Dopustite nekoliko rečenica samo za uvod. Dakle, riječ je o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske koji se odnosi na poseban program zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost (PROGRESS). Htjela bih kazati da na području zapošljavanja i socijalne sigurnosti osim tzv. tvrdog aquisa ili čvrste pravne stečevine, obvezujuće pravne stečevine postoji i prostora za posebna rješenja u nacionalnim zakonodavstvima zemalja članica. U tom dijelu vrlo važna metoda je metoda tzv. otvorene koordinacije gdje se područje socijalne politike i zapošljavanja, dakle posebnim programima nastoji uskladiti u najvećoj mogućoj mjeri koliko je to moguće u odnosu na očekivane ciljeve i standarde kada je riječ o socijalnoj politici. Memorandum je potpisan prošle godine. Prijedlog zakona o potvrđivanju upućen je ovom Visokom domu prošle godine. Evo, sticajem okolnosti sad je na dnevnom redu, ali da otklonimo neke nesporazume za koje su se postavili upiti na pojedinim odborima, neovisno o tome što memorandum još nije potvrđen. Postojala je mogućnost kandidiranja za ovaj program. Naravno puna je aktivnosti, dakle sklapanje ugovora i sve ostale aktivnosti o povlačenju sredstava biti će moguće nakon što se ratificira, odnosno potvrdi ovaj memorandum. Ali to kažem zainteresirane subjekte nije spriječilo da se kandidiraju za određene programe. Budući da je na prijedlog zakona Odbor za zakonodavstvo izjavio amandman, želim kazati u ime predlagatelja da prihvaćamo amandman kako bi postao sastavnim dijelom prijedloga. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predstavnice predlagatelja, kolegice i kolege. Pred nama je dokument koji ima status međunarodnoga ugovora i kao što je iz priloženog teksta memoranduma razvidno on je sastavljen još 16. kolovoza prošle godine. Umjesto da Vlada odmah proslijedi ovaj potpisani memorandum Saboru ona je to na žalost učinila tek u listopadu kad je Sabor praktički već bio raspušten što je zapravo dovelo do toga da ga imamo danas na dnevnome redu čime smo praktički izgubili mogućnost početka sudjelovanja još u 2007. godini. Naime, predviđeno je da u prvome tzv. početnom razdoblju Hrvatska također može sudjelovati. Ono što se ne vidi iz teksta memoranduma svakako je sadržaj programa PROGRESS koji je vrlo važna tema, vrlo važan sadržaj jer se radi o programu Europske unije, tzv. čistom programu Europske unije. Dakle, ne radi se o predpristupnim programima i sudjelovanje na ovakvoj vrsti programa zapravo se odvija prema principima, načelima i pravilima Europske komisije koje vrijede za zemlje članice. To je inače program koji se sastoji od pet dijelova. Bave se problemima zapošljavanja, socijalne solidarnosti, poboljšanja uvjeta rada, antidiskriminacijom i priznavanjem različitosti, te promicanjem standarda ravnopravnosti spolova u politici rada i zapošljavanja. No, treba reći što je europski kontekst nastajanja i provedbe programa PROGRESS. To je prije svega provedba Europske strategije zapošljavanja. A što je naš kontekst pridruživanja ovome programu? Prije svega činjenica da nemamo strategiju zapošljavanja. Dok se zemlje Europske unije prije svega fokusiraju na kreiranje i provedbu politike stvaranja novih radnih mjesta mi se uglavnom ograničavamo na pokušaje smanjenja visoke nezaposlenosti. Što je zapravo naša realnost? Pred nama je otvoreno pitanje hoćemo li se prije svega naše institucije koje su pozvane da sudjeluju u implementaciji ovoga memoranduma ponašati kao referenti statističkih pokazatelja, sudionici različitih vrsta savjetovanja i znanstvenih skupova ili kao nositelji proaktivne politike zapošljavanja otvaranjem stvarne mogućnosti sudjelovanja institucija a koje mogu dobiti novac na programu PROGRESS-a. Podsjetiti ću da je Hrvatska narodna stranka u tome smislu izašla s jednom inicijativom koju smo nazvali prilagodljivost u sigurnost. Hrvatsko gospodarstvo naime htjeli mi to ili ne, integralni je dio globaliziranoga gospodarstva, ali uz promjenu vlasničkih odnosa u Hrvatskoj postavlja se složeno pitanje izgradnje tržišta rada i gospodarskih subjekata posebnih odgovoriti izazovima današnjega vremena. Prilagodljivost ili fleksibilnost radne snage u različitim oblicima kao jedan od aspekata globalizacije, jedan je i od parametara koji u najširem smislu te riječi određuju položaj hrvatskoga radništva, hrvatske tvrtke prilagodljivost uglavnom primjenjuju i shvaćaju tako što krše propise pa je dobar dio radne snage u Hrvatskoj iako zakoni govore drugačije, zaposlen na određeno vrijeme. Radno vrijeme određuje se po načelu rigidnim propisima, a radnici zaposleni na pola radnog vremena u stvarnosti rade i dulje od punog radnog vremena, radi se nedjeljom i praznikom iako propisi govore drugačije itd. Podsjetiti ću da hrvatski Ustav jamči pravo na rad, a ne pravo na stalno radno mjesto. Međutim koncept prilagodljivosti u sigurnost trebao bi ostvariti to ustavno jamstvo. Pri tome treba imati na umu činjenicu da dobar dio danas atraktivnih zanimanja prije desetak godina nije ni postojao, a taj će se trend sigurno nastaviti što neumitno uvećava potrebu za cjeloživotnim učenjem i onih koji sada rade i onih koji će se u budućnosti zaposliti. Riječ je o učenju, a ne o obrazovanju, jer se može učiti i formalno i neformalno. S druge strane treba uzeti u obzir i činjenicu da radna snaga u Hrvatskoj iz mnoštva razlika izuzetno je slabo pokretljiva i kada je riječ o teritorijalnoj pokretljivosti, ali i o profesionalnoj pokretljivosti. To će se morati mijenjati ali uz odgovornost ne može ostati samo na radniku pojedincu. Takve promjene u inovacijama u organizaciji rada kao što je fleksibilno radno vrijeme, rad kod kuće, različiti oblici zapošljavanja, sasvim sigurno će dovesti do potpuno nove situacija na tržištu rada, a time i u sveukupnim društvenim odnosima. Fokus programa PROGRESS je na stvaranju novih radnih mjesta, kreiranju boljih uvjeta za rad, smanjenju razine nesigurnosti, povećanju socijalne solidarnosti, također i na proaktivnoj politici jednakosti, odnosno istopravnosti spolova. Podsjetiti ću ime Hrvatske narodne stranke na razlike između postojećeg stanja i onoga za što mi držimo da bi trebalo postići. U tome nam može pomoći i vrlo aktivno sudjelovanje u programu PROGRESS. Do sada smo štitili radno mjesto. Mi predlažemo da se naglasak stavi na očuvanje radnih mjesta, ali gdje to nije moguće da se štiti i podrži osoba koja izgubi radno mjesto. Nadalje, gubitak posla je danas problem pojedinca. Mi predlažemo da to postane i problem društva. Sada je naglasak na zaštiti radnog mjesta, a mi predlažemo da se zaštiti čovjek i njegovo pravo na rad kao jedno od temeljnih ljudskih prava. Sada je uglavnom naglasak na formalnom obrazovanju. Mi predlažemo da se naglasak pomakne na cjeloživotno učenje koje pored formalnog naravno obuhvaća i neformalno. Nadalje, svjesni smo postojeće situacije u kojoj se smanjuju kvote za upis zanimanja koje konjuktura na tržištu već dugo vrijeme čini deficitarnima. Sjetimo se samo dvaju problema, problema nedostatka liječnika u Republici Hrvatskoj i činjenici da naše okružje ovoga časa obrazuje i do tri puta veći broj liječnika nego što to radi Republika Hrvatska. Sjetimo se samo problema koje sada imaju i županije i tzv. veliki gradovi sjedišta županija kao posljedicu primjene Zakona o gradnji. Evo prije dva dana kolega župan primorsko-goranski javno objavljuje poziv preko novina, apelira da se jave inženjeri graditeljstva, jer znamo kolika je ovog časa deficitarnost toga zanimanja. Država nije prstom mrdnula znajući da će konjuktura na tržištu biti ovakva, s druge strane da će decentralizirati ove funkcije da na vrijeme poveća upisne kvote i skrbi da briguje o tome koliko će takvih ljudi izaći na tržište rada. Mi predlažemo da se dugoročno planiraju potrebe kroz aktivnu upisnu politiku na studijima, osobito stručnim i da se postojeći sustav diskriminacije stručnih sveučilišta, a osobito na veleučilištima ublaži i dovede na razinu onog našeg javnog proklamiranog cilja a to je povećanje broja visoko obrazovanih ljudi u Republici Hrvatskoj. Nadalje, naše postojeće stanje je da Zavod za zapošljavanje, a on je i u ovome memorandumu apostrofiran kao što vidite kao vrlo važna institucija, ovoga časa praktički obavlja poslove statističke agencije uz vrlo mali prostor za djelovanje i kreiranje neke proaktivne politike. Mi u HNS-u predlažemo da se Zavod za zapošljavanje osnaži, ekipira i financijski podupre do te razine da može biti servis nezaposlenih osobito za brzu i učinkovitu pomoć ponovnog zapošljavanja. Nadalje, radni sporovi su utopljeni u moru postupaka pred našim neučinkovitim pravosuđem. Hrvatska narodna stranka već izvjesno vrijeme ponavlja i inzistira na prijedlogu da se osnuju specijalizirani radni sudovi. Nadalje, zbog povijesnih društvenih razloga trenutna situacija je da je mobilnost naše radne snage vrlo loša osobito u druge gradove. Sada se odgovornost prebacuje isključivo na radnika pojedinca u tom smislu. HNS predlaže da se omogući povećanje mobilnosti radne snage uz poticaje države kao što je npr. program poticane stanogradnje. Ali isto tako da se utvrdi odgovornost na državi, da se osiguraju uvjeti za veću mobilnost kao što su bolja infrastruktura škola, vrtića, jednosmjenska nastava i sve ono što mlade, osobito majke, ali i očeve sprječava u višoj razini mobilnosti. Nadalje, u zadnjih sedam godina u Hrvatskoj su se uglavnom provodile mjere za fleksibilizaciju tržišta rada kroz manje otpremnine, kraće otkazne rokove. A mi predlažemo da se dade naglasak na socijalnoj sigurnosti i zaštiti osobe odnosno radnika. Sve što radimo, radimo uglavnom na poticanju konkurentnosti gospodarstva a zaboravili smo i zato to mi podsjećamo da treba izjednačiti društvenu važnost konkurentnosti gospodarstva s jedne strane i sigurnosti zapošljavanja. Nadalje, navikli smo na doživotna zanimanja. Pa i naši očevi i majke čitav svoj radni vijek proveli su kod jednog poslodavca. Što mi činimo da priznamo realnost da doživotna zanimanja više ne postoje, da potičemo nova zanimanja i da time prilagodimo svakog čovjeka sposobnog za rad sustavu cjeloživotnog učenja i kapacitiranosti za promjenu radnog mjesta? Nadalje, svi novozaposleni manje-više zapošljavaju se na određeno radno vrijeme. To je jedan trik kojim se povećava razina socijalne nesigurnosti građana. Prijedlog Hrvatske narodne stranke je da se novo zaposleni moraju zaposliti na neodređeno vrijeme. A radno zakonodavstvo je utvrdilo pod kojim uvjetima se takav radni odnos prekida. U ime Hrvatske narodne stranke – Liberalnih demokrata, u ime kluba najavljujem da ćemo podržati ovaj prijedlog zakona i podržat ćemo dakle i njegovo stupanje na snagu što je moguće brže. Govorim o memorandumu. Gospodine predsjedniče zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospođa zastupnica Marija Pejčinović Burić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja bih ispravila netočnu tvrdnju kolege Beusa Richembergha koji je utvrdio u početku svoga izlaganja kako je Vlada mogla još u vrijeme prošlog saziva Sabora ovaj prijedlog, nacrt zakona potvrđivanja ovog memoranduma staviti u proceduru. Ja bih ovdje upoznala kolegu Beusa Richembergha da se ta procedura odvija po, prema pravilima koja određuje Zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora koji je iznimno, procedura tog, u tom zakonu u kojem je propisano je iznimno komplicirana, iznimno dugotrajna i to definitivno nije moguće bilo u prošlom sazivu. Ono što se može napraviti jer je to bio problem i kod nekih drugih ovakvih memoranduma, da se razmišlja o promjeni te procedure. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik… … [[Upadica se ne čuje.]] A vi biste prije? Oprostite, evo predstavnica Vlade gospođa Vera Babić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Ispričavam se ali gospodin zastupnik je u svojem izlaganju pokazao da mu nisu poznate određene činjenice koje su daleko drugačije od onih koje je on ovdje naveo. Usmjerit ću se na nekoliko koje je, koje se tiču politike zapošljavanja. Naime, gospodin zastupnik je doveo u pitanje aktivnosti na politici zapošljavanja, da one nisu u skladu sa Lisabonskom strategijom. Moram gospodine zastupniče kazati da već od srednjoročnog akcijskog plana zapošljavanja usvojenog 2005. godine koji završava sa ovom godinom, dakle već taj srednjoročni plan rađen je u zajednici sa predstavnicima Europske komisije. Svake godine nakon tog srednjoročnog plana utvrđivali smo godišnji plan zapošljavanja, također usklađivan sa Lisabonskom strategijom. Upravo se nalazimo pred potpisivanjem Zajedničkog memoranduma o politici zapošljavanja gdje smo sa Europskom komisijom na temelju Lisabonske strategije uskladili nacionalne prioritete. Dakle, Hrvatska već kao zemlja kandidat potpuno se uključuje u otvorenu metodu koordinacije kada je riječ o politici zapošljavanja. U svojem izlaganju također ste doveli u pitanje kompetentnost Hrvatskog zavoda za zapošljavanje za moderan pristup tržištu rada. Osobito zadovoljstvo će mi bit gospodine zastupniče ukoliko nam se javite i posjetite Hrvatski zavod za zapošljavanje da biste vidjeli kolike su promjene u toj instituciji napravljene na tržištu rada. Hrvatski zavod za zapošljavanje je bio korisnik pomoći iz okvira PHARE I CARDS programa upravo na jačanju svojih institucionalnih kapaciteta i sposobnosti, danas sasvim drugačije institucije od one koju ste vi okvalificirali kao statistički ured koji vodi određene podatke. Naprotiv, Hrvatski zavod za zapošljavanje postaje kvalitetna i kompetentna institucija koja se uključuje u programe zajednice. Dakle, usuglašavamo i institucionalni okvir sa Europskom unijom. Daleko smo odmakli. Nipošto nismo do kraja zadovoljni. Ono što nedostaje gospodine zastupniče to je da neke druge institucije u okviru socijalne sigurnosti ne prate dinamiku koja se događa u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje što ćemo naravno ispraviti. Upravo će vrlo skoro biti nakon donošenja proračuna, objavljene i ovogodišnje mjere aktivne politike zapošljavanja usklađene s prioritetima iz Lisabonske strategije, naravno prilagođene i našim nacionalnim uvjetima. Dakle, ponavljam gospodine zastupniče, dobro ste došli, bit će nam drago da vas upoznamo sa napretkom Hrvatskom zavoda za zapošljavanje i sa napretkom koje smo postigli u politici na tržištu rada.
Hvala. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepa štovani gospodine potpredsjedniče, štovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pred nama je još jedan korak približavanja Europskoj uniji u području zapošljavanja i socijalne politike u obliku Prijedloga zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost. Taj program se naziva PROGRESS, s konačnim prijedlogom zakona. Prije svega ja bi suprotno svom kolegi prethodniku pohvalio Vladu da je poštovala sve čak bih rekao one najbrže termine u kojima je mogla donijeti ovaj memorandum, kao što je i rekla kolegica Pejčinović Burić. Metodologija je toliko složena, da se ne može ići ispred vremena, niti treba ići ispred vremena, nego treba poštovati vrijeme i poštovati tu metodologiju. Da bi se vidjelo što to znači u dinamici treba proučiti dokumente Europske unije o ovoj problematici zapošljavanja i socijalne skrbi odnosno socijalne solidarnosti i vidjeti na kojim se dokumentima zapravo temelji ovaj memorandum. Od svih dokumenta ja bih istakao dva. Dakle, dva okvira Europske unije. Prvi je Odluka Vijeća Europske unije od studenoga 2004. godine. To je Okvirni sporazum Republike Hrvatske sa Europskom unijom o sudjelovanju u programima. Tu je navedeno da će program o kojem je riječ također biti predmet sudjelovanja Republike Hrvatske i određeno je da se počinje sa svim aktivnostima koje će uključiti Hrvatsku u taj program. U tom Okvirnom sporazumu rečeno je da će Hrvatska moći kad pristupi ovom programu i prije nego što uđe u punopravno članstvo, moći sudjelovati u projektima, predlagati projekte, inicijative iz ovog područja, da može sudjelovati u nadgledanju provođenja tog programa. Određene su i neke specifičnosti, međutim te specifičnosti precizira ovaj memorandum. Isto tako, određene su i financijske obveze Republike Hrvatske. Drugi okvirni dokument donesen je tek u listopadu 2006. godine. To je odluka Europskog parlamenta iz listopada 2006. godine kojom odlukom je osnovan program zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost PROGRESS. Dakle, ovaj je program u Europskoj uniji osnovan u listopadu 2006. godine što znači da je Vlada Republike Hrvatske mogla na njemu raditi tek 2007. godine, što znači da ga nije mogla uvrstiti u Državni proračun za tekuću 2007. godinu nego tek za iduću koji se radi na kraju 2007. godine, to je 2008. godina i to je Vlada učinila. I u ovom proračunu za 2008. godinu imamo u rashodovnoj stavci sredstva za ovaj projekt. Dakle, radi se o dinamici koja je propisana, koja je poštovana i na tome treba reći da sve one glasine o kojima slušamo danas a to je da kasnimo u predpristupnim pregovorima često su i njihovo izvorište i često su posljedica nerazumijevanja same procedure, same problematike kao što je recimo ovdje bio primjer. Dakle, na temelju ta dva okvira ja bih samo rekao još nekoliko riječi o njima, donosi se ovaj memorandum. Dakle, odluka parlamenta iz listopada 2006. godine donijela je ovaj program u kojem određuje smjernice buduće suradnje. Njegove sastavnice su među najvažnijima, strategija stvaranja konkurentne ekonomije u svijetu. Kao što znate Hrvatska je i prije ovoga ustanovila Vijeće za konkurentnost svojeg gospodarstva, Vlada sa tim Vijećem za konkurentnost ima kontinuirano kontakte. Vijeće za konkurentnost predlaže, naravno Vlada provodi i posljedica toga je da smo na tablici konkurentnosti iz godine u godinu sve bolji i bolji pa smo bolji od mnogih zemalja koje nisu imale osam godina rata kao što je imala Republika Hrvatska. Drugim riječima, prestigli smo ih u konkurentnosti i vjerujem u idućim godinama da ćemo dosegnuti razinu konkurentnosti članica Europske unije. Istovremeno s tim u ovom programu se naglasak stavlja i na očuvanje socijalne kohezije. Nikakav razvoj gospodarstva bez socijalne kohezije nema nikakvog smisla niti opravdanja a Vlada je Republike Hrvatske upravo u očuvanje socijalne kohezije napravila čitav niz iskoraka. Prije svega, to je utvrđivanje socijalnog partnerstva, redovito raspravljanje o svim ključnim strateškim i zakonskim tekstovima sa svim socijalnim partnerima i poštivanje želja socijalnih partnera u svakoj odluci Vlade. Sustav socijalne zaštite koji je predmet ovoga memoranduma također ima dugu tradiciju u Hrvatskoj, na njemu se temeljito redilo. Postoje projekti Svjetske banke u ovom području koji se provode već čitav niz godina. I naravno, i jedno i drugo dovodi se u ravnotežu sa zaštitom interesa i radnika i poslodavaca što nije uvijek lagano uskladiti ali to je ravnoteža koja je dinamika svih zbivanja u razvoju jedne države i Hrvatska ju slijedi upravo zato što je u neprestanom kontaktu i sa predstavnicima Hrvatske udruge poslodavaca i sa svim središnjicama sindikata u Republici Hrvatskoj. Dakle, osnovni ciljevi koji idu za kvalitetnije zapošljavanje u Europskoj uniji određuju veću protočnost radne snage za što je Hrvatska spremna sa svim svojim edukacijskim i ostalim programima, zatim u ovom projektu će Hrvatska se uključiti u širenje informacija o području zapošljavanja, o širenju stajališta o edukaciji budućih kadrova, u razvoj mreže socijalne pomoći itd. U svim tim programima Hrvatska je daleko odmakla i bez problema će uskočiti u europski vlak. Naravno da ti projekti imaju i onu drugu stranu a to je financijska podrška ili participacija koju Republika Hrvatske tome mora doplatiti odnosno dodati. Što se dinamike uključivanja tiče predviđeno je već u samom dokumentu krajem 2006. godine da se Hrvatska uključuje 2007. ali se uključuje izradom svih strateških dokumenata kao što je ovaj pred nama i predviđanjem financijskih rashoda. Dakle, inicijalno razdoblje hrvatskog uključivanja još su 2007. i 2008., u ovom memorandumu nazivaju se kao razdoblje ograničenog sudjelovanja Republike Hrvatske u projektu. U prijelaznom razdoblju koje će započeti 1. siječnja 2009. godine svi ovi dokumenti će biti spremni, sve aktivnosti će biti spremne i svi financijski izdaci za hrvatske obveze će biti također predviđene u sporazumu. Puno sudjelovanje predviđeno je od 1. siječnja 2011. godine. To puno sudjelovanje podrazumijeva i puno korištenje svih prava koja proizlaze iz ovog memoranduma. Naravno, u uvjetima korištenja treba napraviti još puno posla, treba obavijestiti sve partnere u državi, sve subjekte pravne i državne i lokalne razine koji imaju pravo sudjelovati u ovakvim projektima, podučiti ih ali to nadležna ministarstva već intenzivno rade. Bilo je nekoliko nesporazuma i oko toga da li je Hrvatska što do sada činila u ovom području, tako smo čuli od prvog govornika jutros. Pa Hrvatska je ovo područje počela rješavati naravno još tijekom Domovinskog rata ali ključni dokument u kojem su i smjernice i strategija zapošljavanja i podizanja gospodarske konkurentnosti i rješavanje socijalnih pitanja nalazi se u dokumentu Vlade Republike Hrvatske, to su strateške smjernice razvoja do 2013. godine detaljno razrađene na preko 200 stranica u kojem se može vidjeti da ova Vlada ima strategiju, ima okvire svoga ponašanja i u razvoju gospodarstva i u zaštiti socijalnih interesa. I na kraju samo nekoliko riječi o financijskom doprinosu. Financijski doprinos, to je naravno cijena koju plaća svaka država i kandidati članica koje ulaze u ovaj program. Financijski doprinos Republike Hrvatske u iznosu od 160 tisuća eura je također Vlada podijelila na dva dijela, jedan dio koji će biti plaćen iz državnog proračuna to je manji dio, i veći dio koji će biti osiguran iz postojećih fondova, u ovom slučaju iz PHARE programa i nekih drugih programa pa je i to dokaz da Vlada prati priključivanje Europskoj uniji štiteći i financijske interese države. Prema tome, u ime kluba predlažemo da se prihvati ovaj memorandum, da se prihvati hitni postupak i da se nastave aktivnosti koje su potrebne za njegovo provođenje. Hvala.
Hvala. Ispravak navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Uvaženi kolega Hebrang je rekao da Vlada uvijek razgovara sa socijalnim partnerima i poštuje njihove želje, to naprosto nije točno jer prekjučer je bio zakazan sastanak svih središnjica, sindikalnih središnjica sa premijerom i ministrima u Vukovaru. Premijer i ministri su to vješto izbjegli i sindikalne središnjice su došle na sastanak, nitko se od strane Vlade nije pojavio. Na što je gospođa Knežević konstatirala da je premijer time bacio koru banane na koju će se sam pokliznuti. Prema tome, nije točno da uvijek razgovara, a još manje je točno da poštuje želje socijalnih partnera.
Klub zastupnika Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Ovaj Prijedlog zakona koji danas imamo ovdje na dnevnom redu u svakom slučaju doprinosi daljnjem približavanju Hrvatske i Europske unije u pitanju zakonodavstva i svega onoga što, čemu stremimo kao država, kao Republika Hrvatska. Jasno da će Klub zastupnika HDSSB-a, odnosno HDSSB podržati ovaj Prijedlog zakona, ali imamo i nekoliko pitanja, odnosno imamo određene primjedbe na tekst ovoga Prijedloga zakona. Unatoč obrazloženju i gospodina zastupnika Hebranga i gospođe Pejčinović o dinamici izvršenja, ne mogu se oteti dojmu da ipak kasnimo u svezi ovoga Prijedloga zakona. Naime, razvidno je iz dokumentacije koju smo dobili da se radi o, dakle datumima, o okvirnom sporazumu od 22. studenog na stranici 2. 2004. godine, pa zatim, Vlada Republike Hrvatske donijela je 28. veljače 2007. godine zaključak kojim se utvrđuje pokretanje postupaka, pristupanja programu zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost progress. Ne samo to, nego ova početna etapa ili početni dio, početno razdoblje se odnosi na 2007. i 2008. godinu. 2007. je prošla, a već smo evo i u kraj, već je i kraj veljače 2008. godine. U svakom slučaju ovaj materijal je i ovaj Zakon je vrlo bitan jer takve dvije stvari koje se, koje se nadziru iz naslova, dakle, zajednica za zapošljavanje i socijalna solidarnost vrlo je bitna za građane Hrvatske, za poboljšanje u, naših zakona o radu i svemu onome što je govorio kao srž i sadržaj gospodin Beus iz HNS-a. Na stranici 3. ovoga Prijedloga naznačeno je da se financijski doprinos za 2007. i 2008. godinu da bi se sufinancirao iz sredstava programa zajednice FARE i to u iznosu od 120 tisuća eura. A Republika Hrvatska, odnosno Ministarstvo gospodarstva bi osiguralo preostalih 40 tisuća eura. Saborskim zastupnicima je upućeno i izvješće Odbora za zakonodavstvo u kojemu se mijenja članak 3., odnosno preformulira i piše da Republika Hrvatska preuzima da podmiri iz državnog proračuna financiranje ovoga Zakona. Prema tome, ako sam ja dobro shvatio, sredstava iz programa FARE u sufinanciranju nema. Je li to u svezi zastoja u pregovorima sa Europskom unijom, pa i u korištenju ovih sredstava i predpristupnih fondova, ja ne znam, ali jasno da ćemo to, nadam se, u raspravi dana razjasniti. Ukupan, dakle, uvjeti sudjelovanja u ovom programu su u ukupnom iznosu od 6 stotina i 20 tisuća eura, reklo bi se cijena jednoga otprilike izgradnje jednog dječjeg vrtića, je li? Kada se govori o onome što je gospodin Hebrang iznio i to, jasno da je u članku 2. ocjena stanja, na stranici 2. ocjena stanja cilj koji se zakonom želi postići kaže ovako: "Nadležnim tijelima Hrvatske prepušteno je utvrđivanje posebnih uvjeta. Isto tako sudjelovanje u svakom pojedinom programu uključujući dakle i financijski doprinos.". E, sada, pitam se zbog čega je, da li, jasno da će mi izvjestitelj pomoći u tome, zbog čega je ovo izmijenjeno, članak 3. koji se promijenio i glasi da će Republika Hrvatska podmiriti troškove ovoga programa. Jasno je da je HDSSB, Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje za usvajanje ovakvog zakona, pa makar nam se to činilo da je malo došlo i prekasno na saborske klupe, ali, Bože moj, bolje ikad nego nikad. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Burić-Pejčinović.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Ja evo, moram se ponovo javiti jer sam stjecajem okolnosti radila puno na programima pomoći pa je evo i ovdje netočna tvrdnja da se sufinanciranje u ovom programu zajednice neće ostvariti iz programa FAR 2006. godine. Evo, ja bih željela pripomoći malo da se ovdje razjasni kako se to radi u Europskoj komisiji. Naime, FAR 2006. je već programiran, novci su rezervirani. I onog časa kada Vlada Republike Hrvatske pošalje notu komisiji da je ovaj Hrvatski sabor potvrdio ovaj memorandum, tada će se odmah aktivirati i ti novci moći platiti. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Nedjeljka Klarić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predstavnici Vlade, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Podržavam donošenje u pojedinačnoj raspravi, naravno, Zakona o potvrđivanju memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske u programu zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost po hitnom postupku. Naime više je opravdanih razloga za ovakvu podršku. Memorandum o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske u programu zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost i progres potpisan je u Bruxellesu 16. kolovoza 2007. godine. Glavni smjer u Memorandumu koji nas sve obvezuje je život bez diskriminacije. Memorandumom se predviđa povećanje zapošljavanja, poboljšanje zdravstvenog sustava i obrazovanja, snaženje jednakosti spolova, jačanje socijalnog partnerstva gdje je Vlada zasigurno u prethodnom mandatu postigla značajan napredak. Naravno Memorandum govori o poslu koji ide dalje i to upravo u smjeru donošenja zakona. Donošenjem zakona po hitnom postupku Hrvatska bi od 1. siječnja 2011. godine ostvarila puno sudjelovanje u svim vrstama mjera koje su zapisane odlukom Vijeća Europskoj zajednici o čemu je malo prije i predsjednik Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice gospodin profesor Hebrang govorio. Na ovaj način program zajednice omogućava uključivanje velikog broja institucija u Republici Hrvatskoj a jednako tako i osoba u europske, iz Hrvatske naravno, u europske tokove i suradnju. Predstavnici resornih tijela u Hrvatskoj će sudjelovati u odborima država članica za upravljanje tim programom te zajednički rad sa kolegama iz drugih država članica. Potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti gospođa Kosor je 5. ožujka prošle godine izvijestila člana Europske komisije i povjerenika za socijalnu politiku, zapošljavanje i jednake mogućnosti gospodina Vladimira Štidla o značajnim iskoracima na području promicanja jednakih mogućnosti, ravnopravnosti spolova i borbe protiv siromaštva i socijalne isključenosti. Hrvatska je značajno napredovala na području socijalnih pitanja ali i potreba daljnjeg razvijanja socijalnih i pravnih kapaciteta. Također je važno naglasiti da hrvatska Vlada aktivno promiče i položaj žena na tržištu rada. Ovo su poštovane dame i gospodo razlozi radi kojih podržavam donošenje zakona, ovog zakona po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolege zastupnici. U početku od kolege Beusa, zastupnika, čuli smo jedan miks u kojem je govorio o problemima iz radno-socijalnog područja i to bi bila pogođena rasprava da smo mi danas ovdje govorili recimo o poglavlju 19. socijalne politike, zapošljavanju i kretanju radne snage kao jednog od 4 slobode na kojima se temelji tržište Europske unije. No obzirom da razgovaramo o programu zajednice «Progres» držim da je to izuzetna prilika za Republiku Hrvatsku a ne samo za državne institucije nego i za civilni sektor, a posebno za socijalne partnere da se na aktivan način uključe u aktivnosti koje Europska unija financira svojim programima. Progres obuhvaća kompleksno područje zapošljavanja i socijalne solidarnosti s posebnim naglaskom na uvjete rada. Antidiskirminaciju i poštivanje ravnopravnosti spolova, a u cilju ostvarivanja načela Lisabonske strategije kao i socijalnog programa zacrtanog od strane Europske unije još iz 2005. godine. Zato držim da je za Republiku Hrvatsku izuzetno važno da se i kroz ovo predpristupno razdoblje kao što bolje pripremi za korištenje ovih strukturnih fondova u području zapošljavanja i socijalne solidarnosti. Misleći pri tome prvenstveno na europski socijalni fond. A progres je izvanredna prilika da se već i sada počne s aktivnostima u skladu s pravilima i aktivnostima Europske unije. S obzirom na činjenicu da ovaj Memorandum razumijeva i stupa na snagu na dan kada komisija primi pisanu obavijest o tome da su ispunjeni unutarnji pravni uvjeti Republike Hrvatske za njegovo stupanje na snagu, mislim da bezrezervno ovdje bi svi to trebali podržati i da nema zastupnika koji bi trebao imati nešto protiv. Jasno da mi možemo ovdje govoriti da se i kroz taj program progres može unaprijediti i partnerski odnos socijalnih partnera koji u svakom slučaju treba unapređivati. Ali mislim da je kolega Mršić iz SDP-a očito imao grešku na vezi kad se čuo sa čelnicom Samostalnih sindikalnih Hrvatske ako je mislio na ovaj sastanak koji je bio u Vukovaru neki dan socijalnih partnera jer kao što znate bili su svi članovi Vlade i premijer na tom sastanku. Tako da to nije istina. A dogovoreno je a i ne samo da je dogovoreno nego je i stav inače socijalnih partnera da današnja razina socijalnog dijaloga dostigla je najveći stupanj socijalnog dijaloga uopće do sada u Hrvatskoj. Tako da ja bih volio da ubuduće kada komunicira ili se informira da onda prikupi sa više strana informacije jer će one biti sigurno točne. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak navoda. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić [[Upadica: Zahvaljujem gospodine predsjedniče.]] Pardon, pardon. Imamo prije ispravak. Izvolite.
Pa ja bih … /Govornik je isključen./ … možda bi bilo dobro da se ne igrate sa tim gumbićima tamo i da vam predsjednik Kluba objasni čemu ti gumbići služe, jel'. Dakle ja bih ispravio kolegu Kunsta a vas bih zamolio inače potpredsjedniče da reagirate u svom Klubu. Dakle ja ne znam da li netko prisluškuje moj mobitel ili telefon i ne znam otkud uopće kolegi Kunstu informacija jesam li ja ili nisam bio na vezi sa gospođom Knežević. I pretpostavljam da mi ne treba vaša dozvola da komuniciram sa građanima Republike Hrvatske uključujući i gospođu Knežević. A i gospođa Knežević za vašu informaciju je imala pressicu na kojoj je rekla što se tamo dogodilo jel'? Prema tome mogli su biti svi građani Republike Hrvatske na vezi i ja naravno. Pa i vi. Pa i premijer koji je zakazao taj sastanak sa socijalnim partnerima. A vama kao i kolegi Hebrangu preporučam da ne čitate govore od ponedjeljka nego kad dođete u četvrtak na sjednicu da napravite … [[Govornik se ne razumije.]] govora na četvrtak.
Preporuke nisu u domeni ispravka netočnih navoda tako da se toga ubuduće lišite molim vas. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Dragi kolege nisam se igrao nikakvim gumbićima nego sam bio prozvan pa sam počeo govorio. Stoga je bio uključen mikrofon. Ja bih također iskazao potporu ovdje ovom projektu, ovom zakonu i pridružio bih se onim kolegama koji su o njemu govorili afirmativno i prije svega bih se zapravo osvrnuo na tu našu ne znam kakva to više je, profesionalnu, poslovičnu ili ne znam kakvu ili malodušnu samokritičnost. Jer prema kome mi možemo u svijetu ostaviti dojam vjerodostojnih ako i sami stalno govorimo i kad nismo okasnili, mi smo okasnili. Prema tome, nego kako možemo uvjeriti druge da nas ozbiljno shvaćaju ako sami i kad treba i kad ne treba povlačimo da smo okasnili, da nismo sposobni, da ne možemo itd. Prema tome, dakle to je apsolutno nepotrebno i to otklanjam. S druge strane također otklanjam neke prijedloge ovdje koji su predloženi, a da bi se poboljšalo neko stanje i u ovoj oblasti kao što je ne znam ni ja bilo nekoliko prijedloga koje je već ova Vlada i ovaj Sabor u prošlom mandatu donio čak zakone na tu temu kao što je i tzv. cijeloživotno obrazovanje. Prema tome, to već postoji, to već ima i nema potrebe da ponovno to izmišljam. A onda kad se govori o kvotama kao upisnim kvotama, povećanje upisnih kvota itd. Pa sjetimo se samo kad se hrvatske branitelje, odnosno djecu hrvatskih branitelja i stradalnika upisivalo i to nakon što prijeđu prag. Onda se kazalo da će sveučilišta kolabirati. Prema tome, ne možemo se mjeriti dvostrukim mjerilima i budimo u tome pošteni i doista vjerodostojni. A sada kada je u pitanju PROGRESS. Kad se pogleda ovaj materijal onda se iz njega ne može iščitati sve ono što on je i to je normalno jer zapravo uz njega ide puno toga i mislim da je ovdje vrlo važno javnosti kazati koliko se može konciznije što to je. Dakle, iz onog što sam ja, onog do čega sam mogao doći, dakle to su programi koji se odnose na zapošljavanje, na socijalnu zaštitu i socijalno uključivanje, na radne uvjete, na borbu protiv diskriminacije i na ravnopravnost spolova. Kad je u pitanju zapošljavanje onda se zapravo tu radi o pokušaju razvoja modula za istraživanje tržišta rada. Prema tome, svi oni koji se time bave trebaju znati da je to to i trebaju se nadležnom ministarstvu javiti kako bi sutradan te projekte učinili operativnim i kako bi povlačili sredstva i zapravo kako bi promijenili stanje ukoliko su s njim nezadovoljni u toj oblasti. Kad je u pitanju socijalna zaštita i socijalno uključivanje to se odnosi prvenstveno na spone između nacionalnih strategija iz te oblasti i Europske unije. Prema tome to je ja bih rekao čak međusobno učenje i upoznavanje. Nije samo prepisivanje ne znam od Europske unije. Kad su u pitanju radni uvjeti onda su tu neka tri područja za mene, meni osobito zanimljivi su, odnosno nama liječnicima koji smo ovdje to je zdravlje i sigurnost na radu. Prema tome, svi oni koji se bave tom problematikom trebaju se obratiti i znaju da im je spona za ovo Ministarstvo zdravstva. Prema tome, svi ljudi koji se, ili institucije koje hoće raditi projekte iz te oblasti trebaju se tamo javiti, odnosno komunicirati i proizvesti rezultat. Kad je u pitanju borba protiv diskriminacije to su programi prvenstveno podizanja svijesti, a kad je u pitanju ravnopravnost spolova to je akcijski plan za ravnopravnost spolova itd. Dakle, još jedan put ovo je jedan od sigurno korisnih, apsolutno sigurnih zakona. Nikud nismo okasnili, a osobito nismo okasnili ako sami vjerujemo da smo spremni i sposobni u što mi na ovoj strani sabornice apsolutno ne sumnjamo. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Evo, ja bih samo htio replicirati kolegi Bagariću što se tiče onog prvog dijela, dakle cijeloživotnog obrazovanja i upisnih kvota. Ako ste nas pažljivo slušali tijekom prošlog mandata onda ste mogli čuti da smo gotovo na svakoj raspravi kada je bilo i o proračunu i o nekim drugim zakonima inzistirali, tražili, molili da se povećaju upisne kvote na visoko školske ustanove na teret ministarstva. Na žalost one gotovo da nisu povećane. One su povećane ne u beznačajnoj mjeri. Mi imamo situaciju da još uvijek na žalost ispod 8% građana Republike Hrvatske nema obrazovanje iznad srednjeg obrazovanja. Negdje oko 450 000 građana Republike Hrvatske nema završenu osnovnu školu. I da bismo došli do onoga što se sada govori o konkurentnosti mi moramo značajno povećati broj ljudi koji će imati razvijene kompetencije pa završiti i više ili visoke škole. To naprosto ne možemo činiti ako ćemo ostati na ovim kvotama. I čak smo mi tražili ovdje inzistirali da se udvostruče kvote na visokim školama, ali na teret ministarstva, a ne da učenici, odnosno studenti i roditelji moraju eventualno plaćati to obrazovanje. Prema tome, ne možete nama prigovarati da smo bili protiv povećanja kvota. Čak štoviše kada je bilo pitanje djece branitelja i to smo kao argument isticali da za toliko i više treba povećati upisne kvote na sveučilišta. A što se tiče cjeloživotnog obrazovanja na žalost ono jest na papiru zapisano ali se ikako ili traljavo provodi. Danas imate u Republici Hrvatskoj od tih 450 000 ljudi koji nemaju završenu osnovnu školu svega negdje njih oko 4000 je uključeno u proces osnovnog obrazovanja za odrasle i to je ogromni prostor na kojem moramo svi zajedno djelovati ukoliko doista želimo povećati konkurentnost radne snage i prilagoditi, odnosno doći do toga da radna snaga ima one kompetencije koje buduća radna mjesta u Hrvatskoj i Europskoj uniji traže. Ali svakako mi jesmo za to i ja se nadam da će Vlada predložiti u proračunu koji je danas na sjednici Vlade da se barem za 30% povećaju upisne kvote na sveučilištima u Republici Hrvatskoj na teret ministarstva. Tada ćete biti vjerodostojni u svojim izjavama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče i dopustite mi gospodine predsjedniče da prije svega čestitam gospodinu Mršiću na nagradi koju ste dobili i vaš grad mislim što je bio tjedan kretanja ili tako. U svakom slučaju to je vrlo lijepo. Ali s druge strane ima još jedna lijepa stvar. Ovo je dokaz, vaš ovdje istup je dokaz da se opozicija ipak objedinila i da nije popucalo u opoziciji, jer vi ste zapravo govorili mi, mi, mi a ja sam govorio kolegi iz HNS-a, dakle kolega iz HNS-a je govorio o kvotama, o strategiji itd. Prema tome, vi ste preuzeli zapravo odgovoriti u vaše zajedničko ime i ja mislim da je to dobro. Dakle, dvije dobre stvari. I treća, slažem se s vama u velikoj mjeri osim ovih politikanskih dijelova koje da ste pročistili, da ste izvadili vaša bi replika bila puno bolja i učinkovitija, a oni se odnose na to kako Vlada nije učinila ovo, ono itd. i kad vi znadete da je i da je neusporedivo stanje u odnosu na Vladu koja je bila prethodna razlog tome i je da ova Vlada vlada Hrvatskom na dobro sviju. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dobro je evo da će Hrvatska temeljem ovog memoranduma sudjelovati u programu zapošljavanja i socijalne solidarnosti, a u skladu s uvjetima utvrđenim još okvirnim sporazumom. To je dobro nakon svih onih poziva iz Europe da privatiziramo sve i svašta da do krajnjih granica oslobodimo tržište i sve ono čime smo se bavili i još ćemo se baviti u prilagodbi naših zakona. Ali ovo je tema o kojoj bi htjela progovoriti smatrajući da su upravo ova pitanja globalizacije prije svega radništva i pitanje radnika i njihove mobilizacije, ali prije svega zaštite radnika u domicijelnoj državi, tj. u Republici Hrvatskoj, pitanje nacionalnog interesa par exellence. Danas je to nacionalno pitanje, a ne prisluškivanje novinara ili eventualno kakvog policajca negdje tamo u Šibeniku. O tome gospodo mi ovdje trebamo govoriti i zajedničkim snagama stati u obranu njegovih prava, tj. zaštite vlastitih građana. Jer smisao vlasti, svake vlasti nije u njezinom izboru i kako smo se dogovorili nego u tome kakvu zaštitu pružamo građanima, kakvu zaštitu pružamo radnicima, ukratko kakav životni standard i boljitak osiguravamo građanima. Do sada smo govorili prilikom različitih zakonskih prijedloga, slavila se sloboda kapitalu, ode su se tome pjevale kao veliki napredak, ali ne i radu. Rad je bio nešto što se marginaliziralo i ako ste željeli biti u trendu onda je to trebalo spominjati što manje. Međutim, ni jedna zemlja na svijetu, pa ni najkapitalističkija zemlja nije unaprijedila svoje gospodarstvo samo sa slobodom tržišta. Mislim da u ovom vremenu kada se bauk inflacije nadvio nad Hrvatskom, a opće poznato je, mislim da ćemo se svi oko toga složiti, da je inflacija prvenstveno rezultat unutarnjeg stanja u gospodarstvu, a za stanje u gospodarstvu odgovorna, odnosno ono je i rezultat ekonomske politike za koju je odgovorna izravno vlast u jednoj zemlji. Ne bi bilo dobro da je vlast ispod razumijevanja ovih temeljnih problema. Ukoliko se stanje ublažava ono se samo od sebe neće riješiti na takav način nego će se pogoršati ako se radikalno ne poduzmu neke mjere i to odmah. Vlast ne smije pasivno asistirati urušavanju standardu radnika i građana, a SDP kao što je opće poznato, ne pristaje na vulgarni kapitalizam i na daljnje obezvređivanje rada. SDP također pa ni ja osobno naravno, ne pristaje na ekonomski fatalizam protiv kojega eto sve borbe su uzaludne. Takav neoliberalizam kakav je na djelu kod nas sličan je sidi. On urušava imunološki sustav svojih žrtava, tj. država. U ovom vremenu opasnog urušavanja standarda dakle progovoriti o ovoj temi i to na jednim zajedničkim osnovama, na jednom zajedničkom konsenzusu značilo bi da smo svjesni ne samo na razini dakle verbalnoj nego zaista u životu početi rješavati ove temeljne probleme. Rast dakle nezaposlenosti, smanjenje plaća i mirovina, sve veći broj siromašnih na to nas je prošle godine upozorio Međunarodni monetarni fond, ta omražena institucija kapitalizma kako smo ju često voljeli zvati zavisno u kojim redovima smo sjedili. Kad su nas oni prošle godine upozorili na opasnost da se upravo Hrvatska nalazi na pragu i da siromaštvo kuca na vrata Hrvatske, na to smo se oglušili. Ali sve to, dakle ima duboke i političke implikacije. Jer upravo u mjeri u kojoj su uništeni se uništavaju i urušavaju društveni uvjeti širokog političkog djelovanja, demokratske odluke pa čak i onda kada se formalno vrlo korektno donose, one ustvari gube na svojoj vjerodostojnosti. Dakle država koja se klanja slobodnom tržištu kao zlatom teletu, ne može sama po sebi i samo time donijeti ekonomski prosperitet ni slobodu svojim građanima u punom smislu te riječi. Jednako tako ne može osigurati osjećaj, odnosno sigurnost niti minimum socijalne stabilnosti te predvidljivu jednu bolju budućnost za svoje građane. Radnici kao da su prepušteni sami sebi, tim velikim socijalnim rizicima i onda u svojoj konačnici gube tu značajku građanina, a čovjek koji stalno i radnik, koji stalno strahuju za svoj posao, za svoju plaću, za svoju mirovinu, za svoja prava, naravno da nije slobodan čovjek pa ma što mi zacrtali u Ustavu ili u pojedinim zakonima. Jer u temeljima demokratske države ugrađena je i solidarnost obrana javnog dobra i promocija općeg interesa time da taj osobni osjećaj sigurnosti mora prevladati. Vlada što bi trebala učiniti baš i ovim povodom. Da umjesto da se svim silama borim protiv najavljenih sindikalnih prosvjeda mora izaći sa svojim jasnim programom pa čak i sa nekim boljim reformama, u svakom slučaju treba građanima reći istinu. Državna vlast trebala bi prestati stimulirati proletarizaciju zaposlenika. Jednostavno u Hrvatskoj smanjila se razlika između zaposlenih i nezaposlenih. Postoji jedan određeni krug interesnih skupina ili nekima kojima se državna vlast želi dodvoriti pa tako eto priključena državni proračun ne vodeći upravo računa o radu i o zaštiti rada. I na takav način što se događa da svi, odnosno takav jedan dio široki broj građana postaje jednaki, ali u čemu jednaki, jednaki u siromaštvu. Hrvatskoj je zato potrebno Ministarstvo rada. Mnoge naprednije zemlje koje imaju veliki standard, visoki standard i nekoliko puta veći od Hrvatske, imaju Ministarstvo rada. Mi ga nemamo, a i to govori upravo koliko nam je važan ovaj problem. U Hrvatskoj ima puno trgovačkih centara, ima puno mjesta gdje se trguje, ali malo ondje gdje se zarađuje i o tome bi trebali itekako porazgovoriti. Prije nekoliko godina, čini mi se sada već treća godina u četvrtom mjesecu, u Švicarskoj na jednom međunarodnom forumu raspravljalo se molim vas, o teškom položaju hrvatskog radnika. Tamo je rečeno da je malo kojeg mjesta u Europi gdje je koji radnik spreman i prinuđen raditi sa tako malo prava, a za tako malu plaću. I o tome bi također trebalo progovoriti. Današnji radnik osjeća se usamljen, slab. Ali pojedinačni te slabe nemoći, udružene, sigurno je da će postati moć. I u tome se radujemo upravo da će Hrvatska s ovom mobilizacijom radne snage imati što naučiti, na kraju krajeva ne samo da im gunđaju radnici, nego da se osnaže u traženju svojih prava. Govorili se u zadnje vrijeme, od '90. godine u Hrvatskoj puno o političkim i građanskim pravima. Ona su puko slovo na papiru ukoliko ne progovorimo o socijalnim pravima, o kulturnim pravima, i obrazovnim pravima. Takva prava onda ostaju mrtvo slovo na papiru. Ali Hrvatskoj očito tek sada predstoji borba za socijalnu pravdu. Hvala.
Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Kolegica Antičević-Marinović je povrijedila, ja sam zato se javio za povredu Poslovnika.
Niste. Gledao sam pločicu…
Da. Za povredu Poslovnika.
Crnu ste pločicu. … [[Upadica se ne čuje.]]
Jesam.
Prihvaćamo. Izvolite, povreda Poslovnika.
Za povredu Poslovnika, kolegica je povrijedila članak 214. Poslovnika koji kaže, ako se zastupnik ne drži teme o kojoj se raspravlja. Ja iz njezinog izlaganja nisam ni u jednom momentu čuo da se ona držala ove teme, a to je prijedlog zakona o potvrđivanju. Ona je govorila ovdje o prisluškivanju, o sidi, o mnogim stvarima koje uistinu nisu u svezi i naravno i mnoge druge stvari. Zato evo, molim ovdje upozoriti i držim potrebnim da se kolegica drži teme o kojoj se raspravlja. Hvala lijepa.
Držimo se teme. Iako je držati se teme je vrlo rastegljiv pojam. Poštovani zastupnik Boris Kunst, ispravak netočnog navoda.
Poštovani potpredsjedniče! Meni je drago čut zastupnici Antičević-Marinović gdje je naglasila da SDP vodi posebnu brigu o radnom i socijalnom položaju radnika u Hrvatskoj, što mi je drago čut, znači da se ipak ta stranka reformirala od onog trenutka od kad je bila na vlasti. A moram reć', da upravo sam čuo od zastupnika SDP koji spominju, kažu, veli, na određeno vrijeme se oko 80% do 90% radnika zapošljava upravo za to, upravo za vremena vlasti SDP-a odnosno koalicije, ali mislim SDP-a koji je bio u toj koaliciji je mijenjan Zakon o radu u tom smislu. Pa isto tako je mijenjan Zakon o stečaju gdje su radnici iz prvog isplatnog reda prebačeni u drugi. Pa je isto tako su im i naknade za odlazak u mirovinu smanjene. Pa je isto tako smanjena plaća radnika. Tako da je interesantno čut' danas izlaganje gospođe Marinović, to mi je jako drago. Znači da se ova stranka stvarno reformirala u pozitivnom smislu što je bitno i za radnike da čuju u Hrvatskoj. Ali nemojmo zaboraviti prošlog. I na kraju želio bi iskoristiti da čestitam ipak SDP-u koji je osnovao Vladu u sjeni. Ta Vlada u sjeni, pa makar i u sjeni bi se mogla boriti za interese radnika. Hvala.
Kolega Kunst! Ovo nije bilo ispravak netočnog navoda, nego je bio jedan komentar. I tu ste uistinu povrijedili odredbu Poslovnika. Izvolite poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče! Povrijeđen je Poslovnik, odredba članka 209. koju ste i sami ustvrdili. Evo, upozorite na to gospodina Kunsta. Neka hrabro, provođen svojim je li iskustvom sindikalne hrabrosti stane iza ove žute pločice pa onda neka mi replicira, tako da se izvrgne pogibelji i odgovora na svoju repliku. A glede radnika, mislim pošto se ovdje ovom zloupotrebom iskrivio moj točni navod, samo napominjem, od 90. do 2000. godine izgubljeno je pet stotina tisuća radnih mjesta. A institut privremenog odnosno zapošljavanja na određeno vrijeme je bio dobro zamišljen, ali nažalost on se zloupotrebljava. A naročito u zadnje vrijeme do krajnjih granica. Tako i ondje gdje postoji potreba za stalnim zaposlenjem, to smo svi svjesni i tu treba nešto učiniti. Dakle, da se osujeti to, ta zloupotreba tog prava.
Evo ga sada. Povreda Poslovnika, pa se iz povrede Poslovnika upadnete u povredu Poslovnika.
Ne, na samopomoć.
Ne na samopomoć. Nešto valja reći da imate još i, da ćete i nužnu obranu tražiti i primjenu toga instituta. … [[Upadica se ne čuje.]] Razlika je velika između krajnje nužde i nužne obrane. E da, to ne možemo. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Poštovani zastupnik Niko Rebić, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem. Pa uvažena kolegica Antunović dakle, kad kaže da oni u SDP-u… … [[Upadica se ne čuje.]] Antičević, da. Kad kaže da oni u SDP-u ne pristaju na takav kapitalizam u kojemu se obezvređuje rad i radnici dakle, bila bi puno vjerodostojnija da kad su bili na vlasti nisu mijenjali zakon i tako skresali radnička prava da su od njih napravili robove, a od ovih velikih u lancima napravili robovlasnike. Toliko o vašoj vjerodostojnosti.
I poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite!
Pozdrav poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege! Evo ja, podržavam donošenje ovog zakona o memorandumu no, dužan sam reći par riječi. Dobro je da imamo ovaj zakon tj. memorandum, dobro je da imamo svaku novu proračunsku stavku za poticanje zapošljavanja, dobra je svaka kuna koja se ulaže u obrazovanje i ulaže u zapošljavanje. No međutim, ovaj prijedlog memoranduma kao i neki drugi prijedlozi i preporuke Europske unije neće naše brige riješit niti će nas spasit. Ono nas može usmjerit a mi neke stvari jednostavno moramo riješiti sami. Europska unija nam neće pomoći ako si sami ne pomognemo. Ono što je inače problem u hrvatskoj politici a pogotovo vezano za izvršnu vlast je provedba odnosno usmjeravanje provedbe takvih zakona. Ono što ja moram reći je da nema socijalne solidarnosti, nema i ne postoji socijalna solidarnost dok je nezaposlenost visoka, dok nema novih radnih mjesta. Jedino nova radna mjesta, jedino stvaranje dodatne vrijednosti može otvoriti i put socijalnoj solidarnosti. Ne mogu dva nezaposlena biti međusobno socijalno solidarna, jer zajedno nemaju ništa. Složiti ćete se samnom. No, ja ću morat reć' par stvari u kojima bi trebalo ubrzat, ako se dosad nije, par stvari u koje bi trebalo trčat ako se dosad nije, a to je na tragu i diskusija mojih prethodnika. Ono što je problem u poticanju zapošljavanja u Hrvatskoj je činjenica da imamo nedovoljan broj visoko obrazovanih ljudi. To je činjenica i to je fakt od kojeg ne smijemo bježati i treba ga povećati, pa i ako je kolega Mršić rekao sa povećanjem upisnim kvota ove godine onda i sa povećavanjem upisnih kvota ove godine. Također, ono gdje je još problem je dosta teško i baš ne tako fleksibilno cjeloživotno obrazovanje tj. cjeloživotno učenje samih odraslih, i o tome je nešto rekao no ja ga ne bih ponavljao. Ono na što bih ja stavio naglasak su dvije stvari koje nisu danas dotaknute a ovdje su, u Hrvatskoj su prisutnost. Ne moraju se svi obrazovati za fakultet, niti je to cilj i želja hrvatske politike, hrvatske Vlade niti hrvatskih građana. No međutim, ono što mi moramo poticati a pogotovo Vlada je kontrola provedbe stručne prakse. Mnogi ljudi koji završe strukovne škole zbog toga što nose kave okolo, zbog toga što ne rade ono što bi trebali dolaze na tržište rada da ne znaju raditi posao. To trebamo promijeniti i popraviti. I druga stvar je stvaranje registra zanimanja i tržišnih potreba povezanog sa obrazovanjem. Dakle, onog koje će biti regulativ između obrazovanja i tržišta rada jer samo na taj način ćemo uspjeti u namjeri da zaposlimo što više ljudi, ćemo uspjeti u namjeri da stvorimo veliku dodanu vrijednost. Hrvatski gospodarski rast nije na razini očekivanja i to je loše, ali svaka kuna koju uložimo već danas u poticanje zapošljavanja i u obrazovanje već će se slijedeće godine višestruko vratiti. Ukoliko je danas ne uložimo slijedeće godine ne da ćemo imati isto, možda ćemo imati i manje. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda.
Dobro. Prelazimo na glasovanje o prijedlozima zakona. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma razumijevanja između Europske zajednice Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu zajednice za zapošljavanje i socijalnu solidarnost i progres. Hitni postupak je bio dakle. Rasprava je zaključena. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Ima li netko protiv? Suzdržan? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova prihvaćen ovaj Zakon.
