… [[Govornica nije uključena.]]
Hvala vam lijepa. Želim vam puno uspjeha u vašem radu. [[Pljesak]] Ovime smo došli do kraja glasovanja. Slobodna rasprava je odmah nakon što napustimo, oni koji žele sabornicu. Dobro jutro kolegice i kolege, prije nego što pređemo na slobodni govor i onda dnevni red s nama je kolega Vinko Grgić koja mora položiti prisegu, pa evo krećemo onda sa procedurom. U Članku 7. Poslovnika utvrđeno je da predsjedatelj pročita tekst prisege, a nakon toga poimenično proziva zastupnike. Zastupnik kad je prozvan ustaje i izgovara riječ: „Prisežem.“. Pa evo ja sada ću pročitati tekst prisege. Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštovati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH. Zastupnik Vinko Grgić.
Prisežem.
Hvala vam lijepa i čestitam i želim vam puno uspjeha. [[Pljesak.]] Samo malo kolega Škibola, sekundu jer nam se pridružio i zastupnik Damjan Vucelić, pa ćemo onda poslije prisege. Dakle, kolega Vucelić procedura je slijedeća ja ću pročitati tekst prisege, a vi ćete nakon toga ustati i izgovoriti riječ: „Prisežem.“ Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštovati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH. Molim zastupnika Damjana Vucelića.
Prisežem.
Hvala vam lijepa i čestitam na položenoj prisezi i želim puno uspjeha u radu. Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2017. godinu. Podnositelj je ravnatelj Agencije za elektroničke medije i Vijeće za elektroničke medije. O ovoj točki dnevnog reda glasovat ćemo sukladno Članku 44. stavku 4. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2017. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za i 15 suzdržanih donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo.
Prelazimo na točke dnevnog reda koje su u planu za današnji dan: - Konačni prijedlog Zakona o privremenoj mjeri u području obveznoga zdravstvenog osiguranja, drugo čitanje, P.Z. br. 609; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molim državnog tajnika Ministarstva zdravstva gospodina Tomislava Dulibića da nam da dodatno obrazloženje Konačnog prijedloga Zakona. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče, poštovani saborski zastupnici. Danom izlaska Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz EU bez Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz EU ista postaje treća zemlja. Cjelokupno zakonodavstvo EU od tog datuma prestaje se primjenjivati na državljane Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske kao i na državljane RH koji pravo na zdravstveno osiguranje ostvaruju sukladno europskim pravnim propisima na teret nositelja osiguranja Ujedinjenog Kraljevstva, a koji privremeno ili stalno borave ili prebivaju u Republici Hrvatskoj odnosno imaju utvrđen status osigurane osobe u obveznom zdravstvenom osiguranju u Republici Hrvatskoj. Donošenjem ovoga zakona Republika Hrvatska će najduže do godinu dana nakon izlaska Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije bez sporazuma o povlačenju pod uvjetom reciprociteta nastaviti primjenjivati pravila sadržana u europskim propisima o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti odnosno navedenim osobama omogućit će se nesmetano korištenje prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja. U slučaju nepostojanja reciprociteta od strane Ujedinjene Kraljevine nastali troškovi ostvarenih prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja teret će Državni proračun Republike Hrvatske iz pozicije ministarstva nadležnog za zdravstvo, a ministarstvo nadležno za zdravstvo zatražit će naplatu nastalih troškova od strane Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske posredstvom Ministarstva nadležnog za vanjske i europske poslove. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani tajniče i poštovani zastupniče. Evo, radi se o Konačnom prijedlogu Zakona o privremenoj mjeri u području obveznog zdravstvenog osiguranja. Na 11. sjednici Hrvatskoga sabora 5. travnja 2019. godine donesen je zaključak kojim se prihvaća Prijedlog zakona o privremenoj mjeri u području obveznog zdravstvenog osiguranja. Danas je rasprava o Konačnom prijedlogu zakona koji je sadržan u 4 članka. Ustvari, postoje ta 4 članka od kojih su 1. i 2. identičan. No, interesantan je u svemu tome 3. članak koji ima 2 stavka u prijedlogu zakona je bio samo jedan i u 1. stavku: „U slučaju nepostojanja reciprociteta od strane Ujedinjene Kraljevine u primjeni postupka utvrđenih uredbom i ostalim propisima iz područja koordinacije sustava socijalne sigurnosti troškovi ostvarenih prava iz članka 2. ovoga zakona isplaćuju se nositelju zdravstvenog osiguranja Republike Hrvatske iz Državnog proračuna Republike Hrvatske s pozicije ministarstva nadležnog za zdravstvo.“ Stavak 2. 3. članka: „Ministarstvo nadležno za zdravstvo zatražit će od Ujedinjene Kraljevine naplatu troškova iz stavka 1. ovoga članka posredstvom ministarstva nadležnog za vanjske i europske poslove.“ U odnosu na tekst Prijedloga zakona o privremenoj mjeri u području obveznog zdravstvenog osiguranja koji je prošao prvo čitanje u Hrvatskom saboru u tekstu Konačnog prijedloga zakona nastala je razlika kao posljedica uvažanja primjedbe Ministarstva za vanjske i europske poslove. To je taj stavak 2. članka 3. kojim se uvodi obveza potraživanja troškova od strane Ujedinjene Kraljevine u slučaju nepostojanja reciprociteta a koji su isplaćeni na teret Državnog proračuna Republike Hrvatske u korist nositelja zdravstvenog osiguranja Republike Hrvatske odnosno u korist HZZO-a. I još postoji i točka broj članak 4. kod ovoga zakona njime se određuje dan stupanja na snagu ovoga zakona i njegova primjena. Ovaj zakon će se objaviti u Narodnim novinama i stupa na snagu danom izlaska Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije bez sporazuma o povlačenju, a prestaje važiti istekom godine dana od dana njegovog stupanja na snagu. Ocjena sredstava koji su potrebni za provođenje ovoga zakona, za provođenje zakona nije potrebno osigurati dodatne financijska sredstva u Državnom proračunu Republike Hrvatske, osim u slučaju nepostojanja reciprociteta od strane Ujedinjene Kraljevine u kojem slučaju nastali troškovi ostvarenih prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja terete proračun Republike Hrvatske s pozicije ministarstva nadležnog za zdravstvo. Aktivnosti to su A793007 zdravstvena zaštita stranaca u okviru ukupno planiranih sredstava u iznosu 3 milijuna kuna. U raspravi na 11. sjednici Sabora 5. travnja 2019. prilikom razmatranja Prijedloga zakona u prvom čitanju nije bilo primjedbi i prijedloga u odnosu na sadržaj teksta zakonskog prijedloga kojeg predlagatelj i nije prihvatio. Dakle, ovaj zakon će HDZ-e u potpunosti prihvatiti i hvala vam na pozornosti i neka vas Dragi Bog čuva.
