Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Zbog novonastalih okolnosti vezano uz tvornicu RIZ Odašiljači tražim stanku od 10 minuta i nadam se da će i branitelji iskazati razumijevanje za ovu situaciju s obzirom da je riječ o daljnjoj raspodjeli. Jer ovo nije rasprodaja, nego raspodjela državne imovine, imovine koju su stvarali između ostalog i branitelji. Hvala.
Dobro. Druga ruka je poštovani zastupnik Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, s obzirom da su hrvatski branitelji danas gosti u Hrvatskom saboru u ime njih i u ime Udruge stopostotnih invalida i gospodina Glogoškoga kome ste uputili odgovor da se ne može obratiti ovom Visokom domu još jedanput vas u njihovo ime molim da dozvolite da u deset minutnom obraćanju iznesu svoje stavove, svoje težnje i ciljeve kako bi ova specifična situacija koja je već 102 dan pod šatorom u Savskoj 66. napokon bila jasna i hrvatskim zastupnicima koji puno puta vidio sam nemaju razumijevanja za tu populaciju.
Poštovani zastupnik Branko Vukšić.
U ime kluba tražim stanku isto u vezi RIS-a.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Naime, u svezi prijedloga gospodina Novaka, u svezi rasprave već drugi put stanka zbog RIZ-a Odašiljača. Dakle, javljam se također za raspravu, a i u svezi gospodina Đakića podržavam ovaj zahtjev koji je izrekao gospodin Đakić da se branitelji, dakle ovdje obrate i nama i hrvatskoj javnosti. Na klub HDSSB-a jasno, naravno.
Hvala lijepa. Ivan Šuker, poštovani zastupnik.
Gospodine predsjedniče, ja bih vas molio najprije da odgovorite kolegi Đakiću na njegov zahtjev, pa će onda klub odlučiti kako će se postaviti. A druga stvar, vrlo smiješno. Vidite vaš predsjednik stranke je jučer rekao da mi nismo, da smo otišli iz Sabora.
Gospodine poštovani zastupniče recite šta trebate, a rasprave ćemo vidjeti.
Dakle, u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice tražimo stanku što se tiče RIZ-a i ja bih vas molio prije te stanke gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora da odgovorite na upit kolege Đakića oko mogućnosti obraćanja gospodina Glogoškog u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepa. Kolega Damir Kajin.
Nije točno gospodine Đakiću da zastupnici nemaju razumijevanja za položaj hrvatskih branitelja. To jednostavno ne odgovara istini. Ali slažem se sa vama [[Upadica predsjednik: Kolega Kajin recite šta hoćete.]] da bi se branitelji trebali obratiti i Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti. A ja tražim stanku 5 minutnu, 10 minutnu nije bitno glede položaja ili namjere da se HEP kroz pod navodnicima oblik radničkog dioničarstva ustupi ili proda, ponudi tržištu u narednih nekoliko mjeseci.
Poštovane kolegice i poštovane kolege i vama, prvenstveno vama koji tražite da se u Hrvatskom saboru otvori mogućnost da se izravno obraćaju predstavnici Udruge hrvatskih branitelja, predlažem da pročitate članak 229. Poslovnika Hrvatskog sabora. A vama je poznato da se Poslovnik ne može mijenjati ad hoc. Vi znate da je vladavina prava najvažnije načelo u demokraciji. Molim da uzmete u obzir da ste i prisegnuli da ćete poštivati poredak i pravo koje je u Hrvatskoj na snazi. A sad ću odrediti stanku traženu. Dobili ste stanku kolega. … [[Upadica se ne razumije.]] Ništa, nema više. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa zato što smo rekli sve. Ne, poslije stanke ćete dobiti riječ da govorite. Određujem stanku u 9,50 nastavak. Hvala lijepa. STANKA U 9,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, stanka na traženje klubova zastupnika za teme koje su odabrali jutros je istekla. Molim predstavnika kluba Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru poštovanog kolegu Mladena Novaka da iznese stajalište kluba.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti. Činjenica je da smo jučer dobili pismo od radnika RIZ-a kojim nas obavještavaju da su DUDI i CERP u međuvremenu dali u posjed dionice nekoliko poduzeća, između ostalog i RIZ-a privatnim osobama u ime obeštećenja za oduzetu imovinu od strane bivše države. Mislim da je to ispod, ispod radara se ustvari dešava da se oduzima državna imovina, da ljudi ostaju bez svojih elementarnih prava i na kraju krajeva evidentno je da je u pitanju pogodovanje. Činjenica je isto tako da smo 10.prosicna prošle godine kada je bio 25.prosvjed radnika RIZ-a na Markovom trgu tu ispred nas, kada su bili predstavnici radnika i predstavnici sindikata, radničko vijeće, Braniteljska udruga iz RIZ-a podnesli i zastupničko pitanje i zaključak kojim se obvezuje Vlada da donese, da prihvati prijedlog Ministarstva financija i Ministarstva gospodarstava kojim bi se omogućilo radničko dioničarstvo u toj tvrtci. Nažalost kao što imate priliku vidjeti, svi imate pred sobom dnevni red, ta točka je stavljena kao 69.na dnevni red. Toliko o razumijevanju prijedloga i očekivanju kvalitetnih prijedloga od strane oporbe. Možemo predlagati što god hoćemo, ali kada to dođe na točku 69.onda znate dobro da neće doći uopće na dnevni red. Isto tako Zakon o tržištu el.energijom a sada vidimo što se dešava i sa HEP-om točka 55., iako je prije više od pola godine stavljena na dnevni red. Da li ćemo sutra neka druga vlada konstatirati kao što je prije par dana ovdje ministar konstatirao za vrijeme aktualnog prijepodneva, mi smo nemoćni jer to su napravili neki prije nas? Da li će sutra neka druga vlada konstatirati nemoćna je po pitanju RIZ-a, nemoćna je po pitanju Imunološkog, nemoćna je po pitanju Hrvatskih autocesta, nemoćna je po pitanju svega onoga što očito ova Vlada misli čak više sada ne ni rasprodati nego podijeliti? Zar nije dovoljno slučaj Kamensko, Jadrankamen, Imunološki, Gredelj, Željezara Sisak, Herba Segestica da vratim se malo na lokalpatriotizam, Rafinerija Sisak zar svi ti slučajevi nisu dovoljni da se ovoj vlasti dokaže da se ne može tako raditi, da sve što je napravljeno na takav način da je završilo katastrofalno. Ja se toplo nadam da će ovo što je danas ovdje izgovoreno jel jučer smo imali priliku primijetiti da premijer nema čak previše ni vremena slušati ono što se ovdje govori pa ostavi svoje zamjenike, da će ovo ipak doći do njega i da će se poništiti odluka DUDI-a i CERP-a o dodjeli ili podjeli dionica i da će se udovoljiti uvjetima radnika RIZ-a koji su između ostalom podržali što je vrlo interesantno Ministarstvo gospodarstvo i Ministarstvo financija. Znači DUDI i CERP su iznad određenih ministara i ministarstava. Nažalost mogu samo konstatirati da ovakav odnos hrvatske Vlade i određenih institucija, agencija u državi smo prouzročili mi. Sjetite se donošenjem Zakona o strateškim investicijama kada smo praktički dali prenijeli sve ovlasti na Vladu i čak Sabor ne mora ni raspravljati o jako bitnim stvarima nego se to dešava u krugu intimnih prijatelja možda na Braču, možda negdje drugdje gdje njih 4, 5 donosi odluku i kroji sudbinu građana Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je sada poštovani zastupnik Branko Vukšić u ime kluba Linić, Vukšić i Hodžić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. O ovoj temi smo ne tako davno govorili, tada je čini mi se gospodin Boro Grubišić zatražio stanku i tada smo isto dobili onu porciju evo upražnjava se vjerojatno po onima koji nam prigovaraju ne dobra praksa prekidanja sjednica, iznošenja problema koji se ne rješavaju. Prije je kolega pitao o tome hoće li ovo što mi govorimo doprijeti do ušiju onih koji bi to trebali čuti a prije svega premijera gospodina Zorana Milanovića. Neće, neće zbog toga da je doprijelo mi ne bismo drugi puta govorili ili treći puta o istoj temi. Često su izlike upravo zvuče koje govore i ministri i premijer zvuče nevjerojatno. Kažu država je nemoćna, država se ne smije miješati, država nema kompetencije, država može sve, država je iznad, država treba štiti radnika, treba štiti svoje građane, država postoji zbog svojih građana i ima jedino smisla ako štiti svoje građane ako ne štiti nema smisla. Onda se sve svodi na ono na samo na znamenje. Na grb, himnu, zastavu i ime. A ono koliko smo krenuli u rasprodaju, koliko smo krenuli u nebrigu za svojim vlastitim izgleda da ćemo ostati samo na simbolima a vjerojatno će se i o ovoj drugoj temi danas koja će biti koliko mi to ne željeli vruća isto tako govoriti o sličnim stvarima. Vlada mora znat, Vlada mora djelovati. Kako se dopušta da Imunološki zavod kopni, da propada, da stručnjaci nemaju posla, da jedna strateška firma koja je itekako potrebna, koja je itekako djelovala i na europskom i na svjetskom tržištu, kako RIZ koji je '90.-tih godina, '80.-tih godina, '70.-tih godina bio pojam i bavio se poslovima koji su itekako unosni i danas najedanputa netko želi uništiti tu tvrtku. Netko želi ne pomoći, netko se skriva iza one rečenice, mi se ne možemo miješati jer se radi o slobodnome tržištu a onda opet ide kritika tome da se, kritika čikaškoj školi da se tržište ne može samo regulirati. Država jest da isprava nepravde a nepravde smo mogu ispraviti samo ako se želi. Svaki dan agonije i RIZ-a i Imunološkog zavoda i mnogih, mnogih tvrtki svakim se tim danom nanosi šteta Hrvatskoj, nanosi se šteta proračunu i što je najvažnije nanosi se šteta građanima Hrvatske. Zapitajte se kako je radnicima koji svakoga dana strepe što će biti sa njihovom tvrtkom. Zar ne vidimo agonije mnogih tvrtki koje su propale a nisu trebale propasti, a propale su samo zbog toga što država nije u određenom trenutku znala intervenirati. Nije znala i nije htjela ni na jedno ni na drugo nema pravo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a o istoj temi.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, dragi gosti danas ovdje na sjednici Hrvatskoga sabora. Ja sam i prije nekih mjesec dana tražio stanku u svezi dakle istog problema i iste, da kažem problema u istoj firmi, dakle radi se o RIZ odašiljačima. Moram reći da je i u dioničarstvu RIZ odašiljača ima kada je već prilika 620 branitelja imaju dionice RIZ-a koje su dodijeljene hrvatskim braniteljima po nominalnoj vrijednosti od 350 kuna a vidimo danas ako pratimo onu burzu koja se vrti po televiziji da one zapravo vrijede samo 68 kuna. Tko je tu prevaren, izigran, ja neću dalje ulaziti u to sami prosudite. No, ono zbog čega je danas tražena stanka to je upravo ova obavijest da se određenim privatnim licima dodjeljuju dionice RIZ odašiljača, Đure Đakovića, Geofizike, Tvornice olovaka Zagreb, Penkala, Belje, Darda i tako dalje. Dalje dakle jedno, odnos prema tvornici RIZ odašiljači koja ima sve uvjete da posluje uvjetne da posluje izvrsno, da posluje sa suficitom, da je jedan od najboljih izvoznika u Republici Hrvatskoj što je činjenica, da ima ugovoren posao za Saudijsku Arabiju trenutno, da su izvozili u Južnu Koreju i Tajvan, zemlje dakle visoke, visoke tehnologije. Dakle RIZ odašiljači iz jedne Hrvatske iznosi u visoko tehnološki razvijene zemlje svoje proizvode. Koji su i izvrsni i to priznaju i ono koji to kupe. Nažalost, ova trakavica sa RIZ-om se nastavlja i dalje i evo imamo ovaj novi primjer. Ministarstvo financija i Ministarstvo gospodarstva, odnosno njihovi čelni ljudi dali su potporu RIZ-u u njegovim zahtjevima. Znamo da se radi o nekim 30 milijuna kuna koji su na sudu, ali u presudu ja ne ulazim. Dakle 30 milijuna kuna koje je Ministarstvo financija ili pak država dužna RIZ-u. Ali što to radi Državni ured za upravljanje državnom imovinom i tzv. Centar za restrukturiranje i prodaju? Ja sam to prošli put nazvao pa sam skoro dobio ili zaradu opomenu nazvavši taj Državni ured za upravljanje državnom imovinom upravo sukladno svom nazivu DUDI, država u državi, a CERP Centrom za rasprodaju hrvatske imovine, što u neku ruku na kraju krajeva i je. Nadam se da neću danas dobiti opomenu zbog toga. Dakle, mislim da je vrijeme i bio je zaključak Hrvatskog sabora da već jedanput se okonča, a sukladno i dogovorima radnika RIZ-a i rukovodstva RIZ-a od kojih mnogi već i dobivaju čir od ove trakavice koja ih muči. Ljudi su nemoćni, a ne da mi se čini nego su sasvim sigurno u pravu i moramo to riješiti i treba riješiti. Hrvatski sabor ima od javnosti ocjenu +2, Hrvatska Vlada -2. Pa sasvim je jasno zbog čega su te ocjene takve kakve jesu. Ono što je bilo riječi u svezi prijedloga kolege Đakića, dakle nije presedan da ovdje za govornicom Hrvatskog sabora nastupe gosti, neću govoriti imena itd., pa zašto bi bio presedan da nakon 102 dana da kažemo ovako jedne izvanredne situacije u Hrvatskoj državi i naši hrvatski branitelji, naglasak je na naši, ne bi imali mogućnosti da kao gosti ovdje 5-10 minuta govore i nama i hrvatskoj javnosti. Mislim da bismo mogli o tome također nešto reći i ja sam izrazio i u svom javljanju gore iz klupe da podržavam tu inicijativu da se hrvatski branitelji obrate hrvatskoj javnosti i Hrvatskom saboru sa ove govornice. Zbog toga gospodine predsjedniče ja bih vas zamolio, vi ste donijeli zaključak u svezi RIZ Odašiljača, da se vratim ponovo na RIZ Odašiljače, ja mislim da kako bi mi oštrije naložimo ili kako da riješimo taj problem da ja više ili netko drugi od mojih kolega ne tražimo stanku i ne zaustavljamo rad Sabora stalnim stankama. Tražio sam stanku i za Imunološki zavod Zagreb. Navodno sojevi … koje su tamo u Imunološkom zavodu vrijede 15 milijuna kuna, a evo imamo ponuda da se Imunološki proda za 8 milijuna kuna. Sami sojevi na temelju kojih se proizvode cjepiva vrijede 150. Pa to je vrlo zanimljivo. Pa ne da trebamo dobit ocjenu +2 i -2 nego ispod nule.
Hvala lijepa.
Hvala i vama.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. U ime kluba HDZ-a u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani hrvatski branitelji, poštovani predstavnici Udruge stopostotnih invalida Domovinskog rata, kolegice i kolege. Jedno pitanje koje opet možemo povući znak jednakost isto kao i kod Imunološkog. Tvrtka koja ima znanje, koja ima proizvod, koja se može plasirat na svjetsko tržište, netko je namjerno stopira. Međutim, ja bih za razliku od svojih prethodnika ipak o ovoj temi govorio na malo drugačiji način. Definitivno je da mnoge hrvatske tvrtke koje su poslovale u bivšoj državi i osnutkom Hrvatske države su imala velika potraživanja u mnogim zemljama vani. Neke te tvrtke su uspjele naplatit, neke nisu. Tako je tvrtka RIZ Odašiljači imala potraživanja, ali je u međuvremenu privatizirana. I ono što je ključno pitanje o kojem bi CERP trebao voditi računa je da li je ovih 17 milijuna 42 tisuće 167 dolara i 66 centi bilo predmet privatizacije. Ako to ne bi bio predmet privatizacije onda su to novci koji pripadaju zaposlenicima RIZ-a i drugačije ne može biti. I na tom tragu je u principu i išlo rješenje, da Hrvatski fond za privatizaciju izda dionice u tom iznosu i da te dionice pripadnu praktički zaposlenicima RIZ-a temeljem tada pozitivnih zakonskih propisa. Kome je bilo u interesu da poslije na raznorazne načine tu odluku ne provodi, da li oni koji su imali većinu glasova u tom trenutku u skupštini i to je možda greška što su radnici RIZ-a ili netko pristao da se određene transakcije odviju prije nego što su dobili odluke skupštine tadašnjih vlasnika RIZ-a da će oni postat vlasnici dionica RIZ-a. Zašto je ova Kukuriku koalicija i Vlada otišla u dijametralno suprotnom smjeru ja to ne znam. Jer ako je Ministarstvo financija i Ministarstvo gospodarstva u jednom trenutku dalo određeno mišljenje, dalo ih je temeljem pozitivnih zakonskih propisa. Kome je bilo u interesu da se izigraju radnici RIZ Odašiljača? Pa može se utvrditi da li je netko ako je kupovao tu firmu da li u trenutku kupovine firme u vrijednosti tvrtke stavljena i potencijalna naplata potraživanja koja su u tom trenutku bila vrlo upitna. Međutim, ona su naplaćena. Nisu bila predmet privatizacije. Ako nisu bila predmet privatizacije onda pripadaju onima koji su radili u toj tvrtci, temeljem zakonskih propisa. Mislim da je to jedino rješenje po kojem se može riješiti RIZ i mislim da ova Vlada naprosto nema pravo na bilo kakvo drugo rješenje. I sve ove priče i ovaj jad djelatnika RIZ-a ide nažalost zato što si netko uzima pravo da bude izvan nečega i da donose odluke koje su u suprotnosti sa pozitivnim zakonskim propisima. Vrlo interesantno da ovdje nitko ne govori sad o lošim stvarima privatizacije iz '90., a znate zašto? Pa zato ovo što se sad događa sa RIZ-om je deset puta gore od te privatizacije jer ovdje je bjelodano da 18 milijuna, 17 milijuna dolara koji pripadaju tim radnicima netko im to ne želi dati. A zašto? Pa zato što ima nekoliko primjera prije gdje su potpuno identični načini gdje su naplaćena nekakva potraživanja nekih hrvatskih tvrtki da li iz zemalja bivše Jugoslavije ili iz nekih drugih zemalja. Ta sredstva su na određen način transferirana prema zaposlenicima tih tvrtki, a ovdje se ne želi to napraviti. Zašto? To vjerojatno samo znaju oni koji inzistiraju na ovom rješenju koji ide u totalnu suprotnost interesa zaposlenika RIZ-a kako sadašnjih, tako i bivših. A isto tako poruka svim ljudima koji traže pravicu da oni koji im obećavaju svašta da itekako moraju donest prije odluke i potpisati nego što će prihvatiti nešto. Jer ponavljam kao što vidite kako su se odvijali određeni procesi uz suglasnost Ministarstva financija i Ministarstva gospodarstva su išli isključivo ka tome da tih 17 milijuna dolara u kunskoj protuvrijednosti prije svega dobiju zaposlenici RIZ-a i da na takav način s obzirom na vrijednost tvrtke u tom trenutku postanu praktički većinski vlasnici RIZ-a i mogu upravljati. Međutim, netko ih je izigrao uz vjerojatno kako se … [[Govornik se ne razumije.]] ponašao uz pomoć ... [[Govornik se ne razumije.]] i hrvatske Vlade. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Damir Kajin u ime Kluba nezavisne liste u Hrvatskom saboru.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Da, ja bih isto dopustio braniteljima da se obrate i Saboru i hrvatskoj javnosti. Međutim, javio sam se zbog nečega drugoga, a o tome ćemo kasnije govoriti. U zadnjih tjedan dana puno se govori o prodaji paketa dionica Hrvatske elektroprivrede. Svi mi znamo da u 6 godina krize Hrvatska je ostala bez negdje 120 tisuća radnika i to je jasno problem. Želim vjerovati da kriza više u ovoj državi neće galopirati. Valjda se ispuhala, barem se to nadam. A kada će reagirati tržište rada ostaje da se vidi. Jer vidimo da poglavito mladi koji žive uglavnom kod roditelja sanjaju više o Kanadi, Americi, Australiji nego da ostanu ovdje. Tko dobija posao? U pravilu stranački aparačići, broj zaposlenih u nadgradnji u ovoj zemlji porastao je za 22000. Rekoh u realnom sektoru smanjuje se za 120 000. Čak bih rekao da Vlada nije povukla dramatične mjere štednje lišavanje deficita za 3 milijarde kuna, svođenje plaća na razinu 2007. možda bi situacija izmakla kontroli. E sada da se vratim na ovaj IPO ili bolje rečeno ustupanje dionica građanima ili ustupanje dionica državnih poduzeća građanima. Prvi se IPO-m počeo baviti gospodin Sanader kada je ponudio, znači građanima dionice INA-e odnosno HT-a. Dionice HT-a kupilo je negdje 358000 građana. One su kad su prodavane vrijedile 265 kuna po dionici, danas vrijede 158. 40 i nešto tisuća građana kupilo je dionice INA-e. Tada su vrijedile 1690 kuna, danas vrijede 3750 kuna. To kao put recimo ili kao put ka dokapitalizaciji to je sigurno dobro, međutim postavlja se pitanje tko će u Hrvatskoj kupovati te dionice. U početku to će zasigurno biti naši građani, naši državljani, ali će vjerojatno ti isti državljani te dionice prekosutra preprodati. Na takav način INA-e se domogao MOL. Kada bi tu dionicu s druge strane imali mirovinski fondovi onda bi to zasigurno bilo dobro. Jedan od način dobivanja izbora 2007. bila je upravo prodaja dionica INA-e i HT-a. Ako prodamo sada HEP onda ostaje, da šta ostaje? Ostaju šume, ostaju vode ili kao u Grčkoj otoci. Otoci su kod nas privatni i ostaju kulturni spomenici. U Hrvatskoj na socijalu izdvajamo 20% bruto društvenog proizvoda. U Hrvatskoj živi 2,8 milijuna građana koji spadaju kako sociolozi kažu u niži sloj. Od tog broja od tih 2,8 milijuna 600 000 je radnika, 400 000 poljoprivrednika, 1 milijun umirovljenika, 300 000 nezaposlenih itd. Da li će ti koji su socijalno najugroženiji kupovati dionice HEP-a? Vjerojatno neće. Njima bi bilo najpotrebnije. U srednjem sloju živi negdje oko 600 000 ljudi i u višem sloju možda negdje oko prema tim istraživanjima desetak tisuća ljudi. Znači, vjerojatno će te dionice kupovati netko od srednjeg sloja, odnosno višeg sloja kako bi zaradio desetak, dvadesetak ili prekosutra nešto tridesetak tisuća kuna. Znači, HEP i ustupanje dionica. Ako se u to ide onda se ne smije dogoditi da se bogate oni koji imaju. Tu bi trebalo odrediti već sada da znamo u što se upuštamo, tko to može kupovati. Da li građanin, da li obitelj, da li zaposlenik itd.? Što će se u tom HEP-u privatizirati da li distribucija, da li proizvodnja? Ljudi će uplaćivati dionice da bi sutradan zaradili. Jasno oni koji mogu, a oni koji će kupovati dionice kao u slučaju INA-e ili THT-a da bi prekosutra ovladali tim nacionalnim resursom. Ni u jednom dokumentu za sada se ne govori zapravo o prodaji HEP-a i znači da bi trebalo posrijedi biti riječ o dokapitalizaciji, ali bilo bi oportuno da što prije takav jedan dokument dođe pred Hrvatski sabor, pred hrvatsku javnost, da bi točno znali što će se dogoditi sa preostalom jedinom zlatnom kokom koju posjeduje Hrvatska država.
Hvala lijepa. Završili smo sa iznošenjem stajališta klubova zastupnika koji su tražili stanku. O ovakvoj praksi u Hrvatskom saboru već sam se izjasnio nekoliko puta pa neću ništa više danas reći. Što se tiče suštine teme o kojoj su govorili mogao bih samo zaključiti da jedni misle da država može sve, drugi pozivaju državu da se drži propisa, treći pozivaju institucije da ne rade. Dakle, ovo je slobodni sastav i ostat će takav. Ovo nije parlamentarna rasprava. A sad ćemo prijeći raditi po utvrđenom dnevnom redu. … [[Upadica se ne razumije.]] Sad smo završili. A sad ćemo prijeći raditi po utvrđenom dnevnom redu. … [[Upadica se ne razumije.]] Sad smo završili. … [[Upadica se ne razumije.]] U ime kluba? Nova tema?
Da gospodine predsjedniče. Ja sam molio da mi date prije riječ, niste mi dali. S obzirom da niste dozvolili gospodinu Đuri Glogoškom da se obrati u ime Udruge 100% invalida Domovinskog rata ja vas molim stanku u ime kluba da možemo zauzeti stajalište oko daljnje rasprave i sudjelovanja u raspravi oko ovih točki koje dolaze.
Poštovani kolega Šuker ja ću vam dati stanku ali radi hrvatske javnosti vi tražite da ja prekršim Poslovnik. A ni vi, ni kao klub, niste predložili izmjenu Poslovnika, a mogli ste. Nije nitko … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas lijepo kolega vaše nezadovoljstvo ćete imati priliku iznijeti za govornicom. Meni pustite da ja sad iznesem. Nemojte od mene tražiti da ja arbitrarno vodim sjednicu i ja odlučujem tko će i tko može govoriti. To je već odlučeno vašom voljom prilikom donošenja Poslovnika Hrvatskog sabora. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala vam lijepa. Salapić? Ivan Šuker i Josip Salapić? Slušam kolega Salapić.
Predsjedniče Sabora naš klub također želi dati doprinos ovoj situaciji u Saboru. Je presedan, izvanredno je, ali evo želimo 5 minuta u svezi problematike hrvatskih branitelja.
Dobro. Više nema zahtjeva? … [[Upadica se ne razumije.]] Slušam. U ime kluba ili?
Ja bih samo htio pojašnjenje na
Je li to u ime kluba? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa nemojte sad to, molim vas kolega! Nemojte sada tražiti izvanrednu situaciju. U ime kluba se javio kolega Šuker i iznijet će vaše stajalište. Molim vas lijepo, molim vas držimo se standarda i poštenih odnosa, molim vas lijepo. Dakle, dva kluba su tražila stanku za istu temu. Odredit ćemo stanku. U 10,30 smo ovdje. STANKA U 10,18 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,30 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolega zastupnici, isteklo je vrijeme za drugu stanku na traženje klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada će predstavnici klubova iznijeti svoja stajališta. Poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani hrvatski branitelji, predstavnici Udruge 100% invalida, kolegice i kolege. Gledajte, čitajući članak 129.u stavku 3.kaže "na sjednici može održati govor i strani državnik kao gost", da tu stoji samo strani državnik onda bi mogli reći da oni koji su stvorili Hrvatsku državu, oni koji su dali dio sebe u temelje Hrvatske države, da se njima ne može dozvoliti da govore u Visokom domu. Možda je nekima lakše na facebooku reći da je to Ku Klux Klan ili možda nekom lakše u razgovoru sa mikrofonu reći da je Sinn Fein vojno krilo HDZ-a, možda je to nekom lakše da forsira cijelo vrijeme jedan izraz koji nema nikakvog utemeljenja u lažnim braniteljima. Nema lažnih branitelja, ima branitelja i prevaranata. Ti prevaranti nisu branitelji. Međutim nekom je to u interesu bilo da stalno potencira da gura branitelja u nekakvo krivo svrstavanje, da branitelji često služe kao nekakva moneta za potkusurivanja. Međutim, gledajte kolegice i kolege, nije ova rasprava i ovo što klub HDZ-a traži samo ovako … MI smo na predsjedništvu kluba u pripremi za početak zasjedanja sjednice Sabora raspravljali oko sat i pol oko problema hrvatskih branitelja i tada su neki kolege iz vladajuće koalicije rekli da pa taj problem se može kroz raspravu o izvješću Zakona o pravima hrvatskih branitelja i o Izvješću o Fondu hrvatskih branitelja može raspraviti. Dakle želi se cijelo vrijeme reći ono što nije razlog za prosvjed hrvatskih branitelja. I to je razlog zašto smo danas trebali dozvoliti gospodinu Glogoškom da se obrati iz jednostavnog razloga da vidite da razlog njihovih prosvjeda nisu nikakva materijalna prava, da razlog njihovih prosvjeda nisu nikakva veća prava nego razlog njihovih prosvjeda je nešto što je ljudski, što je normalno, što je najnormalnije. Jedno dostojanstvo i poštovanje prema onima koji su imali hrabrosti, ljubavi da stanu praktički goloruki i brane Hrvatsku domovinu, da brane svoju obitelj, svoje prijatelje, svoje gradove. Dakle to su ti ljudi, nitko drugi. Ali ne, mi se držimo strogo pravila kao da su oni neko i nešto i nije nam bitno zašto je to tako. Možda da je pokazano više senzibiliteta, možda da i vidjeli ste na kraju krajeva većina klubova koja je govorila o jednoj drugoj traumi hrvatskih građana je bila zato da se gospodinu Glogoškom omogući da govori danas u Hrvatskom saboru. I ja sam zato i citirao članak 129.stavak 3.upravo zbog toga što se tu otvara jedna mala mogućnost. I možda bi bilo i ova rasprava koja će biti poslije ova dva izvješća išla u jednom sasvim drugačijem smjeru da smo naprosto ljudima koji ma možda niti nije dano pravo, pravo da iznesu svoje stavove. Sjetite se kolegice i kolege samo najave aktualnog ministra hrvatskih branitelja oko objave Registra hrvatskih branitelja. Ajmo se danas svi okrenuti oko sebe, što se postiglo s objavom tog registra? Koliko je to utvrđeno tih lažnih branitelja? Ništa. ali u tom trenutku je trebalo sotonizirati te ljude, trebalo je sotonizirati Domovinski rat i trebalo je sve izjednačiti. Ja ne kažem da kolege s lijeve strane ne poštuju Domovinski rat. Na kraju krajeva Deklaraciju o Domovinskom ratu smo donijeli jednoglasno u ovom visokom domu. Međutim nekad nekim aktima i nekim činima se ponašamo sasvim drugačije. Mislim da ovi naši dragi prijatelji koji su danas s nama u sabornici ne traže ništa više od ovoga što je u ovom izvješću, dapače ne traže niti to nego traže malo dostojanstva, malo poštovanja i zabranu na zaborav. Zabrana na zaborav je nešto što je hrvatski narod u povijesti koštalo jako skupo. Zaborav. A naši dragi prijatelji koji su dali dio svog tijela u temelje Hrvatske države da bi mi mogli danas ovdje sjediti i raspravljati ne traže ništa drugo nego da to što su oni njihovi suborci i ostale stotine tisuće hrvatskih građana napravile ne padne u zaborav. Ništa drugo. Neki su to sa Izmjenom zakona o pravima hrvatskih branitelja upravo htjeli [[Upadica: Hvala lijepa.]] Hvala lijepo.
I vama. Poštovani zastupnik u ime kluba HDSSB-a u Hrvatskom saboru o istoj temi.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, uvaženi branitelji. Ono što nikad ovaj Visoki dom hrvatskoga naroda i građana svih ne smije zaboraviti da je ovo Parlament Hrvatske. Temelj Hrvatske države, ovog Sabora i ovog saziva je Domovinski rat. I da nije bilo hrvatskih branitelja i vas 100%-tni invalida ali i onih koji danas više nisu s nama i njihove djece, obitelji ne bi mi ni danas mogli raspravljati o tome imamo li Poslovnik koji omogućava ili ne omogućava nekome da se obrati u Hrvatskome saboru. Osobno ću reći vama predsjedniče Sabora da ste vi puno učinili u proteklo vrijeme za hrvatske branitelje razgovarajući sa njima nakon početka prosvjeda, nije malo 3 mjeseca ali mi to htjeli ili ne htjeli priznati ako ovako usko tumačimo ovo što se događa … [[Govornik se ne razumije.]] će da se Hrvatski sabor, najviše predstavničko tijelo hrvatskoga naroda odnarođava od svojih branitelja a to nije tako. Ja vjerujem predsjedniče da postoji čvrsta volja kod vas i da vama nije lako, nije ni nama. Ali ja sam se javio iz više razloga. Prije svega dolazim iz Slavonije, iz Osijeka, pretrpjeli smo velika stradanja u Domovinskom ratu. Mnogi su moji prijatelji i mnogi poznanici ali i rodbina ostali bez svojih najmilijih. Njima je najteže. Oni umjesto u Sabor idu na grobove a vi ste došli u Hrvatski sabor, Parlament. I ja podržavam predsjedniče Sabora iako je izvanredno … [[Govornik se ne razumije.]] da se Đuro Glogoški obratio nama ali i cijelom hrvatskom narodu odavde. Ne bismo, prekršili bismo Poslovnik, i ja sam pravnik, ali situacija je izvanredna. 3 mjeseca na ulici, pod šatorom, što god da kažemo neće biti dobro. Kako god da usko ovo tumačimo neće biti dobro. Ispada da se ili ljevica ili netko tko ovdje treba govoriti za ovaj ili ovaj način ili želi politički bod ili želi nekome reći da je u pravu ili nije u pravu. A bilo bi najpoštenije da je govorio 10 minuta i rekao što njih muči. Mi smo pokušali 2010. godine donijeti Ustavni zakon o pravima hrvatskih branitelja, tada je to palo. Ja mislim da bi SDP učinio kada bi taj zakon predložio. Nikome ne bi pala kruna sa glave i ništa se ne bi učinilo. Mi bismo prvi bili klub koji bismo to podržali. I prijedlog SDP-a i HDZ-a. Ne može Hrvatska država biti ni bez desnog krila ni bez lijevoga jer nije država a ne može ni bez nas. Zato vas podržavamo u vašim zahtjevima i trebali ste govoriti, podržati ćemo zakon koji želite da Hrvatski sabor donese zbog žrtve koju ste dali. A onda ćemo rješavati probleme i blokiranih i onih koji ne mogu plaćati svoje kredite i oni koji imaju minimalne plaće, koji nemaju od čega živjeti, svi bi se oni na određeni način trebali smjeti ovdje obratiti. To će nam biti teško, razumijte i vi, imamo Ustav, imamo zakone, imamo pravne propise. Ali vama treba dati za pravo jer da nije nas ne bi bilo ni nas. A onima drugima ćemo poručiti odavde da ćemo bili mi ljevica, centar ili desnica učiniti sve da hrvatski narod bolje živi u svojoj Domovini za koju ste se vi borili. Mi smo ovdje nadležni da provodimo propise i da pomognemo i vama ali i svima ostalima. I onih 300 tisuća nezaposlenih i onih 300 tisuća blokiranih i onih 60 tisuća siromašnih i onih kojima se otpisuju dugovi i oni su dio Hrvatske države i temelj ovoga što mi danas ovdje radimo. Zato predsjedniče Sabora iako nije bilo predviđeno ja znam da ni u vama, nije lako ali trebali smo to učiniti, suzili bi tenzije, išli bi pokušati riješiti ono što njih muči. Ako to muči njih, mora mučiti i nas. Mada bismo izvan okvira Poslovnika izišli ovaj puta. Ali možemo ga tumačiti i šire kada se radi o onima koji su svoje živote, svoje zdravlje, svoje tijelo ugradili u temelj i ovog Doma gdje ja danas mogu slobodno govoriti za razliku od onih koji više s nama nisu. Tima je najteže. Razumijemo vas i podržavamo ovo. Ako sam izašao kao pravnik izvan okvira izašao sam zbog vas koji ste mi omogućili da danas budem ovo što jesam ali i svima nama kolegice i kolege koji ovdje sjedimo. To je temelj neovisne i slobodne Hrvatske države. Ne postoji niti jedan Poslovnik, ni jedan propis koji to može zaobići. Zato sam na ovakav način govorio. Neka mi nitko ne zamjeri. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega Salapić. Ja zaista poštovane kolegice i kolege ovdje sam zadužen da čuvam proceduru. To je garancija da djeluje Sabor na demokratskim temeljima. Poslovničke odredbe imaju, neke od poslovničkih odredaba imaju materiju ustavnu. Tko može ući u Sabor, tko može govoriti u Saboru je dio vrlo važne demokratske procedure. Ne mislim licitirati ljubav prema braniteljima, posebno ljubav prema Hrvatskoj i Domovinskom ratu na način da arbitrarno vodim sjednicu Hrvatskoga sabora. Ako bismo išli najšire tumačiti i uvodili novo pravilo onda ne bismo sada mogli odlučiti koje to udruge hrvatskih branitelja mogu a koje ne mogu govoriti. Ne bismo bili pošteni ni prema njima. Moramo imati unaprijed standard utvrđen inače ćemo se pretvoriti u debatni klub. Ne bih htio to, i ja ne bih htio sudjelovati u tome. I neću sudjelovati. Uvijek vam stoji na raspolaganju smjena predsjednika Sabora. Uvijek. Zato molim da se držimo demokratskih standarda, Poslovnika i nastavimo razgovarat o suštini problema koji sasvim sigurno postoje. I dužnost je Hrvatskog sabora da uoči probleme, uzimajući u obzir sve okolnosti i vrednuje ono što smatra da treba vrednovati, vrijednosti sačuvati i donositi zaključke koji će vrijediti za ubuduće. … /Buka u dvorani./… Doviđenja. … /Buka u dvorani./… Mislim da možemo nastaviti. Kolega Josip Đakić tražio je riječ u ime kluba. Povreda Poslovnika, izvolite kolega.
Nisam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, tražio sam povredu Poslovnika.
Nisam vidio, ok, izvolite.
S obzirom da ste tumačeći članak 229. jasno izjasnili da nema poslovničke mogućnosti za obraćanje gospodina Glogoškoga ovom Visokom domu, ja ću pokušati svim kolegicama i kolegama, a i vama reći da se u ovom članku 229. baš prekršili Poslovnik. Kada mi objasnite da ovoj sjednici kao gosti mogu prisustvovati svi oni koje je pozvao predsjednik Sabora, recite mi da l' su ovi ljudi danas gosti u Hrvatskom saboru vaši i nas kao zastupnika. Ako jesu, na sjednici može održati govor i svaki državnik kao gost na poziv predsjednika Sabora, i svaki državnik kao gost predsjednika Sabora. Znači i svaki državnik, strani državnik kao gost, znači i gosti koji su danas bili nazočni mogu održati, ali vi to ne dozvoljavate. Poslovnik to explicite ne brani. U članku 229. jasno piše: sjednici kao gosti mogu prisustvovati svi koji one koje je pozvao predsjednik Sabora na sjednici može održati govor i strani državnik. Što znači i strani državnik? Znači svi oni koje je pozvao pa i strani državnik.
Hvala lijepa kolega Đakić. Ne mislim polemizirati s vama o tom članku. Predlažem da to radi nezavisno tijelo. U Hrvatskom saboru je predviđeno koje je to tijelo, to je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, neka da tumačenje. Tako je bilo i do sada, tako će biti i od sada dok važi ovaj Poslovnik. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. Sve sam ja razumio što ste rekli. Rekao sam da neću ja komentirati, to treba komentirat netko tko nije kao što i vi ili ja sada zainteresiran. Hvala lijepa. Nastavljamo zaista sa radom sa temom koju smo stavili na dnevni red. To je Nastavljamo zaista sa radom sa temom koju smo stavili na dnevni red. To je - Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu Predlagateljica izvješća je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu o izvješću proveo je Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar branitelja Predrag Matić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Saborske zastupnice i zastupnici. Evo pred vama je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. U jednoj rečenici kada bi obrazlagao to izvješće mogu reći samo da su u izvještajnom razdoblju izvršene sve obaveze koje zakon predviđa prema hrvatskim braniteljima i stradalnicima Domovinskog rata, međutim evo zbog javnosti i zbog vas nekoliko brojki. Ponavljam, radi se o izvješću za 2013. godinu. Te godine bilo je 78 tisuća 158 korisnika trajnih novčanih prava za što je isplaćen iznos od 694 milijuna 814 tisuća kuna. Prosječno mjesečno je bilo 57 tisuća 238 korisnika osobne invalidnine za što je isplaćeno 220 milijuna kuna. Opskrbnina je isplaćeno 5 tisuća 689 u iznosu 75 milijuna 132 tisuće kuna. Obiteljsku invalidninu ukupno je prosječno koristilo 7 tisuća 644 korisnika za što je isplaćeno 236 milijuna 440 tisuća kuna. Usluge osobe za pružanje njege i pomoći, njegovatelji bilo je 437 za što je isplaćeno 28 milijuna 949 tisuća kuna. U 2013. odobrena je isplata ukupno 3050 jednokratnih novčanih pomoći u iznosu 7 milijuna 779 tisuća kuna. Tijekom te godine sufinancirana je nabava 89 ortopedskih pomagala za 75 hrvatskih ratnih vojnih invalida na što je utrošeno milijun i pol kuna. Isporučeno je i 10 automobila za 100%-tne invalide prve skupine za što je utrošeno milijun i 61 tisuća kuna. Riješeno je 212 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita za što je utrošeno 34 milijuna i 82 tisuće kuna. U 2013. godini mirovinu je koristilo 72152 korisnika, a prosječna mirovina za 2013. bila je neto 5377 tisuća i 50 kuna i 55 lipa. Invalidsku mirovinu primilo je 58 tisuća 127 korisnika. Obiteljsku mirovinu 13 tisuća 587 korisnika, a pravo na najnižu mirovinu koristilo je 438 korisnika. Za ostvarivanje prava iz zdravstvenog osiguranja utrošeno je 21 milijun i 81 tisuća kuna. Pravo na besplatne udžbenike koristilo je 17 tisuća 377 djece za što je utrošeno 24 milijuna 121 tisuća kuna. Tijekom 2013. u Državnom inspektoratu zaprimljeno je 138 zahtjeva za nadzor u vezi ostvarivanja prava prednosti za zapošljavanje. Na zapošljavanje hrvatskih branitelja kroz programe stručnog osposobljavanja i ostale mjere utrošeno je 33 milijuna 221 tisuća kuna. Tijekom 2013. otkrivena su 4 spomen obilježja mjesta masovne grobnice i identificirani posmrtni ostatci 10 hrvatskih branitelja. Na Memorijalnom groblju žrtava iz Domovinskog rata u Vukovaru sada je ukupno pokopano 916 osoba, a u izvještajnom razdoblju njih 19. Za projekt sufinanciranja izgradnje, postavljanja ili uređenja spomen obilježja žrtvama stradalim u Domovinskom ratu Ministarstvo branitelja je utrošilo ukupno 700 tisuća kuna. Uz vojne počasti pokopano je ukupno 1887 hrvatskih branitelja za što je utrošeno 12 milijuna 364 tisuće kuna. U okviru nacionalnog programa psihosocijalne i zdravstvene pomoći sudionicima i stradalnicima Domovinskog rata u dvadeset i jednom Županijskom centru za psihosocijalnu pomoć pruženo je ukupno 46 tisuća 174 intervencije. Program medicinske rehabilitacije hrvatskih ratnih vojnih invalida koristilo je 76 invalida za što je utrošeno 325 tisuća kuna. Ministarstvo branitelja je u toku 2013. godine obavilo reviziju prvostupanjskih rješenja na 14248 upravnih predmeta. Ukratko ukupno u 2013. godini za provedbu Zakona o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji ukupno je iz državnog proračuna utrošeno 5 milijardi 923 milijuna 78 tisuća i 806 kuna i 75 lipa. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa ministre. Da li želi izvjestitelj radnog tijela odbora? Da. Poštovani zastupnik, predsjednik Odbora Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 20. sjednici održanoj 1. listopada 2014. godine razmotrio je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH svojim aktom od 30. srpnja 2014. godine. Odbor je raspravu proveo u svoju matičnog radnog tijela sukladno odredbi članka 91. Poslovnika Hrvatskog sabora. U toj tada smo to nazvali prošloj godini, sada je to već pretprošla godina prema riječima predstavnika predlagatelja na ostvarivanju prava iz zakona potrošeno je kao što smo i čuli 5 milijardi 923 milijuna 78 tisuća 806 kuna i 75 lipa što je za 157 milijuna 419 tisuća 853 kune i 20 lipa više ili 2,65% više nego 2012. godine. Na povećanje sredstava utjecala je preregistracija obiteljskih mirovina ostvarenih prema Zakonu o mirovinskom osiguranju nakon smrti hrvatskog branitelja čija smrt nije posljedica sudjelovanja u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. U bazu podataka korisnika mirovina ostvarenih prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u potrošenim sredstvima najveći udio od 84,62% ili 5 milijardi nula jedanaest tisuća 666 kuna, 136 i 13 lipa imaju sredstva za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja, zatim sredstva za trajna prava od 11,76% ili 696 milijuna 627 tisuća 904 kune. Sredstva za stambeno zbrinjavanje su 0,58% cijeloga proračuna ili 34 milijuna 82 tisuće 922 kune i 66 lipa. Sredstva za zapošljavanje hrvatskih branitelja je iz proračuna 0,56% ili 33 milijuna 221 tisuća 763. Carinska i porezna olakšica tu je 0,62% ili 36 milijuna 537 tisuća 140. Na sredstva za ostvarivanje ostalih prava iz zakona kao što su suradnja sa udrugama proisteklih iz Domovinskog rata, jednokratna prava, automobili za HRVI 100% prve skupine, pokopi hrvatskih branitelja, pravo na besplatne udžbenike, ekshumacija, identifikacije, obilježavanje mjesta masovnih grobnica i druga potrošeno je otprilike isti iznos sredstava kao i u 2012. godini. U 2013. godini pozitivno je riješeno 212 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita što je 74 zahtjeva ili 35% manje nego 2012. godine kada su riješena 286 zahtjeva. Na listi za prioritetno stambeno zbrinjavanje bilo je 13315 zahtjeva. Sukladno Zakonu o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske nadležna su tijela Centar za restrukturiranje i prodaju, te Agencija za upravljanje državnom imovinom riješila 1268 zahtjeva u nominalnoj vrijednosti od 28,2 milijuna kuna. Na dan 31. prosinca 2013. godine ostalo je neriješeno još 9 tisuća i 200 zahtjeva. U registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata 31. prosinca 2013. godine bilo je 503 tisuće i 112 evidentiranih branitelja što je 434 branitelja više nego godinu dana ranije. Članovi Odbora u raspravi su izvješće ocijenili kao korektnim i preglednim s tim da su naglasili da se za pojedina prava i programe sredstva iz godine u godine smanjuju. To se poglavito odnosi na sredstva za stambeno zbrinjavanje te sredstva namijenjena zapošljavanju hrvatskih branitelja. Očito je da objava Registra branitelja nije ispunila svrhu jer se broj evidentiranih branitelja iz godine u godinu povećava. Što govori činjenica da je od trenutka objave registra do danas broj branitelja povećan za 2000, unatoč činjenici da je izmjenama i dopunama Zakona iz 2009. godine propisana zabrana stjecanja statusa branitelja. U svrhu što bržega stambenog zbrinjavanja branitelja treba razmotriti mogućnost dodjele ili otkupa praznih stanova koji su u državnom vlasništvu te iznalaženja potrebnih sredstava za dovršetak izgradnje započetih stambenih jedinica. Veću pozornost treba obratiti i na poštivanje prava prvenstva pri zapošljavanju branitelja i djece smrtno stradalih branitelja osobito u trgovačkim društvima u državnom vlasništvu kao što su Hrvatske vode i Hrvatske šume. Predloženo je da se provede studija o nestanku vojnog menadžmenta, odnosno branitelja koji u kriznim trenucima znaju upravljati i voditi ljude. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 8 glasova je bilo za i 2 su glasa bila suzdržana, odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje sljedećeg zaključka: da se prihvaća ovo Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa predsjedniče Odbora za veterane. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Vukšić, Linić, Hodžić i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre, uvaženi gospodine Glavaševiću, uvažene kolegice i kolege. Samo da podsjetim na sjednici Predsjedništva Hrvatskoga sabora dogovorili smo da se ova točka pomakne znači čim bliže zahtjevima branitelja kako se ne bi nova točka uvodila. Ja neću govoriti o Izvještaju 2013. godine jer je to besmisleno, govorit ću o onome što mislim da treba danas govoriti. I takav je bio i dogovor. Kada sam prije više od 2 mjeseca u jednoj kolumni citirao riječi taksiste koji me vozio u Sabor na neuspjeli sastanak s predstavnicima prosvjednika branitelja 100%-nih invalida Domovinskog rata bio sam napadnut i javno i u anonimkama na pasja kola. Što je to taksist rekao? Evo pitajte molim vas zbog čega branitelja prosvjeduju, što zapravo traže, koja su im prava uskraćena? Komunjaru, dok smo se mi borili za Hrvatsku ti si se skrivao po zagrebačkim podrumima ili si zbrisao u inozemstvo. Izdajico, kako te nije sram pljuvati po svetinji Domovinskom ratu. A sve to samo zbog toga što sam se usudio i u svoje ime i u ime drugih valjda izdajnika postaviti neka pitanja. Sve te pogrde, psovke, etikete pa i prijetnje dobio sam jer želim znati, želim razgovarati, želim naravno i polemizirati. Jedan me branitelj javno napao s tisuću laži i uvreda i s obaveznim slavodobitnim pitanjem a gdje si ti bio '91. i '92. godine? Kad sam mu objasnio, također javno, gdje sam bio zašutio je. Ne bih volio da se današnja rasprava pretvori u izljeve netrpeljivosti samo zato što se ne slažemo u svemu, samo zato što pripadamo različitim političkim opcijama, samo zato što nismo isti jer ne možemo biti isti. Zato odmah na početku, da ne bi bilo etiketiranja, Domovinski rat je bio osloboditeljski. Na Hrvatsku je izvršena agresija. Nitko ne može i ne smije izjednačavati žrtve i agresora. Branitelje i invalide Domovinskog rata, njihove obitelji, obitelji poginulih branitelja država mora štititi a njene institucije činiti sve kako bi se i Domovinski rat i branitelji poštivali. Te sam riječi napisao izrijekom barem 100 puta jer tako mislim, jer sam djelićem, jednom kapljom u moru, i sam pripadao neko vrijeme osloboditeljskom pokretu i otporu kao i mnogi drugi moji kolege intelektualci, pisci, slikari. I upravo zato želim, imali smo sreću ostati koliko toliko zdravima. I upravo zato želim, a mislim da na to imam pravo, kao što ću se boriti da to pravo imaju svi, progovoriti o onome što me smeta i u odnosima društva prema braniteljima ali i onome što smeta u odnosima branitelja s društvom. Smeta me kad čujem poruke upućene svisoka braniteljima, posebno invalidima, onima koji su ostali bez zdravlja, pokretnosti, vida, dijelova tijela, smeta me kada se poruke a što bi oni htjeli šalju obiteljima poginulih branitelja. Htjeli bi pobogu ono što nemaju, zdravlje i život, htjeli bi normalan život. To im naravno društvo ne može vratiti, ali im može i mora osigurati dostojanstven život kao što bi trebali osigurati dostojanstven život svim invalidima i bolesnima bez obzira gdje su i zbog čega oboljeli. Smeta me kad državne institucije, ministri, predsjednici ili predsjednice, premijeri ili premijerke, državni i stranački dužnosnici sebe proglašavaju mjerilom svega i pameti i domoljublja i širokogrudnosti i znanja i razumijevanja. Ono što nije u njihovim intelektualnim gabaritima tretiraju dnom. Treba se često između redaka dociraju izdići na njihovu razinu. Kada bismo to doista ili doista i mogli postići bili bismo idealno ali dosadno nenormalno društvo. Zamislite da smo svi kao gospodin Milanović ili ne daj Bože moja malenkost. Bilo bi strašno! Kao što bi bilo strašno da smo svi kao stavite tu slobodno svoje ime. Da je kojim slučajem premijer drukčije, manje trčno, taktičnije, diplomatskije, državničkije reagirao u slučaju ćiriličnih tabli u Vukovaru možda bi one danas bile postavljene. Međutim, premijer ne može prihvatiti razlike intelektualne, svjetonazorske, ideološke, karakterne kao što ne mogu i mnogi predstavnici braniteljske populacije prihvatiti ono što je drukčije. Svijet mora biti po njihovoj mjeri. Smeta me sporost birokracije, smeta mi bezosjećajnost onih koji obavljaju javni posao, smetaju mi fige u džepu onih koji bi trebali iskreno, glasno i jasno govoriti što misle, smetaju me manipulacije kojih ima bezgranično. Često mi je sugerirano izbjegni teme o braniteljima, šuti. Ne mogu šutjeti, ne želim šutjeti i uostalom nisam plaćen da bih šutio. A što me smeta u ophođenju ne branitelja, već uglavnom njihovih najglasnijih predstavnika šefova braniteljskih udruga, članova raznih stožera od onih iz 2001.do ovog u Savskoj? Smeta mi isključivost, smetaju mi ultimatumi koje postavljaju, smetaju mi prijetnje koje zvuče oporo. Na ove se riječi već vjerujem mnogi bruse. Ali pojasnite mi kako zvuči rečenica, "Imali smo krvavi Uskrs, a mogli bismo imati i krvavi Božić", izrečena pred prošli Božić u šatoru u Savskoj. Kako zvuči rečenica "Idemo na Markov trg pred Vladu ili će otići oni s Markova trga ili ćemo otići mi. A mi nećemo otići." To može zvučati kao prijetnja od koje su se mnogi naježili. Vjerojatno je prijetnja izrečena da se mnogi naježe ali tom se je prijetnjom prvom takvom nakon 2001.izazvan suprotni efekt. Predstavnici stožera koji između sebe i svih branitelja stavljaju znak jednakosti, što ne mogu i ne smiju, kao što uostalom političari stranke između sebe, naroda i države stavljaju znak jednakosti što ne mogu i ne smiju, dakle predstavnici stožera nisu željeli pregovarati ako druga strana ne prihvati njihove uvjete. Čemu onda pregovori ili o čemu će se onda uopće pregovarati? Do 2000.sam 100 ili neću pretjerati tisuću puta čuo da se narušava dignitet Domovinskog rata, i moja ga malenkost narušava naročito ovim govorom. Postoji li za to argument? Treba reći kada i tko te čime je narušio dignitet Domovinskog rata. Svi imaju ime i prezime, sve institucije imaju svoje ime. Koja to institucija čini, čime i kada? Nemojmo lijepiti etikete. Naravno zbog tih vam etiketa mogu pljunuti u lice, što sa doživio, udariti vas, što sam doživio, vrijeđati vas ni krive ni dužne i to samo zato što je netko umislio da ima monopol na istinu, samo zato što netko svijet koji nije skrojen po njegovoj mjeri naziva izdajničkim, a sve one koji tom svijetu pripadaju, izdajnicima jugofilima. Isključivci postoje poput onih malo prije opisanih narcisoidnih predsjednika i premijera, mjerilo domoljublja pa i onda kada šutnjom odobravaju pljačku, zulum i gaženje obespravljenih. Smeta kada mi šefovi udruga i stožera sebe stavljaju iznad društva, iznad institucija koje bi kao legalisti trebali poštivati. Iznad društva ne može biti nitko. To društvo može regulirati jedino Ustav. Branitelji su časno i hrabro obaviti svoj domoljubni posao i zbog toga mogu biti ponosni i oni sami, ali i mi svi zbog njih. I zato sva svoja braniteljska prava mogu i moraju ostvarivati shodno zakonima koje se na njih odnose. Riječi možemo imati krvavi Božić u svakoj bi demokratskoj državi bile shvaćene kao prijetnja. Prvo, hoće li udruge određivati tko je to rušitelj države ili to trebaju rješavati institucije kakve takve. Boljih nemamo, naše su, hrvatske. hoće li udruge bilo koje određivati tko je opasnost za poredak? Nije li zadaća države odnosno njenih institucija Sabora, Vlade, predsjednika države, premijera, Ustavnog suda, sudova, DORH-a i policije da brinu o onima koji bi se drznuli srušiti državu. Naravno, da bi kao ljevičar socijalist više volio da su branitelji zaprijetili kako će se pridružiti ako do toga dođe rušenju ovog nepravednog, izrabljivačkog, neoliberalnog poretka koji njih guši jer to je suština problema. Navijati svoje takmace na političkoj sceni kroz braniteljske udruge, stožere za obranu digniteta Domovinskog rata jest borba za ekskluzivnost jedne opcije i to nikada ne završava dobro. Ono što mislim o gospodinu premijeru Milanoviću glasno izgovaram u Saboru i u medijima, ali sam sasvim siguran da premijera nije strah ući u šator i kao što mu isto tako sam siguran, ne bih prebacivao što nije bio sudionik Domovinskog rata. Često sam u izbornoj kampanji čuo rečenicu koju su izgovarali svi kandidati, Hrvatska se dijeli ili Hrvatska je podijeljena. Zar doista neto misli da Stožer u Savskoj podržavaju svi građani? Misli li netko da oni koji ne podržavaju način na koji stožer komunicira s javnošću način na koji se bori za svoja prava nisu domoljubni? I tko je vlasnik metra za domoljublje? Kako se ono uopće definira? Pogrešno je i braniteljima spočitavati to što se nisu organizirano pobunili protiv rasprodaje državne imovine, protiv privatizacijske pljačke koja je započela kada su još mnogi držali pušku u ruci, protiv gubitka monetarnog suvereniteta, protiv tjeranja radnika na ulicu, protiv kleptomanije onih koji su vikali "Ne damo svoje generale", a vikali su samo zato da se dopadnu onima doma. Generale su pak izručivali da bi se dopali onima vani i da bi mogli imati vlastiti probitak. Branitelji se i nisu trebali baviti tom vrstom politike. naravno da nema ničeg spornog u zahtjevu koji glasi "Želimo status pobjedničke vojske", dapače. Hrvatska vojska, dobrovoljci, ZENGE, policija jesu pobjednici. Pobijedili su uz dobru pozadinu. Branitelji jesu pripadnici pobjedničke vojske, a o pobjedničkim vojskama se brinu sve države na svijetu. Ali sve ne stavljaju svoje vojske, svoje branitelje u ustave o čemu je jedan od članova stožera i sam posvjedočio primjerom iz Kanade. Tamo se naime prava vojnih veterana riješena posebnom deklaracijom o statusu veterana, ali nemam ništa protiv da se Zakon o pravima branitelja poustavi. I u Hrvatskoj pripadnici pobjedničke vojske moraju imati zajamčena prava, a jamac tih prava treba biti prije svega Hrvatski sabor. Samo zato što se neka politička opcija protivi Ustavnom zakonu o pravima branitelja ne znači da je izdajnička, nedomoljubna, da narušava dignitet Domovinskog rata. Bilo bi mudro da se zbog mira u našoj hrvatskoj kući nađe trajno rješenje, ali ono se neće naći bez kompromisa. A da bi se postigao kompromis ucjenama ma bilo s koje strane one dolazile nema mjesta. Naravno, to ne znači da može biti kompromisa oko prava branitelja koja su ograničena bogatstvom ili siromaštvom države, njihova statusa i Domovinskog rata te status obitelji poginulih branitelja. U tim razgovorima politici, a još manje politikantstvu nema mjesta. Hrvatsku nisu branili samo pripadnici jedne stranke, pripadnici samo jedne političke opcije. Hrvatsku nisu branili ljudi istog svjetonazora, iste vjere. Treba to imati na umu. Smeta me način na koji se ophodi sa ministrom Predragom Fredom Matićem i njegovim pomoćnikom. Što mu se sve spočitava i na koji ga se način želi omalovažiti. A omalovažavaju ga i oni koji bi kao što reče neki dan kolega Đakić trebali zalijepiti usta. Matićevo je domoljublje sumnjivo a domoljublje onih koji sumnjaju u Matića mora biti neoboriva činjenica. Sumnjivo je i Matićevo sudjelovanje u Domovinskom ratu. Pa valjda i … [[Govornik se ne razumije.]] koje, to smo i malo prije čuli, pospremio na groblje. Kako to da jedni imaju pravo sumnjati i bacati u blato sve što požele a oni drugi koji sumnjaju su apriori, izdajnici, nedomoljubi ili jugosmradovi kako to reče varaždinski ni od koga ukorjeli širitelj mržnje. On je vidite i branitelje koji su glasali za Josipovića nazvao jugosmradovima. Kako to da braniteljima iz Savske to nije zasmetalo, kako to da nisu povikali ne dijeli Hrvatsku. Ali kada naši dijele, dijele dobro. S takvim stavom ne da ćemo samo se udaljiti jedni od drugih već će između dviju strana nastati ponor. A za stvaranje ponora nema nitko od naroda amenovanu licencu. Zato za stol i Vlada i braniteljske udruge i Milanović i Glogoški i predsjednik Sabora i novo izabrana predsjednica za stol bez ucjena. Onoga tko pod tim novim okolnostima odbije razgovor kazniti će birači ili ako nije riječ o političaru prezreti će ga narod. No i članovima stožera mora biti jasno da nikoga ni na što ne mogu ali i ne trebaju primoravati jer smo u većini suglasni oko njegovih zahtjeva. I na kraju što je uostalom alternativa demokracije?