Idemo na slijedeću točku. 5. Prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu zajednice "Posebni program za poduzetništvo i inovacije (EIP) kao dio Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije (2007. do 2013.)", s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 4 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani do kraja rasprave koju su proveli Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu, zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Tajana Kesić-Šapić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Željela bih vas ukratko izvijestiti o ovom zakonu i dodatno obrazložiti jer sam vidjela da je rasprava vezana na prošli zakon išla u smjeru u kojem ne bih željela zbog nekih neznanja ili nedoumica da ide ova. Dakle, Europska komisija je pokrenula novi program za konkurentnost i inovacije pod skraćenim nazivom CIP u koji se Republika Hrvatska uključuje kao zemlja kandidat za članstvo u Europskoj uniji. Predviđeno razdoblje trajanja CIP-a je od 2007. do 2013. godine a jedna od komponenti CIP-a je posebni Program za poduzetništvo i inovacije tzv. EIB za koji je Memorandum o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske potpisan u Bruxellesu 1. listopada prošle godine. Cilj potpisivanja ovog memoranduma je jačanje konkurentnosti poglavito u području malog i srednjeg poduzetništva, poticanje inovacija, poboljšanje financiranja subjekata malog i srednjeg poduzetništva, te poticanje gospodarskih i administrativnih reformi za snažnije poticanje poduzetništva. Naravno, Republika Hrvatska mora tu participirati sa godišnjim iznosom članarine koja se utvrđuje sukladno postupcima i uvjetima koji se primjenjuju na sve države članice i kandidate Europske unije. Za 2007. godinu iznos članarine koju Republika Hrvatska iz svog proračuna mora platiti iznosi 25% od ukupnog iznosa a 75% sufinancira se iz programa PHARE 2006. dok za 2008. godinu Republika Hrvatska participira sa 10% iznosa članarine dok se 90% sufinancira iz predpristupnog fonda IPA što znači u kunama za 2007. godinu i za 2008. godinu proračun Republike Hrvatske na stavci Ministarstva gospodarstva izdvojeno je milijun i 400 tisuća kuna za financiranje te dvije godine. E sada, na prošloj raspravi bilo je pitanja da li negdje kasnimo ili ne kasnimo. Naravno, ne kasnimo. Europska komisija nam je dala zeleno svijetlo odnosno svim našim institucijama da se neovisno o tome što zakon nije ratificiran u Saboru mogu prijaviti na natječaj koji su izašli prošle godine. Ja vas moram podsjetiti da prošle godine su izašla dva natječaja, jedan s određenim rokom trajanja koji je trajao do kraja 2007. godine za institucije za potporu malom i srednjem poduzetništvu a jedan natječaj izašao je isto tako u 12. mjesecu prošle godine koji je bez ograničenja, dakle do iskorištenja sredstava koji se odnosi za financijske institucije Republike Hrvatske koji će temeljem povoljnije kreditne kamate koju će dobiti od Europske komisije moći financirati malo i srednje poduzetništvo po boljim uvjetima. Sa zadovoljstvom mogu reći da je Ministarstvo gospodarstva kada je dobilo naznaku da se Republika Hrvatska može uključiti u taj program održalo čitav niz radionica i seminara sa institucijama koje potiču poduzetništvo i koje su se javile na natječaj prošle godine. Moram pohvaliti posebno Hrvatsku gospodarsku komoru, Bicro, tehnološke parkove, tehnološke centre koji su u suradnji sa Ministarstvom gospodarstva i sa Ministarstvom znanosti kandidirali projekte i sa zadovoljstvom moram reći prošli na projektima i čekaju ratifikaciju kako bi sa njima Europska komisija mogla direktno potpisati ovaj sporazum. Ja se nadam da ćete prihvatiti ovaj zakon na dobrobit svih naših poduzetnika odnosno svih institucija koje se putem natječaja, koje će krenuti ove godine moći javljati na program zajednice. Zahvaljujem.
Hvala. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Za zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovana zastupnica Marija Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, uvaženi kolege državni tajnici. Pa evo meni je iznimno zadovoljstvo da zapravo u ime kluba kao prvo moje izlaganje je upravo na programima zajednice jer mi se čini da je to jedna tema koja je za Hrvatsku iznimno važna i pokušat ću sad evo na početku nešto reći u općem kontekstu u kome je Hrvatska dobila mogućnosti da se uključi u programe zajednice. Mislim da to će djelomično objasniti neke nesporazume ili neka neznanja vezano za iste. Naime, Hrvatska je dobivanjem statusa kandidata dobila pravo, između ostalog, koristiti predpristupne fondove, ali ovdje se ne radi o tome, dakle, ona je dobila pravo sudjelovati i u programima zajednice. Gdje je bitna razlika između toga dvoga, mislim da će to objasniti, i što onda dobivanje ovakvog programa znači za Hrvatsku i što znači za sve one koji će moći sudjelovati u njemu? Naime, kod predpristupnih fondova imate situaciju da se za jednu proračunsku godinu i tu mislim da objašnjava dio onoga zašto se može iz FARE 2006. platiti u 2008. godini. Novci se alociraju u toj godini, plaćaju formalno iz proračuna te godine, ali po pravilima koje ste, koje je donio i utvrdio i ovaj hrvatski Visoki dom, to se događa u jednom razdoblju koje je do dvije godine nakon, dakle, odobravanja što pokazuje dakle, da se proračun računa u 2006. godini a isplaćuje kasnije. I dakle, u, kod predpristupnih fondova dobivamo alokaciju kao država i točno se zna, Hrvatska može dobiti i iskoristiti toliko i toliko novaca. Kod programa zajednice radi se o bitno drugačijoj situaciji, dakle, tu smo već u utakmici kakvu, kakva nas čeka kada postanemo država članica. I u tome je zapravo ta diferencija specifika, u tome je ono što čini izazovnost ali i korist za Hrvatsku osobitom u ovom slučaju. Naime, kod programa zajednice naši će se subjekti, dakle, svi oni koji će moći u ovome sudjelovati natjecati ravnopravno, ponavljam ravnopravno sa državama članicama, dakle, sa državama koje u takvim programima odnosno sa subjektima iz tih država, koje u takvim programima sudjeluju jako dugo. A zašto je to bitno? Reći ću vam i na kraju jer se tiče zapravo i cijelog našeg procesa pristupanja i onoga što je najvažnije i što zapravo je cilj svakako svih nas u Hrvatskoj, ja sam uvjerena, da Hrvatska kada uđe u članstvo Europske unije, od toga ima, vrlo jasno pozitivnu bilansu, dakle da koristi budu svakako veće od onoga što će značiti troškovi. Dakle, zašto, sada obrazloženje koliko programa postoji. Postoji ih 25. Hrvatska je u prošloj financijskoj perspektivi koja uvijek traje, naime, to proračunsko razdoblje koje se planira je 7 godina, dakle, prva perspektiva je bila 2006. godina. Mi smo slijedom procedura koje su nažalost, nažalost za nas komplicirane, dugačke itd., dobili pravo iako formalno od 2004., sjećate se onog lipnja kada smo dobili status kandidata. Međutim, zaista u pravom smislu smo se mogli početi pripremati kada smo dobili zeleno svjetlo nešto kasnije i Hrvatska je morala u tom trenutku procijeniti ukoliko će se programa zajednice da bi taj omjer između koristi i troškova bio u koristi dakle, onoga što možemo očekivati kao ovu pozitivnu stavku odlučila da sudjeluje u šest programa. Iz razloga što su neki bili pri završetku, što su drugi imali dugotrajne procedure i tako dalje. Međutim, danas smo u jednoj novoj situaciji, Hrvatska danas ulazi u perspektivu 2007./2013. godine, i u ovom slučaju Hrvatska je odlučila da će se na različite načine uključiti u svih 25 programa. Ovaj memorandum o razumijevanju, dakle, koji da se uključimo u program zajednice, posebni program za poduzetništvo i inovacije je iznimno bitan jer se njime zapravo stvaraju pravno formalne pretpostavke kako bi se naše institucije, tvrtke, tijela državne uprave, udruge i tako dalje, mogle natjecati u ovom programu. Gospođa državna tajnica je objasnila dakle, i jednu drugu stvar koju je bitno vidjeti kada su te procedure ovako dugačke, komplicirane, kada ima problem da se taj memorandum potvrdi odmah, komisija je izišla u susret, omogućila da se naše tvrtke i prije ovog formalnog potvrđivanja ovdje kod nas jave i ona će zapravo onoga časa kada opet mi diplomatskom notom javimo da smo ovo potvrdili, ona će zapravo odmah značiti da će praktički neke od ovih naših institucije koje su se javile moći sudjelovati, izravno odmah dobiti novce za neke projekte. Samo sudjelovanje donosi, ja bih rekla višestruke koristi. S jedne strane novčana sredstva, bespovratna, zajmove, jamstva i tako dalje, prijenos dobre prakse, umrežavanje s partnerima, stvaranje infrastrukture i osobito važno, stjecanje potrebnih znanja za korištenje programa zajednice. I na kraju, ja bih rekla ne manje bitno, sudjelovanje u ovim programima, Republika Hrvatska će se i na ovom području pripremiti za punopravno članstvo u Europskoj uniji, a naravno u konačnici to će značiti sasvim konkretnu i materijaliziranu korist za Republiku Hrvatsku kao buduću članicu Europske unije. Ovaj novi program, i mislim da je to isto bitno znati, jer kada se radi o nekom … [[Govornik se ne razumije.]] u Europskoj uniji, onda i ona sama ima problema u korištenju. Pa moramo reći, dakle, kada se radi o novom programu onda i procedura stvaranja, dakle, uvjeta po kojima će se koristiti u Europskoj komisiji nešto dulje traje. Mislim da je djelomično obrazloženje i u ovome što je tek sada ovo ovdje i u tome. Dakle, ovaj novi program spaja dosadašnjih 9 programa. S ciljem objedinjavanja ciljeva tzv. lisabonske agende koja ističe kao glavni cilj da do 2010. godine prostor Europske unije postane najjače svjetsko gospodarstvo temeljeno na znanju. I evo, upravo u tom dijelu program za inovacije i konkurentnost, čiji je najvažniji dio, tu treba reći, postoje tri dijela tog jednog velikog okvirnog programa, mi danas potvrđujemo jedan, po mom saznanju, uskoro će doći drugi koji se zove inteligentna energija. U tom smo sudjelovali u prošloj financijskoj perspektivi. I još jedan treći koji je novi. Dakle, i u ovome svakako se na neki način usklađuje sa sastavnicama koje su prepoznate u lisabonskoj agendi. Malo i srednje poduzetništvo u lisabonskoj agendi i u svim izvješća koji su išla iza toga je prepoznato kao glavni pokretač i važan sektor gospodarstva a inovativnost kao temelj razvoja kojim se može putem ovog programa u Hrvatskoj koju je, dakle, ja bih ovdje istaknula da smo i mi kao zemlja koja prepoznaje znanje, koja u ovim strateškim dokumentima koji su malo prije bili citirani dakle, strateški okvir za razvoj 2006. i 2014. Vlade Republike Hrvatske upravo znanje prepoznajemo kao jedan temelj na kome se i u Hrvatskoj mi vidimo dakle, kako se može dalje razvijati. U tom smislu Hrvatska već radi brojne projekte a ovaj program može dodatno ojačati aktivnosti koje mi već provodimo ili planiramo na ovome području. Program za poticanje poduzetništva i inovacija prvenstveno potiče inovativnost, promicanje najbolje prakse u jačanju malog i srednjeg poduzetništva i namijenjen je, i mislim da je tu bitno vidjeti, dakle, to je bitna razlika od nekih drugih programa za tvrtke koje se osnivaju ili su u početnoj fazi. Dakle, ne za tvrtke koje imaju nekih poteškoća i tako dalje, nego upravo one koje će se prepoznati u izvrsnosti. I mislim da je izvrsnost upravo ono u čemu i mi moramo još više raditi i zapravo temeljiti naš budući razvoj na tome. Sedmogodišnji proračun za ovaj program predviđa 2,17, 170 milijardi EUR-a unutar kojeg je nešto više od polovice će se dodijeliti preko banaka i specifičnih fondova koji se mogu koristiti u vidu zajmova. 17% idu za tzv. mrežu europsko poduzeće gdje se kroz mrežu centara za pružanje usluga potpore poslovnom svijetu tzv. euro info centara i centara za poticanje inovacija mogu koristiti. Oko četvrtina ide za promicanje inovativnosti s naglaskom i opet jedan novi pristup dakle na ekološki prihvatljive poslovne politike i na kraju ostalih 6% za podršku oblikovanju politika. Kao što je kolegica vrlo, malo prije detaljno obrazložila. Dakle rezultati ovog programa će biti vrlo brzo vidljivi. Mi se nadamo u roku od, vrlo kratkom, nakon što ovaj Visoki dom izglasa ovaj zakon. Dakle Hrvatska gospodarska komora će dobiti projekt odnosno dobila ga je. Treba samo formalno poslati notu da smo ovo ratificirali. Poštanska, Hrvatska poštanska banka je već pripremljena da daje zajmove u okviru onog dijela koji se tiče financijske potpore dakle zajmova i sličnih vrsta usluga. A Hrvatski zavod za statistiku će, može početi proceduru za dobivanje bespovratne pomoći za aktivnosti koje ovaj segment pokriva. Zaključno gospođe i gospodo želim reći da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon po hitnom postupku budući da će on između svega ostalog pridonijeti daljnjem razvoju malog i srednjeg poduzetništva u Republici Hrvatskoj. A istodobno će time pridonijeti ispunjenju tzv. drugog Kopenhageškog kriterija koji govori dakle gospodarski kriterij koji kaže da treba pripremiti hrvatsko gospodarstvo za tržišnu utakmicu u Europskoj uniji. Hvala vam lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice naravno da treba podržati donošenje ovog memoranduma zbog nekoliko razloga i treba ga naravno donijeti po hitnom postupku kako je to predviđeno odnosno zakon koji definira ovaj memorandum. Ovim zakonom omogućava se nastavak cijelog niza aktivnosti programa na području malog i srednjeg poduzetništva koje je naše Ministarstvo gospodarstva uspješno u proteklom četverogodišnjem razdoblju provodilo, a što sve nužno i ciljano dovodi do jačanja konkurentnosti naših malih i srednjih poduzetnika od znači programa klastera do institucionalne potpore i jačanja nje same. Gledajući sa razina jedinica lokalne samouprave, općina, gradova, regionalne samouprave, županija nužan je nastavak poticanja gospodarskih i administrativnih reformi za snažnije podizanje poduzetništva, bolje poslovno okruženje. A što je upravo u tijeku kao rezultat programa ministarstava gospodarstva koje su u tijeku u proteklom razdoblju. I već predviđen nastavak niza starih, uvođenja novih programa u narednom razdoblju na čemu ovim zakonom propisan program za poduzetništvo i inovacije daje jedan nužan europski okvir i to na duži rok od 2007. do 2013. godine. Nadalje je uvijek sporno pitanje kvalitete i cijene izvora financiranja za naše poduzetnika. Također je obuhvaćen ovim zakonom odnosno programom i nudi i predviđa određena poboljšanja u sustavu financiranja. Prvenstveno se to odnosi na nižu kamatnu stopu kod kredita za poduzetnike. Posebna priča je ovladavanje informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, a u čemu moramo priznati naši poduzetnici odnosno veliki broj naših malih i srednjih poduzetnika ima problema dijelom jer nemaju pokrića za specijalizirane službe te vrste. Dijelom jer sami nisu obrazovani na tom području. I na kraju konkretno što treba reći, što uvijek zanima naše male poduzetnike gdje su oni u cijeloj ovoj priči, a to su povoljniji krediti za poduzetnike na području Republike Hrvatske, participiranje u velikom broju programa koji će biti otvoreni kroz udruživanja, kroz klastere, kroz različite druge organizacije i preko Ministarstva gospodarstva. I naravno još kvalitetnija institucionalna potpora. Evo to su osnovni razlozi zbog kojih vjerujem da će svi zastupnici prihvatiti ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Horvat. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, uvažene zastupnice i zastupnici. Reći ću nekoliko riječi oko ovoga zakona koji je doista svima potreban. Kako i sam dolazim iz gospodarstva jako me veseli da upravo će doći i da je došlo do potpisivanja ugovora između Republike Hrvatske i Europske zajednice, a sa jednim ciljem radi poboljšanja stanja u malom i srednjem poduzetništvu odnosno kako bi što prije došli do informacije i komunikacijske tehnologije. Svakako da Hrvatskoj i u njenom gospodarstvu a pogotovo u srednjem i malom su neophodne ovakve inovacije i ovo je doista za pohvalu što će Vlada Republike Hrvatske upravo pridružiti se svim onim predpristupnim fondovima i svemu onome kako se budemo približavali Europskoj uniji svakako ćemo znati iskoristiti sve ono što nam je i ponuđeno. Ovdje pored već potpisanih ovih ugovora dakle dobivamo za malo i srednje poduzetništvo konkurentnost, dobivamo poticajne inovacije i ono što jednostavno poduzetnik treba. Svjesni smo da jačanjem malog i srednjeg poduzetništva doista kroz dobivanje ovakvih inovacija i na koncu financijske potpore dobivamo jednu stabilnost u gospodarstvu. A doista nam je cilj da mala i srednja poduzeća postanu što jača odnosno da postanu što snažnija. Stoga i sredstva koja su izdvojena u proračunu države Hrvatske su garancija da ćemo u narednom periodu i kroz sve ove godine doista pružiti priliku malom i srednjem gospodarstvu da ojača i svakako da pripremi što bolje programe jer će kroz ove informacije dobiti ono što mu je neophodno. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo, radi se o jednoj vrlo važnoj temi, jednom važnom prijedlogu zakona i zbog toga sam se priključio ovim raspravama. Ali još jedan razlog više je jedan članak koji sam jutros našao u svom ormaru pod nazivom gospodarski rast, tehnološki razvitak i suvremeno obrazovanje. To je upravo tema ovog zakona – tehnološki rast, kako ga osigurati, kako kroz tehnološki rast, razvoj, istraživanje ostvariti konkurentsku prednost. To nije nešto što će nam netko dati. To je nešto što mi moramo stvoriti svojim znanjem, svojom organizacijom i zbog toga su ovi instrumenti koji nam stoje na raspolaganju izuzetno važni. Ovaj članak gospodarski rast, tehnološki razvitak i suvremeno obrazovanje objavljen je u ekonomskom pregledu pred jedno desetak godina i vidim među autorima ili kao prvog autora sebe samog. Krešimir Ćosić i Robert Vabac tada magistar, fakultet Elektrotehnike i računarstva, danas doktor znanosti. U sažetku tog članka govori se upravo o onome o čemu mi danas ovdje pričamo. Tehnološki razvoj, glavna odrednica dugoročnog gospodarskog rasta. Ja bih rekao tehnološki razvoj je preduvjet viših stopa gospodarskog rasta u Republici Hrvatskoj. Za tehnološki napredak i inovacije osobito su značajni procesi i aktivnosti istraživanja i razvoja, odnosno difuzija, tehnologija kao što ovdje piše u uvodu u sažetu. Najširi okvir unutar kojeg se može analizirati uspješnost pojedinih gospodarstava jest koncept nacionalnog inovacijskog sustava. On određuje razinu interakcije i suradnje između sveučilišta, znanstvenih istraživačkih institucija, gospodarskih subjekata i javne uprave i zbog toga u tom prostoru, u toj suradnji trebamo tražiti ono što je cilj onog tko je taj zakon predložio Europske unije koja je prisiljena u uvjetima globalne konkurentnosti posebno s nekim gospodarstvima koja se razvijaju izuzetno brzo tehnološki po svim parametrima, financijskim, rastu GDP-a itd. Prema tome, radi se o jednom vrlo važnom zakonu koji pruža mogućnosti da ono učinimo što mi moramo učiniti i što treba biti naš doprinos jačanju europskog gospodarstva kroz njegovu sve bolju globalnu konkurentnost. U okviru ovog prijedloga zakona mi u stvari razgovaramo o jednom potprogramu okvirnog programa Europske unije za konkurentnost inovacije, potprograma koji se odnosi na poduzetništvo i inovacije s posebnim naglaskom na srednja i mala poduzeća. Cilj programa kao što je naglašeno, a ponovit ću jer to zaslužuje ja bih rekao izuzetnu pažnju i razvoj kapaciteta poduzetništva srednjeg i malog kroz inovacije. Govori se o inovacijskim, informacijskim, komunikacijskim tehnologijama, obnovljivim izvorima energije itd. No međutim, svaki projekt, svaki program da bi se mogao realizirati treba mu osigurati odgovarajuća sredstva i to je ono što je posebno važno za jačanje implementaciju cilja ovog programa u razdoblju od 2007. do 2013. kao što piše za taj okvirni program u ovom razdoblju u proračunu, u općem proračunu Europske unije predviđena su sredstva od 3,6 milijardi eura. To su izuzetno važna sredstva i opet treba naglasiti ta sredstva dobit će oni koji su u stanju jačati konkurentnost svog nacionalnog gospodarstva, a kroz konkurentnost nacionalnog gospodarstva jačati globalnu konkurentnost europskog gospodarstva, gospodarstva kao što često naglašavamo treba sve brži rast koje treba biti temeljeno na istraživanju, razvoju, inovacijama, tehnologijama i to je sve ono što nadamo se treba omogućiti hrvatskom gospodarstvu ubrzanu modernizaciju i odgovarajuće restrukturiranje. Ovim zakonom potvrđuje se memorandum kao što ovdje piše o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u posebnom programu za poduzetništvo i inovacije. Izvršavanje ovog memoranduma o razumijevanju zahtjeva svakako i značajna financijska sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Kako se izračunavaju ta financijska sredstva ovdje je jasno definirano pravilima koja uređuju financijski doprinos Republike Hrvatske posebno u programu za poduzetništvo i inovacije u okviru programa za konkurentnost i inovacije. Računa se tzv. faktor proporcionalnosti koji je vezan na odnose između GDP-a po tržišnim cijenama za Republiku Hrvatsku i GDP-a po tržišnim cijenama za EU 27 plus Hrvatska. Taj faktor proporcionalnosti množi se sa godišnjom raspodjelom za ovaj okvirni program u općem proračunu Europske unije i na taj način dolazi se do kvota koje Republika Hrvatska treba platiti općem proračunu Europske unije. U 2007. godini to je 496 000 eura, u 2008. 583 000 eura itd., u 2013. milijun 31 000 eura. To je dio naših financijskih obveza. U svakom slučaju, kroz taj financijski doprinos nadamo se da ćemo osigurati puno više sredstava koji će biti u interesu jačanja modernizacije, restrukturiranja hrvatskog gospodarstva posebno srednjih i malih poduzeća. Ono što je isto tako važno istaknuti, ne znam da li je bilo u ovim raspravama rečeno izvještavanja i procjena koje su vezane uz provedbu ovog programa. Znači, ne dovodeći u pitanje nadležnost komisije Revizorskog suda Europskih zajednica u odnosu na nadzor i ocjenjivanje programa, sudjelovanje Hrvatske u programu neprekidno će se nadzirati na osnovu partnerstva koji uključuje komisiju i Hrvatsku i to svakako vjerujemo i sigurni smo da je i u našem interesu. Nekoliko riječi više o sadržaju samog programa za 2008. godinu. Rečeno je, naglašeno je, ponovit ću. Jedan od prioriteta je jačanje financijskih instrumenata koji su usmjereni na start A, znači na poduzeća srednjeg i malog poduzetništva koja startaju i sredstva koja trebaju osiguravati preživljavanje i dugoročni rast tih srednjih malih poduzeća. Nadalje, naglašava se potreba prekogranične suradnje u smislu klasteringa, povezivanja, jer to je ono što čini Europu jedinstvenim konkurentnim gospodarstvom. U svakom slučaju vrlo dobar prijedlog zakona, mnogo toga interesantnog, vrijednog i inovativnog zaslužuje puno više pažnje nego što ovo ograničeno vrijeme zadovoljava, daje na raspoloženju. Zaključno. Ovaj prijedlog zakona može dati značajan doprinos tehnološkoj modernizaciji i jačanju konkurentnosti srednjeg i malog poduzetništva Republike Hrvatske, ukupnog hrvatskog gospodarstva u cjelini. Svakako preduvjet je dobra provedba, a ja bih rekao i puno više pažnje ovakvim vrijednim i značajnim zakonima kao što je ovaj, kao što će biti i onaj koji vrlo skoro dolazi u proceduru, inteligentna energija i bez ikakve zadrške puna potpora prijedlogu ovog zakona koji je vrlo značajan za modernizaciju hrvatskog gospodarstva i povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva dugoročno u cjelini. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Pozdravljam inicijativu da Hrvatska počne koristiti sredstva iz programa zajednice za konkurentnost inovacije. Osobno kad me netko pita, ajmo tako reći za moje favorite unutar programa zajednice, ima ih 25, to bi bili sedmi istraživački okvirni program, to je bio integrirani akcijski plan za cjeloživotno obrazovanje i na kraju upravo ovaj cilj. Kao što znate, čuli ste, unutar CIP-a postoje tri bloka, tri komponente, mi danas imamo raspravu o komponentni prvoj, znači o inovacijama u poduzetništvu, 2 milijarde i 170 milijuna eura unutar kojih je 430 milijuna eura baš za eko inovacije koje Hrvatskoj kao turističkoj zemlji itekako odgovaraju. Nije problem koristiti, odnosno napraviti memorandum, donijeti zakon, niti je to veliki uspjeh da se napravi. Uspjeh se u programima zajednice mjeri tek onda ukoliko sredstva koja dobijemo na natječajima su barem ista onima kojima smo platili članarinu u tom fondu i preko toga naravno. Nama se jednako tako može dogoditi da npr. krene se u proceduru, slažem se vrlo kompliciranu, i na kraju kada konačno dođemo do toga da koristimo sredstva dogodi se nešto što mi zove Marko Polo I, jedan od programa zajednice i kada je na kraju bila stvar gotova natječaja više nije bilo. Druga stvar, kod programa zajednice je vrlo bitno reći da Hrvatska ima velikih velikih problema a oni leže u tome da naše tzv. kontaktne točke unutar ministarstva su potplaćene na ugovorima od 6 mjeseci, kao što su bile za šesti okvirni program. Nama se događa da nam je edukacija recimo sveučilišta, poduzetnika na izuzetno niskoj razini. Da se na različitim tribinama i okruglim stolovima o europskim programima naši poduzetnici sprdaju i govore da su europski novci ko "jeti", svi su čuli za njih, nitko ih nije vidio. Na žalost to se u ovom trenutku događa. Ono što mi trebamo napraviti je ne samo ući u svih 25 programa zajednice, nego donijeti strategiju poticanja naših službenika koji rade na tom poslu. Jer vi znate da ljudi koji rade taj posao za 3, 3,5 tisuće kuna nakon što prođu određene edukacije u Europi dobivaju ponude za 3, 3,5 tisuće eura u konzultantskim kućama. I nama država obrazuje svoje znači službenike za taj posao koji nakon nekog vremena naprosto napuštaju, idu na bolje plaćeni posao i država mora iz početka cijeli proces raditi. Tu leži jedan od problema. Znači edukacija, poticanje državne uprave i na kraju krajeva promoviranje tih fondova. Kao što rekoh, s CIP-om se slažem, izvrstan je program, pomoći će našim poduzetnicima, jedino imam još par pitanja. Ja bih molio da se u ocjenu stanja kao i za PROGRESS gdje su stavljeni odgovorni subjekti, navedu odgovorni subjekti i za CIP. Također me zanima kako će biti financiranje te članarine ukoliko dođe, ne daj Bože bude problema sa IPA-om, znači blokadom IPA-e ili povlačenjem akreditacije za decentralizirana sredstva. Eto, hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Pejčinović Burić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja imam zapravo ispravak dva netočna navoda, ne znam da li imam vremena dvostruko. Prvi je netočan navod da je uspjeh samo ako je doprinos veći od, financijski veći od onoga što naše tvrtke ili institucije povuku. To apsolutno nije točno jer se mora uračunati da u prvim godinama moramo i učiti kako raditi tako da je uspjeh apsolutno da ulazimo u program i uspjeh je da se povuku novci, ali i da se kroz znanje svakako steknu iskustva koja isto tako vrijede i možda se ne mogu tako eksplicitno valorizirati. Druga netočna tvrdnja je da su novci iz europskih fondova "jeti", mislim da bi se trebalo informirati i otići ili u Središnji državni ured koji se bavi fondovima ili u resorno ministarstvo, ovdje sjede dvoje državnih tajnika čija ministarstva su raspisivala bespovratnu pomoć za određene tvrtke i možete tamo dobiti jednu dugu listu tvrtki koje su koristile fondove. Hvala lijepo.
Hvala. I drugi ispravak, poštovani zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče ispravljam netočan navod da novce iz pretpristupnih fondova nitko nije vidio. Bilo bi dobro da kolega zastupnik provjeri na terenu kakva je situacija konkretno na području Županije požeško-slavonske i mog grada Pakraca, u tijeku je realizacija oko 15 različitih pretpristupnih programa gdje su novci na računu ili grada Pakraca ili ministarstvo raspisuje direktno natječaj i financira različite projekte koji se izvode na području naših gradova. Tu su gradovi koji su kandidirali također: Lipik, Pleternica, praktično svi koji su imali dobre programe ostvarili su projekte i sredstva se koriste. Mi smo na terenu sredstva vidjeli. Hvala.
Poštovani zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege! Izlaganje kolege Ćosića bi mogla biti nada da bi se ovaj i onaj dio Sabora mogli usuglasiti oko nekih ključnih stvari, a to je znanost, obrazovanje i tehnologija. I bez obzira što znam da će njegov okoliš radije slušati njega nego mene, bilo bi dobro da čuju jedan dio onih teza koje je izrekao, a koje ponavlja ili govori već dvanaest i više godina, ako sam dobro čuo citat. I drugo, čini mi se da je iz njegovih teza proizišlo ono što želim kazati, a to je da imamo vrlo mnogo slatkorječivih, a vrlo malo teško radećih. Riječ je naime o tome kad idemo sa ovakvim prijedlogom prema Europskoj uniji, Europska unija i nas ocjenjuje, ali i to je zapravo šansa da mi nekako podvučemo crtu ispod onoga što smo uistinu napravili a ne samo sebi govorili. Meni se čini da treba obratiti pozornost na tri elementa da bismo bili vjerodostojni i da bismo bili uspješni. Mi trebamo znati da s čim i s kim idemo u inovacijski proces i na koji način u njemu nastupamo. Taj inovacijski proces zasigurno obuhvaća ono što se naziva "R In D" dakle reserch in development istraživanje i razvoj koji se gradi na visoko obrazovanim kadrovima i zapravo na razvijenim znanstveno istraživačkim institutima. FP6, FP7, dakle europski programi u kojem zadnji ima preko 40 milijardi budžeta, 40 milijardi eura je manje-više upravo taj i građen je na centrima izvrsnosti koji nažalost u zadnjih četiri godine mandata bez obzira na zakonsku obvezu nisu ni otpočeti u Hrvatskoj, a kamoli dovršeni. Mnogo bi više o budućnosti nego o prošlosti. Da bismo mogli uistinu biti uspješni, treba razmišljati o visoko obrazovanom i krajnje specijaliziranim kadrovima koji će moći raditi u centrima izvrsnosti. Zato treba stalno raditi na poboljšanju kvalifikacione strukture hrvatskog stanovništva pogotovo na visokom obrazovanju gdje smo u nekim segmentima na jednoj trećini visoko razvijenih zemalja ili u doktorima znanosti gdje smo na jednoj šestini visoko razvijenih europskih zemalja. Naravno da nije pitanje poboljšanje kvalifikacione strukture hrvatskog stanovništva samo u povećanju upisnih kvota na sveučilišta, nego je jednako tako uz povećanje upisnih kvota u kadrovskom praćenju, u infrastrukturnom praćenju i u financijskom praćenju tih povećanja. Jednako tako je riječ zapravo o povećanju efikasnosti studiranja gdje smo nažalost u zadnje četiri godine možda u nekim aspektima ispod onih koje smo ostavili. Drugo. Drago mi je i u svakom slučaju se treba veseliti iskoracima u bilo kom obliku inovativnosti, ali ne bi trebalo ignorirati ono što je dosada u tom pogledu napravljeno. Po mom sudu najbolji i najkompetentniji strategijski program razvoja Hrvatske jesu 55 preporuka za poboljšanje konkurentnosti Hrvatske koje su prezentirane 2004. godine i o kojima u ovim aspektima, u ovim dakle materijalima nema riječi. Riječ je o 55 aspekata koje na prvo mjesta stavljaju obrazovanje i brigu države dakle, političke zajednice za obrazovanje, a na prvo mjesto u tom obrazovanju je onaj aspekt obrazovanja koji je vremenski i financijski i ljudski najefikasniji, a to je cjeloživotno učenje. Cjeloživotno učenje u svim njegovim aspektima i stoga mi se čini i da bi i tom aspektu dakle, tom vidu djela djelatnosti trebalo posvetiti posebnu pozornost. U tom smislu dakle, ako govorimo i konačno, ako govorimo o inovativnosti ne možemo zaobići ono što sam maloprije spomenuo a to su, istraživanja dakle specifična istraživanja tzv. primijenjena istraživanja i njihovo unapređivanje kroz centre izvrsnosti kao moguće module s kojima će Hrvatska surađivati s ostalim europskim zemljama ili u krajnjoj konsekvenci sa Europskom unijom. Zato nam nisu dovoljna samo povećanja sredstava nego nam je potreban i jedan minuciozno razrađen plan koji će biti barem dvostran da tako kažem. S jedne strane donesen od strane istraživačke zajednice u zemlji, a s druge strane donesen od Ministarstva znanosti. I kolegice i kolege, ovu našu verbalnu podršku ćemo najvjerojatnije testirati sljedeći tjedan pri donošenju proračuna. I bojim se da ćemo tu morati izreći nekoliko gorskih riječi i gorkih istina, jer je donošenje proračuna zapravo manifestacija naše spremnosti ili nespremnosti da faktički uđemo u određeni program. U trenutku kada su nam puna usta gospodarstva, privrede temeljene na znanju, bolje rečeno na znanosti, je zapravo odlučujući imamo li elementarnih pretpostavki za to, a to su raspoloživa sredstva. Klasteri visoke tehnologije teško da su moguće ili teško da su uspješno i konkurentski moguće u ovoj kvalifikacionoj strukturi koji trenutačno imamo. Stoga da zaključim, mi bismo naravno podržali ovaj zakon i ja ću ga osobno podržati pogotovo ukoliko u njega budu unesene ove inovacije koje sam spominjao i koje je uostalom kolega Ćosić spominjao. I ja mu se u tome pridružujem ili se on meni pridružuje, sasvim je svejedno, puno je važnije da stvar bude napravljena nego da se zna da ju je napravio ovaj ili onaj. Ali je to još jedan apel da s riječ i već postojećih dokumenata konačno prijeđemo na djelo. Hvala vam lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite!
Pa evo, dozvolite gospodine potpredsjedniče kratko replicirati uvaženom kolegi Flegi. Radi se zaista o ozbiljnoj, vrlo ozbiljnoj temi i želim naglasiti da nisam govorio o nikakvim slatkim riječima ili suvišnim slatkom riječima. Želio sam naglasiti vrlo jasno i to sam rekao, riječi ali ovdje se radi o konkretnom zakonu. Ovo je dobar prijedlog zakona, ovaj zakon najbolje ilustrira u kojoj mjeri integracijski procesi u Europsku uniju imaju smisla, imaju svoje puno opravdanje i kad ne bi uspjeli ostvariti unutar Republike Hrvatske kritičnu masu za te pozitivne, važne, krucijalne promjene kako bi živjeli kvalitetnije, onda nam ovakvi programi i ovakvi zakoni Europske unije pomažu i nadam se i zato sam naglasio, ovaj prijedlog zakona zaslužuje punu potporu, a rasprava o ovim temama zaslužuje puno više pažnje čitave hrvatske javnosti jer tu su temelji onoga što je konkurentno gospodarstvo, ubrzani gospodarski rast, veće stope bruto nacionalnog dohotka itd. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Gvozden Flego.
Ja sam tom problemu prišao na isti način samo s druge strane htijući kazati da postoji već i dovoljna količina dokumenata i upozorenje i da smo i temeljem toga mogli napraviti puno više nego što smo napravili, ne zato da bih nekoga kritizirao nego u želji da se uistinu toga prihvatimo jer je po mom sudu inovativnost i konkurentnost jedina ili ona ključna djelatnost koja može doprinijeti dobrobiti svih nas, njoj se treba radovati ali da bi to bilo moguće treba se uistinu primiti posla tako da ja repliciram, tako da nadopunjujem kolegu Ćosića.
Hvala. Poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolege zastupnici. Pa ja moram reći da je ovo jedna od najvažnijih tema za Hrvatsku. Nije šansa Hrvatske u velikoj i megalomanskoj industriji, u mastodontima prošlog vremena. Šansa Hrvatske je upravo u malom i srednjem poduzetništvu. Jedno "Gorenje" koje Slovenci ne bi prodali ni za šta na svijetu ima preko 2,5 tisuće kooperanata. I sad zamislite da to "Gorenje" kupe Talijani, i sad zamislite da umjesto slovenskih malih proizvođača tamo dođu talijanski mali proizvođači. To je strateški interes te države, mi smo tu priliku možda jednom imali no nismo iskoristili i za tim ne treba sad žaliti nego se okrenuti budućnosti. Ono što ja vidim isto tako kao strateški interes a to je malo i srednje poduzetništvo mi nećemo imati tu sreću ni mogućnost da nama u Hrvatsku dođe Bill Gates da promijeni adresu sa Seatllea i da svoju dobit ostvaruje ovdje ali mi moramo naći načina kako dalje razvijati malo i srednje poduzetništvo. Ovaj memorandum dolazi u paketu sa drugim memorandum, ovim o kojem smo raspravljali prije i to je dobro, jer nema poticanja zapošljavanja, nema zapošljavanja bez razvoja malog i srednjeg poduzetništva. Ovdje nam Europska unija sa ovim projektima i ovim dokumentom otvara vrata. Složio bih se sa kolegom Ćosićem ali ne da nam otvara vrata da ćemo sami izbjeći naše gospodarstvo na temelju ovog memoranduma nego nas ući kako da budemo konkurentni tj. želi nas naučiti. Sada imamo tu priliku, više je nećemo imati. Ne smije biti propusta. Mi tu nemamo pravo na propust. I ja u ime svoje osobno a i u ime nekih kolega iz SDP-a mogu reći da ćemo mi pomno pratiti i samu provedbu svih ovih projekata i najavljujem da ćemo i slijedeće godine tražiti izvješće za 2008. o provedbi ova dva projekta iz ova dva memoranduma. Hvala.
Hvala. Pet minutna rasprava Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Danijel Mondekar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Još jednom pozdravljamo ulazak Hrvatske u program zajednice CIP, pozdravljamo inicijativu da Hrvatska počne koristiti i sredstva iz ostalih dvadeset i pet programa, ali još jedanput podsjećamo CIP je program zajednice. CIP nije program predpristupne pomoći, CIP nije IPA, PHARE i ostalo. Znači, projekti idu na natječaj u Bruxelles gdje je velika konkurencija i gdje može na kraju doći do niske razine prolaznosti i tu je ono u što mi sumnjamo kada je u pitanju Republika Hrvatska i programi zajednice. Jednostavno da vam samo predložim i odnosno da kažem što mi u SDP-u smatramo da treba napraviti. Tražimo veću razinu edukacije o programima zajednice. Znači, ne samo po ministarstvima nego i jedinicama lokalne samouprave, sveučilištima, znanstvenim institutima, organizacijama civilnog društva koje su se pokazale izuzetno dobrima u povlačenju sredstava od Europske unije, te također tražimo poticanje državnih službenika odnosno nacionalnih kontaktnih točaka koji taj posao obavljaju ovih za programe zajednice dakle. Predlažemo i ako treba decentralizaciju nacionalnih kontaktnih točaka opet na institute, na sveučilišta, na organizacije civilnog društva a u krajnjoj liniji ako treba osnivanje fonda za CIP iz kojeg bi se još možda dodatno Vlada dakle mogla poticati poduzetnike koji neće imati dovoljno sredstava sami da krenu u projekt. Kako bi se povećala znači iskoristivost i kako bi veći broj naših projekata prošao a ja vas upozoravam to nije lagan posao. Na prvom natječaju 7. Okvirnog programa prošlo je ako se ne varam manje od 10% projekata. Dakle, to nije lagan posao. Kako bi se povećao taj broj država treba poticati klasterizaciju među našim poduzetnicima i povezivanje znanosti sa poduzećima jer samo ti projekti, zajednički projekti privatnog sektora i naših znanstvenih instituta i sveučilišta jedini oni mogu doprinijeti razvoju gospodarstva znanja i društva znanja a ne floskule, rečenice i politički govori. Jedino tako. I na kraju, tražit ćemo i odgovornost, dvadeset pet programa zajednice je velika odgovornost za Republiku Hrvatsku zato što oni zahtijevaju značajan broj ljudi koji će raditi na njima i bit plaćeni iz državnog proračuna, zato što imamo i visoku članarinu za svih dvadeset i pet programa zajednice. I tu je moj kratki odgovor i kolegici. Mi ćemo kao SDP-a tražiti sigurno odgovornost onih nadležnih institucija ukoliko dođe na kraju sedmogodišnjeg proračunskog razdoblja Europske unije da je iznos povučenih sredstava za korist građana Republike Hrvatske manji od iznosa koji su isti ti građani znači uplaćivali za taj program. Hvala puno.
Hvala. Završni osvrt državna tajnica Tajana Kesić-Šapić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pažljivo sam slušala vašu raspravu i zadovoljna sam sa svim onim što sam čula iz razloga što svi jednoglasno dajete podršku ovom zakonu. Isto tako, moram reći da kao što sam i u svom uvodnom dijelu naglasila da je iznos članarine koju Republika Hrvatska treba platiti za 2007. i za 2008. milijun i 400 tisuća kuna. Jedan projekt, jedan jedini projekt na koji su se do sada konzorciji naših institucija javili iznosi 2,7 milijuna eura što je odobreno u dvanaestom mjesecu. Imamo informaciju od Europske komisije a i od institucija da je odobreno. Dakle, za jedan jedini projekt na koji su se institucije javile itekako premašuje iznos dvogodišnje članarine. A očekujem kada banke krenu sa svojim zahtjevima vezano za kreditne linije i za financiranje poduzetništva da će to itekako premašiti iznose. Isto tako željela bih kolegi zastupniku odgovoriti na jedno pitanje, odnosno na jednu, kako da kažem dilemu koji je rekao da poduzetnici na terenu u principu kažu da su pretpristupni fondovi mlaka voda, da oni od toga nemaju koristi. Tu ste u pravu. Znate iz kojeg razloga? Iz tog razloga što do sada nije niti jedan projekt u Republici Hrvatskoj bio koji bi davao bespovratne potpore poduzetnicima jer za takve besplatne projekte Europska komisija ne daje novce, ne daje sredstva, osim jednog jedinog projekta koji je Ministarstvo gospodarstva uspješno kandidiralo i za koje je prije dva dana objavljen javni natječaj. To je projekt FAR 2006. godina, za potporu izvoznicima, dakle, poduzetnicima koji izvoze u iznosu granta do 100 tisuća eura. Mi u ponedjeljak imamo prvu edukaciju jer prema procedurama Europske komisije do izlaska javnog natječaja znači koji je objavljen na stranicama Europske komisije središnje jedinice za ugovaranje i financiranje, odnosno sada agencije, i na web stranicama našeg ministarstva ne postoji i ne može se raditi edukacija poduzetnika o samom tom natječaju jer je to kršenje pravila i postoji određena procedura, određeni broj dana nakon kojeg od objave natječaja se može krenuti u tu proceduru. Prvi, dakle, prva edukacija za izvoznike će se održati u ponedjeljak u 9,30 u Ministarstvu gospodarstva rada i poduzetništva, nakon toga održati će se 6 radionica na terenu, dakle, biti će u Osijeku, biti će u Rijeci, biti će u Dalmaciji. I završna će se održati u obrtničkoj komori, ponovno u Zagrebu kako bi se poduzetnike-izvoznike koji su zainteresirani da dobiju te bespovratne potpore omogućila adekvatna edukacija kako i na koji način se javiti na te projekte, naravno te edukacije će raditi prestavnici, odnosno konzultanti europske komisije koji znaju na koji način se aplicirati na projekte. To je što se tiče tog dijela, to nije veliki iznos, to je 2,7 milijuna eura. Ne smatram da je to neki bitan iznos, jer u proračunu Ministarstva gospodarstva godišnji je iznos oko 200 milijuna kuna, samo Ministarstvo gospodarstva za projekt poticanja malog i srednjeg poduzetništva, ali je to dobar model da se poduzetnici nauče kako i na koji način jer kroz tu edukaciju će proći ne samo 20, 27 poduzetnika koji će moći aplicirati, dakle, proći će tisuće poduzetnika kroz tu edukaciju i naučiti na koji način će se kasnije moći javljati u okviru strukturnih fondova. Jer na žalost ni u okviru IPA programa, mi smo kandidirali FAR 2006. kao jedan grand u nadi da ćemo kroz IPU moći nastaviti sa takvom politikom, međutim, Europska komisija nas je odbila jer oni ne odobravaju da se pojedinačno poduzetnicima dodjeljuju bespovratne potpore jer to ugrožava tržišno natjecanje za one koji to nisu dobili. I zbog toga ovi programi zajednice, na ove programe zajednice se ne može poduzetnik sam javiti, dakle, oni se javljaju, to je prvenstveno namijenjeno za institucije koje potiču poduzetništvo, za institucije koje financiraju poduzetništvo, znači za taj krug potpunih institucija. Osim za klastere, ali isto tako kada govorimo o klasterima, znači ne može se udružiti pet poduzetnika, zna se šta klaster znači, znači tu je i institucija i institucije za istraživanje-razvoj i jedinice lokalne samouprave, isto tako poduzetnici, znači svi oni koji učestuju u procesu klasterizacije. Isto tako kao jedan konzorcij ili klaster ili na nivou međunarodnog umrežavanja, znači naših klastera sa klasterima Europske unije. Evo toliko, malo sam samo htjela pojasniti da vidite da u principu do sada poduzetnici nisu imali ni priliku javiti se na natječaj Europske unije zato što takvih natječaja u obliku bespovratnih potpora nema, osim SAPARDA, ali to je poljoprivreda i to se u ovom dijelu ne računa. Ja se zaista nadam da ćete podržati jednoglasno kao što smo to sada čuli, ovaj Zakon i sa zadovoljstvom ću podnijeti izvještaj sljedeće godine nakon prve godine realizacije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu zajednice, posebni program za poduzetništvo i inovacije. Kao dio okvirnog programa za konkurentnost i inovacije. Također je bio hitni postupak. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Ima li netko protiv? Suzdržan? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova prihvaćen ovaj Zakon.
Idemo na sljedeću točku. 6. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za "Prijekt integracije trgovine i transporta – terminal za rasuti teret u luci Ploče", s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 6 Predlagatelj je Vlada. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Raspravu su proveli Odbori za pomorstvo, promet i veze, Zakonodavstvo, financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik, Ministarstva mora, prometa i infrastrukture Branko Bačić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za Projekt integracije trgovine i transporta u luci Ploče, odnosno preciznije, upravo za terminal za rasute terete. Ovim Ugovorom propisuje se način podmirivanja financijskih obveza koje mogu nastati za Republiku Hrvatsku kao jamca po ugovoru o jamstvu sa Europskom bankom za obnovu i razvoj u slučaju da lučka uprava Ploče nije u mogućnosti podmirivati ugovorne obaveze iz ugovora o zajmu sa Europskom bankom za obnovu i razvoj, namijenjenog za izgradnju terminala za rasute terete u luci Ploče. U ovom trenutku u lučkom sustavu u Republici Hrvatskoj provodi se, realizira se četiri projekt, dakle, uključujući i ovaj projekt integracije trgovine i transporta u luci Ploče, dakle, još tri projekta u lučkom sustavu koje financiramo uglavnom, ali ne u cijelosti sredstvima međunarodnih financijskih institucija. Dakle, u ovom trenutku se realizira projekt Rijeka … [[Govornik se ne razumije.]] u Rijeci. Zatim, izgradnja nove luke Gaženica u Zadru, zatim rekonstrukcija i modernizacije Gruške luke u Dubrovniku. A ja očekujem da ćemo vrlo brzo u ovom Saboru predložiti i potvrđivanje ugovora za dogradnju luke Šibenik u dijelu koji se odnosi dakle, na morske luke. I također planiramo realizirati određene projekte u lukama na unutarnjim vodama dakle, na rijekama. Prva među njima je praktično luka Vukovar. No o tome, jasno, biti će više govora kada ti projekti budu došli u proceduru ovdje u Sabor. Može se postaviti pitanje zbog čega tako visok nivo ulaganja u lučki sustav, jer evo samo ova četiri projekta u dijelu koji se odnosi na infrastrukturu se osiguravaju sredstva u visini od 556 milijuna eura. A sa suprastrukturom koja slijedi nakon izgradnje infrastrukture taj će projekt i iznos, ti će projekti svakako prijeći iznos od milijardu eura samo za ove četiri luke. Naime, činjenica je da se … [[Govornik se ne razumije]] posto od svjetskog prometa roba odvija morem i da samim time praktično se postavlja evo veliki zahtjevi pred luke, sve svjetske luke, za izgradnju novih kapaciteta. Usudim se reći da i na Jadranu, pa tako i na hrvatskom dijelu Jadrana, u ovom trenutku lučki kapaciteti nisu dovoljni za prihvat ponuđenih tereta koje bi luke mogli prekrcati, da su ovi projekti bili realizirani puno prije. U tom smislu se također i pred Luku Ploče postavljaju novi zahtjevi za osiguravanje zaobalnih površina za izgradnju novih terminala pa smo zbog toga i krenuli dakle u projekt integracije trgovine i transporta u Luci Ploče. Činjenica je također da se u posljednjih dvadesetak godina u Luci Ploče nije ulagalo apsolutno gotovo ništa u izgradnju ili dogradnju lučke infrastrukture i suprastrukture i da je krajnje vrijeme ukoliko želimo dakle razvijati tu luku, krenuti u ovaj projekt. Prije Domovinskog rata Luka Ploče prekrcavala je negdje oko 4 i po milijuna tona terata koliko je prekrcano rekordne 1989. godine a da bi kroz Domovinski rat primjerice 1994. taj promet pao na skromnih 250 tisuća tona. Jasno da uslijed pada prometa je došlo i do smanjenja ulaganja u kako lučku infrastrukturu tako u lučku i suprastrukturu tako i u cjelokupnu lučku opremu. I danas je to svakako ograničavajući faktor u daljnjem razvoju Luke Ploče. Posljednjih godina dolazi do rasta i u Luci Ploče pa je prošla 2007. godina bila gotovo na nivou rekordne 1989. godine. Promet u luci Ploče je bio oko 4 milijuna 200 tisuća tona. I raste po stopi negdje oko 32% u ukupnom teretu, a u kontejnerskom prometu preko 60% na nivou godine. To je s jedne strane. S druge strane svjedoci smo da se prema Luci Ploče praktično odvijao najveći infrastrukturni radovi u Republici Hrvatskoj u dijelu koji se odnosi na izgradnju cestovne infrastrukture. Znamo da u ovom trenutku se provodi projekt izgradnje 5C koridora koji će izgradnjom Luku Ploče preko Sarajeva i Osijeka spojiti sa Budimpeštom a onda jasno sa svim važnijim europskim prometnim koridorima. Znamo također da se dovršava izgradnja auto-ceste od Zagreba, Splita koja bi iduću godinu trebala biti dovršena i u Pločama. I jasno dakle da preostali, a možda i najvažniji segment svih tih prometnih koridora je luka kao početna i završna točka prometnog koridora, mora biti usklađena sa ostalom, s ostalim vidom infrastrukture. Dakle i cestovnim i željezničkim prometom. I treća bitna stvar koja određuje potrebu za čim prije realizacijom ovog projekta jest i obnova gospodarstva kako u Republici Hrvatskoj tako u susjednoj državi Bosni i Hercegovini a isto tako i u cijeloj jugoistočnoj Europi pa prema tome iz tog se razloga dakle krenulo u realizaciju ovog projekta integracije trgovine i transporta. Ono što još također želim reći kada govorim o tim cestovnim koridorima da smo pri utvrđivanju dinamike izgradnje auto-ceste od Zagreba prema Splitu, a onda do Ploča i … [[Govornik se ne razumije.]] prema Dubrovniku u cilju smanjenja troškova na izgradnji ovih terminala krenuli u izgradnju prometnice koja će spajati auto-cestu u Pločama do same Luke. Ta se prometnica upravo realizira. Njena vrijednost je oko 100 milijuna, oko 100 milijuna EUR-a. No ono što želim reći svakako da je na, izgradnjom te zaobilaznice učinjena značajna ušteda u realizaciji projekta izgradnje Luke Ploče jer praktično će oko 100 milijuna kuna biti uštede jer će se višak kamena, višak građevinskog materijala koji se stvara na izgradnji auto-ceste i prometnice do same luke će se dovesti u samu luku i na taj način će se smanjiti troškovi lučkoj upravi Ploče. Inače kada govorim o ukupnim, ukupnom prometu hrvatskih luka mislim da je također važno spomenuti jest, malo sam prije spomenuo da se on kreće na nivou godišnjeg rasta oko 20 do 30%. U ovom trenutku je u hrvatskim lukama u prošloj godini prevezeno, pretovareno negdje oko 27 milijuna tona tereta. Prije definiranja samog projekta integracije trgovine i transporta u Luci Ploče izrađena je studija gospodarske opravdanosti projekta koja je upravo ukazala na opravdanost izgradnje ova dvaju terminala. Dakle terminala za rasute terete koji bi planirano bio dovršen 2011. godine. Koji bi mogao prihvatiti novih 6 milijuna tona tereta u Luci Ploče. I s druge strane kontejnerski terminal koji također je planiran da bude završen 2011. godine mogao bi u svojoj konačnoj fazi primiti oko 60 tisuća tona. Sami projekt integracije trgovine i transporta dakle osim izgradnje ova dva terminala, terminala za rasute terete i kontejnerskog terminala planira obnovu postojeće lučke infrastrukture na ostalom dijelu luke koji nije zahvaćen ovim projektom i potpunu implementaciju lučkog informacijskog sustava. Cjelokupni projekt u dijelu infrastrukture iznosi oko … [[Govornik se ne razumije.]] milijun EUR-a a čije financiranje se financira na sljedeći način: 25% bespovratnih sredstava se osigurava državnom proračunu u iduće 4 godine uključujući i 2008. godinu. Dakle to je negdje oko 21 milijun EUR-a. Svjetska banka je također uključena u ovaj projekt i ona je osigurala iznos od 58,8 milijuna EUR-a također putem kredita lučkoj upravi Ploče i opet uz jamstvo Republike Hrvatske. I taj smo Zakon o potvrđivanju tog ugovora sa Svjetskom bankom imali u prošlom sazivu Sabora i potvrđen je u Saboru u ožujku prošle godine. I ovaj projekt koji je danas, dakle ovaj kredit kojega danas ćemo ja se nadam prihvatiti na iznos od 11,2 milijuna EUR-a koji je potpisan od strane Vlade. Dakle od ministra financija i Europske banke za obnovu i razvoj u studenom prošle godine. Pa dakle kada zbrojimo te tri, ta tri izvora financiranja ukupan projekt je financijski težak 91 milijun EUR-a. Kredit je dakle odobren lučkoj upravi uz jamstvo Vlade, uz jamstvo države sa rokom otplate na 15 godina i počekom od 4 godine, varijabilnom godišnjom kamatom od … [[Govornik se ne razumije.]] plus jedan posto. Dakle to u ovom trenutku iznosi oko 5,35%. I kako sam malo prije rekao realizacija samog projekta je 2011. godina. Projekt se već razvija. Stanje projekta je na dva glavna segmenta dakle na terminalu za kontejnere ili odnosno kontejnerskom terminalu su započeli radovi u prosincu prošle godine. Ukupna vrijednost infrastrukture na tom terminalu 3, 4 milijuna i 410 tisuća EUR-a. A ovaj terminal za rasute terete je ishodio lokacijsku dozvolu. U tijeku je izrada glavnog projekta i očekujemo u proljeće 2009. godine da započne, da započnu radovi na izgradnji terminala za rasute terete. I još jedna stvar koja držim vrlo bitna. Naime u cijelom svom izlaganju spominjem dakle infrastrukturu i suprastrukturu. Suprastrukturu u Luci Ploče i prekrcajnu opremu u luci Ploče će osigurati trgovačko društvo luka Ploče koje i je prioritetni koncesionar u samoj Luci Ploče. Držim da će kroz taj ugovor između države koju zastupa u ovom slučaju lučka uprava Ploče i trgovačko društvo luka Ploče praktično biti učinjen jedan ogroman javno privatni partnerski odnos i to na pomorskom dobru u kojemu će Luka Ploče kao koncesionar luci Ploče i koja je tu svoju koncesiju dobila temeljem ugovora iz 2005. godine kao prioritetni koncesionar morati u luku uložiti do 2011. oko 137 milijuna EUR-a. Dakle veće ulaganje u luku Ploče će morati uložiti koncesionar dakle Luka Ploče trgovačko društvo nego što iznosi cjelokupni projekt integracije trgovine i transporta u infrastrukturnom smislu. Jasno da na temelju ugovora o koncesiji koji je Luci Ploče odobrio koncesiju u samoj luci na 12 godina a kako je potpisan prije dvije i po godine praktično u preostalih 9 godina koliko traje koncesija trgovačko društvo ne bi moglo izamortizirati uložena sredstva koja su uistinu velika, iznose 137 milijuna EUR-a pa u ovom trenutku Luka Ploče d.d. trgovačko društvo i lučka uprava Ploče potpisuju odnosno pripremaju ugovor o produžetku koncesije koji će značajno produžiti, proširiti rok koncesije koji je dat Luci Ploče a ovisnosti po terminalima. Na jednom terminalu će biti oko 45 godina. Dakle, još uvijek nije potpisan ugovor, a na drugom nešto manje oko 35 godina. Na taj način dakle kroz taj privatno-partnerski odnos u Luci Ploče ćemo u cijelosti ispuniti projekt integracije trgovine i transporta i učiniti Luku Ploče jednom od najkonkurentnijih hrvatskih luka. S obzirom dakle da smo već evo u tijeku izvođenja radova na realizaciji ovog projekta, a i da je sama procedura donošenja zakona u fazi kada više gotovo i nema značajnijih promjena ili izmjena samog zakona Vlada je predložila da se ovaj zakon usvoji po hitnom postupku. Zahvaljujem.
