Prelazimo i predlažem objedinjenu raspravu za 4. i 5. točku dnevnog reda. Dakle: 4. Prijedlog zakona o izborima župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika, prvo čitanje P.Z. br. 330; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. I 5. Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika grada Zagreba – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-PGS, prvo čitanje P.Z. br. 311. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a PGS-a. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona, članak 144. do 150. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za lokalnu i područnu samoupravu i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Predstavnik Vlade državni tajnik gospodin Palarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske je u programu za mandatno razdoblje propisala i uvođenje neposrednog izbora župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i europskih načelnika. Jednaku obavezu na sebe preuzela je i u Nacionalnom programu za lokalnu samoupravu koji je prezentiran domaćoj i međunarodnoj javnosti na regionalnoj ministarskoj konferenciji održanoj krajem 1994. godine i koji je kao takav, kao nacionalni program jedan od dokumenata Vijeća Europe. Evo Vlada svu svoju obavezu ispunjava i predlaže Hrvatskom saboru donošenje zakona o neposrednom izboru župana, gradonačelnika Grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika. Predlaže u redovitoj proceduri kao prijedlog zakona sa namjerom da se zakon temeljito raspravi. Da se postigne po mogućnosti konsenzus u ovom cijenjenom Domu oko barem principa koje zakon treba urediti i koncepta kako bi se u hrvatski politički sustav uvela jedna novina za koju vjerujemo da će daljnje unaprijediti lokalnu samoupravu u Hrvatskoj i možda smanjiti napetosti nakon lokalnih izbora koji budu provedeni kako je to zakonom predviđeno u redovito vrijeme treće nedjelje svibnja 2009. godine. Zakon je u biti jednostavan. On propisuje uvjete koje mora ispunjavati kandidat koji se takmiči ili natječe, kandidira za izbor ovih dužnosti. Propisuje i nespojivost dužnosti istodobno koje se ne mogu istodobno obnašati sa dužnošću župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika. Propisuje i rokove za kandidaturu. Propisuje i uvjete da se uz kandidaturu treba priložiti i određeni broj potpisa s obzirom na veliku razliku u broju stanovnika pojedinih naših jedinica lokalne samouprave ili regionalne samouprave. Broj potpisa se kreće od minimalnih 100 za općinskog načelnika do 2000 za župana i gradonačelnika Grada Zagreba. Ovaj Zakon sadrži i model da se bira, da se smatra izabranim onim gradonačelnikom, županom i općinskim načelnikom da se ne ponavljam, koji je na izborima dobio 50% glasova birača, a ukoliko nitko ne dobije na području te jedinice lokalne samouprave 50% glasova onda se održava drugi krug izbora u roku od 14 dana i u drugom krugu se takmiče dva kandidata koja su dobila najveći broj glasova. Dakle to je jedan klasičan većinski izborni sustav, analogija i izboru za predsjednika Republike. Međutim ovaj Zakon sadrži i dostignuća možemo reći u razvoju izbornog sustava u proteklih godinu i po dana tako da on uređuje i financiranje kampanje odnosno izvor prikupljanja sredstava za izbornu promidžbu, analogno kako je to riješio i Zakon o financiranju promidžbe za izbor predsjednika Republike. On balansira sastav biračkih odbora onako kako je to riješeno i Zakonom o lokalnim izborima. Dakako poučeni i lošim iskustvom nakon zatvaranja birališta na predsjedničkim izborima zbog pogrešne procjene izvanjskih anketa oko, oko očekivanih izbornih rezultata. Mi smo izbornu šutnju sveli onako kako je to uređeno na lokalnim izborima. Dakle dopuštamo izlazne ankete, ali dopuštamo i objavu privremenih i neslužbenih rezultata odmah po zatvaranju birališta. Mi dakako propisujemo i zakonske uvjete kada bi prestao mandat neposredno izabranog nositelja izvršnih ovlasti da ih tako generički zovem. I dopuštamo mogućnost da oni mogu biti i razriješeni. Ovim zakonom ne rješavamo odnos između predstavničkog tijela koje je također neposredno ili bit će neposredno izabrano i ne rješavamo mogućnosti konflikta zbog različitih političkih opcija iako nije nužno da dok konflikt uzrokuju različite političke opcije moguće je da se i oko projekta od lokalnog interesa udruže i slože i dogovore sve političke opcije, a isto tako moguće je i da se iz istih stranaka dođe do konflikta koje su osobne naravi. Tako da taj odnos između predstavničkog tijela i izabranog čelnika, nositelja izvršnih ovlasti razriješit ćemo zakonom o lokalnoj samoupravi. Izmjenama zakona o lokalnoj samoupravi koje moraju slijediti nakon što ovaj zakon bude raspravljen u drugom čitanju i usvojen, a svakako prije njegove primjene jer smatramo da nakon sljedećih redovnih izbora kad su već formirana predstavnička izvršna tijela da taj proces, taj model mora ostati do sljedećih redovnih izbora. U slučaju da dođe do raspuštanja predstavničkog tijela u mandatnom razdoblju, izvanredni izbori provodili bi se prema važećem Zakonu o izboru članova predstavničkih tijela jedinice lokalne i područne samouprave i nakon takvih izbora bi onda predstavničko tijelo biralo gradonačelnika i općinskog načelnika. Međutim, iako je ovo tehnički zakon koji govori o izborima nije moguće izbjeći otvaranje polemike i rasprave o mogućem odnosu, stoga ćemo mi pažljivo saslušati raspravu. Kao što vidite ja sam tu i sad će moji suradnici doć'. Pažljivo ćemo saslušati raspravu. Ideje koje se iznose ovdje će biti vrednovane i razmotrene i bit će, ako ne za konačni prijedlog ovog Zakona, ali svakako bit će nam od koristi za izradu budućih izmjena Zakona o lokalnoj samoupravi, kakao razriješiti moguće konflikte, kako, osim zakonom navedenih razloga za prestanak mandata, propisati još druge mogućnosti i rješavati međusobne sukobe između predstavničkog i državnog tijela. Mi smo zakon dali rano. Dakle, da ponovimo ono što sam rekao u završnoj riječi, mi nismo dali prijedlog zakona sa odgodom učinka, nego, dapače, mi smo dali zakon rano da se neopterećeni očekivanjima na sljedećim izborima koji bi trebali biti, je li, kako se to često događa da se izborni modeli mijenjaju neposredno, ili dograđuju neposredno pred izbore, evo sad smo ga dali dovoljno rano da se na miru sa svih aspekata raspravi posljedice koje bi donošenje ovog Zakona proizvelo i kako bismo mogli, već u prvom čitanju sagledati i sve moguće probleme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja Kluba HNS-a, PGS-a uvaženi zastupnik Lesar.