Hvala lijepa. Sada idemo na replike. Poštovani zastupnik Josip Đakić ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa kolega Vukšić da sam ja ili kada sam ja izgovorio pred par godina da nismo svi isti u Republici Hrvatskoj kao što ste vi danas rekli … [[Govornik se ne razumije.]] osude bi bile na mojim leđima. Za vas je to sasvim normalno jer normalnim očima vjerojatno gledate i mjerite da nismo svi jednaki i ne možemo biti isti. Ja sam to izgovorio u ovom hrvatskom Domu i dobio sam strašne kritike gospođe Pusić, predsjednika Vlade, svih novinskih kuća itd.. No, drago mi je da ste danas izustili nešto što govori o tome da podržavate da se jedanputa riješi problematika hrvatskih branitelja i da se stave u ustavnu kategoriju. Da je to učinjeno 8. srpnja 2011. godine danas ne bi imali tih problema vjerujem. Tada je bilo 69 zastupnika za HDZ-ovim, HSS-ovih, HSP-ovih, te nezavisni zastupnici Nacionalnih manjina. SDSS-ovi su bili suzdržani a protiv su bili zastupnici SDP-a i HNS-a. I tada nije izglasan taj zakon koji bi stavio u okvire sve ono što je dostignuto u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja i danas ne bi imali vjerojatno o čemu raspravljati ili možda bi. Možda bi tegobe i problemi još narasli s obzirom kako raste i broj nezaposlenih hrvatskih branitelja, kako raste broj osiromašenih a sve ih je više a nemaju više ni … [[Govornik se ne razumije.]] Da ima dijaloga, vjerujte ne bi do ovoga došlo. Njima je potreban samo mali tračak razuma i nade, tračak riječi i današnjih 5 ili 10 minuta Đuri Glogoškome promijenilo bi puno u dijalogu. Dijalog je postignut, radimo na tome da stavimo novi Zakon o pravima branitelja i da ga takvoga predložimo da bude ustavna kategorija.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Odgovor na repliku ili povreda Poslovnika šta ste tražili poštovani zastupniče? … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Izvolite.
Digao sam tablicu, nema povrede Poslovnika. Uvaženi kolega Đakiću naravno da nismo svi isti, ne smijemo biti, i rekao sam bilo bi to strašno društvo da su svi Vukšić. Zamislite tu strahotu. Ono što ste vi rekli, problematiku branitelja treba riješiti. Problematika branitelja je naša problematika. Znači svih nas. Tako dugo dok postoji u hrvatskome društvu nezadovoljna skupina i to ne bilo koja i ne to bilo koja, znači bez obzira jesu li to udruge građana. Ne trebam se ja složiti s njima i ne slažem se. Ne slažem se sa načinom, ne slažem se sa oporim riječima, ne slažem se sa prijetnjama ali se slažem da se riješe, da se problemi rješavaju. Tvrdim da premijer mora biti mekši, da premijer mora komunicirati, da treba nekad prignuti glavu i da treba razgovarati sa onima s kojima ne bi inače razgovarao. Zato i jest premijer, on jest premijer svih građana Republike Hrvatske. Ali sam protiv toga da se jednog mladog čovjeka svi kažemo da treba braniti i obitelji poginulih branitelja. Ali onda gospodina Glavaševića pribijamo na stup srama zbog jedne rečenice jer se usudio nešto reći, ljudi moji pa on je samo nešto rekao. I da kažem da budem jasan i izravan kao što bio zato da se stavi prva točka dnevnog reda koju je HDZ podržao na predsjedništvu, tako sam bio protiv da se krši Poslovnik. I tu jesam na strani predsjednika. I mislim da se sve moglo napraviti kroz odbore i da u ovoj čitavoj problematici nema nevinih.
Poštovani zastupnik Zvonko Milas, nova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić ja se slažem sa početkom vaše rasprave u kojoj ste rekli da je danas smiješno, odnosno tužno uopće raspravljati o izvješću za 2013.. A stoga se i pitam zbog čega je uopće moralo biti [[Upadica PREDSJEDNIK: Kolega Milas možete govoriti u mikrofon jer moramo to snimiti.]] Pardon. Zbog čega je uopće moralo biti rasprave na predsjedništvu Sabora o tome kada će doći točka Izvješće o pravima hrvatskih branitelja. I nije li to upravo pokazatelj da se to ostavlja za 2015. odnosno bila je ako se ne varam 30.-ta po dnevnom redu i tko zna kada bi došla na red, nije li to pokazatelj da upravo, zar Zakon o pravima hrvatskih branitelja nije zakon o vrijednostima Domovinskog rata, on govori o poginulima, o invalidima, o 100%-tnim? Nisu li to vrijednosti Domovinskog rata same po sebi? I ne govori li to uopće odnos države, vlasti i svih onih koji obnašaju upravo prema tim ljudima? Ne govorili li to o tome?
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi gospodine Milas, slažemo se u tome. Mislim da je besmisleno razgovarati, čak i o HRT-u što je radila u 2013. godini, a kamoli ne o statusu branitelja kad 102 dana branitelji prosvjeduju u šatoru. I zašto smo stavili tu točku? To je bio nekakav kompromis da se progovori upravo o onome što danas progovaramo i s tim smo se svi složili s tim da bi bilo poštenije, što sam rekao na sjednici Predsjedništva, da imamo posebnu točku, da nije to zakamuflirano sa izvještajem o ostvarivanju zakonskih prava u 2013. godini. Zašto je to tako? To je praksa, vjerojatno ne, ispravit će me predsjednik Sabora, i prijašnjih saziva Sabora da jednostavno kasnimo sa tim izvješćima i mislim da je postojala dobra volja i od predsjednika Sabora i od Predsjedništva Sabora da se to pomakne. Shvatilo se da treba čim prije o tome raspravljati i sad ono što je tu je, ajmo danas pokušati donijeti neke zaključke i razgovarati otvoreno i ne vrijeđati nikoga.
Poštovani zastupnik Dražen Đurović, replika.
Hvala. Kolega Vukšić, vi ste se u raspravi upitali gdje je to narušavanje digniteta Domovinskog rata, u kojim to postupcima, kad se to događalo. Pa evo navest ću vam ja jedan konkretan primjer. Sinoć je Hrvatska policija u gradu Splitu 20-ak naoružanih policajaca oskvrnulo spomenik poginulim braniteljima 9. bojne HOS-a u Splitu i odštemala natpis koji je bio dio tog spomenika. S druge pak strane ako se zalažemo za to možda se taj slogan "Za dom spremni" nekome sviđa, a nekome sviđa ali i on je dio naše povijesti i Domovinskog rata, možda je dio i nekih drugih vremena ali je dio povijesti Domovinskog rata i dio je one stečevine za koju si ti ljudi i njih 46 poginulo u Splitu. Iako se zalažemo, iako branimo i ne dopuštamo da se oskvrnu oni spomenici iz Drugog svjetskog rata na kojima se također nalaze neki simboli totalitarizma, na kojima se također nalaze neki gotovo pa smiješni tekstovi, tekstovi koji veličaju partiju, koji veličaju komunističko društvo i slično i naravno želimo sačuvat te spomenike i oko toga se slažemo. Zašto nemamo onda isti takav stav i prema spomenicima koji se odnose na Domovinski rat i na one koji su ginuli u tom Domovinskom ratu? Zar ne možemo bit ni toliko demokratski da prihvatimo, iako se neki od nas slažu s onime što piše na tim spomenicima, da prihvatimo vezanog tog što piše na tim spomenicima, zar oni ljudi koji su za to ginuli, kao i one koji se odnose na razdoblje Drugog svjetskog rata i naravno da takvo ponašanje Hrvatske policije itekako narušava dignitet Domovinskog rata.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Kolega Đuroviću, gotovo ni u čemu se ne slažem s vama. Prvo "za dom spremni", noćas sam potpisao jednu peticiju upravo zbog tog spomenika, kruži jedna peticija koju sam potpisao da se ukloni taj … ali nisam protiv toga da policija ima pravo odštemati. Prvo treba riješiti, valjda postoji postupak na koji način se to radi. Druga stvar, ne slažem se da je "za dom spremni" bila neka velika veza toga i Domovinskog rata. Pa nismo mi "za dom spremni". Prije svega znamo povijest toga i to nije iz operete da ne bismo slučajno bili ili iz neke ima za sobom kulturni trag. Mislim da dovoljno govori o tome kada se i zašto se upotrebljavala. Netko bi mogao reći isto tako da su neki vezani kad stave na spomenik svastiku isto tako uz svastiku. Pa što je to, to je spomenik. Je li to spomenik ili nije? Ne odobravam način da Policija bude i sudac i da Policija bude egzekutor. Ako su to učinili bez rješenja, bez suda, bez ičega, sasvim sigurno da treba osuditi taj čin, ali ne mislim da je time, možda i glupošću nekoga u Policiji netko svjesno kršio dignitet Domovinskog rata. možda je to učinio iz nekog uvjerenja. Tu se ne slažem. Ja bih volio da kad govorimo o tome, često se govori da se sustavno narušava dignitet Domovinskog rata, da li to čini premijer, da li to čini, ja ne mislim da premijer sustavno narušava dignitet Domovinskog rata zato što ne želi razgovarati s braniteljima. To je njegova tvrdoglavost, to je njegov karakter. Ali ne mislim da niti jedna institucija ni u vrijeme HDZ-a, tako da znamo, nije narušavala dignitet Domovinskog rata i ne mislim da to čini niti jedna stranka u Hrvatskoj. A da pojedinačnih slučajeva ima, sasvim sigurno ima i treba ih osuditi.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukšić, dosta ste govorili o tome što vas smeta, iznosili ste i svoje osobne frustracije i vidjelo se da su vas uistinu frustrirala, ali vjerujte da oni koji su uložili svoje zdravlje i koji su narušenog zdravlja da te frustracije doživljavju još teže i emotivnije. Ali ste u svemu tome rekli da branitelje treba poštivati, treba im osigurati zdravlje i život. To sam zapamtio. A što se tiče života iz izvješća smo čuli koje je kasnilo, istina Bog odgađano je 4-5 puta je odgađano, smo čuli da je u 2013. sahranjeno 1887 branitelja. To je jedan podatak koji treba itekako uzet u obzir. A na koji način, na koji način, mnogi su počinili i samoubojstvo. Sve je to dakle treba, a u ovom izvješću nema podataka o morbiditetu, a svjedočimo da je sve veći broj oboljelih branitelja od malignih bolesti, da ne govorimo o posttraumatskom stresnom poremećaju. Sve veći broj ih boluje. A ako krenemo od definicije Svjetske zdravstvene organizacije da je zdravlje potpuno duševno, tjelesno i socijalno blagostanje, onda ponižavanje i bilo kakav pristup i omalovažavanje sigurno frustrira čovjeka i narušava mu zdravlje. A da ne govorim o onom socijalnom momentu kada je 2013. itekako utjecala u tom dijelu kada su one opskrbnine znate da su prebačene u nadležnost 1.1.2013. u nadležnost Centara za socijalnu skrb, pa su se onda branitelji morali mnogi su izgubili. Moji tamo koji iz ruralnih područja dolazi rekao ima autić nekakvi mali za 500 eura. Morao je doći 40 km do grada, veli ti gubiš to pravo. To su sve atak na zdravlje, to su sve stvari koje treba itekako i treba uistinu slažem se sa vama treba branitelje poštivati i brinuti o njihovom zdravlju i životima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Milinkoviću, ma ja sam nisam frustriran. To je možda moj temperament. Uostalom da nema nas političara po kome bi pljuvali da nema nas političara. Ne pljuju samo zbog toga što razgovaramo o braniteljima, nego pljuju nas i zbog onog, čak i onog što nismo krivi, a često smo puta krivi. Ja sam iste stvari pisao i govorio kad sam bio novinar, na isti način sam djelovao i isto sam mislio da i tada sam govorio da branitelje treba poštovati, da njihovu žrtvu treba poštovati, da ono što su oni učinili to je strašna žrtva. Sasvim sigurno da kad smo čuli kad su odlazili branitelji iz Sabora ono što su govorili da jest to frustracija i nekad i opravdana frustracija ne društvenom situacijom, nego njihovom osobnom situacijom. I sasvim sigurno da se mi ne možemo staviti u njihov položaj, jer nismo u njihovom položaju i to je vrlo teško. I nikakav novac ne može njima popraviti te frustracije, ali može ublažiti. I slažem se sa onim što je netko rekao ne bore se oni za novac, za škude, prije svega za dignitet. I slažem se sa onima treba lijepa riječ, dobar pristup, treba to napraviti. Hajmo učiniti sve da se branitelji vrate kućama, ali ne prijevarama, obmanama. Hajmo se stvarno dogovoriti sigurno da će i oni popustiti, nek' Vlada popusti. Zar nam je u interesu da kao što su rekli branitelji bit ćemo tu još 1000 dana. A druga stvar, nesretan sam zbog stava policije koja se nakon 90 dana javila da je šator podignut bez dozvolite. Pazite, pravna država koja reagira kako? Nakon 90 dana se netko u policiji sjeti, a vi ste bespravno. Od prvog dana se zna da je bespravno. Pa trebali su prvi dan reagirati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Dujomir Marasović, replika.
Štovani gospodine predsjedniče, kolega Vukšić. To što ste vi napali branitelja neću se libit reći napali. Da oni prijete i da su prijetili pa kako vas to nije sram uopće reći? Ja zaista ne razumim kako vas to nije sram reći? Pa mirni su ka janjci što se kaže. Zapovjednika Hrvatske vojske Gotovinu odveli u Haag i generale nitko nije izlog nije razbio i cijeli niz ovih godina šta su branitelji kome tko napravili ili neki nered u biti? Ništa. A imali su 100 razloga za napraviti ili ne napraviti. I sad su oni neka prijetnja. Ma molim vas lijepo! I to ste imali danas ovdje reći. Dvostruke kriterije ne priznate i naveli ste da su rekli nešto mi ili oni. To je predsjednik Vlade reka mi ili oni u ulozi predsjednika Vlade. Kolega Vukšić, oni ne razumiju ova strana da je predsjednik Vlade i moj predsjednik Vlade i ne može on reći mi ili oni. Da sam ja to rekao u Saboru ovdje pa mene bi proglasili ratnim zločincom. Tko će znati šta mi ne bi imputirali. I ja Staziću neku crtu povučem kao usporedbu, kao a on kaže da sam prozva da sam prozva ovo, da sam Vladu prozva, da sam reich spomenijo, a nisam ništa. Prema tome, dođite i vi na neki način sebi. Branitelji su nečim nezadovoljni, protestiraju. Pa neka protestiraju. Koliko? 6 godina u šatoru. Pa nisu izašli sa toljagama ni sa puškama na Trg bana Jelačića, u šatoru tamo nešto rade. Šta se vas tiče, pridružite im se ili ih pustite na miru. To što ste vi sad ovakav nastup danas to je za sramit se.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Tko se čega treba sramiti to sam nek' odluči, nek' odluči koga su oni slušali. U prvom redu nisam napao branitelje, jer to je izvrtanje riječi kao što često vi izvrćete riječi. Ali to je vaše pravo. Kažete dođite vi k sebi. Ja ću doći k sebi, bolje k sebi da dođem nego da dođem k vama. Ne daj bože! Da li su branitelji rekli mi ili oni? Ne pratite, selektivno pratite. Samo ono što ste vi vam paše, ono drugo niste čuli. Da, bila je rečenica izgovorena u šatoru mi ćemo doći na Trg sv. Marka pred Vladu i otići će s tog trga ili mi ili oni, mi nećemo. To je točna rečenica, citiram. Druga rečenica je bila "Imali smo krvavi Uskrs, možda ćemo imati ili nemojte da imamo i krvavi Božić." To sam ja shvatio kao prijetnju i protiv sam tih prijetnji. Ne mislim da je to izgovoreno, izgovoreno je u afektu i nisam na taj način govorio na koji vi, vi podmećete, vi jednostavno ste podmetnuli a prije se bunite da vama netko nešto podmeće. Slušajte, uzmite stenogram, pročitajte. Uostalom i vaše kolege su se referirale na moje. Vi biste htjeli da ja držim samo jednu stranu ili neka zašutim. Ili idem pod šator ili nek' se ostavim čorava posla i govorim o braniteljima. Prije sam govorio da su mi mnogi rekli šuti. Neću gospodine Marasoviću kao što i vi ne trebate šutjeti.
Posljednja replika poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić, vi ste govorili o dignitetu Domovinskog rata i pri tome ga nazvali osloboditeljskim. Ali on je prije svega, čak i u Ustavu piše obrambeni i osloboditeljski. Dakle, to su dva vrlo bitna priziva kada se govori o Domovinskom ratu. Drugo, dignitet Domovinskog rata kažete da se vama ne čini da narušavaju aktualna vlast itd. Ali ja ću vam navesti nekoliko primjera gdje ću vas demantirati. 27. travnja 2010. godine sadašnja ministrica vanjskih poslova u sarajevskom listu "Dani" izjavljuje da Deklaraciju o Domovinskom ratu treba marginalizirati. Čuli smo i izjave koje su išle u eter da su branitelji u šatoru u Savskoj poput Ku Klux Klana. I to smo čuli od aktualne političke elite. Zatim, jedan drugi Pusić jel' kaže da treba mijenjati članak 142. Ustava RH u kojem piše da se Hrvatska više nikada ne smije udružiti sa zemljama bivše Jugoslavije. Pri tome se vrlo često, a poglavito u inozemnim spisima, spominje izraz zapadni Balkan za Z ili west kako hoćete engleski velikim slovom. Dakle to je nekakva službena kategorija zapadni ili čak jugoistočna Europa sa velikim J, dakle pridjev sa velikim slovom znači da je to oformljena nekakva kategorija. To je sve ono što u neku ruku ruši. Oružani sukob, vrlo se često upotrebljava ta sintagma oružani sukob umjesto Domovinski rat. I sve više, čak i u, dobili smo ovdje na klupe onaj Zakon o ženama silovanim u ratu pa se spominje čini mi se oružani sukob. O tome da je vama žao što gospodin Milanović ima viška taštine, arogancije i tvrdoglavosti najbolje govori podatak da su kao što su ovaj spomenik HOS-a, za poginule od HOS-a u Splitu tajno da kažem pod maskama otklesali tako su u Vukovaru 18-og studenog 2014. godine
Kolega Grubišić, vrijeme vam je isteklo.
Evo, završavam.
Pa morate se držati vremena.
Kombijima sakrili dvojezične table na zgradi Policije kad smo išli prema Mitnici. Na 10 cm od zgrade Policije stavili su kombi da se ne bi vidjela dvojezična tabla. A ja sam zavirio ispod kombija i vidio sam da je dvojezična.
Gledajte kolega Grubišiću, javite se za raspravu pa imate 10 minuta. Nemojte kršiti Poslovnik. Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grubišiću kažete rat je bio obrambeni i osloboditeljski. Najviše u ovo zadnje vrijeme, uzeo sam taj termin, inzistiraju upravo branitelji i upravo oni na svojim konferencijama su inzistirali na upravo ovom osloboditeljski, slažem se, i obrambeni rat. I tu nema nikakvih. Drugo, da se sve češće upotrebljava oružani sukob. Ja nekad isto kažem oružani sukob, bio je rat. Ili kažem za vrijeme rata. Nikad nisam u službenoj nekoj terminologiji, u nekom dopisu, u novinskom tekstu to upotrebljavao ali nekad u žargonu upotrebljavam zato što je kraće. Kažem rat, jednostavno rat. Mislim da je to cjepidlačenje, ovo što vi govorite to je stvarno cjepidlačenje. Ako kažemo da li svaki puta trebam kad govorim ovaj zakon onda trebam reći i udovice iz Domovinskog rata itd., znamo što to podrazumijeva. Mislim da je to, vidite na drugima male greške, a na recimo onom što vi podržavate ne vidite ni velike greške. Da treba Deklaraciju o Domovinskom ratu staviti na margine, ne slažem se. I to treba osuditi. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa dobro, pa evo pa to kažite gospođi Vesni Pusić. Da, ne treba to. Nije to službena politika, to je stav jedne ministrice ako je to izrekla, to je stav ministrice. Kad će biti službena politika Vlade takva onda će Vlada pokrenuti valjda stavljanje van snage Deklaracije o Domovinskom ratu. … [[Upadica se ne razumije.]] Neće. I prije nego što je postala ministrica. Ovo što ste govorili o klesanju slova, o tome sam govorio o otklesavanju slova. Policija ne može sebi uzeti za pravo da čini ono što treba raditi sud.
Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba Nezavisnih zastupnika Grubišića i Kajina govorit će poštovani kolega Kajin, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Svi oni koji se okupljaju u Savskoj na to, gospodo u HDZ-u, imaju pravo. Nitko im to pravo ne može osporiti. Mi smo parlamentarna demokracija i jasno da su to uzusi koje valja poštovati. Da je to okupljanje na neki način bio doprinos i promjenama na Pantovčaku u to valjda nitko ne sumnja. Ali ponavljam imaju na to pravo. Sve ono što su branitelji iz Udruge 100%-nih hrvatskih ratnih vojnih invalida I. skupine zahtijevali to im je ispunjeno. Riječ je o ovome dopisu od 12. prosinca 2014. godine. Ovdje se traži, predlaže se odgoda primjene Zakona o mirovinskom osiguranju pod 1. i pod 2. predlaže se povlačenje nacrta prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji s konačnim prijedlogom zakona iz javne rasprave te formiranje radne skupine unutar Odbora za ratne veterane u svrhu izrade novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Točno, kao što je netko maloprije rekao ili kao što se to ističe, oni u tom zahtjevu nisu tražili nitijedno novo materijalno pravo. E sad idemo redom. Da li Hrvatska država može u još većoj mjeri izaći u susret hrvatskim braniteljima? Teško. Ako može, onda mora. Da li je ova Vlada ukinula ijedno pravo hrvatskim braniteljima? Nije. Ako je, treba nepravdu ispraviti. Možda bi trebalo ispraviti i onu nepravdu koju je spram hrvatskih branitelja učinio HDZ kada je tamo negdje 2010. ili 2011. umanjio braniteljske mirovine u iznosu većem od 5 tisuća i nešto kuna za 10%. Vidite gospodo i mene smeta da se politizira pravim braniteljima. Smeta me, sad je gotovo, sad više tih ljudi gotovo da i nema, da npr. borci NOB-a nisu u cijelosti izjednačeni sa hrvatskim braniteljima. Ja stalno ističem da ako je netko izgubio ruku u Lanišću iznad Buzeta '43. ili '44. to je kao kad je izgubljena ruka u okolici Siska, Karlovca ili u Vukovaru. Odnosno ok, Zakon o braniteljima neka bude kakav je ali zašto se svojedobno umanjivalo prava onih bez kojih npr. jedna Istra, jedna Rijeka, otoci, Zadar nikada ne bi bili dio RH. Mene smeta isto kada aktualna recimo predsjednica govori u izbornoj noći da je pobijedila domoljubna Hrvatska. Zar oni ljudi koji nisu glasali za aktualnu predsjednicu nisu domoljubi? Zar su veći domoljubi onih 90% koji su za nju glasali u Remetincu od onih koji Cimos u Buzetu napuštaju u 10 sati na večer, a sa 86,6% glasali su za predsjednika Josipovića? Pustimo sada kako je vođena ova kampanja, na kojoj matrici. Čestitke predsjednici i želim joj svaki uspjeh. Za braniteljsku populaciju kao što je i ministar rekao izdvaja se 5 milijardi 923 milijuna kuna. respektabilan je to novac. Proračun za 2015.godinu iznosi 113 milijardi kuna. E sada idemo na stranu tri i rekapitulaciju troškova po svim pravima. Trajna novčana prava 696 milijuna kuna, stambeno zbrinjavanje 34, prava iz mirovinskog osiguranja 5 milijardi 11 milijuna kuna, jednokratna prava iz zakona 8,6 milijuna kuna, prava iz zdravstvenog osiguranja 21 milijuna kuna, besplatni udžbenici za djecu 24 milijuna kuna, automobili za hrvatske ratne vojne invalide prve skupine ili 100% milijun i toliko, carinske porezne olakšice 36 milijuna kuna i da ne nabrajam sve dalje i dalje. Bit je sljedeće i ja mislim da je to isto na neki način apsolutno pošteno strana 4 kada se govori o osobnoj invalidnini. Ovdje se doslovce kaže da temeljem članka 66. Zakona o osobnoj invalida prve skupine određena je u mjesečnom iznosu od 115% od utvrđene proračunske osnovice u RH dok se invalidima od druge do desete skupine one određuju u postotku od osobne invalidnine invalida prve skupine. U izvještajnom razdoblju prosječno je mjesečno bilo 57 tisuća 238 korisnika osobne invalidnine što je za 0,49% više nego u 2012.godini, a za isplatu osobne invalidnine 2013.utrošeno je 220 milijuna kuna odnosno 0,26% više nego 2012.godine. Na strani 10 govori se o obiteljskoj invalidnini pa se kaže da u izvještajnom razdoblju obiteljsku invalidninu ukupno su prosječno koristile 7044 osobe što je za 0,57% manje korisnika u odnosu na 2012.godinu. Za obiteljsku invalidninu u 2013.isplaćeno je ukupno 236 milijuna kuna što je za 0,29% manje. Na strani 26 govori se o stambenom zbrinjavanju o stambenim kreditima … jasno ključ su prava iz mirovinskog osiguranja. U 2013.rashodi za mirovine i mirovinska primanja iznose preko pet milijardi kuna, u 2013.godini mirovinu su koristili prosječno 72152 korisnika. Prosječna mjesečna mirovina za 2013.iznosila je 5.377 kuna itd., itd. Znači sve zajedno riječ je o nekih 5,0 milijardi kuna. Da se razumijemo, ja sam protiv da se invalidnina ili penzija ili mirovina svejedno umanjuje i za jednu kunu bilo kojemu branitelju. Protiv sam da se mirovinska prava i pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane iz susjedne države umanjuju za ijednu kunu. Što želim reći na neki način, nemojte me sada ispravljati, tada političko vodstvo je pozvalo Hrvate u BiH da odgovore na agresiju, formirane su pojedine strukture, zapovijedalo se znamo iz Zagreba, pripadnici HVO-a zna se koga su slušali i red je da Hrvatska država poglavito invalide zbrine iz BiH i to u cijelosti. Posebno bitno je sljedeće, prava na zapošljavanje. Prvo prednost pri zapošljavanju od 363411 nezaposlenih građana RH branitelja ima 31125. I ovdje smo dobili i strukturu nezaposlenih po pojedinim županijama, od Istarske 706 do Splitsko-dalmatinske 3803, Zagrebačke 1665 itd., itd. jasno najviše u gradu Zagrebu jer grad Zagreb ima 800 tisuća stanovnika, 4307. Sve u svemu ova populacija koja je stvorila Hrvatsku državu, moje je mišljenje da nije marginalizirana. Ona osjeća da možda više može dobiti sa desna nego sa lijeva, što god značilo u ovom trenutku lijevo odnosno desno. Ali po mom sudu ta skupina nije marginalizirana. Jel ako nije marginalizirano ono što je recimo radila bivša vlada kada je smanjila mirovine za 10%, a ova takvih intervencija nema onda valjda od ove Vlade nije marginalizirana. Ja bih volio, i da tko je to prije spomenuo gospodin Salapić, parafrazirajući generala Gotovinu da bi ptica mogla letjeti treba imati i desno i lijevo krilo. Ja bih volio da se 100%-ni invalidi prve skupine vrate kući ili kućama i da shvate da niti jedna vlast njih ili njihova prava ili njihov status neće dovoditi u pitanje složili se mi ovdje oko toga, politizirali oko toga ili ne ali to je zapravo istina. Njihovo je pravo, još jedanput ću reći da protestiraju, da ne znam prozivaju a obveza svake Vlade je da poštuje njihovu žrtvu, da poštuje njihovu muku, da poštuje njihovu ranu i da pokuša zaliječiti ako je to moguće njihovu bol. Tko vrijeđa dignitet Domovinskog rata o čemu je govorio i gospodin Vukšić? Oni koji rade zasigurno ne, oni koji izdvajaju ne, oni koji sve svoje rasprodaju da bi mogli uopće raditi i opstati ne, oni koji se muče ne. Gospodin Vukšić ako sam dobro zapisao i točno je svi ne podržavaju ovo što se dešava u stožeru u Savskoj. Svi se divimo braniteljima, svi se solidaliziramo sa njihovom žrtvom ali svi to što se tamo dešava ne podržavamo. Točno, Hrvatsku nije branila samo jedna politička opcija i točno nije niti fer ovo što se radi ministru obrane, pardon, ministru Matiću, odnosno njegovom zamjeniku gospodinu Glavaševiću. … [[Upadica se ne čuje.]] /Upadica STAZIĆ: Molim vas da ne dobacujete i da ne ometate kolegu dok govori. I gospodine zastupniče, bivši ministre, amabasadoru, poklisaru, Domovinski rat nije vlasništvo nikoga već ako želimo da bude od sviju mora se zapravo poštovati svakoga. Mene ne morate. Nitko nema ekskluzivno pravo na istinu samim time valjda nitko nema ni ekskluzivno pravo na Domovinski rat. Međutim, želim vjerovati da je ova rasprava krenula u jednom dobrom pravcu a da li ćemo to zlorabiti to ostaje da se naprosto vidi.
Zahvaljujem, prelazimo na replike. Prvo poštovani Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin niste u pravu kada govorite da ova Vlada nije skidala 10%. Zakonom o smanjenju mirovina hrvatskim braniteljima 10% je skinuto i u ovoj Vladi. To je drugi puta u ovom kriznom vremenu. Prvi puta smo bili primljeni u Vladu, sve udruge iz Domovinskog rata na državnom nivou. Objašnjeno je razlozi prijedloga zbog kojih se ide pa je bilo nekoliko varijanti, 3, 6% i 10% ovisi o primanjima s obzirom na traženje i sindikata i svih ostalih. Govorilo se da kriza je takva strašna da se ne može podmiriti sve u državi. Branitelji su slušajući govorili o tome da nevoljko prihvaćaju takav prijedlog, da se ne slažu baš sa njime ali ako je potrebno u državi da će se i s time složiti ako je to sada, pa kada izlazi se iz krize da će biti bolje i vratiti će im se to. Sada je ponovo po drugi puta 10% hrvatskim braniteljima umanjena mirovina, to jest smanjenje prava ali i druga prava su iz zakona otišla u neke druge Zakone o socijalnom osiguranju, otišle su u Zakon o srednjoškolskom i osnovnoškolskom obrazovanju što se tiče udžbenika. 12 sveukupno prava iz zakona je razmješteno ili osporeno te su branitelji u većini ta prava prestali koristiti jer su im kriteriji povećani i ne mogu koristiti. Branitelji jasno predlažu kao što ste rekli i rekli su što su to zatražili. Odgođena je primjena zakona, tj. samo jednog članka o mirovinskom osiguranju ali ne i cijeli zakon kao što je to traženo i donesena odluka na odboru. Odgođena je i rasprava o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja [[Upadica: Vrijeme.]] na 6 mjeseci dok se ne izradi u zajedništvu svih i Ministarstva branitelja i saborskih zastupnika i odbora i pododbora novi prijedlog Zakona o pravima branitelja gdje će biti obuhvaćeno sve i kao takav će se predložiti da bude ustavna kategorija u okviru financijskih mogućnosti sredstava koje imamo.
27 sekundi ste prekoračili vrijeme. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, za vas Poslovnik ne vrijedi. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, neću, samo ću obavijestiti radi javnosti. Druga replika poštovana. Odgovor Damir Kajin.
Da, točno, da moram se tu ispraviti, nije točno da je samo HDZ-ova Vlada skidala onih 10% na mirovinu nego na one iznose preko 5 tisuća i toliko kuna je i ova Vlada. Ako je moguće vratiti onda tu nepravdu treba prema toj populaciji ispraviti. I doista treba prihvatiti i činjenicu da Udruga 100%-tnih hrvatskih ratnih vojnih invalida prve skupine nije tražila niti jedno materijalno pravo. I tu treba doista skinuti im kapu i izraziti divljenje. Tražili su odgodu primjene Zakona o mirovinskom osiguranju i tražili su povlačenje Nacrta prijedloga Zakona o izmjenama dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji a što je aktualni ministar ili što su naši ministri na neki način i učinili. Sve u svemu ako je moguće treba sve učiniti da se njihov socijalni status u najmanju ruku vrati na ono gdje su bili pred recimo 2, 3 ili 5 godina.
Druga replika poštovana Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Slažem se kolega upravo što ste i sada ponovili da se niti jedno pravo ne umanjuje i tu treba razgovora i tu treba strpljenja i poniznosti. Ali s pravom upozoravate da je prije, dakle prije 5 godina 2010. godine HDZ-ova Vlada umanjila 10% mirovina svim braniteljima osim 100%-tnim hrvatskim ratnim vojnim invalidima. Dana 27. svibnja 2010. godine ovako je HDZ zborio u Hrvatskom saboru. Kolega Đakić je rekao većina branitelja svjesna je trenutka u kojem se nalazimo i žurne potrebe za gospodarskim oporavkom, izlaskom iz krize, što postoji niz mogućnosti i na raznim područjima. Zasigurno ove mjere nisu popularne ni lagane, ali kad smo raspravljali o njima i sa populacijom koju ja zastupam nismo imali oko toga dvojbi da je 10% nužno smanjiti mirovine. Solidarizirajući se sa svima drugima kako bi ostvarili svoja primanja, želimo naglasiti da 10% smo prihvatili kao nužnu i potrebnu u donošenju. Jednako tako govori dalje kolega Đakić, rekao sam i na Odboru za veterane, vjerujem da će moji prijatelji, suborci i stradalnici kao i ovaj puta stisnuti zube, pregrmiti sve što je pred njima. I kada mi protestiramo tada kao oporba javlja se HDZ-ova Suzana Bilić Vardić govoreći odgovarajući zašto mijenja HDZ mišljenje, onda odgovara lakonski postoji ona zagorska da samo bedaci ne mijenjaju mišljenje.
Nastavljamo sa replikama. Poštovani Tomislav Ivić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, kada ste govorili o odnosu vlasti prema braniteljima, zar se taj odnos najbolje ne vidi po činjenici da o izvješću o izvršenju Zakona o pravima hrvatskih branitelja za 2013. godinu raspravljamo u 2015. godini. Zar to nije sramota? To je prvi puta otkad je Hrvatske države, Zakona o pravima hrvatskih branitelja da se ovako kasno raspravlja o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja. I nije to slučajno da se željelo razgovarati o problemima koji su prisutni u braniteljskoj populaciji, ova tema ne bi došla tek u 1. mjesecu na raspravu. Vlada je uputila ovo izvješće u 7. mjesecu u Hrvatska. 6 mjeseci izvješće stoji u ladicama i čeka se rasprava. I ne bi bilo rasprave da nije bilo sjednice Odbora za ratne veterane i kada smo tražili da se prioritetno stavi ova točka dnevnog reda na sjednicu Sabora. Zar to nije marginalizacija hrvatskih branitelja, zar se na ovaj način ne pokazuje kako aktualna vlast gleda na hrvatske branitelje i sve ono što se događa oko hrvatskih branitelja.
Sljedeća replika, poštovani Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, branitelji ajmo tako reći sad primaju ili koštaju 5 i nešto milijardi. Ja isto mislim da je to veliko … za Hrvatsku državu u ovom momentu, ali kad bolje promislimo Hrvatska država centralna milijardu i 700 daje udrugama i još lokalna milijardu i pol, 3 milijarde i 200. Pa sad zamislite da mi dajemo 3 milijarde i 200 tisuća kuna udrugama od kojih dosta rade i govore protiv Hrvatske i sad to usporedite sa 5 i nešto milijardi braniteljima koji su iskrvarili za ovu državu. Ja sam siguran da se s braniteljima dobro razgovara da bi bili spremni za stezanje kaiša još 10% ako treba i više, ali zamislite mi financiramo one ljude po povlaštenim mirovinama, jugo oficire, djelatnike savezne administracije koje su razoružale Hrvatsku, koji su radili protiv Hrvatske. I oni su sad na povlaštenim mirovinama i o njima ne govorimo. E to mi trebamo govorit, demagogija je na djelu. Kolega Kajin, nije isto što ste vi izjavili isto kad je netko izgubio ruku u Istri, recimo partizan ili sad kod Siska neki branitelj. Nije isto. Partizan je izgubio ruku u Istri pod zvijezdom petokrakom, ok, svaka čast, borio se za nešto, ali sad… … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ne. Ali sad je ovaj u Sisku izgubio ruku od zvijezde petokrake. Zvijezda petokraka je ovome otkinula ruku, zvijezda petokraka je bombardirala Banske dvore i to nije isto. kolega Kajin shvatite, to je demagogija. Ja ovdje tražim od Hrvatskog sabora da u isti ravan stavimo sve fašističke znakove i simbole i ako trebamo skidat u Hrvatskoj skidajmo ih, ali petokraku zvijezdu ako ima države moraju se jutros skinuti sve zvijezde crvene petokrake u Hrvatskoj sa zidova, ploča i sa svih spomenika inače nema države. Inače nema države. I to jedanput trebamo svi shvatit i dok to vi ne priznate gospon ne može Hrvatska naprijed.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Nadam se gospodine zastupniče da vas i ako gospodin Karamarko dobije izbore neće poslušati. Antifašizam, tu ćemo se složiti, vjerojatno nije komunizam. Komunisti su podigli ustanak, možda ne u Istri, u Hrvatskoj zasigurno da, ali rat sigurno da ne bi dobili bez Narodno oslobodilačkog pokreta. I tvrdim da su u tom antifašističkom ratu tada u onom periodu '41. do '45. da je tamo bilo ono najbolje što je Hrvatska u onom trenutku imala. Čak je tamo bio i predsjednik Tuđman, tamo je bio prvi ministar unutrašnjih poslova gospodin Boljkovac, tamo je bio gospodin Manolić, tamo su bili roditelji od gospodina Mesića, drugog hrvatskog predsjednika itd. Prema tome, mislim da je taj antifašizam ono najsvetije uz Domovinski rat na što se Hrvatska može pozivati. Komunizam je totalitarizam zasigurno. Nije moguće, ali tvrdim opet nije moguće staviti znak jednakosti kao što biste vi rekli između te crvene zvijezde petokrake, svastike ili fašističkog fašija. … [[Upadica se ne razumije.]] Pustimo mi Vijeće Europe. Ono što se dešavalo ovdje je jedno, ono što se dešavalo u Sovjetskom savezu itd. je nešto posve drugo. Antifašizam je bio prije svega odgovor na onaj nacifašistički totalitarizam. I još jedanput ću reći, nije to zapravo isto kao što vi pokušavate naprosto izjednačiti i reći zvijezda je isto što i svastika, zvijezda je isto što i … [[Govornik se ne razumije.]] I nadam se da nitko sa vašom logikom neće rukovoditi i da vas ni gospodin Karamarko ako dobije izbore neće.
Iduća replika poštovani Stjepan Milinković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, kao i uobičajeno vi ste upuštate u tumačenje svega i svačega, koliko je što doprinijelo čemu, koliko je što doprinijelo rezultatu, a i meni to daje za pravo razmišljati koliko su one PR agencije iz Istre o kojima ste vi puno govorili u ovom Visokom domu koliko su doprinijeli da vi tu već četvrti, peti mandat sjedite. Sad vi se sporite sa Jakovčićem kome je to donijelo više i manje, vi se to dogovorite među sobom tko je koga učlanio u IDS i tko je za kojim potrčavao. To je vaša stvar. Ali vratimo se, dakle na ovaj zakon. Recite mi jedno pravo koje je umanjeno ili uskraćeno za hrvatske branitelje? Teško vas je istina bilo pratiti jer vi preskačete sa desete na osamnaestu, na dvadeset i četvrtu stranu. Ali ja ću vam reći da ih ima 12, 12 ima a o jednom dijelu je govorio kolega Đakić. O opskrbninama sam govorio ja. Ali jedno vrlo važno pitanje koje treba spomenuti isto tako u ovom Visokom domu, a to su udžbenici. Pa znamo da je člankom 70., mislim da je 57. hrvatski branitelji bili su besplatni. Jel' tako? A sada je to prešlo u nadležnost Ministarstva obrazovanja i športa. Jel' tako? E i sada, a bilo ih je 17000, 17000 ih je bilo u ovom Izvješću 2013., a ja se kladim da ih sada nema više od 1000. E sad on mora prvo naručiti knjige, pa ih onda platiti itd. Dakle, ovdje se radi o jednom sistemu da se razne nadležnosti prebacuju iz ministarstva u ministarstvo, da se jednostavno branitelje šeta, da se šeta. Jesu li oni to zaslužili da ih se šeta od jednog ministarstva do drugoga, pa da se na taj način u konačnici naravno im se umanje prava. Pa isto tako glede opskrbnine, isto tako možemo reći, isto je broj opskrbnina smanjen jer su se isto tako drugačiji kriteriji. Sve su to načini i sve je to ono što vas demantira. Dakle, jesu sigurno su umanjivana prava i po toj osnovi, a naravno to je posljedično utjecalo i na zdravlje hrvatskih branitelja. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovani Damir Kajin.
Za mene je lokalna vlast kada, za mene te lokalne vlasti kada već spominjete PR agencije sigurno nisu utrošile niti jedne kune, a točno je da u Istri za PR agencije i medije lokalna vlast troši negdje oko 15 milijuna kuna godišnje. U jednom mandatnom razdoblju od 4 godine oko 60 milijuna kuna, puta tri, četiri mandata jednu opću bolnicu pod krov. Ponavljam, za mene sigurno niti jednu kunu. Samo Županija istarska u svom proračunu za medije je utrošila prošle godine 4,2 milijuna kuna. Što se tiče ovih prava koji su uskraćeni ono što znam da su borcima NOB-a koji su isto tako stvarali Hrvatsku bez kojih jedna Istra, Rijeka, Zadar, otoci nikad ne bi bili integrirani u teritorijalni korpus hrvatskog naroda uskraćeno je sve. A za borce Domovinskog rata ako je uskraćeno i jedno pravo prvom prilikom kada to proračunske mogućnosti omoguće treba im ta prava i vratiti.
Posljednja replika poštovani Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, vi ste govorili dosta o domoljubnoj Hrvatskoj i o podjeli na one koji ne vole Hrvatsku i koji vole Hrvatsku, pa je dobro podsjetiti i ovom prilikom kad je riječ o ukupnom broju hrvatskih branitelja, doprinos u Domovinskom ratu, dakle doprinosu domoljubnoj Hrvatskoj da je upravo Istra i Primorsko-goranska županija dala najveći doprinos kroz odziv na mobilizacijske pozive jer je najveći odziv na mobilizacijske pozive u Hrvatskoj u Domovinskom ratu bio upravo u Istri i Primorsko-goranskoj županiji čime je jasno pokazano na koji način je Istra, Primorsko-goranska županija dala doprinos stvaranju Hrvatske. Jednako tako treba podsjetiti i ovom prilikom da su sva prava hrvatskih branitelja najprije rješavana upravo u Istri i Primorsko-goranskoj županiji što je još jedan dokaz kako se zapravo bori za domoljublje u Hrvatskoj i naravno ovaj izvještaj o kojem ste i vi govorili pokazuje s punim pravom da niti jedan pravi razlog ne postoji za prosvjed branitelja, naravno ni za udžbenike o čemu su neki ovdje govorili jer su ta prava ostala potpuno jednaka. Skriveni razlozi koji dominiraju ovim prosvjedom nemaju nikakve veze sa pravima branitelja iz Domovinskog rata.
Na repliku odgovara poštovani Damir Kajin.
Možda nisam dobro razumio. Ne bih se složio da su Istra, Primorsko-goranska županija ili mladići sa tih prostora dali najveći doprinos Domovinskom ratu. Ali su upravo kroz ovu najveću mobilizaciju izrazili ja bih rekao neupitnu lojalnost do Hrvatske države. I mislim da to treba cijeniti i da nitko Istrijanima, primorcima ne smije ništa vis a vis toga imputirati.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom u ime klubova, pa će tako u ime kluba Hrvatskih laburista – stranke rada govoriti poštovani Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa pomoćnikom gospodinom Glavaševićem, poštovane kolegice i kolege. Pa iako je kolega Vukšić na početku rekao za onaj dogovor na Predsjedništvu Sabora, ja ću se ipak malo osvrnuti na samo ovo Izvješće. Čuli smo u početku na uvodnom izlaganju ministra Matića kada je rekao da je praktički sve realizirano, sve izvršeno. Iznio je stvarno pozamašan broj podataka. Kolega Kajin je to uglavnom više-manje ponovio da bi utvrdili znanje, no međutim ja bih postavio pitanje ministru vezano za izvršenje zakona. Koliko je, imamo jako puno agencija, imamo priličan broj ministarstava, koliko je zaposleno u tim ministarstvima i agencijama koliko ima zaposlenih djece poginulih branitelja, a u ovom trenutku imamo po mojim spoznajama 36 visoko obrazovanih, visokoobrazovanih djece, 36-oro čiji su roditelji poginuli u ovom ratu, a i dalje su nezaposleni. Da li ima, možda se zna, da li je koji slučaj u APIS-u koji je poznat kao mjesto zbrinjavanja svojih kadrova, da li je tamo zaposleno koje dijete od ovih 36 ili da li postoji mogućnost da se zaposli koje od tih 36-oro djece visokoobrazovanih čiji su roditelji poginuli u ovom ratu. Isto tako stambeno zbrinjavanje se često navodi kao pozitivan primjer. Znate, jer smo komunicirali oko toga, bio sam čak i kod vas vezano uz to, Državni ured za stambeno zbrinjavanje, koliko je otkupljeno kuća na područjima uglavnom tamo gdje je bio rat. Na kraju krajeva čak su i neka naselja izgrađena od nule, a da ta rješenja nisu nikad zaživjela. Da li možete vjerovati da danas ima branitelj sa dvoje male djece koji ne može dobiti papir za kuću u kojoj živi, usmeno mu je rečeno uđi u tu kuću bit će riješeno naknadno, sad se svi prave što bi mi rekli žargonski grbavi oko toga. Ne može dobiti nikakvo rješenje i nikakav papir i ne može na konto toga priključiti struju. Ima dvoje školaraca i ta djeca danas u vrijeme interneta, u vrijeme ovih komunikacija koje mi imamo maltene moraju učiti pod svijećama. Toliko o izvršenju ovog zakona i fenomenalnim rezultatima. Ja vjerujem da su rezultati dobri ali prostora puno, puno još ima i ne mogu se složiti s tim jer ovo nije u pitanju ni materijalno ulaganje, ovo je čisto u pitanju nečiji nemar, zločestoća ne znam kako bih to nazvao. Ne može biti, nikako ne može biti normalno da netko čeka dvije godine papir, jedan običan papir, jedno rješenje da mu se dodjeljuje na korištenje kuća. Kuća koju je ova država otkupila novcem poreznih obveznika. I sad on ne može riješiti svoj status. Što mu znači zakon i pravo iz zakona koje ne može nikad ostvariti? A takvih slučajeva sve češće imamo. Nadam se da, na kraju krajeva dogovorili smo se i oko toga da ćemo i te neke konkretne primjere pokušati ne znam utjecajem jer to nisu, ne traži se neka privilegija, traži se samo ono što nekome po zakonu pripada. Moram se osvrnuti i na dosadašnje rasprave. U jednom trenutku je kolega s ove strane rekao da, čini mi se da gospodin Šuker, da objava registra i povezao to, upotrijebio je izraz sotonizacija Domovinskog rata. Ne mogu se ja nikako s tim složiti da je to, nikakva sotonizacija Domovinskog rata. Ali obezvređivanja Domovinskog rata je bilo jako puno. Jedan od radikalnijih primjera obezvređivanja Domovinskog rata je po mom mišljenju, ali to je moje osobno mišljenje, je činjenica da je general Zagorec najodlikovaniji čovjek. Što je netko maloprije gore rekao da nismo imali u to vrijeme informativne emisije čovjek vjerojatno ne bi ni znao da smo u ratu. Toliko o njegovoj prisutnosti u ratu. I on je postao, službeno, najodlikovaniji pripadnik Hrvatske vojske. Zar nije obezvređivanje i degradacija bila situacija sa onim famoznim dr. Rubalom, ali takvih doktora je bilo još, kad smo počeli proizvoditi masovno na traci ljude koji su ne znam ovdje je rečeno nisu oni lažni branitelji nego ne znam koji je izraz bio. Jesu, jesu lažni su. On ima status branitelja i on je lažni. Ali je upitno ili je lažni invalid. Ako ima dokument da je invalid, a sve je bazirano na osnovu nekih laži i prevara i korupcije onda je lažni. Slažem se i sa kolegom Vukšićem koji je spomenuo da nažalost i sami branitelji, predstavnici braniteljskih udruga ponekad neprimjereno, stvarno neprimjerene izjave daju. Ne mogu se složiti sa izjavom da danas 20 godina nakon rata da netko izlazi sa izjavom pozivanjem na nekakve krvave Božiće i osvrtanjem na krvave Uskrse. Pa zar smo dotle došli? Ono je sasvim bila druga situacija, ovo je sasvim nešto drugo. Protiv koga sad krvavi Božić? Tko protiv koga? Ma mislim da je to bilo neprimjereno, da je bilo neumjesno. Nisam nigdje doživio da se jedna braniteljska udruga ogradila od tog istupa. Ali na kraju krajeva nisu svi branitelji ni u braniteljskim udrugama. I toga trebamo biti svjesni. Siguran sam da svaki branitelj '91. godine ili kasnije i koji su i kasnije pristupali u rat da je želio jednog dana da živi on, njegova djeca, njegova obitelj da živi u jednoj državi koja je uređena, u kojoj je vladavina prava, u kojoj se može živjeti od svoga rada, u kojoj se može imati pravo na besplatno školovanje, na ne znam liječenje, sve ono što mi doživljavamo kao uređenu i normalnu državu. Koliko sami dajemo doprinos tome? E to je vrlo upitno. Da li se ponekad, možda i nesvjesno, možda je to ono što u narodu kažu ponašanje ko slon u staklarskoj radnji. Dal se ponekad i premijer Milanović, ali i drugi pojedinci iz izvršne vlasti su se ponašali iritantno prema toj populaciji. Pa sjetite se Milanovićevih izjava o puknuću cijevi i o ne znam,nema gladne djece samo su pretila odnosno nezdravo se hrane, mislim tu je takvih njegovih da ne kažem bisera je bilo cijelo more. Ali ono što je mene zasmetalo daleko više od tih njegovih lapsusa ili bisera je bila rasprava ovdje u Saboru, ponašanje predstavnika izvršne vlasti kada je bila rasprava o Zakonu o socijalnoj skrbi i Zakonu o jedinstvenom tijelu vještačenja. Tada su zajedno predstavnici dvaju ministarstava Ministarstva branitelja i Ministarstva socijalne skrbi ili kako se već zove punim nazivom, poprilično iritantno barem meni, ali onako sa dobrom dozom omalovažavanja pričali o problemima koji su stvarni, koji su životni, koji su realni problemi te populacije. Ja ne tražim i protiv toga sam da ćemo sljedećih 50 godina pričati o tome ili ajmo sada ne znam što, ali činjenica je dok god mine riješimo neke stvari, ne dovedemo ih na primjerenu razinu da postoji potreba za razgovorima, ali za razgovorima. Što se tiče isto pitanje koje je ovdje danas spomenuto oko toga da li treba biti zakon ustavni ili ne, pa ja moramo priznati da iskreno rečeno niti sam pravnik, niti sam stručnjak za ustavno pravo, čujem razmišljanja koja jesu mislim da je i kolega Vidović jednom prilikom rekao da su se stručnjaci za ustavno pravo izjasnili da nema potreba da bi to bio ustavni zakon, no međutim zašto to ne bi bio zakon koji ima kategoriju organskog zakona koji se mora donijeti kvalificiranom većinom, zašto to ne bi bilo to, barem to? Koliko čujem, ne mogu tvrditi nisam bio prisutan, ali koliko sam čuo da je upravo predsjednik Sabora to rješenje predložio na sjednici odbora. Ne tvrdim da je istina jel nisam bio prisutan prema tome ne mogu kategorički stati iza toga. Ali mislim da je to rješenje koje bi u svakom slučaju trebalo barem po mom osobnom shvaćanju, trebalo bi biti ono koje bi zadovoljilo i jednu i drugu stranu, ako ovdje uopće ima strana, a nadam se da ih nema i ne bi ih smjelo biti. Jel ovdje bi morali svi biti na istoj strani. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na replike kojih je točno 10. Prvu će iznijeti poštovani Željko Sabo. Izvolite.