Hvala. Izvjestitelji odbora. Odbor za gospodarstvo, Odbor za financije i državni proračun.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na prvoj sjednici 21. veljače 2007. godine Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za “projekt integracije trgovine i transporta – terminal za rasuti teret u Luci Ploče“ s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 7. veljače 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom zakonu kao matičnom tijelu. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo da se predmetni zakonom potvrđuje Ugovor o jamstvu za zajam ugovoren Ugovorom o zajmu između Lučke uprave Ploče i … [[Govornik se ne razumije.]] projekt za integracije trgovine i transporta terminal za rasuti teret u Luci Ploče. Ujedno je Hrvatsku, ovim zakonom propisuje način podmirivanja financijskih obveza koje mogu nastati za Republiku Hrvatsku kao jamca po ugovoru o jamstvu, te nadležnost za provedbu ugovora o jamstvu. Ukupan trošak projekta procjenjuje se na oko 91 milijun eura, a očekuje se da će projekt biti dovršen do 31. ožujka 2011. godine. Odbor za financije i državni proračun jednoglasno je podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku budući da je njegovo stupanje na snagu pretpostavka za korištenje sredstava zajma. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora je podržao predmetni zakon bez rasprave, te jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o utvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj, za projekt integracije trgovine i transporta, terminal za rasuti teret u Luci Ploče.
Hvala. Odbor za pomorstvo, promet i veze. Predsjednik odbora poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na prvoj sjednici održanoj 21. veljače 2008. godine razmotrio je Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za “projekt integracije trgovine i transporta“ i to terminal za rasuti teret u Luci Ploča i to je razmotrio kao zainteresirano radno tijelo, a sukladno odredbi članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da se ovim zakonom potvrđuje Ugovor o jamstvu za zajam a za izgradnju terminala za rasuti teret. I par podataka vezano za projekt. Projekt se procjenjuje na 91 milijun eura. EBRD će sufinancirati jednu od komponenti projekta i to je terminal za rasuti teret od 11,2 milijuna eura. Preostala sredstva potrebna za financiranje projekta osigurana su putem zajma Međunarodne banke za obnovu i razvoj i to u iznosu od 58,8 milijuna eura, a preostalih 21 milijun eura biti će udio Republike Hrvatske u financiranju ukupnih troškova, a planirat će se u državnom proračunu tijekom razdoblja provedbe projekta. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj i to za projekat integracije, trgovine i transporta terminal za rasuti teret u Luci Ploče. Hvala.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska demokratska zajednica će naravno podržati ovaj Prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za projekt integracije, trgovine i transporta, odnosno za izgradnju terminala za rasute terete u Luci Ploče. Ja vjerujem da neće biti niti puno rasprave i još manje prijepora oko ovog projekta, odnosno oko ovog prijedloga zakona, zato jer je riječ doista o izgradnji temeljne infrastrukture u Luci Ploče koja će značiti zapravo svekoliki razvoj ne samo luke i grada Ploče, nego i šire regije. Ovom izgradnjom kao izgradnjom svih ovih projekata koje je spomenuo državni tajnik, a koji se tiču temeljne cestovne infrastrukture, dakle izgradnjom auto-ceste od Dubrovnika do Zagreba, odnosno ovog jadransko jonskog pravca, zatim izgradnje koridora 5C koji ide od Luke Ploče preko Bosne i Hercegovine, istočnom Slavonijom do Mađarske i dalje do Baltika, te naravno svim onim projektima koji su važni za povezivanje Luke Ploče koji se sada već događaju i koji se mogu vidjeti u samom gradu Ploče, a to je spojna cesta od čvorišta Ploče dva budućeg čvorišta sa auto-cestom Zagreb -Dubrovnik, odnosno Dubrovnik - Zagreb. Ja mislim da ćemo dobiti doista jednu novu kvalitetu prije svega u gospodarskom razvoju, u gospodarskom životu, a samim tim i u životu svih stanovnika hrvatskog juga. To će istovremeno značiti i punu zaposlenost hrvatskog juga, ali i šire regije. Sve ove studije o kojima je govorio gospodin državni tajnik itekako kazuju koliki će se promet odvijati kroz Luku Ploče, jer i već danas je Luka Ploče glavna luka za hrvatski jug, ali i za cijelu Bosnu i Hercegovinu. Ona će u budućnosti biti i glavna luka i za ovaj dio gravitirajućeg dijela Europe. Dakle, od Mađarske pa i Baltika koji će se sasvim sigurno koristiti Lukom Ploče. Ono što je za nas u Hrvatskoj demokratskoj zajednici bitno je i ova ušteda o kojoj je državni tajnik govorio, ušteda preko 100 milijuna kuna, jer se dva projekta paralelno rade. Dakle, dio građevinskog materijala koji ćemo dobiti kod rada ove spojne auto-ceste koja vrijedi 100 milijuna eura će se iskoristiti, odnosno već sada koristi i već se sad koristi za nasipanje za izgradnju ova dva terminala, jer je riječ zapravo o dva terminala premda u ovom prijedlogu zakona je riječ samo o terminalu za rasute terete, postoji još i kontejnerski terminal, dakle sveukupna cijena projekta koja je već ovdje izrečena je 91 milijun eura, a ovim prijedlogom zakona osigurat ćemo 11,2 milijuna eura što će biti dovoljno da se zaokruži kompletna financijska situacija vezana uz izgradnju kažem ovog itekako potrebnog projekta. Ja bih još samo rekao da osim zaposlenosti koja se tiče Luke Ploče, da ono što se danas događa da molimo za razumijevanje sve građane koji putuju i prema Dubrovniku i prema hrvatskom jugu zbog poteškoća u prometu koje se događaju, a događaju se upravo iz ovog razloga, ja se nadam da će to sve trajati negdje do turističke sezone, jer prije turističke sezone bi trebali taj dio problema biti riješen i u tom smislu doista očekujemo puni procvat. I nešto bih rekao, mislim da su Ploče, odnosno Luka Ploče, zaposlenici u Luci Ploče konačno zaslužili da se ovaj projekt realizira, jer na žalost u infrastrukturu Luke Ploče pa i … nije ulagano gotovo ništa u proteklih 20 godina. Neću spominjati slučajeve kada su ogromna sredstva bila ulagana u druge luke, jer mi je drago da su bila ulagana i sasvim sigurno opravdano, ali evo konačno je došao red i na Ploče i na hrvatski jug i u tom smislu kad se vidi kako izgleda danas hrvatski jug kao jedno ogromno veliko gradilište uskoro, odnosno već je počela izgradnja mosta Pelješac-Komarna, dakle i taj projekt koji će zapravo značiti kompletno povezivanje i hrvatskog teritorija, ali i hrvatskog juga sa svim ostalim dijelovima Hrvatske i Europe. Evo ja bih još na kraju zaključno rekao da želim pohvaliti rad ministarstva koje je imalo smisla i za uštediti novac, i naravno za realizirati ove doista vitalne projekte za razvoj hrvatskog juga i konačno podržavam ovaj prijedlog zakona u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice. Zahvaljujem.
Hvala. Klub zastupnika Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Ja sam zaista zadivljen riječima i gospodina Bačića i gospodina Matošića i volim vidjeti kranove, volim vidjeti dizalice, bagere na hrvatskom jugu, volim i podržavam svaku izgradnju, svaki napredak, svako zapošljavanje osobito onih krajeva da kažem koji su nekada i, pa i do danas se smatrali pasivnim krajevima jel', tako da zaista podržavam i ovaj prijedlog zakona Europske banke o pomoći od 11,2 milijuna eura i dignut ću ruku za taj projekt i za ovaj zakon. Međutim moram istaći da u programu Vlade Republike Hrvatske za mandat 2008.-2011. godina na stranici 29, točno na stranici 29 kao prioritet piše da treba istaknuti izgradnju lučkih kapaciteta i na unutarnjim vodama. Dio toga je spomenuo gospodin Bačić u svom izlaganju, a najprije je istaknuo Luke Šibenik, Zadar, Dubrovnik pa onda Split i Ploče. Koliko je poznato zastupnicima, jako je poznato u Slavonskom Brodu se riječna luka gradi 15 godina. Ja bih rekao ovako slikovito, na kapaljku, a uz riječnu Luku Brod vezana je gospodarska zona za koju građani Slavonskog Broda i okolice i od koje očekuju zaposlenje tisuću i pol do dvije tisuće ljudi što za županiju sa okolicom hrvatskog sjevera koja ima najveću stopu nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj bi značilo jako puno. S obzirom da je to istaknuto kao prioritet u programu Vlade Republike Hrvatske od 2008. do 2011. godine, jasno tu napominjem i riječne luke, Vukovar, Ilok, Sisak, na Dravi kod Osijeka jel'. S obzirom da je to napisano kao prioritet, ja se nadam da će u sljedećem proračunu Republike Hrvatske i da će odgovorniji u ministarstvima pronaći vjerojatno ili barem vjerojatno sličan model financiranja i ovih luka i brzog osposobljavanja ovih luka osobito stoga što se Luka Brod nalazi na 10 pan europskom koridoru i željezničkom i cestovnom i da je kažem vrlo značajna kao gospodarski subjekt sjevera Hrvatske kako netko voli reći kada se govori o Luci Ploče, o jugu Hrvatske. Govorim to i zbog toga što jasno namjeravamo svi skupa, ja se nadam i Vlada i uvjeren sam u to, da razvijamo Hrvatsku ravnomjerno i sjever Hrvatske i jug Hrvatske, dakle podjednako. Zbog toga evo ovako moje obraćanje u svezi toga jer se radi kažem o Luci Ploče koje mi pozdravljamo i podržavamo ovaj prijedlog zakona, ali molim evo da se vodi računa i o tome da se u Slavonskom Brodu luka gradi 15 godina, da 1500 ljudi čeka na radna mjesta koja su vezana uz Luku Brod i gospodarsku zonu u Luci Brod, pa evo toliko. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica Doma. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Sa zadovoljstvom i zanimanjem sam slušala vrlo opširno i vrlo informativno izlaganje državnog tajnika, hvala vam na tome. Ono što mi je žao, žao mi je što tek sada na kraju, odnosno na početku realizacije tih projekata imamo priliku dobiti pravu informaciju u Saboru o tome što se radi kao što je rečeno na četiri lokacije i to u povodu točke dnevnog reda koja baš i nije tražila ovako opširno i kvalitetno obrazloženje o samim projektima. Naime točka dnevnog reda je donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu na projekt izgradnje terminala za rasuti teret u Luci Ploče koji je kao što smo čuli već u realizaciji. Malo sam se iznenadila kad sam vidjela da Vlada kao ovlaštene predlagatelje predlaže sve redom osobe iz Ministarstva pomorstva a ne iz Ministarstva financija. Ova tema, ovo o čemu bi danas raspravljali je u suštini tema koju bi trebalo ovdje predstavljati Ministarstvo financija ili ministar financija. Ja neću ponavljati sve ono o čemu je vrlo sažeto ali isto tako vrlo informativno govorio državni tajnik, ali ću ipak postaviti jedno pitanje jer mi se čini da je to dosta važno i otvoreno pitanje ako želimo doista realizirati ovaj projekt za kojeg držim da je velik, važan, značajan ne samo za razvoj one regije, nego važan za razvoj čitave Hrvatske. I predstavlja svakako jednu od komparativnih prednosti koje Hrvatska ima. To važno pitanje koje ja postavljam odnosi se ne na kredit na koji se daje jamstvo, ne na onaj o kojem smo već razgovarali nego na onaj dio koji se treba osigurati u proračunu Republike Hrvatske. Ja doista ne znam da li državni tajnik ima informacija o tome, što ćemo mi vidjeti u ovogodišnjem proračuna, jer tih 21 milijun eura treba osigurati u relativno kratkom roku, projekt mora biti okončan u ožujku 2011. godine. To je prva važna stvar na koju nisam ovdje baš čula jasan odgovor. I u cilju toga da istinski podržimo projekt mislim da treba u proračunu biti ne znam koliki ali svakako veliki i odgovarajući dio, čak gotovo polovica od ovog 21 milijuna, jer formalno je u pitanju 2011. Ali to je početak 2011., imamo još 2008., 2009. i 2010. odnosno jedna trećina od ovih 21 milijun. Drugo važno pitanje je nešto što mi se čini da je u neskladu ono o čemu je govorio državni tajnik i ono kako to piše u ugovoru o zajmu odnosno u ugovoru o jamstvu. Državni tajnik je spomenuo perspektivno i javno privatno partnerstvo. U samom ugovoru oprostite piše sasvim nešto deseto. I to je ono što mene u ovom ugovoru muči. I to je ono što mislim da je loše ispregovarano. I to je ono što je krajnje netransparentno u ovom krajnje korisnom i potrebnom poslu. Naime u ugovoru o jamstvu piše da će jamac poduzeti potrebne mjere, to je država, za smanjenje svog vlasničkog udjela u poduzeću "Luka Ploče d.d." na najviše 20%. Drugim riječima ovim ugovorom o jamstvu država se obvezala prema nekom izvan Hrvatske, a da o tome mi recimo mi ovdje uopće nismo raspravljali, da će svoj udio koji je danas oko 61% smanjiti na 20%. Ovo je čista obveza za privatizaciju. Ja znam da kolege zastupnici nisu baš previše ili bar svi informirani o tome što je već napravljeno u smislu izvršenja obaveze po ovoj točki ugovora o jamstvu. Naime, uprava je predložila nadzornom odboru, a nadzorni odbor je prihvatio jedan koncept privatizacije luke koji se dosta dugo vukao ono poluslužbeno, poluneslužbeno i na kraju ga je Vlada odbacila. Međutim, Vlada je odbacila projekt koji je prihvatio nadzorni odbor u kojem je većina predstavnika Vlade. Taj nadzorni odbor je prihvatio prijedlog Uprave "Luke Ploče", a da nakon što je Vlada to odbacila nitko iz tog nadzornog odbora, ni iz Luke Ploče nije promijenjen. Radi se o jako velikim interesima jer država investira 91 milijun eura na koncesijsko dobro, na javno dobro u Luku Ploče, a korist od toga, profit, najveći profit od toga izvući će po ovome kako se predviđa privatno poduzeće. Netko tko će postati privatni vlasnik ili većinski privatni vlasnik ovog poduzeća iskoristit će bez da išta plati svih ovih, dobit će na tanjuru 91 milijun. To je korist za zaposlenike "Ploča", to je korist za sve one koji žive tamo. Ali to financiraju i zaposlenici i građani Ploča i žitelji one regije, ali i svi porezni obveznici iz Republike Hrvatske. Koncesija koju je također državni tajnik spominjao daje se kao privilegirana koncesija Luci Ploče na puno duži rok nego što je rok na koji se mora otplatiti kredit. Kredit se otplaćuje na rok od 15 godina sa počekom od četiri godine, a koncesija ide na 45 i više godina kao što smo čuli. O čemu se tu ustvari radi najbolje će ilustrirati činjenica da Luka Ploče danas iako radi u lošim uvjetima, sa starom opremom, na vrijednost temeljnog kapitala od 88 milijuna kuna je u prošloj godini ostvarila dobit od 20 milijuna kuna. Radi se o izuzetno povoljnim uvjetima poslovanja i o još boljoj perspektivi takve tvrtke. Čitav niz pogodnosti koje se daju toj tvrtci ja mogu prihvatiti jer mislim da je to u interesu i pozdravljam, jer je to u interesu razvoja čitave Hrvatske, u interesu povećanog zapošljavanja, u interesu povećanih prihoda proračuna i svega onog što je bitno za čitavu Hrvatsku. Ali jako mi je teško prihvatiti da ta velika ulaganja države se na jedan krajnji netransparentan način bez ikakve rasprave o tome što će se dogoditi preliju u nečiji džep. To me jako podsjeća na ono razdoblje privatizacije, netransparentne privatizacije zbog koje još uvijek svi snosimo posljedice. Čini mi se da se manipulira malo i sa pričom o interesima radnika jer radnici su mali dioničari ili mali dioničari u strukturi vlasništva čine manje od 5%. Događanja na burzi ili praćenje rasta ili pada dionica Luke Ploče vidi se da je određena grupacija imala privilegirane informacije o nakanama države sa Lukom Ploče i da je u jednom periodu pokupovala značajan broj dionica. Ne znamo tko iza toga stoji, ali ide kuloarska priča da iza toga stoji konzorcij u kojem sudjeluje i onaj koji je dobio poslove za izgradnju ovog terminala, o čemu bi se također dalo razgovarati jer isti taj izvoditelj kasnije recimo značajno kasni sa izvođenjem radova u Luci Dubrovnik. Ima tu još čitav niz elemenata o kojima bi se dalo govoriti. Ali ono što je važno, važno je da li ćemo osigurati ova dodatna sredstva, potrebna sredstva iz proračuna. I ono što je izuzetno važno je da ako već država ulaže toliko, ako porezni obveznici ulažu toliko u koncesijsko dobro odnosno u pomorsko dobro i u lučke kapacitete Luke Ploče važno je da onda država do daljnjega bar dok ne otplati, dok ne naplati ta sredstva koja ulaže zadrži svoj većinski udio u tome ili da na puno transparentniji način stavi nekome na raspolaganje možda upravo kao što ste vi rekli iako velim je to u neskladu s ovim u nekom javnom privatnom partnerstvu i ne bude država samo ona koja će plaćati nego ona koja će i ta sredstva vratiti ne samo kroz ukupan razvoj nego kroz direktnu dobit iz poslovanja luke. Hvala lijepo.
Hvala. Državni tajnik Branko Bačić.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Mislim da je potrebno odgovoriti na primjedbe ili određene netočnosti koje je iznijela uvažena potpredsjednica Doma a koje se odnosi na cjelokupni projekt integracije trgovine i transporta u Luci Ploče. Naime, vi ste zahvalili u svom uvodu da sam bio iscrpan, koncizan i informativan ali da vas čudi da tako veliki projekti dolaze praktično kasno u Dom i da saborski zastupnici tek "post festum" budu upoznati sa događanjima u ulaganjima u lučki sustav pa tako i u Luci Ploče. Ja sam u svom uvodu rekao dakle da je današnja rasprava se odnosi na zajam ugovora o jamstvu koji se dotiče tek jednog dijela od 11,2 milijuna eura namijenjen za terminal za rasute terete. No, rekao sam u svom uvodu i slijedeće, da je rasprava o ovom projektu vođena u ožujku 2007. godine kada smo u cijelosti raspravili ovaj projekt. Slična je bila rasprava ovoj današnjoj. Tada još nije bilo potpisivanja ovog ugovora ali je Sabor i ovaj Visoki dom u tom trenutku, dakle u ožujku 2007. do u tančine bio upoznat sa cijelim ovim projektom. Prema tome, ovaj dio od 11,2 milijuna eura predstavlja negdje oko 13-14% ukupnih sredstava projekta integracije trgovine i transporta i ovo je nastavak te naše rasprave koja je bila dakle u prošloj godini kada smo u ožujku mjesecu ratificirali odnosno potvrdili Zakon o Ugovoru o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj odnosno Svjetske banke. Pa prema tome, tada smo s time bili upoznati. To je prva stvar. Druga stvar koju želim također iznijeti odnosi se na Luku Ploče trgovačko društvo koje je prioritetni koncesionar u Luci Ploče. Naime, niste u pravu da je uprava uz suglasnost nadzornog odbora koji je u većinskom državnom vlasništvu. Naime, država je još uvijek vlasnik Luke Ploče u 61% udjela temeljnog kapitala. Prema tome, i članovi nadzornog odbora su u većini članovi koje imenuje i predlaže država odnosno Hrvatski fond za privatizaciju. Nije točno dakle da je uprava uz suglasnost nadzornog odbora predložila privatizaciju Luke Ploče. To nije točno. To ne stoji. To se može lako provjeriti u pozivu za skupštinu koja je održana 26. siječnja. Naime, točno je slijedeće, da je uprava zajedno sa nadzornim odborom predložila dokapitalizaciju Luke Ploče a to je bitna razlika od privatizacije i tom dokapitalizacijom predlaže da nakon ukoliko skupština usvoji takav prijedlog uprave i nadzornog odbora za dokapitalizaciju Luke Ploče i dalje ostane u vlasništvu Luke Ploče sa 61% što znači da bi sukladno svom udjelu u temeljnom kapitalu i Hrvatski fond za privatizaciju i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje morao dokapitalizirati proporcionalno svom udjelu u vlasništvu Luke Ploče i iz dokapitalizacije bi i dalje država bila vlasnik 61%. Zašto se krenulo u dokapitalizaciju Luke Ploče? Prvenstveno iz razloga što trebaju Luci Ploče svježa sredstva, financijska sredstva za odgovor na ulaganje države u infrastrukturu. Država ulaže i ne daje na pladnju nikome 91 milijun eura nego gradi infrastrukturu, a još je veći zahtjev prema trgovačkom društvu koje može, mora da bi ispunilo uvjete iz projekta integracije trgovine i transporta sama uložiti … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna eura a … [[Govornik se ne razumije.]] nešto malo više od 91 milijun eura. Dakle, koncesionar Luka Ploče mora da bi na ovaj projekt odgovorila kao trgovačko društvo iznaći sredstva za uložiti u nabavku lučke suprastrukture i nabavku lučke opreme. I to nije privilegij, poštovane gospođe i gospodo da se mora ući u projekt u kojemu imaš samo koncesiju a ne vlasništvo na tim sredstvima, osigurati sredstva za vratiti svojih 137 milijuna eura koje moraš osigurati da bi osigurao izgradnju suprastrukturu. I još kroz koncesiju isplatiti ulaganje koje država kroz lučku upravu ulaže u izgradnju lučke suprastrukture. I umjesto da podržimo takav projekt i da budemo svjesni da je pred koncesionarom a to je Luka Ploče ogroman posao jer je promet prilično može krenuti u drugom pravcu. Naime, mi predviđamo da će promet u Luci Ploče biti ovakav kakav je i na tom projeciranom prometu se gradi ova cijela priča. No, zbog političkih razloga u regiji koja još uvijek nije sigurna, zbog niza drugih okolnosti taj promet može biti usmjeren na neku drugu luku a onda onaj tko je ušao u tu investiciju i nabavio 137 milijuna eura da bi osigurao suprastrukturu i opremu Luci Ploče ostati bez tereta praktično znači veliku odgovornost pred onim tko u taj projekt ide. A zašto Vlada nije prihvatila projekt dokapitalizacije? U ovom trenutku zbog toga, ja sam to u uvodu rekao također, da Luka Ploče i Lučka uprava Ploče su u postupku potpisivanja novog ugovora o koncesiji. Rekao sam da je Luka Ploče … [[Govornik se ne razumije.]] koncesionar na rok od 12 godina, da je taj ugovor potpisan 2005. i da će isteći za devet godina. U devet godina nema tog posla a pogotovo ne u lučkom sustavu koji bi mogao izamortizirati potrebnih 137 milijuna eura. Prema tome, u tom periodu od idućih par mjeseci ćemo između lučke uprave i Luke Ploče potpisati ugovor o produžetku koncesije u kojemu će nam biti potpuno jasno što će Luka Ploče u tih 137 milijuna eura u tom razdoblju uložiti. I kad nam budu jasni odnosi u potpunosti između lučke uprave i luke, kad budemo znali koliku će koncesijsku naknadu po godinama i po terminalima plaćati Luka Ploče lučkoj upravi odnosno državi za povrat ovog kredita kojeg danas ovdje ratificiramo. Onda ćemo prihvatiti ili ne prihvatiti ili nekakav drugi model nabavke sredstava trgovačkog, omogućiti nabavku te suprastrukture trgovačkom društvu luka Ploče. Prema tome, ne stoji, uvažena gospođo potpredsjednice, da ovdje postoji … [[Govornik se ne razumije.]] da ovdje postoji nečega što nije transparentno, nečega što nije jasno, nešto što je u Sabor došlo pod … [[Govornik se ne razumije.]] dapače o ovome je bilo govora prije, evo, uskoro godinu dana kada smo u projekt krenuli i to je, i to je potpuno jasno. A što se tiče stava Vlade da će se u luci Ploče smanjiti udjel temeljnog kapitala na 20%, to je točno. I ne samo u luci Ploče, nego i u luci Rijeka, gdje je Luka Rijeka trgovačko društvo također u većinskim vlasništvu države i nije cilj i zbog toga se krenulo u cjelokupnu reformu pomorskog lučkog sustava u Hrvatskoj, da država bude, i onaj tko daje koncesiju i onaj koji koncesiju prima. Jer onda nismo … [[Govornik se ne razumije.]] nego nam je cilj, kao što je već napravljene u luci Dubrovnik, gdje imamo lučku upravu Dubrovnik i gdje imamo koncesijsko društvo luka Dubrovnik d.d. koje također je privatno društvo i koje na ovaj projekta modernizacije Gruške luke mora odgovoriti izazovom, izgradnjom lučke suprastrukture luke Dubrovnik. Takva je situacija i u luci Ploče. Nema razloga država biti i ustanova koja gradi infrastrukturu i sama sa sobom potpisivati ugovor o koncesiji i biti tvrtka koja će obavljati prekrcaj prometa, biti stivador u pojedinoj luci. I to smo rekli, iza toga stojimo i nema tog drugog načina u svijetu dakle, da država, i s jedne strane bude onaj koji vrši kontrolu nadzor prometa … [[Govornik se ne razumije.]] osigurava lučku infrastrukturu i onda mora brinuti i o prometu, dapače, to vrlo rado prepušta trgovačkom društvu koje je u pravilu u privatnom vlasništvu, ali koje je dužno provoditi plan luke i sve ono što u luci mora raditi i plaćati koncesiju zbog toga što ima ekskluzivno pravo da na pojedinim terminalima pruža uslugu, odnosno prekrcava promet. Pa evo, mislim da je to bilo dužnost nama na početku reći kako ne bi ostale dvojbe oko toga je li bilo … [[Govornik se ne razumije.]] i koliko je ovaj projekt transparentan. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kaže gospodin državni tajnik da je velika odgovornost na onoga koji mora omogućiti je li, i uložiti ogromna sredstva za tu suprastrukturu, i jednako tako kaže da je upravo to trgovačko, da su takva trgovačka društva koja su u privatnom vlasništvu i odgovorna za osiguranje tih poslova kojima se je li luka bavi. I to bi bilo točno, ali ste previdjeli izmjenu Pomorskog zakonika, jednu malu izmjenu koja se dogodila ovako neprimjetno a koja omogućava da sva ova sredstva koja sada država ulaže, preko noći postaju sredstva odnosno u korist samo privatnog trgovačkog društva koje više nije obvezno vršiti samo lučke poslove jer im je ta izmjena dozvolila da u suglasnosti sa detaljnim planom jedinice lokalne samouprave promijene namjenu dakle, poslova za koje su oni primarno i ustanovljeni i za koju evo sada država daje ogromna sredstva. Prema tome, sutra preko noći mogu stvoriti se privatne marine, jer je to izmjena Pomorskog zakonika dozvolila. I o tome treba glasno i javno reći da sutra ne bi rekli odnosno trebaju građani biti upoznati o tome. I o toj opasnosti. Prema tome, očekujemo izmjenu tog zakona i povratka na staro, da se takve stvari onemoguće.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Dubravka Šuica.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja bih iskoristila ovaj ispravak netočnog navoda zapravo za razjasniti.
A ne.
Znači ispravak gospođe Ingrid Antičević Marinović. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ne.
Četiri godine pauze je rezultiralo da moram naučiti Poslovnik.
Dobro je, ne, ne. Poštovana zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica, ispravak netočnog navoda.
Ja želim ispraviti, ne znam sada točno koji netočni navod državnog tajnika, ali jedan od onih koji je izrekao je netočan. Naime, da li će država zadržati 61% u vlasništvu kao što je bio projekt toga, ili je, ili je to točno ili netočno, ili je točno ili netočno ovo drugo što ste rekli da će se vlasništvo države u Luci Ploče spustiti na%. Jedno i drugo ne može. Jedno od to dvoje je naprosto netočan, netočan navod. Ili će se dokapitalizacijom, zvali mi to ovako ili onako, provesti privatizacija na način da će državi pasti udio ili će ostati 61%, što ja zagovaram. Svakako. Nešto je od toga dvoje netočno.
Hvala. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati. Rasprava, prvi je zastupnik, poštovani zastupnik Bojan Hlača, pa drugi Zoran Vinković. Dakle, u 15 sati nastavak rasprave o ovoj točci dnevnog reda. U 13,30 sati sjednica je Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u dvorani "Ante Starčevića", a u 15 sati u dvorani "Ivana Mažuranića" sjednica Odbora za lokalnu i područnu samoupravu.
Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom po točki dnevnog reda koji je započela prije pauze. Na redu je gospodin zastupnik Bojan Hlača. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice kolege. Prijedlog zakona o potraživanju jamstva za Luku Ploče bitan je ne samo za Lučku upravu Ploče, za cijelo okruženje Luke Ploče nego i za cijeli lučki sustav u Republici Hrvatskoj. Govoreći kao predsjednik Zajednice lučkih uprava Hrvatske i dolazeći iz najveće hrvatske luke moram istaći zadovoljstvo da se od strane Vlade Republike Hrvatske i nadležnog Ministarstva čiji je državni tajnik za more ovdje prisutan ulažu veliki napori i sredstva za razvoj luka od Dubrovnika, Splita, Zadra, Rijeke i Ploča. Nekad su se luke kao bivša društvena poduzeća razvijale iz svojih tekućih sredstava što je rezultiralo njihovom tehnološkom zaostalošću međutim danas je Republika Hrvatska preuzela brige oko razvoja lučkog područja prvenstveno infrastrukture i može se reći da je to uzela model kakav je prisutan i u većini zemalja Europske unije. Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama je jasno definirao razliku između pojma upravljanja i korištenja lučkog područja koje predstavlja i pomorsko dobro. Lučkom upravom u ime države upravljaju lučkim područjem, razvijaju ga i imaju formalne alate za zaštitu i unapređenje cijelog prometnog pravca kod reguliranja djelatnosti u luci. Iskoristio bih i ovu priliku budući da se nisam mogao prije javiti kao ispravak netočnog navoda na ispravak koji je imala uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Jasno bih rekao da je novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama donesen 2006. godine kao izmjene i dopune Zakona od 2003. godine jasno dao samo mogućnost vlasništva nad opremom što predstavlja novo, novoinstalirane obalne dizalice i dao je mogućnost da se produlji prvenstvena koncesija uz odluku lučke uprave uz suglasnost Vlade Republike Hrvatske ali isključivo uz uvjet, uz uvjet investiranja na lučko područje. Da se vratim na Luku Ploče, Luka Ploče kao početna i završna točka paneuropskog koridora PC važan je čimbenik cijelog prometnog pravca koji se proteže od Ploča sjeverno skroz do Budimpešte i kraj koridora 5 do Kijeva. Prema tome ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju jamstva je jak poticaj ka stvaranju uvjeta za modernizaciju infrastrukture u Luci Ploče i time stvaranja boljih uvjeta poslovanja trgovačkog društva Luka Ploče dioničko društvo. Poznato je i dokazano da se sredstva uložena u Luku višestruko vraćaju u cijelo okruženje tako da recimo za razvoj kontejnerskog terminala poznato je i dokazano da 1 dolar u luku znači 10 dolara u cijelo okruženje kroz novonastalu dodanu vrijednost. Zapošljavanje svih na prometnom pravcu od brodara, koncesionara, prijevoznika bili oni kamioneri ili željeznica. Za rasuti teret poznato je da je on faktor 1 naprama 5 a to znači da će se ove investicije koje su date na svih onih studija što je državni tajnik prije govorio, isplatiti i puno prije nego što bi to moglo biti pod tim konzervativnim studijama. Zašto? Zato što je takvo okruženje da će činiti Luku Ploče jednim, jednim od najvažnijih luka toga područja. Još da napomenem da je u teoriji luka da su luke generatori razvoja cijelog okruženja što se vrlo lako može vidjeti i što se tiče Luke Ploče. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepa. Gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, gospodine državni tajniče. Temelj za donošenje zakona po hitnom postupku nalazi se u članku 159. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora i kako je ovdje u samim razlozima za donošenje ovog zakona po hitnom postupku obrazloženo s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već, dakle već potpisanim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu vršiti izmjene ili dopune teksta međunarodnog ugovora predloženo je da se ovaj Prijedlog zakona raspravi i prihvati po hitnom postupku. To znači da je netko i mimo ovog Zakona i mimo ovog Sabora potpisao već ugovor ovome jamstvu i to u studenom mjesecu prošle godine. Vjerojatno u mjesecu kada su bili parlamentarni izbori i upravo iz razloga parlamentarnih izbora je potpisan ovaj ugovor bez Hrvatskog sabora. I to nije prvi takav ugovor koji je potpisan u tom mjesecu studenom ili u mjesecu listopadu. Imajući u vidu i nitko ne spori da odnosno grad Ploče i jug Hrvatske odnosno Dalmacija ne trebaju ovakvu jednu suvremenu luku. Naprotiv bilo bi dobro da je to bilo i daleko ranije. Međutim imajući pred sobom i program Vlade Republike Hrvatske od 2008. do 2011. nigdje se ta, dakle podsjećam da je taj program sastavljan gotovo mjesec i po dana usaglašavajući želje sa sadašnjim koalicijskim partnerima. Nigdje se ta Luka Ploče u tom programu ne navodi. Navodi se samo u jednom dijelu u kojem se kaže: «Projektiranja i izrada studije opravdanosti povezivanja Luke Ploče sa Splitom te početak pripremnih radova.». Imajući u vidu i ovaj veliki iznos sredstava od 91 milijuna EUR-a, imajući u vidu ovo što je državni tajnik rekao da se radi o velikoj odgovornosti, imajući u vidu stanje i u regiji dakle tu, tu spominjem i odnose sa Bosnom i Hercegovinom. Tu spominjem i povezivanje, povezivanje s cestovnim pravcima odnosno ove iduće dvije godine nevidljivih radova kako je to najavio gospodin Jure Radić na Pelješkom mostu. To nisam ja izjavio nego gospodin Radić. Imajući u vidu, i u vidu dakle posebno te odnose sa Bosnom i Hercegovinom mislim da se radi doista o jednoj velikoj, velikoj odgovornosti i postavljam odmah i pitanje tko će odgovarati ako ovaj cjelokupni projekt ne uspije. Isto tako, vezano i za ovaj program dakle kad sam rekao da i jug Dalmacije, odnosno jugu Hrvatske, Dalmaciji, isto tako i primorju trebaju suvremene luke isto tako to treba ne sjeveru Hrvatske kako je to rekao moj kolega zastupnik iz Slavonije gospodin Grubišić, nego istoku Hrvatske, Slavoniji trebaju isto tako te luke. I postavlja se pitanje kada će se one realizirati ili će također i ova luka u Slavonskom brodu, Dunavu, Iloku i Osijeku biti na ovakav način ono u idućem sazivu i mandatu Sabora prezentirana kao još jedno potpisivanje ovakvog Ugovora o jamstvu u nekom jedanaestom mjesecu u izbornoj godini. Vezano za sam dakle samu kreditnu obavezu koja je ovim ugovorom koji se ne može mijenjati, nego je on stavljen pred zastupnike kao gotov čin, od ovog iznosa od 11,2 milijuna eura gotovo milijun i 200 odlazi na kamate, pa se i ne radi o tako povoljnom kreditu. Vezano za sam način donošenja ne samo ovog zakona, nego i samog potpisivanja ugovora kao zastupnik predlažem da Vlada, dakle odnosno da Sabor preispita cjelokupno donošenje i potpisivanje ovakvog ugovora bez ovlasti zastupničkog tijela, odnosno bez ovlasti Hrvatskog sabora. Smatram da je ovdje upravo najveća odgovornost ne Hrvatskog sabora koji ovaj zakon donosi na ovakav način, nego upravo najveća odgovornost hrvatske Vlade i predsjednika Vlade Ive Sanadera koji je takav ugovor potpisao u 11. mjesecu 2007., a mi sada u mjesecu veljači 2008. po hitnom postupku donosimo zakon koji njemu omogućava da potpiše jedan takav ugovor. Dakle, nitko ne spori da je Luka Ploče neophodna ne samo za razvoj Dalmacije, nego je ona neophodna i za razvoj Hrvatske i sasvim je jasno da će ona doprinijeti, ja se nadam, novom zapošljavanju, novim gospodarskim aktivnostima. Ali podcrtavam da je to isto neophodno i Slavoniji, Slavoniji koja osim 21 km auto-ceste i potpisanog ugovora za čišćenje kanala trećeg i četvrtog reda i obećanja o kopanju kanala Dunav – Sava – Dunav nije ništa dobila, ne samo u protekle četiri godine nego od 1990. Osim one kiše granata za vrijeme Domovinskog rata. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključno državni tajnik gospodin Branko Bačić. Izvolite.
… [[Govornik se naknadno uključio.]] još obrazložiti nekoliko pitanja koja su ostala neodgovorena tijekom ove rasprave. U dijelu u kojemu je gospođa Ingrid Antičević-Marinović spominjala dakle da ovakav način da država ulaže u infrastrukturu omogućava kasnije, a da je to izmijenio Pomorski zakonik, kako je sama rekla, omogućuje koncesionarima da na prilično jednostavan i jeftin način dođu do određene imovine na pomorskom dobru kažem da nije točno. Gospodin Bojan Hlača je ispravio taj netočan navod. Najprije se niti ne radi o Pomorskom zakoniku, nego se radi o Zakonu o pomorskom dobru, to je jedna stvar, a druga stvar upravo je izmjena Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama omogućila da možemo ovakav projekt realizirati, tj. da koncesionar u pojedinoj luci kao što je u luci Ploče “Luka Ploče“ d.d., da može ući u nabavku opreme i biti vlasnik te opreme. Jer do izmjene zakona je čitava suprastruktura i dizalice i kranovi u lukama bila pomorsko dobro. Dakle, nije bila u režimu vlasništva i nitko nije mogao niti luka kao operater, kao trgovačko društvo nije moglo ući u fazu investiranja jer bi praktično ulagalo u tuđu opremu, u tuđe vlasništvo. I mi smo, točno je, izmijenili Zakon o pomorskom dobru, a ne dakle Pomorski zakonik, nego Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama gdje smo omogućili realizaciju novog ciklusa ulaganja u hrvatske luke i skinuli s države obvezu da i ona sama mora ulagati u suprastrukturu, nego smo to prepustili privatnom sektoru koji je koncesionar u pojedinim lukama. To je vrlo važna distikcija o kojoj treba voditi računa. Druga stvar, također moram obrazložiti dvojbu gospođe potpredsjednice Doma koja je postavila pitanje hoće li država biti nakon ovoga svega vlasnik 61% kao što je sada u luci ili će biti 20% kako se to Vlada obvezala svojim pismom namjere kada smo krenuli u realizaciju ovog projekta i kad je projektom to utvrđeno. Ja sam rekao prije i ponovit ću ponovno. Dakle, na predloženi prijedlog dokapitalizacije kojega je predložila uprava, a kojega je hrvatska Vlada odbila do potpisivanja Ugovora o koncesiji između Lučke uprave i luke, hrvatska Vlada stoji na stajalištu da će i dalje biti vlasnik 61% i u tom smislu je imala namjeru ulaziti u dokapitalizaciju. A točno je da ćemo do 2011. sukladno Zakonu o privatizaciji da ćemo ući u proces privatizacije Luke Ploče, ali o tom, po tom. Hoće li to biti desete, dvije i jedanaeste. To će se donijeti naknadna odluka. U ovom trenutku država je htjela ući u dokapitalizaciju i zadržati svoj udjel u temeljnom kapitalu “Luke Ploče d.d.“ I još dvije, dva pitanja koja su postavili gospodin Grubišić i Vinković. Ja želim reći evo da danas da nisam ovoj plenarnoj raspravi ovdje u Saboru bio bi u Vukovaru, u Slavonskome Brodu. Danas je u Slavonskom Brodu se održava predstavljanje studije razvoja Luke Slavonski Brod. To je bila prva tema, a druga tema danas se u Slavonskom Brodu također potpisuje ugovor o izgradnji postrojenja za proizvodnju biodizela opet u Luci Slavonski Brod, dakle u Slavonskom Brodu. Prema tome, nije apsolutno točno da ova Vlada ne vodi računa o lukama na unutarnjim vodama. Dakle, na riječnim lukama. Ja sam u svom uvodu rekao danas da jedan od idućih projekata koji će doći u Sabor sličan projektu integracije, trgovine i transporta koji razvijamo u Luci Ploče, jest Šibenik, jest Luka Vukovar i Luka Slavonski Brod. Prema tome, to su one tri luke koje su u ovom trenutku krenule najdalje u realizaciji … projekata i sada očekujemo da zajedno sa lučkom upravom Osijeka riješimo pitanje konačne izgradnje i definiranje daljnjih terminala u Luci Osijek. Prema tome toliko što se tiče ulaganja u luke na unutarnjim vodama, a ja bih također podsjetio dakle da se u ovom trenutku razvija projekt revitalizacije i rekonstrukcije rijeke Save, da je osnovano međunarodno tijelo savska komisija koja skrbi i brine i priprema projekt revitalizacije rijeke Save, naime bez rekonstrukcije Save nema mogućnosti kvalitetnog razvoja niti Luke Slavonski Brod niti Luke Sisak. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine državni tajniče ja sam prilično zadovoljan, kažem prilično zadovoljan vašim odgovorom. Interesira me, vi ste rekli jedan od idućih projekata. Mene interesira timeing taj. Vi dobro znate kao i ja da je Luka Brod u izgradnji oko 15 godina jel' tako, kako sam rekao ja u prvom govoru na kapaljku jel'. A što se tiče samog posjeta Slavonskom Brodu bio bih i ja danas u Slavonskom Brodu, bili bi skupa danas jel' da nema ovog zasjedanja Sabora. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovanje o ovom i drugim prijedlozima će biti uglavnom dakle načelno, biti će iznimaka možda nekada u 15,00 sati u petak. Tako ćemo zadržati navadu iz prošlog zasjedanja Sabora. Ako bude potrebno za nekih izuzetaka to ćemo vas obavijestiti, ali evo u 15,00 sati sutra će biti glasovanje o ovim i drugim točkama. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za projekt integracije trgovine i transporta, terminal za rasuti teret u Luci Ploče. Također je bio hitni postupak. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Nema. Suzdržan? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova prihvaćen ovaj Zakon.
… [[Govornik naknadno uključen.]] prioritetu reforme državne uprave Republika Hrvatska uspostavila je sva tijela državne uprave koja su odgovarajuća i paralelna sa tijelima državne uprave zemalja članica Europske unije s kojima želimo ubuduće zajednički kreirati politiku i provoditi politiku u Europi kao jednom upravnom prostoru. Ovim prijedlogom zakona predlažemo završnu harmonizaciju ustroja, dakle ne osnivanje novih tijela već međusobnom preraspodjelom poslova kako bi naši pregovarači u daljnjem toku pregovora mogli lakše obavljati posao kako bi tijela bila harmonizirana sa odgovarajućim tijelima u Europskoj uniji. Stoga kao prvo, predlažemo da se na jednom mjestu u jednom tijelu objedine svi poslovi vezani za humanitarne pomoći, to bi bilo Ministarstvo vanjskih poslova i Europskih integracija. Republika Hrvatska već sada pruža prema mogućnostima i prema potrebama humanitarnu pomoć zemljama gdje se događaju katastrofe i kojima je potrebna pomoć. Sada će Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija objedinjavati pomoć koja će biti upućena iz Republike Hrvatske ali isto tako sa odgovarajućim ministarstvima drugih zemalja koordinirati tu pomoć i sudjelovati u kreiranju politike humanitarne pomoći i pomoći u katastrofama. Ovim prijedlogom zakona želimo i jačati Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva na način da se tom ministarstvu predaju svi upravni i stručni poslovi vezani uz javnu nabavu i javno privatno partnerstvo. Mi smo zadovoljni rezultatima koje je Ured za javnu nabavu Vlade do sada postigao, ali smatramo da na tom polju treba učiniti više. Trebamo eliminirati percepciju korupcije koja se ponekad u napisima vezuje uz javnu nabavu, a u pogledu javnog privatnog partnerstva želimo dalje razvijati taj sustav, on je pokazao inicijalne dobre rezultate, međutim kao i svaka novina, a s obzirom da su subjekti projekata u javnom privatnom partnerstvu obično jedinice područne i lokalne samouprave mora postojati jako središnje državno tijelo koje će regulirati te procese, koje će ih usmjeravati, poticati dakako ali i sa određenog aspekta i postaviti određene kontrolne mehanizme kako se ne bi sada pojedina garnitura koja upravlja lokalnim jedinicama prezadužila, a time onda dovela i na naplatu … izdatak državi. Ovim zakonom predlažemo da se Ministarstvo gospodarstva pojača i na način da dobije nadležnost nad Državnim zavodom za intelektualno vlasništvo kako je to u velikom broju europskih zemalja s obzirom da je tu prije svega riječ o industrijskom vlasništvu, o inovacijama, poticanju stvaralaštva vezanim za industrijsku proizvodnju i trgovinu. I držimo da moramo slijediti primjer europskih zemalja koji nadležnost za taj zavod stavljaju u Ministarstvo gospodarstva. U pogledu Zavoda za mjeriteljstvo želimo da se u potpunosti razdvoji zakonsko mjeriteljstvo od znanstvenog mjeriteljstva. Da zakonsko mjeriteljstvo ostaje u nadležnosti Državnog zavoda za mjeriteljstvo koje bi bilo pod nadzorom Ministarstva gospodarstva, dok bi se sukladno posebnom zakonu za znanstveno mjeriteljstvo osnovao Hrvatski mjeriteljski institut za kojeg bi bio nadležno Ministarstvo znanosti kao i dosada za ukupno mjeriteljstvo. Državni zavod za statistiku, uopće državna statistika je od posebnog značaja za državu i smatramo da ovo sadašnje rješenje po kojem je Državni zavod za statistiku u nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa nije dovoljno dobro, jer želimo tom državnom zavodu dati dodatnu samostalnost. Stoga slijedimo primjer velike većine europskih zemalja po kojemu je taj državni zavod pod direktnom odgovornošću bilo Vlade, bilo premijera, Hrvatska se odlučila da bude pod nadležnosti Vlade. U preostalom dijelu izmjena ovog zakona dopunjuje se djelokrug rada pojedinih ministarstava sa poslovima koji su tijekom godina od zadnje ozbiljnije izmjene Zakona o ustrojstvu utvrđeni kao novi poslovi državne uprave. Stoga donošenjem ovog zakona se sada završava ustroj tijela državne uprave u Republici Hrvatskoj. I ovaj prijedlog zakona rađen je u suradnji sa glavnim pregovaračem koji aktivno vodi pregovore i sudjeluje u pregovorima za pristupanje u članstvo Europskoj uniji. I ovaj zakon će biti i jedan dokaz o harmonizaciji našeg zakonodavstva. Iako on nema oznaku EU, on je u svojoj biti EU zakon. Stoga predlažemo da se taj zakon donese po hitnom postupku. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa ima jedna logika koja se uvukla u hrvatski politički, pravni i drugi sustav da se ne mora izići sa cjelovitim rješenjem kad se donose zakoni. Drastičan primjer toga je da je ovaj zakon promijenjen 11.1. ove godine. 11.1. ove godine je promijenjen ovaj zakon. To govori o dvije stvari. Da je Vlada Republike Hrvatske sastavljena na brzinu pa je došla sa Zakonom o Vladi zadnji čas, a nije mogla pripremiti u cjelovit Zakon o organizaciji ministarstava i drugih upravnih organizacija. Dakle, 11. veljače i danas je 21., 11. siječnja i danas je 21. veljače. Toliko o pravnoj sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Drugo što želim reći. Obrazloženje i sama norma su u suprotnosti. Pa u obrazloženju stoji da je javno privatno partnerstvo izuzetno važno za provedbu gospodarske politike u Republici Hrvatskoj, a Vlada ga organizacijski smješta u Ministarstva financija valjda da naglasi da je javno privatno partnerstvo izvor fiskusa. Dakle, nije zastupljen nacionalni interese razvoja, nego fiskusa, da se naplati što više poreza i drugih davanja. To je potpuno jasno. I ja mislim da jeste institut u interesu razvitka, a ne u interesu fiskusa. Naravno u Hrvatskoj je javno privatno partnerstvo iz iskustva bilo i ostalo neregulirano i profanirano. Kao primjer navest ću da je u Hrvatskoj privatiziran "Sunčani Hvar" kroz javno privatno partnerstvo. U teoriji javno privatnog partnerstva nikada se komercijalna djelatnost ne financira na taj način, a posebno ne privatizira se na taj način, pa su partneri iz "Sunčanog Hvara" ulažući u svoju firmu, u razvoj svoje firme postale njeni vlasnici. To je način na koji se kod nas poimlje, poima institut javno privatnog partnerstva. Drugi problem. Temeljno pitanje za demokratski sustav Republike Hrvatske, da li imamo povjerenje u demokratske institucije našeg sustava? Temeljeno pitanje. Pa je ovdje predlagatelj naveo da kao pomak Državni zavod za statistiku iz ministarstva smješta izravno pod nadzor Vlade kao da nitko ne čita da Ustav, Ustav Republike Hrvatske kaže, Vlada doslovna formulacija je: "… usmjerava i nadzire rad…". Dakle, u Ustavu stoji da Vlada usmjerava i nadzire rad ministarstava i drugih upravnih organizacija kao da smo sad nešto novo dali Vladi izmjenom ovog zakona. Dakle jači je izgleda kod nas zakon nego Ustav. Nije tako, naravno da nije tako, nego nisu pročitali djelokrug Vlade kad su radili ovaj zakon. Ali ni to nije suština problema. Suština problema da bi statistika kao grana koja nije vezana ni za jednu političku opciju, ni za jednu grupaciju morala biti potpuno odvojena od Vlade. Njezin status bi trebao biti otprilike kao i status Hrvatske narodne banke neovisno od Vlade, pa se ne bi događalo da u hrvatskoj javnoj ali i političkoj praksi se iznesu podaci, stavci i statistički podaci da se ne navodi izvor tih podataka nego se paušalno iznose. A čak štoviše, u 2005. godini tko se može sjetiti Vlada je intervenirala jer je bila nezadovoljna sa statističkim podacima Hrvatskog državnog zavoda smjenom ravnatelja. Ako idemo još dalje u povijest, hrvatsku povijest znamo da je i predsjednik Republike rekao da naša statistika ništa ne zna jer ne može biti da Slovenci imaju dvostruko bolji standard nego mi. U takvoj situaciji naravno da ne možemo osporiti Vladi da organizira djelokrug i nadležnost ministarstava i upravnih organizacija u skladu sa da tako kažem organizacijom i shemom Vlade, ali ne možemo prihvatiti činjenicu da Vlada sebi rikta kako bi ona imala što prije i što jači utjecaj na stanje koje će izići iz Državnog zavoda za statistiku. To naprosto nije dozvoljeno u demokratskim sustavima jer se demokracija ne može ni razvijati dekretom. Onda to nije demokracija. Ja mislim da bi u najmanju ruku kod državnog zavoda trebalo intervenirati da je odgovoran jedino Saboru za trošenje sredstava i za program statističkih istraživanja a ne za nadzor rada jer radi po pravilima struke "lege artis". Pa bi u tom smislu bilo najbolje da Vlada sama intervenira jer ovo je da tako kažem očito da je svjesna da ne može statistika ostati u jednom ministarstvu, pa je pokušala bar ublažiti takvu situaciju pa je to, nadzor da tako kažem dala Vladi. A Vlada nema sama instrumente da nadzire, nema inspekciju rada Vlada u smislu same Vlade. Vlada je kolektivno tijelo. Dakle, izdvojiti Državni zavod za statistiku kao nezavisno tijelo, državno tijelo potrebno hrvatskoj privredi, hrvatskoj znanosti i svima koji trebaju statističke podatke u koje neće sumnjati i na temelju kojih će moći donositi svoje odluke. Molio bih da Vlada ozbiljno razmotri takvu situaciju i možda već sada intervenira amandmanom na ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda gospodin Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, štovani kolega zastupnik izrekao je nekoliko točnih navoda pa ću ih citirati i ispraviti. Prvo, Vlada je sastavljena na brzinu pa nije stigla itd. Vlada nije sastavljena na brzinu nego je čekala nepriznavanje demokratskih rezultata izbora, a od kad je mandatar imenovan Vlada je imenovana u razumnom roku na nikakvu brzinu. Pregovori su naravno trajali prije toga. Drugi netočni navod je da Vlada smješta javno privatno partnerstvo u Ministarstvo financija jer je to institut fiskusa, to znači institut prihodovne strane proračuna što nije točno. Vlada javno privatno partnerstvo smješta u Ministarstvo financija zato jer su tu moguće ogromne pronevjere i prezaduživanja, i upravo zbog toga je Vlada odredila da Ministarstvo financija vodi javna privatna partnerstva da bi kontrolirala da se ne prezaduži država, jedinice lokalne uprave i samouprave. Dakle, pozitivan a ne negativan predmet te odluke. I netočna je izjava Sunčani Hvar je privatiziran kroz javno privatno partnerstvo što se ne događa u svijetu. To nije točno, događa se u svijetu. Ja sam često navodio primjere različitih tvrtki. No, samo da kažem. Tu privatizaciju napravio je Hrvatski fond za privatizaciju, a njemu je svrha da privatizira. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Netočan je navod uvaženog kolege koji je kazao da Vlada ovim prijedlogom želi imati direktan utjecaj na statističke pokazatelje. Ovdje se radi samo o novom ustroju, organizacionom i upravnom ustroju Državnog zavoda za statistiku koji je ustrojen slijedom dobre prakse europskih zemalja. Radi se samo o drugom ustroju. Naravno da Vlada ovakvim prijedlogom ne može, čak ne može a naravno da niti ne želi utjecati na nekakve konkretne statističke podatke. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gospodine državni tajniče sa suradnicima. Imajući u vidu upravo potrebu osiguranja danih zakonodavnih i administrativnih prilagodbi u skladu s pravnom stečevinom, standardima i praksom Europske unije a sve u cilju omogućavanja potrebnih pretpostavki za uspješnije pregovore po pojedinim poglavljima Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave u pojedinim ministarstvima i zavodima praktični preciznije se određuje djelokrug i nadležnost tih tijela. Konkretno, dopunjuje se djelokrug Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija poslovima međunarodne razvojne suradnje i politike humanitarne pomoći. A kod drugih ministarstava i to Ministarstva financija, Ministarstva obrane, Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, te naglašavam Državnog zavoda za mjeriteljstvo i Državnog zavoda za statistiku utvrđuje se rekao bih novi, širi djelokrug odnosno postojeći djelokrug usklađuje sa posebnim propisima specifičnim za svako pojedino područje. Interesantno je a to bih istaknuo kod Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva da se prijedlogom zakona utvrđuje obavljanje poslova koji se odnose na razvoj, unapređenje, inovaciju cjelokupnog sustava i koordinaciju cjelokupnog sustava javnih nabava, isto tako i javno privatnog partnerstva kao i sam nadzor nad provedbom Zakona o javnoj nabavi i propisima koji uređuju javno privatno partnerstvo. Isto tako, predlaže se, da ministarstvo obavlja poslove vezane uz tehničko zakonodavstvo, infrastrukturu, kvalitete, uključujući koordinaciju i razvoj nacionalne politike u području normizacije, akreditacije, ocjene sukladnosti i mjeriteljstva kao također i poslove vezane uz industrijsko i intelektualno vlasništvo. U tom smislu što je i logično, Državni zavod za mjeriteljstvo i Državni zavod za intelektualno vlasništvo dolaze u nadležnost Ministarstva gospodarstva rada i poduzetništva. Do sada to, svi dobro znamo, bilo je u nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Još je bitno istaknuti da se Državni zavod za statistiku izdvaja iz nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa i prelazi u izravnu nadležnost Vlade Republike Hrvatske, a što je i praksa, većine država članica Europske unije. Klub Hrvatske demokratske zajednice smatra da je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave opravdani i potreban kako bi se olakšalo pregovaranje te podržava donošenje zakona. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. U svezi ovoga Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave s Konačnim prijedlogom zakona želim istaknuti samo jednu primjedbu koja mi se čini da je važna u strategiji, u našem konceptu cjelovite i opsežne borbe protiv korupcije pa onda i na ovom normativnom planu kako da osnažimo sustav kada se već, dakle, kada je riječ već o ovoj temi da budemo učinkoviti. Naime, o čemu se radi i na što želim skrenuti pozornost. Ured za sprječavanje pranja novca koji je već dugi niz godina osnovan, nitko živ ne zna kako on radi, u tajnosti je, ne zna se, a to je jedan važan ured. I Državno odvjetništvo ne može praktički raditi, niti ima takav instrumentarij kao što ima taj ured. Da bi on bio učinkovit nužno je da se upravo iz Ministarstva financija gdje se on nalazi od osnutka i gdje eto, čitav niz godina nije premješten tamo gdje treba biti a to je pri organima gonjenja, progona koji su Ustavom i zakonom dati u nadležnost Državnog odvjetništva. Jedino na takav način mogli bi se efikasno boriti sa uzrocima, odnosno sa tom hranjivom podlogom korupcije. Jer ako mu začepite jednostavno pipu, onda on kao i svaki tumor, a to je jedna zloćudna tvorevina u svakoj državi, kod nas prijeti evo opasnost da metastazira i dakako imamo ozbiljne namjere i ako hoćemo da nas građani i tako percipiraju mislim da je nužno da se Ured za suzbijanje pranja novca izmjesti iz Ministarstva financija, gospodine državni tajniče, kako bi mi bili efikasni u borbi protiv ove pošasti. Naime, kao što znamo, mi imamo velikih problema u samom našem kaznenom zakonu, eto ta naša tužba još uvijek se nalazi kod Ustavnog suda koji šuti o tome, da eto i ta norma prekidom ili nekakvim normativnim pogreškama nije zapriječena kazna zatvora za sprječavanje pranja novca pa je to učinjeno nekakvim zaključkom. A pitanje je onda ako tko god i bude osuđen će se sigurno moći pozivati da eto zakon nema predviđenu sankciju i da onda po tome ne može biti osuđen. Jer po zaključku nitko kazneno ne može odgovarati nego samo po kaznenom zakonu. Naime, evo, mediji izvještavaju upravo o poreznom skandalu njemačkih financijskih kompanija, i to o velikom skandalu oko izbjegavanja plaćanja poreza koji su potresli i koji potresaju upravo sada Njemačku, u kojoj su sudjelovale gotovo sve velike banke i druge financijske korporacije koje su eto, da bi izbjegle, dakle, porez, svoja sredstava prebacivala u Linchestein tu malu alpsku kneževinu i raj za takve stvari. Naravno da je reagirala i Njemačka Vlada. A evo što su oni čak i učinili, kako su došli upravo do ovoga. Dakle, da su apsolutno, osim što su oni liberalizirali, odnosno relativizirali bankarsku tajnu, Njemačka, njemačke vlasti da bi došli do ovog podatka priznale su da su tzv. zviždaču bivšem zaposleniku, upravo kako bi mogli otkriti o čemu se radi platili preko 4 milijuna eura da im kaže sve o tome. I sada naravno njemačka kancelarka i njemački ministar financija, dakle, obrušili su se upravo i na Linchestein-ske, tradicionalna ta njihova pravila o tajnosti bakarske tajne, a izuzetak su Sjedinjene Američke Države isposlovale. Dakle kako bi mogli kontrolirati protok novca. Mi svi znamo da se velike količine novca, ne samo, najmanje možda sada ovdje da spomenem od sive ekonomije, najviše od takvog jednog prljavog novca slijevaju svugdje i dakle, kako stati tome na kraj. Dakle, da taj, osnažimo taj ured koji u samom Ministarstvu izgleda da nema smisla. Jer to nigdje se u svijetu ne nalazi tako važan ured pri jednom ministarstvu ili je posebna agencija pri Vladi, ili se nalazi kod … [[Govornik se ne razumije.]] sudbene vlasti ili kod organa progona kao što je specifičan oblik ima, odnosno ustroj ima i kod nas državno odvjetništvo. Da napomenem da je državno odvjetništvo to također u više navrata tražilo, to je razvidno i iz godišnjeg izvješća državnog odvjetništva o radu državnih odvjetništava gdje oni upravo traže u ovoj borbi protiv korupcije da bi bili efikasni, a takav pritisak i javnosti pa i druge grane vlasti izvršne i zakonodavne na njih je naročito se pojačava ali upravo oni traže jede mehanizme i operativu kako bi u tome mogli biti što efikasniji. Prema tome, traže relativizaciju bankarske tajne, što možda sada nije izravni problem kada govorimo od prijedloga zakona, ovoga Zakona, ali u svakom slučaju evo, ukoliko želimo biti na ovom tragu efikasniji a to je naš najveći problem, i ja mislim evo ima vremena da se amandmanom djeluje, ali onda naravno to zahtijeva izmjenu i Zakona o Državnom odvjetništvu ili kao jedna posebna agencija Vlade da se izmjesti Ured za suzbijanje pranja novca iz Ministarstva financija jer do sada ovako kako je ustrojen nije dao nikakve a kamoli učinkovite rezultate. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik predlagatelja? Da. Državni tajnik, gospodin Antun Palarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Zahvaljujem na podršci koju je ovaj zakon dobio. Čini mi se da nije bilo velikih polemičnih tonova. Moram odgovoriti na neka pitanja koja su se ipak otvorila. To je pokušaja optužbe na nekonzistentnost rada Vlade zato što je 11. siječnja donesen, donesena Izmjena zakona ovoga istoga, a evo sada u manje od mjesec dana ponavlja se nova Izmjena zakona. Gospodo svaka aktivnost mora biti i dati odgovor na trenutak u kojem se poduzima. Stoga onaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona predložen je od strane Kluba zastupnika i on je imao za cilj ustrojiti nova tijela državne uprave kako bi nova Vlada učinkovitije radila i mogla se formirati. Premijer je tada već rekao da će za manje od mjesec dana predložiti cjelovitu i završnu izmjenu zakona o ustrojstvu i upravo ostvarujući tu jasno rečenu namjeru predložen je i ovaj zakon. Ovaj zakon namijenjen je usklađivanju hrvatskog ustroja sa zemljama članicama Europske unije. On je rađen sa najvećim krugom pregovarača koji vode taj postupak pregovora i sa glavnim pregovaračem i svih koji sudjeluju u tome. I on je odgovor na zahtjeve koji sada postoje u ovom konkretnom trenutku. U pogledu Državnog zavoda za statistiku mi imamo pregled organizacionih ustroja statistike u svim zemljama članicama Europske unije. Svih 27. Pa imamo, znamo da je u Sloveniji, u Poljskoj, Irskoj, Litvi, Mađarskoj, Bugarskoj, Rumunjskoj to pri Vladi. A u drugim zemljama većini je pri nekim, nekom od ministarstava. Primjerice u Grčkoj je to Ministarstvo gospodarstva i financija, u Španjolskoj Ministarstvo gospodarstva i poreza. U Francuskoj Ministarstvo gospodarstva, financija i zapošljavanja. U Cipru Ministarstvo financija. U Letoniji Ministarstvo gospodarstva. U Estoniji Ministarstvo financija. Finska Ministarstvo financija. Ujedinjeno Kraljevstvo polje nadležnosti je ministra za gospodarska i financijska pitanja. Luksemburgu Ministarstvo gospodarstva i tako dalje. Dakle sve podatke imamo. Dobro smo se pripremili. Ne samo nas Središnji državni ured nego cijeli Vladin tim. Jer mi želimo izaći u pregovore, u … [[Govornik se ne razumije.]] pregovora i sa činjenicom da smo se uskladili sa europskim standardima i sa onim okolnostima koje su nam se pojavile tijekom pregovora. Dakle s donošenjem ovog zakona u što sam uvjeren iako je za njega potrebna natpolovična većina budući da je organski zakon, mi ćemo postići svoj cilj što se tiče usklađivanja ali neće time prestati razvoj hrvatskog društva pa time ni državne uprave. I moguće je sve ono što se danas čulo i što se još pojavi u praksi jer dok god je ljudi bit će i problema. Evo čuli smo primjer da je i u jednoj po svemu uređenoj zemlji Njemačkoj ipak se događaju problemi kako se događaju u drugim zemljama. Ni Hrvatska na to neće biti imuna i na odgovarajuće probleme mi ćemo odgovoriti odgovarajućim mjerama. Sada vas molim da podržite donošenje ovog zakona kako bi ostvarili svoj cilj završne harmonizacije sa europskim standardima. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik … [[Govornik se ne razumije.]] Neven Mimica.