Zahvaljujem kolegi Kirinu što nam je iščitao zakon i na ovoj raspravi. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Sada idemo na Konačni prijedlog Zakona o privremenoj mjeri u području obveznog zdravstvenog osiguranja, drugo čitanje, P.Z. br. 609. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 104 glasa za donesen Zakon o privremenoj mjeri u području obveznog zdravstvenog osiguranja.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda, to je: - Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, P.Z. broj 325 Predlagatelji su Klub zastupnika Živog zida i Snage, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i Klub zastupnika HSS-a. Predlagatelji su Klub Živog zida i snage kao što sam pročitao i ostali klubovi na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Vlada je dostavila mišljenje. Molim predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite poštovani kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Brkiću. Uvaženi kolega Šimiću i uvaženi kolega Bulj, ne znam je li bilo ikad više zastupnika u ovoj sabornici nego danas na ovoj raspravi, ali moje je da iznesem ono što je potrebno iznijeti, javnost će to vidjeti, kao što će i vidjeti to da izmjene i dopune koje su predložene nema zainteresiranosti u Hrvatskom saboru, a radi se o po meni jako važnim izmjenama. Pa da krenemo od početka, dakle to je nešto o čemu sam ja već govorio tijekom svog mandata izmjene Ovršnog zakona koje predlažemo su pravno moguće, a realno vjerojatno za sada utopija jer Vlada RH to neće prihvatiti, nije prihvatila, a ono što ne prihvaća Vlada RH ne prihvaća niti Hrvatski sabor. Moram sa žaljenjem reći da čak niti javnost nije previše zainteresirana za ovo, postoji peko 300.000 ovršenih i blokiranih građana kojih se to i te tako tiče, ali ja vidim da niti kod njih nema baš neke zainteresiranosti za svoje probleme, tako da pomalo ljudi trebaju razmišljati o tome da su u velikoj mjeri i sami odgovorni za to što im se događa jer ne sudjeluju aktivno u promjenama koje su moguće. Pa što se predlaže ovim izmjenama Ovršnog zakona? Kao prvo predlaže se da se prije samog parničnog postupka odvjetnički troškovi koji bi eventualno nastali zbog toga što ovrhovoditelj treba odvjetnika da u njegovo ime obavlja ovršni postupak, da ti odvjetnički troškovi ukoliko se radi o pravnoj osobi koja je u prihodima jača od 3 milijuna kuna godišnje ne budu naplaćeni od dužnika, nego da te troškove snosi vjerovnik. Pa Vlada se s tim ne slaže i obrazlaže to činjenicom da je Ustavni sud već odlučio da kod upravnih sporova tako nešto nije moguće, a Vrhovni sud je odlučio da tako nešto nije moguće u parničnom postupku. Međutim, ova izmjena iako nije možda detaljno precizirana pošto je ovo prvo čitanje, do drugog čitanja će biti uređena kako treba ukoliko prijedlog prođe i ona bi se odnosila u stvari na pokretanje ovršnog postupka i na tijek ovršnog postupka prije nego što dođe do eventualno parnice. Parnični postupak je nešto što spada pod Zakon o parničnom postupku i izmjenama Ovršnog zakona ne dira se u parnični postupak. Molim vas, tamo mobitel ili van izađite ili, mislim toliko je malo ljudi ovdje pa nema smisla. Dakle, ukoliko pravna osoba ima promet preko 3 milijuna kuna, takva pravna osoba zacijelo ima i službu, pravnu službu koja može obavljati poslove ovršnog postupka. Poslovi ovršnog postupka prije same parnice, ako bi eventualno bila pokrenuta nisu nikakva komplicirana stvar, to se radi u biti serijski, odvjetnici koji to rade, rade to na neki način po špranci, tu ne treba nikakav specijalni intelektualni napor i to svaka ozbiljna pravna osoba može provoditi i bez odvjetnika. Odvjetnici za takav posao ozbiljnim pravnim osobama nisu potrebni, a ukoliko unajmljuju odvjetnike za takve poslove, to samo znači da omogućuje odvjetnicima da zarađuju na dugovima, na nečijim dugovima troškove odvjetničkog posla. Potpuno nepotrebno. Razumijem da manje pravne osobe koje nemaju velike prihode i koje nemaju službe trebaju pomoć, stručnu pomoć odvjetnika i zbog toga se i predlaže da se ta izmjena odnosi samo na pravne osobe koje imaju prihode preko 3 milijuna kuna. Čak i ako nema takva pravna osoba, ako je to neka manja pravna osoba ili veliki prihod, pa neće biti problem niti platiti u tom slučaju odvjetnika, jer radi se o pravnoj osobi s velikim prihodom. Posebice se to odnosi recimo na banke, zašto bi banke unajmljivale odvjetnike za ovršni postupak kad one imaju ogromne prihode, ogromne, imaju pravne službe na samo u središnjici banke nego i po podružnicama, po ispostavama gradskim, nema potrebe i nije dobro, nije niti svrsishodno da se dopušta tako velikim pravnim osobama kao što su banke da dodatno opterećuju svoje dužnike odvjetničkim troškovima. Prisjetimo se i toga da su banke do jučer plaćale porez na dobit 20%, do prije 2 godine, a sada plaćaju porez na dobit 18%, dakle njima je i porez na dobit i smanjen za 10%. 