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mi smo jednim zakonom ponudili regulirati izbore i za članove predstavničkih tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave i neposredni izbor čelnika tih istih jedinica lokalne i regionalne samouprave, jer smatramo da ne treba za svaku izbornu dužnost, funkciju, tijelo donašati posebne propise, jer podsjećam bilo je često i u ovoj sabornici rečeno da bi možda Hrvatskoj bio potreban jedan izborni zakonik u kojem bi regulirali praktični cjelokupnu materiju izbora. Sada je ovo ipak jedan drugačiji pristup da za svaku izbornu fazu ili ciklus ili model donašamo ili dobivamo prijedloge posebnih zakona. Dakle, predvidjeli smo izbore svake 3. nedjelje u svibnju, svake 4. godine, kao što je to do sad bila praksa, s time da smo kod nespojivosti dužnosti išli sistemom da jedna osoba može biti samo u jednom predstavničkom tijelu, na jednoj dužnosti i uz sve nabrojene nespojivosti koje je i Vlada u svom prijedlogu dala, mi smo dodali samo još jedno, a to je saborske zastupnike, jer smatramo da ne bi trebalo, ne bi smjelo i nije dobro da jedna te ista osoba bude dvostrukoj ili trostrukoj dužnosti, kao što to sad imamo slučajeva, pa je jednima dozvoljeno, drugima nije. Županima je zabranjeno, gradonačelnicima velikih gradova dozvoljeno. Riješili smo i sukladno Zakonu o pravima nacionalnih manjina njihovu zastupljenost u predstavničkim tijelima, a sistem kandidiranja ili političke stranke ili nezavisne liste, s time da smo kod broja potpisa koje bi nezavisne liste trebale prikupiti, ne išli na brojke kao što je to Vlada dala, nego smo išli na 1% biračkog tijela s prošlih lokalnih izbora, ali ne i manje od 100, jer smatramo da je ta granica do 1% primjerena, razumljiva i potrebna upravo vodeći računa o iskustvima sa prošlih izbora. Za predstavničko tijelo proporcionalan je model izbora, za čelnike predvidili dva, eventualno tri kruga glasanja, što može bit dvojbeni prijedlog. Ili ćemo prihvatiti dva kruga ili kocku, kao što je to recimo u nekim drugim državama kada u prvom ili drugom krugu nema rezultata. Kod kandidata za čelne ljude, dakle kod kandidata za župane, gradonačelnike i načelnike općina nismo išli sistemom Vladinog prijedloga da kandidati imaju svoje zamjenike, nego smo išli sistemom da kandidati za čelne ljude izlaze na izbore, a ovim zakonima prije regulirali da oni imaju svoje pomoćnike. O zakonu o kojem smo upravo završili raspravu u cjelini smo regulirali odnose sa predstavničkim tijelom i mogućnost opoziva tako neposredno izabranih čelnika. S obzirom da je već u raspravi u prethodnoj točci dnevnog reda bilo puno govora o ovom izbornom modelu kojega smo ponudili, pa dovedeno u pitanje neka rješenja koja mogu biti problematična ne samo u našem prijedlogu, nego i u Vladinom prijedlogu zakona dozvolite kratki komentar. Prvi problem je bio i strah izražen pred kohabitacijom. Što ako gradonačelnik Osijeka će biti iz jedne političke opcije, a većinu u gradskom vijeću Osijeka je trebo imati neko drugi? I to je bilo prikazano u raspravi kao smrtno velika opasnost i mogućnosti raspada lokalne samouprave da se, rečeno je to ne nudi kao rješenje. Ako se prijedlog zakona naš pomno iščita, onda oni koji bi željeli onemogućiti kohabitaciju ili izazvati prijevremene izbore, bilo za predstavničko tijelo, bilo za čelnog čovjeka, izlažu se, prvo, jako velikom riziku i u slučaju neuspjeha svoje inicijative plaćaju izuzetno veliku cijenu. Dakle, ako se zakon iščita onda je sasvim jasno. Do kolko predstavničko tijelo inicira opoziv, a građani na referendumu ne prihvate opoziv čelnog čovjeka, onda pada predstavničko tijelo, što je logično i normalno. Neće se olako nitko uhvatati s tim oružjem u ruke ako nije siguran da će na referendumu uspijeti. I mora biti osigurač postavljen da upravo spriječimo ovo što danas imamo. Mi imamo danas kohabitacije koje nisu posljedice rezultata izbora, nego nečeg drugog i govorimo o kohabitaciji kao opasnosti, a istovremeno ne želimo priznati da ovo što sad imamo je daleko opasnije i gore i pogubnije za cijeli sustav lokalne i regionalne samouprave. Dakle, kada se kohabitacija zakonom reguliraju i odnos je postavljen, onda je problem. Kada je divlja kohabitacija, onda je to legalno i dobro, onda se ovdje svađamo samo tko je više nudio, tko je više uzeo ili tko je više dobio, kao ključni problem toga. Nadalje, bilo je postavljeno pitanje i izrečena je čak i tvrdnja da izbor, neposredni izbor čelnika stvara duple troškove. Po čemu to? Izbor se odvijaju isti dan, na istim biračkim mjestima, sa istim biračkim odborima i istim izbornim komisijama. Dupli troškovi su samo za još jedan mali glasački listić i to je sve, pa iz toga izvlačite i tvrdnju duplih troškova je plašenje naroda, birača građana, ništa drugo ili se ne razumije izborni model i proces. Nadalje, dva kruga izbora za čelnika, za župana, gradonačelnika ili načelnika općine. Točno je da u Europi nemaju sve države da se u prvom krugu traži apsolutna većina. Francuski model je postavljen tako da u prvom krugu se traži više od 25% i ne idu na drugi krug i ne traže više od 50%. Francuski model neposrednih izbora kada je 1:1, dakle većinski sustav. Međutim s obzirom da u Hrvatskoj u svim ostalim izborima koji kada jesu neposredni i kod šefa države, postoji većinski, dakle više od polovice, bilo bi nelogično da onda mi predlažemo kod lokalne samouprave francuski model. Ali ako netko smatra da je drugi krug izbora toliko skup i loš da na njega ne treba ići onda moramo to reći da prihvaćamo odluku 25%. Međutim drugi krug može biti problematičan iz drugog razloga, ne financijskog, nego drugog. Naime upozoravaju stručnjaci da je osnovno pravilo izbora da izbori moraju biti gotovi jedan dan, isti dan. Ako u jednu nedjelju imamo izbore za članove predstavničkog tijela i čelne ljude, predstavničko tijelo je uspjelo, za čelnika idemo u drugi krug izbora tek za dva tjedna, dakle izbori će biti rastegnuti u dva tjedna i kažu da rezultati izbor za predstavničko tijelo mogu utjecati na rezultate izbora u drugom krugu za čelnog čovjeka kada su ostala dva. Jel' to samo po sebi negativno ili ne, stvar je procjene, ali dakle to su upozoravali stručnjaci da se takav pristup ne zadovoljava to pravilo da izbori moraju biti održani istoga dana. Referendum kao treći razlog skupe cijene, visokog troška. Tko sada plaća cijenu stanja tamo gdje se lokalna samouprava nije konstituirala? Tko plaća cijenu nefunkcioniranja lokalne samouprave nakon ovih lokalnih izbora? Kakvu korist građani imaju od toga da su izbori završeni ili se nisu konstituirali ili su se raspali prije no što su počeli raditi pa će biti izvanredni izbori? I što je skuplje od toga? I kako to da sve ono što bi trebalo