još nije bio dovoljno sposoban da ga prihvati i u tom smislu ono što je predsjednik Republike rekao o kukurijekanju preranom, u tom vremenu ima logiku, ali danas, danas više ne. Danas ja smatram da je zaslugom i Hrvatskoga sabora i zakona koji je donio, ukupnog razvoja društva, stanovite mudrosti koja postoji i unutar čak, i unutar političke elite došlo do takovih uvjeta rada Državnog odvjetništva pa onda i sudova pa onda i ostalih tijela koji će onemogućiti pojavu takovih strahova. Tu je i policija, policija unatoč postojanja policijskog USKOK-a je u vrlo važnom suradničkom odnosu, odnosu suradnje sa Državnim odvjetništvom i o kvaliteti toga odnosa može ovisiti efikasnost i državnog odvjetnika. A da ne spominjem sve te odnose preslikane na lokalnu razinu na kojoj državni odvjetnik zapravo ima vrlo malo utjecaja jer se radi o vrlo dalekom i vrlo kompleksnom procesu koji se događa negdje tamo u nekakvom gradu gdje postoji posebna nekakva, odnosi policije, državnog odvjetnika, sudova, medija, političkih moćnika i efikasnost državnog odvjetnika ne može biti, naravno u takvim situacijama univerzalna, ali sva ta tijela bi trebala biti dio vertikale i u tom slučaju svako stvaranje zasebnih otoka koji bi bili otporni na utjecaj i policijske vertikale i Državno odvjetničke vertikale je nešto što je apsolutno deformacija i treba vrlo brzo biti prepoznato i otklonjeno. Naravno tu su i nadzorna tijela, druga revizijska, boćna revizijska nadzorna tijela kao što je Državna revizija, unutrašnje kontrole, nadzorni odbori koji također na neki način mogu doprinijeti boljem radu Državnog odvjetništva, ali i ne, ako ta tijela ne rade svoj posao kako treba. I mislim da sam malo čak i odužio u ovom vremenu, dakle radi se o pozitivnom kontinuitetu, radi se o imenovanju koje ipak otvara prostor da se poboljšaju, da se unaprijede mehanizmi funkcioniranja, da neke mehanizme Državnog odvjetničkog taktiziranja koji je povremeno provodio bivši državni odvjetnik što ja ne ocjenjujem a priori negativnim, ali upozoravam na to što nije ideal, odvjetništvo mora biti slijepo i glupo. Dakle, novi državni odvjetnik je u prilici da napravi skok, kvalitativni skok u svom radu, ali generalno dakle sačuvanje i kontinuiteta koji se uspinje je svakako dobra i Klub zastupnika HNS-a će podržati ovo imenovanje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Vladimir Šeks.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, dame i gospodo, 14 zastupnika i zastupnica je pri kraju ove rasprave o imenovanju glavnog državnog odvjetnika RH. Tu je još tajnica plenarne sjednice Sabora, stenografkinja, dvoje na galeriji i gospodin koji je [[Upadica predsjednik: Pitanje je kvaliteta, poštovani zastupniče.]] Da. Mislim da se ovdje pristupa sada, da to zorno prikazuje cijeli postupak kao da se, koji je ispod razine izbora predsjednika kućnog savjeta. Ispod razine izbora predsjednika kućnoga savjeta. Mi smo dobili 27. veljače od Vlade, predsjedniku Hrvatskog sabora prijedlog odluke o imenovanju glavnog državnog odvjetnika RH sa obrazloženjem da glavnom državnom odvjetniku istječe mandat pa Vlada predlaže da se za glavnog državnog odvjetnika imenuje gospodin Dinko Cvitan. I to je sve. Piše navedeni prijedlog odluke sa odgovarajućom dokumentacijom nalazi se u prilogu, u prilogu postoji životopis gospodina Dinka Cvitana, ništa više. Radi se o glavnom državnom odvjetniku koji je na čelu institucije koja po Ustavu, članku 125. Ustava kao neovisno, samostalno, pravosudno tijelo koje poduzima postupke protiv počinitelja kaznenih djela i drugih kažnjivih radnji, brine se o interesima imovinskim interesima RH i poduzima druga pravna sredstva za zaštitu Ustava i zakona, dakle od jednoga i čuvara i zaštitnika ustavnopravnoga poretka RH. Pa zar se doista se Vlada nije udostojala da kaže jednu jedinu rečenicu zašto predlaže gospodina Dinka Cvitana za glavnog državnog odvjetnika. Pa nije samo razlog taj što ističe mandat dosadašnjem glavnom državnom odvjetniku. Ovdje su se mnogi trudili ukazivati, to je bilo iz kluba SDP-a zašto je predložen Dinka Cvitana za glavnog državnog odvjetnika da je to iz dva razloga. Jedan je radi osiguranja kontinuiteta, a drugi da se poboljša rad Državno odvjetništva u cjelini. Ali to je rekao predstavnik kluba HDZ-a, iz Vlade ni jedne jedine riječi. Na nedavnoj konferenciji za tisak predsjednik Vlade je rekao da glavni državni odvjetnik Mladen Bajić učinio toga puno dobroga i nešto ne dobroga i ništa više, ali u pisanom podnesku Hrvatskom saboru predsjednik Vlade nema ni jedne jedine riječi ni obrazloženja, ni argumentacije zašto predlaže upravo gospodina Dinka Cvitana. To su govorili i drugi zastupnici, klubovi zastupnika, to smo govorili mi na Odbor za pravosuđe, danas predsjednik Odbora za pravosuđe i mi koji smo članovi Odbora za pravosuđe. Pa neki dan je dato više obrazloženja od strane predsjednika Vlade za promjenu glasnogovornika Vlade. Predsjednik Vlade je rekao da odlazi dosadašnja glasnogovornica Vlade, dolazi novi glasnogovornik jer je dosadašnja glasnogovornica da je to rad koji da je došlo do zasićenja. Dakle dato je više obrazloženja i razloga zašto dolazi do promjene glasnogovornice Vlade, a opet ni riječ o imenovanju zašto dolazi novi glasnogovornik Vlade, a još manje dato zašto se predlaže imenovanje. Ja znam da je sada predsjednik Vlade vjerojatno na putu u toj mjeri važnih državničkih razloga posjeti Australiji i Novom Zelandu, ali zar nije mogao netko od Vlade … ministara svaka čast zamjenici ministra, ali gdje je ministar, gdje su potpredsjednici Vlade? Nema ih. To pokazuje koliko Vlada vrlo ozbiljno pristupa ovome poslu. Zašto je došlo što istekom mandata se približavalo vrijeme da prestane mandat glavnom državnom odvjetniku? Zašto nije premijer dao nikakvo obrazloženje, zašto neće predložiti dosadašnjeg glavnog državnog odvjetnika Mladena Bajića ponovo za novi mandat? On nije dao nikakvo obrazloženje jer koliko koje god bi obrazloženje dao ne bi prikrilo temeljnu činjenicu da nije predložio Mladena Bajića za nastavak mandata iz razloga osobnog kaprica. Da je to jedina isključiva odluka ne Vlade nego isključivo premijera da iz osobnog kaprica on neće nije htio predložiti Mladena Bajića za novog glavnog državnog odvjetnika. I onda se doista tražilo rješenje da se predloži netko iz sustava jer ako bi predložen netko bio izvan sustava, a neki procesi bi pošli po zlu, tada se premijer nije htio riješiti toga nije htio natovariti sebi na križa da bude odgovoran zato što je nekoga izvan sustava predložio i da je izabran za glavnog državnog odvjetnika, a neki procesi kapitalci itd. su loše završili. I zato ide prijedlog gospodina Cvitana. Ja podržavam