10% manje porez na dobit plaćaju nego prije i tu vidim isto jedan, jedan dio gdje se može na temelju toga što su im smanjeni troškovi, ako žele odvjetnika neka ga plate. Dakle, pravno gledano ne postoji zapreka da se to propiše. Ukoliko bi Ustavni sud rekao da to nije ustavno, pustimo to Ustavnom sudu da to Ustavni sud kaže ukoliko netko podnese zahtjev za ocjenu ustavnosti takve odredbe. Nemojmo mi unaprijed prejudicirati mišljenje Ustavnog suda, neka Ustavni sud o tome odlučuje jer izgovor je da će Ustavni sud to srušiti. Neka sruši onda Ustavni sud, nemojmo mi unaprijed raditi protiv naših građana koji su ionako opterećeni dugovima. Ako, još nešto bi htio ustvari pokazati a to je da u tim troškovima odvjetnika postoji dio troškova koji je neshvatljiv. Evo ja imam tu jedan izvadak troškova ovršnog postupka, pa piše javnobilježnička nagrada je 500,00 kn, trošak dostave 30,00 kn i na sve to ide PDV. Trošak dostave 30,00 kn ne znam zašto je tako velik, onda imamo dalje stvarno nastale odvjetničke troškove, za sastav ovršnog prijedloga 1.000,00 kn + PDV, 1.000,00 kn + PDV za nešto za što ne treba nikakav intelektualni napor, pa meni je to nepojmljivo. A još mi je neshvatljiviji trošak dodatni koji nastaje i koji se zove administrativni troškovi, sad piše administrativni troškovi kopiranje, print, toner piše 30,00 kn + PDV, to je 37,50 kn za nekakve administrativne troškove kopiranja, printa i tonera, ti troškovi za mene su ilegalni, barem ovi mali. Na temelju čega su administrativni troškovi uračunati u odvjetničke troškove, na temelju čega? Za tako nešto bi trebao biti poseban račun, ako je kopiranje plaćeno mora biti račun za kopiranje. Koliko košta printanje, koliko toner? To mora bit račun za to, ne može to iz rukava se samo istresti. To je dakle trošak koji je ilegalan i koliko ja znam ukoliko se stranka odnosno dužnik pozove na to da taj trošak ne drži vodu, sudovi takve troškove odbacuju. Međutim, malo ljudi je svjesno toga da se takvo nešto ne smije naplaćivati. Toliko o tome. Slijedeća stvar koju predlažem da se onaj minimum glavnice za ovrhu nekretnina sa 20.000,00 poveća na 50.000,00 kn. Smatram da 20.000,00 kn granica minimalne glavnice za ovrhu nekretnina je i dalje premala granica, da tu granicu treba povećat na 50.000,00 kn zbog toga što nekretnine imaju uglavnom veliku vrijednost i ukoliko vrijednost od 500.000,00 kn ovršite zbog duga od 20.000,50 kn, to meni ne izgleda baš pametno iako postoji odredba da sud može utvrditi je li ta ovrha razumna ukoliko je ono što se ovršuje daleko veće vrijednosti nego sam dug. Međutim, ne možemo baš puštati sucima da oni određuju uvijek što je to razumno. Svaki sudac će imati drugačije razmišljanje o tome što je to razumno. Nekom sucu će možda biti razumno to da se dug mora platiti i onda će on na temelju toga što se dug mora platiti dopustiti ovrhu nekretnine koja vrijedi 500.000,00 kn zbog duga od 20.000,50 kn, pa bi bilo dobro da se onda barem ta granica poveća na 50.000,00 kn, pa će i sucima biti lakše odlučivati o tome što je razumno, a što nije razumno. Ima nekih prigovora da ovakva odredba bi bila u korist nekih ljudi koji imaju puno nekretnina, pa sad ima 10 nekretnina, dužan je nekom i ne želi mu platiti, a ima novca, a onda mu nećemo vršiti nekretninu zbog toga što je određen taj minimum glavnice koji se neće ovršiti. Ja mislim da to ne drži vodu jer ukoliko netko ima novca, ovršit će mu se novac i tu problema neće biti. Koliko čujem iz najava u novom Ovršnom zakonu koji se priprema ta granica bi se povećala na 40.000,00 kn, pa mislim da i to nije loše ako bude tako, ali u međuvremenu zašto ne bismo prihvatili ovaj prijedlog, ja nemam ništa protiv da se to smanji na 40.000,00 kn, bit će bolje nego 20.000,00 kn, samo treba dopustiti da