biti i dati mogućnost građanima da su zadnji koji odlučuju je preskupo, ali sve ono što bi trebao odlučivati Zagreb i metropola ili mi u Parlamentu se podrazumijeva da to nije skupo. Kada god se približavamo građaninu biraču pozivamo se na velike troškove. Plašimo ljude da će država bankrotirati zbog toga. Ali kod drugih točaka rasipništva i trošenja novaca to onda nije argumenat da jedni druge zapitamo što zapravo radimo. I četvrti argumenat protiv toga je mali odaziv birača na lokalne izbore. A zašto je bio mali odaziv? Zato što po sadašnjem modelu ljudi nisu znali koga biraju zapravo. Zato što su glasali za liste, a ne ljude. Zato što nije bila personalizirana kampanja u najvećem dijelu i zato što u predstavničkom tijelu ne sjede oni ljudi koji su bili prvi po listama jer su bili … nositelji, jer su skrivali one zapravo koji su došli kasnije u predstavnička tijela. Zato što su se ljudi zasitili takve vrste izbora jer su shvatili da na izborima ne biraju vodstvo svoje općine, grada i županije, jer je ono poslije sasvim drugačije od onoga kako su oni na izborima odlučili. A ovdje ako im ponudimo izbor prvog čovjeka, budite uvjereni da sposobni kandidati znaju mobilizirati biračko tijelo. Vlada je svojim mišljenjem dakako predložila Saboru da ne prihvati naš prijedlog zakona uz upotrebu dva jaka argumenta mada kaže da je naš zakon sadržajno i nomotehnički u osnovni kvalitetan materijal koji svakako može predstavljati značajan doprinos saborskoj raspravi. Prvi razlog zašto ne prihvaća naš prijedlog je sljedeći. "Predložena rješenja", citiram, "vezana uz neposredan izbor nositelja izvršne vlasti na lokalnoj razini što je ujedno osnovna razlika u odnosu na postojeća zakonska rješenja zadiru i u domenu koja regulira i temeljni Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi" a mi ga predložili u paketu. Dakle mi smo dali odmah i taj prijedlog u koji ovaj tako jako zadire. I drugi argumenat "Vlada Republike Hrvatske smatra kako parcijalno predlaganja izmjena u temeljnoj koncepciji bez prethodnog usaglašavanja odredaba sadržanih u više organskih zakona koji propisuju razne segmente lokalne samouprave ne samo da nije uputno već nije niti izvedivo bez da u praksi izazove dodatne poteškoće." Mi predložili oba zakona koji se dopunjuju, rekli kad stupaju na snagu da ovaj sustav ne diramo i kaže Vlada da nudimo parcijalno rješenje, ali Vlada koja je ponudila izmjene postojećeg Zakona o lokalnoj samoupravi na starom modelu izbora nudi novi izborni sustav je kaže neparcijalno i davat cjelovita rješenja. Možda mi sa zdravljem ovih dana nešto nije u redu pa sam krivo to razumio, ali ako netko je ponudio parcijalno rješenje ovaj put je to zaista Vladin pristup to tim više što u Zakonu o lokalnoj, izmjenama, je drugo čitanje a ostali prvo čitanje. I završavam sljedeće. Da li s ovim zakonima koje je Vlada ponudila i našim prijedlozima zakona nudimo cjelovito rješenje lokalne samouprave pa samo u segmentu izbora? Ne. Nije istina. Ni Vladin koncept, ni naši prijedlozi zakona nisu odgovorili na sva pitanja, da bi to bilo onda vas podsjećam na sljedeće. Da je u Parlamentu bila rasprava o Zakonu o popisu birača na naš prijedlog, niste ga pustili u drugo čitanje jer je Vlada rekla da će ubrzo pripremiti svoj prijedlog, novi Zakon o popisu birača nema. Zakon o prebivalištu koji je bitan zbog Zakona o popisu birača. Završili smo raspravu o Zakonu o prebivalištu, zaključili raspravu i nikad o njemu glasali. Jel' se sjećate toga? Završili raspravu, bilo pripremljeno glasanje, na zahtjev nekoga odgođeno glasanje i nikada više nije došao na glasanje taj prijedlog zakona, a bez tog zakona ili njegove promjene novi Zakon o popisu birača kvalitetna rješenja ne može ponuditi. Treće, Zakon o područjima jedinica lokalne (regionalne) samouprave, njegove izmjene propale uoči raspisivanja prethodnih ovih lokalnih izbora. Nije uspjelo donošenje zakona iako ga je Vlada predložila. I završno, Zakon o financiranju lokalne (regionalne) samouprave. Dakle tek kada ove sve zakone u paketu obnovimo, kada sve to donesemo barem godinu dana prije izbora onda ćemo moći reći da smo stvorili preduvjete da sljedeći lokalni i regionalni izbori budu u cjelini regulirani novim zakonskim propisima i onda bi mogli raspravljajući o jednom zakonu vidjeti cjelinu od biračkog prava, biračkih mjesta, načina biranja i načina utvrđivanja rezultata glasanja. Ova dva zakona i Vladin prijedlog i naš su u prvom čitanju. Ja vas pozivam da barem kod ovog, oba prijedloga zakona onda pustimo u drugo čitanje pa će možda Vlada ipak preuzeti veći dio našeg prijedloga u svoj prijedlog za drugo čitanje. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Oprostite ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Naime jedan apsolutno krivi navod je taj da ovi izbori neposredni neće ništa više koštati, da je riječ zapravo o jednom listiću uz istu komisiju što, a već ovdje evo u prijedlogu piše za provedbu ovog zakona sredstva se osiguravaju u proračunima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, znači nešto će koštat. E sad, gdje će koštat? Koštat će normalno više u ponovljenim izborima, mogu se očekivati brojni ponovljeni izbori i to je ono što će sigurno koštat jel'. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? [[Upadica: Mislim, osim u Međimurju. Zaboravio sam reći.]] Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba SDP-a, uvaženi potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče …
Meni je ovako složeno, ja uistinu ne znam.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Vrlo je interesantna, imamo zapravo dva prijedloga zakona. Jedan koji govori i regulira pitanje izbora predstavničkih tijela, dakle, i izvršnih i nazovimo to tako zakonodavne vlasti na razini lokalne samouprave, odnosno regionalne samouprave. A drugi koji govori samo o izboru gradonačelnika, načelnika i župana. I dopustite da u ime Kluba SDP-a naznačim nekoliko stvari. Prvo, vrlo je interesantno rješenje koje se nudi u jednom od prijedloga zakona oko neposrednog izbora župana, gradonačelnika i načelnika, a u isto vrijeme sa argumentacijom da bi se između ostaloga umanjio partitokratski utjecaj stranaka na izbore načelnika, gradonačelnika i župana. A u isto vrijeme se nudi proporcionalni sustav za izbor vijećnika. Ako treba uvesti veći stupanj osobnosti za izbore gradonačelnika, načelnika i župana onda treba to isto tako osigurati i kod vijećnika. I u tom kontekstu je sasvim sigurno došlo vrijeme za raspravu da se raspravi da li bi trebalo i koliko uvesti i kod izbora vijećnika, da li većinski ili proporcionalni sustav ili možda mješoviti sustav. Ako