u ime kluba izbor gospodina Cvitana za glavnog državnog odvjetnika jer mislim da on neće samo nastaviti politiku kontinuiteta nego da sam se uvjerio u to i u ovoj raspravi na Odboru za pravosuđe da će on biti osoba i dužnosnik koji će uspješno provoditi sve akcije koje su vezane za progon koruptivnih kaznenih djela, organiziranog kriminala, a osobito mu vjerujem da će raditi na predano na tome da se potencijalni počinitelji kaznenih djela liše plodova svojih zločina. Dakle da ne zadrže imovinsku korist, imovinu koju su kriminalnom stekli jer je izmjenom Zakona o USKOK-u koji je stupio na snagu 15.prosinca prošle godine osnovan poseban jedan odjel koji će trebati budno pratiti na imovinu potencijalnih počinitelja kaznenih djela, tu imovinu na neki način zamrznuti tako da to bude odvraćanje od potencijalnih kriminalaca, neka vrsta, da se ne nadaju da će zadržati plodove svoga kriminala. I drugo što sam uvjeren da će glavni državni odvjetnik, ono što je i danas isto ovdje iznio, što je iznio na sjednici Odbora za pravosuđe, isto predano raditi u okviru pravosudne suradnje sa državnim odvjetništvima ili javnim tužiteljstvima Srbije i drugih susjednih država, poglavito Srbije, da se svi oni počinitelji kaznenih djela koji su kaznena djela prouzročili na području Republike Hrvatske u Domovinskom ratu za vrijeme oružane pobune i okupacije da se procesuiraju u Hrvatskoj i da se izbije adut iz ruke. Konačno da u okviru te međunarodne suradnje kao što je danas isto istaknuo da je kandidat za glavnog državnog odvjetnika Dinko Cvitan, da Srbija ne koristi za nastavak svojevrsne pravosudne agresije i dalje putem suda za ratne zločine i Državnog odvjetništva za ratne zločine, Tužilaštvo za ratne zločine Srbije, optužnice, zločinačke JNA. Optužnice zločinačke JNA koje su njeni organi, vojna tužiteljstva, vojni sudovi, istražni sudovi, … '92. godine pokrenuli, podnijeli te optužnice i te optužnice i dan danas je preuzela i prihvaćaju ih pravosudna tijela Srbije, Tužiteljstvo za ratne zločine izdaju i međunarodne tjeralice i tjeralice i potjernice i ponašaju se kao mini Haag. I tu je Dinko Cvitan jednostavno mu vjerujemo da će taj oblik te suradnje na taj način unaprijediti, isto kao što mu vjerujem da će unaprijediti onaj oblik progona za kaznena djela ratnih zločina. Imamo bazu podataka ratnih zločina, ali ono što smo istaknuli i na raspravi o godišnjem izvješću državnih odvjetništava za 2012. godinu, ja očekujem od glavnog državnog odvjetnika da hrvatskoj cjelokupnoj javnosti podastre jedan točan pregled svih kaznenih djela počinjenih za vrijeme oružane pobune, Domovinskog rata, oružane agresije na Hrvatsku, sa svim mjestima na kojima su počinjeni ratni zločini, zločini protiv civilnog stanovništva, međunarodnog prava, ratni zarobljenika sa dakle mjestom zločina, koje su žrtve toga, tko su i u kojoj se fazi nalaze postupci. Da li se to nalazi još u fazi prijave protiv nepoznatih počinitelja, da li se nalazi u fazi istrage, da li se nalazi u fazi optužnice ili da li se nalazi u nekoj vrsti fazi suđenja i koliko je osuđeno. Mi te podatke još i danas nemamo. Neki dan je na, mislim da je objavljeno u jednom dnevnom listu informacija iz Ministarstva, glasnogovornik Ministarstva pravosuđa, da je primjenom tri Zakona o oprostu, da je oko 22 000 osoba abolirano primjenom Zakona o oprostu. To je bilo uglavnom za, moralo je biti za oružanu pobunu ali tu se nalazimo najedanputa na jednom nevjerojatnom terenu, dakle željeli bismo dobiti točni raster svih tih, kompletnu specifikaciju svih žrtava, mjesta zločina, izvršitelja, naredbodavaca za koje se zna. Da se ne dogodi to da neki dan pročitam u jednom dnevnom tisku da je jedan županijski sud primjenom Zakona, izvanraspravno vijeće županijskog suda primjenom Zakona o oprostu oslobodio daljnjeg kaznenog progona čovjeka koji je '92. ili '93. osuđen na 20 godina zatvora, a koji je nesporno prema priznanju, jer sam ja sudjelovao u njegovoj razmjeni, prema njegovom priznanju u sudskom postupku pred istražnim sucem priznao da je hladnokrvno u zasjedi dočekao dvojicu hrvatskih gardista u Vukovaru i ustrijelio ih kao pse pred gostionom.
Privedite kraju, izišlo je vrijeme.
I on je aboliran. Dakle da zaključim, hvala lijepo gospodine predsjedniče, da zaključim, Klub zastupnika HDZ-a glasovat će za imenovanje Dinka Cvitana glavnim državnim odvjetnikom Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Imamo četiri replike. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Šeks, slažem se s vama kad ste rekli da je ova rasprava, atmosfera u kojoj se ona odvija ispod razine izbora predsjednika kućnog savjeta, s tim da vas samo ispravim, 15 je zastupnika i 1 zastupnica ovdje trenutno u Saboru i predsjednik Sabora je isto zastupnik. Ja bih rekao da više prašine izazove imenovanje kad Milan Bandić imenuje nekog šefa tržnice zagrebačke ili zagrebačke ribarnice nego što je ovo danas. To nije dobro, to je loše. A loše je zato što se raspravlja o mogućem državnom odvjetniku gotovo u potaji navečer u 8 sati u Saboru. To se ne čini. Rekli ste da je to važna funkcija, jedna od najvažnijih funkcija u državi i da to radimo u popodnevnim satima u ovakvoj atmosferi ne doliči Saboru i zato Sabor nema ugleda. I neće ga ni državni odvjetnik imati ako ćemo se tako ponašati. Rekli ste da je predsjednik Vlade obrazložio da mijenja glasnogovornicu ili glasnogovornika zbog zasićenja njihovoga. Međutim, to smo mi zaključili u ime svoga kluba. Predsjednik Vlade je promijenio Bajića čini mi se zbog zasićenja Bajića. Vrlo teško je mogao biti za novi mandat gospodina Bajića obzirom što je sve izgovorio o poslovima gospodina Bajića proteklih godina kad je bio u opoziciji. Na to smo upozorili ovdje u Saboru, citirali smo ga točno i mislim da je ovaj puta gospodin premijer nije pogriješio.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šeks.
Kako to mislite kolega Vukšić da ovaj puta nije pogriješio, da nije pogriješio u pogledu toga što je iznio točan razlog da je zasićen sa Mladenom Bajićem. Ako ste na to mislili onda je to vjerojatno točno. Ja vjerujem premijeru kad on govori o zasićenjima. Možda je samo propustio dodati da je zasićen sa glasnogovornikom Vlade, da je zasićen sa glavnim državnim odvjetnikom, a možda ćemo uskoro doznati da je sa još nekim zasićen. Dobro ne možemo tako daleko ići. Može biti da će još netko, da će još jedan osjećaj zasićenja se kreirati kod predsjednika Vlade jer to je izgledno. Vidite da se neki ljudi mijenjaju zbog toga što predsjednik Vlade ima doživljaj zasićenja. To je isto nama malo nutricionistički, gastronomski jedan fenomen ali to je u izuzetnim slučajevima i izuzetnim osobama sasvim uobičajeno.