prijedlog ode u drugo čitanje jer ako ne ode u drugo čitanje, neće biti od prijedloga ništa. Toliko o tome dijelu. Slijedeći prijedlog koji imam jest da se zabrani ovrha nekretnine iz kredita s promjenljivom kamatnom stopom u kojemu nisu ugovoreni podaci za promjenu kamatne stope. Mi imamo činjenično stanje koje je nedvojbeno, koje je utvrđeno kolektivnom sudskom presudom u slučaju Franak. U svim kreditima, ne samo u kreditima s valutnom klauzulom CHF, nego i u EURO kreditima i u kunskim kreditima, banke su ugovarale kamatne stope koje se mijenjaju odlukom banke i koje su zbog toga što su tako ugovorene nepoštene i ništetne. Naime, čak i da nema zaštite potrošača, čak da je pravna osoba u pitanju, ukoliko se ugovara ugovorna činidba, ugovorna činidba mora biti odrediva, a ugovorna činidba koju čini promjena kamatne stope koja se mijenja odlukom banke neodrediva je ugovorna činidba, ona je ništetna i po Zakonu o zaštiti potrošača i po Zakonu o obveznim odnosima. Budući da je takva ugovorna odredba ništetna, da bi postala valjanom eventualno, morala bi se ugovoriti aneksom nova kamatna stopa u kojoj bi bili točno utvrđeni podaci na temelju kojih se kamatna stopa mijenja. Dakle, u svakom takvom kreditu koji je ugovoren na način da se promjenjiva kamatna stopa mijenja odlukom banke, da bi takva promjenjiva kamatna stopa postala valjanom od nekog trenutka ona bi se morala ugovoriti aneksom kao kamatna stopa koja se sastoji od nekakvog promjenjivog i fiksnog dijela. Banke su u međuvremenu napravile dodatnu svinjariju, moram tako reći, kada su 2014.g. na temelju Zakona o potrošačkom kreditiranju kojim je utvrđeno kako se mora regulirati kamatna stopa samovoljno odredile parametre i umjesto da te parametre ugovore s dužnicima, banke su te parametre odredile samovoljno i dužnike su obavijestile samo o tome da su one odredile parametre. To je opet ništetno, a da je ništetno utvrđeno je revizijom Vrhovnog suda 11-72/18 gdje su se banke u nekim sudskim procesima pozivale na činjenicu da su one samovoljno odredile parametre, pa su obavijestile o tome dužnike i da bi to trebalo od toga datuma biti u redu, da je to po zakonu, međutim, Vrhovni sud RH jasno je i nedvojbeno utvrdio revizijom 11-72/18 da ugovorna odredba mora biti ugovorena, ako nije ugovorena onda nije ugovorna, nego je vanugovorna, onda je to banka samovoljno odredila i onda to ne vrijedi. Prema tome, tu je stvar čista i jasna. U svim kreditima, gotovo svim potrošačkim kreditima ugovorenima prije 10. siječnja 2013.g. ugovorene su kamatne stope koje se mijenjaju odlukom banke koje su zbog toga ništetne. I u svim takvim kreditima postoji nepoštena ugovorna odredba o cijeni, cijena je bitni sastojak ugovora i ukoliko mi dopuštamo bankama da dužnicima koji imaju takve kredite ovršavaju nekretnine zbog toga što nisu platili dospjela dugovanja, onda smo mi jednaki tim bankama, onda smo i mi lopovi jer držimo tim bankama lojtrice, onaj tko lojtrice bankama drži u njihovoj pljački, taj je lopov kao i banka i to je fakt, ako to nekom nije jasno, meni je žao. Dodatno osnaženje ovoga prijedloga stiglo je 26. lipnja 2019.g., dakle, prije nekoliko dana sa suda EU. Sud EU donio je odluku po predmetu C 407/18, radi se o jednom slovenskom predmetu gdje je nedvojbeno utvrđeno da ukoliko u ugovoru postoji nepoštena ugovorna odredba, ukoliko banka po takvom ugovoru zbog toga što dužnik nije plaćao na vrijeme svoja dugovanja, želi ovršiti dužniku nekretninu, da je ovršni sud dužan bilo po službenoj dužnosti, bilo po zahtjevu potrošača utvrditi najprije nepoštenost ugovorne odredbe, a u međuvremenu prekinuti ovršni postupak dok se pravomoćno ne utvrdi nepoštenost ugovorne odredbe i obeštećenje u skladu s time. Dakle, imamo osnaženje za ovaj prijedlog sa suda EU-a i to je jako dobro za one ljude koji vode sudske postupke, ukoliko su ugovarali nepoštenu kamatnu stopu, ovrha se ne smije provesti. Dakle, sud EU-a je još jednom zablistao jer sud EU-a blistao je već više puta i zablistao je ponovo i u skladu s tom odlukom suda EU-a mi nemamo nikakvih problema da uglavimo u Ovršni zakon odredbu kojom se zabranjuje ovrha nekretnine sve dok postoji nepoštena ugovorna odredba o promjenjivoj kamatnoj stopi u kreditu i dokle god se ne ugovori aneksom valjana kamatna stopa. To bi bio spas za nekih 300 000 ljudi potencijalnih ovršenika, ali