proporcionalni sustav onda da li unutar njega probati tražiti modele kroz tzv., neblokirane liste ili otvorene liste. Da između ostaloga i birači mogu na liste staviti svoga kandidata. Zapravo utjecaj građana, birača na to koga će dobiti u predstavničko tijelo jedinice lokalne i regionalne samouprave ili da se osigura tzv., osobnost. Drugo što bi trebalo naznačiti jeste pitanje svakako ovo koje je već kolegica Lugarić posebice naznačila, položaj i izbor mladih u vijeća mladih u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. I u tom dijelu sasvim sigurno bi trebalo posebice raspraviti. I naravno, posebno pitanje položaja manjina s obzirom na Ustavni zakon o nacionalnim manjinama. E sad, ono što je ključno pitanje, rekli su i predstavnici predlagatelja, ova dva zakona jer i jedan i drugi do kraja ne razrješavaju zapravo odnos predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave i izvršnog tijela jedinice lokalne samouprave, ako se prihvati model neposrednog izbora gradonačelnika, načelnika, odnosno župana i o tome će se tek naknadno raspravljati. U tom kontekstu valja ipak naznačiti, dakle, samo po sebi da esencijalni dio ovih prijedloga jeste upravo izbor župana, načelnika i gradonačelnika i u tom pogledu trebalo bi ipak upoznati nas same, a i našu javnost da postoji više modela zapravo u kojima se može pojaviti tako neposredno izabrana vlast gradonačelnika, župana i načelnika. Postoji model u vidu tzv., jakog gradonačelnika koji u pravilu predstavlja neposredno izabrani gradonačelnik koji kontrolira čak i vijeće jer mu, npr., izborni sustav omogućuje da svojim izborom istodobno sebi osigura i većinu u lokalnom vijeću. Zatim da imenuje svoje zamjenike i ima sve izvršne ovlasti i zato je najbolji primjer talijanski model koji je sada na snazi. Ali valja reći da naše kolege iz HNS-a djelomično prihvaćaju status jakog gradonačelnika vezano za izbor stručne službe, za izbor zamjenika, itd., ali ne i vezano za ovlasti oko zakonodavne inicijative i u tom pogledu treba zapravo taj dio vidjeti. Taj dio već zadire pomalo u ovom drugom dijelu u drugi model tzv., lidera gdje je jedna osoba politički lider lokalne samouprave, ali ona ne mora kontrolirati vijeće. I nema sve izvršne ovlasti već ih dijeli sa pojedinim odborima vijeća ili imenovanim stranačkim osobama u vijeće u vidu pojedinog zamjenika kojeg imenuju pozicija, opozicija prema proporcionalnom sustavu koje su ostvarili unutar vijeća. Dakako, treći model je primjerice podmodel ovog drugog modela koji je u švedskom sustavu gdje ne postoji praktički gradonačelnik nego zapravo je gradonačelnik je predsjedavajući izvršnog odbora koji je profesionalni dužnosnik, ali su dužnosti u izvršnoj vlasti podijeljene na odbore, odnosno radna tijela izvršnog tijela koje obavljaju te djelatnosti i one u skladu sa zakonom, po sili zakona moraju određene stvari raditi i naravno za to odgovarati. I zbog toga i ne postoji klasični sustav gradonačelnika u švedskom modelu. Treći model je ovo što mi danas imamo gdje se radi o kolektivnom izvršnom tijelu. I tu postoji praktički izvršni odbor ili naše poglavarstvo koje odgovara za sve izvršne dužnosti svima u lokalnoj samoupravi. I postoji još jedan model koji se u pravilu rijetko koristi, ali je vrlo efikasan. Doduše, postavlja se pitanje u kojoj mjeri korespondira sa predstavničkim tijelom. To je tzv., četvrti model. On se odnosi na činjenicu kada se izabire menadžer vijeća gdje vijeće imenuje menadžera kojega može smijeniti. Taj menadžer je odgovoran samo vijeću, nema, i biračkom tijelu. Menadžeru, vijeće određuje menadžeru ovlasti. Menadžer vijeću polaže račun za svoj rad i svoje odluke. Menadžer imenuje upravno osoblje za koje njemu odgovara i isključuje se dioba vlasti između zakonodavnog i izvršnog tijela, itd. Vidite, to su mogući modeli. E sad, ako sa tog aspekta posmatramo kao ponuđena rješenja, onda valja reći da nijedno od ponuđenih rješenja, ni naših kolega iz HNS-a iako je on bolji od Vladinog rješenja, nije do kraja konzekventno prihvatio jedan čisti model. Najbliže rješenje koje je kolega iz HNS-a, je prvom modelu, modelu jakog gradonačelnika, ali nije do kraja izvedeno. Ono što bi mi htjeli iz Kluba SDP-a naznačiti i s obzirom da se radi o prvom čitanju, u načelnoj raspravi posebice da želimo da se raspravi, to su prednosti i nedostatci zapravo neposrednog izbora. Naravno da neposredni izbor je jedna od bitnih oblika i prednosti demokracije kao političkog poretka, demokratskog poretka. Neposredni izbor umanjuje vladavinu stranaka i motivira uključivanje građana u izbor korištenja aktivnog i svog pasivnog biračkog prava. Neposredni izbori dovode do većeg stupnja personalizacije osobnosti pojedinog izabranog kandidata, odnosno prvog kandidata u fazi kandidiranja. Onda naravno prođe izborne kampanje i samog izbora prepoznatljivosti i ono što je osobito važno, osobnosti, odgovornosti za obavljanje radnje i izvršavanje odluka. Partitokratizam se dovodi na marginu i u takvoj situaciji dakako da strankama se umanjuje mogućnost djelovanja na samo kandidiranje i na samog izbora kod neposrednih izbora. Neposredni izbori imaju prednost i iz razloga neposredne odgovornosti vijećnika, a poglavito i kod vijećnika i kod gradonačelnika, a poglavito nositelja izvršne vlasti biračima. Neposredni izbor vijećnika ili gradonačelnika, odnosno načelnika dovodi hoćeš-nećeš i do nekakvog oblika delegatskog odnosa, htjeli mi to ili ne, između vijećnika i biračkog tijela, ako se ugradi pravo opoziva vijećnika ili gradonačelnika, a u pravilu se ugrađuje neovisno o tome tko može dati inicijativu jer to zapravo u krajnjoj liniji onda čine birači i u tom pogledu se javlja da onaj koji je birao i pokreće pitanje i utvrđuje pitanje odgovornosti onoga kojega je izabrao za odluke koje donosi. Naravno da u takvoj situaciji neposredni izbor omogućuje veće sudjelovanje građana u lokalnoj politici. On bi trebao dovesti do većeg stupnja odgovornosti i učinkovitosti, smanjiti stranački monopol u odabiru osoba koji će obnašati najodgovornije dužnosti u lokalnoj samoupravi, uvesti neposredni, uvođenjem neposrednog izbora ojačala bi se pregovaračka moć lokalnih vlast u odnosu na središnju vlast i … vezano za regionalnu vlast, i u tom kontekstu bi trebalo još jedno pitanje raspraviti a to je pitanje uvođenja suspenzivnog veta, da li ga uvesti, gdje i na kojem mjestu ga uvesti između izvršne i predstavničke vlasti kada je u pitanju odlučivanje jer ovdje valja biti načisto. Linija razgraničenja je po pitanju upravljanja, odlučivanja i pokretanja odgovornosti za provođenje određenih odluka između predstavničke i izvršne vlasti. Naravno postoji