Poštovani zastupnik Josip Kregar, replika.
Počet ću od posljednje rečenice gospodina Šeksa u ime kluba. Dakle, HDZ će podržati izbor gospodina Cvitana za glavnog državnog odvjetnika gdje mi pada na pamet rečenica sve je dobro što se dobro svrši. Prema tome, treba istaknuti dvije stvari. Gospodin Mladen Bajić završava svoju funkciju uz puno pohvala javnosti, medija, zastupnika. I druga je stvar, gospodin Dinko Cvitan bit će nadam se izabran za glavnog državnog odvjetnika kao čovjek u koga se polažu mnoge nade. On ostavlja i je kompetentan čovjek, zna posao koji radi i očito ima srca i volje da ga dobro završi. Ja bih međutim htio istaknuti još neke stvari koje malo zbog intonacije ovih govora prethodnika dolaze do izražaja, a to je činjenica da li postoji izvjesna nevoljkost u predlaganju kandidata koja se očituje u recimo ocjeni proceduralnih propusta ili nedostataka. Tu stvar ili takav zaključak moguće je otkloniti samo na jedan način, a to je da se glasovanjem pokaže podrška gospodinu Dinku Cvitanu i to od strane i onih koji su ovdje na neki način osumnjičeni ili barem jedna sjenka sumnje pala na to, da li oni doista ga žele za glavnog državnog odvjetnika. To će se vidjeti na glasovanju sutra. Moj zaključak je da žele. Uostalom gospodin premijer je u svom obraćanju i u govoru kojem je najavio izbor gospodina Cvitana odao sve pohvale i zahvalnost gospodinu Bajiću na njegovom dosadašnjem radu. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šeks.
Slažem se ja poštovani kolega Kregar da je predsjednik Vlade neki dan u svom govoru samo, nije samo odao pohvale. On je rekao da je Mladen Bajić napravio brojne dobre stvari, sjajne stvari ali i neke i manje druge dobre, ovo ste malo zaboravili. Ali zar ne bi bilo primjereno da je na ovom papiru jednome kada je predsjednik Vlade dostavio to predsjedniku Hrvatskog sabora rekao Vlada je na sjednici toj i toj predložila gospodina Dinka Cvitana za glavnog državnog odvjetnika sa obrazloženjem. Smatramo da je glavni državni odvjetnik, da će Dinko Cvitan biti kvalitetan, uspješan, sposoban glavni državni odvjetnik koji će unaprijediti rad. Ništa. To je morao gospodin Grbin iznijeti u svojoj raspravi, to ste iznosili i vi. Ja ne razumijem zašto? Ako se radi o dostojanstvu, dignitetu te funkcije, ako se radi. Zamislite da ovdje recimo bira predsjednik Vrhovnog suda, a da predsjednik Vlade pošalje dopis mi predlažemo za predsjednika Vrhovnog suda Peru Pravdića, u prilogu životopis. Nešta škripi.
Kolega Šeks, ipak treba vjerovati u kreativnost i mudrost Hrvatskog sabora, maštovitost čak. Dobro. Poštovani zastupnik Saša Đujić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šeks, pažljivo sam slušao vašu raspravu, kolega Vukšić me ispravio, je 16 nas je u sabornici zaboravili ste brojati sebe i predsjednika ali to je manje bitno. Vi ste rekli da je premijer dao veće obrazloženje za promjenu glasnogovornika Vlade nego o prijedlogu izbora novog državnog odvjetnika. Pa ja isto nisam primijetio da je došlo u Sabor pisano obrazloženje zašto se mijenja glasnogovornik Vlade, odnosno to obrazloženje koje je dao za promjenu glasnogovornika Vlade jednako tako je dao na sjednici Vlade što ste i sami rekli u svojoj raspravi upravo i zbog čega dolazi do promjene glavnog državnog odvjetnika. Da li je to trebalo možda napisati? Možda da, možda ne. Ali gospodin Cvitan sigurno nije nepoznata osoba ni vama ni nama zastupnicima ni njegov rad, a i sama činjenica da se slažete sa njegovim izborom što ste sami rekli na kraju vaše rasprave govori da prihvaćate obrazloženje zbog kojeg dolazi do promjene jer da ga ne prihvaćate onda se ne biste s njime slagali. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šeks.
Poštovani kolega Đujić slažem se ja s vama, ali nema, vidite nema, evo tu je ovdje je papir u kojem nema ništa, samo stoji da Vlada predlaže imenovanje glavnog državnog odvjetnika u osobi Dinka Cvitana. U prilogu odgovarajuća dokumentacija. A kad se gleda što je to u prilogu odgovarajuća dokumentacija to je curicullum vitae životopis gospodina Dinka Cvitana. Dakle, nema ničega, nema ničega. Je poznat on javnosti ali ne možete, znate ako je netko poznat javnosti samo dostaviti ime i prezime uz životopis i s time označiti zašto Vlada predlaže. Ne može zato što je poznat, što je u javnosti poznat i priložiti njegov životopis. Mora reći zašto predlaže i koje ima potrebne reference i kvalitete za izbor, zašto ga predlaže. Ja mislim da je svakom već danas ovaj jasno i u ovoj sabornici i u javnosti da nije bio primjeren način. Iskreno kažem, ja podržavam u ime kluba i izbor gospodina Dinka Cvitana za novog glavnog državnog odvjetnika ali način, procedura do koje je došlo ne u Saboru, u Saboru je bilo sve savršeno. Predsjednik odbora i odbor, predsjednik Sabora svi su savršeno radili kako treba i na koji način. Ali sa one druge strane je trebalo pokazati više dostojanstva i digniteta u cijeloj toj proceduri koja se odnosi na predlaganje i izbor glavnog državnog odvjetnika.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šimunović, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šeks iz životopisa gospodina Cvitana koji smo dobili na uvid nesporno je da gospodin Cvitan ispunjava sve uvjete da postane glavni državni odvjetnik. Nema razloga sumnjati da se radi o dobrom i vrijednom kandidatu i čovjeku. No, muči me jedno pitanje. Što ako nismo zadovoljni sa radom bivšeg državnog glavnog odvjetnika? Kakvu promjenu točno očekujemo od njegova dojučerašnjeg zamjenika? Ne bi bilo dobro ako se radi samo o kozmetičkoj promjeni. Nadam se u ovom slučaju da neće biti tako. Pa evo i ja ću također sutra podržati gospodina Cvitana za glavnog državnog odvjetnika. Hvala.