stvarnih ovršenika zacijelo će biti ili ima puno manje, prema tome, ne bismo mi time ništa naštetili bankama ako netko tako misli zato jer većina ljudi ipak plaća svoje dugove, a oni koji su upravo zbog nepoštenih ugovornih odredaba i došli u problem plaćanja dugovanja, ne bi smjeli zbog toga trpjeti dodatnu štetu na način da im se ovrši nekretnina koju su kupili kreditom u kojem je ugovorena nepoštena kamatna stopa. Dakle, nema razloga da se ta promjena u Ovršnom zakonu ne prihvati. Slijedeće što se predlaže jest da se one ovršne isprave koje su potpisane prije 17. lipnja 2008. stave izvan snage. Mi sad imamo situaciju da ljudi koji su prije 17. lipnja 2008. potpisivali izjavu da se dopušta ovrha cijeloga primanja, mogu biti ovršeni za cijelo primanje, dok svi oni ostali koji su nakon 17. lipnja ugovarali bilo kakve ugovore, ugovorne odnose ne mogu biti ovršeni cijelim primanjem, nego im mora ostati ¾ odnosno 2/3 primanja zaštićeno u skladu s Ovršnim zakonom. Nema razloga da jedan taj mali dio dužnika, manji dio koji je potpisivao takve izjave, bude diskriminiran u odnosu na ostale dužnike, tu je kao nekakav razlog da se to ne prihvaća retroaktivnost, međutim, retroaktivnost po Ustavu nije zabranjena, ona je u pravilu zabranjena, ali nije zabranjena uvijek, retroaktivnost koja je opravdana je dopuštena. Prema tome, ova retroaktivnost bila bi opravdana i može se opravdati činjenicom da zbog toga što taj manji dio dužnika je potpisao tu izjavu da je diskriminiran u odnosu na one druge dužnike koji nisu potpisivali te izjave i da zbog toga treba omogućiti da i oni budu zaštićeni, a osim toga, pljenidba cijelog primanja suprotna je čl. 56. Ustava RH kojim je propisano da svaki čovjek ima pravo na zaradu koja omogućuje njemu i obitelji slobodan i dostojan život, a o tome je Ustavni sud već odlučivao krajem 2009. i odlučio u jednom sličnom slučaju da se ne smije cijelo primanje ovršiti. Dakle, Ustavni sud je već rekao svoje o tome, Ustavni sud je rekao da takva činidba gdje bi se ovršilo cijelo primanje nije u skladu s Ustavom. Prema tome, te izjave koje su potpisivane prije 17. lipnja 2008.g. nisu u skladu s Ustavom. Osim ovih izmjena koje sam predložio kroz izmjene Ovršnog zakona bile bi potrebne i izmjene Zakona o obveznim odnosima koje sam već prije predlagao, ali predložit ću ih opet, ne sada, nego jednom drugom prilikom, ali u svakom slučaju kada bi se taj kompletni paket izmjena Ovršnog zakona i izmjene Zakona o obveznim odnosima prihvatio, uopće ne bi čak trebalo niti mijenjati Ovršni zakon, osim možda u nekom tehničkom dijelu radi toga što je tehnički nešto lakše izvoditi. A što sam ja to htio da se mijenja Zakon o obveznim odnosima? Kao prvo, promjena redoslijeda naplate dospjelih naplaćenih dugovanja na način da se prvo naplaćuju troškovi, zatim glavnica i tek na kraju zatezna kamata, čak i Hrvatska odvjetnička komora je podržala nedavno taj prijedlog, ako ga podržava Hrvatska odvjetnička komora to znači da ga podržava struka i to znači da je takav prijedlog smislen, svrsishodan i da bi doprinio boljoj situaciji za dužnike. Druga stvar, zatezna, zakonska zatezna kamate ne bi smjela priječi visinu glavnice. I treća stvar koju propisati jest apsolutni zastarni rok, ja mislim da je ovrha jedna od rijetkih situacija za koju ne postoji apsolutni zastarni rok, nego se vječno može produljavati na slijedećih 10 godina čim se promjeni način naplate ovrhe. Eto, taj jedan ovršni paket u kojem bi bilo prihvaćeno ovo što sam govorio o Ovršnom zakonu i u kojem bi bilo prihvaćeno da se promijeni redoslijed naplate dospjelih dugovanja, da zatezne kamate ne prijeđu visinu glavnice i da se propiše apsolutni rok zastare, smatram da bi nekim jednom dobrom broju dužnika uz jednu retroaktivnu primjenu nekih odredaba odmah sad razriješio njihove račune i ne bi više bili blokirani, a nekom drugom dijelu dužnika bi omogućio da u roku od godinu, dvije potpuno izađu iz blokada. Tvrdim da su ove izmjene koje predlažem i koje podržavaju Klub MOST-a i Klub HSS-a, hvala im na tome, tvrdim da su te izmjene pravno moguće, da su svrsishodne i da bi donijele puno veće rezultate nego novi Ovršni zakon koji predlaže HDZ i koji još uvijek nismo dobili na saborske klupe da o njemu razgovaramo u javnim raspravama. Toliko zasad, kasnije ću reći još nekoliko riječi, hvala na pažnji.