Poštovani zastupniče, ne samo vi nego pretpostavljam iza vas koji će diskutirati, a i prije vas su otišli u svojim raspravama dalje od točke dnevnog reda od izvješća. Ali kada ste već toliko šire diskutirali, a ne o ovom izvješću rekli ste u jednom trenutku spomenuli ste neku obitelj, dvije godine čekaju jedan papir. Ali to stvarno s obzirom da znam da taj papir stvarno se tiče neke druge institucije u Hrvatskoj državi, a ne Ministarstva branitelja da bi trebalo prozvati svakako ili ranije te institucije koje ne poštujući bilo koji zakon tako sporo reagiraju, pa bez obzira da li je to zakon ili pravo iz Zakona o hrvatskim braniteljima, a govorili ste o stambenom zbrinjavanju neke obitelji dvije godine. Plus toga sigurno da u svemu ovome donošenjem bilo kojeg zakona da svi na neki određeni način i na lokalnoj zajednici i na županijskoj razini, državnoj razini trebamo kontrolirati kako određene institucije poštuju te zakone, kojom brzinom rješavaju određenu papirologiju ili donose odluke jer očito je da danas u našem hrvatskom društvu najteže donijeti odluku nekome tko je treba donijeti, iako su ovlašteni i zato su nadležni da donose odluke. A nikad nitko nije odgovarao u Hrvatskoj državi zato što nije donio odluku nego jedino može odgovarati ako donese odluku i to je problem možda i ove institucije. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega počeli ste s tim da sam proširio da se nisam držao točke dnevnog reda, ali ja vas samo podsjećam da su svi moji prethodnici se pozvali na dogovor sa predsjedništvom Sabora kada je dogovoreno da će se na ovoj točci dnevnog reda raširiti rasprava odnosno da će se proširiti na sve ono što se tiče na neki način ovog zakona, a ne samo ovog izvješća. Što se tiče ovih institucija objasnite mi sada onda pojam odnosno svrhu Ministarstva branitelja ako će taj isti branitelj koji svoje pravo koje ima po Zakonu o braniteljima rješavati po svim tim institucijama, a bez ikakve pomoći upravo Ministarstva branitelja. Po mom mišljenju, ja se tu slažem sa kolegom Milinovićem koji je rekao da Zakon o braniteljima sva ta pitanja treba objediniti bez obzira da li je riječ o školstvu, da li je riječ o oprskrbninama, socijalnoj pomoći, jedinstvenom tijelu vještačenja, da sve to treba biti u tom jednom zakonu. I ta populacija, htjeli mi to priznati ili ne. Ovo ministarstvo ima opravdanje samo zbog toga, postojanje ovog ministarstva. I nema nikakvog drugog razloga, inače ga ne treba. Ali onda je to sramota za nas ako konstatiramo da nam takvo ministarstvo ne treba jer nije efikasno, ne može ništa riješiti. Ali ja upravo mislim da to ministarstvo, odnosno putem toga ministarstva ili to ministarstvo se mora angažirati u rješavanju takvih problema za tu populaciju. I ispričavam se, krivo sam prezime izgovorio Milinković. … [[Upadica se ne čuje.]] Moja isprika kolega.
Iduća replika, poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo. Pa kolega Novak, govorili ste o tome da branitelji ne bi trebali koristiti taj rječnik koji upotrebljavaju kao što je to rekao i drugi kolega da imaju grubih riječi u svojim čak i prijetećih riječi. No, međutim sa druge strane također se upotrjebljavaju i grube i nepoćudne riječi koje ih vrijeđaju i omalovažavaju. Stoga postoji i kod jedne i kod druge strane i kod Vlade kao i naših kolega zastupnika pa i ministara da ih uspoređuju sa onim što nije ni primjereno ni dobro. Da se tiče u ovom zakonu i ovom izvješću kao i ukupnoj raspravi da postoji smanjenje određenih prava. Postoji. I govori se da je u 2013. godini zaprimljeno 180 zahtjeva za korištenje prava za medicinsku rehabilitaciju a odobreno je samo 76. I to većina u Krapinskim toplicama, nešto u Varaždinskim. Jedan u KBC-u. To govori o tome da je preko 50% zahtjeva tih najtežih koji trebaju medicinsku pomoć odbijeno. Govori se da je 2013. godine ukinuta opskrbnina zakonom i da od 1.1.2014. se koristi kao posebna naknada iz Ministarstva socijalne politike u kojoj možemo s pravom reći da ih 70% ne može više ostvariti s obzirom na kriterije koji su uvedeni. Kada govorimo o školskim udžbenicima, sada ih roditelji moraju kupiti, poslati račun ovjeren i čekati 3 do 5 mjeseci da im Ministarstvo prosvjete vrati za knjige novce za koje oni uopće nisu imali novaca. Neki su me zaustavljali, molili da im posudim 1000 kuna da bi mogli kupiti knjige. U tome je problem. Nerazumijevanja i raspoređivanja zakonskih odrednica u druga ministarstva. I sam predsjednik Sabora rekao je sve mora biti u jednom zakonu sa pravnog aspekta.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala lijepo. Ovaj drugi dio vaše rasprave ako sam ja dobro shvatio je ustvari potvrda onoga što sam ja pričao jer i ja sam pozvao upravo na to. No, međutim, onaj privi dio rasprave e tu se ne mogu složiti. Znate ja sam upozoravao, kolega je govorio prije mene, govorio o bezobrazluku, o nepodobnim izrazima, o sramoćenju, o ne znam ni ja čemu. I to je, to ja ni u kojem slučaju ne odobravam i osuđujem da budemo na čisto odmah. Sve, i sve one udruge koje su spomenute od strane vaših kolega koje blate ili nemaju senzibilitet nešto nazvati onim što je bilo. Pa nije Domovinski rat nego je ne znam šta. Ali jedno je biti bezobrazan, jedno je biti neodgojen a sasvim je drugo zvati na krv. Sasvim je drugo nekoga upozoravati o krvavom Božiću što zaziva ubijanje a ja svakako ne mogu se sa time složiti i bez obzira tko je u pitanju. Mislim da su se sve braniteljske udruge trebale ograditi od toga. I garantiram da niti jedan od članova te udruge ne podržava takav stav. A mislim da niti taj gospodin što je to izjavio nije to mislio nego je htio ostaviti malo žešći dojam ali to nije pravi način.
Nastavljamo sa replikama. Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Novak, malo prije smo ovdje raspravljali o tome kako treba zvati, zapravo nazivlju Domovinskog rata. Vi kao svjedočeni branitelj ste malo prije rekli umjesto Domovinski rat, rat u svojoj raspravi. Zar treba vama uzeti to za zlo? Samo pobijam teze svojih kolega koje su samnom polemizirali o tome. U potpunosti se slažem sa time, svi branitelji bi se trebali osjećati uvrijeđeni i poniženi činjenicom da je general Zagorec, ja kažem pod navodnicima "general" Zagorec, "general" pod navodnicima Zagorec ne mogu staviti u navodnike, dobio najviše odlikovanja. A ratište nije ni primirisao, ratište nije primirisao. Sada je pitanje tko je predložio njega za odlikovanje, tko mu je dao odlikovanje i zašto se šutjelo kada je dobio ta odlikovanja. Zašto se šutjelo? To je jedna od sramota, mrlja. To je ponižavanje i branitelja i Domovinskog rata a takvih ima mnogo koji nisu ni primirisali i koji su uzeli privilegije. Da, ja sam prvi govorio o tom krvavom Božiću danas, krvavi Božić, ljudi su se naježili, razgovarao sam sa ljudima, i rekao sam to je vjerojatno rečeno u afektu ali moralo se na to reagirati. Jednostavno moralo se na to reagirati. Ne može ostati rečenica u zraku ako, imali ste krvavi Uskrs, imati ćete krvavi Božić. Nitko ne želi krvavi Božić, nitko ne želi u Hrvatskoj krv. A najmanje se očekuje da oni koji su najviše dali Hrvatskoj da izazivaju to i da izazivaju nekakav strah, nespokoj. To nije dobro.
Odgovor na repliku uvaženi Mladen Novak.
Kolega Vukšić, ovo što se tiče korištenja termina rat-Domovinski rat jedno je rasprava, jedno žargonski govor, jedno je razgovor na ulici, jedno je razgovor pa ako ćemo iskreno i ovdje ove rasprave, ali nešto je sasvim drugo ako to izađe u nekakvim dokumentima. Onda u dokumentima ili u nekom tisku kao nešto što je službeni stav neke udruge, organizacije, bez obzira što, onda se ne može Domovinski rat prevest na građanski rat, onda se ne može prevest na sukob iz '90.-ih. Možemo se mi lagat i bježat od činjenice, ali i narod koji bježi od svoje povijesti, prošlosti, ma onda je vrlo upitno i sve ostalo. Što se tiče generala Zagorca, je, spomenuo sam i njega, al spomenut ću i ono što je i spomenuo sam i doktora Rubala, al spomenut ću i jednu raspravu koja je bila sad već poprilično davno gospođe Kosor kad je rekla da mi imamo drugi problem, što kod nas izostaje osuda građana nekih nemoralnih, nečasnih radnji pa ti ljudi koji su se s tim bavili, koji su za to procesuirani ili postoji sumnja za to, ti ljudi i daje ostaju cijenjeni pripadnici naše zajednice, bez obzira na to što su uradili ili učinili. Koliko ima ljudi, mediji su pisali o tome koliko je bilo slučajeva da se ne vežemo na tu jednu osobu, ali kod famoznog doktora Rubale, a takvih doktora je još bilo i okolina oko njih zna za njih i nema nažalost reakcije, mi ne reagiramo.
Sljedeća replika, poštovani Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa drago mi je kolega Novak da ste suglasni sa dijelom mojeg razmišljanja i uistinu treba objediniti, a ne ovako da se naši branitelji ajmo reći šetaju od jednog ministarstva do drugoga ili bilo kakvu riječ da upotrijebimo da ih sigurno to smeta i da to nije dobro. Ja ovdje nisam primijetio vašu raspravu da je išla u širinu, da je išla van teme nego ste se dotakli dosta konkretnih stvari, a sigurno je jedno od jedinstvenog tijela vještačenja o kome je dosta bilo ovdje govora, koje usput budi rečeno nije još ni počelo sa radom, a stručnjaci su rekli da to baš i nije primjenjivo, ali to bi zahtijevalo malo dulje vremena. Ali ono što me posebno dotaklo na neki način, spominjali ste stambeno zbrinjavanje i konkretne stvari koje se događaju na našem području, a usput budi rečeno i 35% je manje u 2013. bilo stambenog zbrinjavanja za 35% manje u 2012. I u tim okolnostima sigurno na terenu da i vi imate primjere gdje to je problem koji traži trenutno rješavanje i mi mnogi koji smo u lokalnoj samoupravi se susrećemo sa tim problemom. Problem su i oni koji nisu ratni vojni invalidi. E sad s ovim zakonom onda … kaže mogu dragovoljci imat, ali nema sredstava osiguranih u proračunu. To je veliki problem i u tom dijelu se i mnoge jedinice lokalne samouprave angažiraju. Imam primjer iz svog okruženja gdje se udruga oboljelih od PTSP-a angažira naravno u izgradnji i na taj način smo oko 35 kuća na neki način doveli u funkciju da mogu naši branitelji u tome sudjelovat jer on ne čeka pravilnik neki da donese pravilnik ili ovo ono. Taj problem traži trenutno rješavanje kao što vi znate na vašem terenu, tako i na mojem terenu, naravno da bismo stambeno zbrinuli naše hrvatske branitelje. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Je kolega, složili smo se mi u podosta toga i hvala na ovoj opasci da nisam fulao temu kao što mi je rečeno. Slušao sam ljude za koje vjerujem da su sigurno stručniji od mene, ne da vjerujem nego sam siguran u to. Oni konstatiraju da je vjerojatno prvi Zakon o braniteljima bio najbolji zakon. Sve one izmjene i dopune koje su išle prije su ustvari da ne kažem oskvrnule taj zakon i da su ga napravili ustvari lošijim od one prvotne verzije. Svaka sljedeća je bila sve lošija i lošija. Spomenuli ste vi Jedinstveno tijelo vještačenja, ali ono što je bilo, mi smo tad i s vaše strane ali i s naše odavde smo upozoravali na probleme do kojih će doći. Ali ono što je meni bilo iritantnije od toga svega je sam nastup predstavnika izvršne vlasti kod prezentacije i kod odgovora na replike. Ono je bilo, ne znam, za moj pojam je bilo neprimjereno ovoj ustanovi, ovoj instituciji. Stambeno zbrinjavanje ste spomenuli. Kako se zove pravo koje imaš po zakonu, a koje ne možeš ostvarit? Ne znam da li ima smisla takvo pravo? Što znači nekome pravo koje nikad nećeš ostvarit ili ćeš ga ostvarit kad te više ne bude, možda netko iza tebe ga ostvari. Besmisleno pravo.
Peta replika, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Novak, veliki dio vaše rasprave se odnosio na krvavi Božić. Ja to nisam shvatio nikakvu posebnu neku prijetnju, dakle ono sad da razmišljamo šta će biti 25.12., osim toga nije ni rečeno koje godine jel. Ali htio sam reći kad ste tako reagirali burno na tu izjavu, kako to da nema nikakve burne ni gotovo nikakve izjave na Ku Klux Klan za hrvatske branitelje u Savskoj koje je također izrečena i to od naše vlasti. Kako to da nema drugih da kažem … ili npr. kako niste reagirali kada su javno pročitana primanja gospodina Glogoškog pa bih pitao kao što i oni pitaju, bi li itko od nas pristao za te novce biti takav invalid kao što je on. Ja vjerujem, ne da vjerujem nego sam siguran da nema nikoga. Kada ste govorili o pravima hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja pa ste rekli o zapošljavanju, pa ste APIS nekako nazvali sigurnom kućom SDP-a u kojoj se zbrinjavaju, dakle nezbrinuti SDP-ovci u svezi posla. Onda bih nabrojio i pripomenuo i stambeno zbrinjavanje, a vi znate dobro da u vašoj županiji, ovdje nema gospođe županice Merzel još da postoji u Dumaćem kod Nebojana, dakle naselje potpuno izgrađeno, infrastrukturno opskrbljeno i sve i u kojemu nitko ne stanuje evo već godinu, dvije dana. Nitko nije ni useljen, a ima tamo 40, 50 stambenih jedinica koje tako stoje kako stoje. Znate i gdje je, možda ste i bili tamo. Dakle, da. E sada ove uvrede koje pljušte, dakle čini mi se da su one zapravo u podlozi imaju jedno zaoštravanje na tragu ono mi ili oni koje kada bismo gledali tko je započeo kao djeca, tko je prvi nešto izrekao pa sad ti mu vrati, pa opet tako. Možemo ići u nedogled. Ono što ste konstatirali da bismo trebali svi zajedno napraviti nešto u svezi ovoga s tim se slažem na kraju, vašu konstataciju koju ste izrekli. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Mladen Novak.
Hvala lijepo. Moram priznati da ovo tri K stvarno nisam čuo, ne znam o čem pričate. Ali znam za recimo za vojno krilo i protiv toga jesam. I to sam rekao i sad malo prije u odgovoru na repliku. Ali jedno je retorika nekog vrijeđanja i ne znam obezvređivanja, omalovažavanja. Ali ovo je već poziv na nešto. Ne, gledajte ja se slažem da je to rečeno i sam sam rekao da je to rečeno vjerojatno u afektu i da ni taj čovjek vjerojatno ne misli, ne da vjerojatno siguran sam sto posto. Ali trebalo je izaći s nečim, reći o.k. Prenaglio se temperament boga, vraga, ne znam ni ja što ali nije izjava, stvarno nije bila primjerena. Što se tiče Dumača, mislim da to nema veze sa ovim ministarstvom, nema veze ali ću napomenuti. Sad ću reći i to. Bio sam nema dugo u tom naselju Dumače, u pravu ste naselje je gotovo pa skroz završeno. Ali to naselje je predviđeno za zbrinjavanje Hrvata sa Kosova, izbjeglih sa Kosova. Ima crno na bijelo odluka hrvatske Vlade kojom se dodjeljuju kuće tim ljudima, dodjeljuju im se u 1/1 u vlasništvo, dodjeljuje im se zemlja, poljoprivredna mehanizacija, stoka, sve živo. Dan danas ti ljudi nemaju ništa. Nema ništa. Ti ljudi i dan danas su u prognaničkom naselju u Maloj Gorici. I dan danas ti ljudi nisu ni riješeni, a sad im se nudi da idu u najam u to isto naselje u Dumačama. Ali sad tamo više nema poljoprivredne zemlje, ne ide ona u paketu, nema strojeva, nema ničega. I od čega bogu iza nogu da izvinu oni ljudi koji tamo žive, od čega da ti ljudi žive? Da bi došao do prvog javnog prijevoza on se mora oteliti, a kamoli da bi došao negdje do radnog mjesta.
Nova replika, poštovani Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak, ja ću se isto složiti s tim niste vi fulali temu o kojoj ste govorili. Dakle, problemi branitelja odnosno ovo izvješće. Međutim, ne mislim da treba toliko govoriti o izjavama za koje sami kažete da su bile u afektu, da taj isti čovjek doista ne misli tako tim više što kontekst u kojemu je to rečeno nije objašnjen do kraja niti smo ga čuli, niti je on imao prilike reći u kom kontekstu je to mislio. Ovdje isto neki od kolega koji su dijelili sa nama klupe svojevremeno su recimo izjavljivali da su u Vukovaru rat izazvali Hrvati, da su ga oni počeli. Uopće se ne sjećam da smo o tome tada pričali na način kako danas govorimo. Vaše izlaganje je meni pomalo bilo onako, kako bih rekao s brda, s dola. Recimo govorili ste o Rubalu, ali niste ni jednom prilikom dali do znanja da je taj Rubalo kriv ne za braniteljske mirovine lažne nego dapače za inflaciju mirovina ljudi koji nemaju veze sa Domovinskim ratom daleko više. Čak se sudi 90 i nešto posto ljudi koji nemaju veze sa Domovinskim ratom koji su danas u mirovini. Govorite o problemima ljudi koji ne mogu ostvariti svoja prava zbog papirologije, administracije. Pa sjetite se registra. Nije li upravo registar koji ima svoj razlog postojanja umjesto da je došao na sve različite podloge, tarabe da može svatko čačkati po njemu trebao biti na serverima svih velikih bolnica, pa da onda kada branitelj invalid dođe tamo da ima lakšu i učinkovitiju i efikasniju zdravstvenu zaštitu. Nije li trebao bit u svim državnim institucijama u kojima treba bit, upravo da ta papirologija bude izbjegnuta, da kad dođe tamo da bude jednostavno efikasno poslužen i da to bude ažurirano na jedan normalan pametan način, a ne ovako da služi za potkusurivanje i za politizaciju. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Evo ovako, što se izjave one tiče ja se ispričavam ako sam previše vremena posvetio njoj ili ako sam krivo shvaćen. Ja samo kažem da bi bilo korektno i fer da se udruge ili sam gospodin da se na neki način ispriča, ogradi od te izjave i da kaže da je bilo u afektu. Imao je prilike jer iza toga je bio u medijima. Prema tome, nije da nije imao prilike. Nije mi, ako sam skakao i pomalo konfuzno govorio kako vi to kažete, prelazio dobro, ali skakao s teme na temu ja se ispričavam. Ali činjenica je da ovdje morate obuhvatiti poprilično toga što baš i nije u direktnoj vezi sa samim izvješćem što je zvanično tema, točka dnevnog reda. Ali što se tiče doktora Rubala, odnosno ne njega osobno, nego tog problema ali to sam decidirano rekao da to jesu lažni. Tu sam dapače spomenuo sam raspravu gospodina Šukera kad je on rekao to nisu lažni, to su prevaranti, to nisu branitelji. Jesu, na žalost ima papir da je i to je ono što je ministar konstatirao. Na žalost mi te prevarante imamo sa daleko urednijom papirologijom nego prave, prave i invalide i branitelje. Slažem se, ali činjenica je da nažalost takav se pobrinuo za sebe da ima čak papir i barem desetak papira koji mu ne trebaju. A onaj koji je stvarni i kojemu treba njemu administrativni aparat obavezno nađe e fali još jedan papir.
Nova replika, poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo probat ću oko tri stvari. Spomenuli ste Ustavni zakon, da, slažem se i ja i evo 2011. i kao predsjednica Hrvatske vlade zajedno s kolegama predlagala sam da Zakon o hrvatskim braniteljima postane vidljiv, da se prevede, dobije status Ustavnog zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Zašto? Iz vrlo jednostavnog razloga, da prestane bilo kakva i svaka manipulacija hrvatskim braniteljima, bilo kakvo posvajanje i da hrvatski branitelji koji su bez sumnje najzaslužniji za slobodnu Hrvatsku, za obranu i za oslobađanje znaju kakva je pred njima budućnost dok jesu, dok su tu i dok su tu njihova djeca i njihove obitelji. Međutim, naravno za Ustavni zakon treba što? Suglasje. Treba dvije trećine hrvatskih zastupnika i zastupnica i o tome trebaju voditi računa svi koji govore. Što se tiče obezvređivanja Domovinskog rata puno je slučajeva i često se susrećemo s time, od toga da se hrvatske branitelje naziva povlastičarima kad se govori o pravima koja ostvaruju kroz zakon s čime se nikad duboko nisam slagala, međutim slažem se s vama da obezvređuju Domovinski rat i hrvatske branitelje svi oni koji su na nečastan način došli do ostvarivanja bilo kojeg prava iz toga zakona. Pa imamo sada evo slučaj, ja neću govoriti o imenima jer traje proces, dakle krenulo je suđenje jednom uvaženom članu društva hrvatskog liječniku kojeg se tereti za lažni invaliditet. Prema tome vidjet ćemo, sud će u konačnici reći svoje. Međutim, ako to jest tako onda je to obezvređivanje Domovinskog rata kao i tvrdnja koju smo čuli danas ovdje u sabornici da je pozdrav za dom spremni dio stečevine Domovinskog rata i da je to domoljubni pozdrav. To je obezvređivanje Domovinskog rata jer je Domovinski rat bio borba protiv agresije velikosrpske Miloševićeve agresije, velikosrpske ideje koja je u svojoj suštini bila fašistička. Prema tome, Domovinski rat je zaista nešto na što možemo biti ponosni, a ovakvo povlačenje paralele zaista šteti svima, a osobito braniteljima.
Na repliku odgovara poštovani Mladen Novak.
Ma znate kad je u pitanju ta populacija hrvatskih branitelja, kad je u pitanju ma čak ne ta populacija, kad je u pitanju sam Domovinski rat i vrijednosti tog Domovinskog rata pa ja stvarno ne znam da li postoji netko ovdje da bi to stavio pod upitnik ili na bilo koji način pokušao obezvrijediti. Ima nas koji smo više ili manje nespretni kod nekih izričaja, nekih formulacija ali samo obezvređivanje ne dolazi u obzir. No međutim, mi imamo činjenicu od koje ne možemo pobjeći, da se svojevremeno jednom dijelu podilazilo na način da se ajmo reći masovno se ljude umirivalo, pa je masovno PTSP je krenuo jedno vrijeme kao gripa. To je htjeli mi to priznati ili ne ali to je bilo svojevrsno kupovanje određene populacije. I da li u kontekstu biračkog tijela, da li u kontekstu nekog socijalnog mira, da li u kontekstu nečeg trećeg ne ulazim, ali sad dolazim opet na onu rečenicu koju sam maloprije spomenuo kad sam citirao, naveo vas kao osobu koja ju je izrekla. Nažalost mi kao društvo, mi kao osobe, mi više, jednostavno postoji dio mentaliteta da ne osuđujemo one devijacije koje se dešavaju da netko tko je cijela Hrvatska zna da je malverzacijama, kriminalom došao do neke pozicije, došao do nekog bogatstva on je danas ugledan građanin u ovoj državi. Nitko o njemu ne razmišlja na način ono ali taj čovjek je do toga došao nepošteno, nemoralno, koruptivnim radnjama, kriminalom bilo čime. Ne, on je čovjek koji ima papir, koji ima šušku, koji ima novce, koji može raditi što hoće. To je sramota!
Replika, Dujomir Marasović.
Štovani gospodine dopredsjedniče. Kolega Novak vi ste rekli da objavljivanje Registra branitelja nije sotonizacija. Ne znam naziv ali mene neodoljivo to podsjeća na stavljanje žute židovske zvijezde na prsi Židova pa se ti sad brani. Kume stavi u srid Zagreba i nosi itd. Mene to na to podsjeća i asocira i ne mogu se tom dojmu oteti, da je bila jedna prethodna na neki način podsvjesna krivnja na svim braniteljima e sad ćemo ih ili mi provjeravati. Objavljeno je kao tjeralica. Prijavljujte lažne, davana nagrada na neki način. Ili su se sami trebali prijavljivati da su lažni. Da je to tako zašto nisu druge društvene kategorije, recimo ovi partizanski umirovljenici 2. svjetskog rata. Pa tko kaže da su oni pravi branitelji? Pa mi svi znamo da su to ovi jeli kokoši po selima, a oni koji su išli u borbu poginuli su na Sutjesci i Neretvi. A zašto se ta onda društvena skupina, zašto 30 tisuća mirovina u Istri oni su služili Talijanskoj državi i borili se u fašističkoj vojsci, imaju penzije? Pa zašto? Ajmo ih provjeriti da li su oni bili u fašističkoj vojsci koji su ubijali one Kajinove partizane. I to treba provjeriti. Znači, imamo argumentirani, logički, apsolutni dokaz da je to s predumišljajem bila jedna društvena skupina stavljena na optuženičku klupu i optužena za nešto, a sad se treba nekim procesom pravedni ajmo reći sačuvati a lažno izvještavat, to je žuta židovska zvijezda '41.u Zagrebu. I ako mi nećemo sebi reći istinu i prije branitelja nema neosporno je da je kroz braniteljski status da je riješeno određenu socijalno pitanje itd. Ali ima više lažnih invalida civilnih jer se raspalo gospodarstvo od devedesete i ono sve država je angažirala liječnika da ih pošalje u lažne mirovine. Zašto se oni nisu također na isti način stavili pod provjeru itd. i niz drugih skupina. Prema tome, ova je skupna ciljano stavljena na tu stranu.
Vrijeme, kolega Marasoviću, vrijeme. Odgovor na repliku poštovani Mladen Novak.
Kolega oko ovih u Istri što ste ih vi spominjali, bili ste vi na vlasti oni su mogli dobivali u to vrijeme, pa ne znam što niste napravili reviziju toga, utvrdili tko su bili pravi, a tko lažni partizani. Ja sebe u svakom slučaju pa dobro šta već jesu, ja sebe u svakom slučaju ne smatram kompetentnim da bi uopće pričao o tome. Što se tiče civilnih invalida lažnih, pa kolega Lesar je prije pola godine pričao o tome da vam je u firmama bio na oglasnim pločama, pozivaju se radnici da se jave tko želi invalidsku mirovinu. Znači dođeš zdrav ko dren i dobivaš papir i imaš invalidsku mirovinu ne treba ti ni liječničko rješenje ne treba ti niš, pa jel to nije suludo. Ali to ne možemo tražiti od ovog ministarstva, pričamo sada o ovom. A što se tiče ovog ja se slažem da to treba istražiti i treba, ali ima onaj tko bi se trebao s tim baviti. Ali što se tiče Registra branitelja, pa gledajte ako mene nije bilo sram '91.pa zašto bi me bilo sada sram? Zašto? Zbog čega? Zbog čega mi mene bilo sram što sam na tom papiru? Jel me treba biti sram? Ne mogu se s tim složiti nikako.
Replika, Šimo Đurđević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Novak, evo već desetak kolega prije mene je spominjalo vaše riječi koje ste u svojoj raspravi istakli krvavi Uskrs, krvavi Božić, da sam ja znao da će ja biti 11.ne bih se ni javio za riječ. Ali evo da iskoristim vrijeme. Mislim da je to neprimjerena izjava. Zasluge gospodina Zagorca mislim da to nije toliko bitno u ovoj raspravi, ajmo zaključiti da je to neprimjereno. Ali svi koji smo se do sada javljali za riječ zaboravljamo jednu činjenicu koju branitelji diljem Hrvatske žele i naglašavaju, a to je Škabrnja, nitko odgovarao nije, Slavonski Brod 28 djece ispod 18 godina poginulo nitko odgovarao nije. Znamo svi jako dobro i vrapci na grani odakle je poletio reparirani modernizirani MIG jedan, drugi tko je njima pilotirao, tko je granatirao Banske dvore sve to znamo nitko odgovarao nije. I to su evo te 3, 4 možda male činjenice ali bitne stvari koje također muče braniteljsku populaciju. A mislim da smo mi prvi koji bi o tomu u ovom časnom Domu trebali prozboriti i tražiti da izvršitelji tih zlodjela budu kažnjeni, a oni nisu. A evo i mi na to zaboravljamo. Nije korektno ni od nas.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala lijepo. Isto tako kao što sam ja izazvao 10 replika sa svojim razmišljanjem da je nečija izjava bila neprimjerena isto tako je i javnost reagirala. Pa mi ovdje prezentiramo stavove građana pa prema tome imamo pravo i na kraju krajeva i obavezu govoriti o onome što smatramo da je ispravno i iznositi svoja mišljenja. Što se tiče ovog drugog dijela gdje ste vi spominjali Slavonski Brod, gdje ste spominjali Škabrnju, ja ću vam reći za još jednu veću sramotu. Jel vi znate da je poslije Vukovara najveće stratište, najveći broj ubijenih masovna grobnica u Baćinu, da nikad nijedan predsjednik države, nijedan predsjednik Vlade, nijedan predsjednik Sabora koliko ja znam, a jedino ako je bio prošle godine, dobro ja sam rekao tri ove pozicije, nije bio tamo. Svaka čast Škabrnji, svaka čast svim ostalima i ne pada mi na kraj pameti da umanjujem bilo čiju žrtvu ali to je činjenica isto tako da mi prešućujemo ono što bi trebali naglašavati. Ali to je greška svih vlada tu ne možete izdvojiti nijednu niti ju izdvajam po principu čija je ova ili ona ni po principu osobe koja je bila na čelu vlade. To je jednostavno nepojmljivo. Šta mislite da bi si druge države to dozvolile?
Posljednja replika Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Novak i dosta su kolege prije mene replicirale u sličnom smjeru. Vi ste apostrofirali neke izjave kao neprimjerene između ostalog govorili ste i o pravima hrvatskih branitelja između ostalog na pravo iz zdravstvenog osiguranja. Jedno od prava koje oni ostvaruju jest i psihološka pomoć. Zanima me što ćete reći na ove, rekli ste da niste za KU Klux Klan čuli, malo me to iznenađuje s obzirom da ste vi predsjednik saborskog Odbora za medije, a to je bilo u medijima vrlo često. Dakle dr. Nenad Horvat psihijatar je u Varaždinskoj bolnici. Kada su branitelji prosvjedovali svi smo to čitali u medijima, cijela Hrvatska znala je što se događa. On je tada napisao u svom postu dakle ispod njihove fotografije domoljublje na četiri kotača sa pogonom na klerofašizam.". Kolega Novak, nitko nije reagirao tada, riječ je o uglednom SDP-ovcu odnosno o uglednom članu Socijal-demokratske partije. Njegova supruga je čak predsjednica Foruma žena SDP-a. Kolega Novak, tada je smijenjen dr. Horvat i više nije voditelj odjela za psihijatriju međutim on još uvijek radi sa hrvatskim ratnim vojnim invalidima i on još uvijek tim ljudima mora pružiti psihološku pomoć. Imate li komentar i na ovakav nedopustiv govor mržnje?
Odgovor na repliku poštovani Mladen Novak.
Ja sam, evo sad mi, ja stvarno nisam čuo za ovaj slučaj a ako je to moj grijeh evo ja se ispričavam. Ali sad i kolege vas ispravljaju čovjek nije smijenjen nego je dao ostavku. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, nebitno uglavnom, on više nije na toj poziciji i dalje radi. Pitate me za mišljenje, smatram da je to neprimjereno. Jer on je svoj stav kojeg stvarno nisam znao je iznio i smatram to neprimjerenim. Ali isto tako smatram neprimjerenim svaki govor mržnje bez obzira s koje strane dolazi. Bez obzira. I ne može me nitko uvjeriti da je to ono jedan zločin će opravdati drugi zločin. Jedan govor mržnje će opravdati drugi. Ma neće, samo ide rupa dalje. Ali slažem se da treba sankcionirati svakog onoga koji daje svoj doprinos tome ili inicira nešto. Eto, čuli ste moje mišljenje o tome.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a govoriti će poštovani kolega Boris Blažeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Nakon duljeg vremena konačno je u saborsku proceduru došlo izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Izvješće podnosi ministarstvo zaduženo za provedbu zakona odnosno ministar branitelja. Izvješće je bilo u cijelosti zgotovljeno u srpnju prošle godine. Po nama u HNS-u izvješće je urađeno vrlo profesionalno, metodično i logično, po poglavljima, sa tablicama i grafikonima, sve numerirano i pregledno tako da se bez ikakvog probleme mogu pratiti i iščitati svih 15 poglavlja izvješća. Čitajući predmetno izvješće mi u Hrvatskoj narodnoj stranci-Liberalni demokrati, odnosno našem klubu, došli smo do zaključka da se prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji a koja proističu iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u cijelosti poštuju i izvršavaju. Zbog javnosti treba pročitati u kojim područjima i s kojim iznosima se u 2013. godini ostvarivala prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. To su trajna novčana prava u iznosu od 696 milijuna 627 tisuća 904 kune 37 lipa. Stambeno zbrinjavanje 34 milijuna 82 tisuće 922 kune 66 lipa. Prava iz mirovinskog osiguranja 5 milijardi 11 milijuna 666 tisuća 136 kuna i 13 lipa. Prava iz zdravstvenog osiguranja 21 milijun 81 tisuća 818 kuna 32 lipe. Jednokratna prava iz Zakona 8 milijuna 673 tisuće 795 kuna 27 lipa. Automobili za hrvatske ratne vojne invalide 100%-tne prve skupine milijun 61 tisuća 672 kune 50 lipa. Besplatni udžbenici za djecu 24 milijuna 119 tisuća 981 kuna. Zapošljavanje hrvatskih branitelja 33 milijuna 221 tisuća 763 kune 21 lipa. Carinske porezne olakšice 36 milijuna 537 tisuća 140 kuna 53 lipe. Ekshumacije, identifikacije i obilježavanja mjesta masovnih grobnica 5 milijuna 622 tisuće 733 kune 47 lipa. Spomen obilježja žrtvama stradalima u Domovinskom ratu 700 tisuća kuna. Memorijalno groblje žrtava iz Domovinskog rata 2 milijuna 530 tisuća 977 kuna 78 lipa. Pokopi hrvatskih branitelja uz vojne počasti 12 milijuna 364 tisuće 49 kuna i 92 lipe. Projekt pristupačnosti objektima osoba sa invaliditetom milijun 500 tisuća kuna. Psihosocijalni program 8 milijuna 745 tisuća 886 kuna i 1 lipa. Izvršavanje pravomoćnih sudskih presuda 8 milijuna 71 tisuća 220 kuna i 79 lipa. Suradnja sa udrugama proisteklim iz Domovinskog rata 14 milijuna 875 tisuća 122 kune 27 lipa. Obilježavanje obljetnica ratnih događanja i stradanja u Domovinskom ratu milijun 585 tisuća 672 kune i 52 lipe. Ukupno 5 milijardi 923 milijuna 78 tisuća 806 kuna i 75 lipa. Dakle 6 milijardi kuna. U 2013. godini je na ostvarivanje prava iz zakona potrošeno 2,65% više nego 2012. godini. Na dan 31. prosinca 2013. godine u registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata nalazilo se 503 tisuće 112 hrvatskih branitelja. Prava iz navedenog zakona koristilo je u 2013. godini negdje oko 80 tisuća branitelja što je oko 15% braniteljske populacije. Treba napomenuti da hrvatskih ratnih vojnih invalida ima ukupno 57 tisuća 238 po tadašnjem datumu. Mirovinu su koristila 72 tisuće 152 korisnika. Invalidsku mirovinu 58 tisuća 127 korisnika i 13 tisuća 587 je bilo obiteljskih mirovina a za pripadnike HVO-a za njih 6901 i članova njihovih obitelji. Već smo rekli da se najviše izdvaja iz proračuna Ministarstva branitelja za prava iz mirovinskog osiguranja te tzv. trajna novčana prava koja se skoro u cijelosti odnose na HRVI. Mirovine 5 milijardi 11 tisuća 660 tisuća 136 kuna i 13 lipa, HRVI 696 milijuna 627 tisuća 904 kune i 37 lipa. Sve je to važno napomenuti zbog javnosti i u javnosti prisutnih problema vezanih uz prosvjed branitelja ispred Ministarstva branitelja u Savskoj ulici u Zagrebu koji prosvjeduju danas čini mi se 102. dan. Mi u HNS-u ne mislimo da je za današnju raspravu bitno kolika je nečija osobna mirovina ili kolika je osobna invalidnina pojedinih HRVI-a iz Domovinskog rata. Nama se čini da je temeljem točke dnevnog reda puno važnije javnosti jasno reći da li se poštuju prava na koja temeljem zakona imaju branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji ili ne. Mi u HNS-u, ponavljam, iščitavajući ovo izvješće smatramo da da. 1991. godine na Hrvatsku se desila oružana pobuna građana srpske nacionalnosti, a zatim gruba agresija Jugoslavenske narodne armije potpomognuta srpskim, četničkim i drugim vojnim i paravojnim jedinicama. Uspostavljena je ilegalna tvorevina tzv. Srpska krajina koja je djelovala kao marionetska služanjska nekakva Vlada notornog Slobodana Miloševića. Hrvatski su se građani masovno pobunili protiv agresije i još su 19. svibnja 1991. na referendumu s ogromnom većinom izrazili želju da žele živjeti u svojoj državi, podsjetimo se sa 94,17%. Žele živjeti u višestranačkoj, suvremenoj, europskoj, demokratskoj, na tržišnim principima uređenoj državi s vladavinom prava, odlučili su se na izborima u travnju 1990. Osim tim plebiscitima hrvatski su se građani sili i agresiji nevjerojatnih razmjera i neshvatljivih ambicija odlučili oduprijeti organiziranom obranom. Ti su prvi počeci odlično pisani u knjizi generala Martina Špegelja "Sjećanje vojnik". Ljudi su se samostalno javljali u vojsku, tada još Zbor narodne garde, vršena je opća mobilizacija. U vrlo kratkom roku, iako je svima nama izgledalo polako i rekli bi pomalo šepavo, kupovalo se oružje i oprema. Dečki su išli na front. Građani koji nisu bili na bojišnici radili su za posebno niske plaće i svi su se trudili da vojnici na frontu budu što bolje opskrbljeni i oružjem i municijom, hranom, odjećom, obućom. Sjećam se, nama su curke odnosno učenice Zagrebačke škole za umjetnost i obrt šile bokserice i šalove i slale su nam to te zime u Novu Gradišku. Stvarala se i stvorena je respektabilna vojska od 300-tinjak tisuća vojnika koja je svoju krajnju, moralnu, vojnu i oružanu snagu pokazala u vojnoj maestralno odrađenoj Oslobodilačkoj akciji Oluja. Još se samo čekala mirna integracija Baranje i zapadnog Srijema što je po svom završetku postala i najuspješnija operacija Ujedinjenih nacija na svijetu ikada i tako je otprilike ukratko nastala današnja cjelovita Hrvatska. Stvorili su je skoro svi građani Republike Hrvatske, a najveći naprosto fizički doprinos dali su hrvatski branitelji. Hrvatski branitelji iz Domovinskog rata svojom prvenstveno osobnom hrabrošću i odlučnošću, a zatim i organizacijom i rukovođenjem izlagali su sebe i svoje živote, braneći svaki položaj, svaku kotu, svaki važni strateški cilj. Brojni su nažalost poginuli, brojni su ranjeni. Hrvatska im se država trebala zahvaliti i zahvalila im se. Hrvatska država im je trebala osigurati određena posebna prava i Hrvatska država im to i čini. Branitelji kao grupacija imaju svoje ministarstvo, imaju samo svoj zakon kojim ostvaruju svoja zaslužena prava. Porezni obveznici za prva hrvatskih branitelja izdvajaju godišnje 6 milijardi kuna. Samo za usporedbu, ukupni budžet Ministarstva socijalne skrbi je 4,5 milijarde, Ministarstva kulture 867 milijuna, Ministarstva gospodarstva milijardu i 200 ili Ministarstva obrane 4 milijarde i 200 milijuna. Treba jasno reći, ne postoje ti novci koji mogu vratiti djetetu njegovog tatu, ženi muža, majci njezinog sina, ocu kćer, bratu brata. Ne postoje ti novci koji nekom mogu vratiti noge ili ruke ili oči ili duševni mir. No ipak, 6 milijardi kuna je veliki novac. Država taj novac izdvaja jer smatra da toliko maksimalno može i da bez obzira na krizu toliko i treba izdvajati za branitelje iz Domovinskog rata jer oni su to zaslužili. Mi u HNS-u smatramo da ovo ministarstvo na čelu s ministrom Predragom Matićem od prvog dana radi svoj posao vrlo predano, požrtvovno, s razumijevanjem i donedavno s iznad očekivanim entuzijazmom. Vjerujem bez obzira na pad entuzijazma da će do kraja odraditi posao u najmanju ruku profesionalno. Mi u HNS-u ne vidimo objektivne razloge poremećenih odnosa i ne razumijemo zahtjeve grupa branitelja iz Domovinskog rata i HRVI-a protiv ministra branitelja osim, a to ovdje svakako treba napomenuti, sve poruke koje su ispisane i brojne koje su rekle bile su čisto političke prirode. I dozvolite da ovdje dopunim kako mi u HNS-u smatramo da svatko i svi imaju pravo prosvjedovati, iskazivati javno svoje mišljenje i stavove te se javno okupljati u skladu sa zakonom. HNS liberalnih demokrata u cijelosti pozdravlja i podržava predmetno izvješće.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene tri replike. Prvo poštovani Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolega Blažeković, govorili ste o tome kako se plebiscitarno hrvatski narod opredijelio za obranu, spominjali ste referendum itd., dali ste puno argumenata iz kojih se vidjelo, dakle da je ogromna većina hrvatskih građana, hrvatskog naroda branila Hrvatsku, bila za Hrvatsku i jest za Hrvatsku. Utoliko i ova vaša zadnja upozorenja mi se čine značajnim da bi političke razlike među građanima Hrvatske se pokušale iskoristiti na jedan po meni poguban način, da se grupa pripadnika nekih političkih ideja proglašava antihrvatskom iako je jednako za Hrvatsku kao i neka druga grupa koja zastupa neke druge političke ideje što je i normalno u pluralističkim sustavima. Čini mi se da je to možda najveći zločin koji se može desiti danas nakon te herojske obrane, nakon postizanja samostalnosti i uostalom razvijanje demokracije u Hrvatskoj. Neki dan prije par dana gledao sam jednu tv emisiju, ja mislim da prije tri dana na jednoj lokalnoj privatnoj televiziji gdje se voditelj sa svoja dva navodno ugledna gosta upirao i trsio da dokaže kako je tragedija predsjedničkih izbora što je oko polovica glasača, dakle po njima protiv Hrvatske jer su glasali za gospodina Josipovića. Mislim da su to tragične stvari, da je to najveća opasnost koja se danas može desiti u Hrvatskoj, da se dijelimo na taj način. I mislim da posebno kad se govori o Domovinskom ratu, o braniteljima da je najgore ukoliko se i oni pokušaju eksploatirati u te svrhe.
Odgovor na repliku Boris Blažeković. Morate se javiti na vrijeme i s pločicom kako piše po Poslovniku. Hajde izvolite odgovoriti sad. Onda idemo na drugu repliku poštovani Zvonko Milas.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Blažeković, u svojoj raspravi ste iščitali stavku po stavku sa svim iznosima novaca koliko se daje za različite kategorije hrvatskih branitelja kroz Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Rekli ste da je to jako važno da javnost čuje da je to bitno. Možda i je. Poslije toga ste rekli kako nema cijene niti nema novca, odnosno ima novca kojim bi se mogao platiti ljudski život, ranjavanje, gubitak oca, brata ili nečeg drugog. Pa me zanima ako je ovo važno, zašto isto tako niste rekli a ima u izvješću koliko se tih istih branitelja ubilo 2013., koliko ih je ostalo bez posla, odnosno koliko ih ne radi. Koliko je njih izgubilo opskrbninu ili mislite da je to možda manje važno i da to javnost ne treba čuti? Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Pa kolega zastupniče, mislim da ovo što ste rekli zašto nismo spomenuli zato jer nema dovoljno vremena sve reći. Mi smo ograničeni vremenom, inače bi vrlo rado pročitao javnosti, dao na znanje, pročitao cijelo izvješće jer mislim da je ono važno. A ja sam se manje-više osvrnuo znate i sami iz kojih razloga zato jer mislim da javnost ima pravo znati točno koliko porezni obveznici izdvajaju za bilo što, pa tako i za branitelje. I onda sam napomenuo što vi niste htjeli sad reći, a to je da su to branitelji i zaslužili. A vjerujem da ćete i vi i vaše kolege u raspravi, a neki su to već i rekli i u replikama, u raspravi reći te podatke koje ste vi rekli. Samo bih htio napomenuti da je u muškoj populaciji u Hrvatskoj puno veći broj suicida i tentamena u nebraniteljskoj populaciji, nego u braniteljskoj populaciji.
Treća replika poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Blažekoviću, spominjali ste provedbu zakona i zahvalu kako ste rekli. Hrvatska se trebala zahvaliti i zahvalila se hrvatskim braniteljima kroz provedbu zakona, odnosno donošenje zakona jer ovdje se provodi zakon koji je sa nekim izmjenama zapravo zakon iz 2005. godine evo kad sam bila i ministrica hrvatskih branitelja. I ja bih zapravo rekla da je to više obveza i države. A što je država? Sve građanke i građani, sve političke opcije. Dakle, obveza jer svaka država na svijetu pa tako i Hrvatska uvijek u svakom trenutku može odrediti određenu skupinu svojih građanki i građana koje na poseban način podupire. Hrvatska je napravila to u slučaju sa hrvatskim braniteljima jer je smatrala da oni to zaslužuju i njihove obitelji dakako. Ne treba se bojati govoriti o brojkama. Spomenuli ste da se evo sada zakon realizira kroz otprilike 6 milijardi kuna. Ne treba se bojati govoriti o tome, jer evo u mom mandatu ministrice hrvatskih branitelja, dakle negdje na početku mandata taj iznos je bio oko milijardu i 700, milijardu i 800 milijuna kuna. Govorim dakako i o tadašnjoj Vladi i tadašnjim vladama i to se evo podiglo na 6 milijardi, pa i nešto više ako se još neke druge stvari ubroje. I to je to. Dakle, mi smo željeli kao država sustavnu brigu o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji i to smo ostvarili i zato ja mislim da porezni obveznici itekako trebaju to znati i o tome ne trebamo šutjeti, o tome trebamo govoriti. Na kraju na sve to možemo svi zajedno biti i ponosni.
Odgovor na repliku, poštovani Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Pa gospođo Kosor što bi rekli Amerikanci … [[Govornik se ne razumije.]] točno to. Ova država u zahvalnost braniteljima, ljudima koji su manje-više svjesno izložili svoje živote braneći Domovinu što je nas su tako odgajali barem u mom okruženju, ali ja vjerujem i većinu hrvatskih građana da se to najnormalnije radi ako je rat da sposobni muškarci idu u rat, idu branit državu. Razumijevajući to i razumijevajući tu žrtvu ova država od početka pa nadalje štiti tu grupaciju i daje joj poseban značaj. I treba davati i nitko to ne spori. Jedina grupacija u ovoj državi koja ima svoje posebno ministarstvo jesu branitelji i za njih se izdvaja, isto to što ste vi rekli, izdvaja se 6 milijardi kuna što je relativno veliki novac ali nikad dovoljan i nikad neće biti dovoljan, a u ovom trenutku ja mislim da je to veliki novac za gospodarsku situaciju u RH. Znamo kako naši građani teško žive.
Do stanke za ručak čut ćemo još stajališta kluba SDP-a i poštovanoga Alena Preleca. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa čuli smo od ministra koji je govorio o pravima u brojkama. Ja ću govoriti o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koje je donijela ova Vlada. A to su: povoljniji uvjeti za obiteljsku mirovinu udovicama hrvatskih ratnih vojnih invalida I. i II. skupine, udovice umrlih hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata I. i II. skupine kojima je do smrti bilo priznato pravo na doplatak za pomoć i njegu druge osobe ima pravo na obiteljsku mirovinu po općim propisima ako se u trenutku smrti supruga navršili 40 godina starosti. Pravo na sklapanje nove bračne ili izvanbračne zajednice udovicama hrvatskih branitelja omogućeno je sklapanje nove bračne ili izvanbračne zajednice bez gubitka prava iz zakona. Jačanje prava prednosti pri zapošljavanju i uvođenju prekršajnih sankcija. Hrvatski branitelji povijesno značajne osobe. Hrvatski branitelji koji su smrtno stradali smatraju se povijesno značajnim osobama te u slučaju kada navedene osobe nemaju nasljednike vlasnici groblja jedinice lokalne samouprave nastavit će održavanje njihovih grobnih mjesta. Registar hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Javna dostupnost popisa hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata iz Registra hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata u svrhu jačanja digniteta hrvatskih branitelja i promicanja vrijednosti Domovinskog rata kao i jačanje časti i ugleda hrvatskih branitelja. Ostvarivanje statusa hrvatskih branitelja koji su samostalno napustili postrojbe, stambeno zbrinjavanje u vidu subvencioniranja kamata, ostvarivanje prava na stambeno zbrinjavanje ukoliko je stranka stambeno zbrinuta po drugom posebnom propisu ali ne na odgovarajući način. Pravo na stambeno zbrinjavanje omogućeno je i dragovoljcima pripadnicima borbenog sektora. Braniteljsko socijalno-radne zadruge. Upravitelj može biti umirovljen. Cilj uključivanja u radne i gospodarske procese i povećanje konkurentnosti braniteljsko socijalno-radnih zadruga te uspješno uključivanje na tržište rada i to je jedna od važnih stvari u zadrugama. Osnivanje veteranskog centra. Posebni projekti koje je Ministarstvo branitelja napravilo u ovom mandatu. To je Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar. Želeći očuvati sjećanje na Vukovar i Domovinski rat Ministarstvo branitelja pokrenulo je projekt javne ustanove Memorijalni centar Domovinskog rata u Vukovaru. Mjesto na kojem će se na moderan, suvremen i dostojanstven način učiti nove generacije o vrijednostima Domovinskog rata. Povećana su poticajna sredstva zadrugama hrvatskih branitelja. Proširilo se osnivanje braniteljskih udruga, zadruga i na susjednu Republiku BiH. Održana je Međunarodna konferencija o seksualnom nasilju u oružanom sukobu pred saborskim zastupnicima jer uskoro drugo čitanje kreće o Zakonu o žrtvama. Projekt jedne slike iz Domovinskog rata kratka priča i filmska ekranizacija događaja Domovinskog rata, sufinanciranje umjetničkog i dokumentacijskog dijela u Domovinskom ratu, sufinanciranje dokumentarca o stradanju … [[Govornik se ne razumije.]] Uvedena je mogućnost prekorednog stambenog zbrinjavanja ali ne diskrecijskom odlukom ministra ili njegovog pomoćnika nego prema proceduri. Stipendiranje djece hrvatskih branitelja. Uveden je određeni postotak stipendija i za djecu koja ne ispunjavaju uvjete prema ocjenama, međutim ispunjavaju prema socijalnom statusu socijalno najugroženije obitelji. Sufinanciranje i osnivanje Hrvatskog dokumentacijskog centra Domovinskog rata u BiH. Da vas sve ne zamaram ovim izvještajem ja ću još malo ponoviti, a nije zgorega ponoviti, ono sve što je i ministar govorio i kolega Blažeković vezano uz Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu u brojkama. U 2013. godini bilo je 78 158 korisnika trajnih novčanih prava što je 0,28% više u odnosu na 2012. godinu. A ukupno isplaćeni iznosi u 2013. godini su bili 694 milijuna 814 tisuća kuna. Osobne invalidnine u vrijednosti od 220 milijuna kuna, opskrbnine ukupno isplaćeno je prosječno 5 689 korisnika što je 1,81% više nego u 2012. godini. Obiteljsku invalidninu ukupno je prosječno koristilo 7 644 korisnika. Za to je potrošeno 236 milijuna kuna. Usluge osoba za pružanje njege i pomoći, 437 njegovatelja ili potrošeno 29 milijuna kuna. 89 ortopedskih pomagala za 75 hrvatskih ratnih vojnih invalida. 10 automobila u vrijednosti od milijun i 61 tisuću kuna. U izvještajnom razdoblju riješeno je 212 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita. Besplatni udžbenici za 17 377 djece i isplaćeno je 24 milijuna kuna. Ukupno je u 2013. godini na provedbu Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utrošeno 5 milijardi 923 milijuna 78 tisuća kuna odnosno ukupni troškovi povećani su za 2,72% u odnosu na 2012.godinu. Dovoljno. Mislim da nikad nije dovoljno za one koji to zavređuju. Međutim moram istaknuti, Hrvatska je godinama živjela iznad svojih mogućnosti, država se skupo i često nepotrebno zaduživala, a neodgovorno i nerazumno zaduživanje u vremenima prije recesije, ali i usred nje u velikoj je mjeri onemogućilo ovu Vladu u uspješnijem nošenju s efektima gotovo petogodišnje krize i stagnacije. Servisiranje naslijeđenog duga i zatečeni nered posebno u državnim poduzećima najveći su utezi u naporima da Hrvatska što prije izađe iz krize. I u takvom okruženju postavlja se pitanje da li se može više učiniti za Domovinski rat za hrvatske branitelje? Može. Ja mislim da je to i učinjeno i to ne samo u onome što piše u izvještajima nego i u ostalim potezima koje je ova Vlada i ministar poduzeo u ovih tri godine mandata. Neosporno i stotine puta je istaknuto da su Domovinski rat i hrvatski branitelji temelj Hrvatske države. Hrvatske branitelje ne smije se gurati u stranačke ili neke druge inicijative, oni ne pripadaju nikakvoj stranici već Domovinskom ratu i RH. Međutim ne mogu se oteti dojmu da se jedan dio braniteljske populacije sjeti tražiti veća prava samo onda kada je netko u oporbi. Ponosan sam što sam branitelj niti veći niti manji od tisuće drugih hrvatskih branitelja i to ne bi trebao posebno isticati. Ali Hrvatsku nisu obranili samo oni s puškom u ruci. Hrvatsku su branili i oni hrvatski državljani koji nisu bili na prvoj crti obrane, oni koji su bili u pozadini koji nisu bili u vojnim odorama. Oni koji su omogućili funkcioniranje države kao liječnici u bolnicama koji su liječili branitelje, kao učitelji u školama da bi govorili o pravednosti hrvatskog Domovinskog rata, vozači autobusa ili kamiona koji su omogućili opskrbu i prijevoz nužan u ratu kao i mnogi, mnogi hrvatski građani koji su svojim djelima ili samo potporom stvorili ovu i ovakvu Hrvatsku. Tko to danas u Hrvatskoj bio lijevi ili desni ma što to značilo, ne poštuje Hrvatsku, hrvatske branitelje i Domovinski rat, temelj Hrvatske države? Tko to ne poštuje ovo što sam naveo? Koliko ja znam nitko ili malo tko Tko to danas dijeli sve nas na male i velike Hrvate i kakvi su to mali i veliki Hrvati? Danas u društvu vlada nemir i zavist, nezadovoljstvo i sebičnost, nestrpljivost i nepoštivanje, među ostalim i onih koji su dobili povjerenje većine da vode ovu državu. Sve je manje onog elana za dobro naroda i domovine koju smo osjećali na početku Domovinskog rata. To moramo promijeniti. Nikada i niti u kakvim okolnostima života i profesije ne bi trebalo zaboraviti kako je najvažnije postati dobar čovjek. Neosporno je da su prava hrvatskih branitelja važna za dostojanstvo i bolji život branitelja, ali isto tako za osjećaj svih hrvatskih državljana da živimo u pravednoj, naprednoj i perspektivnoj zajednici koja ima svoju budućnost. Sve ovo što san naveo govori o tome da ova Vlada, ministar branitelj i svi mi radimo sve što je u ovim okolnostima moguće da zaštitimo dignitet Domovinskog rata, ali i osiguramo sva prava iz ovog zakona za dostojanstvo i bolji život svih hrvatskih branitelja i njihovih obitelji. SDP će glasati za prihvaćanje ovog izvještaja. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenih pet replika. S obzirom da se ne mogu iznijeti u tri minute koliko nam je ostalo do stanke čut ćemo ih u 15,00 sati. Oglašavam stanku. STANKA U 13,27 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Imamo prijavljeno nekoliko replika na izlaganje kolege Alena Preleca. Prvi se javio Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Prelec u svojem izlaganju ispred kluba lijepo ste obrazložili, nabrojili ste sve ono što su poboljšanja u zakonu. Ja sam to puno puta i pozdravio ali sam jednako tako nazvao i lijepim željama koje se ne ostvaruju. Lijepe želje koje se ne ostvaruju samo ću jedan primjer izvesti iz toga su stambeno zbrinjavanje dragovoljaca. Evo ministar mi je odgovorio na upit, na listu prvenstva za dodjelu financijske potpore za 2014. godinu evidentirano je 53 zahtjeva podnijetih za stanove od strane dragovoljaca iz Domovinskog rata koji su u borbenom sektoru proveli najmanje 2 godine odnosno 3 godine i više. Do ovog trenutka Ministarstvo branitelja na prijedlog stambene komisije donijelo je odluke o 10 predmetnih zahtjeva pri čemu je temeljem 5 odluka izvršena isplata novčanih sredstava. Znači lijepo je imati mogućnost pomoći hrvatskim braniteljima, ali čuli ste i sami 13 tisuća i 100 i ne znam koliko a vjerojatno još i više ih je na listi za čekanje. To je krucijalni problem koji treba riješiti jednim drugim vjerojatno modelom, ne ovakvim kakav imamo sada jer vidimo da to dugoročno čekanje obespravljuje zapravo hrvatske branitelje s obzirom da i djeca odrastaju pa više nisu s njima u zajedničkom kućanstvu, više nemaju pravo na olakšice na njih a nisu stambeno zbrinuti i ti sa 20%, 30% invalidnosti su najviši na listi i čekaju već godinama i nisu riješeni. Mora se naći drugi modalitet kako ih zbrinuti odjedanputa. A s obzirom da imamo 16 tisuća stanova na tržištu Republike Hrvatske lako je ugovoriti sa poslovnim bankama jer te stanove koji bi se dodjeljivali hrvatskim braniteljima u većini otplaćuju oni a u najmanjem dijelu država Hrvatska i ministarstvo.