Nema mjesta replici? Idemo u pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo ja ću govoriti o prijedlogu Odluke o izboru glavnog državnog odvjetnika Dinka Cvitana. Dakle, neću govoriti ni o gastronomiji niti o Dinku Bajiću niti o tome da li treba puno obrazloženja za osobu Dinka Bajića. Nas je ovdje, da li nas je 15 ili 16 ja bih se … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da namjerno sam to tako rekla. Ja bih, ne bih se niti na to osvrtala a složila bih se kao što je i predsjednik Sabora rekao da je bit u kvaliteti. Ali isto tako bih vas podsjetila kolegice i kolege da mi svake godine smo pratili rad Dinka Cvitana. Svake godine kroz Izvješće o radu Državnog odvjetništva. Jedan dobar dio svakogodišnjeg izvješća posvećen je radu USKOK-a. I svjedočimo kroz ta izvješća vrlo uspješnom radu USKOK-a kojim je Dinko Cvitan kao ravnatelj na čelu. Podsjetit ću vas da u prošlom Izvješću o radu Državnog odvjetništva za 2012. godinu uspješnost rada USKOK-a koja se mjeri postotkom osuđujućih presuda je bila visokih 94%. Danas smo čuli da je za prošlu godinu se ta uspješnost od 94% osuđujućih presuda, da se ta uspješnost povećala na 98%. Mi smo u nekim usuđujem se reći neozbiljnim raspravama mogli čuti da kakva je to hvala da je netko uspješan, da je to uspješnost ako ima 94 ili 98% osuđujućih presuda jer nismo u Sjevernoj Koreji. To je bila vrlo neozbiljna konstatacija jer ako uspješnost USKOK-a ili Državnog odvjetništva cijenimo sa tako visokim postotkom onda to samo pokazuje koliko je ozbiljan rad tog USKOK-a i koliko shvaća ozbiljnost da li nekoga optužiti i dići optužnicu olako ne biti siguran da imaš sve potrebne dokaze i utvrđene činjenice jer jednom a svjedoci smo to u nekoliko slučajeva, kad nekome prilijepite etiketu bez optužnice a kamoli s optužnicom može imati ne znam koliko oslobađajućih presuda, to će na javnost malo utjecati. Dakle, uz to što se pratio rad Dinka Cvitana kao ravnatelja USKOK-a kroz izvješća o radu Državnog odvjetništva ono što je izuzetno važno, neke kolege koje su danas prisutne i sada u ovoj raspravi znaju a to govorim radi kolege koji nisu članovi Odbora za pravosuđe, Odbor za pravosuđe je puna dva sata intervjuirao Dinka Cvitana. Sabor je taj koji bira glavnog državnog odvjetnika i koliko smatra ozbiljnom i odgovornom tu dužnost pokazali su članovi odbora između ostalog i članovi Odbora za pravosuđe koji su punih dva sata postavljali pitanja pristupniku. Ono što je mene osobno i kao članicu Odbora za pravosuđe i kao saborsku zastupnicu izuzetno impresioniralo, to je da netko kao što je Dinko Cvitan toliko godina biti ravnatelj USKOK-a a toliko u odgovorima na postavljena pitanja pokazati entuzijazma i želje da još više unaprijedi rat državnog odvjetništva u cjelini samo pokazuje da je on izuzetno dobar kandidat za tu odgovornu funkciju. U svom uvodnom izlaganju i predstavljanju nama članovima Odboru za pravosuđe, stavio je naglasak upravo na one teme koje su se vrlo često mogle čuti bilo u raspravi o izvješću o radu Državnog odvjetništva čak i danas. Dakle, ono što on smatra da posebno treba dodatno unaprijediti, to je svakako još daljnje procesuiranje korupcije i naravno da je s posebnim naglaskom na lokalnu razinu i svi smo svjedoci da treba pojačati nadzor nad radom županijskih i općinskih državnih odvjetništava ne na način da se stavljaju svi pod isti zajednički nazivnik da ne rade dobro, nego jednostavno kvalitetnim nadzorom poboljšati njihov rad. Ono što je posebno stavio naglasak to je povećanje učinkovitosti u procesuiranju privatizacije uz sve ograde zbog odmaka vremena i sve manje dokaza u tom djelokrugu, u tom djelu počinjenja kaznenog djela. Posebnu je pažnju stavio na oduzimanje imovine uslijed stečene imovine uz počinjenje kaznenog djela kao i ratnim zločinima. Njegovo izlaganje i vjerujem je isto tako puno utjecalo i njegovi odgovori na to da nakon puna dva sata Odbor za pravosuđe jednoglasno podrži prijedlog Vlade da Dinka Cvitana Sabor izabere za glavnog državnog odvjetnika. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prije nego što najavim repliku, s obzirom da se postavlja pitanje oko vremena rasprave o izboru glavnog državnog odvjetnika, želim radi zapisnika i hrvatske javnosti reći da je u raspravi 8 klubova sudjelovalo i u toj raspravi bilo je 26 replika i 21 odgovor na repliku. Osim toga prijavljena su 4 zastupnika u pojedinačnoj raspravi što sve skupa će trajati više od 4,5 sata. Kvaliteta tih rasprava nije da ocjenjuje ni predsjednik Sabora, čak ni pojedini zastupnik u Hrvatskom saboru mada ima pravo jer je važna interakcija u raspravi u Hrvatskom saboru ali najvažnije je da to čuju građani. Sada imamo repliku poštovanog zastupnika Vladimira Šeksa.
Hvala gospodine predsjedniče. Slažem se kolegice s vama da ili neznanice ili neki drugi, s drugom nekom karakteristikom zlobnici navode da je taj visoki postotak osuđujućih presuda 94% kod uglavnom koruptivnog kriminala da to o njima odaje dojam kao da se radi o državnom odvjetništvu u Sjevernoj Koreji, kod … Radi se očito o sprezi neznalica i malicioznih ljudi jer se ne radi, radi se da je od 94 gdje su optužena su osuđeni, dakle ne radi se o tome, o kaznenim djelima, o broju kaznenih djela jer prije optuženja u ogromnom broju kaznenih prijava što je vidljivo iz tih statističkih je li i veliki broj kaznenih prijava odbačen jer nakon kriminalističke obrade daljnji postotak još, dakle radi se samo o onim optuženima koji su osuđeni na konačno, da bi bio prigovor, pa ne sudi državno odvjetništvo, sudi sud, onda je taj prigovor upućen na krivu adresu, onda je trebao biti adresiran sudu, da on to pokorno prihvaća 94% svih optuženja. Ima druga jedna stvar isto, gdje je danas na ovoj raspravi na Odboru za pravosuđe rekao Cvitan, demonstrirao jedno stajalište, jedan stav da njemu nije politika i da mu neće politika na njega utjecati. Imamo u tom pravcu i vjerujem i njegovim izborom će se otkloniti i one eventualne sumnje i dvojbe da je kod, u ranijim razdobljima bilo nekog selektivnog pristupa u kaznenom progonu.