čitav niz nedostataka u takvoj situaciji, ako bi se dosljedno provelo pitanje onda valja podsjetiti da postoji opasnost od neposrednog izbora gradonačelnika za lokalnu demokraciju, one mogu onemogućiti predstavnike građana, u predstavničkom tijelo kroz tzv. Autokratsku samovolju pojedinog izabranog predstavnika izvršne vlasti, pretvaranje njega u lokalnog moćnika, mogućnost većeg upotrebe mita i korupcije, jer nositelj izvršne vlasti ne samo što će si kao jaki gradonačelnik postavljati zamjenike i oni njemu biti odgovorni i izvršnu odnosno stručnu službu nego on je taj koji pokreće, inicira i predlaže odluke i provodi te iste odluke koje vijeće dovodi itd., i on praktički ostaje samo odgovoran Vijeću za izvršavanje proračuna i upravljanje odnosno odlučivanje o imovini, sve ostalo je dakako velika mogućnost, da to dovede do takvih stvari. Zbog stavljanja težišta na odluke pojedinaca slabi kolektivno odlučivanje pa samim tim i motiviranost predstavnika u predstavničkom tijelu, dakle vijećnika da budu tamo i da redovno dolaze na sjednice i da se kvalitetnije pripremaju na samim sjednicama, a time slabi praktički uloga predstavnika u ostvarivanju prava na lokalnu samoupravu. Zatim tu je pitanje razvidnosti motiva uzroka i odluka za donošenje neke odluke na strani vijećnika odnosno predstavnika izvršnog tijela itd. DA ne govorim da tu između ostaloga pojedini stručnjaci, vrlo ozbiljno upozoravaju na sustav vlasti koji proistječe iz njih potencijalno neusporedivo nedemokratični i autokratski od postojećeg modela vlasti kao što bi rekla gospođa Kasapović kada analizira ovo pitanje iz jednostavnog razloga što kaže da bi se zapravo pretvorili u lokalne moćnike ili šerife koji se mogu dogoditi i mogu ostvariti. Poglavito je to takva opasnost postoji u onim područjima gdje ima manje, ako smijem tako reći stručnosti pa čak gdje bi se dovelo do marginaliziranja političkog i stranačkog utjecaja stranaka u odnosu na obavljanje pojedinih funkcija izvršne vlasti i pojedinih djelatnosti koje bi trebalo baviti vezano za izvršavanje odluka jedinica lokalne samouprave. U tom pogledu je još opasnije ako se uzmu pojedinačna rješenja koja su vezana u predloženim rješenjima, u predloženim zakonima ponuđena iz razloga jer se njima dodatno kumulira moć u rukama predstavnika izvršne vlasti. Pa na primjer, predlaže se u članku 7. da župani, gradonačelnici, općinski načelnici mogu biti praktički i zastupnici. To je vrlo opasno, iz razloga što oni nisu ako bi se neposredno izabrali sada samo nositelja provođenja izvršnih odluka koje donosi predstavničko tijelo. Nego su oni operativni nositelji vlasti u jedinicama lokalne i regionalne samouprave, upravljanja proračuna, upravljanje imovinom i onim sredstvima koje jedinice lokalne samouprave, koje država decentralizacijom spusti na jedinice lokalne samouprave, a osobito kada ih povjeri poslove izvršavanja državne uprave i financira iz proračuna državne uprave, oni se tu pojavljuju kao nositelji, oni sasvim sigurno bi tu ušli u sukobe interesa u skladu sa Zakonom o sukobu interesa koji se odnosi na dužnosnike i to pitanje svakako treba raspraviti, ja osobno mislim da ni jedan od njih ne bi mogao biti i zastupnik, on ima pravo da se kandidira ali pravo mu je da izabere hoće li biti jedno ili drugo ako na izborima prođe. Naravno, valja reći da mi imamo ovdje i drugih pitanja koja bi se mogla postaviti kao što je u članku 22. gdje se kaže da recimo za pokriće troškova izborne promidžbe ne smiju se primati darovi u novcu, drugim sredstvima, te usluge od, i sada se između ostaloga nabraja udruga radnika i poslodavaca. Sada ja ne razumijem kako se može ovdje staviti poslodavac, to zapravo znači predstavnik pojedine firme a u isto vrijeme trgovačka društva i društva s ograničenom odgovornošću mogu davati darove i ovo. Ovdje se očigledno igramo riječima i taj bi dio trebalo dodatno razraditi. Da ne bih previše oduzimao vaše vrijeme, obzirom da inače namijenjeno vrijeme klubu mi ističe, htio bih samo u završnom dijelu reći. Načelno mi iz Kluba zastupnika SDP-a nemamo ništa protiv toga da se otvori rasprava i da se ponudi prijedlog rješenja koji će dovesti do neposrednih izbora župana, gradonačelnika, i načelnika, i načelnika općinskih odnosno gradskih vijeća i naših županija. Načelno mi podržavamo takva rješenja ali istodobno tražimo da se vrlo minuciozno razriješe odnose između predstavničkog tijela i izvršnog tijela odnosno načelnika i župana kao neposredno izabranih tijela i u takvoj situaciji sasvim sigurno da do drugog čitanja bi trebalo pripremiti i novi Zakon o sustavu lokalne i regionalne samouprave koji bi riješio ova pitanja prije izglasavanja zakona o neposrednim izborima ovih čelnika. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Zlatko Tomčić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Prije svega želim naglasiti Klub HSS-a prema svojim programskim opredjeljenjima je za izravni izbor čelnih izvršnih funkcija dakle župana, gradonačelnika i načelnika. No, prije nego što detaljno obrazložim naš stav o oba ova zakona dozvolite nekoliko načelnih konstatacija u vezi vladinog prijedloga. Zakon je po našem mišljenju u ovom izbornom dijelu tehnički korektan, ima nekih primjedbi o kojima ću kasnije nešto govoriti neke članke po našem uvjerenju treba izmijeniti da bi taj Zakon bio još korektniji. Međutim, taj Zakon je neprimjenjiv, jer on definitivno nije odredio odnos nove izravno izabrane izvršne vlasti o čemu se danas ovdje već govorilo i predstavničkog tijela. Nama je posve svejedno da li će to biti određeno u ovom zakonu, vjerojatno ne jer je ovo Zakon o izborima, vjerojatno u nekom novom Zakonu o lokalnoj i regionalnoj samoupravi, ali dakako ovaj Zakon ne znači sam po sebi baš ništa i on je neprimjenjiv. Obzirom da je prošao izborni ciklus u svibnju mjesecu ove godine, ipak treba požuriti sa donošenjem ovog Zakona, ja bih sugerirao državnom tajniku, njegovim suradnicima, pa i svima nama da pokušamo malo odstupiti od ovog što Zakon sugerira da se on primjenjuje na sljedeći izborni ciklus. Ja mislim da bi bilo stimulativno za sve nas pa i za lokalnu samoupravu da na nekim izvanrednim izborima a kao nas je krenulo mislim da će ih biti, i u općinama, i u gradovima i u županijama da pokušamo izgraditi sustav kojeg ćemo testirati na dvije županije ako će biti izvanrednih izbora, na 10 općina i 3 grada. Ovo je zapravo velika reforma lokalne i regionalne uprave. Tu reformu obzirom na potrebu novog definiranja odnosa izvršne i predstavničke vlasti, mislim da trebamo na vrijeme početi testirati mislim da postoji model i da se može za one koji idu na izvanredne izbore izgraditi