Hvala lijepa. Ispravio bih netočan navod gospodina državnoga tajnika da se ovaj zakon donosi radi toga da bi se hrvatska državna uprava ili ustroj hrvatske državne uprave uskladio sa europskim načelima, praksom na ovom području. Naime u Europskoj uniji ne postoji pravna stečevina, ne postoji niti jedan propis, niti jedan zajednički zahtjev niti jedno poglavlje pregovora koje bi na jedinstven način propisivalo kako zemlje članice moraju svoju državnu upravu organizirati. Prema tome prihvaćam ovdje se radi o potrebi reforme državne uprave. Ali nemojmo tu potrebu usmjeravati prema usklađivanju sa Europskom unijom nego recimo ono što je. Radimo je prema onome kako Vlada zamišlja da državna uprava treba bolje funkcionirati i bolje biti organizirana. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat će se kada se steknu uvjeti. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Hitni postupak je bio. P.Z. br. 7. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Amandman jedan na članak 7.?
Prihvaća se.
Hvala. Amandman dva, dodaje se članak.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Napominjem da je za izglasavanje ovog zakona potrebna većina glasova svih zastupnika najmanje 77. Tko je za? Hvala lijepa. Protiv? Suzdržan? 113 za i 7 suzdržanih. Sa 113 za i 7 suzdržanih prihvaćen je prijedlog ovog zakona. Prelazimo na: 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 5 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod Utvrđivanja smo prihvatili hitni postupak. Prijedlog akta primili ste poštom sukladno članku 159. Poslovnika. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli: Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministrica pravosuđa gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici pa evo predlaže se jedna zapravo vrlo kratka i mala izmjena Zakona o izvršavanju kazne zatvora. A temeljem uočenih nedorečenosti koje su se pojavile u praksi. Naime nedavno je bio slučaj jednog određivanja prekida izdržavanja kazne zatvora međutim utvrdilo se da u tom postupku nema mogućnosti, nema dvostupanjskog odlučivanja odnosno da u tom postupku kod donešenja odluke suca izvršenja da nema mogućnosti žalbe Državno odvjetništvo. Dakle Zakon o izvršavanju kazne zatvora propisuje mogućnost prekida izdržavanja kazne zbog razloga koji su propisani člankom 55. Zakona. Odlučivanje o prekidu izvršavanja kazne u nadležnosti je suca izvršenja i nije predviđena mogućnost žalbe. U praksi se pokazalo potrebnim da se ovim zakonom propiše mogućnost žalbe na rješenje o prekidu izdržavanja kazne prije svega zbog zaštite žrtava i obitelji žrtava koje su žrtve kaznenoga dijela, a i zbog zaštite šire društvene zajednice. Ovim prijedlogom, odnosno donošenjem zakona omogućit će se dvostupnost u odlučivanju o molbi zatvorenika za prekid i izdržavanje kazne i uvesti dodatna zaštita. Također se predviđa zbog sprječavanja mogućih štetnih posljedica po širu društvenu zajednicu i po žrtve kaznenih djela predviđa se da se ova izmjena donese po hitnom postupku. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Da. Odbor za pravosuđe. Predsjednik odbora gospodin Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, uvažena ministrice. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na prvoj sjednici održanoj 21. veljače 2008. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 31. siječnja 2008. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno ovlasti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja istaknula je da se ovim prijedlogom propisuje mogućnost ulaganja žalbe na rješenje o prekidu izdržavanja kazne zatvora koje donosi sudac izvršenja. Pravo ulaganja žalbe u roku od tri dana ima zatvorenik i Državno odvjetništvo. Ulaganjem žalbe omogućava se dvostupnost o odlučivanju o molbi zatvorenika. Štiti se žrtva kao i šira društvena zajednica. U raspravi su članovi odbora jednoglasno podržali predloženu izmjenu kojom se daje mogućnost preispitivanja rješenja o prekidu izdržavanja kazne zatvora od strane sudskog vijeća u kratkom roku od tri dana. S obzirom da Zakon o izvršavanju kazne zakona regulira, ispričavam se, važno područje izvršavanja kazne zatvora u zatvorima, kaznionicama i drugim ustanovama dana inicijativa da se jedna tematska sjednica odbora posveti zatvorskom sustavu. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 10 glasova za odlučio predložiti Hrvatskome saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora jer se s ovim prijedlogom događa jedna mala, ali možda ipak značajna izmjena s obzirom na ono da eto Vlada kroz ministarstvo i ovaj prijedlog želi na neki način reagirati ono što se dogodilo nedavno i što je izazvalo burnu reakciju javnosti kada je sudac izvršenja, dakle na opće zaprepaštenje dozvoli prekid izdržavanja kazne zatvora osuđenika, kažnjenika za teški prometni delikt sa smrtnim posljedicama. Međutim, kako se radi o hitnom postupku gdje se objedinjuje prvo i drugo čitanje dozvolite da nešto ovom prigodom što Poslovnik i omogućava progovorim u ime kluba općenito nešto ne samo o Zakonu o izvršavanju kazne zatvora, nego o kompletnoj, alarmantnoj situaciji u zatvorskom sustavu. Sinoć su vijesti objavile da je evo još jedan zatvorenik pobjegao iz zatvorene, išetao da. Možemo mi upotrebljavati eufenizme koliko god hoćemo ali ostaje činjenica da u zadnje dvije godine pobjegao je čitav jedan zatvor, stotinu zatvorenika odnosno kažnjenika je pobjeglo. Prema tome, situacija u zatvorskom sustavu je alarmantna. Na nju ukazuje uzastopno sa vrlo dramatičnim riječima Pučki pravobranitelj. On je na tu dramatiku ovog sustava koji prijeti evo, a radi se o vrlo osjetljivom sustavu, na to je upozorio prije dvije godine. Prošle godine nas je izvijestio da situacija ne samo da se nije poboljšala, nego da se još pogoršala. A vidite 2003. godine mi smo dobili ocjenu dakle 1.2.2003. godine dobili smo, odnosno 2004. godine dobili smo izvještaj Ureda za demokratske institucije i ljudska prava sa sjedištem u Varšavi da je, da Hrvatska ima najbolji zatvorski sustav, u zadnjih dakle od 2004. godine do dana današnjega taj se sustav gotovo urušio. Sa redovnog sastanka svih upravitelja u Puli oni su donijeli jednoglasan zaključak da više o prekapacitiranosti uopće neće govoriti. To se nekako već smatra jednom normalnom pojavom. Dakle, ta nenormalna pojava pošto je postala uobičajena smatra se normalnom pojavom. Kako u toj i u takvim uvjetima raditi? Naime, vrijeme je da se podsjetimo što je rekao pučki pravobranitelj u svom izvješću. Dakle, osim te prekapacitiranosti koje u pojedinim zatvorima odnosno kaznionicama dosiže postotak i do 180% mislim da govori samo po sebi. Isto tako, ogroman i veliki je broj pritvorenika u zatvorima. Kaže pučki pravobranitelj da je to ozbiljan problem ne samo uvjeta i neljudskih uvjeta kažnjenika i zatvorenika o kojima država odgovara, jer obveza je države kada je takvu osobu zatvorila nisu prestale obveze prema takvoj osobi, nego dapače nastale su nove. Pučki pravobranitelj govori kako je to već ozbiljan sigurnosni problem i uzrok povreda i kršenja prava zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika zbog čega je Hrvatska već zadnjih godina u nekoliko navrata odgovarala pred Sudom za ljudska prava u Strasbourgu. Dosuđene su velike odštete takvim zatvorenicima s nalogom da država popravi to stanje, ali se to učinilo nije. Prema tome, to onda ponovo čeka Hrvatsku jer ne smatra se da je to presuđena stvar nego ponovo svaki zatvorenik, pritvorenik i kažnjenik može ponoviti jednaku takvu tužbu i tražiti odštetu od države, a to je šteta. Umjesto da se takva sredstva troše u tako obeštećenje, umjesto da ih uloži u ono za što je dužna i zato se sredstva moraju naći. Ja vjerujem, odnosno mi ćemo u ime kluba SDP-a to tražiti i u državnom proračunu u svakom slučaju ukoliko sredstva za ovo ne budu dostatna. Naime, iako je u članku 14. stavak 1. točka 1. ovog zakona propisano da svaki zatvorenik ima pravo na smještaj primjeren ljudskom dostojanstvu i zdravstvenim standardima, a u članku 30. Pravilnika o kućnom redu u zatvorima za izvršenje pritvora, da sobe za smještaj pritvorenika moraju ispunjavati prostorne, zdravstvene i higijenske uvjete, uvjeti smještaja zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika su vrlo loši, a u pojedinim zatvorima i kaznionicama može se zaključiti i to kaže pučki pravobranitelj, ispod su svih zdravstvenih, higijenskih standarda te potpuno neprimjereni ljudskom dostojanstvu. Čudno je kako se na ovo sve država, tj. vlast oglušuje. Međutim, ono na što bi htjela skrenuti pozornost iako se radi ovdje o jednoj pozitivnoj izmjeni, one izmjene ovog zakona, Zakona o izvršavanju kazne zatvora koje su se dogodile zadnje vrijeme, tj. prošle godine, u svakom slučaju smanjenje su standarda i nas čeka ponovo izmjena ovog zakona na tragu međunarodnih i europskih konvencija o pravu kažnjenika i zabrana svih oblika torture nad zatvorenim osobama. Naime, imali smo takvu situaciju da se ponovo na neki način omogućava politizacija čelnih ljudi u zatvorskom sustavu, a to se dogodilo izmjenama dakle prošle godine ovog zakona gdje upravo čelni čovjek u zatvoru i kaznionici ne mora biti osoba od struke niti mora imati one kriterije koje smo bili uglavili u zakonu kada se donosio Zakon o izvršavanju kazne zatvora nego je stvar relativizirana pa tako eto svaki službenik s pet godina iskustva rada u državnoj službi može biti čelni čovjek što znači da onda mora učiniti od onih osoba koje se nalaze u samom zatvoru, a koje su mu podređene, a kojima bi on eto trebao rukovoditi i kontrolirati njihov rad. Također posebna prava ovlaštenih osoba kada je u pitanju plaća, brišu se izmjenom, izbrisana su tom izmjenom i dopunom zakona. Smanjena su prava zatvorenika i kažnjenika, ali ono što posebno žalosti, da su izmjenama tog zakona plaće službenika s posebnim uvjetima rada kada su bile povećane za vrijeme koalicijske vlasti od 30 i 25% dakle dok su se drugdje plaće smanjivale, ovdje smo omogućili ipak maksimalno povećanje smatrajući da je to najstresnije zanimanje u Republici Hrvatskoj. Na žalost tim zadnjim izmjenama su anulirane. Bilo je to stanje dakle kada su nas međunarodne institucije ocijenile upravo da imamo primjeren i primjeran zatvorski sustav, da je taj zakon bio ogledni primjer tranzicijskim zemljama, da su mnoge zemlje u tranziciji prepisivale taj naš zakon, ali evo tim izmjenama smo smanjili te standarde. Ali upravo takav normativni način i financijsko ulaganje kako u edukaciju, kako u te službenike i čelne ljude sustava, tako jednako i omogućavanje boljih standarda prema tim međunarodnim konvencijama, zatvorenika i kažnjenika, činjenica je bila da od 1.3.2002. do 1.3.2004. nije izvršen niti jedan bijeg zatvorenika iz zatvora i kaznionice zatvorenog tipa. Danas je situacija takva, a mediji pišu, ne znam koliko je tome za vjerovati, kako i tu caruje droga. Da je samo nešto skuplja nego vani. Naravno da je vrlo teško kontrolirati uopće život u zatvorima i kaznionicama uz ovakvu prekapacitiranost. Čitav prošli mandat, pa čak su i naslovnice pojedinih dnevnih novina osvanule, grade se novi zatvori, međutim od toga, to je bilo samo mrtvo slovo na papiru, obećanja, vidjet ćemo da li se to zaista misli učiniti u ovom mandatu, to ćemo sada već vidjeti u ovom proračunu. Međutim kako eto svaki predloženi zakon i svaku predloženu izmjenu treba gledati sa aspekta koliko ona doprinosi jačanju institucija transparentnosti jer nas tako gledaju svi, gleda nas Europa, ali prije svega važno je to radi povjerenja koju pokazujemo prema vlastitim građanima, pa evo upravo zbog toga što je to i omogućeno takva jedna netransparentnost da najkvalitetniji, odnosno stručni ljudi sa određenim kvalifikacijama mogu samo doći i biti čelni ljudi u tom zatvorskom, dakle vrlo osjetljivom sustavu, dogodile su se takve izmjene koje onda omogućavaju i netransparentno imenovanje. Godinu dana čelni ljudi bili su na dužnosti sa oznakom v.d., dakle samo su bili vršitelji dužnosti. Međutim ono što izaziva podozrenje u transparentnost odlučivanja ostaje činjenica da evo u takvom jednom sustavu nema primjerice mjesta za magistra, za magistricu penoloških znanosti. To su vrlo vrlo rijetka zanimanja i vrlo vrlo rijetke specijalizacije, pa me čudi kako to nema mjesta kada se takvi ljudi natječu za rukovodeća mjesta i to slobodna mjesta u zatvorskom sustavu. Evo recimo primjer kada takva osoba konkurira na mjesto upravitelja u kaznionici, dobije mjesto druga osoba, ali se ipak kaže da je i ova dobra, ali eto možda je on bolji. Dobro. Kada se ta osoba sama, magistrica ili magistar penoloških znanosti javlja kao jedna jedinka za čelno mjesto u kaznionici, dakle nižeg ranga u tom penalnom sustavu onda se natječaj poništava bez riječi i slova. Pametnome dosta. A još da nešto kažem u vezi ovih zadnjih izmjena. Dakle kada smo donošenjem Zakona o izvršenju kazne zatvora od 2001. godine uvodili po prvi put suca izvršenja, omogućili judicijalizaciju zatvorskog sustava što znači da prvi put nastupa u zatvorski sustav sudac izvršenja kao sudbena neovisna vlast da bi kontrolirala administrativnu vlast, što se dogodilo u zadnje vrijeme? Zar treba kontrolirati sada tu sudbenu vlast? Dakle općenito mi moramo govoriti o uvjetima zašto je moguće da se takve stvari događaju. Onda je bilo sasvim normalno da uvedemo suca koji će administraciju i upravnu vlast kontrolirati. A sada smo se doveli do takve izmjene i evo vlast, Vlada je prisiljena reagirati izmjenama zakona da bi kontrolirala suca. Ali zašto se to događa? Moramo se mi ovdje zapitati. Kakvu mi klimu postavljamo? Ako mjesta nema za magistra znanosti bez riječi, bez slova u penalnom sustavu primjerice sad kad govorimo o ovom, i bez riječi i bez slova se takav oglas poništava, onda je normalno da će se ovakve stvari događati, jer takvu poruku šaljemo. I ni jedne izmjene neće to spriječiti, jer jedno izmjenama želimo se svidjeti i želimo figurirati a drugo radimo, a to nije dobro. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. Ispravak netočnog navoda. Javio se gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženoj kolegici bi ispravio jedan uistinu netočan, čak i brojkom kazan navod kojeg, rekla je dakle, da je u zadnje dvije godine pobjeglo stotinu zatvorenika. Doslovce stotinu zatvorenika dakle iz zatvora. To je netočan navod. Može se i provjeriti. Dakle zatvorskog sustava sa kategorijom zatvorenika u posljednje dvije godine nije pobjeglo stotinu zatvorenika. I mislim da ne treba na takav način dramatizirati razgovarajući ili raspravljajući o ovoj tematici, mada i sam sustav opterećen čitavim nizom problema, ali na ovakav način dakako javnosti šaljemo iskrivljenu sliku. Isto kao što je iskrivljena slika da je u vremenskom periodu od dvije godine jednog ministarstva situacija bila toliko sjajna da su čak se prepisivali zakoni i išle posjete u zatvor da se vidi kakav je to u Hrvatskoj zatvorski sustav krasan, jasan i dobar. A da bi onda protekom samo jedne godine bila ovako katastrofalna situacija kako kolegica prikazuje.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Imamo ispravak netočnog … … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon, povreda je Poslovnika. Gospođa Ingrid …
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Kolega je evo, žao mi je ali moram vas na to upozoriti, povrijedili ste Poslovnik povodom članka 209. Vi ste iznosili samo svoje mišljenje. A ja sam govorila o objektivnim pokazateljima na što upozorava izvješće pučkog pravobranitelja. Pa izvolite provjeriti te informacije. I imamo izvješće ureda iz Varšave koji je ocijenio za vrijeme one vlasti zatvorski sustav. Ali pustimo to što je bilo. Ovo su vam podaci pučkog pravobranitelja. Izvješće pogledajte za prošlu i pretprošlu godinu, pa zbrojite te bjegove. Na kraju krajeva i televizija, javna televizija je o tome izvijestila. Ali ja se sad ne pozivam na medije nego na izvješće pučkog pravobranitelja koje je bilo ovdje jednoglasno prihvaćeno.
Hvala lijepa. Evo susrećemo se ponovno sa problemom ispravaka netočnog navoda i Poslovnikom. … [[Upadica se ne čuje.]]
Povreda Poslovnika. Dakle citirat ću isti članak kao i ona 209. Ja nisam ispravljao mišljenje nego njezin, činjenice koje je ona iznijela, koje nisu točne. Čak i brojkom. Stotinu u posljednje dvije godine. Ja ne želim provjeravati, ja imam podatke iz Ministarstva pravosuđa odnosno relevantne podatke iz nikakvih novina, medija, televizije, nekakvih radio emisija. Dakle kolegica je povrijedila ne prvi puta Poslovnik, ja nisam ispravljao njezino mišljenje nego uistinu netočan navod, možete provjerit zapisnik, stenogram. Rekli ste doslovce stotinu u zadnje dvije godine. To nije mišljenje.
Dobro. Ovdje ipak ja neću biti taj koji će razriješiti pitanje inače vezano uz ispravak netočnog navoda i povezanost ispravak mišljenja a ne netočnog navoda. Mislim da ni u jednom ni u drugom slučaju se nije radilo o povredi Poslovnika pa ćemo krenuti prema sljedećem klubu zastupnika. Molim vas. To je klub zastupnika HDZ-a. O prijedlogu ovog zakona u ime kluba govorit će gospodin zastupnik Damir Sesvečan.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice, kolegice i kolege! Prije svega reći ću da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona o izvršavanju kazne zatvora iz razloga što se primjena odredbi koje se predlažu izmijeniti i dopuniti ovim zakonom a iako se radi zapravo o izmjeni tek jednog članka ovog zakona, tiču i bitno odražava na žrtve počinjenog kaznenog djela, na njihove obitelji ali i na širu društvenu zajednicu. Naime, ovim zakonom se također regulira jedno vrlo bitno pitanje vezano za postupanje suca izvršenja u postupku odobravanja prekida izdržavanja kazne zatvorenika zatvora zatvoreniku. Naime, Zakon o izvršavanju kazne zatvora u članku 155. stavku 2. propisuje da sudac izvršenja prekid izdržavanja kazne tj. privremeno otpuštanje zatvorenika iz zatvora može odobriti jedino ako zatvorenik oboli od teške akutne bolesti ili mu se znatno pogorša postojeća kronična bolest a nema uvjeta za liječenje u zatvoru, zbog smrtnog slučaja, teške bolesti ili obveze izbivanja člana obitelji zatvorenika čime on postaje jedini obvezni uzdržavatelj malodobne djece bračnog ili izvanbračnog druga, roditelja, posvojitelja, posvojenika itd., radi obavljanja ili dovršetka neodgodivih sezonskih radova ili radova izazvanih elementarnom nepogodom te u slučaju ratnog stanja. Dakle, taj prekid koji je preciziran kao što sam citirao i odredbu članka 155. zakona može trajati od 30 do 90 dana u 12 mjeseci, a radi liječenja najdulje 12 mjeseci. I za to vrijeme izvršavanje kazne zatvora ne teče. Prema važećoj odredbi članka 156. zakona na rješenje suca izvršenja o prekidu izdržavanja kazne zatvoreniku nije bilo moguće uložiti žalbu. Takvo zakonsko rješenje nije se pokazalo dobrim pa se ovim izmjenama i dopunama zakona predlaže uvesti pravo žalbe na odluku suca izvršenja. Prema prijedlogu žalbu bi u roku od tri dana od primitka rješenja moglo podnijeti državno odvjetništvo nadležno prema mjestu izdržavanja kazne zatvorenika kao i zatvorenik. Dakle, unatoč tome što su zakonom prilično precizno i jasno definirani razlozi kada se može odlučiti o eventualnom prekidu izdržavanja kazne zatvorenika, predloženom odredbom o pravu žalbe na rješenje suca izvršenja dodatno će se onemogućiti i smanjiti moguće nepravilnosti i nezakonitosti jer će o žalbi odlučivati sudsko vijeće, dakle tijelo koje je nadležno i za odlučivanje u drugom stupnju u postupku izvršavanja kazne i to u predviđenom roku od tri dana. Također, na kraju želim naglasiti da bi unatoč tome što zakon članak 42. stavak 1. u okviru nadležnosti djelokruga suca izvršenja propisuje da on štiti prava zatvorenika, nadzire zakonitost u postupku izdržavanja kazne zatvora te osigurava ravnopravnost i jednakost zatvorenika pred zakonom pri donošenju odluke o prekidu izdržavanja kazne sudac izvršenja trebao u većoj mjeri voditi računa o reakcijama i osjećajima žrtava počinjenog kaznenog djela kao i zainteresirane javnosti. Dakle, iz ovih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice će kao što sam rekao podržati donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Hvala.
Zahvaljujem. Za riječ se javila u ime predlagatelja gospođa ministrica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, evo da razriješimo neke dileme pa i oko bjegova. Svakako da je ozbiljan problem zatvorskog sustava u Hrvatskoj danas prenapučenost. Točno je da je unatrag nekoliko godina pa i 2003., i 2002. i 1998. stanje u zatvorima obzirom na brojnost zatvorenika bilo bolje, odnosno problem prenapučenosti je bio manje izražen. Upravo zbog toga ovaj Hrvatski sabor je protekle godine izglasao proračun u kojem su sredstva za investicije u zgrade i u zatvorski sustav bila udeseterostručena. Ona nisu dovoljna ali su znatno povećana upravo zato da se premosti ovaj problem. I slijedeći tjedan će biti mediji obaviješteni a i svi ćemo biti svjedoci otvaranju novog krila zgrade u Glini kojim će se osigurati 100 novih mjesta u tome zatvoru. Ono što je točno a trebalo bi i znati da kad se kaže da je netko pobjegao iz zatvora to znači da je pobjegao iz zatvorenog tipa zatvora. Bijega iz zatvora u protekle dvije godine nije bilo niti jednoga. Bilo je udaljavanja i to bi gospođa zastupnica tu terminologiju vjerojatno zna. Bilo je takvoga udaljavanja, to znači iz poluotvorenog tipa ili korištenja pogodnosti odlazaka na vikend itd. Ja neću tvrditi ali nevjerojatno, gotovo nemoguće da u godinu i pol dana ili u citiranom periodu od 2002. do 2003. ili koliko baš su se svi zatvorenici sa korištenja pogodnosti vratili. Dakle, ako je to termin bijega onda nije moglo biti tako, ali moglo je biti kao i danas da nije iz zatvorenog tipa pobjegao nitko kao što to nije niti u zadnje dvije godine. Još nešto. Zatvor o izvršavanju kazne zatvora u potpunosti je, lani su bile izmjene pred ovim Saborom. On je u potpunosti usklađen sa svim međunarodnim konvencijama a jednako tako i sa pravnom stečevinom Europske unije jer je bio na ocjeni Europske komisije. I još nešto istine radi. Pred Europskim sudom za ljudska prava utvrđene su u proteklih deset godina tri povrede. Za te tri povrede u proteklih deset godina isplaćeno je 35 tisuća eura naknade štete. I još nešto. Točno je da je lani ovdje pred ovim Visokim domom izmijenjen Zakon o izvršenju kazne zatvora i da je smanjena jedno pravo zatvorenika a to pravo zatvorenika je bilo pravo na nekontrolirano telefoniranje pa zbog slučajeva uznemiravanja žrtve kaznenih djela, poglavito se to odnosilo u slučajevima pedofilije ili nasilničkog ponašanja je utvrđeno da zatvorenik mora prijavljivati brojeve koje želi zvati da ne bi zvao žrtvu kaznenoga dijela. I još nešto tom istom izmjenom zakona je po prvi puta utvrđeno da se upravitelji zatvora biraju temeljem javnog natječaja, dakle raspisuje se natječaj koji je otvoren za sve građane da se prijavi i prema njihovim kvalifikacijama se onda i odabiru. Dakle, jedan demokratski doseg i usklađenje sa standardima Europske unije. Ravnatelji zatvora nisu više imenovani kao što je to bilo do tada nego se biraju temeljem javnog natječaja. Evo, ali ja molim, to je sve priča o zatvorima. Problem sa zatvorima jest ozbiljan problem prije svega zbog prenapučenosti. Ove izmjene zakona svakako idu prema tome da se zaštite žrtve i obitelji žrtava kaznenih djela. Propušteno je utvrditi dostupnost a ona mora biti utvrđena jer nepogrešivih nema pa tako ni sudaca i potrebna im je drugostupanjska kontrola. Hvala.
Zahvaljujem gospođi ministrici. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Najprije gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Netočno je što ste ustvrdili i htjeli umanjiti dakle broj bjegova. Ja neću citirati pučkog pravobranitelja nego ću citirati ono što ste sami podnijeli Hrvatskom saboru klasa: 021-12/07-09/26, Urbroj: 650602 koji ste 29. kolovoza 2007. podnijeli Hrvatskom saboru Izvješće o stanju rada kaznionica i zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu. Dakle, uskoro ćemo dobiti za 2007. godinu. Gospođo ministrice, na strani 33. tog izvješća koje ste sami potpisali i nama podnijeli rekli ste: "U 2006. godini zabilježen je značajan broj iz zatvorenih kaznionica iz zatvora i prilikom privođenja." Tako je tijekom 2006. godine bijeg iz kaznionica izvršilo ukupno već tada 76 zatvorenika. Napisali ste i to da je znatno povećan broj izvršenih suicida itd.
Hvala lijepa. Drugi je ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođa ministrica je možda nehotice iznijela jednu tvrdnju koja bi mogla imati dalekosežne posljedice pa evo ja to želim ispraviti. Naime to je otprilike u rangu one izjave da novac nije imovina pa su mnogi građani nakon toga počeli vjerovati da su siromašni odnosno da nemaju imovinu. Tako smo i ovdje čuli da se udaljavanje iz objekata poluotvorenog tipa ne smatra bijegom. Pa onda da ne bi slučajno došli oni koji služe kaznu u takvim kazneno-popravnim ustanovama u iskušenje da odu kući izvanredno obzirom da se to njihovo udaljenje ne bi smatralo bijegom ja molim da se ovdje ispravi taj navod kako ih ne bi morali loviti sljedećih mjesec dana. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Nastavit ćemo sa sljedećim Klubom zastupnika o prijedlogu ovog zakona. U ime Kluba IDS-a javio se gospodin Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče evo sad smo komentirali ovako usput. Ja doista ne vidim nikakav problem ako je riječ o prenapučenosti u zatvorima. Znači ako bolje radiš, ako imaš više ljudi u zatvoru onda jasno da imaš neki problem i vezano uz tu prenapučenost. Znači prenapučenost može biti potvrda boljeg rada Ministarstva, boljeg rada MUP-a, bolje političke volje, ne znam, boljeg rada pravosuđa. Znači, no pustimo sada šalu na stranu. Jasno je da treba poboljšati uvjete u zatvoru, ali kažem prenapučenost možda nije uvijek ni problem. Što se tiče ovoga Zakona mislim da nitko neće biti protiv istog. Razumljivo da je korektno u hrvatskoj zbilji da zatvorenik ima pravo podnijeti žalbu na odluku suca izvršenja, ali i državnog odvjetnika. Iako je gospođa Antičević točno primijetila ranije se suca izvršenja postavilo da bi kontrolirao administraciju, a sada eto imamo instituciju koja će kontrolirati i samog suca izvršenja. Međutim ja bih ovu priliku iskoristio da istaknem još jednu civilizacijsku potrebu, a to je ono kada dolazi do privođenja osumnjičenih istražnom sucu. Sjećate se, ne znam, kada su recimo pojedince, pripadnici MUP-a privodili ili dovodili istražnom sucu u lisicama, da ne kažem u okovima. Mislim da za to u 99% slučajeva jednostavno nema potrebe. Ja znam da je to okivanje da se tako izrazim pojedinaca u svrhu slamanja prije svega njihove volje kako bi pojedinac da se ovako izrazim propjevao ali ni na taj način naprosto takvim dovođenjem osumnjičenika istražnim sucima dovodimo u pitanje i cijeli spektar nečijih ljudskih prava. Mislim da na to jednostavno nemamo prava. Sjetimo se recimo slučaja gospodina Pavića. Čovjek vodi najutjecajnije medije u Hrvatskoj. Šećeraš. A mi istog ponižavamo, stavljamo mu na ruke lisice. Izvodimo predstave. I onda si čovjek stvarno postavlja pitanje čemu sve to? Pa kamo je jedan Pavić mogao recimo pobjeći. Na kraju je taj čovjek lišen bilo koje sumnje. Ma ista stvar je, pustimo kako će presude na kraju biti sa jednim Štokićem, Zecom, sa dr. Šimićem, Norcem pa i gospodinom Glavašom koji je bio malo mudriji od ostalih pa je iznenada prohodao uz pomoć štapa ili ne znam kako se to kaže štake. Ja mislim da bi trebalo u pojedinim slučajevima prestati sa takvom praksom. Ja znam da se narod zbog toga naslađuje. Znam da mnogi žele ljude, te ljude vidjeti na koljenima, ponižene, osramoćene međutim to isto tako po meni nema previše smisla jer ja sam se sad sjetio četvero, petero recimo pojedinaca iz javnog života ali te mjere se uglavnom primjenjuje, primjenjuju prema običnim građanima. Zašto takva mjera stavljanja lisica? Zašto ta mjera naprosto nema smisla u jednom takvom predistražnom nazovimo ga postupku? Pa zato jer se u pravilu događa da Državno odvjetništvo ili odustaje od daljnjeg progona ili sud odbacuje takve optužne prijedloge. Mi bi jednom riječju morali dati slobodu pravosudnim djelatnicima. Čuvari, oni u zatvoru valjda to jesu da shodno diskrecionoj odluci prosuđuju tko će od tih ljudi recimo kad smo već govorili prije pobjeći, udaljiti se odnosno tko će korektno surađivati sa pravosudnim tijelima. Pa ovdje mi valjda neće nitko reći da je gospodin Pavić bio prijetnja za zatvorske čuvare. Ne znam, doktor Šimić, NOrac i tako dalje. Mislim da to jednostavno nije dobro. To se ne radi. To nema smisla. To na neki način vrijeđa. Gotovo da ponižava zdrav razum. I na koncu kada čovjeka oslobodite bilo koje sumnje to postaje, ne znam, ili se pretvara u kršenje elementarnog dostojanstva jedne takve osobe. Jasno je da će netko nekoga dilera, jasno je da će netko nekoga reketara, nekoga tko nekome prijeti da mu može, ne znam, nešto učiniti, ugroziti život i tako dalje dovesti u lisicama ali mislim da nema potrebe da se na taj način postupa bilo prema nekome poljoprivredniku, liječniku, generalu, ministru ili tome slično. Jasno je pred zakonom smo svi isti. Ne tražim nikakvu privilegiju za ljude iz te političke, gospodarske, vojne, ne znam kakve elite. Dapače taj status tim ljudima ponekad može i otežati taj postupak, ali prije izricanja presude tražim da se poštuje svačija osobnost, svačiji dignitet, jednom riječju svačije ime i prezime. Znači zakon u ovom dijelu u kojem on govori po meni je logičan, ali ovo stavljanje lisica na ruke ja mislim da bi trebalo biti selektivno. Drugi problem je možda, ovaj, pa čak i to ću reći, da. Postupanje MUP-a. Kada imaju neko istaknutije ime onda šta oni rade? Naprosto rade predstave pred javnošću. Zove kamere. Glume heroje borbe protiv kriminala a onda im prijave tj. optužni prijedlozi često naprosto padaju u vodu. Jasno je da svatko od nas ovdje traži od njih da rade svoj posao, ali isto tako da se ne pretvaraju u glumce nekih akcionih filmova. Da li je sad znači neka zajednica civilizirana ja mislim da se ona treba, da će se to određivati kako se ona odnosi prema najslabijima, a ti najslabiji su sigurno osumnjičenici optuženi itd. itd. bez obzira u kojem se društvenom statusu ti ljudi pojavljuju. Jasno je da bi još jedan puta ću reći jednaki kriteriji trebali biti za sve i za zastupnike, pa i za medije. Na primjer kad nas mediji s pravom prozivaju za izbor i predlaganja Glavaša u Odbor za ljudska prava ali jednako tako pogledajte ove mafijaške oglase u našim novinama preko cijele stranice formata A3. Vinku Rodiću i Binguli posljednji pozdrav i onda se još potpisuje Lovro mafija, Viktor itd. itd. To da jednostavno čovjek ne vjeruje kamo to sve naprosto vodi. Taj dvojni kriterij on je karakteristika na žalost hrvatske politike ali i hrvatskog novinarstva. Još jedan put naš Odbor za izbor i imenovanje s pravom se prozivalo glede predlaganja gospodina Glavaša, ali šta ćemo reći onda sa ovakvim osmrtnicama preko zadnjih stranica gotovo sviju hrvatskih novina. Jasno, ljudi imaju rodbinu po cijeloj zemlji. Nije problem toliko u rodbini nego u njihovim poslovima koje vode po cijeloj zemlji i sad će mi netko reći pa i župnici ih ispraćuju sa ovoga svijeta. Ali svima se sve oprašta. Politici se ne oprašta ništa tako da treba i o onim detaljima o kojima se jučer govorilo i pisalo i danas u javnosti voditi računa. Ali mislim da ni ovakvi posljednji pozdravi nisu nešto što može reprezentirati neovisnost hrvatskog novinarstva.
Hvala lijepo. Imamo ispravak netočnog navoda, dr. Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Kajin je netočno naveo da imamo instituciju koja kontrolira suca izvršenja. Ovim prijedlogom imamo mogućnost ulaganja žalbe na rješenje o prekidu izvršavanja kazne koja će završiti kako će završiti. Dakle, razumije se da mi nemamo nikakvu instituciju, nego imamo mogućnost žalbe. Hvala lijepa.
Hvala zastupniku. Imamo dalje ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani predsjedniče, uvaženi kolega Kajin je ustvrdio da su ovi veliki oglasi preko cijele stranice karakteristika hrvatskog novinarstva. To je točno. Pogledajte si fonogram. To može biti karakteristika izdavaštva, a ja bih stvarno tu zaštitio novinare i njihovu profesiju zbog takvih izjava. Hvala.
Hvala lijepo. Nemamo više. Idemo dalje s klubovima. Klub Hrvatske seljačke stranke uvažena zastupnica Marijana Petir.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospođo ministrice. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora s tim da želimo predložiti ministarstvu, odnosno Vladi Republike Hrvatske da razmotri naš prijedlog koji je ujedno i prijedlog Udruge za pomoć i prava obiteljima žrtava kriminala iz Petrinje da se omogući ovim zakonom, odnosno da se uvede obaveza zatvorskog sustava da obavijesti lokalni MUP i obitelji oštećenih o izlasku osuđenika na vikend, uvjetni otpust ili slično kako bi se preventivno djelovalo protiv recidiva. Naime, sasvim je jasno da ovim izmjenama zakona se omogućuje žalba koju može podnijeti osim zatvorenika i Državno odvjetništvo što svakako smatramo dobrim. No, čini nam se da također treba stvoriti instrumente da obitelj žrtava i same žrtve imaju mogućnost i spoznaje kada eventualno osoba odnosno zatvorenik izlazi iz zatvora što kod njih osim emocionalnih reakcija može izazvati i različite druge tegobe, a svjedoci smo da doista recidiva ima. Naime, ne samo u današnje vrijeme nego i proteklih godina bilježi se porast najtežih kaznenih djela zbog kojih društvo ostaje nedovoljno zaštićeno. Na žalost niti ti najteži zločini koji se događaju još uvijek očigledno nisu doveli do toga da sustav zaštiti žrtve i društvo u cjelini i zbog toga treba stvoriti adekvatni institucionalni okvir koji bi primjerenom i pravednom reakcijom osigurao navedene ciljeve. U prilog ovog želim istaknuti nekoliko primjera koje mislim da svi na žalost još uvijek dobro pamtite, a do kojih je došlo zbog propusta unutar samog sustava primjerice propusta nadzora osuđenika Srđana Mlađana takozvanog sisačkog monstruma koji je upravo za dopusta počinio nova ubojstva. Također zbog nedovoljno pravne regulacije sustav je omogućio recidiv ubojstva u Rijeci, a i ne tako davna višestruka ubojstva kod Petrinje ako se sjetite slučaja Kihalić, teško ubojstvo u Zagrebu slučaj Kršulj. Zbog toga naravno apeliramo da se učine veći napori kako bi učinkovitost zatvorskog sustava bila puno jasnija i bolja kako ne bi ovisila samo o povjerenju osuđenika, pa mogu tu spomenuti primjer slučaja bijega osuđenika Bižića iz zatvora u Lepoglavi koji uspijeva pobjeći kad odluči zloupotrijebiti povjerenje. Svi ti primjeri svakako idu u prilog da se poboljša navedena zakonska regulativa, ali da se i same žrtve i njihove obitelji zaštite. Naime, Srđan Mlađan sisački monstrum, dvostruki je ubojica u Sisku i Petrinji, pljačkaš banke i provalnik, pa potom ubojica policajaca na službi, pa ponovo pljačkaš banke u Zagrebu, otmičar cijele obitelji umalo je izmakao najtežoj mogućnoj osudi i kazni dugotrajnom zatvoru zato što je bio maloljetnik. Ako pratimo njegovu genezu onda vidimo da je on u svojoj najranijoj mladosti počeo prije svega sa teškim krađama, pa potom sa malo težim kaznenim djelima, a eksplodirao je 1998. godine sa nepunih 17 godina kada je ubio 16 godišnju Elizabetu Šubić u Petrinji. Tijekom istrage i optuživanja sudionika ovog mučnog posla, zaprepastila je njegova izjava. On je izjavio da nije naišla Elizabeta Šubić koja je imala 16 godina, on bio ubio nekog drugog. Dakle to je bilo 98. godine. Ništa manje nije iznenadio niti njegov stav o seriji zločina koji je počinio u Petrinji i Sisku, dva nasumična ubojstva, jedna ozbiljna prijetnja ubojstvom pljačka banke, on je izjavio da se ne osjeća krivim. Očito da takvom čovjeku nije bilo mjesto u običnom zatvoru u kojem je prikrivajući svoje čudi i emocije zaradio 21 nagradno izlaženje u grad. Potom je ponovio crnu seriju ubojstava kada je u požeškoj kaznionici također dobio izlaz i nakon tog izlaza nije se vratio već je dvadesetprvi po redu odobren izlaz iskoristio da nabavi pištolj, unajmi stan u Zagrebu i opljačka Sisačku banku u Zvonimirovoj ulici u Zagrebu. Na večer kada je shvatio da mu je policija na tragu, ubio je sa tri metka policajca Vranjkovića, držao kao taoce jednu obitelj da bi se kasnije spektakularno predao kamerama i mnogobrojnim novinarima. Naravno da postoje i slični slučajevi kao što je slučaj umirovljenog policajca iz Petrinje Vlastimira Kihalića koji je čuo glas u glavi, koji mu je da sa suprugom treba raspraviti nesuglasice. Zatim mu je taj glas rekao da je nastrijelio pogrešnu osobu, da je trebao ubiti njene prijateljice pa je i to isto učinio, a za posljedicu imamo ne samo mrtve tri žene u Petrinji već šestero djece koje je ostalo bez majki. Ili slučaj Relje iz Rijeke koji je sa svojih 19 godina ubio 14-godišnju susjedu. Zbog tog ubojstva osuđen je na 14 godina robije, psihijatrijski nadzor. Tijekom četiri godine apstinencije i uzornog vladanja liječnici su ga na žalost, loše procijenili i pustili na slobodan vikend. Samo dva dana slobode, nekoliko piva i malo ljepila probudilo je u njemu stari nagon i u nezgodnom trenutku naišla je 12-godišnja djevojčica, otac ju je pronašao zadavljenu i silovanu u obližnjoj šumi uz željezničku prugu. Možemo tu spomenuti i slučaj Roberta Kolara koji je pušten zbog dobrog ponašanja kući na Uskrs i to je odmah čini se, iskoristio za dvostruko silovanje. Zasigurno da ovakvi podaci nisu samo odlika hrvatskog društva, da očigledno svi i u drugim državama imaju monstrume u susjedstvu, no sigurno je da sustav mora biti učinkovit i da mora zaštititi ne samo pojedince nego cijelu društvenu zajednicu. Iz tog razloga svakako podržavamo donošenje ovog zakona uz apel gospođo ministrice, da uvažite prijedlog Kluba zastupnika HSS-a i Udruge za pomoć i prava obiteljima žrtava kriminala i da se uvede obavezna obavijest koja bi se slala žrtvama i njihovim obiteljima kada počinitelj izlazi prijevremeno iz zatvora. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HDSSB-a gospodin Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Poštovane ministrice uvažene, kolegice i kolege zastupnici. Kada je gospodin Kajin govorio o ovim zaista slučajevima koji su ovako uzbudili hrvatsku javnost, onda zaista moram reći da po osobnom mišljenju, a i po mišljenju mojih iz mog ceha, jer dolazim iz medicine, da onaj tko nije ugrozio integritet života nekome da zaista nema smisla postavljati mu lisice na ruke i to prezentirati cijeloj hrvatskoj javnosti putem svih mogućih medija, naslovnica u novinama i udarnih vijesti na televizijskim kućama. Zbog toga smo vidjeli i drugačije slučajeve za koje isto također nema opravdanja, a to su da su privođeni neki dileri droge a da nisu imali lisice na rukama. To su drastični primjeri koji zapravo govore da je nekome bila u ovom prvom slučaju potrebna predstava, predstava u stilu kruha i igara, ovaj puta su to bile ono drugo, igre. U medijima također, a zavisno od davanja informacija od istražnih da kažem organa, nekada su se upotrebljavali inicijali i oni su postali selektivni u novije vrijeme pa onda se nekome objavi puno ime i prezime u tili čas, a nekome se dva-tri i pet dana dokle novine ne provale zapravo puno ime i prezime, stvari drže u obliku inicijala izvršitelja kaznenih djela, odnosno osumnjičenih. Kada je gospođa ministrica govorila o nedostatku mjesta u našim kaznenim, u kaznionicama, odnosno ustanovama zatvorskim, onda znam da je bilo govora još prije nekih godinu dana da u hrvatskim zatvorima nedostaje 1500 mjesta i da je zaista tamo gužva, onda je to povezano sa određenim uvjetima zatvorskim, lošim itd. Rečeno je i to da je za prošlu godinu su odobrena deset puta veća sredstva za zatvorske ustanove, proširivanje, adaptaciju i ostalo, nego što je to bilo ranije. Koliko je meni poznato, govorilo se i u tisku i sa mjesta iz ministarstva, da je bilo namjere izgraditi i graditi nove zatvorske kapacitete. Ako baš moram reći, mislim da je bilo govora o Šibeniku i Drnišu. Drago mi je da je Ministarstvo pravosuđa proširilo kažete sa 100 mjesta kaznionicu u Glini, ali evo jednoga primjera iz da kažem iz moje izborne jedinice, u kojemu osumnjičenici ili pritvorenici i zatvorenici odlaze u zatvor u Požegu iz cijele dakle Brodsko-posavske županije, iako u Slavonskom Brodu postoji županijski sud, postoji istražni odjel, postoji općinski sud, trgovački sud, postoji županijsko državno odvjetništvo, gradsko državno odvjetništvo i svi ostali. Ovdje kada govorimo o tome zatvoru, onda ne govorim o onome što obična percepcija građana, zatvor kao nekakva tabu tema, nego govorim o zatvoru kao i ekonomskoj jedinici, a kada govorim o ekonomskoj jedinici onda sasvim sigurno je to vrlo usko povezano i sa županijom i sa izbornom jedinicom iz koje dolazim. Prema tome, ja bih zamolio ministricu da mi kaže da li još uvijek postoji namjera izgradnje i dakle novih zatvorskih kapaciteta i gdje se to misli u Republici Hrvatskoj graditi? I da li postoji mogućnost da se takva, da kažem sada više ne zatvor, nego jedna ekonomska jedinica instalira, izradi na području Županije brodsko-posavske? Hvala.
Hvala lijepo uvaženom zastupniku. Gospođo ministrice, imate potrebu za? Ne. Na kraju. Hvala lijepo. S raspravom klubova smo završili. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Najprije uvaženi zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora unosi jednu naoko neznatnu korekciju u postupku odlučivanja o prekidu izdržavanja kazne zatvora. Ova korekcija bi trebala onemogućiti da se dogode neželjene situacije koje mogu iritirati javnost, ugroziti žrtvu počinjenog kaznenog djela, članove žrtvine obitelji i širu društvenu zajednicu, iako su takove situacije nastale nakon sasvim zakonite procedure i odluke o prekidu. Sam institut prekida izdržavanja kazne zakon predviđa iz sasvim humanih i opravdanih razloga koje ne treba dovoditi u pitanje, ali postupak primjene i odlučivanja treba precizirati i sagledati tako da bi se onemogućile manjkave i pogrešne odluke, te eventualne zloupotrebe ili da bi se barem svele na najmanju moguću mjeru. Izmjene i dopune zakona od 13. srpnja 2007. išle su u istom pravcu, ali su očito bile nedostatne. Uvođenje dvostupnosti u odlučivanju o molbi za prekid kazne, tj. mogućnost žalbe na odluku suca izvršenja koja je bitni dio predložene izmjene, uvodi u postupak odlučivanja kada je žalba podnesena još dva čimbenika, tj. Državno odvjetništvo prema mjestu izvršenja kazne i Sudsko vijeće koje odlučuje o žalbi te je time ispravnost odluke sigurno povećana, a da nije predugo odgođena i time postala besmislena jer su rokovi za žalbu i odluku Sudskog vijeća o tri dana. Nije beznačajna ni izmjena da sudac izvršenja koji donosi prvostupanjsku odluku umjesto dosadašnjeg mišljenja kaznionice prema ovom zakonskom prijedlogu mora za donošenje odluke pribaviti izvješće o tijeku izvršavanja kazne, što njegovu odluku sigurno čini utemeljenijom i ozbiljnijom. Dakle da zaključim, ja ću glasati za ovaj Prijedlog zakona jer mislim da on poboljšava ukupan sudski, odnosno zatvorski sustav i sustav izvršenja kazne.
Hvala lijepo. Za riječ se dalje javio uvaženi zastupnik Vladimir Ivković. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice. S obzirom da je već puno rečeno o ovom Zakonu, htio bih ukazati na jednu još bitnu dobru točku koja je u ovom malom, rekli bi slovima malom, ali značenjem dosta velikom s obzirom na djela i ono što se u zadnje vrijeme u praksi događalo kao poremećaji baš u tom dijelu izdržavanja kazne, a to je da osim što se uvodi dvostupnost i na taj način se omogućava ustavno pravo i temeljno pravo zatvoreniku, štiti se žrtva, ali ono što je tu bitnije to je da se u drugom stupnju kroz odlučivanje Vijeća sprječava pogrešna diskrecijska ocjena. Dakle, s obzirom da u drugom stupnju imamo mogućnost da stvarno kroz Vijeće koje o tome odlučuje, pa svi akteri koji mogu ukazati na one koji imaju pravo žalbe mogu iznijeti svoje argumente, a u Sudskom vijeću se onda to diskrecijska ocjena svodi na odluku više njih, i na taj način nas štiti od buduće pogrešne odluke, odnosno vjerojatnosti od pogrešne odluke. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje se za riječ javio uvaženi zastupnik Ivo Grbić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, uvažena gospođo ministrice. U dosadašnjem važećem Zakonu o izvršavanju kazne zatvora s jedne strane taksativno su propisani specifični i rekao bih vrlo strogi razlozi za prekid izdržavanja kazne zatvora, dok je s druge strane sam postupak odobravanja prekida izdržavanja kazne zatvora prepušten u nadležnost suca izvršenja koji donosi rješenje o prekidu bez mogućnosti žalbe. Upravo Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora ispravlja ovu rekao bih anomaliju i daje mogućnosti dvostupnosti u odlučivanju o molbi zatvorenika za prekid izdržavanja kazne čime se zaštićuje ne samo zatvorenik, već i žrtva počinjenog kaznenog djela i obitelji žrtava, kao i šira društvena zajednica. U drugom stupnju u žalbi odlučuje Sudsko vijeće u čijoj je nadležnosti odlučivanje u drugom stupnju, u postupku izvršenja kazne zatvora. Zbog navedenog podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora po kratkom postupku. Hvala.