Hvala lijepa. Nema odgovora. Slažete se, to je dobro. Poštovani zastupnik Saša Đujić, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Pa evo ja ću stvarno kratko, već je puno toga rečeno večeras, ali moram reći par riječi. Ja spadam u one koji misle da je ova odluka, odnosno prijedlog o zamjeni čelnog čovjeka u Državnom odvjetništvu dobra odluka ove Vlade. Smatram također da je gospodin Bajić u ovih 12 godina puno napravio, napravio je dobrih stvari. Da li je mogao bolje? Vjerojatno je mogao, svatko tko je radio je mogao, može uvijek napraviti puno bolje. Ali mislim da nakon 12 godina je stvarno došlo vrijeme za promjenu, smatram da je ona jako bitna nakon toliko vremena jer i kod najupornijih i najkvalitetnijih uvijek dolazi do pada motiviranosti, do zasićenja pa rekao bih slobodno, čak i do zamora. Tako da na ovako važnim funkcijama i ovakvim mjestima kao što je glavni državni odvjetnik trebalo bi stvarno nakon nekog vremena mijenjati ljude, mijenjati ih na čelnim pozicijama zato što i sa svojim radom, htjeli, ne htjeli dolaze u kontakte i s nekim skupinama u društvu, s nekim pojedincima pa onda i tu dolazi možda do upitnosti nekad vjerodostojnost njihova rada iako to ne mora biti tako, znači ne mora značiti da to na njihov rad stvarno utječe, ali svi smo mi ljudi od krvi i mesa pa tako da dobre su promjene, u svakom slučaju nakon određenog proteka godina. Prijedlog da gospodina Bajića zamjeni gospodin Cvitan, mislim da je dobar. Životopis gospodina Cvitana i njegov rad dosadašnji na čelu USKOK-a svakako je garancija da se radi o osobi koja, vjerujemo svi skupa će dobro obavljati taj posao. To je odluka kontinuiteta, a kao što nas je puno već ovdje to i reklo, ali ja bih rekao i svojevrsnog osvježenja jer gospodin Cvitan sigurno ima određenu motiviranost za napredak u karijeri i u daljnjem radu tako da mislim da je to jedno osvježenje u Državnom odvjetništvu koje bi samo trebalo poboljšati njegov rad. Posebno me veseli što je gospodin Cvitan danas na odboru, kada se predstavljao najavio posebnu pažnju protiv borbe korupcije, protiv korupcije na lokalnoj razini i to je svakako veliki problem. Problem je ovo što su neki govorili, kolege prije mene i neujednačenost rada općinskih i županijskih državnih odvjetnika. Problem i jedan veliki niz neargumentiranih anonimnih prijava koje idu protiv lokalnih čelnika pa onda i Državno odvjetništvo i USKOK nekada čak i gube puno, puno vremena, resursa i financija u istraživanju nekakvih, ajmo reći neutemeljenih optužnica. Ja vjerujem da je jako malo uopće gradonačelnika, načelnika ili župana u Hrvatskoj protiv kojih ne postoji barem jedna anonimna prijava. A onda bi bilo dobro kada se provede istraga, znači evo i danas, proteklih dana gledamo bombastične naslove po medijima, USKOK istražuje ovog, USKOK istražuje onog i tu nema boja stranačkih, ali mislim da se i tu stvara već percepcija u javnosti krivnje, samo po sebi pokretanje istrage protiv nekog, već ljudi tu osobu doživljavaju kao krivu, a onda ako se s vremenom pokaže da su optužbe bile neutemeljene, onda se teško oprati od toga. Odnosno, ne znam, možda bi trebalo naći nekakav model da kada nakon nekog vremena se utvrdi da je neka optužnica ili neka istraga bila neopravdana i neargumentirana, nekako javnosti izvjesiti da je optužnica, da je provedena istraga, da je optužnica odbačena jer imamo i takvih primjera u povijesti da je protiv nekih čelnika su vođene istrage pa bi na kraju bile odbačene, međutim oni bi i dalje bili označeni kao krivci u svojim sredinama. Isto tako pravosuđe, činjenica je da je ono neovisno, ali da je jedan određeni problem u pravosuđu jer da nekada USKOK provede istragu, Državno odvjetništvo predloži podizanje optužnice, a onda sudu dok pokrene proces prođe i po nekoliko godina jer jednostavno ništa se po tom pitanju ne dešava. Onda bi bilo, imamo situacija da recimo protiv nekih čelnika su se pred izbore, praktički lokalne počele voditi istrage za optužnice stare po 6, 7, 8 godina. Sve u svemu, izbor gospodina Cvitana smatram da je dobar i smatram da će on sa svojim najavama koje je najavio danas na odboru svakako podići kvalitetu rada i Državnog odvjetništva, ali i svih ovih stvari koje sam spomenuo i na lokalnim razinama. I jako je bitno da oko ovakvih odluka kao što je imenovanje glavnog državnog odvjetnika postoji konsenzus svih političkih opcija. Ja se nadam da će sutra, a također i prilikom izbora i glasanja u povjerenju gospodinu Cvitanu postojati konsenzus kao što je postojao danas i na odboru i vjerujem da će on biti jednoglasno izabran, bar se nadam jer to svakako daje veću odgovornost njegovom budućem radu, ali garancija da ima podršku svih nas političkih čimbenika, ajmo to tako reći. I još moram jednu kratku opservaciju, to sam zaboravio kolegi Šeksu u replici reći. On je rekao da premijer danas nije ovdje da brani ovaj prijedlog jer da se nalazi na vrlo važnom putu u Australiji u Novom Zelandu. Premijer je danas na vrlo važnom putu, ali u Bruxellesu na sjednici Vijeća ministara gdje je tema sigurnosno stanje u Ukrajini pa evo, čisto ta kratka ispravka. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, poštovani zastupnik Branko Vukšić, prva replika.
Uvaženi kolega Đujić, vjerujem da će biti kada bude glasanje, ne znamo, mi ne određujemo kada bude glasanja, jednoglasno izbor jer ni jedan klub koliko sam čuo nije se protivio prijedlogu. Rekli ste, zapravo ja repliciram zbog toga, čuo sam vašu rečenicu da određeni problemi u pravosuđu postoje. To su ogromni problemi, pravosuđe je najslabija točka, daleko slabija od Vlade i svega ostalog u Hrvatskoj, u čitavom državnom aparatu, odnosno državnom sustavu. Neovisno pravosuđe. To je alarmantan problem o kojem bi Sabor trebao raspravljati, da ne ponavljam sve ono što sam već puno puta govorio koliko sudski procesi traju, koliko je neučinkovito pravosuđe, način na koji se donose odluke, kakvi su suci itd. jednom drugom prilikom. Vi ste rekli isto da ste nešto zaboravili spomenuti što je gospodin Šeks, ja se nadam da neće biti nakon 4 godine 5 kada budemo raspravljali ili za godinu dana da je to stvarno Dinko Bajić, vjerujem da će to biti Dinko Cvitan da neće biti Bajić poslije Bajića. Taj lapsus se nije slučajno dogodio.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić ja se slažem s vama u ovom svemu što ste rekli. pravosuđe je definitivno veliki problem našeg društva i mogu reći čak i kočnica u nekim društvenim procesima. I jedino što mene isto nekada zabrinjava da kada mi u ovom Saboru ili kada politika progovori o tim problemima onda često neki kojima paše očito takvo stanje u pravosuđu govore da je to pritisak politike na neovisno pravosuđe. I mislim da je dobro upravo ovo sve što ste rekli da bi mi trebali što više o tom problemu razgovarati i tu postići konsenzus svih političkih opcija da uvidimo da je to stvarno problem i da o njemu progovaramo jer jedino na takav način to sve zajedno možemo riješiti. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Vladimir Šeks, replika.
Hvala lijepa. Kolega Đujić ja znam da je premijer danas u Bruxellesu, ja sam rekao da je on na putu za Australiju, ali nisam isključio da je on u Bruxellesu. Ja sam na jedan blaaago, vrlo blago ironičan način … to da premijer nije pred Saborom i netko drugi od zamjenika ili od ministara ironizirao sam to sa jednom vrlo blagom ironijom kažem, vrlo blagom da se očito radi o jednom neobično važnom državnom posjetu Australiji i Novom Zelandu. Čito jedan blagi prijekor.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šeks neću sada ja o Australiji i Novom Zelandu i neću uopće ulaziti u takve diskusije. A ovo što nema premijera danas ovdje i što nema ministara mislim da nije umanjilo kvalitetu naše rasprave o ovom problemu, niti mislim da je nas zakinulo u nekakvim saznanjima ili informacijama da bi mogli kvalitetno raspravljati o ovom prijedlogu. Hvala vam lijepo.