Hvala odgovor na repliku kolega Prelec. Izvolite.
Kolega zastupniče, nisam ja rekao da je sve idealno u onom što sam pročitao u izvještaju o hrvatskim braniteljima. Ja znam da ima puno problema, međutim istaknuo sam ono sve što je ova Vlada i ministar Matić napravili vezano uz hrvatske branitelje a tu sam i naveo stambeno zbrinjavanje koje je bilo u više vida, to je subvencioniranje kamate, ostvarivanje prava na stambeno zbrinjavanje za neke skupine invalida. Ja moram reći da mi je žao što evo svaki hrvatski branitelje, pogotovo invalid nema, nije stambeno zbrinut. Međutim, moramo znati da je to doista jedna velika, veliki broj hrvatskih branitelja i da u ovom trenutku s obzirom na mogućnosti Hrvatske države nije moguće riješiti apsolutno sve hrvatske branitelje. Definitivno mislim da se treba puno tu i napraviti po pitanju praznih stanova. Znamo da i u Zagrebu ima tisuće praznih stanova. Međutim to jasno treba zakonski regulirati. Ali evo i vi kao predsjednik povjerenstva, odnosno Odbora za hrvatske ratne veterane kojem sam i ja pripadam treba potaknuti takva pitanja. Ja vjerujem u dobru volju ministra Matića i njegovih suradnika i da se takve stvari mogu rješavati. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika Nada Murganić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Prelec, vi, ja ću se osvrnuti u svojoj replici na prvi dio vaše rasprave također u kojem navodite sve ono dobro u zakonskim izmjenama koje je donijeto za ove, za vrijeme ove Vlade. Svakako ću se složiti sa vama i vi samnom da je svaka Vlada pa i ona ranije pa i ova sada donijela niz različitih propisa kojima je željela poboljšati status branitelja i njihovih obitelji. I tome sigurno u prilog govore i značajna sredstva koja su vidimo svi evidentno izdvojena iz državnog proračuna. Kada to želimo potkrijepiti onda i spuknemo nekako u javnosti nekakav iznos značajnih primanja, u ovom slučaju vi znate da svi mislimo na primanja gospodina Glogoškog i samim time za hrvatske prilike stvorimo još jedan dodatni jaz između onih koji imaju i koji nemaju. Međutim, nas u ovoj raspravi kada govorimo o braniteljima ne bi trebali brinuti oni koji imaju nego oni koji nemaju. Naime, kada ste govorili promjene u zakonu trebalo bi i napomenuti da je jedan veliki dio branitelja ostao bez vojne opskrbnine koja je prešla dakle sada i formalno u socijalnu kategoriju i od 1097 kuna ljudi će sada ako imaju sreće jer Zakon o socijalnoj skrbi je puno restriktivniji od ovoga koji se primjenjivao za ostvarivanje vojnih opskrbnina postati zaista jedna vrlo, vrlo siromašna kategorija. To će biti ja se nadam u izvješćima od 2014. i to je nešto na čemu ćemo morati svi zajedno poraditi. Da, to je grupa onih ljudi koji nisu imali mirovine, grupa onih ljudi koji su imali sreću da su ostali živi i da nisu ranjeni ali nemaju sreće da ostvaruju vlastiti prihod i postali su socijalni slučajevi [[Upadica: Hvala.]] Da li trebamo na njima štedjeti i da li smo sa time dignitet branitelja ipak srozali?
Odgovor na repliku kolega Prelec, izvolite.
Kolegice, jasno da ne bi trebali na svima štedjeti međutim mi kada govorimo o hrvatskim braniteljima znamo da imamo 500 tisuća, otprilike oko 500 tisuća hrvatskih branitelja. Koliko bi doista trebalo ovoj državi novaca da se zbrine baš za sve branitelje. Država se skrbi, a vidjeli ste ovdje i u izvještaju, evo piše, osobne invalidnine 57 tisuća 238 korisnika. Obiteljsku invalidninu 7 tisuća 644 korisnika. Usluge osobe za pružanje njege i pomoći 437 njegovatelja ili potrošeno 29 milijuna kuna. Ovo su ogromne brojke. Ja samo hoću reći da branitelji zaslužuju sigurno i više i trebaju im dati više. Međutim, s obzirom na vrijeme kakvo je, da li mi to doista možemo? Da li ovo Hrvatska država to može? Vi znam da branite interese kad evo dođemo u Sabor i vidimo da i učitelji traže veće plaće i liječnici traže svoje veće plaće. Ima puno, puno skupina u hrvatskom društvu koji traže nešto više. Ja mislim da braniteljima se stvarno dobro brine, ne samo ova Vlada i ona prije, da se može više, uvijek se može više.
Hvala. Jadranka Kosor, replika, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega govorili ste dosta i o dostojanstvu hrvatskih branitelja. Velik dio onoga što ste rekli i podupirem. I htjela bih ovom prigodom ukazati jer se često govori u javnosti o tome pa i danas na neki način u ovoj sabornici o tome da bi hrvatski branitelji trebali imati mjesta u Ustavu. U Ustavu jest dostojanstvo hrvatskih branitelja i Domovinskog rata ugrađeno u izvorišnim osnovama gdje se kaže u novom Ustavu Republike Hrvatske u pobjedi hrvatskog naroda i hrvatskih branitelja u pravednom, legitimnom itd., Domovinskom ratu. Dakle u Ustavu Republike Hrvatske smo to poštovanje odali. I spominjali ste stipendije dakle i u ovom izvještajnom razdoblju gotovo 8 tisuća i 700 stipendija. To je jedan dobar projekt, evo to je još iz ovih mojih ministarskih dana se kreće, to je nešto najbolje što smo napravili i što evo se i danas provodi i to pozdravljam. Međutim, htjela bih ukazati upravo na tom primjeru na svojevrsno licemjerstvo. Sjećate se u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja 2005. upisana kao mogućnost i posebna dodatna kvota za djecu hrvatskih branitelja za upise na fakultete. Nekoliko tužbi Ustavnom sudu je stiglo i od nekoliko sindikata koji su rušili tu odredbu, Ustavni sud je proglasio neustavnom, izbačena je iz zakona. A neki od tih vrlo uglednih ljudi i danas na političkoj i društvenoj sceni govori o tome kako bi trebalo zaštiti hrvatske branitelje. A onda kada je trebalo zaštiti njihovu djecu dodatno, a država to može e onda su pisali tužbe Ustavnome sudu kako bi se ta odredba izbrisala iz zakona.
Hvala. Sljedeća replika Đurđica Sumrak. Nema je, gubi pravo na repliku. I Miroslav Tuđman replika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Prelec, vi ste ovdje iznosili ove materijalne pokazatelje koji jesu takvi kakvi jesu sa zapravo osnovnom tezom da se ova Vlada brine i da nije ugrožen dignitet i dostojanstvo, dignitet Domovinskog rata, dostojanstvo hrvatskih branitelja. Međutim, trebamo, da upotrijebim termin kolegice Kosor, to je jedna ako ne uzmemo druge elemente u obzir kriminalizacija Domovinskog rata koje idu sa haškim optužnicama, sa ovim dijelom lijevoga tiska službenim izjavama dužnosnika zapravo gdje se ugrožava, ponižava Domovinski rat i ugrožava Domovinski rat. Po mojem čitanju poruka ovih branitelja težište je upravo na tome a ne na materijalnim pokazateljima. Prema tome branitelji su i bili spremni odreći se i primanja i svega ostalog a nažalost imamo jednu situaciju da se taj Domovinski rat kriminalizira. Samo ću, u raspravi ću, nemam sada vremena, pa u svojoj raspravi ću navesti više. Nemojmo zaboraviti par mjeseci prije presude, konačne presude generalima Gotovini i Markaču, bio je cijeli državni vrh. Predsjednik Republike sa svojim savjetnicima, državni odvjetnik sa svojim zamjenicima, Predsjednik Vrhovnog suda, slušali su izvješća ovih tzv. nevladinih organizacija gdje ih se doslovno kaže neće biti katarze u hrvatskom društvu dok se ne osudi politički i vojni vrh koji je vodio Domovinski rat. Pa se spominju imena od nas nekih ovdje u Saboru do ostalih. I to je, to je on što je ključ i to danas prešućivati naprosto nije korektno.
Hvala. Odgovor kolega Prelec, izvolite.
Ma nikako se ne mogu složiti s vama poštovani zastupnik da se kriminalizira Domovinski rat. Ja sam više puta naveo, ali i ministar Matić i svi mi koji govorimo, Hrvatski Domovinski rat i branitelji su temelj Hrvatske države. To moramo sto puta ponoviti, ali vi opet nas očito ne slušate. Ja smatram da mnoge probleme koji tište branitelje treba rješavati razgovorom. Ja sam u Odboru za ratne veterane i doista ovih nekoliko mjeseci smo potrošili sate i sate u razgovarajući uvjeravajući naše hrvatske branitelje da su oni stvarno važni u svemu ovome skupa. Međutim, moram priznati da s druge strane baš nismo stekli dojam da se želi dogovoriti. Pa evo i predsjednik Hrvatskog sabora je u nekoliko navrata prisustvovao upravo ovom odboru i napravili smo jedan okrugli stol i to je bilo 30. listopada 2014. godine kad su evo i predsjednik Sabora, ali i hrvatski branitelji rekli svoje i onda se digli bez razgovora. Znači ako želimo stvarno poboljšati stanje branitelja u našoj domovini moramo razgovarati, a ja imam osjećaj da jednostavno s one druge strane nema dovoljno tolerancije jer danas u našem društvu doista treba nam najviše poštovanja i tolerancije. Evo ja osobno imam poštovanje prema svakom hrvatskom branitelju, ali mislim da i sa druge strane bi upravo takvo poštovanje i tolerancija trebala biti.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministra, zastupnice i zastupnici. Rečeno je dosta toga kod prethodnika. Ako se mogu kratko nadovezat na ovo što su neposredni prethodni rekli, složio bih se zapravo sa dvije teze koje mislim da po mom skromnom sudu stoje, a to je da s jedne strane zasigurno nedostaje tolerancije i dijaloga, ali i uvažavanja različitih mišljenja, a s druge strane da, ne mislim čak ni na političke skupine ali da određene interesne skupine su sigurno činile sve što su mogle u prethodnim godinama da se kriminalizira Domovinski rat i da se na taj način zapravo u temelje Hrvatske države ugradi rekao bih slabo vezivno gradivo koje će uvijek prijetiti tome da se ti temelji lagano ispucaju ili da se ta građevina lagano zakrene. I mislim da, ne znam da li ima previše potrebe o tome govoriti s obzirom da smo te teze i te traktate slušali godinama negativno glede Domovinskog rata, glede hrvatskih branitelja, glede žrtava, glede hrvatske uloge u BiH i slično, no tu svakako ima svoju optiku a i moj je dojam također, bez obzira što smo branitelje ili Domovinski rat spomenuli nekad u preambuli, da zapravo vrijednost, samo vrijednost činjenice da je moderna Hrvatska država nakon 900 godina što nije postojala, bez obzira što je zadržavala elemente određene državnosti u tih prethodnih 900 godina, zaista stasala neposredno i izravno u tom ratu. I da to jest jedna specifičnost stvaranja moderne Hrvatske države, za razliku od mnogih drugih bivših komunističkih država koje su ipak nastajale u miru i da je Hrvatska jedna od rjeđih država koja ipak nije imala de facto državnost 900 godina već da je čuvana u raznim tvorbama tijekom tih 900 godina. Prema tome, vrijednost Domovinskog rata je za modernu hrvatsku povijest neizmjerna i neizmjerno velika i mi sami vjerujem da ponekad i sami nedovoljno zapravo procjenjujemo povijesnu dimenziju zapravo tog rata i onoga što se tada dogodilo. Čak mi se čini da danas imamo i više na neki način i više poštovanja prema tom ratu nego što smo imali prije 10 ili 15 godina. Vjerujem za 10 ili 15 godina ili za 30 godina zapravo će se ta dimenzija još pojačavati jer će i generacije koje dolaze iza nas sa određenim odmakom, dakle oni koji neće više biti akteri toga vremena još zapravo biti svjesniji kad će gledat okolnosti u kojima je nastajala Hrvatska država, koliko je to zapravo bio vrijedan i velik i povijesni događaj za maleni narod koji je uspio se izboriti u jednom takvom ratu i uspostaviti jednu zaista svoju suverenu i samostalnu državu. Što se tiče Izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja koje se odnosi na 2013. godinu, ono je koliko mogu primijetiti gotovo identično po strukturi kao i prethodna izvješća, dobro je napisano. Prisutne su sve sastavnice, posebno kad je riječ o materijalnim pravima. Nešto je malo dodano i određenih, na stražnjim stranicama dodano je nešto i definicija sadržanih koje nisu vezane za financijske elemente. I složio bih se također sa predgovornicima da je globalno gledano iznos od 5,9 milijardi kuna koje Republika Hrvatska, to je bilo za 2013., tako se nekako kreće u ovim proračunima, da je to jedan zaista i za hrvatski proračun i za hrvatske porezne obveznike jedan ogroman iznos. Taj je iznos koji Republika Hrvatska odvaja za hrvatske branitelje ili veterane više od milijardu kuna veći nego što Republika Hrvatska odvaja za svoje Oružane snage u ovom trenutku, dakle ukupno za sustav Oružanih snaga. Taj je iznos u udjelu proračuna vrlo visok kad ga se pogleda u odnosu na neke druge elemente hrvatskog državnog proračuna. I složio bih se sa svima onima iako takvih danas, barem do sada nije bilo javno, koji misle da zaista Republika Hrvatska kad je riječ o iznosu koji se izdvaja nema nikakvog kapaciteta pa ako hoćete ni potrebe da se taj iznos u budućnosti povećava. To je materijalni dio. Republika Hrvatska je u prethodnim zakonima o pravima hrvatskih branitelja itekako razradila različite modalitete i varijante različitih vrsta financijske potpore stradalnicima. Naravno, nekad je to više nekad je manje, a ukupno naravno da nikada nije dovoljno kao što nisu dovoljno velike ni plaće danas onih koji rade ni mirovine onih koji su u starosnim mirovinama tako ni ovi iznosi sigurno za dobar dio ljudi nisu dovoljni da bi mogli dovoljno kvalitetno živjeti. Dakle, to je onaj materijalni dio i za taj materijalni dio koji se izdvaja za hrvatske stradalnike ja zaista niti sam imao prije primjedbi, niti mogu imati danas primjedbi. Mislim da je on onaj maksimum koji Republika Hrvatska može izdvojiti i ne podupirem one koji govore o tome da Republika Hrvatska sad treba graditi ili kupovati 16000 stanova i ne znam takve priče jer to proizlazi zapravo iz potpune, nerealnog uvida zapravo u stanje hrvatskog društva. Ali onaj drugi dio koji se tiče digniteta Domovinskog rata, dostojanstva, pravednosti, koji se tiče rada i komunikacije ministra Matića u ovom prethodnom razdoblju od tri godine taj dio i njega kao ministra i njegov rad u prethodne tri godine ocijenio bih vrlo negativno i sa vrlo niskom i sa vrlo lošom ocjenom. A sad ću navesti nekoliko razloga zašto je tome tako. Dakle, počelo je od objave registra hrvatskih branitelja. Sam registar kao registar i nije bio tako loša ideja, no način komunikacija i pozicije koje su se pritom zauzele bile su očajne. Užasno je to loše iskomunicirano, stvorilo je velik revolt prema ljudima, međusobno su se ljudi prilično iskonfrontirali, a i ministar se iskonfrontirao i zapravo to se nije pretvorilo u nešto pozitivno nego u nešto negativno prema hrvatskim braniteljima. Nije bilo potrebe za tim. Otprilike kronološki. Potom dolazi gašenje Ureda za istraživanje komunističkih zločina, dakle ureda koji je bio oformljen konsenzusom i koji je nasilno upravo putem Ministarstva hrvatskih branitelja gašen i dijelom inkorporiran u ministarstvo bez ikakvih jasnih razloga zašto se to čini. Potom dolazi smjena Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata. Imali smo dakle Upravno vijeće koje su činili ljudi koji su bili ugledni, stručni, poštovani, manje-više stranački neopredijeljeni na čelu sa uglednim akademikom bez ikakvih razloga se te ljude također mijenja. Između ostalog, dakle uz nekoliko i kvalitetnih pojedinaca, uz nepotporu Odbora za veterane uz glasne otpore u oporbi, u braniteljskoj populaciji, uz upozorenja da to se ne čini dobro i da nema razloga da se to čini na ta mjesta postavljaju se bliski suradnici Dokumente, osobe koje su sudjelovale u ratu protiv Republike Hrvatske na suprotnoj strani, te bivši djelatnici UDBA-e odnosno vojnog KOS-a. Čemu? Potom dolaze izmjene Zakona o braniteljskim zadrugama gdje od jednog ne lošeg rješenja ona rješenja koja se implementiraju su znatno lošija od onih prethodnih. Potom dolazi Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja koji nije izravno Ministarstvo branitelja matično, međutim imamo velik otpor branitelja i traženje da se branitelji tu ne uključe u tu priču. Međutim, ministar daje potporu onome što čini Vlada i zapravo i to se provodi uz otpore branitelja, uz njihovo protivljenje opet uz konfrontiranje ministra i te populacije. Potom dolazi Prijedlog zakona nisam siguran da li se zove o žrtvama silovanja u Domovinskom ratu. Ponovo dolazi jedan loš, štetan prijedlog zakona, ponovo dolazi iz Ministarstva hrvatskih branitelja. Dakle, prijedlog zakona koji ne predviđa materijalno obeštećenje žrtava. Prvo je pitanje zašto to uopće dolazi. Jako je velik odmak vremena, okolnosti su se promijenile i sada, dakle 19 godina nakon službenog završetka Domovinskog rata mi predviđamo utvrđivanje i neke oblike obeštećenja žena ili muškaraca koji su bili žrtve takvih stvari. No, ono što je u zakonu sadržano, problematično to što država ne preuzima odgovornost za obeštećenje ako se već uopće u to upušta što se činjenice i akti koji se utvrđuju ne vežu za kaznene postupke prema počiniteljima, što se izjednačavaju počinitelji s obje strane i zapravo, a otvara se mogućnost da sad ne ulazim previše zbog vremena da tijekom upravo provedbom jednog takvog užasnog prijedloga zakona koji dolazi iz ovog ministarstva zapravo kad se podvuče crta ispadne da su zapravo Hrvati bili masovni počinitelji zločina u Domovinskom ratu. Jer bilo tko može dati kutiju prijedloga, odnosno izjava koje više nitko neće utvrđivati da li su valjane ili nisu ili nije ni predviđeno zakonom da se to utvrđuje i možemo dobiti potpuno iskrivljavanje povijesnih činjenica upravo iz jednog takvog zakona. Da ne govorim o pripremama izmjena Zakona o hrvatskim braniteljima i konačno način komunikacije ministra sa braniteljima, sa javnošću, sa oporbom. Dakle, jedan model arogancije, izostanka određene pristojnosti, jednog elementarnog kućnog odgoja i da uopće ne spominjem koje su sve priče zapravo smo čuli da ne citiram uopće što je sve zapravo ministar izrekao u ove prethodne tri godine u komunikaciji sa javnošću i sa braniteljima. U trenutku kad prosvjed invalida u Savskoj 66 eskalira ministar hrvatskih branitelja na Odboru za veterane izjavljuje da on u mobitelu ima više sms-ova potpora nego što je onih dolje u Savskoj. Dakle, to izjavljuje, ja sjedim na tom odboru i vrlo dobro tu izjavu čujem. Dakle, na taj način i tako koliko se ja barem sjećam nitko od dosadašnjih ministara nije komunicirao sa braniteljima, ali baš nitko. Bez obzira da li je netko bio nekad više iskren ili manje iskren, više uspješan ili manje uspješan nitko na taj način nije komunicirao. A ovi prijedlozi zakona, ove inicijative, svaku od njih pojedinačno i sve zajedno ja sam doživljavao kao zastupnik štetnima prema hrvatskim braniteljima. Dakle, to nisu pitanja materijalnih prava. Ništa od ovoga nije zadiralo posebno u materijalna prava ali je zadirala u vrijednosti Domovinskog rata. I sami prosvjednici branitelji zapravo ne govore o problemima materijalnih prava već govore upravo o dignitetu, o njihovom dostojanstvu i o dostojanstvu Domovinskog rata. I mi se stalno tu vrtimo između te dvije teme. Dobio sam cijeli niz prijedloga što bi sve zapravo trebalo ministru prenijeti od branitelja s obzirom da je kratko vrijeme evo pokušat ću kratko. Dakle, sadašnji zakon prepoznaje samo stradalnike, a ne prepoznaje sve ostale branitelje. Problem zapošljavanja nezaposlenih hrvatskih branitelja iako njih barem prema ovom izvješću nema puno krajem 2013. bilo ih je 31 tisuća, to je oko 8,5% od ukupnog broja nezaposlenih. Ali su se mjere zapošljavanja, vrlo je teško prolazio taj prioritet pri zapošljavanju jer su ga svi tko je god mogao na razne načine izigravali. Također, ono što sam predlagao a što je nova predsjednica RH stavila u svoj predizborni program nadam se da će biti prilike da se to provede, da se svim onima koji su u mirovini a žele i mogu raditi, a takvih ima jako puno u braniteljskoj populaciji, omogući da mogu raditi i da im ostane mirovina. Ne po ugovorima o djelu nego na nekoliko sati. I da odmah budem jasan iz toga svakako treba isključiti javni sektor. Dakle, ne javni sektor ali pustiti ljude neka mogu dodatno zaraditi. A za javni sektor ove nezaposlene a koji nemaju nikakva prava iz mirovinskog osiguranja. Evo hvala, da ne dužim s obzirom da je vrijeme isteklo. Klub HDSSB-a ne vidi ništa sporno u ovom izvješću ali s obzirom na naš stav prema ministru i njegovom radu i ove vrijednosne sudove koje sam iznio mi nećemo podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Prelazimo na replike. Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala. Kolega Đurović vi ste ovdje govorili i da se izdvaja jako puno, 6 milijardi ukupno i od toga 5 milijardi za ova prava iz mirovinskog osiguranja, međutim mislim da sa brojkama treba biti jako oprezan zato što ne znači ako imamo 72 tisuće umirovljenika oni bi i ovako i onako bez ovih posebnih prava dobivali mirovine. Prema tome, ne izdvaja se 5 milijardi ukupno za mirovine, a pogotovo, naime izdvaja se ali krivo sam rekao, razumjeli ste, ali taj dio ionako pod navodnicima je "trošak" za mirovine pogotovo jer ja mislim da, nisam siguran, ali mislim da ionako ta cifra ionako ulazi u ona izvješća uopće o onih 30-ak milijardi za mirovine koje se troše. Prema tome, stekla bi se loša slika ako bi se reklo da su ovo 5 milijardi ili preko 80% dodatnih sredstava jer to nije tako. Drugim riječima stvarni iznos za, odnosno izdvajanja za branitelje je puno manji od ovih 6 milijardi ako uzmemo u obzir da oni i inače bi imali pravo za mirovine po bilo kojoj drugoj osnovi. Zato mislim da u tome treba biti oprezan. S druge pak strane ono što se ne govori kad stavimo to u jedan povijesni kontekst napori Hrvatske države su za pojedine kategorije nekad bili daleko veći. '92., '93. godine 20% proračuna se trošilo na izbjeglice i prognanike što su itekako puno veća izlaganja.
Hvala, vrijeme. Odgovor, kolega Đurović. Izvolite.
E hvala. Kad je riječ o mirovinama ja imam tu jako, jako sam oko toga nesretan. Nisam mogao to naravno promijeniti ali jako sam nesretan što je tih 58 tisuća ljudi završilo u tim mirovinama. Mnogi od njih su u nekim drugim društvenim okolnostima, u političkim okolnostima i uz političku volju mogli do dan danas raditi i moglo ih je sigurno biti možda pola od tog broja koji bi mogli raditi i danas bi bili zadovoljniji ljudi i oni i njihove obitelji i Hrvatska država. Nažalost, ti ljudi su na ovaj ili na onaj način zbog ovih ili onih razloga zapravo gurnuti u te mirovine i danas se nalaze tu gdje jesu i nezadovoljni, i hrvatsko društvo nezadovoljni su oni i nezadovoljne su njihove obitelji. oni koji su takav sustav učinili i napravili učinili su zapravo zaista medvjeđu uslugu u konačnici i slici u hrvatskom narodu o tom Domovinskom ratu. Nažalost, ono što se dogodilo to se više ne može promijeniti, to je sada takvo stanje ali s obzirom da sam i radio godinama oko tog sustava mogu vam sa sigurnošću jamčiti da je još velik broj tih ljudi tada mogao nastaviti raditi i da bi to za RH bilo puno sretnije rješenje i da RH uopće promašila to je moje osobno mišljenje cijeli model kada ga je fokusirala oko stradalnika, a ne oko primjerice dragovoljaca. No što je tu je.
Hvala. Josip Đakić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đurović rekli ste da ne podržavate to da se rješava 16 tisuća stanova. Pa nije u pitanju 16 tisuća stanova, ja sam rekao da ih ima na tržištu u Zagrebu u RH toliko koji se ne mogu prodati. Nema načina, nema zainteresiranih kupaca. Mogućnost da se ovih 13 tisuća 100 i nešto zbrine koji nisu svi zainteresirani za stanove nego jedan dobar dio je zainteresiran za kreditnu formu, jasno mora se naći model kako ih riješiti. Postoje stanovi u vlasništvu ministarstava tj. državnih agencija i uprava koje treba prioritetno riješiti i dodijeliti hrvatskim braniteljima uz istu klauzulu kao što su i ovi stanovi koji im se daju. Ako je 20% invalid toliko je oprošteno, a ostalo se otplaćuje. Jer puno puta se u javnosti govori o dodjeli stanova što nije točno, samo 100%-ni invalidi i prve skupine imaju besplatno kuće sa prilagodbom, automobile i ostalo. Svi drugi imaju parcijalnu uplatu uz svoja prava koja proizlaze iz zakona na osnovu invalidnosti koju su postigli. Za zapošljavanje danas ja mislim da je danas ako je točan podatak 36 tisuća nezaposlenih hrvatskih branitelja na Zavodu za zapošljavanje koji i nisu više baš sposobni za zapošljavanje tj. izgubili su radnu sposobnost, ali 360 tisuća branitelja radi, aktivno je zaposleno radi i privređuje. To je srazmjer onoga što se događa na hrvatskom tržištu rada, 36 tisuća nezaposlenih. Puno puta zakon nije dosegao sve one koji su u tom postupku prekršili ga, a danas ga krše ponovo pogotovo u Hrvatskim vodama i u Hrvatskim šumama. 100 SDP-ovaca i HNS-ovaca je zaposleno bez natječaja nijedan hrvatski branitelj.
Odgovor na kolega Đurović. Izvolite.
Pa mislim ne znam konkretno primjere ali što sam uspio do sada susretati mislim da su zaista taj zakon o prednosti hrvatskih branitelja pri zapošljavanju masovno krše svi koji mogu zato što je prvi cilj bez obzira da li se radilo o općini, gradu, županiji, državi, javnom poduzeću, javnoj ustanovi, ministarstvu ili nekom središnjem tijelu da zaposlih svoga iz stranke ili da zaposlih svoga iz obitelji. Tek onda može doći na red ona treća kategorija onaj koji se javio na natječaj. I mislim da oko toga ne trebamo gajiti iluzije jer to je hrvatska realnost, možemo mi pričati što god hoćemo ona je takva kakva je. Nije se ona promijenila ni ove godine, isto je bilo prije 10 godina nažalost isto je bilo i prije 20 godina i taj jad i bijeda koji je oko toga prisutan ja vam moram priznati da mene želudac boli zato što se ponašamo na isti način u tzv. 21.stoljeću kao što smo se ponašali u 20.i svi se tako ponašaju. Sigurno u Hrvatskim vodama i u Hrvatskim šumama, ali se nažalost tako ponašaju i vaši i naši i iz svih stranaka svugdje. I zato nam i je tako i zato jesmo tu gdje jesmo. Hvala.
Hvala. Tatjana Šimac Bonačić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đuroviću vi ste zapravo nabrajali sve nekakve negativne poteze koje zamjerate našem ministru koje je donio, između ostalog ja ću istaknuti dva. Spomenuli ste da zamjerate što je ugašen Ured za istraživanje komunističkih zločina. Ja vas pitam da li se nešto promijenilo? Imate li vi primjere da su zaustavljena takva istraživanja? Imate li vi primjere da se nisu dalje otkrivale masovne grobnice odnosno da se nisu osuđivali zločini bez obzira od koga dolazili? Ja dolazim iz Dubrovnika u Dubrovniku je Daksa poluotok Daksa vi znate što to znači, a isto tako od kada je ovaj ministar na čelu ministarstva odnosno od kada je kako vi kažete ugašen ovaj ured, mislim da se puno više napravilo nego prije, a to možete upitati i Udrugu Daksa. Druga stvar koju ste spomenuli, a to je da zamjerate za ovaj zakon za naknade za silovanje žena i muškaraca u ratu. Međutim nemojte zaboraviti da smo mi svi svjesni da je to radni zločin silovanje, prema tome da sigurno žrtva treba dobiti obeštećenja i to iz proračuna, ne samo iz donacija nego iz proračuna i tu se svi slažemo. Međutim 23 godine se čekalo. Ova Vlada ovaj ministar ovdje on je to pokrenuo, prema tome 23 godine se čekalo. Zakon je sada na snazi. Početak je trebao netko napraviti. Hvala lijepa.
Odgovor na kolega Đurović. Izvolite.
Hvala. Bio sam prošlo ljeto u Mostaru i iznad Mostara priprema se izgradnja najvećeg velikog groblja za žrtve svih totalitarizama na prostoru BiH neovisno o tome odakle dolaze. Oni su osnovali urede po općinama i gradovima koji se bave istraživanjem žrtava totalitarizama kažem potpuno neovisno o vremenu i iskopima s obzirom da je posebno Hercegovina puna grobišta, a ima dosta i u Bosni. Najdalje su otišli upravo na području Hercegovine gdje su gotovo istražena sva grobišta, sve jame i identificirano velik postotak svih onih koji su vođeni desetljećima kao nestali. Iz jedne općine da ne navodim koju su rekli da su pokušavali komunicirati sa gospodinom Grujićem i da on niti je htio s njima komunicirati niti im je htio pomoći oko konkretnih stvari koji su ga oni zamolili dakle samo kao pomoć. Također kada je riječ o tome koliko je učinjeno, ne znam baš koliko je u Vrgorcu učinjeno ako već spominjete Daksu, ali ono što je osnovno ne samo da li je učinjeno i koliko je učinjeno već zašto je taj ured ugašen. Zašto je ugašen ako je bio donesen konsenzusom, ako je definiran kao jedna zasebna ustanova i ako je počeo sa radom trebalo ga je pustit da radi. Dakle i ako se javio otpor javnosti oko toga zašto se išlo na silu na to. I na kraju kad je riječ o ministru, ja sam upravo zbog ovoga što sam naveo podupro i dalje podupirem posve opravdan zahtjev prosvjednika u Savskoj za njegovom ostavkom. Posve opravdan.
Hvala. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đurović, drago mi je da ste iskreno i otvoreno i to pred ministrom i njegovim zamjenikom raspravljali i zapravo objasnili ili pojasnili vrlo egzaktno i vrlo jasno i zbog čega branitelji, hrvatski branitelji su u Savskoj 66 a i koji su vaši stavovi. Dakle potpuno otvoreno i iskreno. Čut ćemo i riječ ministra najvjerojatnije oko toga. No posebno sam da kažem oduševljen vašim razdvajanjem u izlaganju na materijalna prava i na ova prava odnosno dostojanstvo, održanje dostojanstva i dignitet Domovinskog rata. O materijalnim pravima se s vama potpuno slažem, dakle rekli ste ne očekujete s obzirom na situaciju u društvu i državi, povećanje izdvajanja iz hrvatskog proračuna za branitelje. I ja ne očekujem, ali vidite moram vam reći da u stavkama i projekcijama za 2015., 2016., 2017. imate povećanje iznosa za borce iz Drugog svjetskog rata, antifašističke borce. Iako je od rata prošlo 70 godina, 70 godina je prošlo od Drugog svjetskog, 70 godina je prošlo. Dalje, kada govorite o Registru hrvatskih branitelja, ja sam digao ruku i klub HDSSB-a za registar jer sam smatrao ako moje ime kao pripadnika Specijalne policije piše u registru onda i moje dijete i moji unuci i moja rodbina i prijatelji i svi znaju da sam ja bio u Specijalnoj policiji i hoću da se to zna. Ali dobio sam određene mailove i pisma u kojima kaže a kada će biti objavljen, dakle da imaju i drugi sa ponosom da valjda, možda zbog toga ili ne znam zbog čega registar aboliranih ili neaboliranih agresora u Hrvatskoj. Kada će to biti objavljeno? Kada će biti objavljen njihov, da kažem pod navodnike registar.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Đurović izvolite.
To pitanje dostojanstva Domovinskog rata njega treba potpuno odvojit od pitanja materijalnih prava i ako bismo razgovarali o Ustavnom zakonu o pravima hrvatskih branitelja on bi svakako, o tome da taj zakon bude ustavan on ne bi barem po mom mišljenju ne bi ni trebao izgledat kao što izgleda današnji zakon. Mislim da nitko nema iluzija o tome da se mogu određena financijska materijalna prava sa iznosima upisivat u ustavne zakone. Ja ne znam gdje bi našli primjer za takvo nešto, ali ono što bi mogli ugraditi to pitanje vrijednosti dostojanstva. Ono je najčešće na deklarativnoj razini, ono se ne provodi, ono nema svoj sadržaj. Ja ne znam jesam li ja jedini koji to vidi u ovoj državi, u ovom društvu. Kakav god, ma mislim neću ajde o spomenicima, da se opet ne vraćam na te spomenike, ali naši branitelji dolaze prosvjedovat u nekakvim majicama, stave križeve. Oni nisu prepoznatljivi, nitko njih ne okuplja. Napravljena je 1001 udruga, to se na svim mogućim razinama svašta radilo i radi i to u kontekstu različitih politika, ali ono što je važno dostojanstvo, dostojanstvo čovjeka, ljudi koji su branili državi i te činjenice stvaranja Hrvatske države upravo na ratu ono je zapravo najmanje uvijek u fokusu. Pa ni sam zakon o hrvatskim braniteljima zapravo nikad nije prepoznavao tu bit. On se bavio stradalnicima i onda smo vezali zapravo stvaranje Hrvatske države za stradalnike u svim mogućim oblicima i za njihove egzistencije. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika Alen Prelec, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Đurović, ja se s puno toga ne slažem s vama kaj ste rekli, ali navest ću samo nekoliko stvari. Prije svega vi se ne slažete za objavu Registra hrvatskih branitelja. Ja ne vidim razloga zašto bi ijedan hrvatski branitelj bio protiv objave registra, doista ne znam. Onaj iskreni, pravi hrvatski branitelj, osim ako nije ratni zločinac. Jasno da je ova namjera ministra, a i svih nas koji smo bili za tu objavu registra bili za to, apsolutno smo bili za to. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Grubišić, ja sam vas slušao pa bilo bi lijepo da vi mene slušate. … [[Upadica se ne razumije.]] Definitivno mislim da je taj registar dobar i da je to bila prije svega dobra namjera. Namjera je bila i ta, svi smo svjesni toga, ja vjerujem da nemamo 503 tisuće branitelja, hrvatskih branitelja. Ja vjerujem u to, to je moja osobna stvar, mislim da toliko doista ih nismo imali. Bila je namjera možda, a mi Hrvati jesmo tako da neće susjed susjedu reći ne, on nije hrvatski branitelj. Nažalost u toj dobroj namjeri nismo iskoristili ono što smo trebali iskoristiti, upravo ovu javnu objavu da kažemo tko je stvarno hrvatski branitelj, a tko je u svemu tome skupa pokušao dobiti spomenicu ili nešto od prava, a da nije to zavrijedio. Mislim da je to u svakom slučaju bila dobra namjera i protiv toga ne bi trebali biti. Kao i što ste rekli na Odboru za hrvatske ratne veterane u kojem sam ja isto je naš ministar Matić dobio SMS-ove podrške, apsolutno, i ja sam ih dobio puno, puno podrške, ali Bože moj. Vjerojatno je bilo i onih prijetnji, bilo je i podrške ali to je hrvatsko društvo, to je demokracija. Uvijek ima onih koji misle da opravdano su u Savskoj, a ima onih branitelja koji misle da u Savskoj nije mjesto braniteljima nego u institucijama države gdje se može izboriti za njihova prava.
Hvala. Odgovor kolega Đurović, izvolite.
Hvala. Pa mislim da se nismo sporazumjeli i kolega Grubišić vam je rekao da smo mi glasovali za taj registar tako da ne znam točno na što ste vi ciljali. Ja sam govorio o načinu komunikacije da se zapravo i ono što činiš moraš znati iskomunicirati i to na jedan dobar, kvalitetan način prezentirati, iskomunicirati, objasniti i onda tek to će polučiti određenim učinkom. Ako nešto lošije iskomuniciraš nešto što je dobro ako loše to iskomuniciraš stvoriš zapravo konflikt a to se upravo dogodilo sadašnjem ministru Matiću koji jednostavno to nije znao na dobar način komunicirati. A ovo što ste vi rekli u obrazloženju od toga to je primjer loše komunikacije. Dakle ako mi objavljujemo registar hrvatskih branitelja zato da bi susjedi jedne druge prokazivali tko ima spomenicu a vi ste to upravo rekli onda sigurno niste na pravom tragu i to što se mene tiče nisu bili razlozi za objavljivanje potpore objavljivanja registra hrvatskih branitelja već kao jedan popis časnih ljudi, hrvatskih domoljuba koji su sudjelovali u Domovinskom ratu i točka. Nažalost iz ovog kako ste vi rekli tako su iz vašeg tabora dolazila slična obrazloženja zašto se taj registar objavljuje. Registar hrvatskih branitelja nije registar poreznih dužnika pa da utvrđujemo je li ukrao više ili manje već registar ljudi koji su branili Hrvatsku. A ako ćemo objaviti registar agresora na Hrvatsku sudionika oružane pobune tada možemo gledati tko je tamo i je li nam još netko fali. I da znamo šta je taj činio i trebamo li još onog tamo uhvatiti kojeg još nismo do sada procesuirali. A ne na registru hrvatskih branitelja.
Hvala. Boris Blažeković replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa zbilja se rijetko javljam za replike ali moram priznati da me je kolega isprovocirao sa svojom tezom da je loše što je donesen Prijedlog zakona o pravima žrtava seksualnog nasilja u Domovinskom ratu. Ako na nešto ministar Matić i njegova ekipa mogu biti ponosni jest upravo taj prijedlog koji je došao pred nas. Naime, smatram da je inače silovanje neovisno gdje, u kojim okolnostima se dešava jedan od najtežih zločina koji čovjek čovjeku uopće može učiniti. A kada se silovanje instrumentalizira kao oblik ratovanja a to se u ratovima i dešava to je onda jedan od najstrašnijih ratnih zločina koji se uopće može desiti. Vaša primjedba da je to prekasno da tko će sada nakon 23 godine nakon završetka rata imati benefite ili izlaziti sa tim je primjedba koja naprosto ne stoji. Takvo nasilje i rušenje dostojanstva, osoba, žrtava silovanja je jedno poniženje koje ljudi i žene, muškarci, u principu žele zadržati za sebe i izuzetno rijetko izlaze sa istinom o tom činu. Jedan od primjera je ako baš hoćemo i potkrijepiti nekakvim dokazima jest i, sjećate čete se, sjetiti ćete se slučaja silovanja maloljetnika od svećenika Katoličke crkve u Americi koji su nakon 30, 40, odnosno 50 godina se usudili izaći sa tim istinama kada su završili određene faze svojih života jer ih je do tada bilo sram. A ne ukazati na te zločine bio bi pravi zločin.
Hvala. Odgovor kolega Đurović, izvolite.
Hvala. Kolega ja se nadam se da sam vas inspirirao ne, kako ste ono rekli, iziritirao [[Upadica: Isprovocirao.]] Isprovocirao, da. Kada je riječ o tom zakonu premalo je sada vremena u ovoj raspravi koja obuhvaća više tema da bi podrobnije zapravo izložio probleme koji će proizići iz tog zakona. Nije upitno, nije upitno kada bi taj zakon vodio ka traženju počinitelja i njihovom procesuiranju i kada bi se ovaj Zakon o žrtvama vezao za kazneni postupak prema počiniteljima. Međutim ovaj zakon nema tu intenciju niti tu namjeru niti je zakon na taj način formaliziran. Pa ja vas molim ako vam to nije najjasnije da pročitate ponovno, još jedanput to pa će vam biti jasnije gdje zapravo jesu problemi tog zakona. I ja osobno bio bih prvi također kao i složio bih se s vama da nije upitno da se žrtve obeštete ali da se i počinitelji, da se akti istraže i da se počinitelji procesuiraju. Upravo je i ovdje problem što te poveznice nije bilo niti je predviđeno ovim zakonom. A samo i obeštećenje zapravo nije predviđeno da bude kroz proračun. Pa je onda uopće pitanje koji su ciljevi ovog zakona i što će se zapravo njegovom provedbom dogoditi ili događati.
Hvala. I posljednja replika Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Đurović ja ću se složiti sa gotovo cijelom vašom raspravom. Naime, slažem se s vama da kada ste iznijeli niz, odnosno nekoliko loših zakonskih prijedloga koji su izišli iz ovog Ministarstva branitelja gdje ste istakli i lošu komunikaciju ministra sa velikim dijelom branitelja, nedostatak dijaloga, nedostatak pravovremene i na pravi način tada potrebne isprike što je po mom mišljenju, vidim i po vašem dovelo i do ovog nerazumijevanja, konflikta i sukoba koje imamo i o kojima raspravljamo u odnosu branitelja, ministra i ministarstva. Što se tiče Zakona o naknadama žrtava seksualnog nasilja u Domovinskom ratu još imamo vremena jer zakon može ići u drugo čitanje te da se zakon zaista popravi, da se tim žrtvama i dade i status, da ih se i obešteti, da se isprave i mnoge nepravde. Ministre jedna od onih je i članak 4. gdje mi navodimo da je počinitelj seksualnog ratnog zločina neprijateljske ili paravojne snage, ne znamo ni koje, čije, iz koje su to republike dolazile u ovom zakonu kako stoji u članku 4. ne znamo ali smo znali napisati i pripadnici redarstvenih snaga Republike Hrvatske. Time branitelji nisu stavljeni u jednaki položaj sa agresorom, nego čak i u nepovoljniji. Ako imamo Deklaraciju o Domovinskom ratu, ponavljam mi nemamo šta izmišljati tko je agresor i tko je počinitelj ratnog zločina na teritoriju Republike Hrvatske u Domovinskom ratu.
Hvala. Odgovor kolega Đurović, izvolite.
Hvala. Da, zasigurno je ministar, dakle osim ovih sadržanih primjedbi koje sam naveo i svaki put i u svim prijedlozima, dakle koje su dolazile iz resora ministra Matića nalazio sam zaista, imao sam ozbiljne zamjerke na njih i ni jedna se praktički nije dala podržati osim registra branitelja. I nisam uopće razumio zašto se na taj način. Upravo iz ovog ministarstva dolaze tako problematični zakonodavni prijedlozi barem što se mene tiče i onoga kako gledam na to, a nisam gledao strogo sa opozicije oporbe vlasti već jednostavno promišljajući kao zastupnik slobodno o svakom od tih prijedloga koji je dolazio. A ovaj zakonski prijedlog ovako kako je sada bio formuliran držim izravno štetnim za hrvatske interese jednostavno izravno štetnim za hrvatske interese i potpuno neprihvatljivi. Ja ne znam da li mi svi čitamo isti zakon ili ga ne čitamo. I drugo, ono što je problematično današnji branitelji, pa ne znam kad sam otišao sad zadnji put do šatora odjedanput pogledaš a to su već ljudi, a prošlo je 20 godina od rata, to su već ljudi mogli bi reći veterani jer ljudi u četrdesetim, pedesetim godinama nisu to više oni momci od prije 20 godina. Evo i gospodin Đakić kakav je bio momak prije 20 godina, evo danas ipak godine čine svoje kod svih nas. Jel' tako? Dakle, to su veterani, to su ljudi s kojima treba nastojati održavati jednu ljudsku, dobru, kvalitetnu komunikaciju, uspostavljati povjerenje. Prethodna ministrica prije zapravo ovdje gospođa Kosor je imala recimo izvrsnu komunikaciju. Ja se isto nisam slagao sa mnogim njenim prijedlozima, ali ona je njih uspijevala zapravo kroz upravo kroz komunikacijske vještine na jedan dobar način održavati … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege pa evo klub Hrvatske demokratske zajednice ovaj puta neće podržati ovo Izvješće o provedbi zakona i nabrojit ćemo određene razloge, jer u ovom Izvješću kao i u svakom prijašnjem tu je puno statističkih podataka koji govore o ostvarenim zakonskim pravima u kojim omjerima i u kojim postocima su oni ostvareni. Čak puno puta i nisu navedeni točni podaci kako bi se znalo istina što su to hrvatski branitelji ostvarili, a što nisu. Ima i onoga što se cijelo današnje vrijeme u raspravi govori. Registar da ili ne, registar koji je narastao. Za divno čudo registar hrvatskih branitelja sa 501006 narastao je na 503 tisuće i šta ja znam sto i nešto. Ja sam postavio i pitanje ministru da mi imenom i prezimenom kad se već to javno može dobiti da te nove koji su 2000 i nešto novih branitelja, po kojoj osnovi su dobili status da li Upravnom sudu, upravnom postupku koji je bio eventualno zaustavljen zbog zakonskih razloga pa je Ustavni sud određene stvari poništio u zakonu i dao mogućnost da započeti postupci završe. Ja međutim baš želim znati imenom i prezimenom kako koji, u kojim postrojbama svih tih 2000 i nešto novih branitelja u registru, želim da mi se dostavi kao zastupniku u Hrvatskom saboru a vjerojatno i vas interesira koji su to novi. Ako smo govorili kad se objavljivao registar da će biti za 200 tisuća manje branitelja u registru, jer da je 200 tisuća netko upisao svojom voljom ili protuzakonito u taj registar branitelja i zbog toga se je on naročito isticao kad se dogodi objava onda će se ispraviti sve nepravde, onda će ti tzv. branitelji ili fiktivni branitelji biti sankcionirani kao i oni koji su im omogućili to. Naravno, tresla se brda rodio se miš. Ništa se bitnoga nije dogodilo. Tridesetak postupaka koji se još vode, tisuće radnih sati, USKOK-a, MUP-a, državnih tijela, državnih ureda, stotine kilograma papira dostavljenih iz raznih ministarstava i opet ništa. Ja se pitam samo ne za ove sve druge, pitam se za ovih 2000 sto i nešto koji su sada u registru osvanuli tko su ti i s kojim pravom nakon toliko vremena, nakon 17 godina i nakon zakona koji smo donijeli da se više ne može ostvariti pravo po kojim su, da li je toliko postupaka bilo na našim sudovima i da li su oni stvarno u upravnom postupku ili pred Upravnim sudom dobili i stekli status. To je jedno od krucijalnih pitanja koje mene interesira. Na dan 31. prosinca 2013. godine u registru hrvatskih branitelja nalazi se točno 503 tisuće 112 osoba i to je ono što u usporedbi na 2012. godinu kada je već i tada raslo broj branitelja narastao je za 434 u toj godini dana. Taj porast zapravo bi trebao bilježiti, iako i oni koji umru ostaju u registru, a reći ću i to da je kroz godinu dana umrlo 2610 branitelja, odnosno 460 hrvatskih ratnih vojnih invalida i 2150 hrvatskih branitelja. Postavlja se pitanje zapravo tko su te 3044 osobe i kako su oni unutar godinu dana nakon 17 godina stekli status? A onda ćemo poslije vidjeti kakva prava iz tog statusa, vjerojatno, možda su i invalidi već, možda su i 100%-ni. Ne znam što se događa s tima i kakva će prava ostvariti, koliko će još biti novaca potrebno u proračunu. Postoji tu i niz neshvatljivih promjena u odnosu na 2012. godinu što se tiče registra. U tabeli u kojoj su prikazani podaci o braniteljima prema dužini sudjelovanja u Domovinskom ratu imamo branitelje koji su u Domovinskom ratu sudjelovali 1 dan. I takvih je 307 muškaraca i 5 žena. A onda 2012. godine takvih je branitelja bilo 312, od čega 302 muškarca i 10 žena. Pa sad stvarno ovo Izvješće iz 2012. i Registar iz 2012. sa ovim 2013. već ne odgovara stvarnosti i tu se događaju određene promjene. Pitam se kako i na koji način? Ono što generira nerazumijevanje hrvatskih branitelja je stvarno nedostatak komunikacije, iskrenosti i strpljenja da se s njima puno puta koji su iz razno raznih razloga psihičkih trauma, stradanja, osobnih tegoba, socijalnih prilika i svih nepodopština koje ih prate zaslužili da imaju osobe koje će biti i stručne i kvalitetne, strpljive i razumne prema toj populaciji koja samo to očekuje i iziskuje. Iziskuje da ih se sasluša, da se suoči s problemima, a problemi nisu mali i oni nisu od danas. Oni su konstanta koja prati i bivše ministre i državne tajnike i sve nas skupa koji se bavimo populacijom hrvatskih branitelja. A ja ću krenuti kada je počela problematika. Nije samo od današnjeg ministra, počela je ona već 2001. godine izmjenama Zakona o pravima branitelja od Pandžićeve urgencije u zakone kao i devastacije zakona pa tako i prozivanju hrvatskih branitelja. Znate i onda da su bile 3500 obespravljenih koji su u konačnici na hrvatskim sudovima dobili svoju satisfakciju. O tome smo puno govorili, to stoji i to je vidljivo u izvješćima prijašnjih godina i može se i provjeriti. Danas, ministar je hvalevrijedno sastavio svoj Savjet za branitelje gdje je stavio najčasnije, najpouzdanije i najbolje ljude koji će zajedno mu pomagati u rješavanju problema populacije hrvatskih branitelja kao i njihovih teškoća. Međutim, već godinu dana prije nego što se dogodio ovaj prosvjed u Savskoj 66 savjetnici su otkazali poslušnost tj. nisu našli više zajedničkih riječi sa ministarstvom, ministrom i njegovim pomoćnicima. Ja ću naglasiti da je gospodin Roko Mijić, Orkan i još neki tada već godinu dana prije ovog prosvjeda prolili kantu bijelog JUPOL-a ispred ministarstva baš na mjestu gdje je današnji šator u znak prosvjeda, neslaganja i nemogućnosti zajedničkog komuniciranja. Daljnji se dogodio sukob u ministarstvu u vezi ćirilice. Također savjet koji je bio protiv i koji je tražio od ministra da kod predsjednika Vlade kao i svih zastupnika koji mogu utjecati zatraže da odgode primjenu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i postavljanju ćiriličnih ploča na institucije u Vukovaru sve dotada dok se ne sahrani i posljednji hrvatski branitelj. Tad je još gore zakipjelo među njima, među savjetnicima. Daljnji slijed događanja u tom nerazumijevanju i konfliktu koji bih ja nazvao između branitelja i ministra i ministarstva i njegovih službenika ili pomoćnika ide slijedom događaja kada se naslutilo da se priprema izmjena i dopuna Zakona o pravima hrvatskih branitelja. I tada ministar to negira, njegovi pomoćnici i zamjenica, nema nikakvog zakona, nema ništa, to su vas prevarili, izlagali itd. Prosvjed počinje se kada se ne održi sastanak kako treba u ministarstvu nego se izađe van i počinje se prosvjed 100%-nih. U međuvremenu se dogodi i nespretan okrugli stol ili tiskovna gospodina pomoćnika Bojana Glavaševića. Ja bih rekao da njegova mladost, neiskustvo u komunikaciji, prezentaciji onoga što je razmišljao možda o svojim dostignućima je trebala bar doživjeti samo jednu malu i reći a pogriješio sam, oprostite mi, evo zanio sam se u razmišljanju svojom filozofskom mišlju, maštom, došao sam do toga kako Srbi nemaju PTSP a hrvatski branitelji imaju. Pogriješio sam u tome da ćemo dati njima status PTSP-a kroz civilni sektor vjerojatno. I tu je nastao još veći, još strašniji kuršlus jer hrvatski branitelji to poistovjećuju kao da će im se dogoditi izjednačavanje u pravima sa agresorom, sa svima onima koji su na području RH bili pobunjenici u četničkim postrojbama, a danas su abolirani ili im je oprošteno što su bili u uniformi. Jel ja smatram da im nikada ne može biti ni zakonski nije moguće oprostiti nijedno počinjenje djela koje se zove ratni zločin, krvništvo, nasilništvo bilo koje vrste i bilo koji masakr koji su počinili. A oni danas šeću slobodni i ne poduzimamo ništa protiv njih. Kada govorimo o ovom zakonu o 5 milijardi 900 milijuna i nešto tisuća kuna ja bih rekao da nijedno zdravlje nijedan status 100%-ga nijedna rana, nijedna psihička trauma nemaju cijenu i ne mogu se procijeniti. Ne može se procijeniti ono što je dato za domovinu niti se može platiti pravičnom mjerom. No međutim puno je kada gledamo proračun, to je stvarno ogromna količina novaca, rekao bih. No međutim da je Vlada gospodina Milanovića ili ministar ili predsjednik Sabora ili bilo tko iz institucija koji obnašaju vlast rekli da sve te strahote, sva ta razaranja, sve te živote sve će to platiti agresor. Tada bi vjerujem i vi kolegice i kolege, razmišljali vjerojatno drugačije. Rekli bi da ništa nije puno trebamo im dati još i to sve trebamo staviti na konto agresorske jugoslavenske vojske i Republike Srbije neka u idućih 50 godina kao što je Njemačka platila kompletnu ratnu štetu tako neka Srbija plati ratnu štetu koja ja počinila nad građanima,imovinom RH. To je ključ rješenja oko kojeg se apsolutno ne bi trebali sporiti oko kojega ne bi trebali dvojiti o nivou tako velikih novčanih materijalnih sredstava koja imaju hrvatski branitelji. Ja mogu reći da to nisam čuo, čuo sam iz redova obnašatelja vlasti da ministrica vanjskih poslova kaže da će eventualno povući tužbu za genocid to je bilo u onim vremenima, a u tijeku te tužbe za genocid pa i za ratnu štetu ni riječi od aktualnih obnašatelja vlasti, ni riječju. Ne znam da li dokumentom kojim su potkrijepili sve ono, ne znam da li su sporazum iz '97.godine u kojem se jasno definira koji je potpisan između Mate Granića tadašnjeg ministra vanjskih poslova i Milutinovića da je počinjena ratna šteta u kojem tako po ministru vanjskih poslova Republika Srbija priznaje ratnu štetu. U članku 4.ili 7.kaže se da će se formirati zajedničko međudržavno povjerenstvo koji će ustanoviti nivo te štete i da će se ići na naplatu, to piše u tom sporazumu, donesenom u ovom hrvatskom Domu, potpisano od jednoga i drugoga. Mislim ja ne znam o čemu se mi danas sporimo, pa to je bio dokument koji je trebao ići na sud koji je trebao imati to i o tome odlučivati kada se govori o ratnoj šteti. I danas svi koji zaboravljamo koji to negiramo mislim da nemamo nikako pravo to stavljati pod tepih. Da, to je istina netko treba platiti sve te strahote, sva ta mrtva tijela hrvatske mladosti, sve te kulturne spomenke, sve te crkve, sve te umjetnine, sve te ceste i infrastrukturu koja je razorena. Stoga malo razumijevanja, malo dobre volje, malo ljudskih osjećaja i hrvatskih prijateljskih zajedničkih.