Hvala lijepo. Želim vas samo obavijestiti da je sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnog reda. I zadnja prijava za raspravu je uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ja bih uvodno htio istaknuti dakako kao i moji prethodnici da ovaj propis, zakon, izmjene i dopune apsolutno treba poduprijeti i one se u cijelosti odnose na kazneno pravni institut prekida izvršenja kazne zatvora. Točnije na postupak i način odobrenja prekida naravno kada su za to ispunjene sve zakonske pretpostavke. Zakonske novine ili novina koja se unosi u kazneno pravni sustav uistinu se temelje na načelima zaštite i žrtve i obitelji koja trpi počinjenim kaznenim djelom, ali i na načelu pravičnosti i svrsishodnosti izricanja zatvorskih kazni pogotovo za najteže oblike kaznenih djela koje prepoznajemo i kao načelo zaštite prihvaćenih vrijednosti društvene zajednice, društva u cjelini tzv. društvenim pravilima. Same izmjene i dopune ovog propisa ne redefiniraju pojmovno prekid izdržavanja kazne zatvora. On i nadalje po svojoj zakonskoj definiciji ostaje dakle privremeno otpuštanje zatvorenika iz kaznionice odnosno zatvora a za koje vrijeme izvršavanje kazne zatvora ne teče. I razlozi …/Govornik je isključen, pa ponovo uključen./… Šta od početka nije bilo uključeno? [[Upadica: Ne.]] Ljudi. Ima li potrebe da ponovim ili ću nastavit gdje sam stao? … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala. Hvala kolege. Dakle, razlozi zbog kojih se može odobriti prekid i nadalje ostaju isti i u kratkim crtama svedeni su na četiri osnovna. Dakle razlozi zdravstvene prirode odnosno teška i akutna oboljenja uz nemogućnost adekvatnog liječenja u sklopu zdravstvene zaštite zatvorskog sustava, smrtni slučaj, teška bolest, obavljanje i dovršetak neodgodivih radova, pogotovo izazvanih elementarnim nepogodama. A naravno i slučajevima ranog stanja ili neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti Republike Hrvatske. Svakako treba istaknuti da dosadašnja zakonska rješenja su propisivala da rješenja o prekidu donosi sudac izvršenja. I naravno, a imali smo to prilike u biti čuti i dosada, u dosadašnjim raspravama, ali nije postojala mogućnost podnošenja žalbe na doneseno rješenje što se u praksi pokazalo kao nedovoljno kvalitetno rješenje i manjkavo rješenje. Odluke suca izvršenja dakle nisu se mogle u postupovnom smislu u žalbenom postupku podleći kontroli niti zakonitosti niti osnovanosti. Zato apsolutno treba poduprijeti predloženo rješenje koje omogućava podnošenje žalbe ne samo zatvoreniku već i nadležnom državnom odvjetništvu. Propisan je dakako i rok od tri dana i vrlo je bitno naglasiti da žalba ima suspenzivni karakter. Ona zadržava izvršenje rješenja a o istoj odlučuje sudsko vijeće, dakle vanraspravno vijeće, sudsko vanraspravno vijeće. I tu je određen rok od tri dana dakle, vrlo su određeni kratki rokovi što podrazumijeva da ne postoji mogućnost odugovlačenja ili proteka puno vremena od prvostupanjske odluke do konačne odnosno pravomoćne odluke. Dakako, rješenje koje isto tako treba apsolutno prihvatiti. U samom postupku treba podržati i odredbu koja daje dakle veću ulogu i nadležnost državnom odvjetništvu koje mora biti obaviješteno o prvostupanjskom rješenju. Samo rješenje mu mora biti dostavljeno u zakonskom roku što mu dakako jača procesnu poziciju kao ovlašteniku prava na podnošenje žalbe. Shodno svemu izloženom dakako ovaj zakon u predočenom obliku treba i prihvatiti. I na samom kraju dopustite mi, jer mi se čini nakon ovih rasprava neobično važnim pročitati i odredbu članka 2. Zakona o izvršavanju kazne zatvora koji nam daje odgovor na pitanje što je to zapravo svrha izvršenja kazne zatvora. Dakle, glavna svrha izvršenja kazne zatvora jest uz čovječno postupanje i poštovanje dostojanstva osobe koja se nalazi na izdržavanju kazne zatvora, njegovo osposobljavanje za život na slobodi u skladu sa zakonom i naravno društvenim pravilima. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa ministrica Ana Lovrin, zaključno. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Pa evo, prije svega ja želim zahvaliti svima koji su aktivno sudjelovali u raspravi o ovoj izuzetno važnoj temi. Zahvaljujem na tome. Pozivam vas da podržite ovaj zakon jer je on prije svega predložen u cilju zaštite žrtava, njihovih obitelji i šire društvene zajednice. Ono što sam još dužna reći na kraju, radi pojašnjenja, naravno da se planiraju daljnje investicije u smještaj i kapacitete u zatvorima. U proračunu ministarstvo je predložilo proračunom za 2008. udvostručenje iznosa u odnosu na proteklu godinu. Pa onda evo, sukladno mogućnosti proračuna od milijun kuna u negdje 2006., sada smo na preko 20 milijuna kuna. Tu se naravno dalje vrše pripreme za izgradnju zatvora u Šibeniku, za proširenje kapaciteta još jedne zgrade u Glini sa 240 mjesta, sa dogradnjom zatvora u Zagrebu u Remetincu. I svakako za uređenje zatvorske bolnice koja je također u lošem stanju. Što se tiče dovođenja pritvorenika i ja zaista se slažem da je to koji puta neprimjereno. Međutim, to se uređuje podzakonskim aktom. I složila bih se da treba, naime postoji stroga odredba ako je se, je zapriječena, ako se privodi radi kaznenog djela za koje je zapriječena stroža kazna zatvora preko pet godina, da onda se automatski stavljaju lisice. Dakle, svakako bi trebalo procjenjivati ugroženost i opasnost i same osobe koja se privodi i koliko je sklona nasilju. Evo, još jedanputa zahvaljujem na raspravi i molim vas da podržite ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa.
Oprostite gospodine predsjedniče, ako smijem jednu rečenicu jer je važna izuzetno.
Da, izvolite.
Izuzetno i da se osvrnem na prijedlog iz rasprave. Također o tome da se po izlasku iz zatvora odnosno puštanju privremenom ili prekidu, da se obavijesti lokalna policija. I obitelj, lokalna policija se obavještava radi sigurnosti. A mislim da je moguće intervenirati podzakonskim aktom da se o tome obavijeste i žrtve i obitelji žrtava. I također sam zaboravila reć' da prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo zbog boljeg nomotehničkog uređenja. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Hitni je bio postupak. P.Z. br. 6. Rasprava je zaključena. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova usvojen ovaj zakon.
Prelazimo na 9. točku dnevnog reda. 9. a) Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2007. godinu, b)Izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu, c)Izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu, posebni dio – službena tajna Od predsjednika Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost dobio sam obavijest kojom odbor predlaže skidanje oznake tajnosti sa posebnog dijela izvješća o obavljenim revizijama poslovanja za 2006. godinu. Želi li predsjednik odbora obrazložiti, ili ćemo ovaj prijedlog staviti na glasovanje? Hvala. Kvorum? Hvala. Imamo kvorum. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost predlaže skidanje oznake tajnosti sa posebnog dijela izvješća o obavljenim revizijama poslovanja za 2006. godinu. Tko je za prijedlog odbora? Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Nema. Suzdržan? Nema. Utvrđujem da je prijedlog prihvaćen. Dakle, prešli smo na 9. točku Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2007., obavljenim revizijama za 2006. i obavljenim revizijama posebni dio. Službenu tajnu smo skinuli. Sukladno članku 11. Zakona o državnoj reviziji Državni ured za reviziju dostavio je navedena izvješća. Materijal i CD za točke A) i B) primili ste u pretince, a materijal za točku C) primili ste osobno. Utvrđuje se da je taj prijedlog prihvaćen. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti izvješća? Da. Gospođa Šima Krasić glavni državni revizor. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, cijenjene dame i gospodo. Evo trinaesti put se pojavljujemo pred ovim Visokim domom, znači 13. izvješće. Državni ured za reviziju je u obvezi svake godine podnijeti izvješće o svom radu, izvješće o obavljenim revizijama do kraja godine za prethodnu godinu. Danas raspravljamo o izvješću o radu za 2007. godinu, izvješću o obavljenim revizijama za 2006. Za obavljanje poslova ureda donosi se godišnji program i plan rada. Kod izrade godišnjeg programa i plana rada za 2007. godinu za izbor subjekata revizije primjenjivani su slijedeći kriteriji, zakonska obveza revizija, nepovoljna mišljenja o financijskim izvještajima i poslovanju izrađena u prethodnoj reviziji, materijalna značajnost subjekta revizije, broj podnesenih prijava, zahtjeva, zamolbi za provedbu revizije po pojedinom subjektu te prikupljeni podaci od drugih institucija i javnih medija. Prema odredbama zakona obvezno godišnje obavlja se revizija državnog proračuna, fondova odnosno zavoda na državnoj razini te proračuna lokalnih jedinica. Sve druge revizije obavljaju se u skladu s godišnjim programom rada ureda koji se donosi svake godine. Revizije se provode prema međunarodnim standardima … [[Govornik se ne razumije.]] Bez obzira na vrstu revizije ciljevi revizije bili su provjeriti istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja, provjeriti ostvarenje prihoda, primitaka i izvršenje rashoda … [[Govornik se ne razumije.]] te namjensko trošenje sredstava kako je određeno državnim proračunom, proračunima lokalnih jedinica i financijskim planovima te drugim propisima, provjeriti financijske i druge transakcije u smislu zakonskog korištenja sredstava, provjeriti primjenu zakonskih i drugih propisa vezanih uz organizaciju, financijsko i računovodstvo poslovanje te revizijskim postupcima obuhvatiti poslovanje subjekata. Revizijskim postupcima obuhvaćeni su financijski izvještaji poslovanja subjekata kako bi se utvrdilo iskazuju li financijski izvještaji istinito i objektivno financijski položaj i rezultate financijske aktivnosti te je li poslovanje obavljeno u skladu s propisima. U reviziji su obuhvaćena slijedeća područja: djelokrug rada i unutarnje ustrojstvo subjekta s osvrtom na organizaciju i obavljanje poslova unutarnjeg nadzora odnosno unutarnje revizije, računovodstveno poslovanje te prihodi i rashodi kod kojih je posebna pozornost usmjerena na proces planiranja i trošenja sredstava. Revizijom se provjere učinkovitost, ekonomičnost trošenja javnih sredstava. Posebna pozornost usmjerena je na postupke nabave i primjenu propisa o javnoj nabavi. Izvješće o radu ureda za 2007. godinu sadrži informacije o provedbi godišnjeg programa rada, o broju obavljenih revizija. Popisane su osnovne značajke proračunskog sustava i sustava nadzora nad proračunskim sredstvima te postupci i metode revizije. U izvješću se daje sažetak nalaza i preporuka obavljenih revizija s pregledom danih mišljenja. Daju se i podaci o praćenju izvršenih i danih naloga i preporuka iz prethodnih revizija. Osim podataka o obavljenim revizijama u izvješću se daju i podaci o financijskom poslovanju ureda uz osvrt na međunarodnu suradnju te realizaciju strateškog plana razvoja ureda, popisani su i poslovi iz djelokruga unutarnje revizije koji su obavljani u proteklom izvještajnom razdoblju. U ovom izvještajnom razdoblju od 1. listopada 2006. do 30. rujna 2007. ured je obavio 795 revizija od čega su 556 revizija financijski izvještaji i poslovanja a uvid u proračun i financijski izvještaj obavljen je za 237 lokalnih jedinica. Obavljene su dvije revizije učinkovitosti, projekt pravosudne akademije i centra za stručno osposobljavanje i usavršavanje službenika te naplata i raspodjela prihoda od boravišne pristojbe u turističkim zajednicama. Revizija financijskih izvještaja poslovanja ukupno 556 subjekata obavljena je za državni proračun i 32 korisnika proračuna, 339 lokalnih jedinica, 7 nacionalnih parkova, 9 studentskih centara, 13 županijskih uprava za ceste, 21 drugi korisnik proračunskih sredstava što se odnosi na staračke domove, neke socijalne ustanove i tako. 53 trgovačka društva u većinskom vlasništvu države i lokalnih jedinica, 7 zračnih luka, 10 neprofitnih organizacija, 50 turističkih zajednica, 11 lučkih uprava te tri projekta. Od navedenog broja obavljenih revizija financijski izvještaj poslovanja četiri revizije obavljane su u okviru ciljnih projekta po propisanim procedurama, testiranjem priručnika i smjernica za rad državnih revizora Europske unije uz primjenu novih informatičkih alata. Isti postupak primijenjen je i na provedbi dvije revizije učinkovitosti. Revidirana su ukupna javna sredstva u iznosu od 135,9 milijardi kuna. A od toga 128,3 milijarde ili 84% odnosi se na proračunska sredstva državnog i lokalnih proračuna. U okviru proračunskih sredstava prihodi državnog proračuna 100, iznose 107,7 milijardi kuna. Ili 84%. Prihodi Grada Zagreba 6 i pol milijardi kuna ili 5% od ukupnih proračunskih sredstava dok prihodi svih drugih lokalnih jedinica iznose 14 milijardi kuna ili 11% sredstava. Osim proračunskih sredstava revizijskim postupcima obuhvaćena su i druga javna sredstva u iznosu od 7,6 milijardi kuna. Odnose se na prihode revidiranih javnih i komunalnih društava te neprofitnih organizacija. Uz porezne prihode vrijednosno najznačajniji … [[Govornica se ne razumije.]] Državnog proračuna … [[Govornica se ne razumije.]] su doprinosi, mirovinsko, zdravstvenog osiguranja i zapošljavanja. U 2006. godini doprinos za zdravstveno osiguranje ostvaren je sa 15,4 milijarde kuna. Doprinos za mirovinsko 16,9, a za zapošljavanje 1,5 milijardi kuna. Rashodi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje iznose 18,4 milijarde kuna a nedostatna sredstva od dvije i pol milijarde kuna nadoknađene su iz drugih prihoda proračuna. Rashodi Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje iznosili su 25,5 milijardi kuna a nedostatna sredstva od 8,2 milijarde nadoknađena su iz ostalih proračunskih prihoda. Za isplate mirovina izdvojeno je 24,8 milijardi kuna odnosno 32,3% sredstava više od prikupljenih doprinosa. Prihodi grada Zagreba i drugih lokalnih jedinica ostvareni su za 2,6 milijardi kuna više nego u prethodnoj godini. O obavljenim revizijama sastavlja se izvješće s nalazima i preporukama te mišljenja o poslovanju i financijskim izvještajima revidiranog subjekta. Sva izvješća dostavljena su zakonskim predstavnicima, vijećima i skupštinama lokalnih jedinica kako bi se po njima mogle poduzimati određene radnje i otkloniti uočene nepravilnosti odnosno poduzeti određene mjere. U dostavljeno izvješće od zakonskog predstavnika revidiranog subjekta traži se da u roku 60 dana izvijesti Državni ured za reviziju o poduzetim radnjama i mjerama kako bi se moglo prije poduzeti neke mjere, prije početka sljedeće revizije jer se običavalo ranije počimati sa novom revizijom. Zakonom o državnoj reviziji propisana su: ovlasti Ureda koje su usklađene s međunarodnim standardima, smjernicama Europske unije i s dobrom praksom drugih europskih zemalja. Ured nema ovlasti poduzimati neke kaznene mjere. To obavljaju druge ovlaštene institucije. Međutim ovdje treba naglasiti da smo mi u ovom vremenu korektno surađivali sa svim institucijama; Državnim odvjetništvom, MUP-om i Hrvatskim fondom za privatizaciju kao i ostalim institucijama u 203 predmeta prošle godine. Obavljanjem revizije proteklo izvještajno razdoblje Ured je subjektima revidiranja dao ukupno 2 tisuće 732 naloga i preporuka što je 12,9% manje u odnosu na prethodnu godinu. U prethodnoj reviziji je dano 3 tisuće 136 naloga i preporuka od čega je tisuću 962 ili 62,6% izvršeno. A za neizvršene naloge ponovljen je zahtjev za njihovo izvršavanje. Osim objektivnog utvrđivanja činjenica o poslovanju subjekata te davanja naloga i preporuka za poboljšanje poslovanja zadaća Ureda je izvijestiti Hrvatski sabor i javnost odnosno predstavnička tijela jedinica lokalne o način u raspolaganja javnim sredstvima. Podaci prikupljeni tijekom revizije službena su tajna sve dok se izvješća ne dostave Hrvatskom saboru a na lokalnoj razini predstavničkim tijelima kada postaju dostupni javnosti. Nakon rasprave u Hrvatskom saboru izvješća su dostupna javnosti putem stranica Ureda. Izvješće o obavljenim revizijama koje je dostavljeno ovom Visokom domu ima 804 stranice i predstavlja sažetak cjelovitih izvješća što su ih sastavili ovlašteni državni revizori. Iako su naša izvješća sačinjena negdje na oko 18 tisuća stranica. Sažetak izvješća o obavljenoj reviziji sastoji se od 3 dijela, mišljenja, općih podataka, naloga i preporuka. U skladu s revizijskim standardima i prema uobičajenoj praksi institucija Državne revizije na temelju utvrđenih činjenica izražava mišljenja o financijskim izvještajima o poslovanju revidiranog subjekta. Razlikuju se 4 vrste mišljenja. Bezuvjetno kada nisu utvrđene značajne nepravilnosti. Uvjetno kada su utvrđene manje nepravilnosti koje nisu značajne za razumijevanje financijskih izvještaja odnosno ne utječu na značajno, na poslovanje revidiranih subjekata. Nepovoljno kada se utječe na značajne nepravilnosti te suzdržano kada nema dovoljno podataka i ne raspolažemo da se može dati uopće izraziti mišljenje. … [[Govornica se ne razumije.]] se događa u slučajevima da nema dokumentacije, da se ne vodi knjigovodstvo i tako dalje. Mi u ovom slučaju, u ovo izvještajno razdoblje nismo imali takvog mišljenja. U ovom izvještajnom razdoblju za financijski izvještaj poslovanja 91 ili 16,4% revidiranih subjekata dobili su bezuvjetno mišljenje. Za 10 ili 1,8 nepovoljno dok su sve druge institucije odnosno revidirani subjekti odnosno njih 455 ili 81,8% dobili uvjetna mišljenja. Povećan je broj subjekata kojih se revizija obavlja svake godine za koje je izraženo bezuvjetno mišljenje, a smanjen je broj subjekata s nepovoljnim. Učinak revizije vidljiv je i kroz pozitivne pomake u vođenju poslovnih knjiga, čuvanje i korištenje javne imovine, trošenju i racionalnijem gospodarenju javnim sredstvima. Dio izvješća u kojem se opisuju opći podaci odnosi se na osnovne funkcije i pokazatelje revidiranih subjekata a u nalazima i preporukama se u skraćenom obliku navode značajnije nepravilnosti u njihovom poslovanju te daju nalozi i preporuke Ureda. Nakon ovih okvirnih podataka o Uredu, o broju i vrsti revizija sad ću nešto … [[Govornica se ne razumije.]] reći o nepravilnostima koje su se pojavljivale u ovom izvještajnom razdoblju. Najčešće nepravilnosti odnose se na računovodstveno poslovanje, planiranje trošenja sredstava, postupke javne nabave, na funkcioniranje unutrašnjih kontrola. Ovdje moram reći da se sustavi unutarnjih kontrola jako brzo razvijaju. Da već 4 godine su napravljene, doneseni su svi propisi. Edukacija uglavnom traje još uvijek, a određene institucije već i rade po tim propisima. Tako da u narednom razdoblju očekujemo da će te unutarnje sustave i unutarnja kontrola i unutarnja revizija značajnije raditi pa će biti vjerojatno i manje nepravilnosti i manje … [[Govornica se ne razumije.]] Najčešće nepravilnosti u računovodstvenom poslovanju odnose se na popis imovine, obveze i potraživanja. Propisi nisu cjeloviti. Nije usklađeno knjigovodstveno i stvarno stanje. Pogrešno evidentiranje pojedinih prihoda i rashoda, evidentiranje rashoda u vrijeme plaćanja umjesto u vrijeme nastanka obveza. To je već zakon promijenio ima nekoliko godina međutim još uvijek svi subjekti to nisu primijenili. Mi se nadamo da ćemo u narednom razdoblju to provesti. Pojedine formalne greške, vođenje pomoćnih evidencija, knjiženja na pogrešnim računima i slično raspravljaju se sa subjektima revizije i ispravljaju još u tijeku revizije. Nepravilnost u dijelu prihoda i primitaka, te rashoda i izdataka najčešće se odnose na nerealno planiranje ili izvršavanje rashoda u skladu sa financijskim planom. Ovdje moram naglasiti na velika potraživanja kod jedinica lokalne samouprave. Tu uvijek dajemo naloge da se naprave planovi naplate itd. da se poboljšaju. S tim više što naše podatke o tim naplatama dostavljamo i Ministarstvu financija koje u slučajevima određenim koriste te podatke, ako treba nekakve dotacije tako da koriste se tim podacima. Ured je upozoravao na nedostatnu kontrolu prenesenih odnosno transferiranih sredstava proračunskim i drugim korisnicima stoga smo mi već sada u ovom razdoblju poslije ovog slanja izvješća obuhvatili neke proračunske korisnike. Uhvatili smo negdje stotinjak škola, instituta, đačkih domova da vidimo i ta transferirana sredstva kako se koriste itd. što ćemo u slijedećem razdoblju izvijestiti o tome. Određene nepravilnosti odnose se i na provedbu postupaka javne nabave. Procjenjuje se da je u javnoj nabavi u revidiranom razdoblju utrošeno preko 35 milijardi kuna javnih sredstava, sredstava trgovačkih društava i javnih ustanova u vlasništvu države i lokalnih jedinica. Revizijom su obuhvaćena sredstva za javne nabave u iznosu 24,5 milijardi kuna ili 18% ukupnih sredstava. Ova sredstva odnose se na korisnike državnog proračuna 9,6 milijardi, a od toga 3,6 milijardi na lijekove ono što mi uvijek govorimo ponavljamo svake godine. Na lokalne jedinice 6,2 milijarde, dok se ostalo odnosi na sve ostale subjekte. Još se postupci javne nabave već desetak godina ne provode prema propisanim pravilima, pa se u tom smislu razvila i odgovarajuća praksa. Još uvijek se pojavljuju nepravilnosti u tom području bilo da se radi o propustima u pojedinim postupcima ili se radi o nabavi bez primjene odredbi zakona. Važno je naglasiti da se revizijom provjeravaju postupci nabave od planiranja do realizacije. Osim Zakona o javnoj nabavi na nabavu se primjenjuju i odredbe Zakona o obveznim odnosima, a pojedina pitanjima regulirana su i Zakonom o proračunu, odnosno Zakonom o izvršavanju proračuna. Najčešće nepravilnosti uočene su kod donošenja plana nabave koji mora biti usuglašen s financijskim planom, kod ustrojavanja i vođenja propisanih evidencija o nabavi i u zaključenim ugovorima, imenovanje povjerenstava za provedbu postupka nabave, dijeljenju istovrsne nabave tijekom godine kako bi se nabava obavljala prema uredbi, a ne prema zakonu, ograničeno obavljanje itd. Revizijom je utvrđeno da je značajan dio nabave 1,7 milijardi kuna ili 7,1% ukupnih sredstava obavljan primjenom članka 6. Članak 6. je dao izuzeće kada se može nabavljati, u kojim situacijama direktnom nabavom itd. koje … [[Govornik se ne razumije.]] Isto tako je utvrđeno da u svim subjektima da je 592,8 milijuna kuna ili 2,4% sredstava utrošeno bez postupaka javne nabave. Na lokalnim razinama za manji broj jedinica utvrđene su nepravilnosti kod razduživanja jer nisu pribavljene suglasnosti za zaduživanje. Prekoračena je propisana stopa u visini zaduživanja, a u pojedinim slučajevima obavljeno je robno zaduživanje koje je po našim tim propisima nije dozvoljeno. Naprave se neki radovi pa se oni otplaćuju na nekoliko godina itd. Broj nepravilnosti i njihova učestalost pojavljivanja u poslovanju i financijskim izvještajima revidirani subjekt upućuje na potrebu još jačeg uspostavljanja sustava unutarnjih kontrola koji je uveden normativno i sve, a ured u svakom svom izvješću upozorava na tu situaciju i na potrebu ustrojavanja unutarnjih financijskih kontrola, a time i unutarnje revizije, donošenja raznih procedura, priručnika i ostalih uputa koje evo. Sutra imamo jedan seminar zajednički sa unutarnjim revizorima pa pokušavamo i mi jer smo malo stariji od njih, već radimo 14 godina, a oni 4, 5 godina pa ćemo možda zajedničkim snagama još više na tome napraviti. Gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, u ovom kratkom izlaganju željela sam skrenuti pozornost na ured, njegove ovlasti, zadaće, način obavljanja revizije, te na najčešće nepravilnosti koje se pojavljuju kod revidiranih subjekata. Sve opisane poslove tijekom protekle godine ured je obavio sa 286 zaposlenika, od toga 227 ovlaštenih državnih revizora. Pravilnikom o unutarnjem redu mi imamo pravo zaposliti 301 zaposlenika, ali kako se revizori vrlo teško nalaze gotovo mi primamo vježbenike u pravilu i za jedno tri godine do pet postaju izvrsni revizori i to činimo i dalje. U nastavku ću ukratko programske zadatke ureda za narednu godinu. U skladu sa Zakonom o državnoj reviziji, strateškim planom i programom rada određeni su poslovi i zadaci u narednom izvještajnom razdoblju. Prvo, redovito obavljati revizije, financijski izvještaj poslovanja u skladu sa zakonskim odredbama. Posebne aktivnosti usmjeriti na revizije učinkovitosti, trošenja javnih sredstava, provoditi mjere i aktivnosti predviđene akcijskim planom suzbijanja korupcije koji je usklađen sa Nacionalnim programom suzbijanja korupcije od 2006. do 2008. Mi imamo i svoj plan usklađen sa Vladinim planom i provodimo u tom dijelu provodimo taj dio antikorupcijske aktivnosti. Provoditi kontinuiranu izobrazbu državnih revizora na stručnim seminarima kako bi bili što spremniji i stručniji za provedbu najsloženijih revizija i obavljali posao poštujući i kodeks profesionalne etike državnih revizora. Posebnu pažnju u ovom vremenu moramo posvetiti timskom radu. Reviziji obavljaju, rade u timovima a kako mi imamo mogućnost zapošljavanja pored pravnika i ekonomista i druge struke to već pokušavamo na neki način da onda bude sveobuhvatnija revizija ovisi o subjektu revizije. I nadalje razvijati i uspostavljati suradnju s mnogobrojnim državnim revizijskim institucijama u okviru europske i međunarodne suradnje, te surađivati sa zemljama koje imaju srodne revizijske sustave. Time ne samo da se poboljšava kvaliteta rada državnih revizija već se pridonosi daljnjem razvoju međunarodnih odnosa. Nastaviti stalni proces modernizacije informacijskog sustava i njegovog povezivanja s drugim informacijskim sustavima javnog sektora na državnim lokalnim razinama. Mi smo sada u probnoj situaciji jer imamo svoj sustav. Pokušavamo revizije obavljati, prve, jedno dvadesetak revizija primjenjujući nove alate i oni sustavi koji su nam kompatibilni bit će nam puno jednostavnije obavljati reviziju jer možemo mnoge podatke sami koristiti umjesto da ih tražimo kao dosadašnje. U okviru procesa uključivanja Republike Hrvatske u europske integracije izvršavati međunarodne obveze i nastojati sudjelovati u zajedničkim projektima što i dalje činimo. Neovisnost i javnost rada ureda i nadalje mora biti prisutno u poslovanju objavom na web stranicama ureda osigurati da sva izvješća budu dostupna javnosti. Time se zadovoljava jedno od osnovnih načela – načelo javnosti rada ureda. I na koncu istaknula bih da je sredinom 2007. godine završen fining projekt kojeg je kroz program CARDS financirala Europska komisija u visini od 2 milijuna eura. Projekt je ocijenjen od Europske unije kao uspješan. Provodio se u suradnji sa Državnom revizijom Velike Britanije i njegovom provedbom u trajanju od 30 mjeseci. Naši revizori su osposobljeni za sve vrste revizija koje do sada nismo obavljali pa i za revizije projekata korištenih sredstava iz europskih fondova i europskih banaka. Ja zahvaljujem na suradnji. Ovdje sam da mogu dati na sve vaše odgovore, pitanja itd. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo državna revizorice. Peti puta s ove govornice u ime kluba Hrvatske narodne stranke sa zadovoljstvom želim izreći sve pohvale ovom izvješću, odnosno cijelom Uredu državne revizije. Ne samo zbog samog izvješća koje smo dobili nego zbog doista ozbiljnog pristupa i ovom poslu, a svaki puta ističem nije ovo izvješće jedno od … dijela točnosti podataka o fiskalnim kapacitetima i stanjima proračuna, svih korisnika proračuna u Republici Hrvatskoj i uvijek se druga tijela državne vlasti na to ljute, ali ponavljam da nema ovog izvješća Državne revizije mi u Parlamentu ne bi mogli imati dostupne toliko široki izvor podataka o proračunima naših općina, gradova i županija koji nam često mogu koristiti prilikom rasprava i predlaganja zakonskih projekata. Prema ovom izvješću u 2006. pregledano je 556 subjekata. 91 njih, 16,5% dobilo je bezuvjetnu ocjenu, dakle odličan. 455 ili čak 81,8% uvjetnu ocjenu, 10 nepovoljno i suzdržanih mišljenja nije bilo. Vrijednost kojim su raspolagani, pregledani, nadzirani ili kontrolirani subjekti je 135 milijardi javnih sredstava. Dakle ogromna količina novca koja premašuje državni proračun Republike Hrvatske i za prošlu, a vjerojatno i za ovu godinu. Što pokazuju podaci koje nam je Državna revizija dala? Od 128 milijardi proračunskih sredstava svih općina, gradova, županija i države, 84% otpada na državni proračun, 5% na Grad Zagreb i 11% na sve općine, gradove i županije. To znači da od jedne kune javnih davanja građana Republike Hrvatske 84 lipe ide državi, 11 lipa za sve gradove, sve općine i sve županije i 5 lipa u Zagrebu za Zagreb. Što je bezuvjetno mišljenje, odnosno uvjetno mišljenje Državne revizije? Kada se količina i značaj nepravilnosti ne prelazi po njima dozvoljenu granicu, a nepovoljno mišljenje daje se ili izražava se kada su utvrđene nepravilnosti u financijskim izvještajima i poslovanju tako značajne da uvjetno mišljenje ne bi bilo odgovarajuće, izražavanjem takvog mišljenja ukazuje se da financijski izvještaji nisu točni, a poslovanje u značajnom dijelu nije obavljeno u skladu sa zakonima i drugim propisima. Zbog toga je klub Hrvatske narodne stranke i ove godine Saboru predložio donošenje prilikom usvajanja ovog izvješća iz dva zaključka. Prvo da svi oni koji su dobili nepovoljno mišljenje se nalazi sa nepovoljnim mišljenjem se dostave Državnom odvjetništvu i drugo, za Državno odvjetništvo u roku 6 mjeseci Sabor izvijesti o poduzetim radnjama, a u cilju informiranja o tome što je poduzeto glede tih nalaza. Naime godinama je bila praksa da se Državno odvjetništvo dostavljala kompletno izvješće i nikada Sabor nije imao povratnu informaciju o poduzetom. Po prvi puta prošle godine je Sabor prihvatio takve zaključke i ako se sjećate nakon poticaja i podsjećanja Državno odvjetništvo, doista je Državno odvjetništvo Saboru podnijelo izvješće o poduzetim radnjama za devet nepovoljnih mišljenja koliko ih je bilo u prošloj godini, na razmatranju a odnosile su se na 2005. Iz tog izvješća se je vidjelo da su i Državno odvjetništvo i Državna revizija došli otprilike do istih saznanja, spoznaja ili da su se našli u ocjeni stanja koje je proizlazilo iz nalaza Državne revizije. Mi dakle i ovaj puta predlažemo isto postupanje i to naprosto stoga što je previše truda ljudskih resursa i novaca utrošeno na rad Ureda državne revizije i na revizore, a da bi sve završilo samo time da Sabor prihvati njihovo izvješće. Ta povratna informacija od Državnog odvjetništva za one koji nikako nisu dobili prolaznu ocjenu, je izuzetno bitna i značajna jer time dajemo po meni kao Parlament i dodani značaj samom poslu državne revizije, samoj instituciji i na neki način zapravo pokazujemo koliko je značajno to da je i na poticaj Državne revizije taj unutarnji nadzor od prije četiri godine nakon donošenja potrebnih zakona sve jači, a iz izvješća je vidljivo da upravo jačanjem unutarnjeg nadzora Državna revizija je zadovoljna. Međutim, takav naš prijedlog nikako ne znači i potpunu amnestiju za onih 455 uvjetnih mišljenja, jer i tamo je očito bilo nekih stvari kojima su trebali raspravljati ili predstavnička tijela lokalne (regionalne) samouprave ili upravna ili nadzorna tijela institucija tvrtki, ustanova, fondova, zavoda pa po meni i Vlada Republike Hrvatske, da se vidi koji su to razlozi, zašto se neka tijela državne vlasti iz godine u godinu ponavljaju u kategoriji uvjetnih mišljenja. Iz podataka i zaključaka kod korisnika državnog proračuna navedeno je da su najčešće nepravilnosti kod plana nabave ili nije donijet ili je nepotpun, da pri nabavi istovrsnih roba, radova i usluga u vrijednosti iznad 200 tisuća kuna se primjenjuju propisi iz uredbe, a koji vrijedi do 200 tisuća, da se kod odabira ponuditelja po kriteriju najniže cijene pojedini subjekti nisu odabirali ponuditelja koji je ponudio najnižu cijenu. Dakle očito je, još uvijek imamo problem sa primjenom Zakona o javnoj nabavi. Pojedini proračunski korisnici ne vode propisane evidencije o javnoj nabavi ili evidencije nisu cjelovite. Rashodi za nabavu lijekova, ortopedskih pomagala i cjepiva putem Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i cijena lijekova i način njihove kupnje i zakon i pravilnik koji to područje regulira, ako pročitate konstatacije ovogodišnjeg izvješća one su gotovo identične što je pisalo i u prošloj godini. Ja ne mogu razumjeti zašto nam se iz godine u godinu ponavlja priča da Državna revizija upozorava, da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje krši Zakon o javnoj nabavi prilikom nabave lijekova, a s druge strane dolazi odgovor da time postižemo nižu cijenu lijekova. Ja sam prošle godine predložio, ako doista time štedimo zdravstveni novac, ako doista na taj način istu kvalitetu lijekova dobivamo za manje novaca, promijenimo zakone i usaglasimo ih da ne moramo svake godine slušati, čitati i upozorenja da u najosjetljivijem sustavu, a to je zdravstveni sustav, se ne poštuju propisi. Da li je problem što pravilnik nije sukladan zakonu, Zakon o nabavi lijekova nije sukladan Zakonu o javnoj nabavi ili Zakon o javnoj nabavi ne valja, pa i njega moramo ponovno mijenjati da bi se usaglasili? Ili ipak pravilnik nije sukladan zakonu? Ili postupanje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje nije zakonito? Dakle, bilo je godinu dana vremena da Vlada predloži promjenu u zakonu uz obrazloženje da štedi milijardu kuna. Nismo promijenili ni jedan propis tog područja. Bez primjene propisanih postupaka javne nabave obavljena je nabava u ukupnoj vrijednosti 85 milijuna kuna. Ne 8 milijuna, 85 milijuna kuna. Kako je moguće da u korisnicima državnog proračuna postoji protuzakonita javna nabava vrijednosti od 85 milijuna kuna, a da nitko, ali doista nitko za to nije imao ni internu odgovornost, a kamoli javnu. Vlada je vjerojatno razmotrila ovo izvješće i očekivao sam da u stavu Vlade bude barem jedna rečenica pokajničkog sadržaja ispravit ćemo, promijeniti ljude ili zakone. Na žalost, nema toga. Uvjetno mišljenje dobili su državni proračun, carinska uprava, Državna geodetska uprava, Državni hidrometeorološki zavod, Fond za razvoj i zapošljavanje, Hrvatska akademska istraživačka mreža CARNet, Hrvatska matica iseljenika, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, Hrvatski državni arhiv, Leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, Ministarstvo obrane, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva, vodnog gospodarstva, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo znanosti, porezna uprava i Središnji ured za upravljanje državnom imovinom. Usporedite popis uvjetnih mišljenja ove godine, prošle i pretprošle i pronađite uljeza ili ga izbacite. Interesantan je i podatak o danim jamstvima po županijama, općinama i gradovima u 2006. Dakle u 2006. godini Krapinsko-zagorska, Koprivničko-križevačka, Bjelovarsko-bilogorska, Virovitičko-podravska i Međimurska županija su županije koje nisu dobile jamstva. Možda nisu ni tražile, nije bitno. Ali je samo jedna županija, samo jedna hrvatska regija koja nije imala jamstva ni na početku, ni u toku, ni sa završnim stanjem nikakvih državnih jamstva, a to je Međimurska. Ni na početku, ni u toku, ni u završnom stanju. Ima jedna međimurska pjesma u kojoj se pjeva "Mura, Mura, globoka si voda ti". … [[Upadica se ne razumije.]] E gospodine Šeks, fijolica lijepo miriše, ali ovaj put će se promijeniti ta međimurska narodna pjesma u "Drava, Drava, široka si voda ti". Nadalje. Ovo je pokušaj ometanja.
Destabilizacije.
Destabilizacije, da gospodine predsjedniče. Nadalje, fiskalni kapaciteti županija i Grada Zagreba za 2006. godinu, neću iščitati, to vam je tablica 22 na strani 71, samo dvije usporedbe. Ako usporedimo regiju sa najmanjim fiskalnim kapacitetom po stanovniku, a to je Brodsko-posavska i najbogatiju to je Zagreb, odnos je 1 naprama 4,2. Maknimo Zagreb kao metropolu, onda je 1 naprama 3,4. Toliko samo o da li je Hrvatska centralizirana u fiskalnom, poreznom ili bilo kojem drugom smislu ili ne. Ohrabruje i činjenica na samom kraju da Državna revizija konstatira kao broj naloga i preporuka u izvršnom smislu iz godine i godine koje su dobili i subjekti i provode ih raste, međutim još uvijek brojka od tisuću 174 od ukupno 2 tisuće 732 koja su dana po meni je prevelika. Tamo gdje su bile date nalozi i preporuke za popravak stanja, a ponavlja se kod istih subjekata, ne možemo se pravdati neznanjem, ne možemo se pravdati kadrovskom nepopunjenošću, ne možemo se više pravdati i time da je situacija iz godine u godinu bolja. To nije dovoljno, jer po ovome i iz ovog izvješća je vidljivo da još uvijek preveliki je broj korisnika ne samo po njihovoj brojčanosti, nego po količini sredstava kojima onamo i raspolažu, po količini novaca koji su potrošeni mimo zakona i u javnoj nabavi, ali i u drugih razloga preveliki, preogroman. To tim više što Državna revizija često, a to znam i iz vlastitog iskustva i pomaže i savjetuje tokom samog nadzora, i upozorava i moli i savjetuje da se greške ispravljaju u hodu. Više edukacije i koristi vjerojatno od njih, od svih ovih seminara koji se održavaju jer su zaista temeljiti u tome. Ja želim vjerovati da će Sabor i ove godine prihvatiti naš prijedlog zaključka. I želim vjerovati da ćemo nakon toga, šest, sedam mjeseci od državnog odvjetništva dobiti izvještaj o svih deset negativnih mišljenja. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa Dragica Zgrebec, u ime kluba SDP-a. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, glavna državna revizorice, zamjeniče glavne državne revizorice, kolegice i kolege! Ovo je dvanaesto izvješće državne revizije ako oduzmemo izvješća koja smo dobivali o reviziji, pretvorbi i privatizaciji. I u svakoj dosadašnjoj raspravi izražavana je jednodušna ocjena da Državni ured za reviziju dostavlja sve kvalitetnija izvješća i provodi sve kvalitetniji nadzor. Rezultat je to kontinuiranog rada na stručnom osposobljavanju državnih revizora. Tako je i sredinom prošle godine uspješno završen "fining" projekt CARDS 2003. pod nazivom "Jačanje vanjskog nadzora nad izvršenjem proračuna. Naš državni ured ostvaruje i dobru suradnju kroz kontakte ali i kroz članstvo u međunarodnim strukovnim udrugama. Koristim ovu priliku da u ime kluba SDP-a i ovaj puta pohvalim radišnu i stručnu ekipu Državnog ureda za reviziju. Izvješće državnog ureda o obavljenom nadzoru trošenja državnog novca a i rasprave u Parlamentu trebali bi dati uvid građanima, poreznim obveznicima kako se troši njihov novac, te ukoliko se troši neracionalno i nenamjenski koje su posljedice za odgovorne osobe. Ovo prvo se donekle i ostvaruje, jer o nalazu državne revizije mediji djelomično informiraju javnost. Ali o odgovornim i o njihovom eventualnom procesuiranju ne znamo ništa jer se zapravo ovakva odgovornost na ovoj razini niti ne podrazumijeva. Kakva je statistika iz nalaza državne revizije za 2006. Evo, samo nekoliko primjedaba. Još uvijek, primjera, još uvijek je negativna jer najveći broj revidiranih subjekata ne dobiva bezuvjetno mišljenje što podrazumijeva uredno poslovanje. Tako i državni proračun nije dobio ni ove godine bezuvjetno mišljenje. Od 32 korisnika državnog proračuna 15 je dobilo takvo mišljenje. Od 339 revidiranih financijskih izvješća jedinica lokalne i regionalne samouprave dobilo ih je tek 19. Niti jedan nacionalni park od sedam revidiranih, samo dva studentska centra od devet, tri županijske uprave za ceste od 13 revidiranih itd., itd. Pomnije iščitavanje nalaza državne revizije može nas uputiti na sumnju na realnost iskazanog proračunskog deficita kao i na sumnju na korupciju. Zašto sumnjamo na realnost deficita? Pokušat ću to pokazati kroz dva primjera u kojima državna revizija navodi sljedeće. Da postoje neki rashodi koji su izvršeni iznad planiranih za što nisu osigurana sredstva, pa su obveze prenesene u iduću godinu. Zaključivali su se i ugovori koji sadrže odredbe o podmirivanju obveza u narednim godinama. Sjećamo se našeg ministra kako je sa puno žara govorio o istim takvim slučajevima iz 2003. godine i povećao iskazani državni proračun, deficit državnog proračuna na isti način, koji je bio utvrđen na isti način kao što sada i državna revizija kaže da se iskazuje. O samom državnom proračunu za koji naš ministar voli reći da je transparentan državna revizija navodi sljedeće. Nema cjelovite informacije o imovini, obvezama i izvorima vlasništva. Financijski izvještaji rađeni su na načelu novčanog tijeka. To je ono što sam maloprije govorila, pa su podaci na pojedinim bilančnim računima koji trebaju odražavati stanje krajem godine nepotpuni ili nisu iskazani. Stanje duga je u evidencijama neusklađeno. Razlika između dvije evidencije npr. iznosi čak 28 milijardi kuna. Preraspodjela sredstava državnog proračuna o kojemu smo mi također iz kluba imali uvijek primjedbe kada se donosio Zakon o izvršenju državnog proračuna dakle, po odredbama Vlade koje se odnose na smanjenje izdataka na računima financiranja a povećanje istovremeno rashoda, državna revizija konstatira da su u suprotnosti sa Zakonom o proračunu. I nekoliko primjera kako se ostvaruju prihodi odnosno ne ostvaruju. Za koncesijske naknade za veći broj koncesionera nisu utvrđene osnovice za obračun koncesije. Uplate su neredovite, ne poduzimaju se mjere za učinkovitiju naplatu, na kašnjenja se, naplate se ne zaračunava zatezna kamata. Ili sljedeći primjer. Kod porezne uprave. Porezni nadzor kod pojedinih velikih poreznih obveznika nije kontinuiran, konstatira državna revizija. Tako od 206 registriranih velikih poreznih obveznika planirani nadzor je da se izvrši nad 70, a otvoren je nadzor kod svega 59. Dakle, ne i završen. A zanimljivo da kod 6 područnih ureda porezne uprave ovaj nadzor nije niti planiran za 2006. godinu. Zašto mi kažemo da može postojati i sumnja na korupciju? Evo vam primjera iz Ministarstva poljoprivrede, nekoliko konstatacija državne revizije. Inspekcijski nadzor nad korištenjem potpora izvršen je samo u 12% slučajeva umjesto najmanje 15% visine isplaćenih sredstava. Dakle, za 3%-tna poena manje, dok se potpore za ruralni razvitak uopće nisu nadzirale. Također konstatira da ne postoji evidencija potraživanja za povrat nezakonito isplaćenih odnosno stečenih potpora. Ili sljedeći primjer. Za sufinanciranje otkupa mlijeka samo jedna mljekara, jednoj mljekari isplaćeno je 4,5 milijuna kuna više od iznosa utvrđenom odlukom hrvatske Vlade. Istovremeno nije poštovan kriterij da se interventna sredstva za otkup mlijeka dijele ovisno o udjelu mljekara u otkupljenim količinama. Također nije utvrđeno razdoblje za izvršenja ove obveze, pa niti koja je potrebna dokumentacija da se potkrijepi ovaj posao. Ili kod sufinanciranja programa razvoja za konzerviranje kiselog kupusa dakle, jedan od projekata ruralnog razvitka i obnove maslinika, također su utvrđene nezakonitosti i nepravilnosti koje se odnose na prekoračenja zakonom utvrđenog iznosa koji može biti maksimalno milijun kuna. U oba slučaja isplaćeno je milijun i 500 tisuća kuna. A kod projekta obnove maslinika nije raspisan niti natječaj. Nije se kontrolirala namjena, namjensko trošenje tih sredstava. … [[Upadica se ne čuje.]] Bravo. A upravo nepravilnosti utvrđene u ovom ministarstvu zapravo naš ministar nije podnio ni moralnu ni političku odgovornost nego je voljom današnjeg i jučerašnjeg predsjednika Vlade promijenio resor gdje će raspolagati sa više sredstava nego u ovom ministarstvu. Nepoštivanje Zakona o javnoj nabavi zapravo se konstatira kod većine revidiranih subjekata. A da se u ovom segmentu vrti mnogo novca govori podatak koji ću samo u nekoliko primjera ilustrirati. Prema evidenciji revidiranih subjekata provodilo se 3 tisuće 340 postupaka javne nabave koji su u tom segmentu iznosili 3,1 milijardu kuna. Revizijom je utvrđena nepravilnost u gotovo 14% postupaka. Rashodi za javnu nabavu za 32 revidirana korisnika državnog proračuna iznosila su 9,7 milijardi kuna ili 11% njihovih ukupnih rashoda i izdataka. Revizorsko izvješće ponovo upozorava na nepridržavanje Zakona o javnoj nabavi kod nabave lijekova, ortopedskih pomagala i cjepiva u iznosu ovaj puta od 3,6 milijardi kuna. Nabave bez primjene postupaka javne nabave obavljene su u vrijednosti kod tih korisnika više od 85 milijuna kuna. Može nas asocirati situacija u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvoja gdje umjesto službenih javnih natječaja provodili su se natječaji "neslužbeno" pa ih je onda mogao obaviti i ministrov vozač. Državna revizija obavila je i reviziju učinkovitosti te reviziju projekata. Navest ćemo samo nalaz revizije projekta iz programa ISPA gdje se kontroliralo slijedeće, konstatiralo slijedeće. Sustav upravljanja i kontrole nije bio u potpunosti učinkovit. Došlo je do značajnih kašnjenja u provedbi u odnosu na planirane rokove. Iz mjera koje sugerira Državna revizija u ovom slučaju može se uočiti da nema dovoljno zaposlenika s odgovarajućim znanjem i iskustvom. Konstatira se i da se u 2006. provođene aktivnosti, samo aktivnosti na izradi natječajne dokumentacije a nije zaključen niti jedan ugovor o nabavi roba, usluga i radova. Zato nije ni čudo što smo zapravo krajem prošle godine dobili i blokiranje sredstava, blokadu sredstava iz predpristupnih fondova. Iz ovih primjera koje sam vrlo kratko pokušala iznijeti u ovom izlaganju u ime kluba zapravo želimo predložiti i nekoliko zaključaka u povodu ove točke. Prvo, da se prihvaća Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju sa 2007. i Izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu. Drugo, da se izvješća Državnog ureda za reviziju dostavljaju nadležnim tijelima i institucijama radi utvrđivanja eventualnih kaznenih ili prekršajnih djela. Treće, da se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi program za dugoročno otklanjanje nepravilnosti koje se ponavljaju utvrđenom revizijom i da u roku od 60 dana putem Ureda za upravljanje državnom imovinom dostavi aktualni popis imovine koja je u vlasništvu ili korištenju države a da o tome izvijesti Sabor a do kraja godine dovrši cjeloviti popis. I četvrto, da se zadužuje Državno odvjetništvo Republike Hrvatske da u roku od 90 dana Hrvatskom saboru dostavi izvješće temeljem izvješća državne revizije o utvrđenim kaznenim ili prekršajnim djelima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi Zgrebec. Klub HDZ-a Goran Marić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo državna revizorice, poštovani gospodine zamjeniče glavnog državnog revizora, cijenjeni kolegice i kolege. Ova izvješća Državnog ureda za reviziju upućuju na opsežnost i složenost svih aktivnosti koja su prethodila njihovom sastavljanju ali i na iznimno jasnoću i jednostavnost prezentiranja činjenično utvrđenog stanja. Potvrdu iznimnog opsega ostvarene revizije dobivamo u spoznaji da je u ovom izvještajnom razdoblju od 1. listopada 2006. do 30. rujna 2007. Državni ured za reviziju obavio 795 revizija od kojih su 556 revizija financijski izvještaji poslova a proračuni i financijska izvješća obavljeni za 237 lokalnih jedinica. Obavljene su i dvije revizije učinkovitosti, revidirana su javna sredstva u ukupnom iznosu 135,9 milijardi kuna. Od toga se 128,3 milijardi kuna ili 94,4% odnosi na proračunska sredstva. Zakonom o državnoj reviziji propisane su ovlasti državnog ureda koje su usklađene sa međunarodnim standardima, smjernicama Europske unije i s dobrom praksom drugih europskih zemalja prema kojem ured nema ovlasti za poduzimanje bilo kakvih kaznenih mjera jer to obavljaju za to nadležne državne institucije Državno odvjetništvo i policija. Iz izvješća je razvidno da je ostvarena izvanredna suradnja sa navedenim institucijama te je samo u ovom izvještajnom razdoblju Državni ured za reviziju surađivao je na 66 predmeta sa Državnim odvjetništvom, na 31 predmetu sa MUP-om i 106 predmeta sa Hrvatskim fondom za privatizaciju. U skladu s revizijskim standardima i prema uobičajenoj praksi institucija državne revizije a na temelju utvrđenih činjenica Državni ured izražava mišljenje o financijskim izvješćima i poslovanju revidiranog subjekta. U ovom izvještajnom razdoblju za financijska izvješća i poslovanje 91 ili 16,4% revidiranih subjekata izraženo je bezuvjetno mišljenje. Za 10 ili samo 1,8% izraženo je nepovoljno mišljenje a za čak 455 ili 81,8 subjekata izraženo je uvjetno mišljenje. Raznolikost institucija za koje je izraženo ovih deset nepovoljnih mišljenja upućuje da nepravilnosti u poslovanju nisu vlasništvo niti regija niti stranaka. Ohrabruje činjenica da je povećan broj subjekata kojima je izraženo bezuvjetno mišljenje a da je istodobno smanjen broj subjekata s nepovoljnim mišljenjem. Pozitivan učinak revizije vidljiv je i kroz pozitivne pomake u vođenju poslovnih knjiga, čuvanju i korištenju javne imovine, trošenju i racionalnom gospodarenju javnim sredstvima. Iako ohrabruje i činjenica da se broj revizijom utvrđenih nepravilnosti iz godine u godinu smanjuje zabrinjava činjenica da se još uvijek određene nepravilnosti ponavljaju, posebice što se evo primjerice u Ministarstvu obrane nije obavio cjeloviti popis imovine a što izravno smanjuje racionalnu uporabu i učinkovito gospodarenje. Zabrinjava i nalaz Ureda za državnu reviziju kojom je primjerice utvrđeno da su izvanbilančnim evidencijama grada Zagreba sadržana sumnjiva i sporna potraživanja u iznosu čak 466 milijuna 858 tisuća 711,33 kune. Od čega se odnose na zakupnine u iznosu od 304 milijuna, komunalnu naknadu 150 milijuna i spomeničku rentu milijun 811 tisuća kuna. Ovu prigodu koristim da bih pohvalio rad Državnog ureda za reviziju koji je izradio doista ne samo opsežno i pregledno već i sadržajno kvalitetno izvješće. Istaknuo bih i da je uvođenje unutarnje revizije kod subjekata na lokalnoj razini pridonijelo poboljšanju poslovanja i smanjenju nepravilnosti. Istaknuo bih i pozitivan trend u načinu rad Državnog ureda za reviziju a posebice ohrabruje činjenica da ne poduzima kaznene mjere jer za njih nema niti je ikad imao ovlasti a što je Ured znao selektivno činiti u jednom vjerujem kratkom razdoblju svog djelovanja. Zbog svega navedenog Klub HDZ-a podržava prihvaćanja i glasovat će za prihvaćanje izvješća o radu Državnog ureda za reviziju za 2007. i izvješće o obavljenim revizijama za 2006. i izvješće o obavljenim revizijama za 2006. posebni dio. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Goranu Mariću. Klub IDS-a i Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Danas, ne danas već jedno dva mjeseca je 2008., ovo je jasno revizija za 2006. i 2007. No da krenem sada redom. Na strani 1. govori se sljedeće: «Stanje duga bez obveza po jamstvima prema evidencijama izvještajnog sustava nadležnih organizacijskih jedinica za praćenje javnog duga koncem 2006. iznosio je 88 milijardi kuna, a u poslovnim knjigama odnosno bilanci na dan 31. prosinca 2006. iskazan je u iznosu od 60 milijardi kuna. Na strani 5. jasno tu se sada precizira. Kaže: «Prema podacima Sektora za upravljanje javnim dugom i uprave za europske integracije međunardone financijske odnose Ministarstva financija, ukupni javni dug koncem 2006. bez jamstava i potencijalnih obveza iznosio je tih spomenutih 88 milijardi kuna, a prema poslovnim knjigama i financijskim izvještajima iznosio je 60 milijardi kuna. Znači nisu evidentirane obveze za trezorske zapise u iznosu od 12 milijardi kuna, zajmovi međunarodnih financijskih institucija 6,8 milijardi kuna. Londonski klub milijardu i 700. Pariški klub milijardu 168 milijuna kuna te obveze po tuzemnim i inozemnim kreditima u iznosu od 6 milijardi. Sve ukupno 28 milijardi kuna. Negdje se takoreći ajde zagubilo, nisam rekao da je netko uzeo, zagubilo se negdje 28 milijardi kuna. To je skoro 4 milijarde EUR-a. Kako je moguće ma ne skriti taj novac nego jednostavno ne prikazati ga u poslovnim knjigama. To je otprilike jedna trećina vanjskoga duga Republike Hrvatske. Ono što je još zanimljivije govori se dalje sljedeće: glavna knjiga i pomoćne knjige te financijski izvještaji oni daju cjelovitu informaciju o ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama, potraživanjima, izvorima vlasništva. Nisu doneseni svi provedbeni propisi koji su kao obveza utvrđeni odredbama Zakona o proračunu. Nisu sastavljeni konsolidirani financijski izvještaji središnje države i konsolidirani financijski izvještaji uopće države. U glavnoj knjizi nije evidentirana imovina koja se odnosi na udjele i dionice u društvima kojih je imatelj Republika Hrvatska. Poslovi na uspostavi potpunog registra koncesija nisu okončani i tako dalje i tako dalje. Za mene je gospodo bit ovoga izvješća, da nađem, ovo što je, što se tiče, što je dato nam na strani 13. a koja govori o prihodima od naknada za koncesije. Govori se da prihodi od naknade za koncesije u Državnom proračunu za 2006. planirani su u iznosu od 310 milijuna kuna. Ostvareni u iznosu od 302 milijuna kuna. To nije bitno što je 2,8% manji od plana. Međutim poštovana gospodo, nama evo a ovo je isto jedan od dokaza, ovaj prihod i naknade od koncesije. Znači nama novac curi, znači ovoj državi novac curi kao da je sito. Kao da nam je država naprosto švicarski sir. S jedne strane mi se borimo za svaku kunu. Gulimo kožu malim poduzetnicima, ovakvima, onakvima, sirotinji kroz najveći PDV na hranu od čak 22%, a tamo gdje država može ubrati novac bez nekog velikog napora tamo taj novac prepušta jasno najboljim hrvatskim sinovima koji su svojedobno sudjelovali u pretvorbi na hrvatski način. O čemu gospođo glavna državna revizorice govorim? Govorim o turističkom zemljištu. To je problematika kojom bi se jasno trebalo promptno pozabaviti, ili kojom bi se promptno trebao pozabaviti ne samo netko u Državnom odvjetništvu nego i u Državnoj reviziji. Ali nažalost time se ne bavi ni Državno odvjetništvo ni Državna revizija. Tu i tamo se pojavi neki člančić. A ta ekipa već 15 godina recimo koristi na tisuće i tisuće hektara tzv. turističkog zemljišta u državnom vlasništvu. I stoga jasno tu i tamo preprodaje ono što njih ne zanima. Državi ne plaća ništa, a mi, Državna revizija, Državno odvjetništvo i tako dalje šutimo. Šutjele su do sada ili šutjele su do sada sve vlade. Lijeve, desne nema tu nikakve razlike. Dapače čak bih se usudio reći da prvi ljudi nekih stranaka s ljevice i desnice, bivši članovi Ustavnog suda sve su činile, činili da se status tog tzv. turističkog zemljišta riješi na način da pripadne privatiziranim turističkim kućama. Ponavljam gospodo ovdje je riječ o koncesijama. U subotnjem ako se ne varam Jutarnjem listu, tako je, u onom istom gdje se pojavio jedan intervju, nije to bitno pojavio se tekst da državi prijeti opasnost da ostane bez stotinu milijuna metara četvornih tzv. turističkog zemljišta jer 2010. stupa na snagu načelo povjerenja u zemljišne knjige te se, jasno to se ne može dogoditi ako u međuvremenu država pokrene parnice protiv hotelijera. Ali ne samo hotelijera nego i vlasnika poljoprivrednih tih kombinata i jasno ako izvrši zabilježbu spora. Međutim to država ne čini. Revizija na to ne upozorava. A to zemljište u ovom trenutku vrijedi, ne znam, možda 15, možda 20, možda 30 milijardi EUR-a. Treba ovdje javno postaviti pitanje koja je sudbina tzv. neprocijenjenog zemljišta koje je ušlo u elaborate o pretvorbi brojnih hotelskih kuća, ali i poljoprivrednih kombinata pa je čak normalno onda uknjiženo na njih, a koje su u međuvremenu privatizirane. Ja mislim da bi to zemljište trebala biti osnova za dokapitalizaciju tih tvrtki i ponovnog vlasničkog ulaza države u te sustave. To bi bila kada nismo u stanju sprovesti reviziju pretvorbe i privatizacije svojevrsna mini revizija pretvorbe i privatizacije. I drugo pitanje koje isto tako treba postaviti koja je sudbina tzv. turističkog zemljišta koje nije ušlo u temeljni kapital pretvorenih tvrtki. Prije svega ovdje mislim na kampove i koje godinama hotelske kuće koriste bez i jedne kune naknade. Doslovce bez i jedne kune naknade. Znači, govorim svo vrijeme o tim koncesijama koje bi trebalo nad time na neki način uspostaviti. I onda doista ispada, poštovana gospodo, da kao što rekoh najbolji sinovi hrvatskog naroda koji su sudjelovali u pretvorbi, koji su prigrabili ono najbolje od najboljeg i država jasno prema njima samim time ne smije biti maćeha, jer rekoh da su najbolji sinovi Hrvatskog naroda i pošto imaju treba im dati još i više. Čak bi se usudio reći da budem ciničan da ti ljudi za ništa nisu krivi. Krive su Vlade koje im svojim nečinjenjem dopuštaju da se na taj način bezobrazno bogate. Napominjem s druge strane da turističko zemljište u ovom trenutku se procjenjuje na nekih 20 do 30 milijardi eura i da se koristi bez naknade. Ali ne samo to, nego da se i preprodaje i da nikome ništa se neće na žalost dogoditi. Ja mislim da je to jedan ozbiljan politički problem. Mislim da je to jedna od ozbiljnih političkih pitanja kojim se nitko ne bavi pa stječem dojam da netko svjesno želi nekome pogodovati zato jer taj netko isto tako svjesno vis a vis svoje koristi koristi priliku da financira sad ove ili one koji se izmjenjuju na vlasti. S druge strane, revizija je jasno ne samo ocjena poslovanja nekog tijela vlasti npr. koliko kako je Lesar postavio pitanje ministri ili prvi ljudi Državne revizije peglaju kartice bilo bi bolje da se zauzeo da i zastupnici imaju kartice, ne? Jer svi ionako misle da ih imamo. Ali nije baš tako. Ima predsjednik Sabora, potpredsjednici. Ali revizija je i prikaz znači prihoda i rashoda državnih tih proračuna. Na strani 24 da rečeno je da državni proračun je težak bio 2006. 107,7 milijardi kuna. Pred deset godina '96. znači prihod proračuna bio je 34 milijarde kuna. U 10 godina povećan je za preko 3 puta ili preko 300%. To govori, to moramo priznati, o nekom gospodarskom oporavku nakon rata. Na žalost svi s pravom i dalje su nezadovoljni, dišperatni, zabrinuti, razočarani. Ali o tome ću više govoriti u raspravi o proračunu. Ali ipak se kreće prema naprijed i to moramo priznati. Rasli su i proračuni lokalnih samouprava. Države u 10 godina za 314%, Grada Zagreba za 292%, lokalne samouprave znači ovih županija, općina, gradova 297%. Znači, iz ovoga vidimo da je Bog normalno najprije sebi stvorio bradu tek onda drugima i da bi isto tu trebalo nešto mijenjati, da ako proračun raste govorim Republike Hrvatske u nekoj godini za 7, 8% onda po nekoj logici da bi trebao istom dinamikom rasti i županijama i drugim poslovnim subjektima. Na strani 32 ono o čemu je govorio i gospodin Lesar govorimo o strukturi rashoda lokalne samouprave. Na državu znači otpada 84,3%, lokalnu samoupravu 10,7%, Grad Zagreb 5%. Znači, Grad Zagreb, lokalna samouprava to je 15,7%. Želim se samo nadati da će država krenuti u decentralizaciju, ali da se neće zaustaviti na onih 20% o čemu se govori i u Koalicionom sporazumu i o čemu se govorilo u kampanji s lijeva i s desna. Nije tu bilo neke velike razlike već krenuti dalje, jer tih dodatnih 5, 6 milijardi recimo za nekoliko godina to bi bilo tih 20%. To sigurno nije dostatno da te sredine same sa svojim počinju upravljati u pravom smislu te riječi po svome. Financijske decentralizacije u Republici Hrvatskoj nema bez jedne trećine sredstava koji bi trebalo pripasti ili koji bi se trebali dijeliti između Grada Zagreba, lokalne samouprave, općina, gradova odnosno županija. Od tih 20,5 milijardi kuna koliko je 2006. bila, imala lokalna samouprava plus Zagreb, Grad Zagreb je raspolagao sa 6,5 milijardi kuna, županije njih 20 sa 2,9 milijardi kuna, 126 gradova sa 8,1 milijardu kuna, 429 općina sa 2,9 milijardi kuna. Što treba prije svega ojačati? Treba ojačati županije, ma ako ni zbog čega, ma da barem imaju onaj status kojega su nekada imale skupštine općina po Ustavu iz '74. godine. Barem kada je riječ o nekim kadrovskim mogućnostima itd. itd. Što se tiče posebnog dijela Ministarstva obrane MUP-a samo jednu stvar da kažem. Ovdje iz podatka vidimo da u njima radi koliko 49376 ljudi zajedno. Sada se spominje neki hrvatski FBI koji bi trebao baviti se organiziranim kriminalom. Neke postojeće institucije jedna od njih je Državna revizija se bave tim kriminalom. Hrvatska je mala zemlja. Svi sve znamo o svakome. Ako uz tih 25518 djelatnika MUP-a njima pridodamo 2000 onih koji rade u tajnim službama računajući Ministarstvo vanjskih poslova, ono što znamo, ono što ne znam još pet puta toliko. Ako tu pribrojimo i 10000 poreznika, carinika plus 286 djelatnika Državne revizije onda vidimo da 50 000 ljudi u ovoj zemlji koja broji 4,5 milijuna stanovnika bavi se nekim financijskim poslovima i želim vjerovati, znači u zemlji gdje jedan taj djelatnik dolazi na 60, 70 ljudi da može sve itekako učinkovito istražiti, odnosno sa svakom lipom i kunom se upoznati kako je tko do te kune ili do lipe došao, pod jednim uvjetom da taj netko radi svoj posao. Evo toliko. Jasno je da ćemo ovo revizorsko izvješće prihvatiti, podržati, pozdraviti, ali još jedanput bih zamolio državnu glavnu revizoricu da naprosto otvori taj paket tzv. turističkog zemljišta.