sustav da ga testiramo. I još jedna uvodna napomena, ovaj Zakon ne bi smio kao model obzirom da se radi o izravnim izborima ostati usamljen. Za nas u HSS-u je pitanje izravnih izbora i za Hrvatski sabor u smislu većinskog izbornog sustava makar u jednom dijelu a mislim da ćemo kad budemo raspravljali mada je to prijedlog HNS-a PGS-a i dotakao u svom onom drugom dijelu izbora predstavničkog tijela i predvidio, mislim da ćemo morati jedan dan razgovarati o tome da i predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave isto mogu biti birana po većinskom dvokružnom modelu, naročito kod županija koje imaju 40 do 50 vijećnika. Mislim da je to sada pitanje i određenih odnosa unutar županije, dominacije određenog dijela ili županijskih centara u odnosu na preostale dijelove županije. Da bi se to izbjeglo mislim da bi mogli i tome razgovarati, no to nije predmet ovog zakona. Ali upozoravam u ime kluba da zapravo očito je da je državna uprava prepoznala ovaj glas javnosti ili ga se prepala, gdje se traže izravni izbori. Zapravo to je jedan jasan signal za sve ove nepodopštine koje nam se događaju, koje neću ponavljati o čemu je danas bilo dovoljno riječi. Ključno pitanje dakle ovog zakona je kroz izravni izbor župana, gradonačelnika i načelnika je zapravo jačanje političkog legitimiteta čelnika izvršne vlasti u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Izravni izbor tim osobama odnosno funkcijama daje izvorni politički mandat i osnažuje njihovu poziciju. Da bi se izbjeglo ono o čemu je bilo riječi za ovom govornicom da od tih ljudi postanu nekakvi lokalni šerifi itd. mislim da se istovremeno traži i može postići i jačanje predstavničkog tijela pa i kroz onu funkciju mogućnost opoziva izvršne vlasti. Dakako, kroz taj budući zakon ćemo vjerojatno redefinirati i drugačije oblikovanje i biranje poglavarstva, osiguranje stručnih i profesionalnih službenika, redefiniranje ove ovlasti o kojoj svi danas govorimo. Ja se usuđujem reći. Ovaj zakon inicira i započinje veliku reformu lokalne uprave ali ja gledam to kao dijela reforme ukupne uprave. Nadam se da je i predlagatelj imao na umu pišući ovaj zakon potrebu modernizacije, racionalizacije, jačanje kapaciteta lokalne i regionalne uprave, profesionalizaciju, debirokratizaciju, dizanje kvaliteta javnih usluga itd. I možda je ovo i momenat za naglasiti da Hrvatskoj nije potrebno na bilo kakva kozmetička reforma uprave bilo kog dijela pa tako i lokalnog i regionalnog. Hrvatskoj je potrebno naprosto unapređenje uprave na svim razinama usvajanjem visokih standarda, na koncu i iskustava onih koji su u tom dijelu uspješni a to praktički znati odricanje i onoga do čega nikad nismo ni došli, odricanje od modela tzv. tradicionalnog modela uprava. Tradicionalni model uprave prije svega inzistira na efikasnoj, stručnoj, nepristranoj i etičkoj upravi i praktički više ništa. Cijela Europa zapravo i ima ili je prošla taj dio tradicionalnog modela ali su prešli na jedan drugi model uglavnom. Mi očito ćemo morati ako se opredijelimo za ovaj izravni izbor i za redefiniranje odnosa izvršne i zakonodavne vlasti, predstavničke vlasti mi ćemo očito ovaj tradicionalni model morati preskočiti i odmah prijeći na onu jednu višu fazu gdje se zapravo traži nešto novo. I u upravi počinje se tražiti sve više tržišnih načela, sve više poduzetničke orijentacije uprave, sve više konkretnih materijalnih rezultata u korist građana, dakle orijentacija na poduzetništvo, na tržište. Netko bi to nazvao teoretičara javni menanđment, netko bi nazivao ovako ili onako, posve je svejedno ali i danas već i u Hrvatskoj se osjeća potreba da se lokalna uprava i regionalna uprava počinje sve više baviti svojim poslom na tržišnoj i poduzetničkoj orijentaciji. Ako je predlagatelj imao ovakav model kako ja govorim onda je on uistinu ozbiljno nedorečen, ne samo kao izborni model nego kao model koji će definirati kako će takva uprava u nekakvom novom odnosu ove dvije vlasti i funkcionirati. Ima i nekoliko praktičkih razloga za to. Za pretpostaviti je da će ovaj model izazvati u vrlo velikom broju slučajeva i određene postizborne kohabitacije kojih se očito neki i plaše. Ne vidim razloga da se trebamo plašiti postizbornih kohabitacija. Međutim, moramo jasno reći da kohabitacija plus tržišna i poduzetnička orijentacija uprave mogu otvoriti ogromne nestabilnosti u funkcioniranju lokalnih i regionalnih vlasti, ogromne nestabilnosti ako okvir ukupan nije dovoljno dobro definiran. I zato ja razumijem zašto ste vi predložili da se počinje primjenjivati ovaj izborni zakon od sljedećeg izbornog ciklusa, ali ponovo apeliram. Pokušajmo ga vratiti makar dvije godine unatrag, pokušajmo ga primjenjivati makar na neke izvanredne izbore na županijama, općinama i gradovima radi toga da ovaj uistinu novi komplicirani sustav o kojem ovisi uveliko kako će funkcionirati lokalna i regionalna samouprava, taj novi odnos ovlasti ravnoteže međusobne a da sve skupa ne izazove one efekte o kojima je ovdje bilo govora šerifskog i samovoljnog ponašanja pokušajmo ga testirati. To je naprosto sugestija Kluba HSS-a. Držimo da ima dovoljno vremena, držimo da možemo sve nove odnose definirati u roku godinu dana i na nekoliko izvanrednih izbora ih i primjenjivati. Da ne ostanem samo na razini teorije dozvolite nekoliko konkretnih primjedbi na neke od članaka iz zakona čijeg je predlagatelj Vlada. Članak 7., gospodine Lesar je o tome govorio. Uistinu, gledajte od 34 inkopatibilne dužnosti samo jedna fali. Nema zastupnika. Ja mislim da ovdje nije riječ što ne mogu biti župan, gradonačelnici i načelnici. Ovdje je riječ da je zastupnicima dozvoljeno što drugima nije dozvoljeno. O tome se radi. Ja vas molim ako usvajamo ovaj sustav onda nemojmo se igrati sa tim da će u Saboru teoretski sjediti 20 župana, 40 gradonačelnika i 60 načelnika. Nemojte zamjeriti ali mislim da bi napravili zapravo jedan novi veliki cirkus od nečega što je na dobrom tragu da konačno uđemo u ozbiljnu reformu ukupne uprave, ne govorim samouprave. Dakle, ovdje moraju naprosto biti i zastupnici. Druga naša primjedba je na članak 11. potreban broj potpisa za izlazak na izbore. Mislim da ovdje zapravo se radi o jednom visokom stupnju neravnopravnosti i kandidata ali i građana ovako kako je predviđeno. Predvidjeti vrlo jednostavan model, određeni postotak, 1%, 1,5%, 2%, za svakoga isto pa će onaj tko hoće biti gradonačelnik Grada Zagreba ako je 1% pa neka si skupi lijepo određeni broj glasova. A onaj tko hoće biti načelnik u općini od 800 stanovnika 1% mu je osam potpisa i moći će izaći na izbore. Ne vidim razloga zašto bi ta neravnopravnost i građana i kandidata postojala. Nadalje, u