Kolega Đakić imat ćete prilike, replike su kolega Đakić.
Ruku, samo bih još htio reći, ministar Matić je u jednom pokušaju ispričao se svima onima koje je eventualno uvrijedio pa stoga mu je to dobra strana po meni osobno. Nadam se … [[Govornici govore u isto vrijeme ne razumije se.]] Da se ispričava onima koji su možda to doživjeli tragično. Hvala lijepo.
Kolega Đakiću zlorabite poslovnik. Kolega Prelec, replika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đakić evo vi ste tu upotrijebili svojih 15 minuta, ali iskreno rečeno u ovih 15 minuta nisam čuo baš ništa puno protiv ovog izvještaja koje je ovdje ispred nas pročitao ministar, ništa nisam čuo ono što ste doista protiv. A rekli ste odmah da ćete biti na glasanju protiv. No dobro to je vaše pravo da tako govorite. Ali bih se složio nešto s vama kada ste govorili evo 20 godina nakon Domovinskog rata još uvijek imamo branitelje koji stradavaju. Ja u svome izlaganju nisam pročitao nešto što mi je kolegica izvadila iz podataka, a to je zastrašujuće. Htio bih vam pročitati. Hrvatska je po nekim izračunima vlasnike neslavnog rekorda po broju samoubojstva pripadnika pobjedničke vojske. U ratnim i poratnim godinama značajno je porastao broj samoubojstava vatrenim oružjem posebice muškaraca. Godine 1985.udio samoubojstava izvršenih vatrenih oružjem u ukupnom broju samoubojstava iznosilo je 7,2% dok je 1992.i 1995.iznosio oko 26%. Iako zadnjih godina postoji trend pada ovog načina izvršenja samoubojstva 2001.je bilo 16,9%, 2002. 17,7% još uvijek svaka skoro 4.samoubojstvo kod muškaraca počinjeno je vatrenim oružjem. Od '90.do 2005.godine 1632 hrvatska branitelja počinila su samoubojstvo. Prosječna dob branitelja izvršena je 38 godina koji su počinili samoubojstvo. Svake godine samoubojstvo počini između 100 i 120 branitelja. Najviše suicida počinjeno je u gradu Zagrebu. Od ukupno 1632 suicida hrvatskih branitelja 1553 ili 95% su počinili muškarci, a 79 ili 5% žene. Najmlađi je 18 godina. I samo, ovo nije nikakva kritika nikome nego samo apel da pomognemo psihološki onima kojima je to doista potrebno.
Hvala. Kolega Đakić nema odgovora? Ima? Izvolite.
Pa evo kolega, dobro ste uočili taj strašni, te strašne brojke. Veliki broj korisnika, njih čak 37 tisuća 602 tražilo je pomoć po pitanju izrazito lošeg socijalno ekonomskog i zdravstveno stanja, kroz ovo izvješće to ste mogli vidjeti. Tražeći ostvarivanje prava na jednokratnu novčanu pomoć, stambeno zbrinjavanje, pružanje psihosocijalne pomoći. Iz toga je vidljivo da branitelji i njihove obitelji iznimno loše žive, da su socijalno, ekonomski isključeni iz društva, iz društvenog života, da trpe teška zdravstvena stanja i … [[Govornik se ne razumije.]] psihičke krize. Jer je čak 66 tisuća 612 branitelja i stradalnika Domovinskog rata zatražilo stručnu pomoć od Centra za krizna stanja i regionalnih centara za psihotraumu zbog psihičkih poremećaja. S druge pak strane 178 branitelja ratnih invalida zatražilo je medicinsku rehabilitaciju od čega je odobreno 76 zahtjeva. U izvješću nije navedeno zašto je više do 100 zahtjeva odbijeno. Samo je 12 invalida Domovinskog rata prve skupine koristilo tretman liječenja u hiperbarična komora. Isto tako samo je 395 branitelja pristupilo sistematskim pregledima u sklopu programa za poboljšanje kvalitete življenja a kojima je cilj u ranoj fazi identificirati moguće bolesti sa posebnim naglaskom na bolesti koje su se pokazale vodećim uzrocima smrtnosti u populaciji hrvatskih branitelja. To piše u izvješću. Nisam namjerno jer sam kroz prijašnje rasprave govorio već o nizu stvari, dopuniti ćemo se jedan s drugim da stvarno treba puno više raditi na poboljšanju statusa onih kojima je najteže.
Hvala. Branko Vukšić replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Đakiću ja vam se prije svega zahvaljujem na uravnoteženoj raspravi. Sjetite se mi smo imali prije 2 godine nekakav sukob i mislim da je ovo danas bilo dobro. Vi ste govorili s pravom o vašem viđenju situacije u braniteljskoj populaciji. Ja bih samo htio neke stvari pojasniti. I prije, ovo se ne odnosi samo na vas. Nevjerojatan je pokušaj, ne manipulacije, nego pokušaj onog kažu branitelji to misle. Ja sam nakon ove rasprave dobio desetke mailova koje neću prepričavati kakvi su i ne mislim uopće da sada imam neko mišljenje, samo oni koji su se složili samnom ili koji su jako me osudili pa se nisu složili. Znači mi uvijek baratamo, to političari vole, narod misli. Ne znaju političari što narod misli jer da znaju što misli bi se pokrili po ušima, zatvorili u sobu i ne bi izlazili van. Druga stvar, ovo što ste rekli, ja bih molio da mi netko protumači grijeh Bojana Glavaševića kojeg ja nikad, jedanput smo se u prolazu ili dvaput pozdravili, znači ne znam tu mladu osobu koji je grijeh. Ja sam pročitao što je on rekao, da li je on još nešto rekao zbog čega se on treba, on je rekao samo svoj promišljanje. Ako je to neko promišljanje, pa ja sam onda napravio tisuću grijehova u ovoj sabornici za koje vjerojatno ću na sudnjem danu i kao ateist odgovarati. Druga stvar rekli ste jednu činjenicu Njemačka je isplatila svu ratnu štetu. Nije, 60% ratne štete nikada nije isplatila nikome, otpisano '53. godine. Znači nije. Druga, rekli ste jedno što se ja s vama slažem, netko bi trebao platiti, ne netko, agresor bi trebao platiti, ne netko, agresor bi trebao platiti svu odštetu i tu se s vama u potpunosti slažem. Trebamo se svi skupa boriti bez obzira na ideologije da se to plati, sve porušeno, najteže će biti ono što sam govorio u raspravi, tim ljudima ne možemo to nadoknaditi. Jedino im možemo osigurati dostojanstven život i biti prema njima sasvim a … [[Govornik se ne razumije.]] ruka pomirenja se … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, pa naravno da mogućnost naknade ratne štete sigurno sada postoji. Zato što je potpisana kao takva, ona je potpisana u sporazumu koji je proistekao iz dva ministra vanjskih poslova. Znači kada neka država prizna da je u agresorskom napadu na Republiku Hrvatsku počinila štetu onda je to sasvim dovoljan dokaz i pred bilo kojim Europskim sudom da se tako i naplati. A našim sporazumima bilateralnim koji će morati biti ispoštivani ulaskom Srbije u Europsku uniju još i bolje. To što danas u svojoj raspravi, prije svega i je bila želja da ne seciram svaku stavku ovoga izvješća jer znam i sam da puno puta iako su smanjena sredstva u ove dvije godine za 80 milijuna kuna na poziciji branitelja pokrpana sa nečim drugim itd., nisam htio o tome uopće govoriti. Ja znam da je teško ostvariti sva prava i svima pomoći. Potpuno sam svjestan koliko dnevno se susrećem sa onima koji su zapali u teške krize i kojima ne mogu jednostavno naći rješenje kako da im pomognem. Ali kada sve lokalne samouprave, gradovi, općine, županije, ministarstvo i kada imamo zajedničku politiku i zajednički cilj da to učinimo onda možemo. I budite uvjereni da toga postoji sigurno bi tim braniteljima koji su 35 ili 36 tisuća nezaposlenih, socijalno nezbrinutih sa najtežim problemima mogli bi im pomoći. Ali moramo i u zakonu staviti sve u isti okvir i jednako djelovati i prema lokalnoj samoupravi, županiji, državi sa istim predmetima i tako zajednički rješavati. Ne dijeliti nas na plave, crvene, bijele ili kakav ili … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim da je tu ključ rješenja.
Hvala. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala. Kolega Đakić neke ste stvari dotaknuli i zaista pomirljivo pomalo govorili u svezi cijele ove materije. Naime kada ste govorili o registru hrvatskih branitelja koji je povećan sa brojem na 502, još malo pa će biti 505 tisuća, ono ima kao što je INA prodana za 505 milijuna eura, ali dobro. Dakle bilo bi dobro s obzirom na vašu raspravu sugerirati ministarstvu da napravi registar ratne štete. To bi bilo puno čak možda i važnije. Dakle ratne štete i one materijalne i svih ovih koji su izgubili dijelove tijela, mrtvi, civili, ranjeni itd. Znamo evo i moj grad Slavonski brod kakva je doživio razaranja i 200 mrtvih civila u gradu Slavonskom Brodu, od toga 30 djece. 30 djece. Državno odvjetništvo nije podiglo tužbu ni protiv koga, nema počinitelja, ne zna se. Netko bezveze bombardirao Slavonski Brod. Ali kada govorite o isprici i kada uvažavate tu ispriku, ja bih vas htio samo podsjetiti da je ta isprika bila upućena onima koji misle da ih je svojim istupom ministar uvrijedio. Vrlo dobro sročena isprika, mislim da me razumijete dobro. Naknada ratne štete. Dakle sada smo na sudu međusobnim tužbama Hrvatske i Srbije, a čuli smo od dužnosnika ove Vlade pa pomalo možda i stidljivo, a neki malo i ne baš stidljivo, da bi možda bilo dobro i povući te tužbe. Pogledajmo sastave odvjetničkih timova jer je on reprezentativan i dobar i pogledajmo tko je to u odvjetničkom timu koji zagovara interese hrvatske tužbe pa se bojim da će, a već se nešto i najavljuje, iza brda se valja da nećemo baš ni uspjeti po toj našoj tužbi za genocid i za eventualno traženje ratne štete.
Hvala. Odgovor, kolega Đakić izvolite.
Kolega Grubišić, pa dobro ste zaključili da, bilo je takvih najava da bi trebali povući tužbu za genocid, kao i za ratnu štetu. To je apsolutno protivno i hrvatskim zakonima, ali i hrvatskoj stvarnosti koja je stradala od agresora kao i od pobunjenika, jednako. Pitanje je samo tko je koga … i tko je koga prokazivao. Danas kada šeću slobodni oni počinitelji ratnih zločina onda moramo se stvarno svi zapitati zašto smo to dozvolili. Ja ponavljam po tko zna koji puta, ne može Veljko Džakula kao organizator pobune biti aboliran. Ne može bit Veljko Džakula kao osnivač logora … u kojem su nestali ljudi, još se ne zna gdje su, biti aboliran. Ne smije nitko ostati nekažnjen, a crvene tjeralice ne koristimo. Spisak na granici onih koji su počinitelji zločina, pitanje je da li postoji. Nisam pitao policiju ali pitat ću da li su stvarno oni ti za kojima se traga. Ratna šteta je potreba koja bi Hrvatsku u ovim teškim trenucima em dala nadu da ćemo isplivati iz ove teške situacije, ali i satisfakciju bar nekakvu onima koji su stradali, kojima su srušeni domovi, infrastruktura, kojima je pobijena rodbina itd. No međutim, ima nešto što se izgubilo u nacrtu Operativnog programa konkurentnosti i kohezije za 2014.-2020. gdje smo mogli također dio sredstava povući i za naše invalide i za naše stradalnike i za nađu domovinu…
Hvala kolega Đakiću. Sljedeća replika Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, ja cijeli dan strpljivo slušam rasprave o ovom izvješću, sad meni nešto nije jasno. Proračun s kojim raspolaže ministar, proračun Ministarstva hrvatskih branitelja je izvršen 2013. sa milijardu i 55 milijuna. Mi istovremeno ovdje raspravljamo o 5 milijardi 923 milijuna. Ali vrlo je interesantno da ovom najvećem iznosu od ovih 5 milijardi 923 milijuna mi smo raspravljali kad je bilo izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i vrlo često raspravljamo o onoj ukupnoj sumi od 36 milijardi koliko je trošak mirovina u Republici Hrvatskoj. Pa nekad namjerno i sa određenom svrhom je formiran ovako proračun hrvatskih branitelja iz jednostavnog razloga da se vidi kako određeni projekti za koje je prije svega nadležno Ministarstvo hrvatskih branitelja da se olakša život hrvatskim braniteljima da se lakše uključe u svakodnevicu, da naprosto lakše podnesu sve one traume koje su proživjeli u Domovinskom ratu i to izvješće bi u principu trebalo sadržavat to. Jer ovi iznosi za mirovine to je praktički trajno pravo temeljem zakona koji je donio ovaj Visoki dom i ne vidim zašto se toliko potencira iz jednog razloga pa kao špto je ministar i objavio kolika su primanja sveukupna iako to je različito od mirovine za gospodina Đuru Glogoškog, naprosto da bi se hrvatska javnost fascinirala kako hrvatski branitelji puno koštaju. Ali ponavljam, proračun Ministarstva hrvatskih branitelja je milijardu i 55 milijuna i od toga 690 milijuna otpada na trajna novčana prava, ali možda bi mi bolje bili i uspješniji kad bi danas raspravili ovdje koliko je Ministarstvo branitelja dalo truda za pomoć hrvatskim braniteljima u prevladavanju svakodnevnih problema.
Hvala. Odgovor, kolega Đakić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker, točno je da, na poziciji Ministarstva branitelja u 2013. godini u rebalansu proračuna skinuto je 50 milijuna kuna, a onda je rebalans u 2014. 15 milijuna kuna i 595, a onda u konačnici rebalansom još jednim 23 milijuna kuna, ukupno 88 milijuna 595 tisuća kuna. Manje je za potrebe hrvatskih branitelja, ali je ušla pozicija koja govori o tome što su to obitelji poginulih koje primaju mirovinu pa su oni ušli u proračun ministarstva. U proračun ministarstva ušli su i svi drugi. Evo još onih koji su sudionici …, pripadnici domovinske vojske, bivši politički zatvorenici. Ima ih 15 kategorija vjerojatno koji su svi sada u našem ministarstvu. I kad gledamo o pomoći ispada kako branitelji kažu da je opskrbnina koja je bila sastavni dio ministarstva otišla u socijalnu skrb. Kaže brigo moja prijeđi na drugoga. Udžbenici također. Evo to je ono što je, evo ta dva mala segmenta koja opskrbljuju 17000 braniteljske djece sa knjigama kao i ne znam 5 ili koliko tisuća opskrbnina ili 7000 opskrbnina. To je ta populacija najsiromašnijih koja ne prelazi cenzus, ima pravo da dobije to. To trebamo što prije vratiti u Zakon o braniteljima. Nadam se da će to biti prvi pomak i vjerujem da smo na dobrom putu da to ostvarimo, jer sadašnji način nekima je donio više, a jedne je obespravio da nemaju ništa, pa onda su ostali gola sirotinja bez ikakvih primanja.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Đakić, dio sam rasprava ovih slušala, dio bila sam na odboru ali ono što sam čula, odnosno začudilo me je da su neki od zastupnika započeli svoje rasprave u ime klubova nabrajajući materijalna sredstva koje dobivaju hrvatski branitelji. Već jedno duže vrijeme pa rekla bih i vrijeme od kad je završio naš Domovinski rat konačno i kad su naši i žene i muškarci krenuli u rat sa željom da oslobode svoju Domovinu od velikosrpske agresije, pobijedili su velikosrpski agresori su izgubili rat a onda je počeo psihološki. Ne znam da li ćete se složiti s menom. Trebalo je sve te iste branitelje poniziti. Vidite, još uvijek postoje tu ste rekli sudionici NOR-a. Ne znam koliko ti ljudi danas imaju godina valjda ja ne znam ako su se '41. rodili imaju 74 godine. Jako dobro se sjećam jer sam živjela u vrijeme Jugoslavije. Nisam, nitko mi u obitelji nije bio sudionik te iste vojske. Sami smo se roditelji borili, ali nikad nitko glasno nije mogao pitati zašto ta djeca mogu imati sve besplatno, mogu imati te obitelji velike stanove, mogu imati sve povlastice u toj državi. I nikom nije palo na pamet da kaže da jednom partizanu koji ima traume iz rata i čudi se kako to da ih nema jedan ustaša. E vidite, ja se bojim da se vodi jedan psihološki rat protiv naših branitelja u tome je problem. Pa neće se oni valjda sad ispričavati za to što dobivaju, a na žalost jedan velik dio branitelja ne dobivaju ono što su zaslužili. I danas svatko si zaista uzima za pravo da takne u to, svatko da ukaže prstom i kaže da evo on ima auto. A zašto ima auto? Evo bio je u Domovinskom ratu. On nema to. Pa evo dobro ste govorili, nek' se zamijene za invaliditet.
Hvala. Kolega Đakić, odgovor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo dobro ste mi dali pitanje. Ja ću vam nabrojiti sada po strukturi koja je odgovor na pitanje Ministarstva rada i mirovinskog sustava gospođi Sonji Konig u vezi povlaštenih mirovina. Ministar i dalje govori o povlaštenim mirovinama. Sudionici NOR-a pod jedan su … [[Govornik se ne razumije.]] 29313 korisnika. Radnici na određenim poslovima u unutarnjim poslovima i pravosuđu 16240. Pripadnici hrvatske domovinske vojske od '41. do '45. 13869. Bivši politički zatvorenici 4527. Pripadnici bivše JNA 9360. Redoviti članovi Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti 156. Članovi izvršnog vijeća Sabora, Saveznog izvršnog vijeća i administrativno umirovljeni javni službenici 206. Zastupnici u Hrvatskom saboru i članovi Vlade, suci 575. Bivši službenici u saveznim tijelima bivše SFRJ 61. Radnici u istarskim ugljenokopima Tupljak 256. Radnici profesionalno izloženi azbestu 724. Osiguranici i članovi posade broda u međunarodnoj plovidbi 65. Djelatne vojne osobe, policijski službenici i ovlaštenici, osobe DVO, PS i OS 12025. Na četrnaestom mjestu hrvatski branitelji iz Domovinskog rata po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja 72707. I na kraju 15 pripadnici Hrvatskog vijeća obrane 6948 … [[Govornik se ne razumije.]] Vidite na kojem mjestu su branitelji i pripadnici Hrvatskog vijeća obrane? I ovo govori o odnosu ministra Mrsića prema hrvatskim braniteljima.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Jadranke Kosor i HGS-a Jadranka Kosor. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospodine pomoćniče ministra, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici. Evo na kraju rasprave u ime klubova recimo neki mali rezime na početku, dakako da se malo, vrlo malo govorilo o onome što je točka dnevnoga reda što je potpuno razumljivo. Naravno da smo svi znali da ćemo danas raspravljati na drugi način i to je dopušteno, ovo je Parlament. Ono što mi se čini da je najvažnije i u ovoj raspravi do sada nekako bila kao neka nit koja se provlačila, a to je bilo odanost hrvatskim braniteljima, odanost Domovinskom ratu, pravednom, obrambenom, osloboditeljskom i slažem se. Odanost hrvatskim braniteljima koji su bez sumnje najzaslužniji za slobodnu, neovisnu, samostalnu, europsku Hrvatsku i najzaslužniji za to što smo danas članica EU i članica NATO saveza jesu hrvatski branitelji i svakako njihove obitelji, oni kojih nema, ta hrvatska mladost kojoj ostajemo vječno zahvalni, oni koje još uvijek tražimo. Ali odanost hrvatskim braniteljima dokazuje se i kad si političar i kad si liječnik i kad si pravnik i kad si čistač i kad si učitelj odanost se dokazuje djelima, malo riječima. Pa zato mislim da mogu skromno reći da tu odanost i to poštovanje prema hrvatskim braniteljima i svemu što su učinili sam osobno evo pokazala i kao ministrica, prije svega kao ministrica hrvatskih branitelja. Evo od Zakona od 2005., Fonda hrvatskih branitelja, Fonda za stipendiranje, velikih programa koji se i danas provode zapošljavanja, zadruge hrvatskih branitelja, sporazum sa BiH oko zbrinjavanja pripadnika HVO-a. To su sve bili projekti koje sam kao ministrica predlagala Hrvatskoj vladi. Vlade su, dakle dvije vlade, prihvaćale i na to sam ponosna i mislim da možemo biti ponosni. I činjenica jest kad se vratimo na ovo izvješće da ova Vlada u velikom dijelu, i ovo ministarstvo i ovaj ministar u velikom dijelu provodi Zakon o pravima hrvatskih branitelja koji se doduše u međuvremenu i mijenjao. Ali i danas nećemo o samom zakonu i nećemo o zakonima nego pokušavamo odgovoriti na najvažnije pitanje, zašto hrvatski branitelji su podigli šator, zašto prosvjeduju, zašto smatraju da je Domovinski rat ugrožen, zašto smatraju da su oni poniženi? I na to pitanje bi Hrvatski sabor morao dati odgovor unatoč činjenici da evo danas smo bili svjedoci zaista, barem meni je tako bilo, jednog teškog dana i početka ovog radnog dana i odlaska 100%-nih invalida za koje smo kao ministri i kao suradnici, gospodin Matić je u nekom razdoblju bio i moj suradnik kao savjetnik, međutim nemojmo zaboraviti da je bio i vrlo bliski suradnik prvog ministra hrvatskih branitelja '98. pokojnog dr. Jurja Njavre koji bi sigurno danas bio iznimno žalostan i iznimno uzrujan. Dakle, istina je uvijek negdje na pola puta. Mi moramo pronaći izlaz. Uvijek je bilo teško. Podsjetit ću vas na 2011. Osobno sam jako emotivno vezana na te događaje, tada kao predsjednica Vlade u jednoj užasnoj situaciji kad je uhićen gospodin Tihomir Purda, sjetite se, dakle na temelju onog užasnog zakona Republike Srbije kojim su svoju jurisdikciju prenijeli i na RH i počeli uhićivati, dakle na temelju toga su uhićivani hrvatski branitelji. Izrečene presude generalima, Čermak oslobođen, međutim generalima Markaču i Gotovini i kad je počeo jedan veliki val prosvjeda hrvatskih branitelja koji su s pravom tražili da naravno tko prije nego Hrvatska vlada koja se smatrala i tada i uvijek je svaka Vlada odgovorna za ono što se događa, a objektivno nismo bili odgovorni, da se pa u nekom trenutku se tražilo i ultimativno prekidanje pregovora za ulazak u EU. Sjećam se i jednog detalja na kraju te godine, dakle 8. prosinca, 9. smo potpisivali pristupni ugovor, 8. prosinca su također u Zagrebu bili prosvjedi i također su bili neki branitelji koji su tražili da se ne potpiše pristupni ugovor jer da je to sramotno i ponižavajuće. Dakle, tada je bilo iznimno teško izaći pred javnost. Što sam ja tada sa svojim suradnicima napravila? Odmah pozvala sve predstavnike svih braniteljskih udruga na državnoj razini, pozvala u Vladu i razgovarali smo iznimno dugo. Razgovori su bili mučni, teški, opori, vraćali smo se na početak ali smo nekako pronašli rješenje. Danas je bolja situacija dame i gospodo, naši generali su pravomoćno oslobođeni optužnice, pravomoćno su oslobođeni. Pravomoćno jasno i glasno cijelom svijetu je rečeno da Hrvatska nije utemeljena na zločinačkom pothvatu. I to nam daje za pravo da budemo i ponosni i činjenica da smo članica EU bi dala za pravo da netko tko promatra sa strane kaže danas bi bilo lakše i danas je lakše riješiti ove probleme, ali nije. Imamo šator, imamo prosvjede, imamo vrlo nezadovoljne branitelje vode ih 100%-ni invalidi I. skupine. I zato mislim da je predsjednik Vlade, jer ponavljam Vlada a osobito premijer su uvijek i za svakoga najveći krivci kad se dogodi neki problem. Predsjednik Vlade je po mom mišljenju, i to sam govorila puno puta, trebao odmah prvi ili najkasnije drugi dan pozvati na razgovore i razgovarati dok se ne pronađe rješenje. Ignoriranje i neka misao potpuno pogrešna da će se to samo po sebi riješiti i ugasiti dakako da nije točna. Kao što se dogodilo i u Vukovaru, i tad sam smatrala da je predsjednik Vlade trebao odmah čim je izbio problem sa postavljanjem ploča, odnosno provedbom Ustavnog zakona o pravima manjina za koji smo svi glasali u Hrvatskom saboru, otići tamo, pozvati sve. Ne stožer nego pripadnike odnosno članove udruga na gradskoj razini, pripadnike manjina, gradsko vijeće i gradonačelnika, zastupnike s tog područja i razgovarati dok se ne pronađe rješenje. Predsjednik Vlade je kasno reagirao i napravio, po mom mišljenju, grešku kad je ušao na sporedni ulaz u gradsko poglavarstvo. To se ne radi, bez obzira što su bili ispred zgrade prosvjednici, trebalo je pokazati hrabrosti i proći među ljudima, među braniteljima. Branitelji to cijene. To govorim iz vlastitoga iskustva. Međutim, evo bilo je zahtjeva danas da se branitelji obrate Saboru, možda smo trebali pokušati okupiti se predstavnici svih klubova i pokušati dogovoriti da se možda kažem lako je naravno govoriti kad ne nosiš odgovornost. Možda jer pravna država se sastoji od institucija, institucije moramo poštovati, branitelji su se borili za pravnu državu gdje institucije moramo poštovati. ali možda smo mogli naći neko rješenje da se svi obvežemo da nikad više odnosno sa do kraja ovog saziva nećemo tražiti da se bilo tko na bilo koji način obrati nego da to samo jednom iznimno po našem dogovoru bude gospodin Đuro Glogoški. Međutim ja mislim da ni sada nije kasno. Sjetimo se i treba staviti ruku na srce i pošteno govoriti da je predsjednik Sabora prije izvjesnog vremena pozvao predstavnike branitelja onih koji prosvjeduju u Hrvatski sabor da smo se okupili svi koji predstavljamo neke klubove, da smo bili spremni razgovarati cijeli dan koliko treba, drugi dan i da su branitelji nakon kratkog vremena i obraćanja otišli. Dakle neke su prilike propuštene, ali treba biti ustrajan, treba učiniti sve da se ova situacija razriješi jer vidim, ne znam koliko je vas već uspjelo vidjeti najavljuje se neki šator u Splitu. Dakle ne bi bilo dobro da ova situacija potraje. Zato je potrebno uvijek dvoje, zato su potrebni dogovori dviju strana, zato je potrebno osigurati atmosferu u kojoj će se zaista moći reći svoje mišljenje u kojoj zaista neće biti nitko proglašen udbašem ako kaže da nije točno da smo se '91.točno je borili protiv Jugoslavije, ali da se danas ne možemo boriti protiv Jugoslavije i Jugoslavene jer je nemoguće dame i gospodo jer smo izmjenama Ustava dodatno u članku 142.jasno rekli, evo kolega Grubišić i ja smo se danas oko toga konzultirali, nema borbe protiv Jugoslavije jer smo napisali da je zabranjeno postupaka udruživanja RH u saveze s drugim državama u kojem bi udruživanje dovelo ili moglo dovesti do obnavljanja jugoslavenskog državnog zajedništva odnosno neke balkanske države … u bilo kojem obliku. Mi smo članica EU i potrebno je da ostavimo prostor da onaj tko to kaže da ne bude odmah osuđen. Ja ne mislim da se gospodin Fred Matić ili Bojan Glavašević bore za … Jugoslaviju i ja ne mislim da oni nisu Hrvati i ne mislim da nisu domoljubi. Naime, gospodina Matića poznajem kao hrvatskog branitelja i evo i njegovog prijatelja Zorana Šanguta pa i Zvonka Milasa znači Vukovarci koje sam upoznala kao mlade, hrabre dečke, vojnike koji su izazivali ogromno poštovanje, veliko poštovanje kod sviju nas koji su ih upoznali. To su bili dečki koji su branili simbol otpora i simbol junaštva i ako hoćete bez obzira na to što je Vukovar došao u neprijateljske ruke, ali simbol pobjede. I ako su ti dečki znači i Milas i Šangut i Matić pa evo i kolega Sabo ako su svaki na svoj način branili Vukovar znači voljeli su ga, pokazali su da ga vole. Svatko tko voli Vukovar i tko je volio Vukovar '91.zaslužuje poštovanje i jest domoljub i voli Hrvatsku. Bojan Glavašević kojeg ja također ne poznajem površno kao javnu osobu, ali njegovog oca kao novinarka Hrvatskog radija poznavala isto tako kao dopisnika iz Vukovara koji se u najstrašnijim vremenima javljao i kada je znao da je gotovo i kada je znao da će biti ubijen. On je jedan od žrtava sa Ovčare, njega su mučili, pogubili, on je najstrašnije stradao. Bojan Glavašević kao dijete prognanik u Zagrebu bez igdje ičega i ako je i počinio nešto što smatramo da je loše i da je počinio nešto što smatramo da je iznimno loše, ali kao stradalnik rata kao žrtva rata zaslužuje da mu oprostimo. Kažem i kada bi nešto učinio što smatramo daje iznimno teško. Zato nekako očekujem da će netko od dragih ljudi i prijatelja prosvjednika hrvatskih branitelja pa evo zagrliti Bojana. Meni može biti sin, može biti mnogima i reći ajmo vidjeti u čemu je problem, kršćanski je na kraju oprostiti i pružiti ruku i pokušati izaći iz ovog problema. Jer kažem, ljudi koji su branili Vukovar voljeli su ga, a onda su voljeli i Hrvatsku. I bilo bi strašno loše i strašno pogrešno za budućnost da i branitelje dijelimo na moje i tvoje, na vaše i naše. Sa ministrom branitelja gospodinom Matićem imala sam puno i uspona i padova, na kraju bio mi je savjetnik i eto razišli smo se i ja sam imala neku drugu koncepciju, on je imao malo drugačiju. Ja sam nastavila raditi kao ministrica ali ga iznimno poštujem kao branitelja. Sada jeli trebao biti on ministar branitelja ili je trebao biti netko drugi, to je jako teško reći. Ali bojim se da će i ovo možda izazvati reakciju ali ću reći, teško bi ijedan premijer pristao da se ministar bilo koji ministar mijenja na ovakav način. Dakle izbori će biti brzo i tako ministar branitelja koji je to danas, više sutra neće biti, ali je naša jer je i sam rekao da kada bi došao u priliku da to više neće, ali je naša briga i obveza da svakom hrvatskom branitelju osiguramo dostojanstvo i miran život u skladu i sa deklaracijom koju je davnih godina donio Hrvatski sabor. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor pa nemojte biti sigurno da ministar više neće biti ministar, tko zna tko će pobijediti. Dakle nemojte proricati unaprijed šta će biti nakon godinu dana. Znam da mu je dosta ali bez obzira na ishode izbora. Htio sam vam samo replicirati u svezi jurisdikcije vojnog suda u Beogradu i nad hrvatskim braniteljima. I putem koje, te jurizdikcije zatvoren je bio uz Purdu i još uvijek je u zatvoru Veljko Marić. I mislim da se ne čini dovoljno u svezi zatvorenika. Ja znam da se čine određeni koraci ali nema dovoljno dobrog rezultata kojega mi očekujemo svi. Znate i sami na što mislim. Dakle da eventualno služi tu presudu u Hrvatskoj ili da bude po hrvatskim sudovima suđen pa da onda vidimo kakav će biti ishod toga. No, kada već govorimo o zatvorenicima i nadležnosti vojnog suda u Beogradu onda isto tako moram reći da evo i jučer, prekjučer kada smo obilježavali dan pogibije hrvatskog novinara Gordana Lederera na brdu Čukur [[Upadica: 10. kolovoza]] Kod Hrvatske Kostajnice. Naime sada se radi spomenik, je li tako, tamo. I onaj tko je izjavio, osobno izjavio da je ubio Gordana Lederera a to je Milan Zorić, dakle ima priznanje čovjeka koji ga je ubio, hrvatsko pravosuđe nije poduzelo ništa. Jer kaže on je aktom od abolicije aboliran. Oslobođen je, putem te abolicije je oslobođen. Ja, jedino što se pouzdajem da ćemo možda znanstvenu publikaciju koju je izradio Hrvatski dokumentacijski centar o općinama u tzv. SAO Krajini u vrijeme Domovinskog rata, dakle '91.-'95. gdje su navedeni pojedinačno imena onih koji su sudjelovali ali to je znanstvena publikacija, to nije registar, to nije nešto javno kao registar hrvatskih branitelja [[Upadica: Hvala.]] doći ipak na vidjelo i te znanstvene publikacije iz kojih ćemo moći doznati o kome se sve radilo s druge strane.
Hvala kolega Grubišić. Odgovor kolegice Kosor, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Grubišiću vi sigurno znate da nikada abolirani nisu bili počinitelji ratnih zločina. A zadnja abolicija, odnosno zadnji zakon u tom smislu koji smo donijeli ovdje u Hrvatskome saboru bio je '96. evo i ja sam tada već bila zastupnica i digla sam ruku za to, dakle to je bilo vrijeme doktora Franje Tuđmana, predsjednika Republike Hrvatske. On je bio i na čelu zapravo izvršne vlasti i to je to je bila njegova politika kojom je pružao ruku i njegova politika i mirna reintegracija. I zbog toga evo i nismo imali nove žrtve. I zato sam ja uvijek takvu i tu politiku iz sve snage podržavala. Što se tiče ove jurisdikcije, slažem se, vi se sjećate da smo mi 2011. donijeli i zakon koji smo zapravo pokušali zapriječiti to proširenje jurisdikcije Republike Srbije na Hrvatsku. Međutim, činjenica jest da je evo na temelju tih njihovih propisa koji su još uvijek na snazi uhićen i Tihomir Purda i Veljko Marić. I sad je to prilika kada je Srbija otvorila pregovore i kada je na tom europskom putu da se Republika Hrvatska tu suvereno postavi kao uređena država i da kaže dame i gospodo ne možete to raditi ako želite postati članica Europske unije. Dakle zato je bilo važno da mi postanemo članica Europske unije jer mi možemo sada zaista drugačije urediti ono što je budućnost na temelju svih iskustava iz prošlosti. … [[Upadica se ne čuje.]] Gotovo je, sada je presuda evo pred nama. … [[Govornik se ne razumije.: …]] Upadica: Hvala./… Hvala.
Branko Vukšić replika, izvolite.
Uvažena kolegice Kosor, samo prije nego što vam izravno o nekim detaljima koje ste, osvrnem, koje ste iznosili. Registar ratne štete djelomično postoji, napravio ga je moj prijatelj general Slobodan Praljak, u 20 i nešto knjiga, bilo bi dobro čitat. Danas ste vi kolegice Kosor govorili da bi gospodin doktora Njavro bio sasvim sigurno žalostan. Ja sam vidio na licima zastupnika kada su branitelji odlazili, vidio sam i tugu i nevjericu i vidio sam razočaranje ali trebam reći svoje osobno mišljenje da su reagirali krivo na odluku predsjednika Sabora koji je jedinu odluku koju je mogao donijeti a to je ono da poštuje Poslovnik, da bude čuvar onoga za što je zadužen. I ja sam isto žalostan, žalostan sam zato što čak i neke kolege tu u Saboru ne shvaćaju da mi trebamo biti prvi koji se trebamo boriti za zakonitost i zakonito postupanje i mislim da je to predsjednik dobro napravio. Što se tiče gospodina Bojana Glavaševića o kojem danas puno govorimo pa mu je možda i neugodno ali na toj je poziciji pa mora istrpiti da se itko ponio prema djetetu poginulog branitelja onih koji su bliski stožeru dogodio bi se novi prosvjed. Ovo što se radi nekakva vrst reći ću medijskog linča prema gospodinu Glavaševiću meni je stvarno neugodno. Zato sam ja pitao da mi se objasni što je taj čovjek kriv da bi se, da se i sad danas traži. Jer ono što sam ja pročitao tu nema krivice. Jedina krivica je što se usudi govoriti, nikog nije uvrijedio nego se pitao, dao je čak neke, znanstvenicima koji su isto se očitovali o tome da se porazmisli, da se vidi šta. I on nije nikog okrivio.
Hvala. Odgovor kolegice Kosor, izvolite.
Da, pa ja sam evo govoreći i sada i puno puta isticala ono što je činjenica dakle da su se branitelji, za što su se borili, za slobodnu, neovisnu, demokratsku Hrvatsku i za pravnu državu. Naravno u pravnoj državi ako izgubimo institucije i poštovanje prema institucijama a to su i Ured Predsjednika i Vlada i Hrvatski sabor, osobito Hrvatski sabor gdje se bira Vlada, ako to izgubimo naravno i poštovanje prema Ustavnom sudu, Vrhovnom sudu, sudbenoj vlasti što će nam ostati. Dakle to je ono što je država. Međutim, da, rekla sam da bi doktor Njavro bio tužan i žalostan, on je bio kao što znate veliki emotivac. Bio je prvi ministar branitelja. Evo zajedno sa njim sam predložila tada kao zastupnica Zakon o obilježavanju mjesta masovnih grobnica. Pa kad pogledate unatrag puno smo toga napravili, tad smo sjećam se '96. govorili ovdje zašto predlažemo taj zakon, neki nisu baš bili najsretniji jer su rekli puna će nam Hrvatska biti spomenika, a mi smo rekli moramo se boriti protiv zaborava. Ali ta jedna diskretna borba, to jedno poštovanje, na kraju što je danas domoljublje, danas, 2015. Pa to je da pošteno i časno radiš svoj posao, da plaćaš porez, da ispunjavaš svoje obveze i na kraju da budeš u svemu što radiš ako jesi istinski domoljub zahvalan onima koji su najzaslužniji. Mnogi koji su nažalost evo došli dati potporu hrvatskim braniteljima i koji su bili veličani zbog toga što su dali su npr. prvi puta prošle godine 2014. došli u kolonu sjećanja u Vukovaru, a '98. kad je počela kolona sjećanja znate tko je tamo bio, bila je Vesna Škare-Ožbolt, bio je tada sjećam se Norac je govorio u ime MORH, bio je gospodin Merčep, Vesna Škare-Ožbolt i ja i program je vodio Fred Matić.
Hvala lijepo. Željko Sabo replika, izvolite.
Hvala. Počasna građanko Grada Vukovara, tako ste lijepo govorili i tako je teško vama replicirat, a posebno da to činim ja koji sam branio da skinu vašu sliku i gospodina Šeksa kao počasne građane Grada Vukovara, kao gradonačelnik što su neki željeli iz vama bliskih političkih opcija, desnih opcija. No vi ste zaslužna mnogo dok ste bili novinarka, vi ste prva osoba koja je mojoj kćeri i mojoj obitelji rekla informaciju da sam ja živ, da sam u logoru i sad ja vama trebam replicirat. Kako to mogu? Mogu vas pohvalit kroz sve napore koje ste ulagali. Sigurno da se ja sjećam i Njavre, svog prijatelja i znam da se zajedno i baš zato i čuđenje da netko traži ili vi da dozvoljavate na neki način, bez obzira što, da danas netko tko je ustrojio Ministarstvo hrvatskih branitelja da sada ti branitelji traže ostavku bezprikosnovenu, ultimatumom da se maknu ljudi koji su to ministarstvo ustrojili. No moja ipak mala replika ili pojašnjenje ako uopće ima interesa javnosti, vam želim reći: nisam nikad bio u funkciji da nekoga branim nego da govorim istinu i kao branitelj. Prema tome, 6 i pol sati na moje čuđenje strpljivo delegacija na čelu Zorana Milanovića kao premijera je bila u Vukovaru i u kabinetu Hrvatske Vlade gdje se raspravljalo o ćirilici koju je u statut ugradio HDZ i tadašnja koalicija koja je bila, a koja je odjednom zasmetala, znate sve, da ne pričam o tome. 6 i pol sati. Kada bi bio ministar bilo koje Vlade…
Vrijeme kolega Sabo.
Samo da završim rečenicu.
Ajde jednu rečenicu dozvolit ću.
Kad bi bio ministar i kad bi premijer Vlade primio bilo koju grupaciju a da se tiče mog ministarstva, istog trenutka bih podnio ostavku.
Hvala. Odgovor, kolegice Kosor izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani kolega Sabo. Možda niste me dobro čuli ili razumjeli, naime ja sam rekla da je gospodin Milanović to trebao što je tada učinio i 6 sati sjedio, da je to trebao učiniti prvi ili drugi dan kad su se dogodili problemi u Vukovaru zato što je u politici, a i inače u životu sve je stvar tajminga. Dakle sve to što je napravio trebao je napraviti puno prije i trebao je ući, to sam rekla, trebao je ući na glavni ulaz bez obzira što su ispred bili prosvjednici. Ali i to što je otišao, dobro da je otišao, ali kao što znate ništa se nije dogodilo i ništa se nije nakon toga nažalost pomaknulo, ali ja sad isto mislim da nije kasno i ja isto mislim jer je uvijek to tako. Premijer se percipira kao najodgovornija i kad ima problem kakav ima, a ima, onda ga on mora početi rješavati jer se sam od sebe neće riješiti. I drago mi je da smo evo sad već nekoliko puta spomenuli doktora Njavru zato što je on to zaslužio. On je bio istinski branitelj i istinski humanist i da, gospodin Predrag Matić mu je bio prvi suradnik kad se formiralo ministarstvo. Naravno doktor Njavro zna se kome on pripada, znači on je bio kad se gledalo na politički spektar apsolutno desnica, međutim njegova su vrata uvijek za svakoga i uvijek bila otvorena. A ono što spominjete vašu kćer, da, s ponosom to, ali to je bilo u vrijeme dok sam još bila novinarka na Hrvatskom radiju, kad sam dobila prva informaciju da će biti razmjena zarobljenika. A svi vi koji ste nakon pada Vukovara morali nažalost završiti u agresorskim, srbijanskim logorima zaslužujete uvijek, bez obzira što mislili o vama kao osobama uvijek zaslužujete malo više poštovanja nego što je to uobičajeno, bez obzira što ste inače i poslije i u političkoj karijeri radili ili ostvarili.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Predsjednik Sabora Josip Leko, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskog sabora. Hvala vam lijepa. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na početku izlaganja još jednom želim jasno ponoviti što sam i hrvatskim braniteljima i hrvatskoj javnosti više puta izrekao i istaknuo. Domovinski rat jedna je od temeljnih hrvatskih vrijednosti i ugrađena u temelje Hrvatske države. To je oslobodilački rat protiv velikosrpske agresije. Doprinos svih hrvatskih branitelja za obranu Hrvatske, za stjecanje naše dakle hrvatske neovisnosti, međunarodnog priznanja, te konačnu pobjedu u ratu i stečenu slobodu i demokraciju u kojoj danas živimo, rastemo i razvijamo se je nemjerljiv. Zbog toga branitelji zaslužuju svako poštivanje svih hrvatskih institucija i građana. Naglašavam ne to samo danas, nego trajno, a to se postiže izgradnjom demokratske države i društva, Hrvatske države i hrvatskog društva. Upravo stoga početkom braniteljskog prosvjeda 20. listopada prošle godine kao predsjednik Hrvatskog sabora svjestan odgovornosti te dužnosti kao i čovjek i građanin ove zemlje, pa i političar bio sam spreman uvijek primiti i slušati predstavnike braniteljskih udruga, te pokušati pomoći im da se njihovi zahtjevi riješe na demokratski način u institucijama Hrvatske države bez uvjeta za razgovor. Ovih stotinjak dana osobno sam se sedam puta u različitim prilikama sastao sa organizatorima prosvjeda, a moji suradnici bili su s njima u kontaktu i držali su više posebnih sastanaka. Moram reći da razlozi za prosvjed ispred Ministarstva branitelja kao i zahtjevi udruga nisu u ovih sto dana bili uvijek isti. Postojala je određena nedosljednost i promjenjivost u tim zahtjevima. Prvih dana prosvjeda isticali su zahtjev za smjenom ministra, zamjenice ministra i pomoćnika ministra. Tek kasnije dodaju se zahtjevi za odgodom primjene Zakona o mirovinskom osiguranju i povlačenjem iz javne rasprave Nacrta zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, te još kasnije donošenjem Ustavnog zakona o pravima hrvatskih branitelja, a potom zadnjeg zahtjeva za sazivanje izvanredne sjednice Hrvatskog sabora. Od početka prosvjeda javno sam pozvao predstavnike braniteljskih udruga u Hrvatski sabor kako bi se o njihovim zahtjevima raspravljalo u institucijama Hrvatske države. Budući da su to odbili sedmog dana prosvjeda, dakle 26. listopada posjetio sam ih u šatoru u Savskoj cesti, slušao njihove zahtjeve, predložio da najavljeni Okrugli stol o položaju hrvatskih branitelja koji su željeli organizirati u šatoru održimo u Hrvatskom saboru kao najvišem zakonodavnom tijelu Republike Hrvatske. Dva dana kasnije 28. listopada primio sam tadašnjeg predsjednika HVIDRA-e grada Zagreba kako bih još jednom pokušao uvjeriti predsjednike da svoje probleme iznesu u Saboru. Nakon što su pristali moji suradnici zajedno sa njima organizatorima braniteljskog prosvjeda dogovorili su tehničkim pitanjima vezanim za okrugli stol o pravima hrvatskih branitelja u Hrvatskom saboru koji se trebao održati 30. listopada prošle godine. Kažem trebao jer kako su predstavnici prosvjednika među kojima je i predstavnici sto postotnih hrvatskih ratnih vojnih invalida došli na taj sastanak i napustili su ga odmah nakon mog uvodnog obraćanja uz objašnjenje Glogoškog kako ne želi razgovarati o Ustavnom zakonu i ostalim njihovim zahtjevima dok se ne smijeni ministar branitelja i njegovi suradnici, ultimativno. Na taj okrugli stol su došli predstavnici svih klubova zastupnika, te predsjednik, članovi Odbora za ratne veterane. Bila je to dobra prilika da hrvatski branitelji iznesu svoja viđenja, stajališta i zahtjeve i da se institucionalno ti problemi registriraju i pokušaju riješiti. Naša želja je bila da se provede rasprava o svim pitanjima vezanim za hrvatske branitelje i Domovinski rat u najviše zakonodavno tijelo ove zemlje. Na žalost, branitelji su to odbili kako je tad gospodin Glogoški rekao jer nisu smijenjeni ministar i njegovi suradnici, a sad kako to gospodin Deur izjavljuje u "Novom globusu" citiram: "Nije bilo osigurano prikladno mjesto u Saboru, jer u dvorani nije bilo stola i okupilo se puno zastupnika i novinara." Što reći na ovakvu izjavu? Očito da se odgovornost pokušava prebaciti na Sabor i na mene kao njegovog predsjednika, jer upravo u želji da se stvori prikladan prostor za branitelje sto postotne invalide u dvorani nije bilo stola. Upravo u želji da svi sudionici okruglog stola nađu se zajedno sa braniteljima bez razlike među nama, da budemo svi jednaki i upravo u želji da svi mjerodavni čuju njihove probleme pozvani su i zastupnici u okrugli stol te novinara na uvodna obraćanja i završne riječi predstavnika za okrugli stol. Ističem da su svi ti tehnički detalji unaprijed dogovoreni sa organizatorima prosvjeda i da im se potpuno izišlo u susret, iako nismo dobili na žalost osobe koje će sudjelovati, imena osoba koje će sudjelovati i koje su došle na okrugli stol u Hrvatski sabor. Dvorana je bila popunjena u punom kapacitetu, no očito nije bilo spremnosti vođa prosvjednika na istinski dijalog pa je priređena tek predstava za javnost i napuštanje Sabora. Bez obzira na odbijanje razgovora na okruglom stolu nastavio sam voditi dijalog sa predstavnicima braniteljskih udruga koji prosvjeduju u Savskoj. Činio sam sve da se o njihovim zahtjevima koji su u djelokrugu Sabora počne raspravljati i tražiti rješenje. Poštovani gospodin Deur sad tvrdi da sam se bavio sitnišima poput invalidskih kolica i materijalnih prava što ne odgovara pozivu na dijalog koji nije bio ničim uvjetovan, nego otvoren, jasan sa željom za raspravom o svim problemima hrvatskih branitelja. Osobno sam i javno podržao zahtjev branitelja da se sva njihova prava reguliraju jednim zakonom te da se donese kao organski zakon. Napomenuo sam i da bi donošenje Ustavnog zakona dvotrećinskom većinom zacementiralo postojeća braniteljska prava i otežalo u budućnosti povoljniji ekonomski položaj i ekonomsku situaciju kad ona bude povoljnija i u državi možda i poboljšaju uvjeti života hrvatskih branitelja. U tim sam razgovorima naglasio da je osim rješavanja materijalnih prava potrebno vrednovati Domovinski rat i hrvatske branitelje čak više na društvenoj razini na način kako oni to zaslužuju. 13. studenog ponovno sam primio predstavnike prosvjednika, rezultat tog sastanka bila je moja inicijativa da o njihovim zahtjevima raspravlja Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora te da na sjednicu dođu predstavnici braniteljskih udruga. Ponovno sam ih primio 1. prosinca, dan poslije, gospodina Glogoškog, primljen je u mom uredu i bio je upoznat sa procedurom vezanom za predlaganje akata u Hrvatskom saboru. Dana 5. prosinca održana je sjednica Odbora za ratne veterane na kojoj sam i sam sudjelovao a potom i druga sjednica 11. prosinca, a rezultat tih sjednica bila je odluka da se prihvate zahtjevi branitelja, a to su odgođena je primjena Zakona o mirovinskom osiguranju, povučen je nacrt prijedloga Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te je osnovano radno tijelo pododbor za izradu novog nacrta tog zakona a članovi su bili i predstavnici branitelja. No to nije bilo dovoljno. Ispunili smo sve zahtjeve branitelja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Braniteljske udruge već iza toga 12. prosinca postavljaju zahtjev za sazivanjem izvanredne sjednice Sabora na kojoj bi se raspravljalo o odnosu hrvatskih institucija prema hrvatskim braniteljima i Domovinskom ratu bez bilo kakvog predloženog materijala. Gospodin Deur sada u Globusu izjavljuje da sam sazivanjem takve sjednice mogao okončati prosvjed branitelja u Savskoj iako je dan nakon zahtjeva za sazivanje sjednice
Predsjedniče vrijeme je isteklo, ali ćemo, hoćemo? Da završi saslušati do kraja? Hoćemo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dakle, izjavljuje da sam sazivanjem takve sjednice mogao okončati prosvjed branitelja u Savskoj iako je dan nakon zahtjeva za sazivanjem te sjednice gospodin Glogoški u Dubrovniku kako prenosi Slobodna Dalmacija 14. prosinca izjavio da će prosvjed trajati sve do donošenja Ustavnog zakona o pravima hrvatskih branitelja. Što bi se uopće moglo postići izvanrednom sjednicom Sabora? Jasno je da se na njoj nije mogao donijeti Ustavni zakon o pravima hrvatskih branitelja jer još nije bio ni u nacrtu, ni u prednacrtu. I stoga još jednom iza toga još sam jednom sastao se sa gospodinom Glogoškim 18. prosinca prošle godine gdje sam mu objasnio proceduru prema kojoj se može sazvati izvanredna sjednica Sabora, samo u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora Hrvatski sabor može raspravljati na temelju akata koji je predložio ovlašteni predlagatelj. Moja je dužnost poštivati hrvatske zakone, Poslovnik Hrvatskog sabora i proceduru jer poštovani hrvatski branitelji i zastupnici možda nekome to može biti rastezljivo ali za predsjednika Hrvatskog sabora bez obzira kako se zove procedura jest demokracija i vladavina prava jest načelo na kojima počiva hrvatsko društvo. Predložio sam tad gospodinu Glogoškom da o njihovu zahtjevu raspravlja predsjedništvo Hrvatskog sabora na sjednici sa predstavnicima klubova zastupnika što također nije prihvaćeno. Ta je sjednica održana bez prisustva predstavnika branitelja 13. siječnja gdje je i zaključeno na sjednici proširenog predsjedništva da se ubrza izrada nacrta prijedloga Zakona o pravima hrvatskih branitelja kako bi onda Sabor na temelju tog akta raspravljao o svim pitanjima i položaju hrvatskih branitelja u Hrvatskoj državi i hrvatskom društvu. Nakon svega toga mene se označava kao glavnog krivca. Moj dojam je da organizatori prosvjeda više ne znaju objasniti koji je pravi razlog za produženje prosvjeda. Zato i okrivljuju drugog tj. predsjednika Hrvatskog sabora jer je poštovao Hrvatski ustav, hrvatske zakone, Poslovnik Hrvatskog sabora, demokratsku proceduru, jer ih je od prvog dana pozivao na dijalog u institucijama i predlagao da sudjeluju u rješenju tog problema. Na kraju ipak i dalje pozivam sve strane na suradnju i hrvatske branitelje bez obzira jesu li samo oni koji protestiraju u Savskoj i bez obzira je li podržavaju jednu, drugu ili treću opciju u hrvatskoj političkoj areni neka sudjeluju u institucijama demokratske države. Na taj način će graditi demokratsku državu, čuvati vrijednosti Domovinskog rata, čuvati svoja prava i osigurati dobru, demokratsku budućnost Hrvatskoj državi. Hvala. Možda još jedanput da kažem da se iz dopisa, a to ste imali prilike u stavku 3. hrvatski branitelji pozivaju da se donese Zakon o pravima hrvatskih branitelja po postupku za donošenje organskog zakona. To je prijedlog hrvatskih branitelja, potpisan. Hvala lijepo.