Hvala. Klub HSS-a i potpredsjednik Josip Friščić.
Gospodine potpredsjedniče, glavna naša državna revizorice dozvolite mi da vas lijepo pozdravim, kolegice i kolege zastupnici. Zasigurno analizirajući jedno sveobuhvatno izvješće, izvješće koje mogu reći da pratim godinama što se događa u ovom sektoru, izvješće koje mnogima služi kao podloga u ocjeni stanja odnosa u podnošenju računa poreznim obveznicima, jer sve ovo što je ovdje iskazano kao sredstva netko je stvorio, netko je uplatio, netko je ubrao, a na kraju krajeva mi smo ti koji razmatramo na koji način su ta sredstva trošena. Želim u početku naglasiti da ovo izvješće pozdravljam što se kluba tiče mi ga u cijelosti prihvaćamo. Mogu reći i to da ono jasno odražava stanje, znamo bila je i izborna godina, ali kada je gospođa Krasić u pitanju, za nju ona ne vrijedi, jer znam da je uradila ono, na čemu joj čestitam, jer su bile sumnje u izbornoj godini, netko si je već dobar sa svojim revizorima pa će imati malo ljepšu sliku izvješća, a onda ona zamijenila revizore iz jedne županije u drugu. Na kraju se potvrdilo da su izvješća gotovo ista što znači onaj koji je do sada prihvaćao sve one primjedbe iz nalaza, otklanjao nedostatke, napredovao u tom izvješću, zadržao je taj trend. Istina je i to da ima onih koji prvenstveno zbog onog dijela o čemu se već i danas ovdje govorilo, budući nalazi se ponavljaju, ukazuje se, ali nema sankcija, pa onda neki i otupe na to, pa vele radimo mi i dalje po svojem, jer i ovako nam se ništa nije dogodilo. Mislim da u tom dijelu moramo svi skupa biti osjetljiviji, jer i ova izvješća su dio ukupnih sagledavanja stanja odnosa u Republici Hrvatskoj pa nas i zbog takvih nalaza mnogi u pojedinim segmentima i na pojedinim mjestima i s pravom svrstavaju da imamo natprosječni broj različitih pojava protiv kojih se želimo boriti, danas ih ovdje neću kao takve posebno karakterizirati. Mislim da se razumijemo o čemu se govori. Ali svako izvješće ako ne šalje poruku u kom pravcu i što nam je činiti i ne ukazuje na one koji bi to trebali činiti nego ga prihvatimo kao nešto što je jako dobro napravljeno onda smo uradili samo pola posla. I zato ono što smo mi u klubu HSS-a iz ovih izvješća iščitali je da ona ukazuju što treba činiti kada je riječ o regulativi. Nju treba posložiti tako da slijedom propusta slijede odgovornosti. Što treba činiti na jačanju ove naše funkcije i uloge praćenja, prikupljanja i trošenja sredstava. Zasigurno ono o čemu ste vi ovdje govorili i ja vam zahvaljujem jer mi je poznat taj proces, to je proces jačanja unutarnje kontrole unutarnje revizije jer znamo dobro prije desetak godina svodilo se to na kratke preglede što zbog ograničenog broja ljudi, što zbog regulative, što zbog toga što smo se svi skupa u toj fazi ja bih rekao učili i trenirali, ali mislim da smo se dovoljno naučili i da smo sada došli u fazu da upravo vaša služba pomogne tim službama, jer to je onda ona preventiva, ovdje ima dosta doktora koji bi rekli bolje spriječiti nego poslije toga liječiti, jer iza ovakvih nekih nalaza treba pripisivati i terapiju. I ono što je također poruka ovoga izvješća, iz njega možemo iščitati, to je mnogi govore nema sredstava, nemamo gdje više zahvatiti za brojne potrebe koje nam se javljaju, ovo izvješće ukazuje da ima. Da ima još uvijek i onih segmenata i sektora gdje je najam stana mjesečno ispod 100 kuna, jer ja sam probao podijeliti broj stanova i naplaćene prihode, da još ima uvijek onih dobara koji su naša zajednička dobra eksploatiraju se, a na milijarde se dade zahvatiti i mislim da je to također poruka određenim službama da tu treba zahvatiti, jer ako to ne učinimo onda nismo svi jednaki kada je riječ o korištenju tih dobara i mislim da u tom pravcu treba biti učinkovitiji i da u tom pravcu trebamo raditi i ono što također ovo izvješće govori, a to je osjetljivost prema onima na koje se odnose. Znam da je bilo intervencije, jer jednaka je regulativa i mora biti jednaka regulativa kada govorimo o jedinicama lokalne i regionalne samouprave i tamo u mojoj općini Gornja Rijeka koja ima proračun 900 tisuća kuna i Grada Zagreba. I znam da je u regulativi stajalo svjesni smo toga da jedni i drugi moraju imati revizore, ali ako ovi mali zaposle revizore onda desetak posto proračuna će otići na to. Ali mislim da postoji i mogućnost, ako smo dali mogućnost za takve male općine imaju zajedničke komunalne redare onda mogu imati i zajedničke revizore, a oni će im zasigurno pomoći jer tu su najslabije one službe, tu je najmanje struke zaposleno u tim općinskim upravnim odjelima i na taj način ćemo im puno pomoći ako usmjerimo aktivnosti, omogućimo na taj način rješavanje i pomoći, a vjerujem da će to njima dobro doći. I ono čime ću završiti, gdje ovo izvješće kod mnogih kontrolirani govori, to je proces javne nabave. Mi vidimo da je iz tog segmenta proizišlo gotovo najviše primjedbi, brojčano kada se zbrajaju. Na snagu je stupila nova, usklađena, europska regulativa u tom segmentu i sigurno je da moramo uložiti napore, posebno Vlada da se educiraju, da im se pomogne kroz seminare našim proračunskim korisnicima, svima onima koji su na čelu i vode te poslove u pojedinim državnim institucijama i ustanovama, da nam prelazak na novu regulativu iduće godine ne bude pomak u broju ukazivanja na propust. Evo, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Friščiću. Klub HDSSB i zastupnik Boro Grubišić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, poštovano gospođo Krasić i zamjeniče. Teško se nakon ovoliko govornika ne ponoviti, teško je nešto ne ponoviti u iskazima koje su već izrekli govornici prije mene. Ipak moram reći ovako što bi rekli iskreno, kada sam prije ulaska u ovaj Visoki dom gledao prijenose Sabora i vaša izvješća sa puno pozornosti, kao i svi građani Republike Hrvatske, osobito onda kada je bilo izvješće o privatizaciji i pretvorbi za koje znamo kakvo je bilo, ali tada smo bili uvijek zadivljeni ozbiljnošću, sistematičnošću, kriterijima koji prate svjetske trendove i svjetske organizacije u tom području, dakle revizije, ali smo bili i nakon toga prilično razočarani izostankom gotovo bilo kakvih sankcija za one odgovorne kojima je Državna revizija dala nepovoljnu ocjenu. Reklo bi se po narodski tresla se brda, rodio se miš. Ja znam da to nije odgovorna Državna revizija, nego oni drugi organi ove države koji su zaduženi kao Državno odvjetništvo itd., da ne spominjem sada, tako da kada gledamo ove najnovije ocjene i kada gledamo ove segmente ili elemente koji se nalaze u Državnoj reviziji ne bih ponavljao ponovo o javnoj, probleme u segmentu javne nabave, roba i usluga i ostalo. Ali kad je već spomenuo gospodin Lesar čini mi se nabavku lijekova, HZZO itd., neki dan sam u svojoj ustanovi u bolnici dobio interesantan prijedlog, da se već jedanput podmire odjednom sva dugovanja jer se kaže sad će biti isplata redovito, a vi gospodo iz, koji nabavljate lijekove ćete spustiti cijenu za 30%, a oni to mogu jer su tih 30% hrvatskoj državi i građanima Hrvatske uračunali već u cijenu čekanja od godinu ili godinu i pol dana koliko je odgoda plaćanja. Nadalje, htio bih reći da se kod nas u zadnje vrijeme, pogotovo u manjim, lokalnoj upravi i samoupravi i kod nekih subjekata prijavljuje rad privatnih revizorskih kuća i naručenih revizija od strane određenih subjekata, ja bih rekao vrlo često da bi se i diskreditiralo i denutiralo nekoga tko je nepodoban ili tko je neposlušan, dovelo u red. Zato kažem imam puno povjerenje u Državnu reviziju. Na žalost ona ne može svaki pravni subjekt i revidirati. Možda sam danas malo dosadan sa ovim da kažem i mojim lokalpatriotizmom, ali zaista ova tablica koju je samo uzgred spomenuo netko ovdje na stranici 71, tablica broj 22, kao sadržaj ovoga teksta jasno pokazuje da je, postoje velike razlike u fiskalnim kapacitetima županija i Grada Zagreba u 2006. godini, a jasno i u nadalje u toj istoj tablici poreznim prihodima i udjelu u postotku između fiskalnog kapaciteta, odnosno ukupnih prihoda i primitaka u odnosu na ostvarene porezne prihode. Tako je zaista uočljivo da Brodsko-posavska županija sa svojih 177 tisuća stanovnika, što iznosi blizu 4% stanovnika Republike Hrvatske ostvaruje udjel u Republici Hrvatskoj od, fiskalni dakle udjel od 1,7% ili da po glavi stanovnika u Brodsko-posavskoj županiji dođe u prosjeku tisuću i 934 kune. To je najniži iznos u cijeloj, od svih županija jasno i Grada Zagreba u Republici Hrvatskoj i vrlo je jasan pokazatelj stanja u Brodsko-posavskoj županiji. Nadalje, kada gledamo udjel poreza u ukupnom prihodu i primicima, onda je on vjerojatno visok što je 10% za razliku od nekih drugih županija, pa se onda pitam i pitamo se šta to doprinosi, u čemu je ostvarenje drugih županija u ukupnom prihodu i primicima ako je porez 44%, 38%, a Brodsko-posavske županije 38%. Zbog toga sam i nastupio danas ovako u par navrata u svezi i određenih projekata, a kada se govori o porastu kako je rekao Kajin sa 312% državnom u proračunu, 290 Grad Zagreb, 270 gradovi i općine, onda moram reći da to je otprilike tu negdje, dakle 300% u odnosu na '96. godinu, ali nije isto, nisu iste startne pozicije, tako da 300% na tisuću kuna je 3 tisuće jel', a na 100 kuna je samo 300 kuna. Prema tome, i tu nismo isti. Dakle, kako je rekao gospodin Kajin, prvo je sebi Bog bradu stvorio. Tako da htio sam nešto reći o ovim naručenim privatnim revizijama. One čini mi se da niču kao gljive poslije kiše. Ne znam da li državna revizija ima pravo revidirati i te revizorske kuće ili nema. Evo, kažem, ja sam posebice i ne samo tom tablicom na stranici 71 nego i ostale tablice koje slijede na stranici 77 gdje se vide izvršeni rashodi i izdaci po županijama i Grada Zagreba, pa i na tablicama prije ove 71 strane, dakle strana 69, tablica broj 20 gdje se jasno vidi da je ova Brodsko-posavska županija zaista na posljednjem mjestu po fiskalnom kapacitetu, što je žalosno. I nadam se da će se ispraviti, ali to nije stvar državne revizije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta i to u 18,35. Time smo završili raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo se javila uvažena zastupnica Antičević. Izvolite!
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Osvrnula bi se na nalaz državne revizije, ali evo prije nego što se osvrnem kao što su i mnogi kolege, na vlastito kolegica Dragica Zgrebec govoreći u ime kluba SDP-a pohvalila i ove godine dakle rad državne revizorice koja je zajedno sa svojim suradnicima vrlo stručno i minuciozno obavila reviziju. Ja bi se osvrnula na nalaz koji govori o poslovanju Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom. Mislim da je to jako važno. Naime, zbog toga što se upravo iz toga ogleda uređenost jedne države i njezina spremnost dakle i kroz ovaj ured koliko je u biti spremna institucionalno da kontrolira onda i druge sadržaje. Naime, ako iz samog tog državnog ureda proizlaze takve manjkavosti da naime, kako se kaže u nalazu nisu postignuti zadovoljavajući rezultati vezano za evidenciju nekretnina i pokretnina te prava i obveza vezanih za nekretnine i pokretnine u vlasništvu Republike Hrvatske, to je nešto što je evo, već za ovu godinu odnosno za ovu godinu na kojem je nalaz i revizija obavljena stvarno zabrinjavajuće. Toliko je godina proteklo. Već 2001. godine kada je konačno počelo ustroj evidencije upravo da bi država savjesno upravljala vlastitom imovinom, da upravo evidentira i popiše imovinu kojom raspolaže evo, čitav niz godina je protekao ali još uvijek na nezadovoljavajući način. U očevidniku kako se tvrdi u reviziji imovine pojedini obveznici nisu uopće dostavili potpune podatke o imovini. Ured nema niti ustrojbenu jedinicu koja bi upravo te podatke najprije provjeravala i usklađivala sa stvarnim stanjem na terenu. Nadalje, potraživanja za zakup. To je dakle u samoj evidenciji što su vrlo porazni rezultati. Međutim, jednako tako kako se sama država brine o vlastitoj imovini odnosno o potraživanju i kako vrši naplatu te imovine. Dakle, nije samo posao države da naplati poreze nego jednako tako o državnoj imovini pa i o onima, i onom imovinom kojom raspolaže kako od njih ubire primjerice zakupninu. Pa tako eto, proizlazi za potraživanja za zakup državne imovine iznose 6 milijuna 353 tisuće i 637 kuna. I upravo za taj ogroman iznos molim vas, koliko bi se novca i što bi se sve moglo recimo primjerice u socijali, zdravstvu, u školama učiniti, ali evo, država nije poduzela, konkretno kroz ovaj ured nisu poduzete nikakve zakonske mjere naplate. Vrlo ilustrativan je primjer dakle, glede ovoga što navodim da samo dva trgovačka društva iz Osijeka duguju državi milijun i 309 tisuća kuna. Da jedna fizička osoba koja recimo koristi poslovni prostor koji je u vlasništvu države od nekih 88 metara kvadratnih da evo, nije i za koju je određena minimalna naknada tj. minimalni zakup naplaćivana je ova zakupnina odnosno ubirana za godinu 2002., za 2003. i još nešto za 2004. Nakon toga nije naplaćeno niti kune niti su poduzete ikakve mjere za naplatu. Vidite nekada se to u onom omraženom sustavu zvalo nesavjesno poslovanje. Danas za ovakvo poslovanje nema nikakvog naziva. Pošto nema ni imena, nema ničije odgovornosti. Također državna revizija utvrđuje da nisu poštivane odredbe Zakona o javnoj nabavi. To je nešto ovako najopćenitije u samom glede poslovanja Ureda za upravljanje državnom imovinom. Žalosno je što se gotovo slične stvari događaju upravo u Ministarstvu pravosuđa. Ilustrativan je primjer kada smo uz velike napore za teško stanje, zbog teškog stanja pravosudnih tijela i potreba za zgradama osigurali ogroman prostor, zgradu u Splitu. I sad ona umjesto da se adaptira dakle kroz to mandatno razdoblje od četiri godine, ne da se nije adaptirala, niti su se preselila pravosudna tijela i imenovali novi suci, a tamo je najveći zaostatak, nego se je ta zgrada dala u zakup i onda što se događa? Ne naplaćuje se uopće zakupnina. Za jednu godinu je naplaćena i poslije nikome ništa. Niti se poduzimaju mjere da se ta zakupnina naplati. To je nešto što je nedopustivo. I onda eto tako, ministarstvo koje bi još trebalo kontrolirati suce uz onu pompoznu najavu o inspekcijskom nadzoru eto, ne može nadzirati ni samo sebe, odnosno ovakve mjere su nužne, i nedopustive su jednostavno. I ne radi se ne znam o jednom nemaru da se naplati ovakvo jedno ogromno potraživanje. Osvrnula bih se vrlo kratko i na reviziju kako posluju i kako djeluju da li u skladu s odredbama Zakona o državnoj reviziji jedinice lokalne samouprave. Pa evo tako u Zadarskoj županiji također primjerice usluge prijevoza učenika osnovnih škola nisu obavljene u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. U pojedinim manjim jedinicama lokalne samouprave primjerice u gradu Benkovcu isto tako osim ovog nenamjenskog trošenja, to mi je još čak i manji problem ali velika zlouporaba Zakona o javnoj nabavi tako da se veće vrijednosti cijepaju na manje kako bi se dakle izbjegla primjena Zakona o javnoj nabavi. A upravo antikorupcijski programi su vrlo osjetljivi u primjeni Zakona o javnoj nabavi. Mi smo često kritizirani i prinuđeni da mijenjamo Zakon o javnoj nabavi da bi te javne nabave učinili transparentnijim. Međutim, i ove odredbe izgleda da se zloupotrebljavaju odnosno izigravaju a zlouporaba prava nije ništa drugo nego kršenje tog osnovnog prava. U mnogim tako jedinicama, u jedinicama lokalne samouprave u Zadarskoj županiji vrlo je slična situacija iako moram napomenuti da ima malih općina koje su gotovo poslovale bez ikakve primjedbe, ali one su rijetke i vrlo male. Ono što upada u oči da sada ne čitam za svaku pojedinačno ali uglavnom dakle nešto što se tiče i samog Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom nešto što je karakteristično dakle gotovo za sve jedinice lokalne samouprave u ovoj županiji a vjerojatno i u drugima jeste upravo da se ne poduzimaju mjere naplate, bilo da one proizlaze iz ugovornog odnosa po zakupu ili nekih drugih ugovornih obveza o građenju, penala itd. Kažem, nekada smo u onom sustavu za to imali naziv nesavjesno poslovanje a sada za to nitko ne odgovara. Dakle, postupci ovrhe se vrlo rijetko koriste i to samo u početku a kasnije eto kao da se više niti ne pokušava za slijedeće godine zanoviti tužbu odnosno nadopuniti je za nova potraživanja. Na takav način izravno se pogoduje određenim trgovačkim društvima odnosno čak fizičkim osobama. Dakle, to su te glavne primjedbe o kojima dakle, koje se nalaze i u središnjim tijelima ali onda jednako tako i u jedinicama lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici, prekidam sjednicu. Odmorite se. Sutra nastavljamo u 9,30 sati.
Dame i gospodo zastupnici, dobro vam jutro svima, nastavljamo sjednicu, po istoj točci dnevnog reda, Izvješće o revizijama. Prvi na redu je gospodin zastupnik Frano Matušić. Nema ga, gubi pravo na raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Na redu je gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo državna revizorice, poštovani gospodine zamjeniče. Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju kao i prethodnih godina, možemo reći da je kvalitetno, stručno napravljeno, opsežno i daje dovoljno podataka o poslovanju revidiranih subjekata za jednu objektivnu analizu o poslovanju, daje podatke da se zauzme stav o danim nalazima i preporukama državne revizije. Te na temelju toga da se predlože mjere i postupci, da se poslovanje tih subjekata poboljša i odvija, odnosno da se dovede u potpunosti u sklad sa zakonskim propisima. Iz podataka o broju subjekata revizije, dakle, broj 556, iz podatka da su provedbom revizije obuhvaćena javna sredstva u ukupnom iznosu od 136 milijardi kuna, te da su revidirani subjekti teritorijalno rašireni po cijelom području države, lako je pretpostaviti koji je velik posao državna revizija i 2007. godine učinila. Puna učinkovitosti, racionalnost rada sigurno je osigurala, sigurno se osiguralo kroz dobar ustroj Državnog ureda, kroz kombinaciju funkcionalnog i teritorijalnog sustava. Pored Središnjeg ureda za reviziju … [[Govornik se ne razumije.]] još dakle, još 20 regionalnih ureda u županijskim središtima. Također je potrebno istači i jednu dobru suradnju državnog ureda sa drugim državnim organima i to u cilju suzbijanja i pravovremenog otkrivanja nepravilnosti. Dakle, dobru suradnju sa državnim odvjetništvom i MUP-om. Za pohvaliti je što sudjelovanjem i članstvom u raznim međunarodnim revizorskim i sličnim financijskim institucijama, Državni ured za reviziju aktivno sudjeluje u procesu pridruživanja Hrvatske Europskoj uniji i stvara mogućnost dobivanja novih sredstava iz međunarodnih izvora. Državni ured za reviziju je u ovom izvještajnom razdoblju dao 16,4% bezuvjetnog mišljenja za 91 revidiranog subjekta, 1,8% izraženo je dakle, nepovoljno mišljenje za 10 subjekata, dok je za sve druge revidirane subjekte izraženo uvjetno mišljenje. Dakle, 455 revidiranih subjekata ili 81,1% U usporedbi sa prethodnom godinom povećan je broj subjekata kod kojih se revizija obavlja svake godine i za koje je izraženo bezuvjetno mišljenje a smanjen je broj subjekata sa nepovoljnim mišljenjem. Učinak revizije vidljiv je kroz pozitivne pomake u vođenju poslovnih knjiga, čuvanja i korištenja javne imovine, trošenju i racionalnijem gospodarenju javnim sredstvima. Taj učinak je sigurno posljedica jačanja sustava unutarnjih kontrola i unutarnje revizije kao ključnog čimbenika dobrog i učinkovitog financijskog upravljanja javnim, posebno proračunskim sredstvima. Kod onih subjekata kojima navedeni sustav funkcionira državna revizija nije utvrdila nepravilnosti, odnosno za njihovo poslovanje i financijske izvještaje Državni ured je izrazio bezuvjetno mišljenje. I sigurno da će se i dalje jačanjem dijelova navedenih subjekata i državne revizije biti sve više takvih subjekata za koje se može reći da javna sredstva, da se troše u skladu sa zakonima racionalno i ekonomično. Ako gledamo državni proračun i korisnike državnog proračuna onda vidimo da nema nepovoljnih nalaza državne revizije, da je izraženo 15 bezuvjetnih i 18 uvjetnih mišljenja i sigurno da je to razlog, dakle povećanje broja bezuvjetnih mišljenja u odnosu na prethodnu godinu, da je to rezultat konsolidacije državnog proračuna i jačanje jedinstvenog sustava državne riznice. I za to sigurno možemo reći da je neosporno zaslužna Vlada i Ministarstvo financija koje su nizom zakonskih mjera, odluka, pravilnika uveli reda u proračunske financije. Ono što bih htjela danas izdvojiti a to je da, iako je bilo 18 uvjetnih mišljenja, da treba reći da je to, znači uvjetna mišljenja su bile za revidirane subjekte, za njihovo poslovanje u 2006. godini, no da Vlada i Ministarstvo financija čine sve da se i ta uvjetna mišljenja svedu na najmanju moguću mjeru. I zbog toga ću vam, zbog toga treba istaći da se posebno vodi računa o sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru Republike Hrvatske. Doneseni su i temeljni propisi koji u Republici Hrvatskoj reguliraju područje unutarnje financijske kontrole u javnom sektoru, Zakon o sustavu unutarnje financijske kontrole u javnom sektoru, Pravilnik o unutarnjoj reviziji proračunskih korisnika, strategija razvoja sustava unutarnje financijske kontrole u javnom sektoru. Jača se i administrativna sposobnost, potrebno je podsjetiti da je ustrojeno unutar Ministarstva financija da je ustrojena uprava za harmonizaciju unutarnje revizije financijske kontrole. Da je Vlada Republike Hrvatske imenovala Vijeće za unutarnju reviziju kao savjetodavno tijelo ministra financija koji je i ujedno predsjednik Vijeća, a članovi su ministri i čelnici određenih tijela, glavni državni revizor i pojedini voditelj jedinica za unutarnju reviziju. Funkcionalno neovisne jedinice za unutarnju reviziju uspostavljene su u svim ministarstvima. Također su ustrojene jedinice za unutarnju reviziju i potproračunskih korisnika. Financijsko upravljanje i kontrola uspostavlja se u svim ustrojstvenim jedinicama i na razinama korisnika proračuna, a obuhvaća sva proračunska sredstva, uključujući sredstva Europske unije i druga sredstva. Za financijsko upravljanje i kontrolu te za unutarnju reviziju odgovorni su čelnici proračunskih korisnika. Potrebno je također reći da je Ministarstvo financija da je razvio sustav izobrazbe i dodjele ovlaštenim unutarnjim revizorima u javnom sektoru i postavio temelje izobrazbe za područja financijske kontrole i upravljanja. Potrebno je reći da je do danas održan niz ciklusa izobrazbe i zaključno sigurno možemo reći da je u ovom sustavu unutarnjih financijskih kontrola u javnom sektoru Republike Hrvatske za koje Vlada i Ministarstvo financija smatraju da je izuzetno važno da možemo reći da je uspostavljen zakonski okvir za funkcioniranje sustava unutarnjih financijskih kontrola. Da su donesene provedbene strategije, programi, planovi, priručnici i drugi akti. Da je provedba zakona i provedbenih propisa i akata u tijeku, odvija se u skladu s donesenim strategijama, programima i planovima. Da je uspostavljen sustav izobrazbe koji se odvija kontinuirano i u skladu s utvrđenim planovima i programima. I da kadrovsko ekipiranje u svim područjima da se odvija prema planovima i na državnoj i na lokalnoj razini. I na kraju ovog izvješća slobodno mogu konstatirati, a ovo izvješće to i potvrđuje da je financijska disciplina, odgovornost i zakonitost u upravljanju proračunskim sredstvima u stalnom porastu te predlažem da se ovo izvješće u cijelosti prihvati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine predsjedniče, gospođo glavna državna revizorice, kolegice i kolege. Pred nama je 13. izvješće Državnog ureda za reviziju, ali nije nesretno nego sretno jer u njemu vidim dva tračka optimizma. Jedan je što je Državni ured ustrojen zaista kao jedan moderni europski ured, a drugo što su rezultati iz godine u godinu sve bolji pa sam uvjeren da je brojka 13 ovaj puta i za državnu revizoricu i za sve nas sretna brojka. Ja bih zato istaknuo nekoliko činjenica iz ovog izvješća na kojem temeljim ovakav optimističan zaključak. Prvo, Ured radi na temelju Zakona o državnoj reviziji i izvršava evo već 13 godina sve bolje i bolje. Mogli bi reći i da je funkcija Ureda dovedena u ovim uvjetima do optimuma. Sve bolje i bolje izvršava svoje zadatke. Takav dobar rad Ureda nam je najbolje jamstvo zakonitog rada i jasnog uvida u poslovanje svih subjekata koji troše državni proračun ili lokalne proračune. Uvjet da se to dogodi jest ono što nam Ured daje. A to je da imamo uvid u poslovanje svih tih subjekata. Dakle to poslovanje je ono što se inače kaže, a ja ne volim tu riječ transparentno jer transparentno znači prozirno, a prozirno je nešto neodređeno. Ja bih rađe rekao da je to vidljivo poslovanje, lijepim hrvatskim rječnikom. I u ovim izvješćima zaista je vidljiv svaki elemenat tog poslovanja za onoga tko želi gledati brojke i podatke. Ured je napravio opet veliki posao. Reviziju 556 subjekata ali usto Ured je odradio i nekoliko dobrih zadataka na svom ustroju. Dakle između ostaloga bio je uključen u međunarodne aktivnosti. U susrete sa predstavnicima revizijskih ureda europskih zemalja. Završio je «tweening project» sa Ujedinjenim kraljevstvom, sa njihovim nacionalnim uredom kroz CARDS program. Sve te projekte završio je vrlo uspješno. Završio je strateški program razvoja od 2003. do 2007. godine također uspješno. I možemo reći da se ustrojio u jedan moderni europski ured. E sad nešto o sadržaju ovih izvješća. Zbog kratkoće vremena ja bih dao zapravo jedan opći pregled situacije ne ulazeći puno u detalje jer kad analizirate subjekte koji gospodare sa 135 milijardi kuna godišnje onda naravno da se uvijek mora pronaći nepravilnosti i zato Ured tu postoji. Ali treba gledati generalnu sliku. A ona je sljedeća. Dakle korisnici Državnog proračuna, oni koji su najveći korisnici najveće sume novaca su dobili zaista dobre ocjene. Od 33 najveća korisnika, tu se uračunavaju i ministarstva dakle državna uprava. Otprilike 50% je dobilo ocjenu odličan ili bezuvjetnu ocjenu. 50% je dobilo jednu prolaznu dobru ocjenu uvjetno. I nijedan nije dobio nedovoljnu ocjenu nepovoljno. I to nije po prvi puta. Ja sam usporedio sa rezultatima iz 2005. Otprilike je bio jednak odnos. Znači da smo postigli jednu optimalnu ocjenu i ne vjerujem da je puno bolje i moguće. A bilo bi zgodno u završnoj riječi, gospodine, glavne državne revizorice vidjeti usporedbe sa drugim zemljama. Na primjer kod nas je 50% ministarstava dobilo ocjenu odličan, ja ću prevesti u školske ocjene. A 50% tu ocjenu srednju. Dakle recimo dobar odnosno uvjetno. Da li je u ministarstvima drugih zemalja bolje? Ja ne vjerujem jer koliko pratim barem najveće afere u europskim zemljama vidim da nas u mnogima obilato nadmašuju. Naravno treba se uvijek težiti boljemu ali jedna ovakva usporedba bi možda bila interesantna za sve nas. Ono što je dosta uočljivo to je barem po mojoj analizi da u području trošenja na razini lokalne uprave postoje ipak znatno lošiji rezultati nego na razini državne uprave. Ja ću to potkrijepiti samo s nekoliko rezultata. Svi oni koji troše proračunski novac na razini lokalne uprave, a analizirano je 339 subjekata postigli su slabije rezultate od ovih na državnoj razini. Dakle rekli smo od državne razine 50% je dobilo ocjenu odličan. Na razini lokalne uprave samo 6%. Dakle 19 od 339 subjekata je dobilo ocjenu bezuvjetno ili odlično što je svega 6%. Znači znatno slabije nego na državnoj razini. Isto tako kad analiziramo nepovoljnu ocjenu dakle najlošije rezultate na državnoj razini ih nije bilo, a na lokalnoj razini ih ima 5 što je negdje blizu 2% ukupno. Kada sam uspoređivao te rezultate sa 2005. godinom vidio sam potpuno iste rezultate. Tada je naime bezuvjetnu ocjenu dobilo isto negdje između 5 i 6%. Dakle najbolju ocjenu subjekata na lokalnoj razini. A 6 subjekata dakle oko 2% je dobilo neprolaznu ocjenu ili nepovoljno. Drugim riječima kao i na razini državne, razine, kao na razini državnih trošitelja proračuna gdje se postiže jedna kvalitetna konstanta čini mi se na lokalnoj upravi da se postiže jedna znatno manje kvalitetna konstanta. To bi recimo bio zaključak koji bi proizlazio iz ovih izvješća a moramo se pitati zbog čega je tako. Pa vrlo vjerojatno što su oni koji troše proračunski novac na državnoj razini puno više izloženi javnosti, puno više izloženi kritici. Puno više izloženi onomu što kažemo pružanju uvida u svoje poslovanje. A oni na lokalnoj razini nisu toliko niti na meti medija niti na meti javnosti pa pretpostavljam da je to jedan od razloga zašto je na lokalnim razinama u postocima rezultat slabiji negoli na razini državnih institucija koje troše proračun. I tu bi možda trebalo malo razmotriti metode kojima bi se ovi nalazi i na lokalnoj razini više operacionalizirali u ispravljanju pogrešaka možda po ugledu na državnu razinu. Koje su to pogreške koje najčešće vidimo? Pa opet se ponavljaju pogreške iz prijašnjih revizija u planiranju, u ostvarenju prihoda, u izvršenju rashoda, u javnoj nabavi. Otprilike se priča ponavlja ali je ipak u svakoj kategoriji ta priča bolja nego prije godinu dana. Što se planiranja tiče uglavnom se radi o pogrešnom planiranju u odnosu na potrošene iznose. I preporuka Državne revizije je da se broj stavki u planiranju smanji na skupne račune, dakle da se ne ide u prevelike detalje vjerojatno bi i pojednostavnila i pojeftinila rad državne uprave u tom smislu i tu preporuku svakako treba podržati i preporučiti svima koji troše proračunski novac. Od ostvarenja prihoda vidimo da se ipak sve manje događa ono što se događalo ranijih godina. To znači da se vlastiti prihodi subjekta ne uplaćuju u državni proračun, nego se troše na vlastitom posebnom računu. To je Državna revizija upozoravala godinama. Ovaj puta je konstatacija da je takvih pobočnih računa sve manje i manje i da je poboljšanje u odnosu na prethodnu godinu izrazito i zamjetno. To je naravno posljedica formiranja riznice, jedinstvenog računa za sve korisnike, ukidanja čitavog niza sporednih računa i s tim u svezi i smanjenja deficita državnog proračuna. Ja bih spomenuo samo još ovdje zbog kratkoće vremena javnu nabavu. Javna nabava također ima čitav niz nepravilnosti, ali moramo reći ono što se opet ne spominje često da je na lokalnoj razini potrošnja u javnoj nabavi jednaka koliko u državnoj, a mi pričamo o pogreškama u državnoj, a nikad ne govorimo o pogreškama u javnoj nabavi i na lokalnim razinama, a u ovom izvješću vidimo da ih ima i na jednoj i na drugoj razini i to treba naravno posebno upozoriti i iskorijeniti. Ipak treba reći da je jedan dio pogrešaka u javnoj nabavi i ove godine pao na teret lijekova, samo što je ta stavka u odnosu na prethodnu godinu ponovno veća. Ove godine je to 3 milijarde i 600, a prošle godine je bila 2 milijarde 800 milijuna kuna. Na žalost ona će rasti slijedećih godina. Znači, stavka lijekovi je ipak jedan veliki nesporazum između Državne revizije i resornog ministarstva koji bi jednom trebalo zaista riješiti. Ja vjerujem da je u pravu Državna revizija. Trebalo bi nabavku lijekova dovesti u sklad sa Zakonom o javnoj nabavi, ali poštovati i propise koji vrijede u Europi za nabavu lijekova, a to je da se oni ne nabavljaju konvencionalnom javnom nabavom, nego pregovaranjem sa preko 1000 subjekata godišnje koliko ih sudjeluje u opskrbi lijekovima. I ona napomena da su kod nas lijekovi preskupi zapravo ne stoji, jer naši lijekovi se usklađuju sa cijenama u Europskoj uniji, posebice sa tri zemlje. To su Slovenija, Italija i Francuska. Dakle, to nam je jamstvo da ti lijekovi ne prelaze razinu europske cijene. Naravno, bitka za smanjenje cijene je trajna bitka. Na kraju treba reći da su ovi rezultati optimistični, da ukazuju da se na razini države vrlo ozbiljno i sa velikom odgovornošću gospodari sa državnim novcem, da bi te metode trebalo prenijeti na lokalnu razinu, a vjerujem da će Državna revizija svojim daljnjim radom u tome uspjeti i zato ovo izvješće treba ne samo podržati nego i toplo pozdraviti. Hvala.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice zastupnice, kolege zastupnici, poštovana gospođo državna revizorice i zamjeniče. Evo uključujem se u raspravu o nalazima Državne revizije komentarom nalaza Ministarstva obrane. Naime, iako smo u paketu revizijskih nalaza za 2006. godinu s naznakom – SLUŽBENA TAJNA dobili nalaze tri ministarstva, dakle Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova i Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija. Zadržat ću se u svojoj diskusiji samo na Ministarstvu obrane jer je ono jedino dobilo uvjetno mišljenje Državne revizije o svom poslovanju za 2006. godinu. Druga dva ministarstva dobila su bezuvjetna mišljenja što znači po definiciji da u njihovom poslovanju u 2006. godini nisu utvrđene značajnije nepravilnosti. Koji su to razlozi utjecali na izražavanje uvjetnog mišljenja o poslovanju Ministarstva obrane. Prije svega, Državna revizija zamjera ministarstvu da njegov financijski plan kao temeljni financijski dokument nije sveobuhvatan budući da u njemu nisu planirani svi prihodi i primici, niti rashodi i izdaci iako je bilo izvjesno i predvidivo da će se ostvariti. Zbog toga što nisu bili planirani ostvareni prihodi i primici, te rashodi i izdaci veći su od planiranih. Ova prekoračenja doduše nisu relativno velika. Nešto preko 2% ostvarenih prihoda, ali da ne bi bilo zabune to nipošto ne znači da nije riječ o apsolutno velikim svotama, pa ću ilustracije radi reći da prekoračenje prihoda iznosi gotovo koliko i proračun Međimurske županije odakle dolazim za 2006. godinu, a to je samo potvrda da ministarstvo raspolaže ukupno vrlo velikim sredstvima i utoliko je veća odgovornost za raspolaganje tim sredstvima i riječi o novcu poreznih obveznika Republike Hrvatske. Kako je najveći dio neplaniranih prihoda ostvaren od vlastite djelatnosti, tj. od gospodarenja vojnim nekretninama pitam se zašto još uvijek nije izrađen iako se već duže vrijeme najavljuje prijedlog zakona o zatvaranju i prenamjeni vojnih nekretnina kojim bi se konačno riješila problematika garaža i poslovnih prostora koji su još uvijek na upravljanju u ministarstvu, a ne bi smjeli biti. Slijedeći materijalno vrlo bitan razlog uvjetnog mišljenja Državne revizije je u tome što ministarstvo nije u cijelosti i po stvarnim vrijednostima evidentiralo u poslovnim knjigama svu raspoloživu imovinu u zemlji i vojnim predstavništvima u inozemstvu. Dakle, ministarstvo se ne ponaša kao dobar gospodar a što je jedno od osnovnih načela gospodarenja proračunskim, odnosno javnim novcem. Riječ je o tisućama stanova, garaža i poslovnih prostora za koje nema cjelovitih i ujednačenih podataka o njihovim vrijednostima, te se opravdano postavlja pitanje kvalitete upravljanja tom ogromnom imovinom, odnosno pitanje neostvarivanja prihoda od najma. Da je riječ o milijunima nenaplaćenih prihoda od najma najbolje svjedoči podatak da je u 2006. godini od najma 375 poslovnih prostora oprihodovano 3,7 milijuna kuna, dok je od 10 puta većeg broja stanova i garaža, dakle da budemo precizniji stanova je 3857, a garaža 3126 ostvareno svega 3 i pol milijuna kuna. Naposljetku, ministarstvo nije dostavilo podatke o knjigovodstvenoj vrijednosti imovine Središnjem državnom uredu za upravljanje državnom imovinom iako je to naravno bilo dužno učiniti. Veliki broj nepravilnosti kod Ministarstva obrane utvrđen je uz primjenu Zakona o javnoj nabavi. Tako su zaključivani okvirni ugovori bez navođenja godišnje vrijednosti isporuke. Isporuke su se ugovarale čak i na temelju narudžbenica krajnjih korisnika ministarstva. Od određenog broja dobavljača nabava se obavljala temeljem ugovora zaključenih u 2002., 2004. i 2005. godini iako je Zakonom o javnoj nabavi propisano da se plan nabave donosi za proračunsku godinu, a s postupkom nabave se započinje tek nakon što su za to osigurana sredstva u proračunu. Rokovi izvršenja ugovarali su se od dana zaključenja ugovora do provedbe novog postupka nabave ili čak i neograničeno. Ugovori o nabavi zaključivali su se u skladu s ponudama čije vrijednosti su u većini slučajeva bile veće od planiranih sredstava iskazanih u planu nabave zbog čega su se plaćanja u tekućoj godini izvršavala do visine planiranih sredstava za tu godinu dok se dio nabave plaćao iz prenamijenjenih proračunskih sredstava iz drugih pozicija ili se plaćanje jednostavno prenosilo u sljedeću proračunsku godinu. Postupci nabave obavljali su se decentralizirano preko pojedinih ustrojstvenih jedinica tako da služba za ugovaranje ne raspolaže podacima o ukupnoj vrijednosti nabave u jednoj godini, a ministarstvo nema ustrojenu računalnu evidenciju za vrijednosno i količinsko praćenje izvršenja zaključenih ugovora o nabavi roba, radova i usluga, jednom riječju poslužit ću se medicinskim izrazom, okruženje idealno za razvoj koruptivnog virusa. I zato je dobro što je jučerašnjim izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave centralnim mjestom za javne nabave određeno Ministarstvo gospodarstva. Ne samo da se nabava roba i usluga obavljala suprotno Zakonu o javnoj nabavi za pojedine nabavke nije pribavljena ni suglasnost Vlade Republike Hrvatske. konkretno riječ je o pet blindiranih vozila, a nije izrađena ni analiza isplativosti nabave motornih vozila putem najma radi utvrđivanja opravdanosti uzimanja motornih vozila u najam u odnosu na druge oblike nabave. Ono što u cijeloj ovoj priči najviše zabrinjava jest činjenica da su iste nepravilnosti utvrđene i revizijom poslovanja u prethodnoj 2005. godini, no ministarstvo ih uporno ponavlja iz godine u godinu bez ozbiljne namjere da postupi po nalozima Državnog ureda za reviziju. Stoga se može slobodno reći da je takvo poslovanje prepuno nepravilnosti, zapravo redovna poslovna praksa u Ministarstvu obrane, dakle praksa lošeg i neodgovornog gospodarenja novcem hrvatskih građana. Vrhunac ironije je da sankciju pod navodnicima "za odgovornu osobu", dakle za prvog čovjeka takvog ministarstva predstavlja premještaj na mjesto prvog čovjeka drugog ministarstva, Ministarstva unutarnjih poslova koje je do sada dobivalo pozitivno, odnosno bezuvjetno mišljenje Državnog ureda za reviziju. Pitam se hoće li ministar unutarnjih poslova progoniti ministra obrane temeljem nepravilnosti utvrđenih nalazom Državne revizije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Bruno Kurelić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo državna revizorice, kolegice i kolege. Teško je sada reći nešto novo što nije rečeno na nivou izvješća, a potom i u diskusijama o temi ove točke dnevnog reda i za vrijeme jučerašnjeg i za vrijeme današnjeg dana. Kao prvo mogu konstatirati da je Izvješće o radu državnog ureda sastavljeno vrlo profesionalno te daje stručna i neovisna mišljenja o istinitosti i objektivnosti financijskog stanja, rezultata poslovanja i novčanih tokova kod svih 556 subjekata kod kojih je vršena revizija. Stoga na kvaliteti učinjenog samo pohvale. No, temeljem nalaza i izrečenih preporuka učinjena je tek dijagnoza stanja. To je i bila svrha revizije. Što je činiti dalje? Po logici stvari sada nastupa institucija uređene pravne države koje trebaju pokrenuti slijed radnji koje će sankcionirati uočene nepravilnosti. Možda će netko u mojoj diskusiji, pogotovo oni kojima su znanja o reviziji daleko veća od mojih, konstatirati da su parametri za diskusiju istrgnuti iz cjeline, ali cjelina nalaza koji ukazuje na različite stupnjeve nepravilnosti pokazuje visoke vrijednosti. Samo u 16,4% slučajeva revizija učinjena kod 556 subjekata nije ukazala na nepravilnosti. Iz cjeline za elemente svoje diskusije izdvojio sam jedinice lokalne samouprave, nivoa grada i županije. Parametri analize potječu iz dvije najčešće kategorije ocjene učinjene revizije, bezuvjetno mišljenje, nema nepravilnosti u postupanje, odnosno uvjetno mišljenje ukazuje na nađene nepravilnosti različitog stupnja. Zašto sam odabrao jedinice lokalne samouprave ovog nivoa? Županije i gradovi svojim ustrojem i kadrovskim potencijalom trebale bi imati razvijeni sistem unutarnje kontrole koji bi sprječavao i uklanjao nepravilnosti, a i riječ je o velikim proračunima koji najvećim dijelom čine davanja građana poput plaćanja poreza i doprinosa više od 70%, a ova spoznaja još jače senzibilizira javnost. Dio općina ne može se svojim kadrovskim potencijalom bar za sada, svrstati u ovu kategoriju pa ovdje možemo određene nepravilnosti ponekad prepisati i … [[Ne razumije se.]] Što se uočava iz nalaza revizije? Od ukupno 20 županija samo njih 7 ili u 35% svih županija izraženo je bezuvjetno mišljenje, dakle mišljenje koje podrazumijeva u potpunosti poštivanje propisa i zakona. Kod ostalih 13 ili 65% županija nađeni su vrlo različiti stupnjevi nepravilnosti u postupanju sa javnim sredstvima. A što je tek u gradovima? Ovdje je situacija još manje privlačna. Od ukupno 122 grada u kojima je učinjena revizija, samo kod njih 7 ili 5,7% nisu uočene nepravilnosti, kod 114 gradova ili 93,4% postojali su nalazom revizije različiti stupnjevi nepravilnosti u postupanju sa javnim sredstvima dok je u slučaju jednog grada izrečeno nepovoljno mišljenje. Čitajući ovo izvješće lako je uočljivo da je u postupcima javne nabave i kod županija i kod gradova iskazan zavidan postotak nepravilnosti. Poražavajuća je konstatacija da velik broj jedinica lokalne samouprave uopće ne provode propisane postupke javne nabave. Ovo daje prostor za netransparentne radnje što u konačnici otvara potencijal za korupciju. Ovi negativni pokazatelji odnosa prema poštivanju zakona i propisa, trošenju proračunskih sredstava te upravljanje datom imovinom, mjerljivim parametrima otvaraju sumnju da to postaje već pomalo pravilo ponašanja u ovom okruženju. Ove se spoznaje mogu potkrijepiti tim više što nema bitnijeg odmaka kad kompariramo nalaze prethodnih revizija, a o tome će možda kasnije nešto reći i gospođa državna revizorica. Vječni kalkulanti će reći da su standardi koje primjenjuje revizija previsoki za Hrvatsku. Mislimo li mi zaista ući u Europu gdje korištenje javnih sredstava karakterizira ekonomičnost, efikasnost te transparentnost ili kao što je kazao profesor Hebrang, možda ljepša riječ vidljivost. Ili ćemo i dalje visoko rangirati driblanje kao najcjenjeniji element kolektivne igre u našem okruženju. Ovdje je teško relativizirati činjenice jer su parametri numerički vrednovani. Mjesta za špekulacije i ispravak krivog navoda gube ovdje na težini. I što je sada činiti? Mogu li odgovorni za funkcioniranje pravne države jednostavno konstatirati idemo dalje? Slijed radnji je u rukama uređene pravne države. Ako ona postoji, ovaj tren će biti zaustavljen. Rezultati revizije za 2007. godinu tada će dati neke sasvim druge rezultate. Vrijeme je da se uvjerimo u to. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo glavna državna revizorice, gospodin zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Rekao bih nekoliko riječi također sa razine revizije lokalnih jedinica, točnije gradova i općina. Na početku zbilja jedno sadržajno i opsežno izvješće iz kojeg je vidljivo sve ono što nas zanima. I gotovo da nema niti je moguće ovdje u ovakvom izvješću prikrit nekakve podatke. Iz tog dosta razvidnog izvješća imamo cijeli niz informacija koje možemo koristiti ne samo u cilju komentiranja revizije, nego nama zanimljivih na terenu i usporedbe različitih situacija odnosno stanja po županijama vezano za prihode, primitke na godišnjoj razini. A evo, tu bi se posebno osvrnuo na županiju iz koje ja dolazim, Požeško-slavonsku, gdje je vidljivo na stranici 52 ovog materijala koji smo dobili da je nažalost naša županija na zadnjem mjestu po pregledu ostvarenih prihoda i primitaka, da je do prije tri, četiri godine bila na trećem, četvrtom mjestu odozada. A da je evo, nakon ovih revolucionarnih poteza promjene vlasti u županiji, čvrsto držimo zadnju poziciju. I to su pokazatelji koji nam ne idu u korist. I bojim se da će stanje u županiji ovakvim vodstvom i ovakvim načinom rada dalje se samo pogoršavati. Evo, uz taj cijeli niz informacija koje možemo dobiti u ovom izvješću, htio bih se osvrnut na reviziju financijskih izvještaja i poslovanja za izvještaj iz 2006. godine, za 576 lokalnih jedinica iz kojih je vidljivo posebice za gradove i općine da su najznačajnije primjedbe utvrđene revizijom upravo se odnose na imovinu, prihode i rashode odnosno postupke javne nabave. Pogreške u postupku javne nabave, ne bi se složio sa kolegom koji je govorio prije, da se, to znači da se postupci uopće ne provode na području gradova i općina jer to nije točno. Postupci se provode, a najmanje pogreške u tom postupku koji nije teško napraviti, jer postupak javne nabave je bio poprilično kompliciran, nadam se da će ovim novim Zakonom o javnoj nabavi bit pojednostavljen, su dosta lake za napravit. Primjerice, u mom gradu primjedbu smo imali zato što dva ugovora od pedesetak ugovora tijekom jedne godine, dva ugovora nakon provedenog postupka javne nabave izabranog izvođača radova nisu bili objavljeni u "Narodnim novinama". Eto, to je jedna pogreška koja je bila konstatirana u nalazu revizije. I ne slažem se da se uopće ne provode postupci javne nabave. Bilo bi dobro malo kontaktirat gradove i općine da kolega vidi u kakvoj situaciji se nalazimo na terenu, da manji gradovi i općine nemaju dovoljno stručnih ljudi za provedbu javne nabave, da nemaju urede za javnu nabavu i da su ove pogreške koje su ovdje uočene zbilja minimalne u odnosu na način na koji se radi. Tu je znači konstatirano i pogreške u prijenosu proračunskih sredstava evidentiranih u poslovnim knjigama kao kapitalne pomoći, u jednom dijelu. Također nenamjensko trošenje pojedinih vrsta namjenskih prihoda tijekom godine, što je moguće i što svi prakticiramo, praktično da nam novci ne stoje na računu nego da te namjenske prihode koristimo za određene namjene tijekom godine, a da svoje obaveze prema nalazu revizije ispunjavamo naknadno. Također želio bi ovdje istaknut, evo upravo Ured državne revizije koji radi na području naše županije kao jedan primjer koji sve manje postaje jedna ustanova koja izlazi na teren sa ciljem kažnjavanja, opominjanja jedinica lokalne samouprave, a sve više postaje jedna savjetodavna i edukativna ustanova. I to je vidljivo iz ovog nalaza gdje praktično bezuvjetno mišljenje u financijskim izvještajima i poslovanju izraženo za sedam gradova, dva grada su sa područja Požeško-slavonske županije, Lipik i Pleternica sa bezuvjetnim mišljenjem. I to je vjerujem rezultat dobrog rada Ureda za državnu reviziju. A niti jedan grad odnosno općina nema izraženo nepovoljno mišljenje o financijskim izvještajima. Od cijelog ovog broja, ukupnog broja gradova i općina mislim da je ovo, što nepovoljno mišljenje ima samo jedan grad i samo četiri općine, zbilja jedan dobar rezultat i da će on ubuduće ako Ured za državnu reviziju nastavi ovakvu jednu savjetodavnu i edukativnu ulogu biti još kvalitetniji. U svakom slučaju sve pohvale radu Ureda za državnu reviziju i na terenu. U gradovima i općinama stvarno postoji jedna dobra, pomalo mogu reći suradnja sa uredima gdje ih i tijekom godine kontaktiramo, postavljamo određena pitanja, ispravljamo pogreške koje su uočene u nalazu revizije za proteklu godinu. I vjerujem da će takva suradnja biti i ubuduće. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite!