Poštovana kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Mislim da ovaj vladin prijedlog za imenovanje Dinka Cvitana za glavnog državnog odvjetnika je jedna odluka odnosno taj prijedlog Vlade je utoliko dobar sam po sebi što je Vlada po zakonu mogla imenovati bilo koga tko nije iz Državnog odvjetništva, a ispunjava zakonom određene uvjete. Zato Vlada ima pravo. Međutim niti vlada Ivice Račana, niti vlada na čelu sa Milanovićem u takve stvari se nije upuštala što je u 2000.godine bio običaj da na čelo i u Državno odvjetništvo dolaze ljudi koji nikakve veze nisu imali sa Državnim odvjetništvom. S jedne strane to prije svega je priznanje struci da samo unutar određene profesije mogu izniknuti, mogu poniknuti najbolji kadrovi. Osim toga to je na tragu i onoga što je upravo danas obraćajući se zastupnicima rekao i gospodin Cvitan. Da je to u biti njegova kandidatura, da je on tako shvaća, a on zna zašto to govori, da je bio prvi suradnik glavnog državnog odvjetnika Mladena Bajića. I samo neznalice i samo zločesti ljudi, a još ako je kombinacija jednog i drugog onda je to ovako dosta destruktivno, može se ne sjetiti razdoblja početaka ozbiljnog rada Državnog odvjetništva i ustrojstva USKOK-a, što je tu od financijskog problema, od problema prostora, od problema kadrova. Gotovo svi kadrovi koje je imenovalo došli su upravo zbog tog timskog rada kako su se oni okrupnjavali i kako su se popunjavali. I taj rad je rezultat zaista timskog rada. To je otvoreno rekao i gospodin Dinko Cvitan. Mi smo na takav način i razgovarali u nekim razdobljima kada se jednoglasno prihvaćalo Bajićevo izvješće. Onda su puhnuli neki drugi vjetrovi i govorilo se sasvim nešto drugačije. Ne kritika opravdana koja je u svakom trenutku moguća bila biti izrečena prema radu u odnosu na rad Državnog odvjetništva nego se negiralo sve ono što je postignuto i što se nekada hvalilo. Zato evo i ja koristeći ovu svoju raspravu mogu reći da ne trebaju pravosudni dužnosnici, najviši pravosudni dužnosnici puno biti osupnuti pogotovo ne na hvale, možda više na kritike, a manje na hvale političara jel političari kada hvale drugoga u biti hvale sami sebe. I zato je taj posao vrlo težak. On nije zato da bude u tom smislu da bude popularan. Njegova dužnost je više da ne bude popularan, a da se drži Ustava i zakona. I kada tako zastupate neumorno istinu onda ste vi svakome na putu i nikom se ne sviđate. To se dobrim dijelom dogodilo i prethodniku Bajiću i to je ono što Cvitan priznaje. Priznaje da njegov mandat ne počinje ni od kuda. A mi političari često raspravljamo tako da svijet počinje od nas. To je nekorektno prema svim onima koji su utrli put, koji su na kraju krajeva dali i nama, govorim u najširem smislu riječi, svih dužnosnika koji imaju mogućnost i doći na čelo kao i Dinko Cvitan, na čelo Državnog odvjetništva. Njegov rad i sumnja hoće li on biti van politike, mi sumnjamo, a drugi iz Europe koji su vrlo kritični prema nama pa nam se to ponekad i ne sviđa pa onda to često politikantski ovdje zloupotrebljavamo jedna strana protiv druge strane, mislim da to trebamo sazoriti i kad su opravdane kritike poslušati, a kad su pohvale onda to shvatiti kao zajedničko priznanje pa i ja to shvaćam kao jedno zajedničko priznanje države u cjelini, a pogotovo Državnom odvjetništvu i konkretno USKOK-u kojem je Dinko Cvitan na čelu, kada je Europska komisija u svojoj ocjeni doslovno rekla kako USKOK pohvaljuje, kako je USKOK sposoban voditi istrage bez političkog utjecaja i prema osobama bilo kojim i bilo kako su te osobe povezane. Često se govori ovdje i to su očekivanja i to ne treba kritizirati ni medije zbog toga pa niti javnost najširu, ali kada se radi o pravosudnim dužnosnicima onda nema tu ničeg revijalnog. Nema tu Eliota Nessa, nema tu nekakvih zvučnih koji su više romansirani iz povijesti likovi koji su dobili nekakve nadnaravne moći. A kad već često se ovdje u svojim raspravama spomenuo Eliot Ness onda ne treba smetnuti s uma kako je Eliot Ness završio, propivši se, zabavljajući ljude u okolnoj krčmi ili baru već u Americi kako oni imaju takav naziv, pričajući, romansirajući svoj dogodovštine i na kraju propao, zadužen, morao se prehranjivati tako da je prodavao hamburgere. Prema tome, nema ničeg tu revijalnog. Istina koja se pred sudom dokazuje i utvrđuje, pa to vide najviše oni reporteri, oni mediji, oni novinari koji prate, a koja često nama na televiziji dolaze u nekim sekvencama. Koliko dana, koliko mjeseci da nešto što je interesantno javnosti može biti predočeno. Koliko iza toga mukotrpno stoji rada, koliko noći i ta ekipa koju su oni okupili i koju evo mediji, meni je to vrlo i simpatično, dobrim dijelom su to žene, zovu Bajićevi anđeli, možda će ih sada zvati Cvitanovi anđeli, koji mukotrpno rade od jutra do ponoći. To nitko ne vidi, eventualno vidimo ako ih vidimo u nekakvoj ulozi ako zastupaju optužnicu pred sudom. Dakle istina ide zadnja, u dronjcima,bez ikakvih svjetala, kamera, popularnosti i moja je to na neki način i želja jer smo vidjeli do sada kako se to često završavalo, to je imalo odjeka i u našim raspravama, kako smo se i sami tome povinjavali, a ne gledajući točno ono što možemo mi kao zakonodavno tijelo učiniti da se taj posao unaprijedi. Mislim da smo puno toga učinili u izmjenama Zakona o kaznenom postupku, dajući državnom odvjetništvu takve mogućnosti i takve mehanizme da daje odgovor na najteža kaznena djela, posebno organizirani kriminal. Organizirani kriminal koji je cvjetao, koji sada se raspliće pred našim sudnicama, može se dogoditi i mogao se dogoditi samo u neorganiziranom društvu. Ono što ostaje velika zadaća, o tome je također Dinko Cvitan i govorio, a to je posebna pozornost u radu županijskih državnih odvjetništava. To je nešto što sada svi kritiziraju, što sad se vidjelo da Državno odvjetništvo, odnosno ljudi u Državnom odvjetništvu mogu raditi od jutra do zore ali ne mogu kompenzirati sav taj rad jer na kraju krajeva sva ta djela odnosno nedjela događaju se na određenom području za koje je određeno županijsko odnosno općinsko državno odvjetništvo. Postupanje i ovdje jedna poruga uspjehu, dakle kad vas krene kritika onda što god napravili ne valja. Da je bio veliki broj odbačaja ili odbijajućih presuda, s pravom bi ovdje ljudi govorili pa čekajte, zašto oni idu u optuženja, nevine ljude optužuju. Ako je taj postupak osuđujućih presuda jako veliki u odnosu na optužnice onda se kaže e to je Sjeverna Koreja. Zar nije zaključak jedini mogući da se upravo prema najtežim zločinima ili najtežim zločincima postupalo vrlo oprezno, vrlo detaljno, dakle ondje što je teže bilo djelo tu se sakupljalo i sve više dokaza onako kao što na kraju krajeva i ne samo zakon nalaže nego i teorija kaznenog prava i postupka. Dakle što je teže djelo, moraju biti i teži odnosno mnogobrojniji dokazi. Dakle takvo jedno oprezno postupanje sigurno je i primjereno postupanje, naravno ne i preoprezno jer Državno odvjetništvo ne utvrđuje krivnju, o tome sam nešto malo prije u replici i rekli, to moramo prepustit dakle i kad god postoji najveći, osnovana sumnja, kada se čini da je osoba kriva to se prepušta sudu i taj rad Državnog odvjetništva i suda mora biti razdvojen. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Vladimir Šeks, replika.