Zahvaljujem kolegi Aleksiću. Nažalost u pravu ste što se tiče nazočnosti zastupnika, čak ni predlagatelja nema, niti kolegica i kolega iz Živog zida iako više nema kluba, a ni HSS-a, jedino su tu kolege iz MOST-a i iz HDZ-a naravno. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Nema nitko. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče, činjenica je da nema zbog određene situacije političke predlagatelja ali je činjenica da je trenutno oporba u Hrvatskom saboru u većini, tako da govori kolika je zainteresiranost većine poslije glasanja urednog i revnog gdje su bile dovoljno 76 ruku, gdje je bilo to ajmo reći stativa na ceci je bilo cijelo vrijeme donošenje odluka tj. izglasavanje, da evo vidimo sad da je uz vas kao potpredsjednike sabora iz većine i kolege Šimića, nitko iz većine apsolutno nema, a žao mi je šta nema i kolega iz oporbe jer kolega Aleksić je govorio tj. prijedlog ovaj koji je zajedno sa kolegom Aleksićem potpisao tj. kao predlagatelj i MOST i smatramo da, u ime kluba da je ovo ozbiljna tema i naravno da mene kao saborskog zastupnika i moje kolege je razočarenje da nema saborskih zastupnika i tako da ovaj prijedlog kako je rekao kolega Aleksić u biti dal će ovo postat, ovi naši prijedlozi koji su konstruktivni koji iđu u korist poglavito po pitanju izmjena Ovršnog zakona, gdje imamo 300.000 ljudi, naših sugrađana koji su pod ovrhom, koji su pod tom omčom, da li će ovi zakon biti u biti ovaj prijedlog da li je on utopija. Znači, da li je već unaprijed saborski zastupnici odlučili ne podržat ovo iz sastava većine. Ja mislim da bi većina ovde evo gospodin Šimić, ispred HDZ-a koji je jedini zastupnik, smatram da bi ta većina tribala ove prijedloge saslušati i da bi tribalo se stvarno bez obzira kojoj političkoj, gdje pripadamo da bi trebalo reći pa da li je normalno da odvjetnik, da se uzima usluge odvjetničkih ureda kod ljudi, kod pravnih osoba koje imaju mogućnost same provoditi znači taj postupak ovršni i pokrenut taj postupak, gdje ne bi imali ove troškove od 1.000 kuna za izradu ovršnog, jednoga papira koji je u biti samo kopira se jer se špranca je poznata, tako da se to naplati 1.000 kuna, kako ste rekli kopiranje 30 kuna u ovršnom postupku, 30 kuna dostava pošte kada na konju il magaretu voze pa but riba 5 bala sijena, trave, znači jednostavno to je doslovno jedna pljačka naših građana koji su u problemu i na taj način ih se drži za vrat i nikako ih se ne pušta s lanca. Ja ne vidim problem zašto se bi prihvatio taj prijedlog da naše pravne osobe koje imaju mogućnost, a imaju većinom od ne samo banaka, nego i druge pravne osobe u RH koje upravljaju vodovodima, čistoću koje imaju, zašto bi oni iznajmljivali usluge kad imaju pravnu službu. To je jednostavan postupak, jednostavan papir, nego na ovaj način se ovaj uzmu odvjetničke usluge, al to iđe na teret 300.000 ovih il drugih, 300.000 ovršenih ili drugih ljudi. I svi ovi prijedlog koji je naveo ovrhe na nekretninama dosad sa 20 predlaže se sad 50, ja ne vidim niti jedan problem zbog čega to ne bi se zauzelo. Kolega Aleksić je rekao da u izmjenama novog zakona u vladi koji je, bit će 40 predloženo, ne vidim niti jedan razlog zašto mi ne bi odmah sad stavili 40 ako većina odluči. Ja bih osobno volio da je više od 50, zbog čega mi to ovdje ne bi prihvatili. Zašto? Zato što je to predložio drugi klubovi ili kolega Aleksić, koji je evo, ali to je i čak i hrvatski, to je MOST predlagao u svojim izmjenama zakona i amandmanima koje je imao prije, međutim nikako to da se prihvati, na način da se za 20.000 kuna ovaj ovrše nekretnine u vrijednosti od pola miliona kuna ili milion kuna. Prema tome, ne vidim tu nikakav problem, nažalost za mijenjati sustav u ovome parlamentu, za mijenjat određene stvari kao što su pozitivne stvari sve koje je kolega Aleksić naveo, da ih sad ne ponavljam, bit ću kratak, ali ovo je jedan od najbitnijih životnih pitanja naših sugrađana, naših ovršenih, blokiranih i mislim da triba ova ozbiljnost koju evo u ime predlagatelja je govorio kolega Aleksić i koji cijelo vrijeme ovoga mandata je upozoravao na ovo, a i mi kao klub smo davali zakone, izmjene zakona slične, dosta je bilo tih sličnosti, međutim, kako je kolega Aleksić bio i predlagao zakone po pitanju ništetnosti kredita CHF, gdje je i on naveo određene presude europskih sudova koje su na strani ovoga njegovoga prijedloga, ne vidim niti jedan razlog da ta potpora tih presuda da se u ovome prijedlogu ne prihvati. A ako većina ne želi ovo prihvatiti onda, ne želi u ovom obliku, pa neka dadu amandmane, mislim, evo ja vjerujem da bi bili amandmani prihvaćeni i da bi se našao kompromis, a da bi došlo do amandmana, moramo prihvatiti ovo u prvom čitanju. Pa ajmo pustiti ovo u prvome čitanju da prođe, kolega Šimiću recite svome klubu da prođe i kad ovo prođe u drugome čitanju ćemo vidjeti nekakva rješenja koja ste vi iznijeli, prijedloge koje ste vi iznijeli i kroz amandmane. Ja mislim da se na taj način može zaustaviti ova pošast zvana blokirani, ovršeni, koji su pod teretom i lancima dužničkoga ropstva koji godinama, kako je rekao nema ovdje zastare, ovdje jednostavno uvijek ovrha stoji za vratom, dok u drugim slučajevima ima zastara u drugim brojnim slučajevima, a u ovome nema. Evo ja sve prijedloge u ime Kluba MOST-a prihvaćamo, ovaj prijedlog mi kao supredlagatelj tj. zajedno smo dali potporu ovome prijedlogu, očekujem da će većina u HS prihvatiti u prvome čitanju ovaj prijedlog, a da će sve što bude dato kao prijedlog izmjenama ovoga prijedloga, da će se uvažiti tj. da će se nać kompromis i da ćemo napokon donijeti jedan zakon u interesu naših