Žalosno je to što ja moram kolegu iz Požeško-slavonske županije ispravljati, ali zapravo smo u istom sosu. Međutim, ovaj podatak da je Požeško-slavonska županija, točno je da zapravo da je u ukupnim prihodima i primitcima za županiju na posljednjem mjestu. Mislim kada se pogleda prosjek prihoda i primitaka u županiji po glavi stanovnika onda se jasno vidi da je to Brodsko-posavska županija, što je zapravo žalosno i za jednu i za drugu županiju. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo dalje. … [[Upadica se ne čuje.]] Čijeg? Ne može. Ne može ispravak na ispravak. Prije ste trebali se javiti. Na redu je gospodin zastupnik Goran Heffer. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo državna revizorice, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Izvrstan šlagvort ili podlogu za raspravu sam dobio kako od kolege Kurelića tako od kolege Huške a na određeni način tu je i kolega Grubišić. Naime, ja dolazim iz Vukovarsko-srijemske županije i u biti raspravljat ću dakle o lokalnim jedinicama odnosno o revizijama lokalnih jedinica. No, najprije pred nama je Izvješće Državnog ureda za reviziju u pogledu kojega bih želio izraziti svoje zadovoljstvo i to ponajprije visokom razinom profesionalne objektivnosti kojom je isto učinjeno. Upravo ta objektivnost i jest najvažniji čimbenik ovakvih dokumenata kako bi se iz istih vidjelo tko je i na kakav način radio i radi u lokalnim jedinicama odnosno tko obavlja svoju djelatnost od općeg društvenog značaja. U svojoj raspravi dakle osvrnuo bih se tek na jedan dio ovoga izvješća i to onaj treći dio koji govori o reviziji lokalnih jedinica, točnije osvrnuo bih se na reviziju financijskih izvještaja poslovanja Vukovarsko-srijemske županije u 2006. godini te izrečenom mišljenju o istome. Komentirao bih neke činjenice o kojima se govori u ovom izvješću te bih ujedno postavio i par pitanja želeći na njih ako je moguće dobiti odgovor, odnosno želeći ako je moguće dobiti nekoliko bitnih podataka koji se iz izvješća ne vide. Dakle, prema izvješću revizija je o financijskim izvještajima i poslovanju Vukovarsko-srijemske županije izrazila uvjetno mišljenje. Ja bih se pritom osvrnuo i više usmjerio na onaj dio poslovanja, dakle ne na financijske izvještaje. Najprije bih primijetio da bi se uzevši u obzir ostala izvješća u kojima dominira upravo ovo uvjetno mišljenje moglo reći da je to uobičajeno i da nije ništa problematično, kao što su evo i neke rasprave do sada to ovdje da kažem i naglašavale. No, za nas iz Vukovarsko-srijemske županije koja je prema brojnim pokazateljima upravo ta županija koja zaostaje za drugim hrvatskim županijama kako u pogledu razvijenosti tako i životnog standarda svojih građana vrlo bitno kako se troše proračunska sredstva i da li se u ovom slučaju o kojem govorim više od 5% ukupnih odnosno desetak posto izvornih prihoda županije trošilo na način koji nije sukladan zakonu. Naime, u izvješću je naznačeno slijedeće pa ću ja i citirati ovaj dio: "U rujnu 2006. godine županija i trgovačko društvo u kojem županija ima vlasnički udjel zaključili su ugovor o izvođenju radova na krčenju nasada i uređenju poljoprivrednog zemljišta u vrijednosti od 8 milijuna 499 tisuća 110,48 kuna s porezom na dodanu vrijednost. Izbor izvoditelja navedenih radova obavljen je izravnom pogodbom.". Kao što je poznato prema Zakonu o javnoj nabavi nije moguća izravna pogodba odnosno izravna nabava roba, radova i usluga od trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Stoga je odabir izvoditelja radova trebalo provesti u skladu s odredbama zakona kojima se propisani način nabave roba, radova i usluga čija je vrijednost jednaka ili veća od 200 tisuća kuna mora provoditi na javnom natječaju. U prilog ne samo zakonitosti nego i ekonomske opravdanosti provođenja ovakvog postupka na propisani način govori izrečeno mišljenje koje također kaže, ponovno citiram, "provođenjem propisanog postupka javne nabave županija je mogla ostvariti povoljnije uvjete nabave". Dakle, županija je mogla manje novca potrošiti za obavljeni posao. No, u ovom slučaju to nije tako napravljen. Ovdje je dakle sklopljena izravna pogodba u vrijednosti koja je 42 puta veća od propisane vrijednosti, pa i nešto više ako uzmemo onih par stotina tisuća kuna. Kako to uvaženi kolega Nenad Stazić zna naglasiti ne 42% nego 42 puta veća vrijednost od propisane vrijednosti. Nisam siguran budući da nisam uspio proučiti i proanalizirati sva ostala izvješća iz materijala koje smo dobili ali ovo bi u području lokalnih jedinica možda mogao biti rekord 2006. godine u visini iznosa za nabavu ugovorenog izravnom pogodbom. Ukoliko nije ja se ispričavam kažem ali mogao bi biti. Državni ured za reviziju u svojem izvješću koje je proslijeđeno Vukovarsko-srijemskoj županiji naložio nabavu roba, radova i usluga čija je vrijednost jednaka ili veća od 200 tisuća kuna provesti u skladu s odredbama Zakona o nabavi. U izvješću se dalje kaže, ponavljam citat "Županija je prihvatila nalaz Državnog ureda za reviziju u vezi postupka javne nabave.". Revizija je upućena u srpnju 2007. godine, dakle evo devet mjeseci, osam mjeseci do sada je prošlo od tada. Dakle, i županiji je jasno da je zakon prekršen jer prihvaćanjem nalaza su to potvrdili. O ovom slučaju bilo je dosta riječi i na jednoj od sjednica županijske skupštine tijekom rasprave o izvješću o obavljenoj reviziji poslovanja za 2006. godinu. Tada je izrečena i tvrdnja od strane čelnika županijske vlasti kako je ovdje riječ o vrlo uspješnom poslu za županiju. Vjerojatno pa imaju neke detaljnije podatke od nas oporbenih vijećnika. Na istoj sjednici vijećnici SDP-a su postavili nekoliko pitanja na koje nisu dobili odgovore pa ću ja u ovoj raspravi iskoristiti priliku da evo sada ovdje kao saborski zastupnik postavim nekoliko pitanja i ukoliko je moguće na njih dobijem odgovore. Pa evo, prvo pitanje bi bilo dakle slijedeće. U izvješću o obavljenoj reviziji nije navedeno o kojem trgovačkom društvu izvoditelju navedenih radova je riječ. Dakle, nije naveden naziv trgovačkog društva. Službeni podatak o tome vijećnici županijske skupštine do sada nisu dobili, ili barem ne vijećnici oporbe. Stoga bih postavio pitanje kako se zove neimenovano trgovačko društvo s kojim je Vukovarsko-srijemska županija sklopila izravnu pogodbu u iznosu od cirka 8,5 milijuna kuna za izvođenje navedenih radova. Drugo pitanje bi bilo slijedeće, županijski vijećnici SDP-a su više puta do sada postavili pitanje postupanje županije po naloženom provođenju nabave u skladu s odredbama Zakona o javnoj nabavi. Evo, jučer je održana sjednica županijske skupština na kojoj se također nije dobio odgovor o tome da li je bilo što učinjeno u smislu naloga Državnog ureda za reviziju. Ja bih vas pitao što može, neću pitati što treba, jer je to jasno, učiniti županija ako su sredstva ili veći dio tih sredstava potrošeni, ako je posao ili dio posla obavljen, a sve to vidimo nije učinjeno u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. I na kraju, više puta je postavljeno i pitanje odgovornosti županije za sklapanje navedenog ugovora izravnom pogodbom, kao i za ne postupanje pod nalogu Državnog ureda za reviziju. O tome se, evo do sada barem ništa nije saznalo, te bih stoga postavio još jedno i ovoga puta posljednje pitanje, a to je da li će Državni ured za reviziju proslijediti ovakav slučaj državnom odvjetništvu, odnosno što će se dogoditi ako od postupanja županije po nalogu revizije ne bude ništa. Ja se ispričavam ako sam možda po nekima zlorabio ovu poziciju saborskog zastupnika, ali bih molio ako je moguće dobiti i odgovor na ova pitanja. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici, poštovana državna revizorice. Ja ću se pridružiti onima koji su okolno govorili o Izvješću državne revizije i siguran sam da na ovakav način i sa ovakvom podlogom je puno lakše svakom saborskom zastupniku razgovarati. Ali ću se pri tome držati onoga da kvaliteta izvješća, pa čak i pozitivni pomaci ne mogu biti opravdanje ukoliko samo konstatiramo, zapravo već godinama određeno kontinuirano ponašanje, odnosno posljedice koje proizlaze iz toga, a da onda eventualno izostane, po meni upravo bitan odgovor a to je Hrvatski sabor. Naime, ja ovaj Visoki demokratski dom u ovoj zemlji, zaista i shvaćam kao mjesto koje će na osnovu putokaza koji nam je dat ovim izvješćima državne revizije upravo biti prilika da promijenimo način ponašanja koji se prije svega odnosi na nedovoljno iskorištenost, a prije svega na nezaštićenost javnog dobra u kojem bi država trebala biti pravi gospodar odnosno štiti ga na način kao što to privatni vlasnik štiti svoju imovinu. U tom dijelu mislim da je najbolje preći sa jednim primjerom a to je da smo u privatizaciji 272 hotelske kuće koje u vrijeme 90.-te procijenjene na samo 5,2 milijarde kuna, danas smo u situaciji da zapravo budemo svjedoci knjiženja zemljišta upravo tih firmi koje su kupljene u dugovima ili za 1 kunu, a zapravo je postojala već prikrivena namjera da se itekako dobro zaradi i to ne u milijunima nego u milijardama kuna na uzimanje onoga što je javno odnosno, opće dobro. O tome su i neki drugi zastupnici već govorili a ja mislim da taj primjer ponašanja zapravo pokazuje na koji način se odnosimo kada ovaj Sabor dobije i podatke i putokaz. Platon je od davno biti izdašan sa tuđim novcem, a ja mislim da mi nažalost u Hrvatskoj imamo situaciju da se ponašamo kao država i da smo vrlo izdašni sa tuđim. Odnosno ponašamo se prema javnom dobru i da zemljište postaje upravo prilika svima onima koji žele zaraditi ogromne novce na ne činjenu države a tim onda vidim i nas da to možemo sa zakonima, odnosno efikasnim sredstvima riješiti. Ja bih podsjetio da još 2000. godine jedan drugi Ostojić kada je bio zamjenik ministrice turizma predlagao ovom Saboru zakon o zabrani knjiženja, odnosno zakon o turističkom zemljištu. Koliko ja znam, taj nacrt je već osmu godinu na čekanju. A upravo je to trebalo spriječiti situaciju da se u ovoj državi ne zakonito uknjiže po sadašnjim podacima 40 milijuna kvadratnih metara zemljišta i još 100 milijuna kvadratnih metara zemljišta je u nedefiniranom statusu odnosno u ovom pravnom vakumu očekuje da sud radi na način kako mu to odgovara. Naime, želim konstatirati jednu drugu stvar, a to je da jedno sredstvo i postoji a to je, nije to knjiženje izvedeno u nekoj drugoj državi, od nekog drugog, nego od hrvatskog suda. Neću o sudu, ali ću govoriti o zakonima koji su takvu situaciju omogućili. Naime, neprihvatljiva je varijanta da sud u Bujama knjiži … [[Govornik se ne razumije.]] turist iz Umaga, za njegovih 400 tisuća kvadrata a sud u Labinu, ne tako daleko ne knjiži drugu firmu, konkretno turističko poduzeće Rabac. To su samo primjeri, ne bitna su imena, ja znam da revizija ni ne navodi imena, jer je u principu ispravan princip, a to je da mi govorimo po javnosti a ne samo o konkretnom subjektu tko je eventualno napravio određeni potez. Ono što želim reći da tadašnjih, znači potezi koji su bili i 2003. godine kada je državni odvjetnik tražio zabranu knjiženja, zapravo pokazuju da takav javni odnos prema javnom dobru, prema nečemu što zaista predstavlja vrijednost i vlasništvo zahtjeva reakciju i u tom dijelu izvješće Državne revizije ne da to njemu nedostaje, jer mislim da je savršeno pokazalo, nego nedostaje odgovor drugih nadležnih tijela iza toga. Upravo ću tu iskoristiti situaciju, na neki način da na drugom primjeru ukažem da slično ponašanje odnosa prema javnom dobru, prema nečemu što država treba čuvati, nalazimo u ovome drugome posebnom dijelu izvješća koji se odnosi na MORH. Samo mali pogled ukoliko vidite da na 360 poslovnih poslova imate prihod od 3 milijuna i 700 tisuća kuna godišnje. Ne trebam govoriti koliko je to po kvadratima, iako znam podatak da pri tome nemamo popisanu cjelokupnu imovinu i nešto što je zapravo kontinuirano ponašanje i nažalost nešto što traje već 10 godina. 1998. godine odredbama Zakona o zakupu poslovnog prostora došlo je do situacije da se moraju provesti javni natječaji. Od tog vremena iz 98. godine, znači, sada već 10 godina, mi imamo situaciju da trebamo konstatirati podatak da ogromna vrijednost, odnosno svi ti kvadrati koji se nalaze u MORH-u i nalaze se u zakupu ili zjape prazni ili je nekome pogodovano kada koristi takav prostor. Naime, tu ne može biti opravdanje da se čeka nekakav zakon koji će izvršiti tu prenamjenu. I drugo u samom izvješću je navedeno, jasno piše da MORH ima evidenciju ali ona baš nije prilagođena onome kako se to piše u poslovnim knjigama. Zaista bi bilo čudno kada bi Ministarstvo obrane bilo u situaciju da nema popis svoje imovine. Oni ga imaju ali ga nemaju cjelokupnoga. Nemaju ga cjelokupnog iz razloga što nije procijenjena vrijednost. A samo da bi vas podsjetio drage kolegice i kolege od 265 poslovnih, 265 nekretnina koje su navedene od 560 u ovom izvješću vrijedi 32 milijarde kuna. Samo toliko o tome o kojim vrijednostima govorimo. I mislim da ta situacija ping pong u kojoj se prebacuje odgovornost na eventualno nepostojanje nekog zakona, a 10 godina smo zapravo svjedoci situacije vjerojatno i vi u vašem gradu kao što ja to mogu vidjeti u Splitu da tisuće, a tvrdim vam da cjelokupni fond poslovnog prostora u Splitu koji postoji i nalazi se u bivšem vlasništvu u navodnike «Ministarstva obrane Republike Hrvatske», a to znači danas državna imovina zjapi ili prazan ili je u situaciji da su unutra zakupnici koji nemaju definirane odnose. To traje i prema ovome izvješću od 1998. godine. Znači 10 godina je situacija nedefiniranih ugovora o zakupu. Takav odnos prema imovini je nešto šta moram reći je nedopustivo. I ja bih pozvao sve one koji u tome sudjeluju prije nas prije toga sve nas ovdje da se mi potrudimo da izvješća državne revizije uz sve pohvale koje je Ured napravio ne ostanu zapravo samo konstatacija stalno kontinuiranog ponašanja. Već u interesu svih onih radi kojih i jesmo ovdje i radi kojih trebamo štititi upravo zajedničko opće dobro i vlasništvo da smo dužni na taj način postupati i donijeti one propise koji to mogu zaštititi. I za kraj još ću samo jednu stvar reći upravo u onome dijelu nastojat ću se koncentrirati iz MORH-ovog izvješća oko ove javne tajne nabave. Naime korištenje članka 6. koji temeljem Zakona zapravo omogućava da se ta nabava radi upravo s izuzećem od postupaka javne nabave onda u izvješću vidimo da zapravo za to nije bilo razloga. Ja mislim da tu efikasno treba stvar promijeniti i mislim da nalaz državne revizije upravo ukazuje, a ja dobronamjerno tvrdim kao što to vrhovni zapovjednik vojske kaže da nema potrebe za takvu tajnu javnu nabavu i da bi bilo dobro da se ponašanje upravo onih koji to tamo provode, a nadam se da će tako biti i ubuduće ne bude u situaciji da milijarda i 200 milijuna u planu za 2006. a onda kasnije revidiranje 750 milijuna kuna plana koji je ostvaren, a to je 58% nabavki u MORH-u bude riješena prema postupku koji je propisan jer sam uvjeren da nema nikakve potrebe da se to radi sa ovakvim izuzećem. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Na redu je [[Upadica: Replika.]] Da, imamo jednu repliku. Gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine Ostojić taj drugi Ostojić kojega spominjete je Veljko Ostojić iz IDS-a koji je predlagao Zakon o turističkom zemljištu. Međutim zbog, međutim krivci zbog kojih taj zakon nije usvojen leže u vrhu bivše odnosno sadašnje i one pretprošle Vlade jer očigledno su neki ljudi koji su pokrivali i ministarska mjesta na platnom spisku nažalost tog krupnog kapitala i sve više su ti isti ljudi željeli svojim nečinjenjem omogućiti njima enormnu zaradu kako bi sutradan svoj politički položaj prometnuli u poduzetnički položaj. Mi smo čak tamo 2005., malo prije sam dobio jedan zaključak državne revizorice na kojega smo zaboravili sami sebe obvezali odnosno obvezali Hrvatski fond za privatizaciju, dobro, ono što je od njega ostalo jer je velika većina istih u zatvoru da za imovinu koja nije uključena u procijenjenu vrijednost poduzeća provedemo znači postupke u skladu sa odredbama članka 47. Zakona o privatizaciji odnosno obvezali smo Hrvatski fond za privatizaciju da Vladi Republike Hrvatske dostavi podatke o imovini u vlasništvu države koja je uključena i imovini koja nije uključena u procijenjenu vrijednost i tako dalje i tako dalje. Nažalost do današnjeg dana se to nije učinilo. Želim i jučer sam ja o tome govorio, ponovo ću govoriti, želim vjerovati da ćemo isprovocirati raspravu i da će se konačno po tom pitanju nešto i promijeniti jer je apsurdno da imovina koja se procjenjuje na 20, 30 milijardi EUR-a se naprosto će reći kako kome odgovara. A tamo gdje se ne rasprodaje da ti pojedinci bez kune naknade koriste na stotine i stotine hektara kako bi vjerojatno, ne znam, financirali možda nečije kampanje i jasno uvijek povećali vlastitu imovinu.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospođo revizorice, poštovane kolegice i kolege. Ja zaista neću nastaviti sa ovim hvalospjevima koje smo svi imali namjeru upućivati i uputili već moji prethodnici poslu koji je Državni ured za reviziju odradio. Ja ću se samo kratko osvrnuti na neka iskustva koja su vezana za lokalnu samoupravu. Kolega Hebrang je neke stvari spomenuo, čak mi je dao i dobar šlagvort i tu ćemo se vjerojatno složiti. Naime neosporno je da je najviše problema i uočenih nedostataka u lokalnoj samoupravi. No treba biti objektivan da je lokalna samouprava dosta često uz to što nema fiskalne kapacitete, uz to što nema dostatna financijska sredstva u skladu sa očekivanjima svojih građana ili naših građana, često i u situaciji da nema niti kadrovskih kapaciteta za vođenje poslova. No nije samo to razlog. Mi smo se u Udruzi gradova susretali odnosno i u Savezu gradova susretali i sa nemogućnošću održavanja skupština jer iz pojedinih općina i gradova, češće općina nisu mogli doći na skupštinu jer nemaju financijskih sredstava dovoljnih da bi otišli na službeni put od dva dana. Ono na što želim upozoriti to je ono što je i govorio kolega Hebrang, a to je da bi trebalo u sustavu planiranja razmotriti promjene da se grupiraju planovi nabave jer dosta često nije odgovornost samo na lokalnoj samoupravi u nepridržavanju planova nego je dosta često pojava s obzirom na razvojne potencijale i događanje u državi da nam državne firme ili institucije zapravo u hodu tijekom godine nametnu određena izdvajanja i uključivanje u posao. Na primjer navodim Hrvatske ceste kreću u rekonstrukciju o kojoj nismo bili pravovremeno obaviješteni i radi se zapravo o zajedničkom projektu kojega ne smijemo izolirati ili eskivirati iz njega jer rješavamo jedan svoj problem i dosta često onda post festum uključujemo u programe i pokušavamo riješiti način i financiranja ali i zaključivanja takvog posla. Ono što želim naglasiti u ovim pohvalama kad se radi o radu ureda onda neće mi predsjednik odnosno zamjenik predsjednika dati opomenu. Ja ću spomenuti još jedan ured koji će biti jedna od točaka dnevnog reda kasnije ali da se onda ne javljam, da zapravo dvije institucije koje su najviše radile na edukaciji su Ured za javne nabave i Državna revizija. Da smo zaista u hodu i školovali i educirali ljude, ispravljali greške koje nisu plod loše namjere ili želje za prikrivanjem, nego jednostavno nedovoljne educiranosti za provođenje posla. I da ne zlorabim vrijeme danas koje je dragocjeno s obzirom na broj prijavljenih učesnika, ja ću reći da sam posebno zahvalan ovom izvještaju i zbog još jednog razloga. Naime, napokon sam dobio mogućnost da vidim izvješće za financijsko poslovanje Auto-ceste Zagreb – Macelj koje je pokazalo da ta tvrtka uspješno posluje, da ostvaruje dobit, da oni podaci koji govore o 17% povećanju prometa godišnjem isto tako nas dovode u situaciju da budemo zadovoljni. Ali nam dokazuju da smo s pravom nezadovoljni što na žalost ni Vlada kao 49% vlasnik nije reagirala na poskupljenje od 17% cestarine na navedenoj auto-cesti koja je usput rečeno 74% veća od svih ostalih cestarina po kilometru u Republici Hrvatskoj. Nećemo ništa bitno promijeniti. Nemamo mogućnosti utjecaja, ali dodatni argumenti za naše zahtjeve koje upućujemo i prema Vladi, odnosno i prema društvu Auto-cesti za drugačiji pristup utvrđivanje cijena auto-ceste. Još jedanput zahvaljujem i reviziji i posebno pohvaljujem i terenske suradnike da ne nabrajamo što smo zaista u proteklim godinama i dosta naučili i zajednički odradili poslove na obostrano zadovoljstvo. Hvala lijepo.
Hvala gospodinu zastupniku. Slijedeći prijavljeni je gospodin zastupnik Mirando Mrsić, ali ja ga ne vidim u sabornici niti iza stupa, pa onda ćemo prijeći na slijedećeg prijavljenog za pojedinačnu raspravu, a to je gospodin zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Jučer sam govorio o reviziji proračuna za jasno ovu 2006. Danas ću se nadovezati, proširiti neke teze. Ono čime želim početi i što smatram najbitnije to su ove ocjene da glavna knjiga, pomoćne knjige te financijski izvještaji ne daju cjelovitu informaciju u ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama, potraživanjima, izvorima vlasništva, vrijednosno su značajnija potraživanja Porezne uprave i Carinske uprave. Zatim se kaže da nisu doneseni svi provedbeni propisi koji su kao obveza utvrđeni odredbama Zakona o proračunu, nisu sastavljeni konsolidirani financijski izvještaji itd. itd. Zatim, želim se posebno nadovezati na ovaj dio izvješća gdje doslovce kaže citiram da prema podacima Sektora za upravljanje javnim dugom i Uprave za europske integracije i međunarodne financijske odnose Ministarstva financija ukupni javni dug koncem 2006. bez jamstava i potencijalnih obveza iznosio je 88 milijardi kuna, a prema poslovnim knjigama i financijskim izvještajima iznosio je 60 milijardi kuna. Nisu evidentirane obveze za trezorske zapise u iznosu 12,2 milijarde kuna, zajmove međunarodnih financijskih insititucija 6,8 milijardi kuna, Londonski klub 1,7 milijardi kuna, Pariški klub 1,2 milijarde kuna, te obveze po tuzemnim inozemnim kreditima u iznosu od 6 milijardi kuna. Sve ukupno 28 milijardi kuna. Znači, negdje se gospodo zagubilo tih 28 milijardi kuna što je otprilike ekvivalent 4 milijarde eura. Nitko nije rekao, nisam ja to rekao ni jučer, ni nikada da je netko od tih 4 milijarde eura uzeo, otuđio. Ali jednostavno taj dug nije evidentiran na jedan propisan zakonski način. To je znak da službu koju možda najviše hvalimo Ministarstvo financija ne funkcionira onako kako bi trebalo funkcionirati da posao ne radi idealno, da nisu bili u međuvremenu parlamentarni izbori, pa to bi bio razlog da se nekoga naprosto razriješi te funkcije, da ne kažem da je netko sličan propust napravio na lokalnoj razini. Taj netko ne da bi ostao bez posla nego bi možda završio u zatvoru. Treće što se želim dotaknuti to su ove koncesije gdje se doslovce u ovom izvješću kaže da prihodi od naknada za koncesiju u Državnom proračunu za 2006. planirani su u iznosu od 310 milijuna kuna, a ostvareni su u iznosu od 302 milijuna kuna. Rekoh jučer, ponovit ću. Mi malim ljudima, recimo obrtnicima kožu gulimo. Narodu zaračunavamo svaku litru, vodu, fekalija koje odlaze, svaki kilovat. Uskoro ćemo im naplaćivati i zrak, a hrvatski tajkuni ili stranci koji su u međuvremenu privatizirale hrvatske ne znam hotele, ali jednako tako i poljoprivredne kombinate koriste na stotine i stotine hektara tzv. turističkog odnosno poljoprivrednog zemljišta i nikome da plate jednu jedinu lipu. I onda si čovjek postavlja pitanje zar je moguće tako. Zašto je tome tako? Kada će država, kada će Sabor, ne znam, donijeti taj zakon o turističkom zemljištu kojega je između ostalog spomenuo i moj prethodnik gospodin Ostojić, a kojega je tamo negdje 2000. godine predlagao kako kaže jedan drugi Ostojić iz IDS-a gospodin Veljko Ostojić. Kada ćemo mi naprosto taj zakon donijeti? Kada će aktivirati se po tom pitanju Državno odvjetništvo? Bojim se da politika nema namjeru donijeti jedan takav zakon, jer kao što sam malo prije rekao i lijevi i desni na platnom su spisku najvećih tih hrvatskih kompanija. Igra je u ovoj državi poštovana gospodo postala toliko suptilna da čak i bivši suci Ustavnog suda pišu zakonske prijedloge o takozvanim tehnološkim cjelinama gdje bi to zemljište trebalo pripasti postojećim posjednicima odnosno hotelskim kućama. Držim da je to pitanje jedno od bitnih, da to treba riješiti i zbog samog tog kapitala. Zašto? Da bi mogli investirati, ali tom istom kapitalu nitko nema prava pokloniti i jednu jedinu lipu. S druge strane evo izlaze ovakvi natpisi u subotnjem “Jutarnjem“ tekst da državi prijeti opasnost da ostane bez stotinu milijuna četvornih metara tzv. turističkog zemljišta jer 2010. stupa na snagu načelo povjerenja u zemljišne knjige. Rekoh neće se to dogoditi i jučer za govornicom, pod uvjetom da država pokrene parnice protiv hotelijera, ali i vlasnika poljoprivrednih zemljišta i da izvršimo zabilježbu spora. To zemljište danas vrijedi 20, 30 milijardi eura. Postavlja se pitanje, dva pitanja su ovdje. koja je sudbina tzv. neprocijenjenog zemljišta koje je ušlo u elaborate pretvorenih hotelskih kuća pa je čak i uknjiženo n brojne tvrtke koje su u međuvremenu privatizirane i drugo, koja je sudbina tzv. turističkog zemljišta koje nije u temeljnom kapitalu pretvorenih kuća koje već 17, 18, 16 ne znam koliko godina koriste te hotelske kuće i za te kampove i te komplekse nikome da plate i jednu jedinu kunu. Kao da vodimo politiku u ovoj zemlji onima koji imaju, pa dajmo valjda su zadužili ovu državu, znači dajmo im da imaju još i više. Ista je stvar gospodo i sa poljoprivrednim zemljištem. Jednostavno to pitanje treba riješiti. Nemojmo da nam država funkcionira kao švicarski sir, kao jedno sito. Ali za koga? Ma ne za onu sirotinju, nego tako ona funkcionira za elitu elite. Ma ne funkcionira država kao sito gdje se ne plaća za jednoga penzionera koji živi od dvije ili tri tisuće kuna nego funkcionira na taj način za one koji iskazuju dividendu od 100, 200, 500 ili 800 milijuna kuna. I ja tvrdim da to se ne može tako činiti ukoliko za to ne postoji jasna nedvosmislena politička volja, a mnogi od njih ni nisu iz Hrvatske, makar to je sada manje bitno. Ako je netko došao, uložio novac npr., preuzeo Jadran, Crikvenicu, preuzeo obvezu prema vjerovnicima od 400 milijuna kuna, tog nekog treba držati kao malo vode na dlanu, ali to ne znači da i tome bilo što treba za ništa, pokloniti. Samo dvije rečenice o financijskim kapacitetima. 84,3% tog financijskog kapaciteta otpada na državu. Lokalna samouprava tih nekih 126 gradova plus 429 općina imaju 10,7%, znači kontroliraju ili imaju ili njega troše, a Grad Zagreb sam raspolaže sa 5%. Jednom riječju lokalna samouprava u ovom trenutku raspolaže sa 15,7% tog fiskalnog kapaciteta, međutim stvarne decentralizacije neće biti dok lokalna samouprava s Gradom Zagrebom ne kontrolira barem 33% financijskog kapaciteta. Volio bih gospođo državna revizorice da uđete u Ministarstvo branitelja. Danas sam pročitao jedan nevjerojatan naslov iz "Bljeska" u kojem je sudjelovalo 7 tisuća i 200 vojnika, izašlo je 7 tisuća invalida. Pa koja smo mi to luda zemlja? Šta se tu naprosto dešava? I za kraj. Sve manje je jasno, nepravilnosti kod države. Gdje se pljačka? Pljačka se kod javnih nabava i tih poduzeća od Ine, proosiguranja, cesta, brodogradilišta itd. Javna nabava teška je u ovom trenutku 35 milijardi kuna. Tajna nabava je negdje 550 milijuna kuna, to je vezano vjerojatno uz to Ministarstvo obrane. Time se isto tako nitko ne bavi. Mi se ovdje bavimo koliko ministri troše na kartice za reprezentaciju, umjesto da se pozabavimo tim životnim pitanjima. I za kraj još jednu rečenicu. Sve manje problema će biti u Vladi, sve veći problem kojim ćemo se mi trebati baviti biti će u tim javnim poduzećima. Ma nije danas privilegija biti ministar recimo turizma sa 220 milijuna kuna, ali je privilegija biti direktor ACI-ja ili jednoga JANAF-a. Ma nije privilegija biti ministar gospodarstva, ali je privilegija biti na čelu jednoga Croatia osiguranja gdje je plaća 80 hiljada kuna i gdje direktor na račun poreskih obveznika puši cigare od 500 ili više kuna. To su ona pitanja kojima bi se mi isto tako morali ubuduće više baviti no što se bavimo koliko neki ministar "ispegla" ne znam kuna na ministarsku karticu, žalim da je i mi nemamo.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Kajinu. Dobro je da Državna revizija nadzire toliko mnogo različitih državnih institucija pa to otvara široki tematski prostor za raspravu zastupnicima. Sljedeći je prijavljen za pojedinačnu raspravu, gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Na početku svoje današnje rasprave prvo bih želio ispraviti jednu grešku koju sam učinio sinoć tumačeći veliki broj podataka iz nalaza Državne revizije kada sam podatke koji se odnose na izdana jamstva jedinica lokalne i regionalne samouprave na strani 69 izvješća, protumačio kao podatke o izdanim državnim jamstvima u korist lokalne i regionalne samouprave na što me je upozorio kolega Ivković i ja mu se zahvaljujem na tome da mi je pružio mogućnost ispraviti tumačenje jednog podatka iz obilne količine. No ipak ostaje ocjena kolega Ivković, da je jedino u Međimurskoj županiji jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave svojim trgovačkim društvima i ustanovama nisu izdavala jamstva, jer očito za to nije bilo potrebe ili oni nisu tražili. Ono što bi danas želio u svojoj raspravi naglasiti i osvrnuti se od 18 korisnika državnog proračuna koje je dobilo uvjetno mišljenje prokomentirat ću samo ono koje se odnosi na Ministarstvo obrane. Naime, Državna revizija je tom ministarstvu dalo uvjetno mišljenje i to iz 4 odnosno 5 po meni jako bitnih razloga. Prvi razlog je taj što financijski plan tog ministarstva nije sveobuhvatan, odnosno što nisu planirani prihodi koji jesu ostvareni u iznosu od čak 94 milijuna kuna, a rashodi od 86 milijuna u toku samo jedne kalendarske godine. Drugi razlog uvjetnog mišljenja je što ministarstvo nije obavilo cjeloviti popis imovine. Treći razlog je taj što bez provođenja postupaka javne nabave pribavljene su usluge tekućeg i investicijskog održavanja građevinskih objekata u vrijednosti od 42 milijuna kuna. Trgovačke robe, dakle ne vojne opreme nego trgovačke robe u vrijednosti od 28 milijuna kuna i zamislite, usluge čišćenja i pranja u iznosu od 2,5 milijuna kuna. Naprosto ne mogu vjerovati da čak ni planiranje ili provođenje postupka javne nabave za trgovačku robu, usluge čišćenja i pranja u tom ministarstvu, nije bilo moguće provesti, planirati sukladno Zakonu o javnoj nabavi. I na kraju, nabava 5 blindiranih vozila u vrijednosti od 3,5 milijuna kuna, a za koju ministarstvo nije dobilo prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske. Radi se o doista velikom ali i značajnom ministarstvu. I opravdavajući ovakav nalaz neki su kolege rekli da je to bolje no što je bilo ranijih godina. Da li je doista to tako? Na stranici 3 ovog izvješća o Ministarstvu obrane, državna revizija podsjeća da je i za 2005. godinu tom ministarstvu dato nekoliko nalaza i preporuka, pa je dio njih ispunjen odnosno izvršen, ali tri nisu. I podsjećaju nas da to ministarstvo nije provelo preporuke koje su dobili 2005.: 1. da određeni prihodi i primici te rashodi i izdaci koji se planiraju podmiriti navedenim prihodima nisu planirani. Dakle i 2005. situacija oko planiranja prihoda i rashoda bila je otprilike slična. Godinu dana poslije toga, opet ista primjedba. 2. nije obavljen cjelovit godišnji popis imovine sukladno odredbama pravilnika. Dvije godine uzastopno ista primjedba. U 2006. Ministarstvo još uvijek nije završilo popis imovine. I 3. postupci nabave nisu u potpunosti provedeni sukladno s propisima o javnoj nabavi. I 2006. opet dio javne nabave u to ministarstvo nije proveden sukladno zakonu. Kada pomno iščitate očitovanje ministarstava na svaku od primjedaba koje su dobili u 2006. ono započinje otprilike na sljedeći način. Ministarstvo prihvaća nalaz državne revizije, ali uz obrazloženje i sada ide nekoliko razloga ili opravdanja zašto to što su dobili ili što je revizija našla nije bilo sukladno zakonu. Od tih mnogih tvrdnja prihvaćamo nalaz ali, izdvojio bih samo jednu, ne zbog 2006., nego zbog iduće godine kada ćemo razmatrat poslovanje u 2007. da ne bude zabune. Dakle, kako se Ministarstvo obrane očitovalo o primjedbama Državne revizije o javnoj nabavi. Ministarstvo je prihvatilo nalaz Državnog ureda za reviziju i navelo da se nadležna Uprava za materijalne resurse obvezuje u suradnji s drugim ustrojbenim jedinicama provoditi nabavu trgovačke robe, promidžbenom materijala, dijela usluga tehničko investicijskog održavanja građevinskih objekata te usluge čišćenja i pranja u skladu sa odredbama Zakona o javnoj nabavi. To je 2006. ministarstvo dalo očitovanje. Ja želim vjerovati da 2007. u nalazu državne revizije neće biti tvrdnja da ministarstvo prihvaća nalaz državne revizije ali, jer su ovdje se obavezali da nadležna uprava unutar tog ministarstva molim lijepo, ima postupat u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. I nema treće godine mogućnosti opravdavanja, opet prihvaćamo ali. Govoreći i uspoređujući nalaz Hrvatske državne revizije, kolega Hebrang rekao je da prati i to stanje u zemljama članicama Europske unije. Pohvalio je da 50% korisnika državnog proračuna je dobilo čistu peticu, a 50% prolaznu trojku, rekao je da to pretvara u školske ocjene. I konstatirao da vjerojatno u zemljama Europske unije ima onih koji nas nadmašuju po takvim aferama. Moguće je. Ja ne pratim afere toliko u Europi i moguće je da u nekim ili nekoj od članica Europske unije ima i gorih nalaza državne revizije. Ali sam siguran, vjerujte mi da sam 100% siguran, da tamo kada se dese takve stvari, slijede smjene ili ostavke. A s obzirom da je u međuvremenu došlo do promjena na čelnim mjestima ovih ministarstva, zaista bih volio vidjeti sljedeću situaciju. Da sadašnji ministar Policije odnosno Policija dobije nalog izvršiti istragu i utvrditi da li ovo Ministarstvo obrane, koje je on do jučer vodio, bilo protuzakonitih radnji odnosno počinjenja kaznenih djela. Ja želim vjerovati da bi tada taj nalog bio dosljedno ispunjen i da ne bi došlo do mogućeg sukoba interesa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Sljedeći šesnaesti prijavljeni po redu je gospodin zastupnik Arsen Bauk. Nakon njega još četiri pojedinačne prijavljene rasprave i dvije po pet minuta u ime kluba. Izvolite gospodine zastupniče!
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovana glavna državna revizorice. Jasno je da trošenje državnog novca uvijek treba biti pod povećalom javnosti. I o njemu što se mene tiče nikad nije dovoljno rasprave. Pa čisto i zato da se oni koji upravljaju državnim novcem njime raspolažu ili ne uspavaju, pa ne izvršavaju ono zbog čega bi trebali biti tu. Ili se pak previše ne zaigraju, pa onda nam se dogode kave od 50 tisuća eura i slično. Podsjećam, ovo je rasprava o nalazu revizije za pretprošlu godinu. Ona malo kasno dolazi na dnevni red. Ali vjerojatno nije moglo prije. Vjerojatno nije moglo prije, zbog svih okolnosti oko izbora. I sada smo u paradoksalnoj situaciji da raspravljamo o primjeni Zakona o javnoj nabavi koji više nije na snazi, a usput budi rečeno za novi Zakon o javnoj nabavi, situacija od prije par dana, nisu doneseni svi provedbeni propisi. Ne znam da li se u međuvremenu nešto promijenilo. U svom izlaganju ja ću se osvrnuti na dio koji se tiče Ministarstva obrane, o čemu su se osvrnuli i mnogi moji prethodnici. Revizija Ministarstva obrane čini mi se negdje od '98. kad je prvi put ušla u taj zatvoreni sustav, uveseljavala tamo negdje do 2002., a onda nakon toga nije bila više toliko pod lupom javnosti jer u odnosu na te nalaze je se stanje popravilo. Također poznato mi je o kako se velikom i kompliciranom sustavu radi. Poznati su mi unutarnji odnosi i ovlasti ustrojbenih jedinica, isprepletenosti složenog odnosa ministarstva stožera itd., pa ću vjerojatno dati nekakve sustavne prijedloge a neću se puno osvrnuti na pojedinostima. Dakle, u tom smislu nalazi revizija na četrnaest stranica i ne može dati priličnu sliku o procesima koji se događaju u takvom sustavu. Meni je veći problem što ministarstvo u svojim očitovanjima po meni ne daje prave prijedloge i rješenja i ono što bi trebalo napraviti o čemu je govorio i gospodin Lesar. Imam ogradu. Možda je u očitovanju ministarstva to navedeno nešto šire a nije ušlo u ovo sažeto izvješće, međutim ukazat ću dakle na dvije stvari. Prva je revizija, dakle prva primjedba revizije na popis imovine ministarstva odnosno treba biti precizan i kazati imovine Republike Hrvatske kojom upravlja i koju koristi Ministarstvo obrane. I taj nalaz se ponavlja već nekoliko godina. Po meni problem je u tome što Ministarstvo obrane upravlja s onom imovinom kojom bi trebalo upravljati ali i sa velikom imovinom s kojom nikako ne bi trebalo upravljati. Dakle, po meni stanovi koji nisu službeni stanovi, garaže, poslovni prostori, neperspektivna i napuštena vojna imovina ne bi više trebala biti na upravljanju Ministarstvu obrane nego bi je trebalo prebaciti u Središnji državni ured za imovinu koji nije toliko ekipiran da s time može upravljati. I upravo ti poslovi koji se tiču upravljanja takvom vrstom imovine zatrpavaju taj sustav i on ne može dobro funkcionirati, i onda uvijek imate ovakav libi u odgovoru ne stigne se, ne može se, nema se vremena i nema se kadra što je djelomično ali samo djelomično točno. Taj ping pong traje već desetak godina, revizija to uredno bilježi, svi se brane da nemaju ovlasti, ovi nisu napravili ovo, oni nisu napravili ono a država gubi novce i taj zatvoreni krug treba što prije prekinuti. Revizija je na kraju krajeva i navela da su napravljeni pomaci ali nedovoljni, citat revizije. Prema tome, mislim da i u stavu revizije i u stavu ministarstva treba staviti naglasak na prepuštanje upravljanja onom imovinom koja nije u funkciju obrane Središnjem državnom uredu za imovinu ili Vladi ili bilo kome. Međutim, prošlo je previše vremena u tom smislu za razna preustrojavanja, ekipiranja, reorganiziranja itd. Prenamjena vojnih nekretnina koja se tu spominje također nema izravne veze s uklanjanjem nepravilnosti što se tiče evidencija jer ukoliko nije evidentirano onda ne možete ni prenamijeniti. Prema tome, vjerojatno je to negdje evidentirano, međutim nije na način na koji bi trebalo biti. Također, taj zakon o prenamjeni i zatvaranju onih nekretnina, on nije donesen a čini mi se da nije ni u proceduri. Drugi dio problema na koji revizija ukazuje jest organizacija postupka ali ja bih rekao i sustava javne nabave. Revizija dobro uoči problem ali mislim da je ovdje problem u sustavu. Dakle, tu treba reći da se radi o sustavu s nekoliko centara odgovornosti koji je pak disperziran kako teritorijalno tako i organizacijski. Dakle, imamo dio nabave koja se odvija u ministarstvu i u službi za nabavu. Zatim, imamo unutar ministarstva ali u okviru drugih službi i uprava koji su u sjedištu ministarstva. Onda imamo dio koji se odvija unutar ministarstva u okviru uprave i službi koje su na terenu u županijama, pa onda imamo četvrti dio koji se odvija u glavnom stožeru, peti dio u zapovjedništvu za logistiku, šesti dio u zapovjedništvima grana, sedmi dio na nižim i osmi dio na još nižim razinama. Prema tome, radi se o dosta kompliciranom sustavu koji da je drugačije postavljen vjerojatno ne bi funkcionirao, međutim problem je kontrole takvog sustava i mislim da on nije na najbolji način moguće postavljen. I onda nam se tako dogodi da u jednome procesu nabave redovnom, nazovimo ga javnom, može sudjelovati osam do deset ustrojbenih jedinica ministarstva i takav proces može biti dosta transparentan i na takve uglavnom nema primjedbi. Ali s druge strane, također se može dogoditi da imamo postupak po članku 6., dakle javnoj i tajnoj nabavi, nabave višemilijunske vrijednosti koji završe u nekoliko dana da opet sve bude po zakonu i da se ne utvrde nepravilnosti jer doista niti jedan propis nije prekršen. Zašto? Zato što tadašnji Zakon o javnoj nabavi o kojem se dakle tu raspravlja 2006. doista u jednom dijelu nije primijenio u ovako velikom disperziranom sustavu pa su se mnoge stvari rješavale primjenom članka 6. Međutim, primjenom članka 6. nema niti jedan kad se pozovete na članak 6. nema niti jedan drugi propis koji regulira to šta je izvan članka 6. i onda nemate šta ni prekršiti. Dakle, jednostavno nema drugih propisa koji reguliraju ono što zakon propisuje a kako nema propisa koji dakle zamjenjuje nema se šta prekršiti, i onda se daje prevelika sloboda ljudima koji u sustavu provode nabavu i to se naravno može imati različite posljedice. Može biti da se ponekad primjenjuju strože odredbe u smislu kontrole transparentnosti ali može biti da se i ne primjenjuju nikakve odredbe u smislu kontrole i transparentnosti. Dodatni problem je također taj što se u većini slučajeva radi o postupcima koji su s određenim stupnjem tajnosti pa onda nije moguća niti kontrola javnosti kao onaj nazovimo ga korektivni faktor, tako da ponekad jedina javnost ustvari bude vrhovni zapovjednik. A i opći je stav da je Ministarstvo obrane sada zatvorenije javnosti nego što je to bilo u razdoblju od 2000. do 2003. to su novinari, dakle to je stav novinara. I koje je sada rješenje? Mislim da je rješenje dakle da Vlada svojom uredbom propiše postupak nabave, dakle ne naputak ministarstva nego uredba Vlade koja bi propisala postupak nabave kada se radi o vojnoj opremi i svim ostalim vrstama nabave pod stupnjem tajnosti i da je moguće naravno u tom slučaju napraviti nekakvu kontrolu za koju predlažem da bude na parlamentarnoj razini o čemu se također na neki način izjasnio vrhovni zapovjednik. Treći problem je, dakle odnosi se na primjenu ugovora o održavanju iz prethodnih godina. Dakle, meni je apsolutno jasno da prestankom kalendarske godine ne prestaje život i rad, vojnici trebaju jesti, zgrade se moraju održavati, na uredskom materijalu se dopisi moraju pisati. I prema mojim spoznajama problem je u nedovoljnoj ekipiranosti službe za nabavu i možda nedovoljno … [[Govornik se ne razumije.]] koordinacije svih koji trebaju pripremiti prijedloge. Međutim, ovdje se spominje jedan natječaj za takvu vrstu koji je poništen odlukom Ureda za javnu nabavu. Za to poništenje u svakom slučaju trebaju se snositi sankcije barem da se razina načelnika odjela bi bila taj koji bi trebao doista biti smijenjen u takvom slučaju. Dakle, ja bih kad se govori o reformama, uglavnom sam mislio na smanjenje. Ja bih u ovom slučaju pojačao službu za nabavu sa novim odjelima i prilika za to je i donošenje nove Uredbe o organizacijskom ustrojstvu. U svakom slučaju, potrebno je također ustrojiti organizacijsku cjelinu za kontrolu decentralizirane nabave. Ona se najviše obavlja u oružanim snagama i jednim djelom u MORH-u i upravo zbog toga i nema jedinstvene evidencije što navodi i/ili revizija. Dakle, ta cjelina može biti u sklopu inspektorata obrane ili kao samostalna cjelina jer je i ovako previše toga izvan kontrole. Ja ne tvrdim da je izvan zakona ali je izvan kontrole svakako. Vjerujem da bi se onda i manje pisalo o lošem održavanju, lobijima itd. I evo kažem, prilika za to je već sadašnje donošenje Uredbe o unutarnjem ustrojstvu ministarstva. Gospodin Hebrang je u svom izlaganju se poslužio ocjenama od jedan do pet da bi na neki način definirao, ocijenio nalaze revizije pa mogu onda to pokušati i ja. Dakle, kad govorimo o napretku neki su uspjeli ubaciti u drugu brzinu, neki su još u prvoj, neki su još u rikvercu ali daleko smo od one famozne proklamirane pete brzine kojoj težimo. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Nastavit ćemo po prijavnici za raspravu gospodina zastupnika Davora Bernardića koji upravo ulazi u dvoranu. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Pa evo, iščitavajući ovo Izvješće, ja moram konstatirati da je napravljen, relativno kvalitetan posao, mada u njemu fale neke stvari vezane za prihodovne, za rashodovne stavke i vezane za imovinu, o čemu su govorili i drugi zastupnici. No, pažljivo iščitavajući brojke, one su tu, one ne lažu, no međutim, u knjigovodstvenom smislu vidjeli smo iz rasprave gospodina Kajina da se i stanje vanjskog duga, tj. trećina vanjskog duga mogla sakriti, no nije se mogla sakriti pred Uredom za državnu reviziju. No, ja iščitavajući te brojke izražavam jednu veliku zabrinutost za ono što se događa. Naime, ako uspoređujemo verižne indekse rasta proračuna u odnosu na prošle godine, može se zaključiti sljedeće. 2002. godine, u odnosu na 2001. proračun je rastao 22%. I to je bio najveći rast proračuna. Tada se gospodarstvo i najbrže razvijalo. Taj trend se nastavio i u sljedećoj i u godini iza te, i u 2004. No, međutim, zadnje dvije godine prema izvješću i državne revizije, osjeća se slabo punjenje, odnosno mršavo punjenje državnoga proračuna. To je ono što nas gospodo sve treba brinuti. Ono što ja moram reći je da negdje pred kraj fiskalne godine Vlada daje određene smjernice pa i za jedinice lokalne samouprave. Te fiskalne smjernice sadrže i određene stvari vezane za očekivanje prihodovne stavke vezane za porez na dohodak, koja negdje iznosi između 6 i 7%. No u zadnje dvije godine realizacija same te stavke je negdje na razini 1-2%, to je statistika, ja ne mogu intonirati ništa drugo, ja samo mogu razgovarati o statističkim podacima. Ono što je bitno, je da iz tih stvari može se zaključiti da dohodak ne raste, tj. slabo raste. A tome govori u prilog i realni rast plaća u odnosu na prošlu godinu od samo 0,5%. No istovremeno iz Državnog ureda za reviziju razvidno je da je dobit porasla. Dobit koja se ostvaruje i porezna dobit koji je uplaćen je rastao. To samo govori o tome da je i kada je pripremljen Zakon o preraspodijeli sredstava iz jedinica lokalne samouprave. Odnosno jednima je, povećana je stavka sa u odnosu poreza na dohodak a uzet je dio prihoda lokalnih jedinica sa u odnosu poreza na dobit. Razvidno je da je država i da će država na kraju ove godine potpisati plus u tom dijelu. No dobit, može rasti jedno određeno vrijeme, dobit može rasti dok raste dohodak, dobit može rasti dok rastu plaće, ali ako one stagniraju onda ni dobit ne može rasti dugo. Ono što je bitno reći je da je upravo iz tih argumenata a ti argumenti su ovi kako sam ih ja ovdje iznio, da je po prvi put gospodarski rast u ovoj godini manji od inflacije. To je zadnji put bilo 99. godine, da se državni proračun mršavo i slabo puni, da plaće realno skoro pa ni ne rasu, malo nešto rastu, praktički stagniraju. I stoga je osobito važno da se sa proračunskim sredstvima raspolaže racionalno. I ovaj nalaz Državne revizije u kojem su dijagnosticirani problemi, a problemi su vezani za odstupanje od planiranih rashoda, koje je već poslovično i redovito, problemi su vezani za nepravilnost i u javnoj nabavi koji isto tako već poslovično i redovito. No međutim, možda je malo bolje u odnosu na prošlu godinu i to podržavam i slažem se sa time. I problemi vezano da nema popisa imovine i zemljišta u državnom vlasništvu, a to je ozbiljna stavka i građani imaju pravo znati što sve država posjeduje kako bi mogli živjeti kvalitetnije, na kraju krajeva mi smo svi i zastupnici u Hrvatskom saboru predstavnici naroda i u interesu nam treba biti da svaki hrvatski građanin živi bolje i da Hrvatska napreduje. I ono što je problem je da kontinuirano nema sankcija za one koji krivo troše proračunska sredstva. I u tom duhu razuma i pameti, ja vas molim da podržite prijedloge zaključaka iz Kluba SDP-a, a vezanih za mjere poduzimanja daljnjih koraka na temelju ovoga Izviješća. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku imamo ispravak netočnog navoda. Gospodin Filipović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. Ja bih ispravio netočan navod kolege koji je rekao da je proračun od 2000. do 2003. godine rastao znatno brže nego što raste u prethodnim godinama, znači od 2003. do 2007. godine. I rekao je da to ukazuje na disciplinu proračuna i boljoj naplati poreznih prihoda itd., itd.. Ja tvrdim da taj podatak ukazuje samo na to da je proračun znatno brže rastao nego što je rastao bruto domaći proizvod Republike Hrvatske i da je u stvari u tome periodu znatno rastao vanjski dug, odnosno zaduživanje državnog proračuna, dok podaci koji govore od 2004. do 2007. godine ukazuju da se radi o jednom uravnoteženom proračunu. Tako isto možemo komparacijom podataka koji govore o strukturi ukupnog prihoda i primitka državnog proračuna primijetiti da su znatno već, da je znatno veći udio u strukturi prihoda, prihodi ostvareni od poreza i doprinosa u odnosu na 2005. godinu. Dakle, to ukazuje na smanjenja, na smanjenje vanjskog duga i na znatno veću proračunsku disciplinu.
Vrijeme je, vrijeme je, isteklo za.
Ja imam povredu Poslovnika po članku 209. da me poštovani zastupnik sluša onda bi znao da to nisam rekao, ja sam pričao o velikim indeksima 2002. u odnosu na 2001. godinu. I povreda Poslovnika se sastoji u tome da zastupnik može ispraviti netočan navod iz onoga što je izgovoreno, no ako nešto nije izgovoreno onda nema o čemu ispravljati netočan navod. Ja vas molim, potpredsjedniče Sabora.
Imamo i još jednu povredu Poslovnika za koju traži gospodin Filipović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] povrijedio Poslovnik, jer je kolega rekao da se u tom periodu kada je spominjao verižne indekse, kada je govorio o rastu 20% itd. proračuna, rekao da je u tome periodu bila znatno veća disciplina u državnom proračunu. Što nije istina. Jer o disciplini Državnog proračuna govori prije svega koliko je u strukturi prihoda ostvareno prihoda od, prihoda od poreza i doprinosa, koji znatno brže rastu u periodu od 2004. do 2007. godine. A to se može lako provjeriti.