Hvala. Sad ćemo prijeći na replike. Mladen Novak, izvolite.
Hvala lijepo. Ne znam da li sam u pravu ali ja sam prvi puta doživio ili barem prvi puta se susreo s tim da predsjednik Sabora koristi ovakvu mogućnost da se obrati Saboru u pojedinačnoj raspravi. Iskazujem vam svoju zahvalu, poštovanje, stvarno je ovo bilo nešto što je na razini vrhunskog državnog i kamo sreće da je i prije bilo takvih istupa i od strane nekih drugih koji su se doduše oglašavali ili pravili nevješti po tom pitanju. Podržavam ovaj vaš zahtjev, molbu, prijedlog da svi sudionici ove rasprave, ne sve strane, nego svi sudionici ove rasprave nastave dijalog oko konačnog rješenja. Eto samo to samo da vam se zahvalim za ovo što ste danas učinili. Hvala.
Odgovor na repliku predsjednik Josip Leko.
Poštovani kolega Novak, pa ne treba meni nikakva pohvala. To nije za pohvalu. Još nešto želim reći dobro da ste me prozvali, ja nisam u sukobi ni s kim. Želim reći još nešto što je vrlo emotivno moram reći, nije lako braniteljima reći ne, ali nije lako ni graditi državu, a ja neskromno kažem treba je graditi na principima demokratskim. Samo toliko.
Josip Salapić, replika.
Hvala potpredsjednice Sabora. Uvaženi gospodine predsjedniče, pa i u nastavku onoga što je kolega Novak rekao, mi vas i ja osobno doživljavam kao predsjednika svih klubova, vi ste predsjednik ne samo iz redova SDP-a i poštujemo od kada ste vi preuzeli nakon pokojnog Šprema dužnost jer pokojni predsjednik Šprem imao je mirnoću i taj državnički stav koji imate i vi. Međutim ono što mene predsjedniče zabrinjava ovaj vaš govor i ovakav način kako ste rekli, da se to dogodilo ujutro jer nažalost javnost je od jutros do sada navečer stekla potpuno krivu sliku oko uloge Sabora, oko dolaska hrvatskih branitelja danas u Parlament oko njihovog odlaska i oko svega onoga što se dogodilo. Da smo mi predsjedniče predsjednici klubova sjeli s vama ujutro, a mogli smo predvidjeti situaciju koja je dana se dogodila, zajedno s vama gospodine ministre i sa vašim pomoćnikom, nitko ne može ni vaš ratni put omalovažavati ja to sebi nikad ne bi dozvolio niti vas niti bilo koga, niti rane od Bojana i od njegovog oca kojeg je on izgubio, niti od svih onih koji su branitelji sa strane desnice ali i sa ljevice to nitko ne može osporiti da su sa svih strana su vi i vaši i naši članovi i HDZ-ovi i bilo čiji drugi branili ovu zemlju, ali kriva slika je poslana. Da je jutros govorio bez obzira na Poslovnik predsjedniče i Đuro Glogoški, a da ste nakon njega ili prije njega govorili vi totalno bi drugačija bila poruka javnosti. Ne da smo mi zaobišli prava branitelja i ignorirali njihov dolazak u Sabor nego nešto sasvim drugo. Vi imate taj kredibilitet, vi imate tu širinu prema nama svima i to bismo svi poštovali, a javnost bi imala potpuno drugačiju poruku iz Hrvatskog sabora bez omalovažavanja, a ponekad treba možda izaći izvan okvira propisa da bi oni koji nisu dovoljno educirani, a naši su građani shvatili o čemu je ovdje riječ. To je vrlo jasna i vrlo dobra poruka koja je bila. Vama svaka čast na govoru, kažem potpuna drugačija bi bila da ste to učinili ujutro.
Odgovor na repliku predsjednik Josip Leko.
Kolega Salapić ponovit ću ne smatram ja sebe nikakvim značajnijim i važnijim od vas u Hrvatskom saboru i nemojte mi stavljati to u ruke. Vi ste isto odgovorni kao i ja. Zovem se predsjednik Sabora prvi među jednakima. Svaka rasprava u Hrvatskom saboru ima težinu ma šta vi mislili o tome i svaka dignuta ruka izaziva posljedice u hrvatskom društvu i u hrvatskom narodu, to znate. Vi ste moj kolega odličan, prijatelj mogu reći ali odgovornost poduzima i vrijedi za svakog zastupnika i za svaki klub. I sva sreća da imamo demokratski višestranački sistem i da moramo polagati račune pred hrvatskim građanima ma kako to neki mislili da ne moraju. Samo ne uvije, možda ne u svakom mandatu ali na kraju sasvim sigurno. Toliko.
Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora vi ste ovdje iznijeli jednu kronologiju svojega ponašanja i ona je konzistentna od početka do kraja. Međutim iz ovoga se može razabrati da je odgovornost za ove nesporazume i ovakav odnos prema hrvatskim braniteljima samo na hrvatskim braniteljima zato što su oni ne konzistentni u svojim zahtjevima i da se ti zahtjevi mijenjaju. Međutim treba ovdje razdvojiti vaše ponašanje od ponašanja saborskih tijela da tako kažem ili ako hoćete vladajuće koalicije. Mi smo na Odboru za branitelje nismo se uopće mogli dogovoriti o karakteru toga Zakona o braniteljima za koji ste vi isto založili, premda ste i vi isto rekli da niste za ustavni zakon, što mislim da nije dobro zato što ustavni zakon ne mora u sebi donositi procente i odredbe o pojedinim materijalnim ovakvim ili onakvim rješenjima nego treba donijeti temeljne vrijednosti, a onda se donose drugi zakoni na temelju jednog takvog ustavnog zakona. Stvar je sada zablokirana zato što većina koju ima vladajuća koalicija u ovom odboru nije htjela pristati na razgovor o karakteru tog zakona koji se treba donijeti, dal je on ustavni ili je organski. Ako je ustavni onda se piše na jedan način, ako je organski onda na drugi način. Prema tome, jedno je vaše ponašanje, a drugo je ponašanje znači dalje kako se to rješava da kažem sada u Saboru.
Odgovor na repliku predsjednik Josip Leko.
Kolega Tuđman, ja ne bih sada zaista se postavljao kao sudac u političkim opcijama u Hrvatskom saboru, nije to moja zadaća niti kakva će demokratska odluka biti. Ali želim reći da u uvodu hrvatskog Ustava stoji značaj Domovinskog rata i vrijednost branitelja u stvaranju Hrvatske države. To vi znate, to znaju svi, to znaju i hrvatski građani. Još nešto, ne može ad hoc biti atrakcija nadležnosti a to je jedan stručni pojam ali jedino tako mogu reći. Ustavni sud je u našem sustavu jedini ovlašten da utvrđuje ustavnost naših odluka. Mi možemo se dogovarati da ćemo sada mijenjati ali kada ste me prozvali da sam i ja bio, ja … [[Govornik se ne razumije.]] ali argumentaciju drugi puta ću vam reći, ne sada da ne bih ulazio u suštinu problema kako se u Saboru odlučuje i kako će izgledati taj zakon. To možemo javno, nego kako, raspravljati sa dobrom vjerom i za sadašnju situaciju i za buduću situaciju u Hrvatskoj. Vidjeti je li to dobro rješenje. Tu treba vidjeti šta će saborski zastupnici i klubovi, političke stranke i drugi odlučiti a na kraju će saborsku odluku provjeravati drugo tijelo i sva sreća da je u demokraciji tako.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, puno ste toga objasnili šta se događalo kronologijom i slijedom događaja i ja bih rekao da ste jedini koji ste pomogli u tom pokušaju demokratskog dijaloga sa hrvatskim braniteljima, da ste razumno sagledavali stvari koje jesu i koje nisu. Možda puno puta nedovoljno informirani o svim detaljima. No mi smo na Odboru za ratne veterane došli do spoznaje kako su hrvatski branitelji zapravo bili obmanjivani od ministra da nema nikakvog zakona u izradi. I to smo konstatirali da je to bio propust koji se nije smio dogoditi jer su ga oni imali u nacrtu. Imali su ga, pokazivali su ga i meni ali ga nisu dali. I priznato je kada je izašao u javnu raspravu da postoji. Druga stvar, bilo je i toga da jedinstveni registar pa i primjena toga iz mirovinskog osiguravanja zakona o razdjelu mirovina to su bile dvije … [[Govornik se ne razumije.]] još koje su se događale. Nije odgođen Zakon o mirovinskom osiguranju nego samo jedan članak koji govori o podjeli mirovina. Vidjeti ćemo što to nosi. No međutim, kada doživite da se netko uhvati za nešto da nije govorio istinu pred hrvatskim braniteljima onda oni još više eksplodiraju na te činjenice. I danas bez obzira koliko zastupate demokratski sustav, izgradnju države na demokratskim načelima, poštivanju prava iz zakona, Poslovnik o radu Hrvatskog sabora ipak između redova sa onim i dozvoljava u članku 299. da je Đuro mogao tih 10 minuta dobiti i ne bi propao svijet ni država …
Kolega!/… … ni zastupnicama falila ni dlaka s glave da smo ga poslušali. A to bi bio doprinos daljnjoj suradnji i radu. Kolega Đakić isteklo isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku predsjednik Josip Leko.
Poštovani kolega Đakiću, najprije ja izražavam divljenje svim hrvatskim braniteljima a još više njihovom djelu. A među najvažnijim dobrim posljedicama Domovinskog rata jeste demokratska, samostalna i neovisna država. I naša zadaća ovih ovdje sada zastupnika nije briga samo o sadašnjosti, naša je briga o budućnosti možda i više nego trenutno. Kako kaže jedna kineska poslovica pametan čovjek ne vodi brigu šta je sada, šta se sada događa nego šta ga čeka. U tom smislu ne bih htio da licitirate sa svojom ili mojom, mojim divljenjem prema hrvatskim braniteljima da li dopustiti kršenje ili ne dopustiti kršenje Poslovnika. Poslovnik nije moj ni moga tate nego vas, nas i budućih zastupnika u Hrvatskom saboru i jedan put diskreciono pravo uvesti u Sabor to znači otvoriti mogućnost i drugima. Uz sva uvažavanja branitelja u cjelini a posebno 100%-tnih ratnih vojnih invalida, hrvatskih ratnih vojnih invalida. Naša vrijednost je u držanju zakona i uzdržavanju načela demokratskih. Meni je žao što se licitira. Ponavljam, uvjeren sam da je to u korist svih građana Hrvatske. Držati se načela demokratskih, izgradnja institucija to je garancija za našu slobodu i slobodu branitelja. Hvala vam lijepa.
I Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče mislim da ste na pravi način pokazali da ste prvi među jednakima i ovim obraćanjem. To je prvi puta u ovom sazivu Sabora, u nekim prošlima je to bilo, ali jako i uistinu jako rijetko i predsjednici Sabora se obraćaju zaista kad misle da je nešto osobito i od iznimne važnosti i jako je važno i dobro da ste vi procijenili da je danas to od osobito iznimne važnosti da se obratite Hrvatskom saboru, ali i javnosti u cjelini. Ja mislim da si vi nemate osobno što predbaciti jer ste pokušavali puno pa i sjećam se onog sastanka na koji su došli svi predstavnici klubova kad su bili pozvani predstavnici prosvjednika na onaj razgovor. Mislim da ste bili spremni i svi mi koji smo se odazvali razgovarati i doći do rješenja. Zato vam predlažem predsjedniče Sabora da pokušate, to je moj prijedlog, pokušate to isto ponoviti jer ste evo i u ovom nabrajanju, kronologiji ste jasno pokazali da se niste umorili od pokušaja da se otvori taj prostor za dijalog. Jednog dana kad bude stvarna i istinska želja za tim dijalogom na svim stranama on će krenuti i neće ga nitko zaustaviti. Moj je prijedlog da pokušate još jednom na isti način pozvati sve zainteresirane ovdje u Hrvatski sabor da pokušamo sjesti, ali ostati na tom sastanku i vidjeti što je moguće rješenje. Je li moguće rješenje ustavni zakon, osobno bih bila za to jer onda bismo zaista riješili ono što je među redovima stalno zapravo tema, a to je pokušaj i politiziranja problema hrvatskih branitelja, ali naravno i jednom za svagda skidanje tog s dnevnog reda svakom sljedećem sazivu Sabora i svakoj sljedećoj Vladi. Ako to nije moguće, onda je možda prema organskom zakonu, možda je to izlaz. Ali evo ja vam predlažem i molim vas da u što skorije vrijeme pokušate zaista još jednom na tragu istog modela.
Hvala. Odgovor na repliku, predsjednik Josip Leko.
Poštovana kolegice Kosor, slažem se, dijalog nema alternative. U politici je jedino moguće rješenja tražiti dijalogom, kompromisima i ja sam otvoren za dijalog, otvoren sam za razgovore sa predstavnicima braniteljskih udruga, bez uvjeta. I nadam se da će hrvatski branitelji nastaviti raditi u Odboru za ratne veterane i u Radnoj skupini za izradu Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Prema tome, kako će radna skupina i Odbor za ratne veterane koji je radno tijelo za tu da tako kažem problematiku, tu populaciju, nadam se da oni imaju znanje, sposobnost i vještine i odgovornosti da će predložiti Hrvatskom saboru rješenje koje će imati trajniju vrijednost. Naravno da je tu nadam se, tu je predsjednik Odbora za ratne veterane, da će koristiti sposobnosti i drugih zastupnika koji se žele uključiti i pomoći. Ja stojim na raspolaganju uvijek ako mogu pomoći, to nije sporno i bio sam prisutan na sjednicama i dobro smo razgovarali i bez obzira što postoje temperamentniji ljudi, ljudi koji brže izgovaraju nego što utvrde je li to dobro, ali tako je u životu, nećemo sad oko toga raditi probleme. Važno je krajnji rezultat i da dođemo do nečega što ima trajniju vrijednost. Slažem se s vama.
Nastavljamo sa raspravom. Kolega Josip Borić.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Evo ja želim podijeliti neka svoja razmišljanja, prije svega o izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja za 2013. godinu. Neću puno o brojkama. 5 milijardi i 900 milijuna kuna, lijepo je to sve napisano na 90-ak stranica. Osobno sam pisao brojna izvješća, znam čemu služe, kakva je njihova kvaliteta i na kraju kakvi su učinci upravo tih izvješća po nekim drugim područjima, ne kad govorimo o hrvatskim braniteljima. 102. dan je otkad su se spontano okupili hrvatski branitelji, 100%-tni invalidi Domovinskog rata u Savskoj 66 tražeći da se smijene ministar, pomoćnik ministra, zamjenica ministra, da se donese ustavni zakon koji bi regulirao status hrvatskih branitelja, koji ne bi bio podložan stalnim promjenama u skladu sa promjenama vlasti. Jednostavno traže da se zaštiti njihov dignitet, da se zaštite vrijednosti Domovinskog rata za koje su dali dijelove svojih tijela. Međutim, ja kraj tih prosvjeda i tog spontanog okupljanja ne vidim. Ne znam da li ga netko od nas vidi. Na ovaj način na koji se krenulo to rješavati ja ne vidim. I stalno se pitam kako je moguće da jedna Vlada u 3 godine zaradi nekoliko referenduma, da se desi i ovakvo okupljanje. Što su to činili da se ti ljudi jednostavno odlučuju na samoorganiziranje da bi zaštitili vrijednosti za koje se zalažu. Ja tvrdim da je vlast krenula krivo i to dosta često u ovom domu, da je bilo i ideoloških pokušaja da se ovaj narod, ljudi podijele, da se krene u nekom smjeru koji je do tada bio za nas nezamisliv. Krenulo je sa objavom Registra hrvatskih branitelja, ćirilicom u Vukovaru, izmjenama zakona kojima su umanjena određena prava hrvatskih branitelja pa se onda krenulo pripremati nove izmjene u tajnosti, a govorilo se da ih nema pa kasnije priznalo da ima itd. Vlast i lideri vlasti počeli su svoj po meni nikom razumljiv odnos spram najviše stradale populacije hrvatskih branitelja 100%-tnih invalida Domovinskog rata, odnos gdje su se suprotstavili svoju nadmoć institucija države i nekakav prkosni princip spram branitelja koji su odgovorili svojim razumnim zahtjevima. Podcijenili ste hrvatske branitelje, podcijenili ste njihove vrijednosti, njihovu borbu za ovu našu domovinu, podcijenili ste njihova znanja, mogućnosti i sve pokušali pretvoriti u nekakav politički folklor u kojem se više ne biraju niti načini niti izrazi, a izbjegavaju se rješenja pod objašnjenjem da je vlast odgovorna i principijelna, a da je sve ovo ustvari predizborna igra koja mora pokriti čak dva izborna ciklusa. To je gospodo draga duboko nepoznavanje braniteljske populacije koja je specifična, koja je u najtežim vremenima države sticala svoje vrijednosti za koje se danas želi da ih se štuje, da ih se poštuje i da ih se čuva. To je za mene bio bijeg vlasti, ministra od vlastitih odgovornosti, jer kako to drugačije protumačiti. Sve je krenulo sa izjavom na okruglom stolu Europskog doma Vukovar i dokumenti. Pročitat ću: "Trebalo bi istražiti zašto velika većina hrvatskih branitelja i civila koji su prošli Domovinski rat boluje od niza malignih oboljenja i PTSP-a, a riječ je o populaciji koja je pobijedila u ratu i ostvarila brojna zakonska prava dok populacija koja je bila na strani tzv. Krajine izgubila rat, nema prava, ali niti PTSP." Stavite ovo u kontekst Drugog svjetskog rata. Evo pročitat ću vam u tom kontekstu tu izjavu. "Trebalo bi istražiti zašto velika većina partizana i civila koji su prošli Drugi svjetski rat boluje od niza malignih oboljenja i PTSP-a a riječ je o populaciji koja je pobijedila u ratu i ostvarila brojna zakonska prava, dok populacija koja je bila na strani fašista, nacista i izgubila rat nema prava, ali niti PTSP." Volio bih vidjeti tog druga, partizana, komunistu ili sekretara, volio bih vidjeti taj njegov put i sve ono što bi se dešavalo nakon toga kad bi izjavio nakon Drugog svjetskog rata isto ovakvu izjavu. Na žalost ove izjave nije bila dostojna niti isprike. Dapače, krenulo se u drugom smjeru. Osnovala se inicijativa "Ja ne mrzim" da bi finale te inicijative vidjeli evo ovih dana u jednom riječkom kazalištu, gdje pripadnik te inicijative "Ja ne mrzim" na jednoj predstavi uzima fotoaparat jednog gledatelja, izbriše slike i kaže "Ja ne mrzim." Ona slika mu je djelo, na tom djelu ja se rugam svim svojim kolegama, ravnateljima kazališta, glumcima koji mi nisu po volji. Ali ja ne mrzim. Gdje smo mi svi ostali koji nismo obuhvaćeni tom inicijativom? Što s time? Na to je reagirao Đuro Glogoški odmah drugi dan. 20.10. počeo je spontani prosvjed branitelja nakon sastanka sa ministrom. 21.10. navečer ispred zgrade Ministarstva branitelja preminula je Nevenka Topalušić. Bila je pripadnika "Gromova" i nakon ranjavanja u ratu bila je u invalidskim kolicima. Neka joj je vječna slava i hvala! 24.10. izjava ministra: "Mi ćemo biti prva zemlja koja neće istupiti iz EU nego će biti izbačena. Ovakvi postupci kao i oni u Vukovaru izazivaju sablazan u EU, u diplomatskom zboru, ljudi su zgroženi, … [[Govornik se ne razumije.]] i zato sam proveo cijelu godinu vodeći ih po Dalmaciji i Slavoniji prikazujući im zadruge, drugo lice branitelja ono vedro, svjetlo i optimistično. Ne mogu vjerovati da jedna militantna skupina nakon toliko godina i dalje traži Srbe neprijatelje, a sad su im i trn u oku i Hrvati koji nisu dovoljno Hrvati." To je izjava ministra nakon tog događaja, tragičnog događaja. Jesmo li još u EU? Vjerojatno jesmo, ja mislim da jesmo. 27.10. zapalio se branitelj Damir Čakanić, želim mu da se oporavi što prije. I onda brdo, kamioni izjava sa svih razina. Ne rješava se problem, nema rješenja. Ide politika, kampanja, nema rješenja, vrlo jednostavnih rješenja. I onda u 12 mjesecu čitam izjavu zamjenice: "Može se reći da sam bila zadnji partijski sekretar, grobar koji je u partiji zagasio svjetlo. Ne znam više ni sama zašto sam se učlanila, takva su bila vremena." Da se čovjek upita gdje mi to živimo. Znači, to je zamjenica ministra gospodina Matića. I šta sada? Zaista što sad? Ona je ugasila svjetlo. E sad, hoćemo li mi taj problem riješiti ili nastavljamo dalje. Pa nemamo stotinu ministarstava koji rješavaju probleme ljudi. Imamo nekih koji se brinu o kulturnim dobrima, neki se brinu o zbrinjavanju otpada. Ovdje je ministarstvo koje se treba brinuti o hrvatskim braniteljima. I što kaže ministar? On kaže gospodo da, možete me smijeniti ali izvolite, sad ja vama dajem uvjet. 250 000 potpisa plus 1. Jel' tako bilo? Je. Znači, ako hoćete da ja odem. Jel' to bilo iskreno? Ja nadam se da je ili nije, ne znam ili je bilo u žaru borbe. Jer jednostavno ne mogu vjerovati da se ministar sam sa svim svojim moralnim, ljudskim kvalitetama upušta u takav odnos sa populacijom, da on uvjetuje tko, što i kako može ili kako se njega kao ministra može smijeniti. Ja to doživljavam da je ministar sebe pretpostavio toj skupini. Ja sam važan, ja vas vodim. Ako me ne volite – prosvjedujte ne sto dana, 300 dana. Di je tu odgovornost? Di je tu rješenje problema? Nema isprike, nema smjene, nema ničega. Izvolite po najtežoj zimi budite tamo i prosvjedujte. A onda se vlast sjeti da je taj prosvjed čak i ilegalan, to okupljanje, da je sve nešto ilegalno nakon sto dana, nakon što je završila prva kampanja, nakon što su sve priče pale u vodu da će se svi razići nakon što završe predsjednički izbori. Pa opet podcjenjujete tu braniteljsku populaciju da bi došli danas ovdje gdje smo došli današnjim danom u Sabor. Ne mogu govoriti u Saboru. I što sada? Narod vas je izabrao da ispravite greške koje su primijećene u prošloj Vladi, u prošloj vlasti. Što ste učinili u tri godine? Jeste li ispravili te greške? Jeste. Evo svakodnevni problemi izviru, angažiraju se PR stručnjaci da nas uvjere da živimo iznad svojih očekivanja bolje nego što sami znamo da živimo i da ćemo provesti predizbornu godinu ovako časteći se kroz ovaj Sabor razno raznim izrazima, a naravno lider će biti premijer koji će nas svih uvjeriti kako je zapravo on i dalje rješenje svih hrvatskih problema. Gospodo on je problem. I jedino rješenje za hrvatski narod je da se raspišu prijevremeni izbori i da ova priča dolazi svome kraju jer sve ostalo je samo formalnost gospodo draga.
Hvala lijepa. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Borić dobro ste locirali sve probleme, nabrojali ste ih i jasno je da današnja rasprava koja je o izvršenju zakona mogla je ići sasvim drugim smjerom. I obraćanje gospodina Glogoškoga jasno da ne priječi Poslovnik za koji nismo bili svi. Poslovnik nismo izglasali jednoglasno, mi smo bili protiv njega. U tom Poslovniku postoji mogućnost i može se dati prilika 10-minutnog obraćanja bez obzira što to eksplicitno ne piše, ako su gosti hrvatskog predsjednika. Ako su gosti hrvatskog predsjednika, oni i strani državljani tako piše pročitajte kolega … [[Govornik se ne razumije.]] Gospođa zamjenica ministra čak je osudila na jednom Odboru za ratne veterane izjave gospodina Bojana Glavaševića i rekla je da je to neprimjereno i drsko. Znači ta partizanka kako ste je nazvali je rekla i članica partije rekla je da to nije primjereno i da to ne može prihvatiti i da će ministru savjetovati da ukori Bojana kako ne bi tako više istupao. Ali u tom cijelom spletu okolnosti tko je trebao naći hrabrosti i reći dođite ovdje u Vladu, sjedite tu i sada ćemo raspravljati dok ne riješimo probleme? Premijer Milanović. A od njega ni traga. U 102 dana nije se ohrabrio doći do šatora ili ih jasno pozvati dođite k meni vi predstavnici 30 krovnih udruga i razriješimo te probleme zauvijek.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Đakić nisam rekao da je bila partizanka nego da je, pročitat ću ponovno: "Može se reći da sam bila zadnji partijski sekretar, grobar koji je u partiji zagasio svjetlo." To sam rekao. Tako piše. Ali to nije toliko ni najvažnije, ali sam ostao malo iznenađen kad sam to pročitao zaista jer eto žena je bila iskrena, bez kompleksa i rekla je što je htjela. Mene muči drugo, a to je što se problem vidi, on postoji i on se ne rješava, on se odgađa iz dana u dan. Institucije vlasti se prave da taj problem ne vide. I zbog toga se događaju događaji kao i ovaj danas u Saboru. Mi tada Poslovnik Sabora pretpostavimo našim građanima koji su htjeli nešto reći. Pa ako ne u ovoj sabornici mogli smo otići u neku onu malu vijećnicu pa neka se tamo izjasne. Ne, radije ćemo i dalje mi tu priču eksponirati koliko bude potrebno, pa ćemo izvlačiti ono što nam je potrebno a oni koji prosvjeduju neka prosvjeduju. Jer kako drukčije tumačiti da ministar uzme tablu i slaže on brojke i kaže taj gospodin branitelj, 100%-ni invalid ima toliko i toliko primanje. I on složi to lijepo i svi se kao trebamo sablazniti. A onda nakon mjesec dana dođe i kaže ministar Matić potrošio 400 tisuća kuna na službenoj kartici. Što sad ne uzme tablicu pa nam objasni gdje sam ja to potrošio 400 tisuća kuna? Ne, a znate zašto? Nema odgovornosti, nema rješenja. Ima samo želje da se problem i dalje ili odgađa ili potencira jer jednostavno to se riješi. Hoću dati ostavku, pa kako da trpim da mi je netko umro na vratima ministarstva? Pa ne bi dana bio tamo unutra, pa nema te funkcije zbog toga koja bi to otrpjela. Idemo dalje.
Željko Sabo, replika.
Poštovani gospodine saborski zastupniče meni osobno smeta, bar kad se tiče ove teme, što u svom obraćanju obraćate se nama ili meni i postavljate eventualna pitanja što ste učinili, što činite ili bilo što. Osobno me na neki određeni način, a možemo i porazgovarati tko što čini i tko što želi učiniti. Ali evo, zašto me to pogađa? Zato što je moj telefon dostupan javnosti i bez obzira kakav sam ali netko ima i povjerenje i konkretna. Sinoć, ne znam u koje vrijeme, u koje doba sam razgovarao sa jednim braniteljem iz Hercegovine gdje sam prikupljao i prikupljam određene informacije za prijedlog i nas članova Odbora za ratne veterane pa i moje osobno ime kao saborskog zastupnika u eventualno izrađenom, ne eventualno nego u budućem nacrta Zakona hrvatskih branitelja. Prema tome, smeta me, oprostite molim vas, nikad se neću obraćati vama sa određenom dozom krivnje ili bilo čega drugoga. Ako govorimo bilo što drugo gledam ravno, gledam u kameru obraćam se hrvatskim braniteljima koji možda slušaju i oprostite mi ali evo ovo doživljavam na neki način osobno bar kad se tiče braniteljske teme.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Pa ja se obraćam kolegama u Saboru, vjerojatno i javnosti kroz određenu mogućnost i govorim ono što mislim. Ja sam rekao što mene smeta. Smeta me da se neki problem očito ne želi riješiti jer su jasni i postavljeni uvjeti kako bi se to uvjeti mogli ispoštovati i riješiti. Smeta me taj formalizam kad nam je potreban a kad nam nije potreban onda nam ne smeta, razumijete? Poslovnik Hrvatskog sabora pa jel moguće da ga nismo nijednom prekršili u tri godine? Na što da vas vraćam? Na onaj petak sada kad smo glasali o jednom zakonu koji je važan za svih? Što je ono bilo? Po Poslovniku, sve po Poslovniku, pa dobro. Mi tvrdimo da je bilo protivno u jednom dijelu o.k. Šta sada? Nitko nikada nije pogriješio, nikad nitko nije postupio protivno Poslovniku. Ali ovdje je došla jedna skupina ljudi koja je htjela nešto reći. I što sada? evo sada branimo principe i ministar brani svoje principe, neće on ni da čuje ako je principijelan. Što me briga tko tamo dolje prosvjeduje. Ja imam svoj princip i ne idem. Eto. Ali ja tvrdim da bi u cilju tog rješenja očito trebao možda odustati od tog svog principa da se preuzme odgovornost jer nisu se ti ljudi sjetili nešto prosvjedovati kao što im se pokušava tamo imputirati. I rekao sam i nabrojio razloge i načine zbog kojih je do tog okupljanja došlo. A vi ćete sa lijeve strane govoriti ono što vi mislite da je, a mi ćemo s ove strane ono što mi mislimo, a narod je taj koji čeka na svoje tri minuta kada uzme papirić i kaže ovo može biti rješenje ili ovo nije rješenje za Hrvatsku, pa ćemo vidjeti kako će to završiti. Hvala lijepo.
Kolega Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Kada bih raspravu ograničio samo doista na ovo što piše u ovom izvješću dakle na brojke i ono što je napisano uz brojke, mogao bih reći evo ovo izvješće u koncepciji ovako kako je predočeno ima prolaz. Međutim kao i predsjednik Sabora ja isto mislim da treba doista reći ono što se događa pred očima svih nas, treba govoriti o problemima koji jesu u društvu, o problemima koje nam branitelji pokušavaju prenijeti za koje govorimo da nisu argumentirani, a sami im ne dajemo baš priliku da ih argumentiraju i da ih svi čuju. Branitelji su svjesni svega onoga što se događa u društvu, svjesni da tešku situacija u kojoj žive veliki broj hrvatskih građana dijele zaista sa njima, dapače, veliki broj njih živi u puno težim uvjetima nego što možemo i zamisliti, poglavito govorim o braniteljima kojih se ovo izvješće, ova provedba zakona najmanje tiče, a to je uvjerljivo najveći broj hrvatskih branitelja. Institucije koje trebaju na izravan način skrbiti o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji trebaju govoriti i o ostalim pojavama vezanim uz Domovinski rat, trebaju govoriti o svim njegovim vrijednostima i ukazivati na sve ono što unosi, a usudim se reći nemir u populaciju koja je brojčano strašno velika, a po svojim vrijednostima neizmjerna. Kada to govorim mislim da ne možemo dopustiti da postoje organizacije u ovom društvu, ne da ne postoje nego ne možemo ih slušati u svojim kako bih rekao iznošenjima sumnji recimo opravdanost Operacije Oluja, iznošenjima sumnji da li je u samu srž Domovinskog rata, da li je on 100% obrambeni i osloboditeljski ili je jednim dijelom i građanski. I te i takve organizacije također žive od proračuna RH, samim tim i od onih ljudi koji su sudjelovali u Domovinskom ratu i stvarali ovu zemlju. Dakle ne mislim da ih treba zabraniti, ali treba ukazati na ono što oni govore i zašto se zalažu. Naravno da moramo govoriti o Domovinskom ratu, istinito, činjenično i argumentirano i tu mora biti država ispred svih sa svojim ministarstvima u ovom slučaju Ministarstvom branitelja koje to mora poticati, ali na način da čuva i štiti vrijednosti Domovinskog rata jer ministarstvo nije znanstvena institucija jer ono ne može poticati ad hoc rasprave o tome u kakvoj su situaciji branitelji, što oni jesu, imaju li PTSP ili nemaju odnosno što je s onim drugima i zašto oni nemaju PTSP. Kada se na to reagira onda se govori kako je ta populacija osjetljiva, kako ne razumije itd., itd. Ja pitam zbog čega mi to radimo? Ako se želimo baviti znanstvenim radom ha onda pređimo u neke znanstvene institucije pa to potaknimo i bavimo se time. Ministarstvo treba štititi sve ono što čini skrb o populaciji koju predstavlja, a ne to gurati u resore drugih ministarstava, ne pretapati to sa svim onim što ni u ludilu se ne može poistovjetiti niti biti slično onome što se događalo ljudima koji su stvarali slobodu i demokraciju na najteži mogući način uz najteže žrtve. Rasprava mi ne ide u smjeru optuživanja već zaista pokušavam ono što danas nisu imali prilike predstavnici branitelja objasniti, ono što ja mislim zašto je došlo do prosvjeda koji traje već skoro 100 dana ili preko 100 dona dakle od 20.listopada 2014. Dakle ovo izvješće mora nam poslužiti kao podloga kako bi konačno proveli raspravu o tome zbog čega su nezadovoljni hrvatski branitelji, zbog čega su 100%-ni invalidi prve skupine izašli na ulicu, mi pred tim jednostavno ne smijemo zatvarati oči. To se ne događa negdje drugdje, to je tu pred nama već preko 100 dana i mi to na neki način moramo zajedno sa njima pokušati riješiti, a ne zatvoriti oči kao da je to negdje daleko od nas. A zašto se to događa? Ja mislim da je to posljedica sustavnog narušavanja digniteta i dostojanstva hrvatskih branitelja, a pokušat ću to preciznije definirati. Kada se sustavno narušava osobnost svakog čovjeka, hrvatski branitelji su doista ljudi, kada se igramo inteligencijom tih ljudi na način da im objašnjavamo kako je objava Registra čast, kako je to ponos svakog branitelja kao da do tada dok nije objavljen nisu mogli biti časni i ponosni zato što su sudjelovali u Domovinskom ratu a ne da je to grubo zadiranje u njihovu Ustavom zaštićenu privatnost. Kada se lamentira o njima na neargumentiran, neznanstven način o tome zašto je stanje u kojemu se nalaze ovakvo ili onakvo, zašto imaju PTSP, zašto oni drugi nemaju, pa onda nije iznenađenje da je danas ovakvo kakvo je. I kome je dobro? Nikome. A pitanje sebi sam postavio a postavljam i svima nama zbog čega je to tako. Rekao sam u jednoj replici zašto registar hrvatskih branitelja, umjesto što je po tarabama i ne znam koje kakvim podlogama, pa zašto on nije na serverima svih bolnica. Pa kada Đuro Glogoški 100%-tni invalid prve skupine dođe na Rebro, kada ukucaju njegovo ime i prezime i OIB da odmah znaju tko je Đuro Glogoški u smislu njegove bolničke anamneze i da ga pitaju šta ti je i ponude mu efikasnu uslugu. Zašto nije u državnim institucijama od porezne pa nadalje a ne da se mora stalno potucati od ureda do ureda, vaditi potvrde ne starije od 6 mjeseci ili ne znam kakve kako bi dokazivali svoju pripadnost nečemu što postoji već 4 stoljeća. Nije li bit registra koji se radio kada se radio ustvari ta a ne da svi možemo čačkati po njemu i gledati i vidjeti evo ovaj nije bio u ratu, ovaj je bio. Čemu to? Ne mislite li da je to jedna prije svega podjela u društvu a ne popis časti i ponosa? Danas rješavamo pod navodnicima problem zdravstvene skrbi branitelja za koje smo se koliko sam čuo i sa lijeve i s desne strane ili bolje rečeno u nekom konsenzusu za koji smo tvrdili da zaista nije dobar. Ali ga isto rješavamo ad hoc rješenjima veteranskih bolnica koje do onog trenutka kada budu mogli pružiti zaista pravu i potpunu zdravstvenu skrb hrvatskim braniteljima, pitam se da li će uopće razlog njihovog postojanja biti opravdan jer nisam siguran koliko će hrvatskih branitelja obzirom na njihovu smrtnost ili suicide do tada ostati. Zašto se skrb koja se pokazala neću reći najboljom ali koja je kao jedan od osnovnih uvjeta imala dakle uvjet da sudioništvo u Domovinskom ratu je kriterij kojim se ostvaruje opskrbnina, zašto je jednostavno prebrisana ovako gumicom iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja i prebačena negdje drugdje po drugim kriterijima, na drugi način i onda se kaže da je to afirmativno a neki dan smo čuli na sastanku gdje su bili predstavnici ministarstva da i ministarstvo misli da se to treba vratiti u Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Zašto inzistiramo na takvim stvarima? Zašto u odnosu na probleme koji se tiču ljudi ne razgovaramo sa tim ljudima? Nije li u sferi rješavanja svih problema uvijek postojao dijalog između onih koji donose promjene i onih kojih će se te promjene ticati pa da u nekom konsenzusu zajedno pokušaju naći nešto najbolje, to je ovdje očito izostalo. I još jedna rečenica, uskoro dolaze izbori i kada taj mandat završi to će biti već skoro 30 godina od početka Domovinskog rata. Sjetite se da je prošla država trajala 45 godina. I ne mislimo li mi svi da je doista vrijeme da se knjiga Domovinskog rata kada su u pitanju hrvatski branitelji doista zatvori, ne mislim doslovno ali kroz jedan zakon koji će u sebi doista sublimirati sve, jasno kristalno vrijeme, definiciju, pojam Domovinskog rata sa svim njegovim vrijednostima i sa svim onima koji su zaslužni za neovisnost Hrvatske zajedno sa njihovim pravima. I zašto je problem da se to pitanje ne riješi Ustavnim zakonom po proceduri organskog, dakle dvije trećine od ukupnog broja ljudi koji jesu u Hrvatskom saboru. Izbjeći ćemo mogućnost promjene zakona sa promjenama vlasti. Izbjegli bi mogućnost politizacije s bilo koje strane, dali bi mir i sigurnost što je u psihološkom smislu jako važno populaciji branitelja i njihovih obitelji i mogli bi se mirno i bez tenzija znanstveno baviti Domovinskim ratom, fenomenom zajedništva kako bi ga usmjerili ustvari u onome što nam je svima najbitnije, dakle stvaranju boljeg života kako nam djeca ne bi odlazila nego bi ostajala u ovoj zemlji za koju je plaćena visoka cijena. Hvala lijepo.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Milas lijepo ste rekli da, da država ima pravo i obavezu skrbiti o stradalnicima iz Domovinskog rata i to je definirano člankom 58. hrvatskog Ustava u kojem jasno kaže da posebnu skrb država posvećuje zaštiti osoba sa invaliditetom i njihovu uključivanju u društveni život. Posebnu skrb država posvećuje zaštiti hrvatskih branitelja, ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. Ne može se zabraniti primjera humanitarne pomoći itd., evo to je u članku 58. Uključivanje u društveni život. Pa zar nije i današnji nastupni govor koji je trebao biti gospodina Glogoškog za koga su se zalagali pa skoro svi klubovi koje sam čuo u današnjoj raspravi. Zar nije treniranje mišića odbije jednostrano od predsjednika Sabora a klubovi zastupnika svi su rekli da bi podržali i dopustili da se on obrati jer ima i mogućnost u članku 10. 29. s obzirom da je danas na sjednici branitelji i sam Đuro Glogoški bili gosti za koje je predsjednik Sabora dozvolio da uđu u Hrvatski sabor, da budu kao gosti i mogu prisustvovati, svi oni koje je pozvao predsjednik Sabora, tako piše u tom članku. Na sjednici može održati govor i strani državnik kao gost na poziv predsjednika Hrvatskoga sabora. I strani gost, i strani gost. Znači hrvatski gost i strani gost. Pa jednako tako. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa gosti su, gosti su, tko su gosti u Hrvatskom saboru. Pa mislim da je došao strani gost Tomo Grobar Nikolić predsjednik Srbije, četnički vojvoda onda bi on mogao govoriti.
Ako bi mu dozvolili a ja mislim da mu ne bi dozvolili.
Pa po službenoj dužnosti predsjednik Sabora mu može dozvoliti. … [[Upadica se ne čuje.]] I zato smatram da klubovi zastupnika koji su se izjasnili ponovo apeliraju na predsjednika Sabora da se sastane predsjedništvo i da odluče …
Kolega Đakić, svaki puta …/… … da ne treniraju mišiće više na hrvatskim braniteljima. Kolega Đakić, svaki puta pređete vrijeme. … [[Upadica se ne razumije.]] Svaki puta pređete vrijeme, a većina kolega se toga pridržava i ako treba dovršiti rečenicu toleriramo da se prijeđe vrijeme, ali svaki puta to napravite. Kolega Milas, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Đakić slažem se s vama. Ja jako cijenim što se predsjednik Sabora obratio zastupnicima odnosno hrvatskoj javnosti i dao svoj doprinos traženju ili trasiranju nekakvog puta koji će ići ka rješavanju ovog problema. S druge strane, jako mi je žao što se to nije dogodilo prije godinu i pol, dvije dana, prije nego su se počela događati sve ono u Vukovaru vezano za ćirilicu. Možda bi glas razuma i tada mogao doprinijeti nečemu što bi iznašlo nekakvo rješenje, odnosno što bi spriječilo događanja koja su se poslije događala. Ja osobno mislim da klubovi zastupnika, zajedno sa predsjednikom Hrvatskog sabora, mogu donijet odluku gdje će se i predsjednik Sabora i predstavnik hrvatskih branitelja obratiti javnosti i zastupnicima i da nema tog poslovnika i tih principa koji mogu biti iznad mira, stabilnosti, dijaloga, prosperiteta jedne zemlje, a hrvatski branitelji doista jesu vrijedan dio ove zemlje, najzaslužniji za njeno stvaranje, mislim da bi nam svima bilo bolje. Mislim da ne moramo robovati pukim principima i da nekakvim konsenzusom svih nas jer svi koliko vidim smo za to da se to riješi, svi držimo do Domovinskog rata onako kako bi trebalo držat, pa napravimo to zajedno, neće nam to nitko zamjeriti, budite sigurni. Hvala lijepo.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Milas, zaista hvala vam i na vašoj ovako razložnoj i argumentiranoj raspravi. Vi ste i svojim načinom rasprave u stvarnosti dotaknuli sve probleme hrvatskih branitelja i zbog čega smo danas tu gdje jesmo. I dobro ste rekli, 30 godina je skoro od završetka Domovinskog rata i 30 godina, zar nakon toga se branitelji moraju ispričavati. Zar djeca branitelja, a vjerujte nakon unazad dvije godine, tri godine osjećaju potrebu da ne priznaju da su im roditelji bili u Domovinskom ratu. Govorili ste i o registru i upravo za što je taj Registar branitelja trebao služiti, a dobro se sjećamo za što je on želio da posluži. Zlurado se smijalo sa ove strane, meni desne, dakle lijeve, kako će se naći tisuće i stotine hrvatskih branitelja lažnih koje će sada prokazati i više neće postojati, izbrisati se. Evo tu nam je ministar i dobro znamo koji je rezultat. A što se s tim učinilo? Dobro ste rekli, ništa. Ponizilo ih se. Ponizilo se branitelje, djecu hrvatskih branitelja, obitelji su se ponizile. I dobro ste sve govorili i zaista trebalo bi prestati s tim, trebalo bi vratiti dignitet. Lako je samo govoriti. Ja se divim zaista svakom hrvatskom branitelju i braniteljici, ja to nisam bila, na drugi način sam radila nešto u ovoj Hrvatskoj i mislim da sam bila u ratu i da mi je netko poginuo od one strane teško bih zaboravila, teško bi oprostila, a nisam rođena i nisam odgajana da mrzim, ne, nego da poštujem.
Odgovor na repliku, Zvonko Milas.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice Sumrak, ja ću još jednom ponoviti svoje razmišljanje. Dakle najgora je stvar kada se stvaraju podjele u društvu, posebice među hrvatskim braniteljima. Osobno kao branitelj nikad mi nije palo na pamet napasti ni Freda Matića ni Đuru Glogoškog, dapače, niti bih dao da njih kao branitelje bilo tko napada. Oni su tu jedno. Ali upravo zato, još jednom, svi klubovi zastupnika zajedno sa predsjednikom Hrvatskog sabora pa pokušajmo mi izdignut se iznad svega toga, iznad svakodnevne politike, pokušajmo mi naći zajedničko rješenje u svim ovim problemima koji jesu. Bit će nam bolje svima, vjerujte. Hvala.
Potpredsjednik Nenad Stazić, izvolite.
Zahvaljujem. Pa mislim da je jako dobro da danas vodimo ovu raspravu. Dobro je i to što ona teče ovako mirno, dostojanstveno, ali ona je prilika da vidimo kakva smo mi država, kakvo smo mi društvo, kakva smo zajednica, pa na koncu i kakvi smo ljudi jer država i društvo koje ne poštuje one koji su branili ovu državu, to društvo je bilo vrlo loše, upravo nakaradno. I dobro je da se danas otvorila mogućnost, otvorila prilika da javnost vidi kakav je status danas branitelja, kako se zakon o njihovim pravima poštuje, a u tom izvješću mi možemo pročitati da su sve obaveze iz ovoga zakona u predmetnom razdoblju izvršene. Dobro je da se ova rasprava vodi i zbog toga što smo u raspravi u ime kluba SDP-a mogli čuti kako je Zakon o pravima branitelja za mandata ove Vlade i mandata ovog ministra mijenjan i da su ta prava branitelja proširivana u odnosu na zatečeno stanje i to u 2012. i u 2013. godini i to je taksativno ovdje nabrojeno u govoru u ime kluba SDP-a. Dobro je da se ova rasprava vodi i zbog toga što smo imali priliku čuti govor predsjednika Leke koji je naveo što je sve on činio u ime Hrvatskoga sabora da proba riješiti problem. I na kakvo je nerazumijevanje i na kakvu je želju ili odustanak od želje za dijalogom naišao s druge strane. Jedino je šteta da predsjednik Leko taj govor nije održao prije podne. I ja mislim da bismo možda u tom smislu trebali mijenjati odredbe Poslovnika i dati mogućnost predsjedniku Sabora da se obrati Saboru u trajanju od 30 minuta kao i predstavnik predlagatelja nekog zakona kad smatra da je to potrebno. Ali nikako ne bismo smjeli predsjedniku Leki dopustiti da se prije podne obrati Saboru bez da prije toga promijenimo Poslovnik. Jer čuvati, držati se Poslovnika to je sadržaj naše prisege i svatko onaj tko se zalaže da se ne držimo Poslovnika ili zakona taj poziva da odbacimo prisegu koju smo dali, da budemo lažljivci i da se u tom svjetlu predstavimo naciji, a to je ja mislim jako opasno, jako opasno. Dobro se iz ovoga izvješća vidi kako su uređena i koja su to sve prava koja imaju hrvatski branitelji. I ako trebamo raspravljati o tome da se ta prava povećaju, prošire, da im se dodaju još neka prava razgovarajmo o tome. Osobna invalidnina, posebni doplatak, doplatak za njegu i pomoć druge osobe, ortopedski doplatak, obiteljske invalidnina, povećana obiteljska invalidnina, uvećana obiteljska invalidnina, doplatak za pripomoć u kući, opskrbnina za one slabijeg imovinskog stanja, naknada obiteljske invalidnine za obitelji zatočenih i nestalih, naknada u visini obiteljske mirovine za obitelji zatočenih i nestalih, usluge osobe za pružanje njege i pomoći, njegovatelj, jednokratne novčane pomoći, izdatci za potpore za ortopedsko-invalidska pomagala, dodjela osobnog automobila s ugrađenim odgovarajućim prilagodbama, pomoć djeci hrvatskih branitelja – stipendija, stambeno zbrinjavanje, mirovine i mirovinska primanja, prava iz zdravstvenog osiguranja, prednost pri smještaju u umirovljeničke domove, upis u obrazovne ustanove i financiranje troškova pripremnih tečajeva za upis na visoka učilišta, pravo na besplatne udžbenike, prednost pri zapošljavanju, carinske i porezne olakšice, psihosocijalna pomoć. Vrijednost svega ovoga je gotovo 6 milijardi kuna. Možda je malo. Hajmo vidjeti jel' možemo to povećati? Ali onda razgovarajmo o meritumu stvari i recimo za koju od ovih svrha je premalo planirano, za koju se premalo izdvaja i zbog kojih to svrhe netko od branitelja trpi. Ja mislim da je jedan učinjen grijeh odmah nakon rata što je mnogo branitelja poslano u mirovinu, što ih se nije probalo zaposliti i na taj način resocijalizirati. Mislim da bi im danas bilo lakše, puno lakše da su mogli raditi. Danas nakon toliko godina oni više nisu dakako za svijet rada i tu grešku, taj grijeh je nemoguće ispraviti. Učinjeno je puno i ministar Matić to često ističe sa osnivanjem braniteljskih zadruga i ja mislim da je to pravi put rehabilitacije. Branitelji tamo mogu raditi, mogu svoje proizvode iznositi na tržište, imaju tu svesrdnu pomoć ministarstva. I kad sam u Kninu obilazio one njihove tamo štandove vidio sam i razgovarajući s njima vidio sam da su oni zadovoljni. To je jedan pravi način rehabilitacije i hajmo razgovarati o tome da osnujemo još više tih zadruga, da im pomognemo, da ta pomoć bude stvarna i konkretna. E sad, odnos prema zakonu. Branitelji su se borili za jednu demokratsku državu i za vladavinu prava u njoj, u to sam siguran. I ja mislim da se nisu borili za nered i za anarhiju. I ja se čudim kad se danas evo kolega Đakić toliko puta, pa onda i kolega Milas zalaže za to da mi prisegnuti zastupnici prekršimo neki propis koji smo si sami donijeli. Pa ako je taj šator razapet bespravno, bez dozvole onda napišimo, promijenimo zakon. Dajmo braniteljima pravo da razapinju šator i bez policijske dozvole, ali dajte nastojmo da se svi ponašamo zakonito jer ja mislim da je to neobično važno. To je važno za demokraciju, za zdravlje društva. Jedan od zahtjeva ili osnovni zahtjev je smjena ministra i njegovih pomoćnika. Ministar se postaje voljom premijera i ministar se prestaje biti voljom premijera ili izborima, nema trećeg načina ili promijenimo i tu zakon, pa recimo ministra branitelja biraju direktno branitelji nikakav premijer. Bit ćemo doduše izuzetak u svijetu, ali ako netko misli da je to put onda neka predloži takav zakon pa ćemo ga raspraviti. Ali nemojmo poticati stradalnike, one kojima je i tako dovoljno teško, nemojmo ih poticati da nasilno ruše Vladu ili nekog ministra jer je ta Vlada izabrana na izborima. Što je sa hajmo razgovarati što je sa civilnim stradalnicima, netko tko je ostao invalid jer je dobio šrapnel u kičmu kad je pala bomba oko svoje kuće, nije bio branitelj. On je u istom položaju, on je jednaki invalid i tu tek trebamo donijeti propis da i te ljude zaštitimo. Pa i oni su naši građani, pa nisu oni stranci. E sad, treba nešto reći i o reprezentativnosti. Ljudi okupljeni u šatoru u Savskoj 66 ne predstavljaju ukupnu braniteljsku populaciju. Oni predstavljaju svoje udruge, predstavljaju sebe i predstavljaju neki interes. Posve je legitimno da bilo koja grupa branitelja kao i bilo koja druga grupa društva ima neki politički interes. To je posve legitimno. Ali ja mislim da nije dobro iskorištavati braniteljski status da bi se borilo za neke političke interese. Kao što nije dobro manipulirati braniteljima, a radilo se to. Sjetimo se Čondića na splitskoj Rivi, odbačen je poslije kad je ispunio svoju svrhu tko ga se više sjetio. A vuklo ga se po predizbornim skupovima i davalo mu se papirić u ruke da izađe i čita. Bojim se da će tako proći i Đuro Glogoški, a ne bi bilo dobro da tako prođe kao Čondić. Sjetimo se Bešteka koji je ministru vratio protezu jer da on nije lažni invalid. Pa nije bio lažni invalid, ali je kasnije osuđen pravomoćno jer si je dao, izradio viši stupanj invalidnosti nego što je imao pravo. Za razliku od njegovih kolega koji su bili invalidi iste kategorije ali nisu to napravili. Nije dobro manipulirati braniteljima i stradalnicima. Oni su ugrožena skupina, s njima je lagano manipulirati. Čime se urušava odnos prema braniteljima? Evo takvim postupcima. Čujem razapet će se šator u Splitu zbog onog natpisa što je maknut natpis za dom spremni, a taj, evo me završavam, a taj natpis ruši dignitet Domovinskog rata i ugled branitelja. Hvala.
Replika, Zvonko Milas.
Hvala lijepa. Kolega Stazić nedavno je premijer u svom obraćanju, mislim da je to bilo na aktualnom satu, rekao da su branitelji populacija kojom se ne manipulira odnosno da nisu izmanipulirani. I ja mislim da je on to rekao iskreno i dijelim njegovo mišljenje. A ja nikad nisam pozivao na kršenje zakona, dapače pozivao sam na rješenje problema. I mislim još jednom ako se klubovi svih zastupnika i predsjednik Hrvatskog sabora dogovore o nečemu što će značiti doista rješenje da to nije kršenje zakona već nešto sasvim drugo. A sjetite se početka obnašanja vaše vlasti, nismo ni sat vremena sjedili ovdje pa smo riješili način kako župani mogu ući u Hrvatski sabor. Donijeli smo Komadinin zakon ovako. Znači, ako postoji cilj postoji i rješenje. Zbog čega to ne možemo primijeniti i ovdje? I još jedan detalj, upravo ste vi, možda se toga nećete sjetiti, predsjedali plenarnom sjednicom kad smo raspravljali o Zakonu o jedinstvenom tijelu vještačenja. Ne mogu se više sjetiti, mislim da nije bio ministar Matić ali nakon svih argumenata i nakon obrazloženja da su manje-više svi branitelji izvještačeni i kada im je rečeno pa upravo zato, zbog čega mijenjate nešto što je maltene gotovo i što ne znači više nikad visoke novce za ovu državu vi sami ste rekli predlagateljima pa zbog čega to … [[Govornik se ne razumije.]] Zašto mičete taj zakon? Ja sam stajao kraj vas kad ste to rekli. I dijelio sam vaše mišljenje. Nadam se da i danas imate takvo mišljenje o tome. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Nenad Stazić.
Pa sad je li ova grupa branitelja koja ne predstavlja sve branitelje, ukupnu populaciju, izmanipulirana ili nije izmanipulirana o tome može svatko od nas imati svoje mišljenje pa i premijer. Ja sam ovdje iznio svoje mišljenje. Ja osobno mislim da je vrlo loše kad se dio braniteljske populacije i to manji dio koristi u političke svrhe. Zašto? Zato što to dijeli braniteljsku populaciju a to nije dobro. Zar vi mislite da bi bilo teško organizirati protuprosvjed branitelja iz SDP-a, HNS-a, IDS-a da ih pozovemo da dođu pred HDZ i da traže, viču vratite pokradeno? Ali znate što, znate što bi mi napravili? Suprotstavili dvije grupe branitelja. Nećemo to raditi, toliko smo odgovorni. I zato onaj tko ih podržava i potiče u tom prosvjedu u kojem ne znaju artikulirati niti zahtjev taj njima čini zlo. Vi mislite da oni čine zlo ovoj Vladi i ministru Matiću. Pa to je možda neugodno za durati, možda je to malo neugodno za durati ali čitajte komentare po portalima, pogledajte kakav je odnos građana prema tome, izmijenio se. … [[Upadica se ne razumije.]] Građana koji pišu tamo, ja ne znam koji su. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nisu im simpatični ovi pod šatorom, to vam hoću reći, nisu im simpatični. Ti komentari nisu lijepi za njih. Pa meni je krivo da moraju branitelji durati takve komentare. Zato što su pristali da podržavaju jednu političku opciju i da smjenjuju jednu Vladu u međuizbornom razdoblju. I kolega Milas, gledajte vi govorite o Zakonu o županima u Saboru. Promijenili smo zakon. Vi ste danas pozivali na to da ne poštujemo Poslovnik, da ne poštujemo propise. Ako vi mislite da to treba promijeniti promijenimo Poslovnik, predložite promjene.