članku 20. mislim da nije dobro voditi pravilo da jedan pije a da drugi plaća. To je pitanje naknade troškova. Vlada određuje a jedinice lokalne samouprave plaćaju. Mislim da bi bilo korektnije da Vlada svojom odlukom odredi donju i gornju granicu naknade troškova, a da jedinice lokalne samouprave prema svojim mogućnostima se prilagode između, između ta dva, između ta dva dijela. Mislim da Vlada teško može, a imamo i dosadašnjih, u dosadašnjoj praksi dovoljno primjera da zapravo te troškove neke jedinice lokalne samouprave jednostavno ne mogu izbaciti. Primjedbe na članak 24. To je ono privremeno izvješće kandidata o financijskim, o izvorima sredstava mislim da je potpuno nepotrebno. Potpuno nepotrebno. Zašto ćemo se mučit sa privremenim izvješćima? Nakon provedenih izbora morat će svaki dokazati odakle su mu, odakle su mu sredstva? Članak 26. Ne mogu proniknuti radi 26. i 27., ne mogu proniknuti. Oprostite prvo 26. Pravo sudjelovanja u drugom krugu. Ako kandidat odustane onda ima pravo na zamjenika. A ako kandidat umre onda nema pravo na zamjenika onda se izbori ponavljaju. Ne znam šta ste imali na umu kad ste to napisali. Možda ste imali na umu da bi netko nekog mogao namjerno likvidirati pa da onda [[Upadica: Vi izazivate?]] Ne, ne, ne. Ja samo hipotetski govorim. Ali gledajte, mislim da u oba slučaja treba izjednačiti, treba izjednačiti šansu. Dakle novi kandidati mogu doći i u slučaju kada se, kada netko odustane i u slučaju kada netko umre. Ili ne može ni u jednom ni u drugom slučaju. I dozvolite samo još nekoliko, još nekoliko rečenica. Dakle ovaj, u načelu ovaj Zakon je za nas prihvatljiv, ali dakako očekujemo odgovor da li planirate da se može eventualno početi primjenjivati negdje u sredini tog izbornog ciklusa ako uspijemo ostale stvari definirati. Da nam se vrlo jasno kaže kako i na koji način i u kojem zakonu će biti ovaj novi odnos definiran i da utvrdimo nekakvu, nekakvu koncepciju i ovisno o odgovorima na ove konkretne primjedbe za nas će ovaj Zakon biti prihvatljiv. Što se tiče prijedloga HNS-a i PGS-a on ima isto jako puno dobrih rješenja. Čak neka rješenja su kvalitenija nego ovog vladinog zakona međutim mi ga ne možemo prihvatiti iz principijelnih razloga. Mi se protivimo da se dvije materije, dvije materije reguliraju u istom zakonu. I izbor izvršne vlasti i izvor, izbor predstavničke vlasti. Držimo da je to nepregledno, nepraktično i naša sugestija da se to pokuša, da se to pokuša razdvojiti. Ovaj Zakon je za nas neprihvatljiv iz još jednog razloga što je prejudicirao isključivo razmjerno izborni sustav za predstavničku vlast. Mi razmišljamo o uvođenju većinskog sustava za izbor županijskih skupština, gradskih vijeća i općinskih vijeća. Mislim da i jedan i drugi zakon zaslužuju određenu pozornost. Mislim da HNS-PGS može, mogu razdvojiti. A mislim da uz određene dorade i blagovremeno izjašnjavanje kada i u kojem zakonu će biti ovaj novi odnos definiran da možemo imati jednu dobru podlogu sa kojom možemo reći da smo konačno ušli u ozbiljnu reformu uprave. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Najprije postojeći Izborni zakon, znači ovaj Izborni zakon po kojem se biralo sad u 5. mjesecu je loš za razliku od Izbornog zakona kojim se biraju zastupnici u Hrvatskom saboru s opaskom da je nepošteno u tom Zakonu što se dio stranaka uskraćuje od onog manjinskog glasa. Znači načelo pozitivne diskriminacije trebalo bi uvesti i na nacionalnoj razini jer se izostankom istog kažnjava one stranke koje imaju primjeren odnos do manjina. No da se sad vratim na ovaj Izborni zakon za lokalnu samoupravu. Za razliku od zakonika za izbor zastupnika kojeg je pisao Pravni centar na čelu ili ona skupina na čelu sa profesoricom Kasapović, znači struka, ovaj za izbor predstavničkih tijela na lokalnoj razini je bio čisto politikanstvo ondašnje koalicione vlasti. Znači umjesto da se koalicija rukovodila interesima lokalnih sredina, interesom građana rukovodila se uskim partikularnim interesom u ono vrijeme 5 stranaka. Neću ih sad navoditi. Ali tome je tako. Ja ću citirati dio svog govora iz 2001. kada sam se ispred Kluba IDS-a protivio izbornim promjenama na lokalnoj razini jer mi je i tada bilo posve jasno da je na djelu izborni inžinjering koji će uroditi totalnim izbornim, moralnim krahom. I tada sam govorio da jasno ovo je nov zakon koji određuje nov način izbora. Samo protok vremena pokazat će da li će ovaj model zaživjeti u pravnom, u pravom smislu te riječi no nažalost ovdje se ipak naglasak stavlja na stranke ajde, manje na građane i mi smo u velikoj mjeri rezervirani da ne kažem suzdržani od ovakvog načina izbora članova u predstavničkim tijelima jedinica lokalne, područne, regionalne samouprave i tako dalje. I prije toga sam navodio zbog čega je takav stav IDS-a? Evo između ostalog interesantno i gospodin Ivanišević govori, je javno zastupao u jednoj televizijskoj emisiji takav stav ali nažalost takav pristup nije dobio prevagu na šestorci gdje je «nota bene» IDS bio nadglasan. Takav pristup danas smo imali prilike čitati u novinama, zagovara i Hrvatski pravni centar. Oni su zagovarali onaj mješoviti znači sustav. Znači gospođa Kasapović koja je i do sada bila angažirana u izradi gotovo svakog izbornog zakona bilo za općinu i županije odnosno za državu Hrvatsku i tako dalje i tako dalje. Jasno je iako smo tada bili dio još koalicije, bili smo kao što rekoh rezervirani, bili smo nadglasani, suzdržani. Iako sam spreman reći da nema izbornog zakonika kojim se bira ili kojim bi se biralo na lokalnoj razini a koji neće odgovarati IDS-u. Ovdje sad u ovim modelima predlažete neposredan izbor župana, gradonačelnika, načelnika. OK. IDS je 100% za. Zašto? Jer nam između ostalog taj model odgovara. Drugi će reći da to traže građani. I to je u redu. I mi smo za. I glasat ćemo za to. Samo pitanje je da li je Hrvatska u ovom trenutku spremna na takav izborni sustav? Ja eto upravo na to želim upozoriti. Ponavljam ako je znači takav izbor nečiji interes onda je to interes IDS-a jer da se na primjer neposredno birao gradonačelnik ne bi u jednom Labinu dogodio se onaj civilizacijski iskorak u moralni ambis, Kramarić bi rekao šok, gdje su SDP, HSU, HDZ, LS i tako dalje zajedno makli Tulija Demetliku iz IDS-a koji je sam dobio preko 45% glasova, glasova. Da su bili neposredni izbori te izbore ne bi dobio gospodin Hrvatin iz SDP-a već bi dobio Demetlika iz IDS-a. I to je svima jasno. Ali protiv ovakvih koalicija koja eto ima jedan mandat više pa makar osvojite 45% glasova vi ste naprosto nemoćni. I to je onda znači najbolji primjer zašto IDS-u odgovaraju neposredni izbori. Ista stvar u