Hvala lijepa. Ja molim sve zastupnice i zastupnike da se strpe do izmjene Poslovnika kada ćemo barem pokušati razriješiti ovu već dugo postojeću dilemu oko toga što je ispravak podataka, što je ispravak navoda, što je ispravak mišljenja, što je ispravak nečega što nije rečeno? Pa u ovom trenutku onda neću prosuđivati jesu li jedan ili drugi ispravak, odnosno je li jedna ili druga povreda Poslovnika u redu? Nadam se da će to biti jasnije, a vjerojatno bi bilo najjasnije da potpuno i institut ispravka netočnog navoda iz Poslovnika izbacimo i ostanemo na replikama. Ali dobro. Sljedeći za raspravu odnosno sljedeća zastupnica za raspravu koja je prijavljena je gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna revizorice, kolegice i kolege. Evo na početku ove rasprave evo voljela bih samo primijetiti da mi je donekle žao što ovu našu raspravu ovdje izravno u Hrvatskom saboru osim evo sada gospođe potpredsjednice Vlade jučer popodne i danas dobar dio rasprave ne sluša niti jedan ministar, niti jedna ministrica u hrvatskoj Vladi. Nadam se da će im stručne službe Hrvatskog sabora dostaviti ako ništa drugo a onda fonograme jer obično ono što mi ovdje govorimo u Hrvatskom saboru, to se najbolje možda vidi i po odgovorima na zastupnička pitanja, uglavnom budu na jedno uho uđe, na drugo izađe, a ne bi bilo dobro da ovo što se govori o revizorskim izvješćima i što je utvrđeno kao kontrola posla koji radi Vlada odnosno posredno i ovdje Hrvatski sabor kroz donošenje Državnog proračuna ostane ipak samo mrtvo slovo na papiru. Jer raspravljati o ovim izvješćima revizije ima smisla onda i samo onda ako nepravilnosti koje se pronađu u reviziji budu u idućim godinama ispravljane i ako se one ne ponavljaju. No međutim iz godine u godinu a da stvar bude tragičnija uglavnom kod istih subjekata nalazimo gotovo iste nepravilnosti. Valja reći istine radi da se broj onih sa nepravilnostima ipak iz godine u godinu smanjuju, ali ima i onih koji jako slabo uče. Mene osobno žalosti da su među onima koji slabo uče i koji stalno ponavljaju nepravilnosti i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. U tom našem Ministarstvu koje je dobilo jedno od onih, relativno rijetkih koje je dobilo uvjetno mišljenje, sve ono što je kao nepravilnosti utvrdila revizija za 2005. godinu ponovljeno je i u 2006. godini. I dalje u većem broju slučajeva rashodi nisu planirani i evidentirani na računima propisanim računskim planom što znači da sredstva nisu bila niti dobro planirana, ali niti namjenski trošena, a rashodi se evidentiraju po načelu novčanog tijeka što nije u skladu s propisima, ali i važnije od toga takvo nezakonito ponašanje Ministarstva obrazovanja zamućuje vodu. Što ta zamućena voda znači i omogućuje ja stvarno ne znam. Ja se nadam da ne znači i lov u mutnom, ali mislim da je krajnje vrijeme da se nakon nekoliko godina ponavljanja jedno te istih nepravilnosti to konačno Ministarstvo obrazovanja i ispravi. Sljedeća nepravilnost koja se u ovom Ministarstvu ponavlja je i neprimjena … [[Govornica se ne razumije.]] financiranja sveučilišta. Ako se i to prvih godina po donošenju Zakona o visokom obrazovanju još možda i moglo tolerirati mislim da to više tolerirati ne smijemo. Tim više što Ministarstvo u svojoj publikaciji postignuća hvali kako imaju implementirano … [[Govornica se ne razumije.]] financiranje. No sudeći po nalazu ove revizije, a koristeći ovdje od predsjednika Bebića odobrene fraze ovi iz Ministarstva ne govore istinu u svojim publikacijama u kojima se hvale svojim postignućima koja očito i nisu postignuća ako je vjerovati Državnoj reviziji. No šalu na stranu … [[Govornica se ne razumije.]] financiranje je zakonska obaveza i mislim da ne može biti prihvatljivo obrazloženje Ministarstva koje svu krivnju svaljuje na sveučilišta jer je to isto Ministarstvo nadležno za nadzor rada i poslovanja Sveučilišta. Državna revizija je također ustvrdila kako u Državnom proračunu kao i u ranijim godinama nisu bila planirana dostatna sredstva za subvencioniranje, smještaj i prehranu studenata te da su za te namjene bila korištena sredstva planirana ili označena za druge namjene. Uglavnom se to, su korištena sredstva planirana za poboljšanje studentskog standarda. Naravno da je ta sredstva relativno teško planirati, ali želim upozoriti da prigodom donošenja Državnog proračuna za 2006. godinu sam i osobno podnosila kao i neki drugi zastupnici amandmane upravo na te stavke upozoravajući da neće biti dovoljna sredstva. Naravno Vlada se tada na to oglušila. Rekla je da će to biti dovoljno. Sad vidimo da Vlada nije bila u pravu. I osobno se nadam, evo drugi tjedan kada ćemo donositi državni proračun, da se taj scenarij neće ponavljati jer u situaciji lošeg studentskog standarda mislim da si ne možemo priuštiti da ne planiramo dovoljno sredstva za osnovne namjere a onda koristimo nenamjenski sredstva koja su ipak namijenjena za poboljšanje standarda. Kad smo već kod studenata i studentskog standarda. Ured za reviziju je napravio i reviziju studentskih centara od kojih je većina dobila uvjetno mišljenje uglavnom zbog nepravilnosti u nabavkama prehrambenih proizvoda i ostalih namirnica. Nabavke namirnica bez valjanih postupaka javne nabave u studentskim centrima nije novost. Oko toga su se čak vezale i prilično velike afere u prošlosti jer su u prošlosti neki studentski centri služili za bogaćenje pojedinaca preko leđa studenata. No te nepravilnosti se i dalje iako u manjem opsegu ponavljaju. Revizija je također utvrdila da je Studentski centar u Požegi prikazivao veći broj studenata kojima je odobrena potpora za privatni smještaj od stvarnog broja studenata koji su zatražili i dobili tu potporu. Te temeljem tih lažnih podataka ostvaruju dodatne prihode na koje nisu imali pravo. Ovdje valja reći da većinu upravnih vijeća u studentskim centrima imenuje Ministarstvo upravo zbog kontrole poslovanja pa tako i financijskog poslovanja. Ovom prigodom želim pozvati Ministarstvo znanosti da konačno uvede red u studentske centre jer ipak je Ministarstvo to koje novcima poreznih obveznika i financira te nepodopštine i nezakonitosti. Jer ako se nešto ne promijeni i Ministarstvo ništa ne poduzme ili ne poduzme dovoljno onda će i ono biti odgovorno za sva ta kršenja propisa u studentskim centrima. Poštovane kolegice i kolege posebno tragični, ali doslovce tragični nalazi revizije su i oni o reviziji poslovanja Studentskog zbora Sveučilišta u Zagrebu koji je godinama služio kao krava muzara za financiranje aktivnosti mladeži HDZ-a. Tamo u Studentskom zboru po nalazu revizije gotovo ništa ne štima. Nadležnim tijelima Studentskog zbora nisu podnesena izvješća o utrošku sredstava sukladno zakonima. Poslovne knjige nisu vođene po knjigovodstvu po kojem su trebale, ali ni sukladno propisima. Sa žiro-računa zbora se dizala gotovina a da nije bilo ustrojeno nikakvo blagajničko poslovanje ni knjiga blagajne ali su pisane nekakve uplatnice i isplatnice koje nisu bile evidentirane u blagajničkom izvještaju. Onda su bili isplaćivani nekakvi predujmovi za službena putovanja koje nisu imale nikakve naloge. Očito je opet netko preko leđa studenata iz proračuna Studentskog zbora sebi punio džepove i mislim da je to apsolutno nedopustiva situacija. No poseban je problem što je to sve rađeno uz očito prešutno slaganje nadležnog ministarstva, jer iako se godinama ponavljam ponavljaju iste nepravilnosti i dalje se financiraju te rastrošnosti i nezakonitosti studentskih čelnika umjesto financiranja studentskih projekata. Nadam se da će se i to konačno promijeniti i da opet za koju godinu nećemo morati konstatirati iste stvari. Jer zaista nema smisla da iz godine u godinu konstatiramo iste nepravilnosti. U izvještajnom razdoblju Ured za reviziju je napravio reviziju projekta sustava odgoja i obrazovanja što je čini mi se prva revizija jednog takvog državnog projekta, iako revizija u navedenom projektu nije našla značajnijih nepravilnosti, ustvrdila je da je potreban iznos za realizaciju projekta nije utvrđen kao ni iznosi sredstava prema izvorima financiranja. To svakako nije dobra praksa jer ne možemo efikasno provesti aktivnosti i projekte a da ne planiramo financijska sredstva za njihovu provedbu, jer to onda naravno rezultira nenamjenskim trošenjima sredstava i to me onda negdje vraća na početak moje rasprave, nema dobro planiranje, nenamjenska trošenja i onda opet puno posla za Državnu reviziju. Ja podržavam osobno ova izvješća Državnog ureda za reviziju, ali mislim da zaista trebamo učiniti mnogo više od samog konstatiranja nepravilnosti stoga se nadam da će se podržati zaključci. Vidim da oko nekih i postoji konsenzus posebno oko onih da se ta izvješća dostavljaju nadležnim tijelima da se utvrde eventualne kazne ili prekršajne prijave, no međutim nadam se da će se podržati i zaključak koji je predložio klub SDP-a koji kaže da se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi program za dugoročno uklanjanje nepravilnosti koji se ponavljaju utvrđenom revizijom, jer jedino tako možemo smanjivati nepravilnosti u ovom financijskom poslovanju naših ministarstava i ostalih državnih tijela. Ja se pitam kolegice i kolege zastupnici ako smo mi odgovorni za donošenje državnog proračuna, ako smo kao zastupnici prisegnuli da ćemo kontrolirati na koji način se ta sredstva troše, na koji način se troše sredstva poreznih obveznika, da će u tom smislu i naša odgovornost biti za ove nepravilnosti ako zaista na neki način i ne natjeramo Vladu da donese i nama predloži program mjera da s ovim nezakonitostima i nepravilnostima se konačno prestane. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodin Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica je rekla da je Studentski zbor u Zagrebu bio krava muzara mladeži HDZ-a. Ne samo da je netočan navod nego neistinit, zlonamjeran navod. Ničim dokaziv. Ako imate neka saznanja pođite u odvjetništvo pa to prijavite. Druga stvar, ne piše da je krava muzara mladeži HDZ-a. Nemojte izmišljati, lagati. Nije vam to "Viktor Lenac" preko kojega je SDP izvukao stotine milijuna eura. Nije vam to "Viktor Lenac". I drugo, nije to ni savez komunista, SKOJ to više nije, niti SKOJ može upravljati studentskim zborom, pustite studente na miru.
Koncentrirajmo se na ispravak, a očito ni SKOJ ni "Viktor Lenac" nisu na dnevnom redu. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja ću govoriti isključivo o nalazu revizije u kući "Vjesnik" jer je taj nalaz takav da o tome uistinu treba govoriti. Kada je klub SDP-a 2006. godine podnio ovom Saboru interpelaciju o odgovornosti Vlade Republike Hrvatske za stanje u "Vjesniku", HDZ-ova većina je tu interpelaciju odbila. Sada kada je došao nalaz revizije, vidimo i zašto. Naime kada smo interpelaciju podnosili mi smo znali da je stanje u kući "Vjesnik" loše, ali da je ono tako užasno kako to opisuje revizija, to nismo ni sanjali. HDZ je to tada znao pa je interpelaciju odbio. "Vjesnik" je naime u vlasništvu Republike Hrvatske. za stanje u "Vjesniku" odgovorna je Vlada i ovaj nalaz revizije zbog toga nije samo slika "Vjesnika" to je slika same Vlade. E pa da vidimo što kaže revizija, kako se to radi u kući "Vjesnik" i za kakvo je to stanje Vlada odgovorna. Revizija kaže: Društvo nije donijelo akt o unutarnjem ustroju, sistematizaciju radnih mjesta s potrebnim brojem zaposlenih i kvalifikacijskom strukturom te opis poslova pojedinog radnog mjesta. Nije utvrđena potrebna stručna sprema i radno iskustvo te nadležnosti i odgovornosti zaposlenih. U društvu nije uspostavljen sustav unutarnjih kontrola, također nije donesen program restrukturiranja. Kaos. Nered. Ali kao što ćemo vidjeti, vrlo skup nered. U razdoblju kaže revizija, u razdoblju od 2003. do 2005. doznačena su sredstva iz državnog proračuna za izdavanje lista "Vjesnik" i restrukturiranje društva u iznosu od preko 75 milijuna kuna. Novce od Vlade za restrukturiranje su dobili, mislite da su restrukturiranje proveli? Pa nije im palo na pamet. Oni su radije gomilali gubitke. Pa revizija kaže da društvo iskazuje gubitak od osnivanja koji je do konca 2005. iskazan u ukupnom iznosu od 195 milijuna kuna. Zašto bi se oni uopće trudili da ne proizvode gubitke kada Vlada tako i tako svake godine obilato upumpava novce poreznih obveznika u "Vjesnik" koji zamislite uopće ne brine čak ni o svojim nekretninama. Revizija kaže u poslovnim knjigama i financijskim izvještajima društva nije iskazana vrijednost zemljišta površine nećete vjerovati, 19 tisuća 977 metara kvadratnih na lokaciji Zagreb, Slavonska Avenija. Pazite oni su zaboravili upisati 20 tisuća kvadrata svoje imovine. To vam je ona zgrada "Vjesnika" oni nemaju pojma da je to njihovo vlasništvo, to uopće nisu upisali u imovinu. Da vidimo sada koliko to zaboravno društvo košta porezne obveznike. Financijskim planom za 2005. kaže revizija, prihodi od lista "Vjesnik" planirani su u iznosu od 42 milijuna kuna, ostvareni u iznosu od 30 milijuna kuna što je za 12 milijuna i 500 tisuća kuna ili 29,5% manje od plana. Ali zato istovremeno prihodi od subvencije iz državnog proračuna planirani su u iznosu od 15 milijuna kuna ostvareni u iznosu od 30 milijuna kuna što je za 15 milijuna kuna ili 100% više od plana. Dame i gospodo to vam je 30 milijuna kuna godišnje. 30 milijuna kuna. Za te novce se može izgraditi dobra škola, solidan dječji vrtić ili opremljen dom zdravlja. Sada kada budemo raspravljali o proračunu koji će doći na red, tražiti ćemo amandmanima da se za 30 milijuna kuna umjesto da se šalje u ovakvo jedno društvo koje nezna ni svoju imovinu upisati, da se izgradi pokoji vrtić pa ćemo vidjeti da li ćete prihvatiti te amandmane ili ne. Jer Vladi očito, šta je njima do škole, do vrtića, oni radije 30 milijuna poreznog novca, to je novac nas, građana ove zemlje, daruju "Vjesniku". Pa se logično postavlja pitanje zašto. Pa zašto Vlada 30 milijuna godišnje daje "Vjesniku", doći ćemo na odgovor i na to pitanje. Ali ajmo najprije vidjeti kako to društvo planira svoje poslovanje, jer to zaista treba vidjeti. Planirana je dobit u iznosu od 57 tisuća kuna, pazite, a iskazan je gubitak u iznosu od 19 milijuna i 500 tisuća kuna. Dakle, oni su pogriješili u planu za ravno 19 milijuna i 450 tisuća kuna. Pa to treba znat pogriješit. Kako su planirali ulaganje u dugotrajnu imovinu? U 2004. planirali su iznos od 29 milijuna kuna, a ostvarili 5 milijuna kuna. Znači 24 milijuna kuna manje od plana su ostvarili. E, onda su 2005. nastojali biti realniji u planiranju, pa su planirali 6 milijuna 450 tisuća kuna, a ostvarili 16 milijuna kuna. Znači 150% više od plana. To je stvarno umjetnost toliko pogriješit. Ništa pametnija im nije bila ni kadrovska politika. U društvu je kaže revizija u 2004. i 2005. radni odnos zasnovalo 157 zaposlenika, ali je već u ožujku 2005. donesen Program zabrinjavanja viška zaposlenik, te su isplaćivane otpremnine. Možete vi to sada zamisliti. Oni su znači znali da imaju viška zaposlenih, da ih moraju zbrinuti uz otpremnine, ali su svejedno prije toga zaposlili njih 157. Možda su otpremnine i isplatili upravo tima koje su netom zaposlili. Na koncu zašto to ne bi radili, sve je to ionako pokrila Vlada proračunskim sredstvima, vašim novcem građani Republike Hrvatske. Vašim novcem. Ajmo sad vidjeti koliko se uopće tiska tih novina? Koliko se toga proda? U 2004. prodano je 2 milijuna 470 tisuća primjeraka ili 36,6 ukupno tiskanih primjeraka te je ostalo neprodano 4 milijuna primjeraka ili 63,4% ukupno tiskanih primjeraka. 2005. još je gore. U toj godini je samo 35% ukupno tiskanih primjeraka prodano, a remitenda je iznosila 65%. 65%. Oni štampaju novine da bi ih bacili u smeće ili reciklirali. To na svijetu nigdje ne postoji. E sad. Nakon ovako fenomenalnog poslovanja revizija logično zaključuje da ekonomski pokazatelji poslovanja društva u 2005. su u odnosu na 2004. pogoršani. Uznemirena takvim stanjem uprava odlučuje spašavati stvar, pa neke nekretnine daje u zakup. I to poslovni prostor na Trgu Petra Preradovića te poslovne prostore u Slavonskoj aveniji. To su oni koje su zaboravili upisati u imovinu. E. Naravno da pogađate da su ti poslovni prostori dani u zakup bez prethodno provedenog javnog natječaja što naravno nije u skladu sa zakonom. Eh, kad su vidjeli da od takvog iznajmljivanja prostora, pa makar ono bilo i nezakonito se neće izvući, onda oni idu u akciju spašavanja lista. Pa revizija kaže, tijekom 2004. i 2005. društvo je u cilju povećanja prodaje lista izvršilo redizajn i promidžbu lista, promjenu uredništva te povećalo broj zaposlenih i vanjskih suradnika. Provedene mjere nisu dale rezultate. Troškovi zaposlenih, vanjskih suradnika, tiskanja, distribucije, promidžbe rasli su znatno brže od ostvarenih prihoda. Pa je u 2005. gubitak samo povećan. Dakle, bolje bi bilo da nisu radili ništa. Da nisu išli ni u redizajn, ni u promidžbu. Najbolje bi bilo da nisu ni tiskali novine, da ih nisu probali ni prodati. Da je cijela ta uprava, taj papir iz rotacije iskoristila da pravi aviončiće od papira, da gađaju jedni druge. Efekt bi bio potpuno isti, ali bi bar manje koštao, jer ovo košta porezne obveznike ovi njihovi silni napori. E, za tako uzorno poslovanje treba nagraditi one koji to poslovanje vode. Sad dolazi pikanterija. Plaća predsjednika uprave ugovorena je u iznosu od 22 tisuća kuna mjesečno, neto plaća, uvećana za radni staž i nagradu za postignute rezultate. Nagrada za postignute rezultate. Ovakvo poslovanje Vlada smatra rezultatom i onda ga još i nagrađuje. Sadašnja plaća premijera je 22 tisuće i 500 tisuća kuna. E, pa sad, pitam se jasno, jel' zna premijer da je plaća direktora "Vjesnika" tolika? Sigurno zna. "Vjesnik" je u vlasništvu Vlade Republike Hrvatske. Pa zašto on to dozvoljava? Zašto mu isplaćuje toliku plaću? To nije teško otkriti. Dovoljno je pokušati čitati "Vjesnik", dovoljno ga je samo otvoriti i sve će vam biti jasno. Tako se ni u Sjevernoj Koreji ne veliča vođa kao što se veliča u "Vjesniku" premijer Sanader iz lista u list, iz broja u broj, iz dana u dan. Dobre sluge treba dobro platiti da ti bolje služe. To upravo Vlada radi. Jedini je problem što ih ne plaća partijskim novcem nego novcem poreznih obveznika. Novcem vas koji niti kupujete niti čitate "Vjesnik". Ne kupujete ga i ne čitate jer znate da je on najobičniji HDZ-ov partijski bilten, ali to vam dragi moji građani ne vrijedi ništa. Vaš novac kupovali vi ili ne kupovali "Vjesnik", ovako ili onako odlazi u plaću direktora "Vjesnika" i glavnog urednika toga biltena. Iluzorno je predlagati interpelacije odgovornosti Vlade za nered u "Vjesniku". HDZ i njegovi koalicijski partneri takve interpelacije odbijaju. Oni podržavaju ovakav nered. To je njihov vlastiti nered. Vi ga plaćate. Hvala.
Hvala. Imamo tri ispravka. Prvo gospodin Frano Matušić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočan je navod kolege Stazića da je za stanje u "Vjesniku" odgovorna Vlada. "Vjesnik" ima svoje odgovorne osobe, ima svoje vodstvo i oni su odgovorni za sve ono što se događa u samom "Vjesniku". No, druga stvar je što očito vas koji ste po iskazu novinara u vrijeme Račanove vlasti uredovali u mnogim medijima, što vas boli očito to što "Vjesnik" piše i zato se obrušavate na "Vjesnik". To je jedini razlog vašeg ovakvog obrušavanja na jedan mediji kao što je "Vjesnik". I to ste uostalom sami priznali vašim govorom u kojem je bilo jasno zašto se obrušavate na jednu novinu. Mislim da je publici jasno o čemu se radi.
Ispravak netočnog navoda, gospodin Kruno Markovinović. Izvolite!
Pa evo, ja ću jedan netočan navod ispraviti. Riječ je o aviončićima je li. Da nije baš točno da je efekat isti da su radili aviončiće, a eto … [[Govornik se ne razumije.]] da nije. Ali moram reći da je "Vjesnik" se drznuo preko svojih novinara analizirati rad SDP-a pogotovo u ovom predizbornom programu. A da je veličao lik i djelo SDP-a situacija bi sigurno bila bitnija. Mislim da bi aplaudirali i gubicima. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, gospodin Ivan Bagarić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bi ispravio mog kolegu Stazića, velikog eksperta za "Vjesnik". Radi vas koji niste ovdje u Sabornici, on svake godine govori o "Vjesniku", upravo na ovaj način. Prema tome, utoliko je njegova uvjerljivost takva kakva je. Dakle, ispravljam netočan navod da se tiska "Vjesnik" ima potporu radi toga što eto, kao promovira ovu Vladu. Pa ja ne razumijem što bi drugo radio Vjesnik ako ne bi prenosio između ostaloga i učinke ove Vlade koje vi ne možete osporiti. I stoga vam smeta kao takav Vjesnik. A da ste u kontradikciji dokaz je i to. Pa kažete kako to nitko ne čita niti ga je potrebno čitati. Prema tome, ako nitko ne čita kako onda može netko veličati nekoga ako to nitko ne čita. Pa koji bi bio razlog onda da premijer plaća. Pa samo malo, koji bi razlog bio da premijer plaća te novine koje njega veličaju a nitko ih ne čita molim vas. Prema tome, ja predlažem da bi bilo dobro da neki zastupnici od svojih prijavnica prave aviončiće a ne da govore to što govore. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Nema je. Gubi pravo rasprave o ovoj točci dnevnog reda. Prelazimo na raspravu od pet minuta zaključno u ime klubova. Prvi je na redu ispred kluba HNS-a gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. U ovoj završnoj raspravi neću o izvješću nego o predloženim zaključcima koje su klubovi zastupnika povodom izvješća podnijeli. Imamo do sada tri prijedloga zaključaka a ima i četvrti koji još nije podijeljen, upravo sam izviješten. Naime, klub Hrvatske narodne stranke ponudio je već na početku rasprave još jučer zaključak da prihvaćamo izvješće da Sabor Državnom odvjetništvu uputi one nalaze koje su dobili ocjenu nepovoljno i da obvezujemo Državno odvjetništvo da nas u roku šest mjeseci izvijesti o poduzetom. Klub Hrvatske demokratske zajednice u svojim zaključcima nudi nešto slično, međutim ne samo onih deset nepovoljnih mišljenja nego kaže faktički kompletno izvješće. Nisam razumio da li svih 556 ili ovih 455 s uvjetnim plus deset s nepovoljnim. I klub SDP-a u svojoj 4. točci također upućuje na to da bi se išlo prema Državnom odvjetništvu ali se razlikujemo u roku, oni su predložili 90 dana a mi šest mjeseci. Ako Državnom odvjetništvu uputimo svih 556 nalaza i od njih tražimo očitovanje za svaki pojedinačni onda im moramo dati rok šest godina a ne šest mjeseci. Ja vas želim podsjetiti i obrazložiti zašto smo mi predložili samo ovih deset nepovoljnom ocjenom. Naime, Državna revizija kada završi svoje izvješće dostavlja Državnom odvjetništvu svoje izvješće i oni ga već imaju. Mi im ne moramo ponovno nalagati odnosno da mi sada to isto izvješće prosljeđujemo Državnom odvjetništvu jer je to Državna revizija već učinila. Naš je prijedlog da kao Sabor Državnom odvjetništvu uputimo ovih deset s nepovoljnih i o tome zatražimo izvješće, a ukoliko Državno odvjetništvo nađe i u ovih 455 sa uvjetnim mišljenjem bilo koje elemente potrebe poduzimanja ili bilo kojih istražih radnji ili bilo čega drugoga oni će to po zakonu postupati. I mi ih zbog toga ne trebamo ponovno prosljeđivati kompletni materijal. Zašto deset odnosno ovih s nepovoljnim? Zbog toga što je to neprolazna, najlošija ocjena i smatram da ako inzistiramo na svih 465 bi ispalo, da zapravo vraćamo se staroj praksi velike brojke malog učinka. I na kraju, tko su ti koji su dobili nepovoljno mišljenje. Grad Zlatar, općine Bibinje, Kula Norinska, Povljana, Sopje, Kapelcom d.o.o. iz Kapele, Regionalna veletržnica Matulji, Velički komunalac – Velika, Turistička zajednica grada Vinkovaca i Studentski zbor Sveučilišta u Zagrebu, ako sam dobro prepisao iz nalaza. Da postupamo principijelno kao i prošle godine dokaz je u tome da je čelnik jednog od ovih deset član naše stranke, da ne bude nikakve zabune. I upravo stoga smatramo da trebamo postupiti kao i prošle godine. I molio bih, ja bih zaista molio ukoliko možemo sva tri kluba koji smo dali otprilike slične zaključke usuglasiti rok. Šest mjeseci po meni je primjeran ali s naglaskom obaveze Državnog odvjetništva da nas izvijesti o ovih deset nepovoljnih. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Kruno Markovinović. Izvolite.
Moram ispraviti netočan navod jer mogli bi skoro povjerovati, veli velike brojke malo učinka. Ja ću dokazati da to nije uopće točno jer ovaj Sabor je prije dvije i pol godine podržao istražno povjerenstvo koje je sa brojke dva došlo na brojku jedan, istražno povjerenstvo kad smo govorili o gospodinu Radimiru Čačiću i učinak u dvije i pol godine nije bio, bio je nikakav. Prema tome, mala brojka, jedan čovjek, učinak nikakav, velike brojke. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Eto, ja ću iskoristiti ovih pet minuta da još jedanput u ime našeg kluba kažem da je revizija obavila dobar i kvalitetan posao, da ona sve više postaje ne samo nadzorna nego i edukativna institucija jer vidimo da iz godine u godinu ipak se stanje u revidiranim subjektima poboljšava. Naši zastupnici iz kluba su kroz evo ovu prilično dugačku raspravu upozorili na one dijelove izvješća revidiranih subjekata u kojima su konstatirane određene nepravilnosti pa se one odnose i na loše planiranje, na evidentiranje cjelokupne imovine, na prekoračenje planiranih sredstava ili na neevidentiranje dijela obveza koje su nastale u proračunskoj godini a samim time mi smo i u našem izlaganju u ime kluba rekli da to može bitno utjecati na podatke koje nam Ministarstvo financija pokazuje kao proračunski deficit, dakle da on vjerojatno je veći nego što se on službeno iskazuje. Također smo ukazali i na neusklađenost evidencija koje se odnose na kredite jer u dvije različite evidencije razlika je čak 28 milijardi kuna. Ukazali smo i na neučinkovitost naplate i kontrole takve naplate i to kroz koncesiju i kroz nadzor namjenskog ili izostanka nadzora nad nenamjenskim trošenjem sredstava koji se odnose na potpore. Nepravilnosti u postupcima javne nabave postale su opće mjesto kojim se bavi državna revizija i zaista tu nešto treba učiniti. Već nekoliko godina u sa sve većim iznosima u tome sudjeluje i nabava lijekova, ortopedskih pomagala i cjepiva. I zaista, u koliko želimo da to se više ne pojavljuje u izvješćima državne revizije, treba ili mijenjati zakon ili mijenjati metodu nabavke lijekova. I sada na kraju samo da kažem, eto da, pred nama su već u pisanom obliku tri verzije zaključaka, one se, kao što je i kolega Lesar rekao u određenim točkama su identične, u nekima su različite, ali mi smo predložili uz to da se prihvati ovakvo izvješće državne revizije, da se slično ili isto kao što Klub zastupnika HDZ-a kaže, da se izvješća dostave nadležnim institucijama, radi utvrđivanja eventualnih kaznenih i prekršajnih dijela i da nam državno odvjetništvo u određenom roku, tu se možemo i dogovoriti dostavi izvješće o provedenim mjerama. Ali mi predlažemo i nešto što bi trebala činiti i Vlada i mislimo da bi to trebalo prihvatiti jer bi onda bilo i manje nepravilnosti u idućim nalazima državne revizije. A i to, da nam u roku od 60 dana ili ako se Vlada obveže na neki drugi rok da, primjereniji da to može učiniti, da nam dostavi program mjera za dugoročno otklanjanje nepravilnosti koje se konstantno pojavljuju kod nekih revidiranih subjekata, a to možda znači i promjenu određenih zakona i da nam kroz, putem ureda za upravljanje državnom imovinom dostavi sadašnji popis imovine u vlasništvu države ili u korištenju države ili u korištenju države a da ipak, do kraja godine se potrudimo da kroz ured za upravljanje državnom imovinom upišemo cjelokupnu državnu imovinu u zemljišne knjige i da imamo konačno cjelovito stanje državne imovine, da ga možemo kontrolirati, da možemo njime upravljati i kroz jedno normalno ekonomsko upravljanje stjecati i određene prihode u državni proračun.
Hvala lijepa. I u ime Kluba HDZ-a. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang, izvolite.
Hvala štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. U završnoj riječi ja bih se osvrnuo na predložene zaključke, možemo prihvatiti prijedlog kolege Lesara da ne bi trebalo državnom odvjetništvu uputiti sve, nego samo onih 10 koji su dobili nepovoljno mišljenje, iako smo mi mislili da se i među onima drugima može naći dosta predmeta za državnog odvjetnika, ali zbog jednostavnosti procedure, ukoliko će državni odvjetnik pročešljati sve ostalo, a vjerujem da hoće, mi možemo, crveno mi je već, a tek sam počeo, lampa mi je prerano pocrvenila, pa protestiram, hvala. Dakle, uz naravno pretpostavku da će državno odvjetništvo pregledati cijeli nalaz revizije, u to sam siguran, možemo prihvatiti i izmijeniti naš zaključak da se upućivanje odnosi državno odvjetništvo samo na ovo nepovoljno mišljenje deset subjekata. Ne bi se složili sa prijedlogom SDP-a da Vlada treba donijeti neke nove programe mjera jer to otprilike znači da je Vlada nekakav odgovorni faktor za negativnosti u ovom izvješću. Mi smatramo da je Vlada poduzela sve što treba da se posluje po zakonima, a dokazujemo to nalazom upravo državne revizije za proteklu godinu gdje su upravo vladini subjekti dobili prolazne ocjene, niti jednu nepovoljnu, a u 50% slučajeva ta ocjena je i najviša ocjena koja je moguća. 90%, nepravilnosti u ovom Izvješću odnosi se na lokalnu upravu a tu Vlada nikakvim svojim mjerama posebnim ne može dovesti dovesti do značajnog … [[Govornik se ne razumije.]] jer sve mjere koje bi Vlada mogla predložiti već se nalaze u postojećoj strategiji o antikorupciji, odnosno antikorupcijskoj programu, strategiji razvoja hrvatskog gospodarstva u unutarnjim kontrolama itd.. Dakle, nikakvo novo dopisivanje nekakvih propisa ne bi bilo učinkovito nego smo mi zato da se obznane oni subjekti koji su ovdje ocijenjeni negativnom ocjenom jer njihova obznana vrijedi više nego bilo kakva kazna. To znači da bi takva obznana povlačila i određene kadrovske promjene na tim razinama a to je očito jedini uvjet da se iste greške ne ponavljaju već godinama. O cijelom izvješću, ponovio bih, ako 135 milijardi kuna prometa nađemo ovoliko nepravilnosti, ja mislim da smo u europskom rangu. Ali to ćemo čuti od završne riječi od gospođe glavne revizorice. I mislim da zato trebamo biti puno objektivniji prema svemu. Što smo učinili u zadnjih 10-ak godina po završetku rata, mislim da nas je svrstalo po poštivanju propisa o prometu državnim, odnosno novcem iz proračuna postigli smo ono što su postigle i druge zemlje koje su već ušle u Europsku uniju. Nekoliko riječi o posebnom dijelu o kojem je najviše ovdje bilo riječi. Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo vanjskih poslova i Europskih integracija su napravile dobar posao, jer kao što vidite u zaključku u usporedbi sa proteklim godinama su značajno popravile svoje poslovanje i ušle u zakonske okvire. Primjedbe na račun MORH-a, one postoje, to je sigurno, ali moramo upozoriti na dva problema koji se u vođenju financija tog resora ponavljaju i koje su određene ustrojem samoga ministarstva. Prvo, nabavka u MORH-u nije centralizirana kao u ostalim ministarstvima, nego je većim dijelom decentralizirana, što značajno otežava kontrolu i provođenje postupaka po svim propisima, dakle, to bi bila jedna olakotna okolnost. Druga bi bila upravljanje nekretninama. Naime, MORH nema ovlasti u potpunosti upravljati svojim nekretninama. Kao što znamo prema zakonskim okvirima Središnji državni ured za upravljanje državnom imovinom je taj koji u ime MORH-a pravi ugovore o zakupu i pravi ugovore o prodaji. Dakle, jedan dio se može amnestirati na račun ovakvih zakonskih okvira koje onda naravno treba promijeniti da bi i financijskog poslovanje MORH-a ušlo u sklad ostalih ministarstava koja su kao što smo rekli usklađena sa Zakonom u najvećoj mogućoj mjeri. I na kraju, u zaključku bih rekao, više se govorilo o pogreškama nego li o pozitivnim pomacima. Ja mislim da bi već jedanput trebali shvatiti da je Hrvatska naše dijete, da smo sudjelovali u njezinom rađanju i da kao, prema svakom svom djetetu prvo cijenimo ono što je napravila a onda tek kritiziramo ono što treba popraviti, naravno u okvirima objektivnosti, ali i u okvirima objektivnog odnosa prema Hrvatskoj i njezinim institucijama. Jer u tim institucijama kao i na lokalnoj razini postoje poteškoće u manjku financijskih sredstava. U tim okvirima se radi i ovaj proračun i ova revizija. Postoje problemi u kadrovskim rješenjima. Plaće u državnoj upravi su male. Kvalitetne ljude na odgovorna mjesta nije lako dobiti. Uvjeti rada još uvijek nisu kvalitetni. Pa prema tome s tim olakotnim okolnostima ja bih zaključio da smatramo da je Hrvatska država učinila maksimum u ovim okvirima da zadovolji uvjete Državne revizije. I na kraju zahvaljujem se Državnoj reviziji na ovakvom iscrpnom radu. Očekujemo ga ponovo i do godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospođo želite li? Izvolite. A oprostite imamo još jedan klub IDS-a ali prije nego što počne izlagati gospodin Kajin ja bih spomenuo jedan problem koji se nama ovdje redovito javlja. Molim zastupnike imamo prijavnice, imamo proceduru da se na stol donesu, pa sam ja sad zaboravio najaviti gospodina Kajina jer ovdje nije bilo nikakve prijavnice. Znate? Znači prijavnicu donesite, pa neće biti nikakvih problema. Ovoga puta idemo i bez prijavnice. Izvolite gospodine Kajin.
Gospodine predsjedniče, ja se ispričavam. Inače ne prakticiram govoriti da prethodno nisam dao prijavnicu, a ne bih niti sada uzeo učešće u ovoj raspravi na žalost po treći puta da nisam primijetio da naših zaključaka kluba IDS-a još uvijek nema na klupama. Kada? Sad ih imaš? Sad ih dijeliš. Dobro. Da sam prije rekao prije bi stigli. Evo, dobro je. Drago mi je. Još uvijek na vrijeme. Znači, zbog čega sam uzeo učešće u ovoj raspravi. Između ostalog da bi aktualizirao taj problem to turističko zemljište. U našim zaključcima jasno prihvaćamo Izvješće Državnog ureda, pohvaljujemo rad državne revizorice. Jasno je da predlažemo da se ono dostavi ne znam državnom odvjetniku itd. Ali između ostalog i da se otvori taj paket pitanja vezanih uz raspolaganje poljoprivrednim i tzv. turističkim zemljištem, pa tako između ostalog u člancima 4., 5. i 6. našeg zaključka navodimo. Prvo da se obvezuje Državno odvjetništvo i Hrvatski fond za privatizaciju ono što od njega postoji. Ja ne znam šta se tamo zbiva osim što znam da je pola tih ljudi u zatvoru, da pokrenu odgovarajuće postupke u slučajevima gdje su se trgovačka društva neosnovano i pogrešno uknjižila kao vlasnici državne imovine ili imovine Hrvatskog fonda za privatizaciju koja nije procijenjena u vrijednosti društvenog kapitala u postupku pretvorbe i privatizacije ili tu imovinu drže neosnovanu u posjedu, kao i da pokrenu potrebne postupke protiv trgovačkih društava radi isplate stečeno bez osnova. To je prvi zaključak glede toga. Drugi. Obvezuje se Hrvatski fond za privatizaciju da za imovinu koja nije uključena u procijenjenu vrijednost poduzeća provede postupak u skladu sa odredbom članka 47. Zakona o privatizaciji kojim je propisano da se dionice, udjeli, stvari i prava koji nisu procijenjeni u vrijednosti društvenog kapitala pravne osobe na temelju Zakona o pretvorbi prenesu fondu ako ne postoje razlozi za obnovu postupka, odnosno ako prijenos ne utječe na postojeću cjelinu. I obvezuje se Hrvatski fonda za privatizaciju da Vladi Republike Hrvatske dostavi podatke o imovini u vlasništvu države koja je uključena u imovinu, koja nije uključena u procijenjenu vrijednost, a koristi je društvo, pomorsko dobro, poljoprivredno zemljište radi utvrđivanja i visine naknada u proteklom razdoblju. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da nakon dostave podatka utvrdi visinu naknade za korištenu imovinu, te da zaduži nadležna tijela za provedbu naplate utvrđene naknade. Evo to su ti zaključci koje predlažemo da se realiziraju. Još jedanput ću naglasiti da ima na tisuće i tisuće hektara takozvanog turističkog zemljišta. Govorim sad o kampovima koji koriste postojeći turistički kompleks, postojeća turistička poduzeća i nikome već 16, 17 godina ne plaćaju niti jedne kune naknade. To je gospodo naprosto nemoguće bez političke volje i apeliram da se takvo stanje u našem društvu promijeni i da kao što svi u ovoj zemlji moraju plaćati ono što dobiju tako da i oni konačno počnu plaćati ono što nije njihovo, već što mora ostati državi, odnosno pripasti lokalnoj samoupravi. Što se tiče ovih nepravilnosti koje spominje gospodin Hebrang da je 90% nepravilnosti utvrđeno kod lokalne samouprave. Svega 10% kod države. Pa jasno zato jer je 90% vremena lokalna samouprava potrošila na analizu poslovanja 20 hrvatskih županija, 120 i nešto gradova i 460 ili ne znam koliko općina. I razumljivo da je shodno tome, u toj masi moralo iz svega toga izaći i više nego nepravilnosti nego na državnoj razini iako, iako još jedanput ću naglasiti činjenica da je iz godine u godinu sve manje nepravilnosti u pojedinim ministarstvima. Ali sve više nepravilnosti u pojedinim javnim servisima, bilo da je riječ o INA-i, bilo da je riječ o HEP-u, bilo da je riječ o Croatia osiguranju, o Hrvatskom fondu za privatizaciju vidjeli smo nakon akcije “Maestra“ što je od njega ostalo. Prema tome, pozivam državnu revizoricu da se u buduće time više pozabavi kao i javnom nabavom koja u ovom trenutku u Republici Hrvatskoj ili bolje rečeno 2006. premašila je iznos od 35 milijardi kuna.
Hvala. Glavna državna revizorica gospođa Šima Krasić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Pa evo, ja bih se u pravilu zahvalila svima vama na podršci Državnom uredu za reviziju, našoj struci, kao i uopće revizorskoj struci. Nama to jako puno treba, jer je to ipak jedna nova struka, nova institucija, pa mislim da nam jako dobro dolazi. Moram samo ovdje reći da trenutno na terenu je jedno 100 ekipa Državnog ureda za reviziju koji obavljaju reviziju već za 2007. godinu. Ja govorim iz tog razloga što naš cilj nije utvrditi nepravilnosti. Naš cilj je pomoći da se ispravi. Reviziju bi trebalo shvatiti kao pomoć edukativno i pomoć svima onima koji žele napraviti bolje da se naši propisi, zakoni, mišljenja, pravilnici primjenjuju što pravilnije i što bolje. Ja bih samo naglasila još jedanput. Revizija je institucija saborska. U ime zastupnika, u ime vijećnika Skupštine grada, u ime vijećnika lokalnih jedinica obavlja kontrolu trošenja javnih sredstava i upravljanja imovinom. I zbog toga mi jako nam je drago, podrška svih vas, primjedbe, prijedlozi, bilježimo sve moguće što piše. Tražit ćemo i stenograme kako bi uputili naše revizore, naše ekipe, a i subjekte revizije obavještavamo o onom što mislimo da zajednički možemo poduzeti. Vrlo često se govori o Zakonu o javnim nabavkama i tako dalje. Ja moram ovdje naglasiti da su bile uredbe, jedna, druga, treća. Zakoni su se dva puta donosili tako da nismo mogli ustabiliti jednu praksu. Sad je opet donesen novi Zakon o javnim nabavama koji se primjenjuje od početka ove godine. Vjerujte da sada mjesec dana i mojih troje ljudi sudjeluju sa vladinim institucijama i sa svima onima koji su pripremali zakon, koji su ga usklađivali sa europskim standardima jer je on usklađen da vidimo kako ćemo ga primjenjivati. Znači mi ćemo to tek sljedeće godine konstatirati kako je on primjenjivan međutim da bi se on mogao dobro primijeniti moramo i postupati na način da obavijestimo subjekte revizije. Održavaju se radni seminari, održavaju se sastanci kako bi mi taj zakon čim bolje primijenili. I vjerujem opet da će možda biti više nepravilnosti ali nastojat ćemo tijekom godine puno surađivati da ih bude manje. Da ga primijenimo onako kako bi trebalo ga primijeniti. Što se tiče ovdje gospodina Hebranga malo nas je prozvao da li se mi uspoređujemo sa Europskom unijom? Uspoređujemo se. Naši nalazi, naše metodologije, naša izvješća su ocijenjena od Europske komisije, od njihove institucije a koje su bile 6 mjeseci kod nas, ali uspoređujemo se i sa njihovim izvješćima. Izvješćima uspoređujemo u dijelu da smo radili s njima paralelne revizije. Radili smo revizije učinkovitosti koje smo razmjenjivali sa ovim revizijama Europske unije, članicama i to radimo jednom godišnje na kontaktnom Odboru. Revizija Europske unije koja se održava uvijek početkom 12. mjeseca na kojima mi već sudjelujemo 5, 6 godina. Znači razmjenjujemo iskustva. Razmjenjujemo iskustva i pojedinačna izvješća. U početku smo samo sa Austrijom jer je nama bila najbliža. Međutim sada sa svima i to ona koja nas interesiraju. Sa Švedskom radi, imali su reorganizaciju mirovinskog sustava pa smo gledali što oni rade, na koji način kako bi mogli se napraviti. Sa drugim nekim zemljama. Drugo, ja moram ovdje samo još naglasiti da sam bila prisutna u Parlamentu Velike Britanije, dozvolili su da se raspravljalo o najvećem njihovom Ministarstvu, najvećem po novčanim sredstvima. To je Ministarstvo koje se bavi mirovinama, socijalom, zapošljavanjem i zdravstvom. I da je kod njih malo drukčiji sustav raspravljanja, vjerojatno će to i kod nas bit će s obzirom da smo mi još mladi i tako dalje. Postoji i Odbor za reviziju i na Odboru se raspravlja, tu su postavljana pitanja samo ću reći ukratko. Bilo je kod zapošljavanja nezaposlenih po više osnova su primali isto ko što se događa? Umirovljenici koji su, više nisu među živima primali su mirovine znate? Pa se postavljalo pitanje tim, direktorima tih institucija i tako dalje. Tako da nije bilo bez nepravilnosti. Ni jednog jedinog tog ministarstva nije bilo. Bez nepravilnosti. Ali Odbor je tu taj bio koji pozove sve direktore tih institucija i s njima raspravlja pojedinačno o svim tim … [[Govornica se ne razumije.]] I dalje Odbor poduzima određene radnje, mjere i tako dalje da se te nepravilnosti ne ponavljaju odnosno koliko mi znamo. Isto tako sam bila negdje u 4. mjesecu u Velikoj Britaniji. Pozvali su nas na završetak ovog našeg … [[Govornica se ne razumije.]] projekta. Bila je rasprava o izvješću Ministarstva obrane o upravljanju imovinom obrane. Moram priznati da je bilo jako puno nepravilnosti. Nije zgodno ovdje možda govoriti o čemu se radi. Stanova koji se ne koriste, koji se neracionalno koriste. Praznih stanova. Iznajmljenih stanova, ali se ne ubire adekvatna zakupnina. Pa je jedan od osnovnih primjedaba bilo da ima praznih stanova, ne znam, postavilo se pitanje o samom središtu Londona negdje 14 tisuća. Da zašto se oni ne daju ovim braniteljima iz Iraka koji se vraćaju i tako dalje i tako. Znate to vam je bila dosta otvorena sjednica, otvorena rasprava. Ja sam imala čast, bila sam gore. Zamolila da budem prisutna ne radi, da vidimo kako se kod njih to rješava. Isto tako u austrijskom Parlamentu se raspravljalo o Ministarstvu pravosuđa. Evo samo da naglasim da je tu bilo više nepravilnosti nego u našem Ministarstvu pravosuđa. A nije zgodno, govorilo se o trošenju, o nabavkama, o pravosudnim institucijama i tako dalje. Jer idealnog vjerojatno ne može biti. I ovi koji dobivaju naša bezuvjetna mišljenja ona nisu idealna. Postoje nekakvi određeni … [[Govornica se ne razumije.]] ali koje mi možemo sa subjektima revizije modificirati na neki način da se one isprave. Možda utječemo tu i tamo ja vjerujem da i mi s obzirom da smo eto nekakvi kolege sa dosta ministara pa kad se pravilnici donose surađujemo na izradi pravilnika za proračunsko računovodstvo, neprofitne institucije i tako dalje. Tako da na neki način i na taj način da se čuje malo u Uredu i ova druga strana a ne samo revizije. Revizije pokušavamo, pokušavamo, mislim da je ovo danas bilo i jučer jako konstruktivno i prijedlozi i primjedbi, da mi to … [[Govornica se ne razumije.]] Ja sam dobila sad bi toliko o tim, a imamo i puno, puno još pojedinačnih izvješća kad surađujemo … [[Govornica se ne razumije.]] tako da vidimo kako se to događa u drugim institucijama. Bilo je puno … [[Govornica se ne razumije.]] , postavljeno pitanja, dostavljanja izvješata našeim drugim institucijama. Državni ured za reviziju radi s njima stanje kako se radi, kako bi trebalo biti? S čim nije u suglasju i na koji način se to može riješiti? Ali vas uvjeravam da sve ono što primijetimo, imamo sada i pravnu službu, mislimo da treba dostaviti da mi dostavljamo i MUP-u i Odvjetništvu tako da smo samo u prošloj godini imali suradnju u 66 slučajeva sa Državnim odvjetništvom, 31 slučaj predmet sa MUP-om i preko 100 i nešto predmeta sa Fondom za privatizaciju. Tu se radilo o najviše o imovini koja nije ušla u procjenu pa smo surađivali na davanju informacija one koje mi smo imali a nisu ostalima. I nastavljamo tu suradnju i tijekom revizija, a i poslije sad ovih revizija. I lani smo dostavili izvješća za sve one koji su dobili bezuvjetna mišljenja. A ranijih godina smo dostavljali kompletna izvješća Državnom odvjetništvu. I tada smo pokušali surađivati s njima jer znate moramo onda surađivati na način jer da ipak naši pravnici malo sudjeluju, da vide o tim nepravilnostima, kakve su, na koji način se mogu riješiti i kako se one kvalificiraju, … [[Govornica se ne razumije.]] To je to što mislim da mi surađujemo, da suradnja može biti možda i bolja u svim nastojanjima surađujemo. Isto tako surađujemo i u antikorupcijskom programu Vlade. Svoj dio odrađujemo … [[Govornica se ne razumije.]] Napravili smo čak i plan strateški svoj usklađen s vladinim programom. Tu se najviše odnosi na jedinice lokalne, područne samouprave jer oni traže te podatke i moram da je taj plan odnosno naše izvršenje plana za prošlu godinu prihvaćeno od Odbora. … [[Govornica se ne razumije.]] Ja bih sada samo ovdje odgovorila gospodinu, kako se zove Goranu Hefferu u vezi Vukovarsko-srijemske županije. Mi svake godine radimo reviziju. Revizija županije je bila što se tiče i prošle godine pitanje o kojem društvu se radi. Ured ima izvješća sa svim izvođačima radova itd. ali ih ne uobičava pisati u izvješćima jer možemo nekoga možda reklamirati, a drugom nanijeti nekakvu štetu. Tako da mi dajemo informacije. Ovdje se radi o Vodoprivredi Vinkovci. Radilo se o krčenju nasada, a županija je suvlasnik tog poduzeća. I tu je bilo dodijeljeno direktnom pogodbom posao od 8 milijuna i nešto na način da su se ispostavljali računi. Mi smo prigovorili da je trebalo ići na natječaj itd. A drugo pitanje postupanje po nalazima. Vi u svakom ovom novom izvješću vidite po kojim nalozima je našim postupljeno u početku … [[Govornik se ne razumije.]] a po kojim nije. Oni su postupili ja imam tu cjelovito izvješće. Dat ćemo vam ga nakon ovog završetka da se vidi da je to postupljeno. Kaže se dalje može li DUR proslijediti izvješće Državnom odvjetništvu? Može. Ali ocjenjujemo s njima zajedno da li je to potrebno procijeniti, da li postoje neke naznake. Jer moja pravna služba surađuje sa pravnom službom Državnog odvjetništva i donose odluke u kojim slučajevima bi bilo potrebno proslijediti, a u kojima ne. Ako ocijene da nema nikakvih. Ja ne znam da li ste zadovoljni tim odgovorom. Isto tako je ovdje izrečeno da smo MORH prvi put revidirali '98. Ja moram ovdje reći da mi MORH revidiramo od početka, od '94. godine. Da su izvješća bila uvijek raspravljana. Jedno vrijeme samo na Odborima za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Da se sad skida oznaka tajnosti i da se ona javno raspravljaju. Ja mislim, ne znam da li imam nekakvih još odgovora. Ako ima bilo kakvih pitanja ja bih molila naš ured je Tkalčićeva 19. da se obratite nama. Možemo, imamo oko 20 000 stranica s tih izvješća da možemo odgovoriti na sva moguća pitanja. Znači, imamo i fizičke i pravne osobe, dobavljače, kupce. Sve one ako želite znati o kome se radi. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa državnoj revizorici. Ima jedan ispravak gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja bih samo ispravio iz ovog lijepog izlaganja gospođe državne revizorice. Nisam ja kritizirao dal vi imate, nego ja znam da imate i pohvalio sam redovne kontakte sa europskim zemljama. To ste i naveli u izvješću, nego sam baš htio čuti kakva su iskustva iz tih zemalja. Vi ste ih sad iznijeli. Dakle, i tamo su nepravilnosti u ministarstvima kao i kod nas. Dakle, nismo negativna iznimka. To sam htio naglasiti. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo u 15,00 sati.
Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2007. godinu i obavljenim revizijama za 2006., Izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu također koji je bio posebni dio, a ukinuli smo, zapravo skinuli smo SLUŽBENA TAJNA. Rasprava je zaključena. Imamo više predloženih zaključaka. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2007. godinu. Ovo je zaključak koji su svi predložili. Tko je za? I pojedini klubovi, jel? Da, ima li netko protiv? Suzdržan? Dobro je. 119 glasova za i 1 suzdržan. Većinom glasova je prihvaćen ovaj prvi zaključak. Drugi. Prihvaća se izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno 120 glasova. Prihvaća se. Drugi zaključak. Prihvaća se Izvješće o obavljenim revizijama za 2006. godinu – posebni dio. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala lijepa. Jednoglasno sa 120 glasova je prihvaćen i treći zaključak. Sada ću pročitati prijedlog Kluba zastupnika HNS-a kojim se je kasnije složio i Klub zastupnika HDZ-a, a on glasi: Nalazi revizije koji su dobili nepovoljno mišljenje uputit će se Državnom odvjetništvu na daljnje postupanje. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Suzdržan? 118 za i 3 suzdržana glasa. Prihvaćen je ovaj zaključak koji je predložio HNS. I treće, zadužuje se Državno odvjetništvo da u roku 6 mjeseci izvijesti Hrvatski sabor o poduzetim mjerama u svezi s predmetnim izvješćima. Također i prijedlog zakona HNS-a s kojim su se složili i HDZ i ne znam još mislim da je još jedan klub predložio isti. Tko je za ovaj zaključak? Hvala. Ima li protiv? Suzdržan? Sa 121 jednoglasno je prihvaćen ovaj zaključak. Imamo zaključke koje je podnio Klub zastupnika SDP-a. Napominjem da je prvi i drugi prijedlog SDP-a i četvrti prijedlog zaključka prihvaćen, pa je dakle konzumiran. Ostaje da se glasuje o trećem. Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi program za dugoročno uklanjanje nepravilnosti koji se ponavljaju utvrđenih revizijom. I b) u roku od 60 dana putem Ureda za upravljanjem državnom imovinom dostavi aktualni popis imovine koja je u vlasništvu ili korištenju države i o tome izvijesti Hrvatski sabor, a do kraja godine dovrši cjelovit popis. Glasujemo o trećem prijedlogu zaključka pod a) i b) koji je predložio Klub zastupnika SDP-a. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Za 43, protiv 4, 74 suzdržana. Zaključak nije prihvaćen. Imamo zaključke IDS-a. Prva tri zaključka su konzumirani. Glasujemo o 4., 5. i 6. Obvezuje se Državno odvjetništvo i Hrvatski fond za privatizaciju da pokrenu odgovarajuće postupke u slučajevima gdje su se trgovačka društva neosnovano i pogrešno uknjižila kao vlasnici državne imovine ili imovine Hrvatskog fonda za privatizaciju koji nije procijenjena u vrijednosti društvenog kapitala u postupku pretvorbe i privatizacije ili tu imovinu drže neosnovano u posjedu kao i da pokrenu potrebne postupke protiv trgovačkih društava radi isplate stečenog bez osnove. Ovo je dakle prijedlog Kluba zastupnika IDS-a. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Suzdržan? 35 za, 81 protiv i 5 suzdržanih. Nije prihvaćen četvrti zaključak IDS-a. Peti zaključak: Obvezuje se Hrvatski fond za privatizaciju da za imovinu koja nije uključena u procijenjenu vrijednost poduzeća provede postupak u skladu s odredbama članka 47. Zakona o privatizaciji kojim je propisano da se dionice, udjeli, stvari i prava koja nisu procijenjene vrijednosti društvenog kapitala pravne osobe na temelju Zakona o pretvorbi prenesu u fondu ako ne postoje razlozi za obnovu postupka, odnosno ako prijenos ne utječe na postojeću tehnološku cjelinu. Tko je za ovaj zaključak? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 36 za, 81 protiv i 4 suzdržana. Ovaj zaključak nije prihvaćen. Šesti. Obvezuje se Hrvatski fond za privatizaciju da Vladi Republike Hrvatske dostavi podatke o imovini u vlasništvu države koja je uključena i imovini koja nije uključena u procijenjenu vrijednost, a koristi je društvo (pomorsko dobro, poljoprivredno zemljište) radi utvrđivanja visine naknade u proteklom razdoblju. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da nakon dostave podataka utvrdi visinu naknade za korištenu imovinu te da zaduži nadležna tijela za provedbu naplate utvrđene naknade. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Protiv? Hvala. Tko je suzdržan? 40 za, 79 protiv i 2 suzdržana. Ovaj zaključak nije prihvaćen. Idemo na sljedeću točku, odnosno glasovanje.