Poštovana kolegice Ingrid Antičević, dobro ste zamijetili da je dobro što glavni državni odvjetnik dolazi iz redova organizacije, iz državno-odvjetničke organizacije. Pritom ste rekli da mnogi nisu dolazili iz te organizacije. Pa sad istine, radi potpune istine treba reći, ja već 50 godina pratim državno-odvjetničku i državno-tužiteljsku organizaciju, tamo od negdje '70.-tih do '90.-tih godina javni tužitelji Republike Hrvatske su bili redom politički izabrani ljudi koji nisu dolazili iz pravosudnih struktura nego su dolazili kao visoki politički funkcionari. Od '90. godine bilo je nekoliko javnih tužitelja Hrvatske koji su dolazili iz javno-tužiteljske ili državno odvjetničke organizacije. Jedan je bio Krunoslav Olujić koji je sa mjesta zamjenika, mjesta okružnog javnog tužitelja u Osijeku došao na mjesto javnog tužitelja Hrvatske. Drugi je Marijan Hranjski koji je kao zamjenik republičkog javnog tužitelja došao na mjesto javnog tužitelja Republike Hrvatske. Berislav Živković bio je odvjetnik. Radovan Ortinski je dolazio iz istražnog suda. Daklem, to je to. A konačno i moja malenkost koja je bila '67. do '69. godine zamjenik općinskog tužitelja u Vinkovcima i '71. do početka znamenite sjednice u Karađorđevu sedamdeset i je li toga jednog hladnog dana zamjenik okružnog tužitelja u Osijeku. I konačno 10. travnja '92. do 10. kolovoza devedeset, iste te godine javni tužilac Hrvatske. Daklem, bila je tu jedna plejada ljudi koji su dolazili iz javno-tužiteljske organizacije iz pravosuđa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa vi kažete kolega da vi dugo godina pratite rad Državnog odvjetništva, pratimo i mi na različite načine. I bolje da mi pratimo njih nego oni nas. Jel' tako? Da nije takvo vrijeme, malo šale. Međutim, ja nisam govorila o tim vremenima, niti ću ja umanjiti ni značaj bilo kojeg od tih ljudi koje ste nabrojili pa čak i vas iako se ja toga baš da vam pravo kažem i ne sjećam. Nisu toliko bili onda ni svjetla pozornice uperena, nit se smatralo, još uvijek je taj rad u to vrijeme, ako ćemo već se sjećati tih vremena nije bio toliko otvoren javnosti. S jedne strane je to bilo dobro, a s druge strane i nije bilo dobro. S jedne strane je to i veliki dobro i za Državno odvjetništvo koje radi u sadašnjem trenutku, to je sigurno olakšanje, ali s druge strane i teret. Iako mislim da ćete se složiti koliko god bila i onda teška vremena, koliko god su sada mnoge stvari raščišćene ili se raščišćavaju i da je istina krenula i da je ništa neće zaustaviti, da u biti nema lakog mandata.
Pandemija izjava i je i nije. Dobro. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvažena kolegice Antičević-Marinović, rekli ste u svom izlaganju da je Vlada mogla imenovati bilo koga. … [[Upadica Antičević-Marinović, ne razumije se.]] Da, koji ispunjava. Ali međutim, pa nije Vlada izabrana da radi bilo što i da izabire bilo koga. Vlada je dobro postupila ovaj puta što sam već nekoliko puta rekao. Međutim, nisam vas u potpunosti shvatio, o zločestima, neznalicama jer tu negdje bi mogli staviti onda i premijera u taj okvir. Jer što je sve premijer izrekao Državnom odvjetništvu, državnom odvjetniku do prije dvije godine i dva, tri mjeseca neću više citirati. Nadam se, ono što se slažem sa vama da će on i da ćemo mi skupa s njim sazrjeti. Rekli ste da je Europska komisija pohvalila USKOK i to ste jako dobro čuli, svi smo to čuli. Ali to je jako dobro čuti. Ali šteta što ne čujete što Europska komisija govori o drugim stvarima u Hrvatskoj. To se nikad ovdje u Saboru ne citira od saborske većine. Zato ne bih htio da se ovo pretvori, ova naša rasprava u jedan veliki panegirik. Mi smo dali jednu odu gospodinu Cvitanu što treba dati. Ne treba potpisivati uvijek bianco mjenicu. Mislim trebamo ga dostojanstveno dočekati, zaželjet mu sve dobro i ne možemo već unaprijed govoriti da će biti odličan, krasan, divan državni odvjetnik. Hajmo sačekati rezultate, vidjet ćemo nakon godinu dana kad bude njegovo prvo izvješće što će napraviti u ovoj 2014. godini. I ja se nadam da će se ostvariti sve ono što si mi priželjkujemo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Slažem se s vama, ali ako ste malo pažljivije pratili ja nisam rekla ni jednom riječju što će biti sutra i ne znate što ćete vi sutra napraviti ili bilo tko od nas. Ja sam govorila o njegovom dosadašnjem radu. Da budem malo još i jasnija, ako ste me pratili što sam rekla i ono što je meni replicirao kolega Šeks, i sami ste rekli da je to dobra odluka i to mi je drago da se slažete time. Ja sam samo htjela potencirati kako je Vlada mogla predložiti bilo koga koji ispunjava te uvjete, ali dakle nije išla u takvu jednu avanturu. Ja ne kažem da ni takva osoba ne bi mogla eventualno dosta dobro obavljati svoj posao, ali upravo se odlučila za osobu koja dolazi iz tog tima, koja dolazi, da je to priznanje na što je na kraju krajeva kada je premijer na Vladi obrazlagao taj prijedlog to je onda i rekao. I da sve ono što je dobro toga je bilo dosta dobro da se unaprijedi, što je bilo loše da se poboljša. Ali ovdje u takvim kritikama, pa ne treba od toga bježati kada je premijer Milanović i kritizirao rad Državnog odvjetništva i čelne osobe. Ali molim vas, sjetimo se tog i razdoblja i odnosa Državnog odvjetništva i policije. Koliko Državno odvjetništvo može biti sposobno ukoliko policija ne surađuje? Jer predmeti koji često mi kažemo da stoje u ladici, oni čak više ne mogu stati u ladici. Često neki predmeti stoje vjerovali ili ne u čitavoj jednoj sobi.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovani zastupnik Josip Kregar, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, drage kolegice i kolege tko govori zadnji mora govoriti pomirljivo, jer replike zadnjemu nisu dobro došle. Zato ću ja krenuti od sasvim jedne jasne istine, da je ovaj prijedlog jedan od najboljih mudrih političkih odmjerenih odluka naše Vlade. Zbog toga treba razumjeti da su kritike pomalo … [[Govornik se ne razumije.]] pomalo zakašnjena. Ja ne želim hvaliti tu odluku, ali je dobra odluka, složili smo se oko toga. Ja ovo ističem zato što u tome je malo nepravedno postavljena ocjena kako ministarstva i njihovih predstavnika tako i onih drugih koji su utjecali na ovaj konačni izbor. Zbog toga mislim da treba to naglašavati i priznati da se radi o mudroj, odmjerenoj, proporcionalnoj odluci. Javljam se međutim i zbog drugih dviju stvari. Jedno je da u ovim trenucima jako do izražaja dolazi činjenica da se institucije povezuju ne samo simbolički, sa imenom njihovog voditelja. Nije Mladen Bajić Državno odvjetništvo. Neće ni Dinko Cvitan biti Državno odvjetništvo. I uz njihove osobne kvalitete ne smijemo vezivati ukupno djelovanje 1716 ljudi koji u tom sistemu rade. Ne samo to, glavno pitanje koje se sada postavlja je činjenica da ima problema