Hvala lijepa. Miroslav Tuđman, replika.
Kolega Stazić, vi ste ovdje rekli da je ministarstvo učinilo sve da se zakon poštuje, da su sva socijalna prava ispoštovana. I sveli ste problem branitelja na socijalni problem. S druge pak strane oduzeli ste im svako pravo da političke poruke mogu slati. Po kojoj to osnovi ta jedna grupacija, samo ta grupacija ne može imati svoje političke poruke nego ste iz ovih vaših kvalifikacija da to ne znaju artikulirati, drugim riječima da su politički nepismeni, da su neobrazovani, da ne znaju reći svoje stavove i da su izmanipulirani. To je nešto najružnije što možete reći određenim ljudima. Znači, kao branitelji, kao ljudi koji su se borili za Hrvatsku državu znali su što rade, a sada ne znaju što rade odnosno nemaju pravo. Na koji način onda možete protumačiti osim da su izmanipulirani sa jednim realnim problemom koji branitelji iznose iz dana u dan? Činjenica jeste da u ove tri godine Ministarstvo branitelja se sve više razvlašćuje. Tako da čak i ovi vaši argumenti koje ste ovdje iznijeli da se radi o 6 milijardi za socijalnu pomoć nisu točni zato što je budžet ministarstva oko milijarde. Kažete veliki je grijeh što su otišli u mirovinu, preveliki broj, 72 tisuće ako se ne varam je u mirovini na 500 i nešto tisuća to je valjda ne znam 14%, a neće valjda biti da su svih 14% od ukupnog broja branitelja greškom otišli. Prema tome, ovakve kvalifikacije koje nisu racionalne nisu izbalansirane naprosto ne pomažu. S druge strane ministar i točno je da ministar imenuje predsjednik Vlade, ali isto tako ministra smjenjuje odnosno predsjednik Vlade smjenjuje ministra koji nije u stanju komunicirati sa grupacijama za koje je zadužen.
Hvala. Nenad Stazić odgovor na repliku.
Kolega Tuđman pa ja ne znam sada koji ste vi dokument čitali. Dakle rekapitulacija troškova po svim pravima 5 milijardi 923 milijuna 78 tisuća 806 i 75 lipa. To je rekapitulacija troškova gotovo 6 milijardi. Kažete da ja njima oduzimam pravo da politički djeluju, ne, svatko ima pravo politički djelovati. I ova grupacija ima pravo se zalagati za to da HDZ dođe na vlast i da SDP i njegovi koalicijski partneri siđu s vlasti, pa to je njihovo pravo. Ali raditi to dijeliti branitelje zbog toga da biste imali eventualnu političku korist od toga, oprostite radite medvjeđu uslugu tim braniteljima jer svoju političku orijentaciju trebaju izraziti na izborima, a ovdje moraju biti što jedinstveniji, a ne se izdvajati iz ukupne braniteljske populacije i štititi neki ili zagovarati neki politički interes na koji oni imaju pravo. A neobrazovanim sam nazvao one koji ne znaju da je ćirilica i hrvatsko pismo, da se koristilo u cijeloj Bosni, da su ga Franjevci isključivo koristili uz glagoljicu, a tek su kasnije dobili latinicu. I onaj tko razbija hrvatsko pismo, a ne zna da je to hrvatsko pismo koje se zove hrvatska ćirilica, a ponegdje i bosančica, oprostite taj je nedovoljno obrazovan i trebalo bi u Vukovaru u Dvorcu grofa Eltz napraviti izložbu pisanih hrvatskih spomenika na ćirilici i pozvati da tu izložbu otvore.
Nemojte iz klupe dobacivati. Ima pravo i krivo govoriti i vi ponekad krivo govorite. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Stazić, malo sam ostao ugodno iznenađen. Mislim da ovaj američki vaš PR koji ste angažirali da je njega angažirao samo premijer, ali izgleda da on radi sa svima vama. Vi ćete izgledati ko cvjetići do kraja godine i to je dobro i drago mi je. Međutim niste dugo izdržali do druge replike razumijete, treba upornost. Ali sada se vratimo na bit onoga što ste govorili. Kažete ima ovdje prava pa su onda pobrojana, pa su ostvarena itd. evo jedan primjer sa moga otoka. Mi smo nedavno smijenili tj. raspustili vijeće i gradonačelnicu SDP-ovu itd. Zašto? I jedan od razloga, upravo zapošljavanje branitelja. Prije sezone raspisao se natječaj za jednog sezonca vatrogasca i čovjek je hrvatski branitelj, ima obitelj i javio se i priložio sve. Znate tko je zaposlen? Dijete SDP-ovog jednog predsjednika Udruge umirovljenika. I taj je predmet u Ministarstvu branitelja. Dobio je odgovor 700 grešaka ali nijedan razlog da ga se zaposli, razumijete. E o tome se radi. Ja sam pisao izvješća o otocima i onda pobrojite svih na poziciji uprave, imate ne znam 200 milijuna, ali se u otoke uloži milijardu i pol. Tako i ovdje 5 i 900 ali iz ministarstva je išao jedan dio, drugi je ovo što je kazao kolega Šuker HZMO. I to tako ide. Ali nemojte nas uvjeravati u nešto što ne stoji. I rekli ste da se ministar postaje voljom premijera, je, ali ovaj ministar on je rekao i način na koji ga se može smijeniti bez volje ministra, tj. premijera 250 tisuća potpisa i igramo se politike, razumijete. To čini razliku. A premijer može reći ne treba 250 tisuća odi Predrag, odi da riješimo problem, ali stvar principa zašto to neće. O tome se radi.
Pa postoje druge mogućnosti koje vi znate ali ih ne koristite. O tom po tom. Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Ne znam za ovaj slučaj koji ste rekli ali ako je on točan ja ga svakako ne odobravam i očekujem ako je sve to istina da ministarstvo tu počinjenju grešku ispravi jer to se ne može opravdati ni odobravati, toliko se valjda razumijemo. Mislim da je ministar rekao 250 tisuća potpisa jer ima 500 tisuća branitelja pa ako je polovica braniteljske populacije za njegovu smjenu, a ne samo Đuro Glogoški i njegova grupa onda je on spreman otići. Ali 250 tisuća branitelja. A najveći dio tih branitelja podržava ministra jer znaju tko je Matić, jer znaju da je Matić istinski heroj Vukovara, to znaju. Većina branitelja podržava Bojana Glavaševića i da je netko drugi napao Bojana Glavaševića onda bi ga razapeli, a s pravom. Napadati tako sina Siniše Glavaševića oprostite to je meni upravo neshvatljivo i to bez razloga. Vrijeđati ih kada dolaze na posao, vikati ministru ubij ga, ubij ga. Svoje Đuro Glogoški i ova grupa su svoj odnos prema institucijama ove države pokazali jutros kada su vrijeđali i ministra i ovaj Sabor i predsjednika Sabora koji je toliko truda uložio da ostvari dijalog s njima. Znate ako netko nije za dijalog, ako netko ima za cilj ja hoću srušiti ovu Vladu i radit ću to svim sredstvima zakonitim i nezakonitim i koristit ću se i svojom invalidnošću i svojim boračkim statusom, mi u tome njega ne možemo spriječiti. Ali ako ga u tome inspirirate radite zlo i njemu i društvu. I ukupnoj braniteljskoj populaciji. I ja vas pozivam u ime razuma da to prestanete raditi.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Staziću kažete nisu to svi branitelji, točno nisu svi pod šatorom, niti jedan dan nisu svi ali su u kontinuitetu skoro svi. Svaki dan dolaze, odlaze i opet dolaze. I opet odlaze i potpisuju, nisu to nepismeni ljudi niti ne znaju artikulirati svoje zahtjeve. Na 10 stranica zadnji uput u Hrvatski sabor, na 10 stranica gusto pisanog teksta sa svim obrazloženjima i potpisa 10 stradalničkih udruga, pogledajte, ovo nije nikakva obmana, ovo nije nikakav manipulacija, ovo su stradalničke udruge koje su potpisale, koje zapravo iz ovog zakona imaju, ostvaruju prava ali su protiv toga da se onima socijalno najugroženijima ukidaju prava, stavljaju u druge zakonske forme i norme, pojačavaju kriteriji kako ih ne bi mogli ostvariti i da im se skriva od njihovih očiju priprema nekih novih zakona koji bi također bili na njihovu štetu. Evo ukratko sam vam htio objasniti što su napisali u ovom gusto pisanom tekstu i poslali predsjedniku Hrvatskoga sabora na Odboru za ratne veterane. I došli smo mi do jedne granice kada i tolerancija i razumijevanja i kada želimo nešto napraviti u okvirima zakona, staviti novi Zakon o braniteljima i staviti ga u ustavnu kategoriju kao što je to već bio. Da ste onda glasovali toga datuma 8. srpnja 2011. i vi i HNS pa i Nacionalne manjine, imali bi Ustavni zakon dvotrećinskom većinom donesen možda bi imali manjih problema nego što ih imamo sada.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Evo ja vam zahvaljujem na ovoj replici jer je to prilika da kažemo još jednu istinu. U Hrvatskoj djeluje 1300 udruga proizlašlih iz Domovinskog rata [[Upadica: Koliko?]] Ministar Matić mi kaže 1300 [[Upadica: Koliko?]] a vi pokazujete neki dokument, kolega Šuker, da, a vi pokazujete dokument koji su potpisalo 10 udruga i tvrdite da je to većina. Znači za vas je 10 više, većina u moru od 1300. … [[Upadica se ne čuje.]] U moru od 1300. Prema tome, posve je očito da je ovo jedna akcija, jednog manjeg broja branitelja koja se organizirala s jednom političkom svrhom i vi njihovu akciju zloupotrjebljavate. Zloupotrebljavate u svoje političke svrhe i nastojite posvaditi branitelje, suprotstaviti ih, suprotstaviti te udruge jer bi valjda ovih 1290 drugih trebalo ustati i reći, i reći, ali gledajte ovih 10 nas ne predstavljaju. Oni predstavljaju HDZ i neka se bore za HDZ, legitimno, legitimno. Ali ne predstavljaju ove druge udruge. I zbog toga ministar Matić kaže 250 tisuća potpisa pa neka polovica branitelja, neka polovica branitelja ako uspiju skupiti toliko potpisa za njegovu smjenu, samo bojim se da bi 90% potpisa dobio da ostane ministar, možda i više.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Ja sam zapravo htio replicirati na neke stvari iz vaše relativno korektnu …
Kolega Šuker nemojte vikati iz klupe, da osiguramo kolegi da može u miru reći svoju repliku.
Potpredsjednice ja uopće ne vičem./… Kako ne vičete? … [[Upadica se ne čuje.]]
Govorite glasno, kolega ne može svoje pravo iskoristiti da kaže repliku.
Htio sam replicirati, hvala, na vašu relativno korektnu raspravu dok ste se u replikama po mom barem mišljenju prilično zanijeli i ispolarizirali za moj ukus pretjerano, no to su vaše replike, tako da sve O.K.. Dakle, vi ste rekli da su se branitelji borili za demokratsku državu i za vladavinu prava jel' to su kontekstu jutrošnjih događaja. Pa ja mislim da su se ipak borili za Hrvatsku državu. Sada kako koji bi sadržaj te Hrvatske države, ne sjećam se da nam je baš light motiv borbe za Hrvatsku i za uspostavu i obranu Hrvatske države bila baš vladavina prava. Mislim da to još tek dolazi na red a kamoli da je tada '90. ili '91. godine baš bio onaj motiv koji nas je nosio u Domovinskom ratu. Kada je riječ o ministru ili o njegovoj smjeni ja ne znam da li bi vaša logika koja je za mene od 250 tisuća mislim da li to možemo takve ideje uopće staviti u ikakav kontekst vladavine prava ili nekog demokratskog legitimiteta, mislim da li bi to značilo da za smjenu ministra Mrsića treba 700 tisuća plus 1 od milijun i 400 zaposlenih? Mislim da su ovakve, da te teze zapravo koje su naravno više ovako kolokvijalne uopće ne doprinose zapravo nikakvoj konstruktivnoj raspravi. Ali ono što postoji u svim demokratskim društvima to je zapravo pritisak demokratske javnosti na kojem gubiš legitimitet. I politički legitimitet ako si ministar ili predsjednik Vlade. I onda onaj legalitet koji imaš te u demokratskim društvima ne može više spasiti i zadržati ovaj legitimitet. A bojim se da je taj legitimitet danas poljuljan kod gospodina Matića.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Pa naravno da su kolokvijalne i imale su svrhu i figurativne su, imale su svrhu pokazati da većina branitelja nije za smjenu ministra Matića. A naravno da se na taj način ne može smjenjivati ministar. Borili su se branitelji za Hrvatsku ali sam uvjeren ne bilo kakvu Hrvatsku. Ne Hrvatsku nereda, ne Hrvatsku pljačke, ne Hrvatsku nesigurnosti nego za jednu uređenu zemlju, uređenu zemlju u kojoj će se, koja će biti poželjno mjesto za život svih vrijednih, marljivih ljudi koji se drže zakona i poštuju red.
I Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić, prvo da kažem da gospodina Freda Matića kao branitelja zaista poštujem kao vukovarskog branitelja i svakog drugog branitelja koji sjedi u ovoj sabornici i vani i one naše branitelje u šatoru. Ali ono što sam vam htjela reći, vidite govorili ste o nekome tko potiče, nekim poticateljima ovih branitelja, a tako ste prekrasno danas neki vaši koalicijski partneri u svojim raspravama nabrojili sva prava, sva sredstva, vi ste sad govorili negdje o 6 milijardi kuna. Pa što je to taj vaš imaginarni poticatelj trebao ljudima obećati kad sve sad već imaju, sve ste nabrojili, što je on to trebao obećati da bi oni tamo već evo preko 100 dana bili i tražili neka svoja druga prava. Što taj imaginarni vaš poticatelj ili netko tko ih je na sve to nagovorio, a sve imaju, a što im je obećao? A s druge strane, nisam očekivala … na neki način ste baš onako izazvali jedan bojni poklič. Zamislite kako je to sada odrazilo se jednako tako umjesto da se situacija na neki način smiri, da se nađe rješenje, vi prijetite nekim drugim braniteljima iz SDP-a, IDS-a, HNS-a i ne znam otkud svud. Pa podijelili ste ih sada na stranačke branitelje, a sami znamo da su branitelji '90.-ih nije ih se pitalo za stranku nego su bili branitelji domovine. I još nešto malo samo, znam da se divite sada što gospodin ministar Fred Matić podržava braniteljske zadruge, ail nije, on dobro zna 2004. koja je Vlada u stvarnosti počela osnivati te…
Hvala.
Evo jednu rečenicu, oprostite, zadruge kad ste se vi ovdje smijali. Hvala.
Kolegice, vi ko kolega Đakić radite svaki puta isto. Odgovor na repliku, Nenad Stazić
Vi podržavate ministra Matića, drago mi je to čuti, izuzetno mi je drago, ali gospodin Klem… … [[Upadica se ne razumije.]] Poštujete ga, i to mi je drago čuti da ga poštujete jer mislim da on zaslužuje poštovanje. Ali gospodin KLem ga ne poštuje, on ga vrijeđa, on i njegovi kolege viču ubij ga, ubij ga. E pa sad slušajte, ubij ga, ubij ga, za vas je to poklič mira, poklič ljubavi, to je izraz milosti ili što, poštovanja, poštovanja za ono što je učinio u ratu. Kažete da ja prijetim. Upravo suprotno, ja ne prijetim, ja kažem zar mislite da bi bilo teško to organizirati ali to ne radimo, ne radimo zato što smo odgovorni ljudi jer nećemo dijeliti branitelje na branitelje HDZ-ovce i branitelje SDP-ovce i branitelje HNS-ovce. To ne radimo. To ne radimo jer smo pristojni, jer smo pošteni, jer smo odgovorni i nećemo zloupotrebljavati branitelje iz naših redova u političku svrhu. Ne radimo to i pozivam vas da to prestanete raditi. Ne znam ja šta ste vi njima obećali i kako ste vi njih uspjeli organizirati i nagovoriti, to ja stvarno ne znam, kao što ne znam kako ste uspjeli to napraviti u prošlom sazivu sa Čondićem, ne znam. Samo znam da je Čondić nestao. Nestao je. Kad je HDZ došao na vlast nije više bio potreban, odbačen je. Gdje je sad taj Čondić? To ne valja. Ne valja za Čondića, ne valja za Đuru Glogoškog, ne valja za ovu grupu branitelja pod šatorom, ne valja za ukupnu braniteljsku populaciju, ne valja za Republiku Hrvatsku. Ne valja za našu zemlju, shvatite to da ne radite dobro.
Iskoristit ću ovu priliku makar ćete mi možda i zamjeriti. '91. godine ujesen na Konvenciji SDP-a dolaze dvojica naših kolega iz Vinkovaca. Jedan me pita jel znate u kojoj sam ja stranci, ja kažem vjerojatno u SDP-u, on mi kaže ne u HSP-u sam i dopratio sam moga kolegu, znate mi u rovovima smo svi isti. Prema tome, pokušajmo na drugačiji način raspravljati. Kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo današnja rasprava otišla je svagdje. Neke smo stavove iskristalizirali, neke nećemo nikada. Kolega Stazić, bilo bi dobro da vas podučim malo o udrugama, ako možete sačekati malo ću vam pričat o udrugama, o tih 1300. Jednako tako ću ponoviti ministru Matiću, krenut ću sa zadnje strane ovoga izvješća na kojem su pobrojene udruge koje podupire ministarstvo i koje su dobile određene programe kroz ministarstvo pa su potpomognuti u realizaciji tih programa. Njih je ovdje 86. Naime, između ostalih tu su i ribolovna društva, zajednice, ronilačke zajednice itd. Što želim reći? Izjednačavanje tih udruga sa gradskih ili općinskih nivoa koje su udružene u savez ili zajednice kao pravni subjekti kojima smo dali suglasnost da mogu koristit ime ove sa državnih nivoa, kod vas kao da ne postoje. Mislite da svaki pravni subjekt je zaseban i je točno, ima zasebni račun i rad ali je svoj statut prilagodio zajednici ili savezu i tako posluje na području cijele Republike Hrvatske. Pa reći ću vam, HVIDRA Republike Hrvatske sastoji se, to je zajednica županijskih i zajednica udruga HVIDRA sastoji se od 105 gradskih i općinskih organizacija te 20 županijskih i Grad Zagreb. To čini tu zajednicu u cjelini koja ima razrađen statut kojem moraju i drugi se prilagoditi, inače nisu u zajednici. Ako mislite tako funkcioniraju i udovice iz Domovinskog rata, tako funkcioniraju i roditelji, tako rade i dragovoljci, tako rade i veterane. Imaju krovnu udrugu i te krovne udruge bi trebale svoje probleme, teškoće kristalizirati i bistrit sa ministarstvom. Jednako tako biti i podupirane kao što se to u većini i čini. U većini programa ministarstvo odlučuje sa svojim povjerenstvom da će krovnim udrugama koje to mogu realizirati i koje imaju dobar program i projekt da im se odobri da to i sprovedu. Ne može se dati jednoj gradskoj koja ima 50 ili 150 članova da odradi projekt nekakvih kulturnih, športski ili ne znam koji drugi umjetnički, a nema kapaciteta. Hvala bogu da ne može ni prikazati jer traži se broj članstva, traži se dosadašnji rad i aktivnosti itd. I zato nemojmo brkati pojmove i govoriti o tome tko je potpisao zahtjeve i tko je udružen u kakve zajednice ili saveze. Jasno se govori o tome u ovom izvješću koliko čega i šta hrvatski branitelji participiraju, ali moramo ustvrditi da one tegobe koje ih prate kroz cijelo vrijeme danas su također nagomilane. Stambeno zbrinjavanje je jedan od velikih krucijalnih problema koji nije riješen godinama i danas se ponavlja i sve više dali smo pravo dragovoljcima koje nemamo s čime regulirati. Evo to je istina. Evo ministar je tu, složio se s menom ili ne, ali to je istina. To je pohvalno. Dali smo zakonsko pravo. Riješili smo pet u jednoj godini. Pet je još na čekanju ili smo možda i riješili sada već. Idemo reći da i druga prava koja smo stavili u zakon nemaju podlogu, smanjili smo proračunska sredstva u 2013. i 2014. u dva rebalansa za 88 milijuna i 595 000. To je istina. Evo to je istina, izvadak iz rebalansa dva proračuna. I nemojmo se zavaravati. Postoje načini drugi koje vam možemo pomoći hrvatskim braniteljima. Nacrt operativnog programa i taj operativni program … [[Govornik se ne razumije.]] i kohezije morao je biti taj ne samo za Srbe da im se izgrade kuće i za Srbe povratnike ili stanovi, nego da se nađu i sredstva za zbrinjavanje hrvatskih branitelja. I u njemu se to može riješiti, da. Međutim, to se vjerojatno propustilo. Možda će se nešto uspjeti, ali evo ja sam ga čitao. Nisam našao nekakve momente da bi se moglo nominirati u zajedništvu sa ministarstvom i potpora za prava hrvatskih branitelja što se tiče stambenog zbrinjavanja. Jednako tako opskrbnine. One su prešle u Ministarstvo socijalne skrbi, pojačani su kriteriji. Točno je da je onima sa obiteljima dato više, a onima samcima manje, tako da nemaju ni jedni, ni drugi ni za struju. Jedan dio je ostao obespravljen i taj je socijalno ugrožen, taj se javlja na socijalnu skrb ponovo, a u socijalnoj skrbi već ima participiraju da trebaju dobiti. A ako ima kuću, ako ima automobil koji nije registriran jer nema ga s čim registrirati ne može ostvarit to. Ali na njemu je, ne može ga prodati, a ne može ga registrirati jer nema s čime. Ima zemlju pol jutra nema je kome prodati, opet je to spornost da ne može ostvariti svoje pravo. Ako idemo gledati udžbenike već sam rekao da ministarstvo je uvelo odredbu kojom da roditelji vas 17 000 i ne znam koliko kupite djeci udžbenike, račun ovjeren i pošaljite u ministarstvo pa ćemo vam vratiti novce za mjesec, dva, tri. Pa nemaju oni, oni nemaju. Da oni imaju oni bi kupili, da oni imaju s čim živjeti oni bi kupili djeci, ne bi se sramotili sa zahtjevom, ne bi svoju djecu dovodili u neugodan položaj da imaju s čime kupiti, nemaju. Propustili smo to iz zakona ministre, nismo trebali. Upozoravali smo na to. Vjerujem da i sami vidite da su to propusti koje trebamo vratiti u okrilje Zakona o pravima hrvatskih branitelja i brinuti o tima koji su najjadniji. I da vam kažem, u ovim zahtjevima ni jedan nije što se tiče stradalničke populacije baš tih najsiromašnijih, baš tih najjadnijih, baš tih koji su ostali bez radnih mjesta, baš tih koji nemaju s čime preživjeti. Zahtjevi svi u ovim stavkama su da se u zakon uvrsti vraćanje prava hrvatskih branitelja. Ima ih sve skupa 12 stavki koje trebamo staviti u zakon i da to bude novi zakon uz ono što treba učiniti. Jasno je da postoji bojazan iz stručnoga, iz onih ljudi koji su radili probni projekt jedinstvenog tijela vještačenja. Kao jedinstveni … [[Govornik se ne razumije.]] vještačenja rekli su nemoguće je primijeniti taj model i to jedinstveno tijelo na hrvatske branitelje. Nemoguće je primijeniti ni na one osobe svih sedam kategorija invalida ili onih koji participiraju prava iz toga. To su stručnjaci ministre koje su imenovali prijašnji ili vi. Među njima je bila i gospođa Vesna Nađ koja je potpisala također kao članica Povjerenstva za provjeru toga da se ne može primijeniti takvo jedinstveno tijelo vještačenja na hrvatske branitelje, ni jedinstvena lista. Tek u 7,4% je moguće, sve drugo je nemoguće ili polovično moguće. Stoga nije trebalo srljati u te sve izmjene i dopune puno puta na pamet. Trebalo je te doktore, akademike, stručnjake, ljude iz prakse koji su to pokušali primijeniti trebalo ih je poslušati i reći pa gle stvarno, oni su napisali svoju ekspertizu. Ne mogu se primijeniti. Idemo u te skupine kojima možemo primijeniti, njima neka one budu, ali ovo treba kao što je i sam predsjednik Sabora na Odboru za ratne veterane rekao to mora biti sve što se tiče hrvatskih branitelja i sa moje pravne struke rekao je gospodin Leko kao predsjednik Sabora mora biti u okvirima Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Tako će jedino biti participirano pravo koje ostvaruju. Tako će biti briga i skrb o njima bolje regulirana i riješena a ne ovako kad je razmetano po raznim ministarstvima svaki gleda svoje i zaboravi za tuđe. Daleko od očiju, daleko je od srca to je stara poslovica koja jasno govori o tome. Da, lijepo je pohvaliti, ja uvijek kažem što je dobro, dobro je. Ja ću isto tako reći, da, što su sve dobri prijedlozi ok, ali nisu našli dovoljnu potporu u materijalno-financijskim pokazateljima ministarstva i nisu odrađeni. Vidjeli ste i sami koliki je problem hrvatskih branitelja zbog stresova, trauma, socijalnih ugroza koje ih prate. 36 tisuća nezaposlenih hrvatskih branitelja jasno govori o tome što se događa na terenu. 66 tisuća onih koji su zatražili PTSP tim da im pomogne jer žele učiniti nešto sa sobom, ne znaju kud bi krenuli, ne znaju kako bi se probudili, ne znaju kako bi zaspali. Gotovi su, nemaju novaca, nemaju potpore, obespravljeni su po svakom dijelu, nemaju radnog mjesta.
Vrijeme.
Zovu, vjerojatno i mene kao što zovu i ministra, zovu doktore, zovu prijatelje. Ali rekao sam postoji način rješenja samo moramo imati zajednički stav, skupiti glave i riješiti njihove nagomilane probleme. Riješiti ih zajedno sa jedinicama lokalne samouprave, ne politizirati. Da smo donijeli Ustavni zakon prije 2011. bilo bi gotovo.
47 sekundi, 50 sekundi ste produžili svoje izlaganje. Toliko poštujete druge kolege u Saboru. Jer time ništa drugo ne pokazujete nego da ih prezirete, da za sebe uzimate pravo koje njima ne date. Prelazimo na replike. Ivica Mandić, prva replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega pa ono u čemu se ja nisam složio sa vama da vi ste u vašoj raspravi podijelili branitelje ili braniteljske udruge na velike i male što smatram da nije u redu, bez obzira da li udruga brojila nekoliko desetaka tisuća ili brojila sto članova ako ona može popraviti projekt 100 branitelja mislim da je i to dobar projekt. Govorimo o kvaliteti projekata. Jer ovo bi podupro sa činjenicom da prije 24 godine branitelji kad su odlazili stvarati, braniti Hrvatsku državu nisu se dijelili ni po stranačkoj pripadnosti, ni po nacionalnoj pripadnosti i da su svi oni htjeli bolju, kvalitetniju državu. I nije dobro da nakon 25 godina, barem mi ovdje u Hrvatskom saboru, dijelimo te branitelje. Ja dozvoljavam pravo svim braniteljima da podržavaju političke opcije koje god žele, ali ovdje svaka izgovorena riječ u Hrvatskom saboru može prouzrokovati za društvo i za zajednicu puno veće štete nego bilo koja granata. Ono što nije dobro da vi oduzimate pravo malim udrugama da se one ne bi trebale ni javljati ni postojati. To smatram da ne stoji u nijednom demokratskom društvu i da nije dobar način tako postupati. Mi ovdje govorimo o 500 tisuća hrvatskih branitelja i govorimo o populaciji ljudi kojih ima 70-ak tisuća koji imaju određena prava. U ovom trenutku Hrvatska država može servisirati ta prava. Da li je to dovoljno novaca ili ne? Pa nemamo dovoljno novaca ni za kulturu, ni za gospodarstvo, ni za znanost, ni za obrazovanje ni za zdravstvo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mandić ja nikoga ne dijelim. Ja vas podučavam što su to ustrojbeni oblici udruživanja udruga kao i stranaka. To što HDZ ima na terenu 3,5 tisuće, a SDP 500 organizacijskih oblika od temeljnih ogranaka, općinskih, gradskih, županijskih organizacija pa ja vam o tome govorim. Pa tako i udruge imaju, jednako tako. Jedne su dozvolile pravni status svojim nižim oblicima, druge nisu. A ja ih ne dijelim uopće, oni imaju pravo svaki istupati itd. Imaju statut u kojem ne mogu raditi protivno odlukama statuta kao i mi u Saboru protivno odlukama Poslovnika u kojima uvijek netko nađe rupu i radi kako većina odluči. Tako i u udrugama, svatko ima pravo prijaviti program. Ali, jedne se financiraju iz općinskih proračuna, zapamtite to, jedne iz gradskih, županijske iz županijskih, a državne na državnom nivou. Državni nivo koji ostvari veći projekt onda te svoje članice prikupi i s njima podijeli taj projekt i odradi ga. Gospodine Mandić ja nikoga ne dijelim, kolega. Ja sam baš za to da se organiziramo u što jače i čvršće sa tima našima granama koje dosežu u svaku općinu, županiju i grad. I tako funkcioniramo, djelujemo, i tako je najbolje ustrojeno. I ne možete reći da jednako vrijedi na Visu mojih 25 članova kao i ovih 2,5 tisuće u Zagrebu. A hvala Bogu da ne mogu isti program odraditi. Ja sam samo htio reći da jednake novce ministar isto ne dijeli … društvu kao i HVIDRA-i RH. Mislim da je to jasno.
Nova replika, poštovani Dragan Crnogorac. Izvolite.
Poštovani kolega Đakiću, evo vi zastupate kao i mi svi ostali interese građana ove RH pa između ostalog i branitelja. Ali meni kroz sve vaše rasprave koje imate jedna stvar da tako kažem odnosno uvijek se pitam o jednoj stvari i i volio bi da mi to kažete, a možda bi i vama na neki način ja pokušao da dam neku sugestiju ili savjet jel kada se referirate uvijek se referirate na druge grupe građana koje su isto tako ugrožene. Ovdje ste pomenuli recimo građane koji imaju prava po osnovi Zakona o stambenom zbrinjavanju odnosno PPDS-u. ali to nisu samo Srbi ili srpske zajednice to su svi građani RH koji mogu ostvariti to svoje pravo. Istina je da su to između ostalog većinom Srbi koji imaju pravo na svoj dom. Ali me zanima da upravo na tu populaciju uvijek eto kako su oni dobili sve, kako se njima omogućava, ali recimo i za jedne i za druge grupe građana sredstva i novac da im se mogući da tako kaže da žive ili da dostojanstveno žive taj pojam je misaona imenica i zato očekuju pomoć od države. Ja ne znam zašto se vi ne bi u svojim izlaganjima i zašto se ne osvrćete na grupacije ljudi kojima taj pojam nije misao imenica novac. Da li recimo tajkuni ili one osobe koje su iz privatizacije se okoristili i imaju ta sredstva koja su kapital ove države. Dakle meni je jednostavno u svih ovih rasprava ne znam zašto se nikad recimo niste na njih referirali da bi se recimo da bi ti ljudi mogli na neki način osjetiti malo što treba drugima da se pomogne. Evo moje pitanje što do sada to niste pravo koristili?
Na repliku odgovara Josip Đakić.
Hvala lijepo. Pa evo gledajte kolega Crnogorac baš mi se nađe pod rukom dokument u kojem se govori o tome kako će biti u 4.točki nacrtom su sredstva iz strukturnih investicijskih fondova EU usmjere na stambeno zbrinjavanje srpskih izbjeglica i povratnika, dok hrvatskih branitelja u tome nema. I zato se referiram baš na to. Ja nisam protivan da se obnova izvrši u potpunosti ja nisam protivan da se i izbjeglicama Srpske nacionalnosti kao i svim drugima omogući normalan život i povratak, no međutim postoje stvari koje su karaktera da 13.200 invalida Domovinskog rata godinama već čeka na stambeno zbrinjavanje i nigdje nisu u nikakvom prioritetu niti u korištenju ovih kohezijskih fondova, zato se referiram na to. Zašto ne bi bili i jedni i drugi, zašto ne bi iskoristili ta fondovska sredstva i jednima i drugima pomogli i riješili njihove probleme? Na to se referiram, to hoću da se uspostavi da neka budu izbjeglice i prognanici ali neka budu i hrvatski ratni vojni invalidi, neka budu jednako pravni u korištenju fondovskih sredstava kako bi zadovoljili potrebe jednih i drugih i tako ćemo sretni i zadovoljni živjeti u budućnosti.
Nova replika poštovana Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja ću se u svojoj replici samo osvrnuti na onaj dio jer očito postoji prijepor oko broja koliko ima braniteljskih udruga u Hrvatskoj. Mislim da je možda najjednostavnije reći da danas u Hrvatskoj to ustvari nitko točno ne zna. Međutim kada pogledate i tražite ispis različiti napisi koliko braniteljskih udruga ima, naime u jednom članku koji je izašao polovinom prošle godine, a povodom osnivanja tada Braniteljske domovinske stranke izašao je podatak da u Hrvatskoj postoji 42 krovne udruge koje okupljaju branitelje 42 s tim da svaka od njih ima i svoje podružnice neke više neke manje. Ali pored toga postoji još više prema procjenama više od 3 tisuće različitih udruga koje okupljaju različite branitelje, dakle na teritoriju čitave Hrvatske. Postoji također ako se ne varam i jedan poziv ispred braniteljske Udruge branitelja Podravke ako se ne varam koji su dali jedan proglas u kojem pozivaju i oni govore da u Hrvatskoj ima više od tisuću različitih udruga, tu se ne govori o krovnim udrugama i o njihovim podružnicama kako neki su ovdje sugerirali i poziva da se preko tih tisuću udruga u Hrvatskoj ujedini pod jednu krovnu udrugu. Evo to je moj mali doprinos tome da vidimo koliko udruga u Hrvatskoj koje okupljaju branitelji imaju. A vezano uz to da je podatak ako se ne varam da je 10 braniteljskih udruga zatražilo smjenu ministra Matića i njegovih suradnika.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gledajte da baš je u ovom izvješću na zadnjem mjestu je Udruga Dragovoljaca veterana Domovinskog rata podružnica Koprivničko-križevačke županije, tamo je ta Udruga Podravka podravkinih branitelja, udovica i dragovoljaca. Da, ima svakakvih naziva i svakakvih udruga to je činjenica. Jednostavno stisnete u Ministarstvo uprave svaka udruga koja je registrirana u Ministarstvu uprave ima i svoj broj, ima sve i možete vidjeti točne podatke. A to što su udružene u zajednice pa to im samo daje jači … snagu i teritorijalnu zastupljenost kako bi mogle bolje i lakše funkcionirati. I zato ih ne smijemo sve su to tisuću i nešto udruga, pa sada, ovih 10 vjerojatno okuplja 980 tih malih udruga u sebi. Ako trebate točno ja ću se potruditi pa ću vam to i dokumentirati Znači zajednice ili savezi su ti koje su krovne i imaju svoja u općinama i gradovima svoje podružnice i tako funkcioniraju i rade. Pa valjda svjesno, zašto se uopće oko toga sporimo? Kada smo govorili o Zakonu o udrugama kada sam tražio da svaka udruga koja se želi osnovati mora imati najmanje članova koliko broje ona tijela koja trebaju imati predsjedništvo, nadzorni odbor, sud časti. A to bi bilo najmanje 10 osoba, ostavili smo na 3. Ja nisam tome kriv.
Posljednja replika, poštovani Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakić vi ste u vašoj raspravi rekli, … [[Govornik se ne razumije.]] ste kako će određene stvari biti ispravljene u ovom Zakonu o braniteljima, novom Zakonu o braniteljima i pozvali ste se na ono što je i predsjednik Sabora govorio. Međutim, mislim da je to nakon rasprave uvaženog potpredsjednika Stazića i ovih replika čista politička naivnost. Zato što je naprosto rečeno znači da ovi branitelji koji su sada u Savskoj da oni ne predstavljaju ni 10% populacije, da je 90% branitelja za ministra, stoje uz ministra Matića. Čuli smo ocjenu da je ovaj zakon savršeni, odnosno izvješće savršeno dobro napravljeno da nikakve ustupke, zapravo probleme nije išlo ništa na štetu branitelja, dapače da je to već poboljšanje. Prema tome, pozivanje sada na demokratsku proceduru upravo će biti u ovome, većina zapravo ne stoji i stoga nećemo ništa mijenjati. Drugim riječima, poruka je očita da neće biti ustavnog zakona, da neće biti organskog zakona, možda ako će trebati nekome zamazati oči onda će biti neke dopune u zakonu. I u tom smislu mislim da ova vaša argumentacija o broju, o organizaciji i strukturi braniteljskih udruga naprosto je jedan jalovi napor jer je odluka već donijeta u ovom smjeru kako će ići da se izigraju svi zahtjevi branitelja.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Tuđman, da, možda jesam stvarno ja naivac, koliko puta sam se osvjedočio treniranjem mišića u ovom Parlamentu, ove većine koja upravlja Vladom, Saborom i državom. Tako i Poslovnik, oni su ga donijeli nismo ga mi htjeli. Ja nisam ni glasao za njega, kako bi to bio moj Poslovnik kada ja nisam želio uopće da bude ovakvih mogućnosti replika. Ja sam bio naučen na ispravak netočnog navoda. Jednako tako sam doživio treniranje mišića i na odboru kada stavimo u dnevni red i kada imamo točke koje ne bi došle uopće na red da smo raspravljali o meritumu stvari, netko se mora javiti, većina izglasuje, skidaju 3, 4 točke s dnevnog reda. Da, u pravu ste, vi bili ste sudionik toga Odbora za veterane pa stoga i dobro sumnjate da sam ja naivan kada mislim da će se sve riješiti lako i da ćemo novim zakonom i ustavnim zakonom riješiti probleme hrvatskih branitelja. To je teški postupak i vjerujem samo ako se glave smire, ako se sa stvarnom voljom, željom, a ne sa licemjerjem, ne sa nazivima pogrdnima a naročito onima koji su govorili da smo branitelji da su … [[Govornik se ne razumije.]] da su militanti itd. Takvim nećemo načinom vjerojatno doći do ničega. Ako kolega Stazić misli da je već sve unaprijed dogovoreno, da nema od ovoga ništa a onda sam ja stvarno naivac. Ja sam naivac a on će vidjeti vjerojatno kada strpljenje pređe granicu, koliko to, ili će se skupljati potpisi, ne znam ja sam bio i za to. Ja sam bio za to ako je ministar rekao skupite 250 tisuća potpisa ja sam bio spreman no dečki kažu da to ne žele [[Upadica: Vrijeme.]]
Na redu je poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo što reći na kraju nakon cijelog dana, sigurno ono što sam mislila govoriti jutros u mojoj diskusiji da ću sigurno sada okrenuti. Kada govorimo o ovom izvješću ja ga moram pozdraviti i podržati ovo izvješće, ono je vrlo pregledno, danas je bilo govora da je puno statističkih nekakvih podataka pa to je sasvim normalo da u izvješće treba stavljati statističke podatke. Izvješće nam govori do kuda smo došli, kako na koji način zapravo radimo odnosno da možemo uvijek raditi bolje. I naravno da nam je to tendencija svima. Danas ću se osvrnuti samo na dvije stvari iz ovog izvješća, odnosno odnosa prema braniteljima a to je kako lokalna samouprava može sudjelovati i kako sudjeluje u stambenom zbrinjavanju i isto tako brigu o zdravlju hrvatskih branitelja. Danas smo čuli razno razne rasprave, međutim složila bih se sa time da je odanost hrvatskim braniteljima neupitna od svih nas i mislim da se tu svi možemo složiti. Isto tako kada smo gledali jutros 100%-tne invalide da smo sigurni da nisu privilegirani 100%-tni invalidi i sigurno bi dali sve svoje da mogu zapravo vratiti ono zdravlje, odnosno da mogu živjeti kao i svi mi drugi. Danas se dosta u diskusijama apostrofirao problem komunikacije da je nema između, možemo sada slobodno reći dvije strane. Međutim, za komunikaciju i nakon govora predsjednika Sabora i nakon ovih svih činjenica koje imamo, koje znamo, možemo reći da za komunikaciju treba i ona druga, druga strana. O izvješću o brojevima, o pravima neću govoriti, mislila sam zapravo reći kakvi su to u odnosu na 2012. godinu međutim, da se ne ponavljam samo ću istači nekoliko stvari gdje imamo višestruko veći iznos za jednokratne novčane pomoći, to je ovdje vrlo simptomatično. Osim toga ono što, protiv čega se moramo svi boriti a to je kada se tijekom 2013. godine u Državnom inspektoratu zaprimljeno je velik broj zahtjeva za nadzor u svezi ostvarivanja prava i prednost pri zapošljavanju i tu je nađeno 16 slučajeva utvrđene su povrede prava prednosti pri zapošljavanju. Mislim da tu se stvarno svi moramo boriti protiv toga jer to oni nisu zaslužili. Dalje, rekla sam da ću zapravo govoriti o gradu Dubrovniku obzirom da sam bila zamjenica gradonačelnika Dubrovnika gdje su branitelji bili nekako moje polje djelovanja i gdje sam upravo sa ovdje prisutnim ministrom Matićem i njegovim pomoćnikom, mislim da smo puno napravili zapravo u Dubrovniku na području stambenog zbrinjavanja. Naravno da je trebalo i s jedne i s druge strane htjeti to napraviti i to smo zapravo uspjeli. U Dubrovniku jako poštivamo naravno branitelje, imamo i dane hrvatskih branitelja, 6.12., to je dan kad svaki put zapravo osvješćujemo ponovno zahvalnost prema tim ljudima koji su zapravo donijeli pobjedu na obroncima Srđa i gdje se pokazalo da sa manje municije, manje ljudi zapravo možemo više jer se išlo srcem, nije se išlo sa nikakvim naravno kalkulacijama. Na taj dan je poginulo mislim 19 branitelja i civila i 60 je bilo ranjenika. Isto tako poštivamo, učimo i mlađe generacije pa dan prije 5.12. svake godine radimo sat povijesti u osnovnim školama grada Dubrovnika. Što se tiče grada kad sam već kod toga, ja ću vam vrlo kratko nabrojiti one stvari koje mi radimo prema braniteljima, a to je od spomen sobe pokojnim dubrovačkim braniteljima, uređenje održavanja, zatim održavanja spomen obilježja Domovinskog rata, zatim je to sufinancirali smo nedavno i brod koji je simbol, Sveti Vlaho koji je simbol isto tako obrane za pripadnike HRM-a iz Domovinskog rata i financiramo i rekonstrukciju i konzerviranje istoga. Zatim imamo besplatni javni gradski prijevoz kao vjerojatno i drugi, povlašteni parking članovima HVIDRA-e, stipendije djeci poginulih branitelja i djeci invalida Domovinskog rata i mislim da smo tu i za Vukovar kao grad prijatelj i tu stipendiramo njihovu djecu jedan dio. Zatim to su naknade za podmirenje troškova stanovanja stradalnicima koji su u težoj materijalnoj situaciji. Zatim to su raznorazne materijalne pomoći u liječenju, 10%-tnom HRVI-u prve kategorije ugrađen je i lift u kuću da se može sa prvog kata na drugi ići. Zatim su to lifteri za invalide na plažama itd., itd. Međutim, ovdje bih spomenula dokup stanova obiteljima poginulih branitelja i HRVI-a i braniteljski stanovi. Rekla sam upravo u suradnji sa ovim ministrom ovdje prisutnim i njegovim pomoćnikom evo imali smo braniteljske stanove, 28 stanova za HRVI-e i smrtno stradale hrvatske branitelje iz Domovinskog rata. Grad Dubrovnik za ovu novu zgradu koja će sad biti brzo gotova je ponudio 100 000 kuna po ministarstvu, po svakom novo izrađenom stanu za HRVI. Jel tako ministre, evo klima glavom. Znači da to je se prozivalo kao populistička nekakva mjera, bez obzira da li ona bila populistička ili ne ona je pomoć hrvatskim braniteljima, odnosno pomoć da se što prije dođe do stambenog zbrinjavanja. Evo i još nešto, grad Dubrovnik se zadužio, otkupili smo zemljište nenuncijat i vrijednost 50 milijuna kuna tamo za izgradnju isto tako obiteljskih kuća i sada u uskoj upravo koordinaciji odnosno suradnji sa Ministarstvom branitelja utvrdit će se popis HRVI-a koji ostvaruju pravo na zemljište za gradnju kuće. Isto tako je grad Dubrovnik ponudio ministarstvu da se na dijelu zemljišta, ako ostane od svih tih parcelizacija kome je potrebno po tom popisu, da zapravo tu ostavimo za izgradnju Centra za veterane Domovinskog rata. Evo ministre ne znam da l' ste s tim upoznati, ali i to je jedan od prijedloga. Vratila bih se sad malo izvještaju, izvješću pa bih ovdje malo analizirala na 82. stranici imamo tabele i statistiku umrlih HRVI-a u 2013. godini prema postotku invalidnosti. Ovdje je vrlo interesantno vidjeti da HRVI sa manjim postotkom invalidnosti, invaliditeta imaju veću smrtnost. Međutim evo 100%-tni i prva kategorija i druga HRVI-a imaju najmanju smrtnost. To se može zaključiti da su jako bitni redovni pregledi, preventivni pregledi jer je za očekivati da 100%-tni invalid ima češće te preglede od jednog 20%-tnog HRVI-a. Danas se spomenulo da ne treba ovdje ni analizirati ni znanstveno uspoređivati itd., dapače mislim suprotno, mislim da itekako treba analizirati, itekako treba ove brojke uspoređivati i analizirati da na kraju krajeva vidimo iz njih u čemu je zapravo problem. Trebalo bi zapravo još ministre vidjeti strukturu uzroka smrti ovih branitelja, da se to analizira smrtnost i pobolnost, tako je. I još na kraju kolegice i kolege, da li imam vremena još, htjela bih reći nešto još o psihosocijalnom programu koji se nastavlja i u 2013. godini. To su centri za psihosocijalnu pomoć koji rade na nivou županija i osnivali su i mobilne timove što je vrlo bitno da se može doći do korisnika i na taj način isto tako pomoći. Ministarstvo je, vidi se iz izvještaja da je 2013. godine sklopilo ugovor o suradnji sa KBC-om vezano za osiguranje prostora i opreme za Centar za krizna stanja što je jako bitno jer je vrlo bitno u momentima teških psihičkih stanja da imate se kome obratiti, da ima s druge strane stručna osoba, bilo da je to na udaljenosti telefonskoj ili da se fizički dođe u taj centar. To moramo naravno pozdraviti. Vidim da mi ističe vrijeme, prema tome na kraju kolegice i kolege, mislim da je, slažemo se da iznalaženje konačnog rješenja trebamo biti, u tom pravcu svi djelovati. I ponovila bih ono što je danas predsjednik Sabora ovdje rekao, njegove riječi: "Nije lako braniteljima reći ne, a s druge strane treba se naravno braniti i držati se zapravo zakona i principa demokracije." I ja se nadam da će i tuga i razočarenje koju smo i danas negdje imali, zapravo da ćemo raditi svi na tome da se pretvori u ponos. Hvala lijepo.
Replika poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice lijepo ste vi to nacifrali u svojem Dubrovniku i Dubrovačkoj županiji o stambenom zbrinjavanju i to je pohvalno. Sve jedinice lokalne samouprave zapravo su u stanju i mogućnosti da odlučuje da daruju zemljište za stambenu izgradnju i stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja. Tako je i Dubrovnik na lokaciji Mokošica zgrada b i Mokošica zgrada c kao i u Stonu sa 12 stanova, no 55 milijuna kuna koliko je potrebno za izgradnju nedostaje u proračunu. Na poziciji stambeno zbrinjavanje nema toga, na poziciji Ministarstva graditeljstva koje je do sada raspisivalo natječaje nema tih novaca. Znači možemo samo ustvrditi da je opet popis lijepih želja. A u 2013. godini pozitivno je riješeno 212 zahtjeva za dodjelu stana ili stambenog kredita što je za 74 zahtjeva manje ili 35% manje nego u 2012. godini. Svake godine pomalo sve manje rješavamo jer je sve manje novaca na poziciji Ministarstva graditeljstva. Zapravo i nema novaca više, a ministarstvo nije preuzelo tu ulogu da raspisuje natječaje za stambeno zbrinjavanje, tj. za raspisivanje natječaja za građevinare. Tako da tu zakonsku mogućnost ministarstvo nema, nema ni novce pripremljene. Teško ćemo to riješiti na ovaj način u nedostatku sredstava. Ja bih drage volje da to bude sve u funkciji i da tih 55 milijuna kuna ima u proračunu, pa bi to bilo lijepo i brzo vjerojatno riješeno. Što se tiče u 2013. regionalnih centara sa psiho traumom i krizna stanja vidjeli ste i sami koliko su oni pružili intervencija 59095 za 66612 korisnika. 66612 korisnika je tražilo pomoć, to je strašno.
Odgovor na repliku Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Đakiću rekli ste da sam nacifrirala ili tako ste nekako izrazili se izvješće iz Dubrovnika. Ne, kolega Đakiću mi poštivamo naše branitelje i mi kao jedinica lokalne samouprave itekako brinemo o njima i radimo. I upravo zahvaljujući dolaskom ovog ministra ovdje prisutnog na kojeg su razno razne hajke mi smo zapravo počeli jer je bilo u ladici, nije se ostvarivalo to. Mi smo tek tada počeli projekt prije koliko godina ministre? Ne znam koliko godina, ali nije bitno. Prema tome, ništa se nije nacifriralo nego se zapravo vodilo računa evo, a to vam govorim i sada da je grad Dubrovnik ponudio Ministarstvu branitelja 100 000 kuna po svakom novo izgrađenom stanu i naći će se sigurno sredstva i način ako se naravno to hoće. A što se tiče, to Dubrovnik daje. A što se tiče psiho socijalne pomoći i toga koliko je pružena psiho socijalna pomoć. Bitno je da ona postoji i da se dalje radi na preventivnim programima, odnosno da se analizira i ovo stanje što sam danas rekla, da se vidi na koji način sve možemo što bolje pomoći našim braniteljima. Hvala.
Druga replika, Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Kolegice Bonačić, pa evo vi ste nabrojili što to sve radi grad Dubrovnik, pa ja evo imam priliku, odnosno izazvali ste me da kažem što to radi i grad Vodice. Naime, zahvaljujući pomoći i ranije Vlade i ranijeg Ministarstva branitelja i sada isto tako u Vodicama su se realizirali brojni projekti, pa smo tako izgradili dvije rampe na plažama za pristup invalida u more. Ovu godinu zahvaljujemo na pomoći za izgradnju aqua lifta na plaži, lift u zgradi gradske uprave, 2 lifta u zgradama gradske knjižnice i veleučilišta. Kad je u pitanju pomoć za stambeno zbrinjavanje branitelja oslobađamo plaćanja komunalnog doprinosa, sve branitelje zatim plaćamo priključak za vodu, priključak na odvodnju, priključak ne električnu mrežu. Kad su u pitanju socijalne pomoći imamo 11 vrsta pomoći, svugdje imaju prioritet branitelji. Plaćamo od prijevoza roditeljima, djeci i suprugama poginulih branitelja stipendija i slično. Hvala.
Odgovor na repliku Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Branka meni je jako drago da i grad Vodice kao jedinica lokalne samouprave brine naravno o svojim braniteljima i to je svatko ovdje od prisutnih čelnika bi trebao zapravo iznijeti i zbog hrvatske javnosti i zbog svega. I zaboravila sam malo prije reći, ali sad ću iskoristiti tu priliku da sami model stambenog zbrinjavanja Dubrovnika je postao primjer, primjer zapravo za druge gradove. Mislim da je Osijek sad prihvatio, a razmišlja se još o Splitu. Evo, hvala lijepo.
Pojedinačna rasprava poštovani Željko Sabo.
Poštovani zamjeniče Hrvatskog sabora, kolege zastupnici i gospodine ministre. U ovoj raspravi ću iskoristiti i određenu raspravu što je i sama točka dnevnog reda kao potpredsjednik Odbora za hrvatske branitelje. Čuli smo predsjednika Odbora koji je u svom izvješću ili u svom obraćanju Saboru iznio određene podatke i što je to Odbor raspravio kada je raspravljao. Malo jeste doduše bila, gospodine predsjedniče, proširena što se malo i ne sjećam nekih detalja koje ste spomenuli. Ali znam ono da nije bio nitko protiv i da smo prihvatili to izvješće. I znam da je bilo govora oko samozapošljavanja hrvatskih branitelja i da je tada bio odgovor da bi taj postotak bio veći ali nažalost nije bilo više zahtjeva. I svi smo se složili, i to je bila ona konstatacija da svakako s obzirom na mogućnosti državnog proračuna da bi bilo dobro i poželjno da u okviru tih sredstava da se iznađu dodatna sredstva za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja. I u okviru toga našeg sastanka i odbora povodom te točke dnevnog reda pa i ove sljedeće koja će uslijediti nismo imali neke primjedbe osim svakako konstatirati da sve ono što je zacrtano da je ispunjeno. I ono što ćemo sigurno imati i sljedeće godine kada se bude raspravljalo ili kad netko bude raspravljao o izvješću onda će se također konstatirati da već u 2014. godini Ministarstvo hrvatskih branitelja bez obzira na štednju i rezanje državnog proračuna je dobilo više, jedino ministarstvo koje je dobilo više financijskih sredstava za svoj rad, a to je Ministarstvo branitelja čini mi se negdje oko 10% u odnosu na 2013. godinu. I to je samo jedan znak da u svakom slučaju nitko ne može na bilo koji način reći da su branitelji, da je ministar branitelja ili mi koji smo u Odboru za ratne veterane na bilo koji način zapostavili svoju dužnost u smislu zagovaranja prava hrvatskih branitelja. A ukoliko je to odraz našeg poštivanja Domovinskog rata onda i tu ne bi trebalo biti zamjerke. Ono što je tijek svih ovih rasprava bio, a to je da se rasprava proširila kako kažu na predsjedništvu je donesena odluka da se govori i o pravima branitelja i o svim stvarima koje su mnogi koji su prije mene govorili kako u ime klubova tako i u pojedinačnoj raspravi. Pa evo iskoristit ću i ja to pravo da i ja nešto kažem kao Željko Sabo, kao vukovarski branitelj i kao čovjek koji je prošao logor. Koji … biran, ni ne znam od koga sam biran, izabran sam u Hrvatski sabor ali nemam pravo da govorim u ime svih branitelja ali kao čovjek ne mogu drugačije postupati i nisam drugačije postupio osim da se borim za prava svakog branitelja jer to je u meni kao čovjeku, to je u meni bilo i dok sam bio gradonačelnik grada Vukovara. Ovdje je gospodin Borić čini mi se napomenuo jedan primjer gdje se desilo da hrvatski branitelj nije dobio posao ne znam kako ni zašto. Vrlo je čudna situacija kad dođete u tu situaciju da odlučujete i kad ste na testu kao čovjek da poštujete određena prava, zakon a sa druge strane imate u sebi ono emotivno. E tako sam ja bio u prilici kao gradonačelnik grada Vukovara da odlučim nakon jednog natječaja gdje su se javile dvije osobe i zamislite dvije osobe imaju isti broj bodova nakon prvog testiranja. Jedno je dijete poginulog hrvatskog branitelja, a jedno je dijete koje se pozvalo na Zakon o nacionalnim manjinama srpske nacionalnosti. Po tom zakonu viši zakon je Zakon o nacionalnim manjinama. Ja sam trebao donijeti odluku da primim tada djevojku, a da dijete hrvatskog branitelja ne dobije posao. Napravio sam drugo testiranje i drugo testiranje je pokazalo isti broj bodova. E sad tu ide ona emocija i pitanje, svi misle branitelji da je taj zakon braniteljima obveza za nešto, a ima i nekih drugih zakona koji dolaze kad netko treba odlučivati, dolaze u situaciju da ako odluče drugačije da će prekršiti zakon da će se netko žaliti i da će srušiti njegovu odluku. Ja sam primio dijete poginulog hrvatskog branitelja i to dijete radi u gradu Vukovaru, nije dijete, to je mladić, čovjek koji je jedan od najboljih pravnika ili obećava da će biti jedan od najboljih pravnika i drago mi je da sam tako postupio. Ali spletom okolnosti nisam povrijedio niti onu drugu osobu, snašao sam se. Kad bi mnogi drugi ljudi, pa i u Hrvatskim željeznicama, i na bilo koji način kada bi imali taj senzibilitet onda bi sigurno možda drugačije bilo u praksi. Pitanje je bilo ministru ili kako je to moguće da se pojavilo 2 tisuće novih branitelja ili na popisu branitelja nakon objave Registra branitelja? Pa evo reći ću vam, moj otac je bio hrvatski branitelj. Zajedno smo se uključili u obranu Vukovara od prvog trenutka ali nikad nije zatražio i nikad nije dobio status hrvatskog branitelja, nikad nije tražio bilo kakva prava i nema ga u registru. A zna, ne znam izašao je gospodin Milas, da je bio moj otac također vukovarski branitelj. S obzirom na tešku ekonomsku situaciju u Hrvatskoj državi mnogi branitelji, ja im kažem hvala im, nisu učinili ono što su učinili mnogi pa između ostalog i ja, nego su radili na svojim radnim mjestima, bili su zadovoljni i dali su svoj dio, obol obrani Hrvatske domovine. I nisu tražili nikakva prava. I pretpostavljam da zbog teške materijalne situacije mnogih tvrtki koje su odlazile u stečaj, oni ostali bez posla, da su krenuli tada u proces da ostvare ona svoja prava koja nisu tražili unatrag 15 godina i priznavanjem tih prava, ono što jeste te istine, došlo je do povećanja tih broja branitelja koji ne znam kako u materijalnom sada imaju satisfakciju nakon toga. Ali svakako u principu su neću reći na teretu ali na budžetu Hrvatske države. Umjesto da je netko razmišljao da ne otpusti nekog hrvatskog branitelja jer će taj hrvatski branitelj doći ne kroz svoj rad zaraditi svoju plaću nego će doći i ostvariti neki svoj status koji je imao i danas imamo možda među tih dvije tisuće mnogih branitelja koji su upravo možda nisu željeli, nisu smatrali da to treba ali danas im je ili tada kada su to ostvarivali bilo potrebno. Gospodin Blažeković je u svom izvješću u ime kluba spomenuo za mene osobno Vukovarca jedan bitan događaj, a to je on je to preletio i rekao mirna reintegracija. Za mene osobno je rat završio 15.1.'98.godine, a negdje čuo sam da je nedavno u nekoj emisiji također da je netko rekao da je rat završio '98.godine u 1.mjesecu. Da. 15.1.je završetak procesa mirne reintegracije '98.godine i žao mi što taj završetak rata taj datum, a ujedno je to i datum gdje su mnoge države priznale Hrvatsku državu kao samostalnu državu i smatram osobno da je taj datum trebao biti državni praznik [[Upadica Nenad Stazić: Vrijeme.]] Kao gradonačelnik sam učinio za svog mandata da dignem taj datum, taj događaj na jedan vrlo bitan i značajniji način da se značajnije obilježi u gradu Vukovaru [[Upadica Nenad Stazić: Vrijeme kolega SAbo.]] I to je učinjeno. I smatram da je uprava mi iz Domovinskog rata.