sugrađana po vrlo bitnom pitanju, životnom pitanju, a to je izmjene Ovršnog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Marko Šimić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege, sve vas najsrdačnije pozdravljam u ime Kluba HDZ-a. U slijedećim minutama govorit ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona koji je temeljem čl. 172. Poslovnika HS predsjedniku HS podnio Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HSS-a aktom od 23. ožujka 2018.g. U RH zapravo do izmjene Poslovnika HS nije bilo ni moguće ovakvu točku uvrstit na dnevni red i odrediti … [[Govornik se ne razumije]] rasprave o toj točki odnosno o uvrštavanju nekakav plan i raspored rasprava. Jučer smo na sjednici Odbora za Ustav imali tvrdnje određenih zastupnika da HS ne želi raspravljati i ne mora raspravljati o točkama dnevnog reda koje budu inicirane od strane zastupnika oporbe. Evo i ovom točkom danas pokazujemo da to nije istina i da to nije slučaj i drago mi je da je ovo, ova točka danas došla na raspravu upravo kako bismo demantirali i te tvrdnje, no međutim, i raspravili o jednom od najvećih problema koji muči hrvatske građane. U RH ovršni postupak je reguliran odredbama Ovršnog zakona koji je donesen 1996.g., od tada je uslijedio cijeli niz izmjena zakona i donošenja novih Zakona o ovrsi. Važno je napomenuti da razvoj ovršnoj, pravo u RH obilježen procesom postupne dejudilizacije započeta radi rasterećenja sudova i povećanja djelotvornosti ovrhe. Taj postupak zapravo krenuo je nekakve 2005.g., od tada je nastavljeno, međutim, dogodile su se i određene negativnosti kao posljedica tog procesa, a to je dovelo, dakle, proces do poskupljenja i rasprave o prijenosu izvornih sudskih ovlasti na druga tijela koja trebaju ili ne trebaju imati takva ovlaštenja temeljem mišljenja različitih pravnih stručnjaka. Kao jedno od primarnih tema u javnosti već se godinama povlači pitanje prisilne naplate potraživanja, prvenstveno kroz probleme dugotrajne blokade građana, te skupog i neučinkovitog sustava ovrhe. Iako se problem koji danas razmatramo često sagledava uz pretpostavku suprotstavljenosti interesa dužnika i vjerovnika, ne smije se zaboraviti da brži i jeftiniji i razvidniji postupak u konačnici predstavlja jednak interes i dužnika i vjerovnika. Vlada RH prepoznala je problem ovršenih i blokiranih i nastoji ga riješiti već neko vrijeme kroz set mjera. U tom setu mjera već su ranije donešena, dakle, već ranije su donešena tri seta mjera koju ću kasnije kratko predstaviti, no međutim, želim reći da je cilj u svemu bio brži, učinkovitiji i jeftiniji postupak za građane, da se poštuje ime, dignitet dužnika, ali i prava vjerovnika s naglaskom na jačanje suradnje između zainteresiranih strana koje sudjeluju u sustavu ovrhe. Posebno bitno je i da je Vlada RH već izradila prijedlog novog Ovršnog zakona, te su njegove konture i predstavljene u javnosti, od kojih ću nabrojati samo neke od najvažnijih izmjena koje sam siguran da će uz ove izmjene koje smo i do sada učinili i uveli u naš pravni sustav sa dva zakona kojima smo mijenjali i regulirali, dakle, područje prava vjerovnika i dužnika odnosno blokiranih naših građana, da će polučiti itekako dobar rezultat jer ono što smo vidjeli iz ovih mjera, ove tri mjere koje su do sada provedene, polučile su rezultat u brojkama. Najlakše je to ilustrirati i opisati da je 2017. godine bilo 319, preko 319.000 blokiranih, u 2018. godini nakon provedbe tih mjera imamo 50.000 blokiranih manje, njihov dug iznosio je dakle ranije 43 milijarde kuna gotovo u 2017. godini, dok u 2018. godini iznosi 25,34 milijarde manje, što znači 17 milijuna i, 17 milijardi i 620 milijuna. U prvom paketu mjera bio je jednokratni otpis dugova koji je učinila država, u drugom paketu mjera, taj paket odnosio se na jednokratne otpise dugova, ne od strane države već od strane teleoperatera i IT sektora, jer u tom sektoru zapravo imamo i najveći broj zaduženih građana, građana koji su blokirani zbog dugova najčešće teleoperaterima, njih je ukupno u RH 170.000 naših sugrađana. Treća mjera odnosi se na jednostavni odnosno ubrzani postupak stečaja potrošača ta se nadam da će i vjerujem da će u vremenima i danima koji dolaze Vlada RH siguran sam svojim mjerama iznaći rješenje i da smanjimo dakle broj blokiranih koji je preostao nakon ovih poduzetih mjera. Važno je napomenuti da će u novom Ovršnom zakonu provođenje ovrha putem sudskog sustava zapravo postati, da će sud postati opće i redovno tijelo za provedbu ovrha, dakle u, zajedno sa javnim bilježnicima te FINOM. Važno je napomenuti da će s i težište staviti na elektroničku komunikaciju, da će se urediti pitanje deložacija, da će se drugačije gledati na fiducijarna prava, dakle ugovor o prijenosu vlasništva prava. Tako da evo i iz tih kontura najavljenog, najavljenih izmjena Ovršnog zakona možemo vidjeti da Vlada i te kako vodi računa o blokiranim građanima, da je jedino ova Vlada RH zapravo i učinila određene mjere kako bi njihov broj smanjila i kako bi smanjila njihov ukupan dug. Slijedom svega navedenoga Klub zastupnika HDZ-a ne može podržati ovakav prijedlog zakona te čekamo prijedlog novog Ovršnog zakona da dođe na naše klupe. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Šimiću. Završna riječ u ime predlagatelja. Poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege, ja inače kao što znate ne čitam puno kad izlažem ovdje za govornicom, međutim sada sam pripremio jedan mali zaključak u vezi s prijedlogom izmjena Ovršnog zakona, pa bih to ipak uz pomoć papira izrekao svima vama. Dakle, predložene izmjene Ovršnog zakona bile bi uz dodatne izmjene Zakona o obveznim odnosima dovoljne da se stanje ovršenih i blokiranih građana značajno poboljša u slijedećih nekoliko godina. Retroaktivna primjena nekih odredaba omogućila bi da veliki broj građana izađe iz sustava ovrhe i blokada odmah, dok bi drugima omogućila da u nekoliko slijedećih godina riješe problem dugovanja. Pri tom to ne bi naštetilo vjerovnicima, već bi im samo umanjilo mogućnost da dodatno dobro zarađuju na dugovima de facto vječnom naplatom zateznih kamata. Prije svega bi trebalo retroaktivno riješiti pitanje već plaćenih dugovanja na način da se vidi je li u ukupnoj sumi koja je naplaćena već naplaćena sama glavnica i u kojem trenutku je naplaćena pa bi onda ostatak zateznih kamata koje treba naplatiti tekao bez novih zateznih kamata. Prijedlozi koji su na stolu, jesu prijedlozi kreacije, a ne slijepe birokracije. Birokracija bi trebala služiti građanima, trebala bi služiti hrvatskom narodu, jer za to smo svi plaćeni svi smo mi na neki način birokracija. Nije naš posao odraditi samo ono što moramo, naš je posao da budemo i kreativni i da svoju kreativnu energiju poklonimo hrvatskom narodu. Prijedlozi koje sam iznio vrlo su realni, vrlo su izvodivi, u skladu su s pravom EU, u skladu su s pravomoćnom kolektivnom sudskom presudom u slučaju Franak i nema razloga da se prijedlozi ne prihvate. Oni su i kompromisni, te omogućuju da vuk bude sit i ovce na broju, da se vjerovnici u potpunosti naplate, ali da se istodobno onemogući enormna zarada na dugovima, gdje u toj nemoralnoj raboti zarađuje i vjerovnik i odvjetnici i javni bilježnici i FINA i država na PDV-u, a sve na račun dužnika koji je već samim dugom prema vjerovniku u velikom problemu, a na taj dug mu se onda nakalemljuju silni nepotrebni troškovi. Na takav način provođenja ovrha čovjeku ne preostaje ništa drugo nego da digne sidro i napusti RH ako je dovoljno mlad i zdrav ili da ovdje životari i pljuje po sustavu koji mu ne da disati. Promijenimo tu paradigmu i pokušajmo konačno shvatiti da smo suverena i ponosna država koja zna i može pomoći hrvatskom narodu koji nas je na kraju krajeva ovdje i ustoličio da mu krojimo sudbinu. Uvažene kolegice i kolege predlažem da prihvatimo predložene izmjene Ovršnog zakona, da pustimo to u drugo čitanje, a do drugog čitanja možemo svi zajedno to malo urediti, doraditi da bude prihvatljivo za sve. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Aleksiću naravno da bi bilo minimum da se pušti ovaj zakon u drugo čitanje i da vidimo sve te primjedbe koje su date, da vi razmotrite to bi ono što je HDZ tribao sada prihvatit kao ovdje najveći tj. vladajući. Međutim, ovdje je da su minimum, minimum energije uložili koliko su uložili za lobiranje, u interesu građana, kolko su uložili za lobiranje aktualne ministrice da bude tajnica Europskog vijeća, da su toliko uložili da zaštite naše građane ovdje. U ovome slučaju minimum, znači 1% te uložene energije da se dodvore svima kako bi netko uspio u Europskom vijeću, šta ja ne smatram ni lošim ali kada se radi o našim građanima onda se ne ulaže niti 0,0001%. Ovo je pitanje života naših građana. Jer nije samo ministrica vanjskih poslova, njeni interesi i njeni privatni interesi i njene tvrtke i njenog muža koji su trebali biti ovdje u Hrvatskoj. Međutim, ... [[Govornik se ne razumije.]] bitnije Plenkoviću njegova ministrica i ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. I odgovor kolega Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bulj, ja kada sam dolazio prvi put ovdje u Hrvatski sabor ja sam sebi umislio kako bi u Hrvatskom saboru trebali i vlasti i opozicija surađivati na rješenjima važnim za društvo. Međutim, to je bila moja teška utopija, po mojem mišljenju svi oni sukobi koji postoje između vlasti i oporbe trebaju postojati u predizbornoj kampanji, prije izbora. Nakon izbora kada dođemo ovdje trebali bismo svi zajedno surađivati na rješavanju važnih društvenih problema, što manje se prepucavati, što više kvalitetno zajednički raditi i u tom slučaju bi hrvatski građani prepoznali ovo visoko tijelo kao važno tijelo. Međutim, nije tako i u ovom trenutku ja mogu reći da Hrvatski sabor ne služi ničemu. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan, nastavljamo sa radom u srijedu 3. srpnja 2019. godine u 9,30h sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Izmjene i dopune Baselske konvencije o nadzoru prekograničkog prometa, opasnog otpada i njegovu odlaganju, drugo čitanje, P.Z. br. 652. Zahvaljujem i ugodan ostatak dana želim. SJEDNICA PREKINUTA U 13,33 SATI
Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje P.Z. broj 325. Predlagatelji su Klub zastupnika Živog zida i SNAGE te Klub zastupnika MOST-a nezavisnih liste i Klub zastupnika HSS-a, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Ovršnog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da većinom glasova 77 za, 1 suzdržan i 32 protiv, da je donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Ovime smo došli do kraja rasprava klubova i nezavisnih zastupnika, pa sada prelazimo na dnevni red, prvo je, - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjene i dopune Baselske Konvencije o nadzoru prekograničnog prometa opasnog otpada i njegovu odlaganju, drugo čitanje, P.Z. br. 652. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 207a. Poslovnika HS-a. Temeljem navedenog čl. 207a. Poslovnika propisano je da se zakoni o kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode, a sada će nam predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje, poštovani Mile Horvat, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, izvolite.