s određenjem mogućnosti i kapaciteta te institucije, tih tijela. Ne mislim samo u broju ljudi nego doista ne može se zauvijek pojačanom unutrašnjom motivacijom i angažmanom nadoknaditi činjenica da je na Državno odvjetništvo pao teret mnogobrojnih društvenih nepravdi. Ono što Državno odvjetništvo može je procesuirati dio cijelog tog problema. Nadati se da će kazne zastrašiti sve one koji su izazov. Ali neće popraviti ili promijeniti sam sistem u kojem u jednom ili u drugom dijelu pretežno na našim neuspjesima otkrivamo da se radi ne o slučaju, ne o pojedinačnom grijehu nego o sistemskoj problematici. Kad gospodin Cvitan govori o lokalnim šerifima, bez uvrede, on misli zapravo da mi imamo problem sa demokracijom i odgovornošću na lokalnoj razini. To je problem. Ne samo to da smo uspjeli neke, a većinu nismo uspjeli uhvatiti i dovesti pred sud. Zadnje što ću još reći je samo činjenica da ova rasprava pokazuje veliko priznanje radu Državnog odvjetništva i USKOK-a. Priznanje je to koje je naše subjektivno priznanje. Tu je bilo elemenata, i gospođa prije mene je ukazivala i Peđa Grbin je ukazivao na to, jedne izrazito pozitivne ocjene jednog europskog izvješća, zadnje. Međutim, ne radi se samo o tome. USKOK i Državno odvjetništvo izrazito pozitivno od neutralnih međunarodnih tijela su ocijenjeni i ranije. Ja skrećem ponovno pozornost na Progres reports, ona Izvješća o napretku, koja su dovela do toga da je prethodna Vlada doista imala i ova Vlada da je imala načina argumentirati napredak u pogledu ljudskih prava i suzbijanja korupcije. I za to je USKOK i za to je Državno odvjetništvo izrazito zaslužno. Međutim manje je poznato, a to su vrlo važne stvari, da je USKOK u studiji OECD-a proglašen i to u velikoj konkurenciji Estonije, Latvije, Hong Konga, kao najbolje samostalno antikorupcijsko tijelo. Ne samo to, istraživanje na … [[Govornik se ne razumije.]] koje je uspoređivalo 16 takvih institucija u tranzicijskim zemljama apsolutno kao uzor je isticalo USKOK. Zbog toga mislim da ta priznanja, dolazila ona prekasno, jesu mogla doći onda kad smo raspravljali o izvješćima, zapravo su veliki poticaj i pravo ohrabrenje onima kojima ćemo mi političku podršku moći dati sutra glasovanjem. Sve drugo što se desilo, ovaj ili onaj pogrešan potez ili nedostatak, bit će time zapravo kompenzirano, ispravljeno. A državni odvjetnik će na sebe uzeti zadatak s kojim teško se može nositi zbog velikih očekivanja koje građani u tome imaju, a to je da popravi jedan sistem. Jedan čovjek teško da može popraviti sistem ali dajmo mu u tome podršku.
Hvala lijepa. Završna riječ u ime predlagateljice poštovana zamjenica ministra pravosuđa Sandra Artuković Kunšt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo završno možemo zaključiti da je rasprava pokazala da je prijedlog Vlade prihvatljiv i osnovan pa čak i u ovoj formi u kojoj je sastavljen. On nije sastavljen u manjkavoj formi, forma odgovara relevantnim odredbama Ustava i Zakona o Državnom odvjetništvu i kao što rekoh dovoljna je bila da se na temelju nje ovako kvalitetna rasprava sadržajno provede. Glede opaske da se radi o smjeni uslijed nekog osobnog kaprica samo ću ponoviti isto što je već bilo rečeno, radi se o tome da je razdoblje na kojem je bio prethodni državni odvjetnik izabran u svom mandatu isteklo, odnosno isteći će u travnju. Istekom toga mandata predlaže se novi kandidat. I to je sve. Hvala vam.
Hvala i vama. Ipak zaslužujete jednu repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite, replika.
Nažalost, poštovana zamjenice, ne radi se o tome da je striktno u skladu sa Zakonom o Državnom odvjetništvu i sa Ustavom i sa ostalim propisima prijedlog Vlade učinjen u pogledu izbora glavnog državnog odvjetnika. To je forma bez sadržaja. To je pozivanje na puke činjenice formalne naravi. Glavnom državnom odvjetniku dosadašnjem istječe mandat, Vlada predlaže drugoga za tu dužnost i prilaže životopis. Nema obrazloženja, to nije obrazloženje. Životopis, dostava životopisa i prijedloga da se imenuje glavni državni odvjetnik nije obrazloženje. To je trebalo biti. To zahtjeva i dostojanstvo Hrvatskog sabora i dostojanstvo Vlade i dostojanstvo i dignitet funkcije glavnog državnog odvjetnika. To je pogreška koja je učinjena i ne bi bilo dobro da, šta bi vam falilo da i prihvatite da ste u tim koracima, plesnim koracima stali na nogu plesnom parteru sa oba dvije noge.
Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministrica pravosuđa Sandra Artuković Kunšt.
Odgovorit ću samo sa tri stvari ako mi dozvolite, čista forma. Nije predloženo obrazloženje predlaganje. Druga stvar, do sad se tako radilo. To je uobičajena praksa. Treća stvar, svrha je ispunjena. Mislim da je to sadržaj ove rasprave i to pokazao. Hvala vam.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili liste za raspravu, prijave replika i odgovora na repliku. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke glasovat ćemo vjerojatno sutra. Sada ćemo zastati sa radom. Zakazujem plenarno zasjedanje Hrvatskog sabora sutra u 9,30 i na dnevnom redu je prijedlog dopune dnevnog reda 12. sjednice Hrvatskog sabora i glasovanje o prijedlozima akata, odnosno konačnim prijedlozima akata koji smo odradili ovaj tjedan. Hvala vam lijepa! Vidimo se sutra u 9,30 sati. SJEDICA PREKINUTA U 20,53 SATI. Prijedlog odluke o imenovanju glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske. Rasprava o prijedlogu je završena. Amandman na prijedlog odluke podnio je Odbor za pravosuđe. Molim, ne treba. Dajem na glasovanje predloženi amandman Odbora za pravosuđe. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da smo predloženi amandman prihvatili jednoglasno sa 106 glasova za. Time je postao sastavnim dijelom prijedloga odluke. Dajem na glasovanje predloženu odluku o imenovanju. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je predložena odluka donešena jednoglasno sa 106 glasova za u tekstu kako je predložio predlagatelj zajedno sa predloženim amandmanom nadležnog Odbora. Čestitam na izboru. To je u stvari izbor novog državnog odvjetnika. Želim mu uspješan rad u interesu vladavine prava i pravne države, svih građana Republike Hrvatske. Prisegu ćemo naknadno ako netko pita. Sve ćemo riješiti. Zvat ćemo vas kolega. Ovime smo današnje zasjedanje Sabora završili. Najavljujem srijedu početak, odnosno nastavak plenarne sjednice, dvanaeste sjednice Hrvatskog sabora sa već označenim točkama dnevnog reda. To je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima s konačnim prijedlogom zakona, te Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o igrama na sreću, Prijedlog zakona o uskrati plaće i prijedlog, ništa više, tri. A onda ćemo već u dva sata ili tri sata objaviti na web stranicama je li proračun u četvrtak ili drugu srijedu kad bismo mi željeli. Evo hvala.