Kolega Sabo, gledajte vrijeme vrijedi za vas kao i za sve drugo. Replika, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega SAbo pohvalno je i dobro ste učinili što ste primili dijete poginulog hrvatskog branitelja. Siguran sam da niste prekršili zakon jer on ima prednost pri zapošljavanju ispred nacionalnih manjina jer nacionalne manjine trebaju biti proporcionalno zastupljene po tom zakonu koliko imaju postotaka u gradu ili u županiji u kojoj se natječu. Ono što želim reći, da datumi u RH točno je povratak mirna reintegracija je posebni datum kada su se Vukovarci vraćali i kada je to završilo sa traumama samo takvima. Srećući tamo vjerujem i svoje neprijatelje i svoje komšije i egzekutore, i mučitelje i tko zna sve koga ste sreli i to je poseban datum i ja vam vjerujem da to sa emocijama govorite i doživljavate. Vjerojatno u nekim novim vremenima može se predložiti pa može se i uvažiti to da bude državni praznik. No, kada govorimo o zapošljavanju ponovo u RH po tko zna koji put bez obzira na zakone koji su popravljeni i koji imaju sankcije za one koje ne poštuju ih da djeca poginulih, branitelji iz Domovinskog rata u Hrvatskim šumama u vodama po onom što mi pišu, a ja to pišem ministru, ministar traži od inspekcije i tako se naganjamo nikako da završimo sa tim postupcima. Imam nekoliko primjera eksplicite gdje ne žele primijeti dijete, a znam da u Hrvatskim vodama u zadnje vrijeme … primljeno bez natječaja. I to ću tražiti da se istraži kao i Hrvatskim šumama da vidimo tko se je to drznuo da i dalje krši zakon, a ima mogućnost da se zakonom opozove onaj tko je izabran i hrvatski branitelj da se zaposli.
Odgovor na repliku Željko Sabo.
Pa jesam prekršio zakon zato što nije bio dovoljan broj po zakonu zastupljeno u gradskoj upravi Srpske nacionalne manjine. Ali kada ste spomenuli mirnu reintegraciju, međunarodna zajednica zna što je učinila Hrvatska država i oni uvažavaju sve ove naše bitke koje smo vodili i uvažavaju žrtvu Vukovara i Ovčaru. Vjerujte mi nije bio niti jedan susret bilo kojeg veleposlanika dolazak u grad Vukovar da nisu otišli na Ovčaru da se nisu poklonili. Doprinos i dokaz toga kako se može i ta žrtva, a to je u principu mene kao čovjeka preživjeloga sve to da brinem o budućnosti je upravo da iskoristim i da iskoristimo sve one nedaće za bolje sutra jer za to su se borili. S obzirom na to svi projekti koje grad Vukovar za europske projekte kandidirao niti jedan projekat koji je grad Vukovar došao na aplikaciji nije odbijen, svi su prošli. I to je ono što mi trebamo doći u tu situaciju svi zajedno iskoristiti u ime onih koji su danas ma gdje bili i zbog naše djece za bolje sutra. Ovo sve što se događa meni nije jasno. Ja bi razumio gospodine Đakiću da danas branitelji traže da Predrag Matić Fred bude premijer, a ne da bude smijenjen kao ministar branitelja. To bi mi bilo lakše objasniti zbog njegovog doprinosa u ratu, nakon rata. Ali ovo mi nije jasno osim ako ima nešto što će možda budućnost pokazati razlog zbog čega je sve ovo. A sve u principu vi znate ćemo riješiti kroz nacrt zakona koji smo usvojili da ćemo napraviti.
Posljednja pojedinačna rasprava, poštovani Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Svi zastupnici danas su polazili od postavke da je Domovinski rat i branitelji da su u temeljima Hrvatske države odnosno da bez njih ne bi moglo ni biti Hrvatske države. Međutim, kako se mi odnosimo prema dignitetu Domovinskog rata, prema dostojanstvu branitelja, to je nešto drugo. I to je ono što i ovo izvješće o ovom zakonu trebamo staviti u taj kontekst kako bismo ga mogli ocijeniti i vidjeti u čemu je problem a vidim da se ovdje niz zastupnika pita, zapravo oni ne razumiju zašto uopće postoji problem. Iz svega ovoga ja sam već rekao da, što je već rečeno, da se zaključiti da od ovih zahtjeva da se donese posebni Zakon o braniteljima koji bi imao karakter bilo ustavnog zakona, bilo organskog zakona, po svemu ovom sudeći neće biti ništa jer to je kontekst ovih diskusija koje se danas popodne govorilo. Mislim da ne bi trebali biti, zatvarati oči pred činjenicom da mi imamo kriminalizaciju i branitelja i Domovinskog rata već od 2000. godine na ovamo. Pri tome ne želim biti od onih koji će pripisati političkim opcijama da je to njihov načelni stav. Premda imamo izjave, ja ću samo sa par primjera to navesti da to ilustriram ali ono što je još u većoj mjeri zabrinjavajuće imamo i niz drugih igrača na javnoj sceni i u medijima koji su to potencirali a nisu se sve stranke distancirale od takvih izjava. Pa samo par primjera. Podsjetimo se 2000. godine predsjednik tada Mesić je umirovio hrvatske generale koji su napisali pismo gdje traže samo zaštitu digniteta Domovinskog rata. Nema niti jednog drugog zahtjeva nego zaštita digniteta Domovinskog rata. To se nazvalo da je to rušenje države, da je rušenje pravnoga poretka i tada je krenula ta sotonizacija i kriminalizacija sudionika Domovinskog rata. Od toga da su generali kriminalci i lopovi, nepismeni itd. do toga da onda po toj istoj logici imate glavnog savjetnika predsjednika Republike koji otvoreno govori, pogledaj sliku hrvatskog generala ne znaš da li je to pripadnik mafije ili Hrvatske države. Da ne govorimo još drugim kvalifikacijama, o demokratskim procesima '91. godine koji je onda, bilo je osnova da ga razriješi dužnosti predsjednik Josipović ali je i dalje ostao, predaje na fakultetu pa svak onaj tko se ne slaže sa njegovim stavovima ne može završiti njegov kolegij. Ili s druge strane imali smo godinama tzv. ili bez tzv. nevladine organizacije koje su fabricirale dokaze pod navodnicima dezinformacije o Domovinskom ratu i što se događalo pa je to onda Haški sud morao konstatirati da su to falsifikati pa se priznalo da je Soros plaćao godišnje po pola milijuna dolara da se takvi izvještaji publiciraju. Dio toga se još danas povlači po medijima a nije bilo snage da se sustavno svi, i lijeva i desna opcija sustavno suprotstave tome. Dapače događa se nešto drugo. Imamo znači dokumentu koja se proglašava da je savjest hrvatskog društva, dobiva odličja i pohvale a traži da se ukine naziv Domovinski rat jer da to iritira ovoga ili onoga. Prema tome ili imate ako govorimo o registru branitelja, dajte malo, bilo je danas riječi ovdje. Koji su motivi bili da se donese registar branitelja? Dio toga je ovdje bio puno umjereniji ali kakav je bio dio u javnosti? Da su to lažni branitelji, da će se sada vidjeti tko su lažni branitelji, da nam je dosta toga. Čak je i ministar Matić rekao da je samo 360 tisuća branitelja bilo po izvješću predsjednika Tuđmana. Znam ali po zakonima, po svemu znači sada imamo 2000 više nego što je bilo kada je taj registar objavljen. Prema tome, ta diskvalifikacija koja je išla, ti motivi, to je nešto što je naprosto neprihvatljivo i uništava ili urušava dignitet Domovinskog rata. O tome ne govorimo. S treće strane, imamo nešto što sam danas već rekao, neprihvatljivo je tvrditi branitelji nemaju pravo na politički govor, političke poruke. Po čemu jedna, bilo kakva grupacija nema pravo na političke poruke? Pa se tvrdi, oni su izmanipulirani, netko iza njih stoji itd.. To je naprosto oduzimanje prava da se neke, da se naprosto iskažu osjećaji i stavovi prema svemu onome što se događa. U nizu ovih stvari koje su se zadnjih godina događale, mislim da je već rečeno, imate znači Hrvatski dokumentacijski centar Domovinskog rata pa se onda na čelo toga stavlja osoba koja je, koja radi sustavno protiv dokumentirane, protiv dokumentiranog istraživanja Domovinskog rata, u nadzorni odbor ili druga za koje ima nekakvu drukčiju prošlost što naprosto mora iritirati i javnost i branitelje i … [[Govornik se ne razumije.]] To su naprosto krive poruke, krivi potezi. Nitko to, o tome neće, ne vodi računa. Onda se govori o tome da, izvlače se samo ove izjave e to je govor mržnje ili to je neprimjereni govori, ali opet samo jednostrano. Drugim riječima, moramo priznati da u javnosti postoji i u medijima i danas sam to već rekao, par mjeseci prije izricanja konačne presude generalima Gotovini i Markaču bio je skup na kojem je bio i predsjednik države i državni odvjetnik i predsjednik Vrhovnog suda koji ništa nisu rekli. Za osnovnu poruku tog skupa neće biti katarze u hrvatskom društvu dok se ne osudi političko i vojno vodstvo Hrvatske iz '90.-ih godina. Koje su to poruke? Tko je ustao, tko je rekao nešto protiv toga. To je bilo za mandata ove Vlade. Na koji način onda, jel je ministarstvo reagiralo na tako nešto? Treba imati senzibiliteta za to, pa ako hoćete onda i na tragu takve jedne ocjene niti danas nitko nije rekao, branitelji su stvorili Hrvatsku državu, a nitko nije rekao tko je bio na čelu toga programa i vojno i političko vodstvo koje je to vodilo. To je isto pitanje poštivanja vrijednosti i digniteta i Domovinskog rata i tog dijela naše povijesti. Da ne idem sad nešto, da ne bude preosobno. Prema tome, u ovom smislu svoditi cijeli ovaj problem samo na problem socijalnog zbrinjavanja, mislim da je krivo, mislim da i branitelji sami, da njih to manje muči od ovoga poštivanja vrijednosti i njihovog osobnog digniteta i digniteta Domovinskog rata i da je upravo zbog toga potrebno donijeti ustavni zakon. Za razliku od predsjednika Leke ja ne mislim da u ustavni zakon mogu doći bilo kakve odredbe koje bi određivale materijalne nekakve postotke ili bilo što drugo nego naprosto definirati te vrijednosti da se ne može dogoditi da se od medija do ne znam koga, da se definiraju norme i standardi kako bi se i u javnosti i u političkom životu doslovno poštivale vrijednosti na kojima je stvorena Hrvatska država.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani Željko Sabo.
Poštovani zastupniče, bili smo zajedno na odboru i uvjeren sam da ćemo mi na odboru odraditi svoj posao što smo donijeli zaključak, a to je da ćemo objediniti sve prijedloge braniteljskih udruga, staviti to u zajednički jedan materijal koji će biti prijedlog novog zacrta za hrvatske branitelje. Točno je da smo skinuli točke dnevnog reda vezano za socijalu, branitelji ovdje, ondje, gdje smo rekli da će to bit obuhvaćeno upravo kroz taj nacrt novog zakona. Točno je i da smo rekli da odbor odnosno ja sam rekao, predložio zaključak da Odbora za ratne veterane nije odbor koji treba odlučivati da li će taj zakon i još nacrt nismo imali, kad napravimo nacrt da li će on biti organski ili ustavni ili kakav će biti. Ima i druga tijela koja će o tome odlučivati, a uostalom i klubovi. Gospodine Tuđman, vi mog oca ne poznate ali mnogi Vukovarci ga znaju i kažu da je bio najbolji trgovac. Ali vaš otac kao prvi predsjednik Hrvatske države je još više u meni ojačao želju i mojoj obitelji dao sigurnost za povratak u Vukovar. Pa prije nekoliko mjeseci gledao sam govor vašeg oca, našeg prvog predsjednika, kad je bio vlak mira u gradu Vukovaru. Plakao sam. I pitam se zašto ti koji danas spominju ime i daju priznanja našem prvom predsjedniku i ja osobno, ne slušaju njegove riječi koje je govorio u Vukovaru i zašto tako ne postupamo.
Vrijeme. Odgovor na repliku, poštovani Miroslav Tuđman.
Hvala. Kolega Sabo, vezano za zakon i ovo, vidite na odboru nije se moglo doći do suglasnosti kakav će to zakon biti. Mislim da sam ja to isto tamo rekao. Ako je ustavni zakon on se piše na jedan način i ima jedan sadržaj, ako je organski zakon ima drugi sadržaj, ako je ovaj obični zakon onda je nešto treće. Ne možete raditi i pripremiti jedan zakona ako ne znate kakav će on biti. Prema tome, to je jedna zablokirana situacija. Tu se ne radi o poštivanju ili nepoštivanju zakona, tu se radi koji je, ustavni zakon donosi načela, pravila, standarde, ono što moramo poštivati, a onda se to drugim zakonima operacionalizira. Ja nisam pravnik, ali po logici nekakvog zdravog razuma to mora biti. Prema tome mislim da od ovoga, slušajući pogotovo pod dojmom današnje diskusije, ako bude nekakav zakon, obični zakon, to će biti maksimum što će vladajuća koalicija pristati na to.
Druga replika, poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Tuđman, pa dobro ste detektirali kako se ponašaju pojedine udruge civilnog društva u Republici Hrvatskoj, prozivajući svakoga, naročito prvog hrvatskog predsjednika, establishment oko njega, hrvatske branitelje i generale i dokumenta, pa nekad i BaBe. Šta je sve GONG radio a sve je financirao … [[Govornik se ne razumije.]] kao što ste ustvrdili. A civilno društvo u RH koje podupire te udruge sa znatnim sredstvima na godišnjem nivou sklapa s njima ugovore u kojima striktno u jednom članku traže da ne budu ti koji će podržavati bilo koju političku opciju, bilo kojega kandidata i da se ne mogu baviti politikom, nego civilnim društvom. Tako piše i … [[Govornik se ne razumije.]] u ugovoru njihovom sa udrugama. Bilo je primjera u nedavnoj, pred godinu i nešto dana na prošlom obilježavanju Oluje kada se događaju razni događaji koji nisu ni lijepi, ni dobri, ali bilo je dana kada se spominju hrvatski generali a predsjednik države se ne želi dići i pozdraviti, a cijeli stadion u Kninu se diže, svi skandiraju i plješću, pozdravljaju hrvatske generale ma gdje bili. Tek poslije haških oslobađajućih presuda sve se mijenja. Umivaju se ruke kao Poncije Pilat, čak se posjećuje i grob, čak i državna izaslanstva se poklanjaju prvom hrvatskom predsjedniku. To je lijepo, ali nije bilo lijepo vidjeti ono što je bilo prije.
Odgovor na repliku Miroslav Tuđman.
Kolega Đakić, vidite ovi strani financijeri su negdje 2006., 2007. prestali financirati te tzv. nevladine organizacije zato što su smatrali, procijenili da su ostvarili svoje ciljeve. Međutim, dogodilo se nešto drugo. Sada se financiraju i proračuna u velikim iznosima, a dobijaju još uvijek sredstva sa strane. Kada je bio ovaj zakon o tim nevladinim udrugama ja sam predložio amandman da se i ta sredstva koja se dobijaju izvana moraju prikazati u izvješćima i da moraju se vidjeti i izvješća što su oni radili za ta sredstva koja su dobijali. Taj prijedlog je bio, taj prijedlog amandmana je bio odbijen. Da mi imamo ustavni zakon gdje bi se definirale koje se ne mogu razvlačiti, koje se ne mogu omalovažavati onda bi to očigledno bilo i jedan od argumenata da se oni koji to rade da se ne mogu financirati iz proračuna. Na žalost ne postoji politička volja da se to na taj način uredi. To je samo još jedan dokaz u kojoj smo mi jednoj situaciji da se nismo iskreni i dosljedni u čuvanju digniteta Domovinskog rata i branitelja.
Slijedi završna riječ ministra branitelja Predraga Matića. Izvolite za govornicu ministre.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi saborski zastupnici i zastupnice. Hvala vam na strpljenju. Nisam ni znao da radite ovako do u kasni sat, a vjerojatno ćemo nastaviti još. Vidim tamo da imam pola sata, ali neću vas naravno maltretirati. Samo nekoliko rečenica. Dakle, ovdje smo danas smo trebali govoriti ili dnevni red je bio bar službeno Izvješće za 2013. o provedbi zakona, međutim najmanje ste se toga držali iako bih vam ja i želim vam to i hoću vam ovdje reći. Dakle, ta izvješća idu od godine do godine i uvijek se provodi sve i bivše Vlade i sadašnja i sigurno će tako i svaka. Međutim, ovaj put ste iskoristili priliku da govorite i o nekim stvarima koje su vezane možda za provedbu zakona 2014., 2015. Ta provedba zakona 2014. o njoj će govoriti se na kraju godine ili početkom godine. Da li će to biti moja malenkost, ja se nadam da neće, da će to netko drugi govoriti tako da ispunim želju nekih od saborskih zastupnika koji o tome maštaju. Dakle, ali ipak nekoliko rečenica moram reći. Što se tiče Izvješća o provedbi zakona to je apsolutno sve izvedeno u sto postotnom obujmu. Dakle, ono što se kaže o pravima da, zakon i izvješće ne podrazumijeva poštovanje digniteta i to. To je nešto što radimo drugo kroz naš rad. Međutim, dotakli ste se nekih stvari koje moram, a kako imam vremena želim ipak malo iskomentirati. Žao mi je što nema gospodina Đurovića koji je spominjao neke pojmove pa bih mu, evo na žalost nema ga ali zbog javnosti i vas koji ste imali strpljenja da čujete. Dakle, on je spominjao žrtve silovanja. Jedva ga čekam, nadam se da je ovo sve snimljeno pa ga jedva čekam u drugom čitanju kada bude Zakon o žrtvama seksualnog zlostavljanja. Dakle, objasnili smo u prvom čitanju da to nije zakon o počiniteljima, jer čekali smo 23 godine odnosno bivše Vlade sve su čekale 23 godine. Svega je 5 postupaka provedeno o silovanju, a mi smo na istraživanju dobili da je u Hrvatskoj za vrijeme Domovinskog rata bilo 2 i pol tisuće, do 2 i pol tisuće žrtava seksualnog zlostavljanja. I mi se ovim zakonom okrećemo žrtvi i nećemo tražiti da donese pravomoćnu presudu, jer evo ponavljam kad smo čekali pravomoćnu presudu dočekali smo za ove 23 godine samo 5 presuda. Dalje je govorio o istraživanju i ukidanju ureda, istraživanje žrtava Drugog svjetskog rata. Moram vam se pohvaliti, želim se pohvaliti. Dakle, ostat će u povijesti zapisano Hrvatska postoji već 25 godina ali je tek prošle godine ovaj ministar, ovo ministarstvo i ova Vlada u Tupalama Sincu kod Otočca postavilo spomenik i to monumentalni, baš je veliki spomenik na kojem piše u spomen žrtvama komunističkog režima. To je bilo prilike 25 godina da netko napravi, na žalost nije napravio i mi to radimo. A zašto je ured ukinut? Zato što je pred one izbore 2011. ad hoc donesen taj zakon koji je bio prihvaćen konsenzusom, ali koji ja nisam kao ministar branitelja prihvatio ne iz nekakvih svjetonazorskih razloga nego i stoga što je ministar branitelja trebao plaćati, a nezavisni ured koji sjedi u Zagrepčanki trošiti novce. I onda smo imali narudžbe one kako je onda bilo do 70 tisuća kuna, naručivalo se sve od wc-a do automobila, ali do 70 tisuća kuna. Ono i automobili, gume posebno, šajbe posebno. Tako da je sve bilo do 70 bez odluke. A Fred je to trebao potpisivati bez ikakvog uvida u bilo što. Pozivam gospodina Đurovića, isto tako vrijedi i za gospodina Borića, kad god želite dođite tjedan dana provesti sa mnom u ministarstvu, da provedete sa mnom kao ministar branitelja pa da vidite. Ponedjeljkom od 10 do 11 kao jedini ministar u Vladi i u svim vladama od postanka Hrvatske imam pitaj ministra, rubriku pitaj ministra. Svaki taj ponedjeljak ja dobijem od 15 do 20 problema, imam što raditi samo da ništa drugo ne radim imam raditi samo rješavati probleme hrvatskih branitelja. Spomenuta je komunikacija s braniteljima. Tu da ne izazovem dalje neke prijepore, ali samo ću iznijeti nekoliko činjenica. Teško je komunicirati s braniteljima koji spontano izlaze sa sastanka 20.10., a spontano ispred ministarstva čeka šator od nekoliko tona i 10 kubika drva. Što je spomenuo gospodin Đakić o naivcima, evo i ja sam isto naivac kad ne mogu povjerovati u to ali vjerujem da je to tako. Vraćam se na samo jednu rečenicu, dakle što se tiče istraživanja 2. svjetskog rata, žrtava poraća 2. svjetskog rata. Dakle, imamo i pohvalu biskupa Mile Bogovića koji je bio simbol sumnje i proturječnosti da li će išta ova Vlada napraviti po pitanju istraživanja tih zločina. Za gospodina Đakića, za daljnje rasprave, zadnji popis branitelja je 504 tisuće 663, dakle još je povećan. Međutim, onaj tko imalo je pročitao Zakon o pravima hrvatskih branitelja zna da Registar branitelja ne puni Ministarstvo branitelja nego Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova pa vas lijepo molim da se obratite tamo i da ih pitate za obrazloženje zašto se povećao broj hrvatskih branitelja. Što se tiče broja lažnjaka, kako je rekao gospodin Tuđman, da, i pokojni predsjednik Tuđman je rekao da je bilo 350 tisuća branitelja. Iz raznoraznih razloga koje ja sad ne bih elaborirao je došlo do tih 500 tisuća, ali ono što sam ja rekao skidanjem s tog časnog popisa makar i jednog onog lažnjaka, prozivaju me novinari, ali ja ću ponoviti to. Jedan lažnjak košta milijun eura ovu državu. Skidanjem jednog lažnjaka mi smo posao, što se toga tiče. Međutim, Registar branitelja nije napravljen da bi se lovile vještice, Registar branitelja je pomoćni mehanizam uz pomoć kojega mi radimo. Dakle, pred Ministarstvom branitelja dok nisu došli prosvjednici nikada za mog mandata nije bilo ljudi koji su htjeli sa mnom razgovarati u vezi stambenog zbrinjavanja jer nemamo što razgovarati. Imamo listu. Mi za 10, 15 dana dodjeljujemo stanove u Vrbanima pa ćete vidjeti da li će biti ijedan prigovor na to. Isključivo samo i prema listi. Onaj koji je zadnji i onaj prvi koji je otpao sa liste on mora znati da onaj koji je dobio zadnji onaj stan ima jedan bod više od njega. I neka provjeri, dobit će sve podatke, apsolutno sve podatke. Toga prije nije bilo. I što još reći za kraj? Gospodine Boriću vi ste onako jedan od onih kako bi rekao koji olako dijelite kvalifikacije, onako ostali ste kao jedan političar neću reći iz koje stranke, iz ranih '90-ih koji onako samo laži, objede, podmetanje i idemo. Ali samo radi hrvatske javnosti, o kakvih 400 tisuća kuna vi pričate da je ovaj ministar potrošio na karticu? Dakle, potpuno je jasno izašlo da Ministarstvo branitelja ima samo jednu jedinu karticu i da smo potrošili 101 tisuću kuna. Od toga 93 tisuće kuna je otišlo na putovanja i hotelski smještaj cijelog izaslanstva koje je išlo prošle godine 5 puta u inozemstvo, a ovaj ministar je potrošio 7800 kuna na ručkove sa veleposlanicima koje je zvao da pokažemo onu drugu sliku branitelja, onu svjetliju, bolju sliku branitelja od onih koja se prezentirala one godine u Vukovaru. I ovaj ministar nije pojeo ni kiflu na račun poreznih obveznika i nikad u mojoj sobi u kancelariji nema ni grožđa ni naranči ni ničega. Dakle, ako nekad nešto uopće ručam za vrijeme svoga posla to je pojedem kiflu i paštetu. Što se tiče ostavke također morate znati, dakle što se mene tiče ostavku bih dao već davno jer ovo su mi tri godine najteže u životu i u karijeri, satro sam se živ radeći za branitelje a oni, jedan dio nažalost na taj način mi vraća, hvala im. Gospodine Boriću kažete 250 tisuća. Evo ja sad nudim novu prigodu, jučer je iznesen podatak da je u braniteljskom šatoru bilo i smrzlo se 130 tisuća branitelja. Nemojte se smrzavati, samo dajte potpise, evo sad prepolovljavamo to, pa ćemo se lako dogovoriti oko ostavke. Ne znam gospodine Boriću, a i za sve druge vas, osim moga malog koga to fascinira ali mene ne, kad idem u pekaru po kilu kruha u pratnji dva specijalca mislite da je to ugodno? Nimalo! Ne bih volio ni najgorem neprijatelju, iako se radi o našim policajcima i dečki su super korektni i fer, ali po kruh se ide sa dva policajca. I još za vas gospodine Boriću imam na internetu sam pronašao jedan krasan program on se zove, za mene se zove Zbogom branitelji, i evo 308 dana 17 sati, 47 minuta i 18, 17, 16 sekundi to je najduže što će Predrag Matić biti ministar. Apsolutno dakle sljedećim izborima pobijedio SDP, ne pobijedio budite sigurni, to je više nego sigurno, dakle ako branitelji planiraju zbog mene kampirati još sljedećih 1000 dana ne moraju još samo 317 dana. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene 3 replike, Josip Đakić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gospodine ministre, pa da, 504 tisuće 063 kako ste rekli novi broj, vidio sam ja da nešto ne štima, ali da, niste vi stavljali u registar, to je činjenica, Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova su nadležna ministarstva koja, ja ću pitati i njih. Ja sam vam poslao zamolbu, vi ste to meni mogli odgovoriti posredstvom njih i tražiti i reći koja su to imena. To je bila knjiga, 2000 bi bilo tih ili koliko već 3000 imena. Pa mene baš interesira kad je to slobodno vidjeti zašto ne bih ja vidio. I samo sam naglasio da zakon koji smo donijeli sprečava da steknu status. Znači postoji zakon koji priječi dobivanje statusa, jedino ukoliko su upravni postupci pokrenuti prije ili su bili u tijeku te pokrenuti upravni sudovi. Onda ne, onda može … pa možda su to. Ja se ispričavam što sumnjam ali možda su ti. Što se tiče milijun kuna branitelj, običan branitelj milijun kuna eura ne košta, milijun eura ne može koštati. Stradalnik, stradalnik da. To je razlika. Znači stradalnikova populacija i branitelja su razlika. Branitelj obični ima pravo nakon 65 godina kada navrši zagarantiranu državnu mirovinu od 2.400 kuna, ima pravo na posmrtne potrepštine, lijes, trubu, nema ni glazbu samo trubu, počasni pucanj. Evo to ima branitelj pravo. Ja sam mislio da danas ipak smo raspravljali o svemu i svačemu i da smo ipak došli do nekakvih pomirujućih tonova bez obzira koliko je vama teško raditi. Ali moram vas podsjetiti savjet, vaš savjet koji ste izabrali zašto je on s vama došao u konflikt.
Vrijeme. na repliku odgovara ministar Predrag Matić.
Dakle to sam već više puta rekao uvaženi zastupniče da milijun eura košta stradalnik, obični branitelj ne košta ništa, ali kada uhvatimo onog lažnjaka koji je koristio mirovinu, invalidninu, automobile, stan, liječničke preglede, toplice on košta milijun eura. Status sami ste rekli dakle to su postupci koji su vođeni prije 2009.prije donošenja ovog zakona aliimate pravo pitajte, mislim da je stiglo u Ministarstvo branitelja ali smo proslijedili u Ministarstvo obrane i MUP-u da vam daju na to odgovor. Hvala.
Druga replika poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre evo meni ste posvetili jedan veći dio tog završnog izlaganja. Vjerojatno se niste složili sa izjavama koje sam ja čitao, znači izjavu koju ste dali vi koju je dao vaš pomoćnik i gospođa vaša zamjenica. To su izjave onako kako vi kažete režemo, režete vi, a ja sam ih samo prenio pa režem onda i ja. Ali vraćamo se na početak, rekli ste bilo je izvješće a svi smo pričali o svemu drugome samo ne o izvješću. i zaista članak Poslovnika 238.to izričito zabranjuje. Znači svi smo danas kršili Poslovnik, svi. Branitelji njima nije dozvoljeno da govore jer da će se prekršiti Poslovnik. Da li shvaćate što hoću reći? Da. Znači i vi ste to potvrdili. Svi smo danas kršili članak 238.stavak 1. Govorili smo o temi koja nije bila na dnevnom redu. I to je ispalo tako. Kao što su ispala i sva vaša obećanja, pa kada govorite o masovnim grobnicama, o … tri puta ste mi obećali doći na Goli otok, ja vas pitao osobno. Rekao dođite 23.8.kada slavimo Dan borbe protiv totalitarnih sustava. Ne da se niste pojavili nema vas nigdje. Pa tamo stavimo isto jedan spomenik tom sustavu. Pozvao sam ja i druge neke, ali nitko ne želi doći. Zašto? Jer politički nije oportuno očito. Ali to je dozvoljeno da kažete da ćete doći, nećete doći. Uredu, pa zašto ne. Kažete Registar branitelja raste, pa vi ste prvi govorili da će on padati, da će se izbrisati svi oni koji sami branitelji između sebe identificirati. Kada sam vam ja ovdje pola sata objašnjavao da je to nemoguće vi ste se svi čudili. Evo nakon 2,3 godine došli smo do toga da taj častan popis raste za tri tisuće ali sada pitajte Ministarstvo obrane, policije, nisam ja ništa kriv. Pa niste onda bili ništa ni zaslužni tamo. Znači kada već režete morate shvatiti da može rezati i sa druge strane i da taj takav način razgovora je dozvole i drugima. Ako … o globusu što piše, piše Vrdoljak i Matić … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Na repliku odgovara ministar Predrag Matić.
Dobro, dakle na kraju ste rekli ako laže Globus onda lažete i vi, dakle oboje lažete i prihvaćena isprika. Što se tiče izjava ovo kada čitate i kada citirate podržavam ako to čitate ako sam tako izjavio valjda sam tako izjavio to i ja prihvaćam. Što se tiče Golog otoka bojim se da on ni ne pripada u ovaj dio, bio sam na Golom otoku i rado ću doći. Međutim Goli otok je obračun istog režima nepodobnih sa podobnima u to vrijeme. dakle ako bude i taj dio zašto ne. Nemamo toliko sredstava da obilježavamo, imamo tisuću grobnica, cijela Hrvatska je premrežena zločinima iz Drugog svjetskog rata i nakon Drugog svjetskog rata i to ćemo riješiti. A što se tiče registra ponovo mi nešto imputirate, ja ne mogu reći ništa drugo osim istine. Dakle Ministarstvo branitelja niti ministar ne pune registar, registar pune Ministarstvo obrane i MUP. Hvala.
I prije treće replike samo jedno kratko obrazloženje. Nije prekršen članak 238.stavak 1. Poslovnika jer kada raspravljamo o izvješćima onda kao raspravljamo o zakonu u prvom čitanju, a to znači da se može govoriti o tekstu i o kontekstu. Kod drugog čitanja zakona se može govoriti samo o tekstu, prema tome. Ne, to je tumačenje Poslovnika. A jedini tko je prekršio Poslovnik to ste vi kada prekoračite vrijeme, a ja vas upozorim a vi nećete stati. Treća replika poštovani Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Danas smo dosta vremena od dosta sudionika slušali kako je i od predsjednika Sabora kako je procedura, pravilnici odnosno da je to bit demokracije i da se toga moramo držati. Vi ste ovdje rekli, nisam ja govorio o lažnjacima nego sam ja govorio o tome da postoji taj broj branitelja, a da su oni koji su išli na interpretaciju da je trećina lažnih branitelja onda ste vi trebali biti taj koji to niste smjeli dovoditi u pitanje, niti sa jednim koji košta milijun eura ili milijun kuna sasvim svejedno, zato ako se želimo držati ili želite držati ovih procedura demokratskih standarda da ono što je donijeto u legalnoj proceduri da to vrijedi dok se nešto ne dokaže drukčije. A pogotovo kao ministar branitelja niste smjeli dovoditi u sumnju da tamo ima lažnih branitelja. Prema tome to je, to je načelo nekakvog demokratskog ponašanja i vaše institucionalne odgovornosti čak i da osobno ste mislili, znali i ne znam da nešto ima, ali ste to onda trebali reći, to će odraditi oni koji to rade. A opet ovdje generalizirati da je ta strast za u lovu na lažnjake koji onda pa ste rekli košta milijun eura kada običan svijet to čuje pa kaže ima pola milijuna branitelja pa to nas košta ne znam koliko. To opet ugrožava dignitet i branitelja i Domovinskog rata.
Odgovor na repliku Predrag Matić.
Uvaženi zastupniče upravo zbog toga što procedura traje, dakle od objave registra, netko je ovdje već i spomenuo i u raspravi lažnjaci ili ne znam kako bi ih nazvali, koristimo često kolokvijalne izraze prevaranti ovi ili oni, uglavnom oni koji ne bi trebali biti u tom registru obično imaju, obično, vjerujte da obično imaju bolje papire, bolju dokumentaciju od onih koji su pravi. I upravo zbog procedure postupak i postupci koje vodi policija i državno odvjetništvo a kasnije sudstvo traju. I mi smo zadovoljni i da je i jedan skinut a kamoli da ne pričamo o tome, nadam ste da ste i vi zadovoljni kada ste vidjeli neke poznate glumce, sportaše i velike face medijske koje imaju status branitelja, borbene sektore, govorilo se da imaju više dana od generala Gotovine. Evo to je to. Polako, ne može preko noći. 20 i nešto godina se to punilo, mnogi su sudjelovali u tome kada se, za skidanje treba vremena. A dobar podatak, stvarno je dobar podatak, izvješće, obraćanje naciji predsjednika Tuđmana koji kaže da je u ratu sudjelovalo 360 tisuća i što bi rekao gospodin Borić ako laže globus lažem i ja, on se tamo isčuđava odakle tih 360 tisuća.
Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se steknu uvjeti.
Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom Odbora za ratne veterane kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Molim glasujte o prijedlogu Zaključka. Glasovanje zaključeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 85 glasova za, 6 suzdržanih glasova i 20 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda to je : - Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branietlja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu; Izvješće je dostavio Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji na temelju članka 8. Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada Republika Hrvatske je dostavila mišljenje. Rasprave je proveo Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar branitelja i predsjednik Upravnog odbora fonda Predrag Matić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo kratko Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja za 2013. godinu sukladno Zakonu o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja podnosi Hrvatskom saboru izvješće o poslovanju za proteklu kalendarsku godinu. Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja za 2013. sadrži osim informativnog prospekta fonda za 2013. koji je izradio Erste Asset Managment društvo za upravljanje Fondom branitelja i najvažnije odluke upravnog odbora fonda kao i upute upravnog odbora fonda društvu za upravljanje Erste Asset managment d.o.o o načinu glasovanja na glasnim skupštinama društva u kojima je fon vlasnik dionica. U izvješću su iznijete i zaključne napomene o stanju imovine Fonda hrvatskih branitelja i upravni fondovi. Ukupna imovina Fonda hrvatskih branitelja na dan 31. prosinca 2013. iznosila je milijardu 88 milijuna 417 tisuća 617 kuna i 34 lipe od čega najveći dio u imovini čine dionice Hrvatskog telekoma u iznosu od milijardu i 14 milijuna 359 tisuća kuna. Fond je ostvario dobit iz poslovanja za raspodjelu u iznosu od 112 milijuna 472 tisuće kuna a ukupne prihode u iznosu od 119 milijuna 695 tisuća kuna. Ukupni rashodi iznosili su 2 tisuće 859 tisuća kuna i odnose se na naknadu za upravljanje i naknadu skrbničkoj banci. Prema Zakonu o fondu trećina neto dobiti od ulaganja fonda se isplaćuje izravno članovima fonda ovisno o veličini njihovih udjela. Trećina neto dobiti namijenjena za razvojne, socijalne i humanitarne mjere i u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji a trećina neto dobiti od ulaganja reinvestira se u fond. Sukladno odluci upravnog odbora fonda kao i suglasnosti Vlade Republike Hrvatske fond je tijekom 2013. rasporedio dvije trećine dobiti iz 2012. što je ukupno 85 milijuna 791 tisuća 364 kune. Od ukupno raspoređenog iznosa 42 milijuna 895 tisuća kuna je raspoređeno u dividendu za vlasnike udjela u fondu, 40 milijuna i 895 tisuća kuna isplaćeno Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja a 2 milijuna kuna Zakladi hrvatskih branitelja Domovinskog rata. Iako je trećina neto dobiti bila manja u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje Fond hrvatskih branitelja je isplatio 8 tisuća 648 stipendija djece smrtno stradalih, zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja, djeci hrvatskih ratnih vojnih invalida i djeci dragovoljaca iz Domovinskog rata. Zaklada hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji odobrila je 4 tisuće 805 financijskih pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji u ukupnom iznosu od 10 milijuna 42 tisuće kuna. Iako je trećina neto dobiti bila manja u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje Fond branitelja je ispunio … [[Govornik se ne razumije.]] svojih osnovnih zakonskih obaveza da se trećina neto dobiti od ulaganja navodi za razvojne, socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Hvala.
Replika, poštovani Zvonko Milas.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Čekao sam do kraja, nije replika, više je pitanje, mislim da dvojicu kolega neću moći to pitati pa evo, prošli put je bila najava oko inicijative promjene Zakona o fondu, osnovana radna skupina kako bi se proaktivno djelovalo da bi se mogla imovina na neki način zaštiti i da bi fond kao jedan od zaista boljih projekata kroz Ministarstvo branitelja doživio budućnost u smislu toga da traje i kako bi mogao pomoći. Pa evo kratko samo možete mi reći samo o čemu se radi? Evo hvala lijepo.
E ne možete ministre, moći ćete samo u završnom obraćanju jer se predlagatelj može uključivati tek nakon rasprava nakon uvodnog izlaganja, može nakon prve rasprave. Ali predlažem da to bude… … [[Upadica se ne čuje.]] A pardon, oprostite, odgovor na repliku. Oprostite, oprostite, oprostite. Imate pravo, ispričavam se.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče, dakle govorimo o ovom izvješću za 2013. pa ne mogu iznosit, 2014. je prošla, treba i to izvješće proći. Međutim da, radimo na izradi novog Zakona o Fondu hrvatskih branitelja jer se pokazalo unatoč svemu naravno kroz ove prethodne godine, sve dobro što je ovaj Fond učinio naravno da prihod od dividendi sve nam je manji. Bila je jedna odluka Vlade bivše da se prilikom budućih privatizacija iza one riječi daje 7% stavilo se može dati tako da smo sad promašili privatizaciju Croatia osiguranja. Uputio sam u ime ministarstva, ali i u ime Upravnog odbora fonda prema Hrvatskoj Vladi zamolbu i upit da li bi se moglo vratiti u zakon pa ne mora biti više 7% da možda stavimo rastezljivo da bude 2 do 7% ovisno o odluci Vlade tako da bi prilikom sljedećih privatizacija mogli participirati i popraviti stanje tog Fonda jer za sada se iz Fonda ustvari samo troše, nema novih priljeva. I da, u pravu ste, ovdje smo sad rekli da je stanje tada bilo milijardu i 88 milijuna, sada je 880 milijuna, dakle sve vezano uz dionice T-Coma koja je nama glavna dionica i hoćemo ovom izmjenom zakona napraviti tako da upravni odbor fonda makar i, ne znam kakav je stručni izraz gospodine Šuker, konzervativno da možemo nešto raditi sa tim sredstvima jer mi inače se sastajemo, sjedimo i gledamo kako ta naša glavna dionica tone, a mi ne možemo prema sadašnjem zakonu baš ništa napraviti, ne možemo ništa učiniti. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala.
Dobro. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. Da. Josip Đakić, Odbor za ratne veterane.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 20. sjednici održanoj 1. listopada 2014. godine razmotrio je Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji aktom od 8. srpnja 2014. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbi članka 91. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske koja na predmetno izvješće nema primjedbi. Uvodno je predstavnik predlagatelja iznio osnovne podatke o poslovanju fonda za 2013. godinu i tada je imovina fonda na dan 31. prosinca kao što smo čuli već iznosila milijardu 88 milijuna 417 tisuća 617 kuna i 34 lipe ili 147 milijuna kuna manje nego godinu prije. Ostvarena dobit iz poslovanja za raspodjelu iznosi 112 milijuna 472 tisuće kuna ili 16 milijuna kuna manje nego prošloga izvještajnog razdoblja. Broj udjela smanjen je za 136 tisuće i 31.prosinca 2013. godine bio je milijun 947 tisuća 523 064, a vrijednost udjela na taj dan bila je 498,94 kune. Fond je tijekom 2013. godine rasporedio 2/3 dobiti iz 2012. godine i to za dividendu 42,9 milijuna kuna, 40,9 milijuna kuna Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i 2 milijuna kuna Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Zbog konstantnog smanjivanja imovine fonda što dovodi u pitanje izvršavanje zakonskih obveza ulaganje u socijalne, razvojne i humanitarne mjere za poboljšanje statusa hrvatskih branitelja Upravni odbor fonda zatražio je od Vlade Republike Hrvatske da kod eventualnih budućih privatizacija javnih poduzeća u vlasništvu ili većinskom vlasništvu Republike Hrvatske prenese bez naplate u fond dionice tih poduzeća. Također su pripremljene izmjene i dopune Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kojima bi se obavilo usklađivanje postojećih zakonskih odredbi s novom zakonskom regulativom što bi fondu omogućilo aktivno sudjelovanje na financijskom tržištu. U raspravi članovi odbora naglasili su nužnost i hitnost prijenosa novih dionica prilikom privatizacije trgovačkih društava u državnom vlasništvu u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Ukoliko to izostane neće biti sredstava za financiranje Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata niti zaklade hrvatskih branitelja. U tu svrhu treba žurno poraditi i na promjenama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Istaknut je problem dodjele udjela hrvatskim braniteljima koji su status stekli posljednjih godinu dvije dana na što oni imaju zakonsko pravo. Radi se otprilike o 2000 ljudi. Naglašena je i odgovornost upravnog odbora fonda koji im nije na vrijeme prodao dionice Hrvatskog Telekoma, što je s obzirom da one čine 90% portfelja fonda dovelo do strmoglavog pada vrijednosti kako imovine, tako i dobiti fonda. Trend pada vrijednosti imovine te smanjivanje dobiti fonda nastavljen je i u 2014. godini, a moguće je da fond ovu godinu završi sa gubitkom. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 7 glasova za i 3 glasa suzdržana, odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka. Prihvaća se Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre. Vrlo ću biti kratak, vjerujte mi, ispod 2 minute. HNS Liberalni demokrati odnosno naš klub podržava i podržat će ovo izvješće, iako sam ja osobno bio jedan od suzdržanih koje je sad prozvao gospodin Đakić na sjednici odbora vezano uz tu točku dnevnog reda i to iz vrlo jasnog razloga, odnosno meni jasnog razloga a to je fond je financijski instrument i on mora zarađivati. Onog momenta kad on ne zarađuje on ne radi dobro i zbog toga sam glasao suzdržan. A jasno podržat ću kao i moji kolege iz kluba ovo izvješće. Fondom upravlja Društvo za upravljanje fondom to je Erste aset management iz Austrije i nisam siguran da baš dobro upravljaju. Mislim da su mogli neke stvari napraviti bez obzira na nužnost promjene samoga zakona. Treba reći zbog svih hrvatskih branitelja koji imaju svi hrvatski branitelji imaju određenu količinu dionica od jedne do ne znam točno koji je najveći broj. I važno je reći da je zbog pada vrijednosti dionice Hrvatskog telecoma što je rekao i ministar i kolega Đakić da su u 2012. i 2013. godini zabilježeni su značajni pad prihoda od dividendi u ukupnom iznosu negdje od oko 250 milijuna kuna što je zbilja veliki udarac na fond i postoji zaista mogućnost ukoliko se ovako dalje nastavi raditi da fond ovu godinu završi sa gubitkom što bi bilo po meni jako loše. Mi smatramo u HNS-u da je Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji važan instrument financijske pomoći hrvatskim braniteljima i njihove obitelji. To je instrument koji bi da se možda ne tako konzervativno na nekakav malo fleksibilniji način vodi da bi on mogao znatno pomoći i u tim socijalnim obvezama socijalnih davanja ali i drugo, drugim davanjima da bi on mogao tu nešto napraviti. I mi apeliramo iz kluba HNS-a na Upravni odbor fonda da utječe na upravitelja da značajnije utječe na rast vrijednosti fonda. Mislim da ne bi bilo loše da o i danas sam to razgovarao sa kolegom Srđanom Gjurkovićem da se možda i saborski Odbor za financije malo uključi u tu problematiku. Možda bi i oni mogli nešto pametno reći na ovu temu. Još jedanput ponavljam, klub Hrvatske narodne stranke – Liberalnih demokrata prihvaća predmetno izvješće.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa klub Hrvatske demokratske zajednice, bez obzira što ovo izvješće je tehničke prirode govori o svim parametrima i događajima kao i financijskim aspektima koji su jasno vidljivi ne može podržati ovo izvješće iz praktičkih razloga zbog općeg stanja i nemogućnosti ostvarivanja 7% dionica Croatie koje su trebale biti unesene u ovaj fond kako bi on dalje mogao funkcionirati. Naime, ja sam u Izvješću o radu fonda skoro sve rekao. Ja bih se samo nadovezao da Fond hrvatskih branitelja sa dionicama T-Coma je izgubio znatna sredstva i zbog toga je došlo do pada dionice T-Coma koje su bile kada je ministar Matić došao za predsjednika Upravnog odbora i kad su se promijenili članovi koji danas su evo članovi Upravnog odbora Fonda su jedni od vodećih ljudi prosvjeda, tako da je tu gospodin Arbanas, Klem, Branko Borković, Ivica Tolić koji čine, četvorica njih čine većinu u tom Upravnom odboru Fonda iako odluke o prodaji dionica ili bilo kakvim transakcijama koje bi fond manager predložio ili gospodin Glavaš kao takvi ne mogu biti ako Vlada RH ne da suglasnost na takovu transakciju ili takovu mogućnost. Ono što se treba danas naglasiti, znači ništa nije propalo. Još uvijek ako ima političke volje 26 i koliko ono posto dionica Croatia osiguranja je u posjedu hrvatske vlasti. Znači prodan je određeni paket dionica dokapitalizacijom kada je Adris grupa učini, kad ih učini, iskontrolira se, kad se bude vidljivo da je ona dokapitalizirana sa 30 i nešto posto onda će doći na 60 i nešto posto upravljačkih prava. Sad ih ima 39,6%. Znači nema apsolutno Adris grupa većinu u Croatia osiguranju, a donosi ključne odluke. Ona će ih imati kada sa 110 milijuna eura dokapitalizira Croatia osiguranje, a to ćemo budno kontrolirati da ne bi bilo kao i sa INA-om. Ne? 28,6 dionica je u posjedu hrvatske Vlade. Zašto tih 7% ili sa 28,6 ne može upravljati ako ovdje dokapitaliziraju, pa ne može ni sa 20. Isti je omjer snaga je. Ministre ja, još uvijek ima vremena, može to biti i populistička mjera sad pred, u ovoj godini izbora da se stvarno izdvoji, a to je ono što bi dobro došlo hrvatskim braniteljima, fondu, ne pojedincima koji bi prodavali nego djeci i onima najsiromašnijima koji dobivaju iz zakladne svrhe pomoć. To je ono što smo do sada ja mislim 50 i nešto tisuća, 60 tisuća djece i hrvatskih branitelja i njihove djece je ostvarilo stipendiju iz Fonda za stipendiranje. I tisuće socijalno ugroženih branitelja koji su dobili pomoći kojima je jednokratnom pomoći bar malo dana nada i boljitak u životu. Ovo je plemenita, humanitarna svrha ovoga fonda koja sigurno ima svoj smisao i postoji mogućnost samo ako ima političke, dobre volje. 7% Croatie nije propalo, još uvijek je u rukama Vlade 28,6%. I iz tog aspekta apeliram na sve čimbenike da to učine kako bi fond opstao, kako ne bi propao, a da smo mogli prodati dionice HT-a, mogli smo ih. Kao što sam ja predlagao tih 2 milijarde kuna u to vrijeme negdje bi bilo a priori možda više, manje, mogli smo uložiti u izgradnju autoceste koju bi naplaćivao Fond hrvatskih branitelja Vrbovec – Bjelovar – Virovitica. Mogli smo danas to prodati pa uložiti u Imunološki zavod. Zašto ne bi Fond hrvatskih branitelja mogao biti vlasnik Imunološkog zavoda? Da, dapače, proizvodi Imunološki zavod lijekove kojima ih liječimo. Pa hvala Bogu to je plemenita i humanitarna svrha. Možda još ima mogućnosti i načina da prodamo HT-ove dionice bez obzira što im je cijena toliko pala i da pomognemo spasiti bar ono što se spasiti da. Evo toliko. HDZ evo velim iz principijelnih razloga zbog toga što nije … 7% dionica ušlo neće podržati ovo izvješće. Inače je ono tehničke naravi koje govori o svim aspektima jasno bez ikakvih zadrški jer fond i kontroliraju kao što je ministar rekao i svi podaci su točni u njemu i vidljivi tako da nema nikakvih drugih zamjerki. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Isprika svima jer je već vjerojatno svima dosta ali mislim da naprosto kad govorimo o Hrvatskom fondu koji je svojevremeno bio najjači fond u RH što se tiče imovine i svega i Vlada u trenutku kad je krenula u privatizaciju Croatia osiguranja točno je znala što će se dogoditi i Vlada naprosto nije trebala prodati 39, mogla je prodati 35%. I na takav način je moglo ostati 7%. Sedam je nekakva brojka prema kojoj se daje učešće u tvrtkama za Fond hrvatskih branitelja. Vi dobro znate da i prema Zakonu o privatizaciji HEP-a koji je ukinut, stavljen van snage u 2010. također bilo predviđeno da će se u Fond hrvatskih branitelja uplatiti 7% dionica HEP-a. Na kraju ako se govori i o privatizaciji Hrvatske lutrije onda bi i tu trebalo razmišljati jer mislim da je svima sad jasno da se sa imovinom fonda ne razbacuje nego da se itekako upotrebljava i ono što je najbitnije onaj dio koji se daje za obrazovanje djece prije svega i hrvatskih branitelja je nešto što se mora sačuvati. A što se tiče dionica T-Com-a to je jedna malo čudna priča kako je ta vrijednost tih dionica tako pala jer njihova dobit baš nije tako pala. No to je drugi par cipela. Ali kad se nije prodalo kad je vrijednost bila duplo veća nemojte ih prodavati niti sada pa neka oni pjevaju koliko god hoće te dionice će za koju godinu narasti na onu staru cijenu. Ali uprava fonda je možda u datom momentu trebala sugerirati ali možda i bolje da vam nije sugerirala jer pitaj Boga što bi vam mogao netko živ prikrpiti kao što se i ostalim lijepi. Možda je bolje da su one tamo gdje jesu. Ali kažem one će sigurno narasti. Ali vi kao član Vlade bi trebali inzistirati da na ovim drugim budućim privatizacijama da se to nekako donese nekakva odluka da 7% dionica ide u braniteljski fond.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa da kolega Šuker točno je, bilo je svakakvih reperkusija i oko onih 7% dionica INA-e. Neki su prozivali nas da smo izdali, prodali itd. No međutim, nužnost, a i cjenovna mogućnost tada je bila najbolja. Sa 7% prodanih dionica INA-e pokrilo se 45% ponuđenih udjela na tržištu koje su branitelji nudili. Ostali novci su stavljeni u repro poslove i u zapise bankovne u Ministarstvu financija i u HNB-u na kojima su bile izvanredne kamate. I služilo se na tim novcima koji su bili u obrtaju deponirani. Jednako tako nisu sa tih 7% Mađari postigli ništa više u upravljačkim pravima od onih 25 + onu zlatnu dionicu. U kasnijem slijedu su se drukčije reperkusije dogodile. No međutim, tako ni sada sa 7% Croatia osiguranja nećemo omogućiti Adris grupi veće ni manje upravljanje. Tek kada oni uplate ili ulože u dokapitalizaciju 110 milijuna eura onda će to biti prava stvar, onda će oni biti upravljači u potpunosti sa 60% i onda će više ovih 28,6% neće vrijediti Vladi ništa jer ne može postići ništa. A hrvatskim braniteljima bi dobrodošla. Nadamo se da će ovaj fond opstati, apeliramo da se poduzmu svi koraci i mjere kako bi što prije imali dovoljno sredstava za naredne generacije koje dolaze i koje potrebuju da budu financirane.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Sad ćemo zastati s radom i nastavit ćemo sutra u 9,30 idućom točkom, to je točka 8. to je ova koncesija u Kuparima. SJEDNICA PREKINUTA U 20,45 SATI.
Izvješće o poslovanju Fonda Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom Odbora za ratne veterane dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Izvješće o poslovanju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2013. godinu. Molim glasujte o prijedlogu Zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 85 glasova za, 22 glasa suzdržanih i 4 glasa protiv donesen predloženi Zaključak.