Višnjanu. Načelnica bivša osvaja preko 45% glasova, a opet jedna slična koalicija i tamo nas je uskratila vlasti kao i u Labinu. Jasno danas, nekoliko mjeseci nakon izbora ljudi su ogorčeni, oni su namagarčeni tim političkim nemoralom ali više povratka nazad nema. Oni, vi znate kako to nazivaju, nazivaju političkim prostituiranjem da ne upotrebljavam neke narodne izraze, jer, ajde, nije vis a vis decentnosti primjereno na taj način nastupati za ovom govornicom ali sigurno je riječ o jednom velikom političkom nemoralu. Jednom riječju, ideologija je izgubila pravo građanstva u našoj zemlji, sve je postalo interes. Mnogi su spominjali primjer ovog HSP-ovog vijećnika Brleka, ako se ne varam, koji je kažu neki najprije uzeo od jednih pa sad traži i od drugi. Pogotovo to dolazi do izražaja s tim nezavisnim listama. Bilo je za očekivati da će se to dogoditi kad su nezavisne liste na ovim izborima, no vjerojatno neće na onim idućim i tu tezu bih mogao dugo elaborirati. Međutim, usuđujem se reći da najbolji izborni zakon je onaj koje ga je Republika Hrvatska imala 1993. kada se 50% vijećnika biralo sa lista, a 50% neposredno u njihovim izbornim jedinicama. Sad se ovdje predlaže ne izbor npr. u nekoj županiji koja ima 50 vijećnika ili 40, 25 ili 20 kandidata neposredno od 40 ili 50, već samo jednog ili u nekom gradu ne 12 od 25 ili 13 od 25, već samo jednog, a to je normalno načelnik, gradonačelnik, župan, kako ćemo ih zvati. E sada, što je bolje? Da li je bolje neposredno birati 12 ili 25 vijećnika ili samo jednog vijećnika. E sad, pustimo i te primjere jedne Italije, jedne Njemačke, jedne Austrije itd., oni biraju neposredno dio, načelnika itd., ali isto je tako interesantno da biraju neposredno barem 50% ili negdje i 75% parlamentaraca, ali od toga zastupnici u Republici Hrvatskoj bježe kao vrag od tamjana. I meni je bilo drago čuti maloprije gospodina Tomčića da i on se zalaže za jedan takav model. Međutim, ono što sigurno ne bi bilo dobro da se uvede dvokružni sustav za zastupnike odnosno vijećnike na lokalnoj razini, znači to mora biti birano u jednome krugu, ali bi bilo posve normalno, logično, poželjno, jedino moguće da se gradonačelnik, načelnik, župan biraju jasno u dva kruga. Ponekad bi čovjek si mogao postaviti pitanje koliko bi zastupnika u ovaj Parlament ušlo kada bi se neposredno trebali sa svojim imenom i sa svojim prezimenom pojaviti pred građanima. Mi smo 1999. stalno u ovoj zemlji galamili da se zalažemo da se jedan polupredsjednički sustav zamjeni poluparlamentarnim. Nažalost, do toga još uvijek nije došlo iako smo, to treba priznati 2000. godine učinili korak prema tom pravcu. Međutim, danas na lokalnoj razini sa modelom kojim se nudi želimo uvesti čisti predsjednički, usudio bih se reći jedan papistički, cezaristički ustroj lokalne vlasti. Sve je u redu, samo neće biti u redu, ja vas uvjeravam, odnos načelnika i gradskoga općinskog ili županijskog vijeća. Jasno, time se ovaj zakon ne bavi ili time se ovi ne bave, ali mislim da način na koji to predlaže s jedne strane i HNS u Zakonu o lokalnoj i regionalnoj samoupravi, odnosno Vlada je u najmanju ruku nedorečen, da ne kažem loš. Protiv sam, jasno takvim eksperimentima koji će možda za tri ili četiri godine kada dođe do novih izbora, formiranja novih vlasti završiti još većim debaklom od ovog postizbornog prostituiranja koji je danas na djelu, gdje je sve dopušteno, gdje su pale sve ograde, gdje moral nije ništa, a interes jasno postaje sve. Čak su, čak smo slušali pred nekoliko mjeseci ili pred nekoliko tjedana da se predlaže zabranu prijevremenih, tih prijeizbornih koalicija, samo ja vas upozoravam da sav nemoral započeo je postizbornim obnašanjem vlasti, jer kod prije, tih izbornih koalicija sve je jasno, sve čisto. Problem varanja birača nastaje postizbornim mešetarenjem pa smo čak imali slučaj, ne znam da su se neke liste zaključivale u izoliranim tim situacijama na Bjelolasici, da bi mogli izabrati vlast u Sisačko-moslavačkoj županiji ili da ne govorim ovo što se danas dešava u jednom Dubrovniku ili u Velikoj Gorici, a vjerojatno će sutra na tom tragu krenuti i gospoda u gradu Splitu i to je bit. Znači, IDS prihvaća neposredan izbor, načelnika, gradonačelnika, župana. Ali zašto gospodo bježati od kombiniranog modela? 50% s lita, 50% neposredno i ono što je sigurno najbitnije, ali tš bi trebalo riješiti onim Zakonom o lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi to je taj odnos između načelnika, odnosno vijeća. Za kraj, kada govorimo o toj lokalnoj samoupravi suština sigurno nije u izboru, suština je u novcu, suština lokalne samouprave leži u ovlastima koje ta tijela od općina preko gradova do županija imaju, suština lokalne samouprave leži u decentralizaciji, jer vi možete imati najbolje ljude, ali bez novaca ti ljudi su naprosto bespomoćni i upravo utoliko to je onaj suštinski moment u kojem bi u ovom trenutku ova zemlja trebala raspravljati, a ne da za svaku sitnicu naši načelnici, gradonačelnici, odnosno župani moraju se obraćati, da ne kažem klečati pred Vladom, a da onda Vlada vodi politiku pa da svojima daje, a drugima koji nisu na tragu njenog političkog promišljanja ili podržavanja unutar ovoga Parlamenta jednostavno ne mogu dobiti ništa. Ja sam jučer rekao, ponovit ću i sada, Istra ništa ne traži od Vlade, ništa joj ne treba, ali samo gospodo stavite joj dio njenog. Jasno, sve što je dobro za Istru dobro je i za Hrvatsku i obrnuto, sve što je dobro za Hrvatsku dobro je i za Istru. Znači, decentralizirajmo Hrvatsku, počnimo razgovarati o tome, a ovim izbornim modelima dobro je da jedan i drugi pošaljemo u drugo čitanje. Ima vremena do kada bi trebalo kao takvi biti usvojeni. U svakom slučaju dovoljno vremena prije idućih parlamentarnih, lokalnih izbora, ali ionako znamo da nas do tih izbora dijeli gotovo još 4 godine.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Ispravljam netočan navod kolege Kajina o političkom nemoralu u postizbornim koalicijama u Istri i pito bih ga šta je po njemu veće, 45% ili 55% usvojenih ukupno glasova kod sklapanja postizbornih koalicija. Slažem se da pravo i prednost za sastav Vlade ima ona stanka koja osvoji relativnu većinu, ali ako ne uspije i drugo je zakonito. Isto tako podsjećam kolegu Kajina da u Općini Medulin je IDS i SDP sa svaki po dva vijećnika sastavio vlast ispred neovisnih listi koje su zajedno dobile 10 vijećničkih mjesta. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočno navoda, uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, također ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kajina vezano za politički nemoral u vezi trgovanja i kupovanja vijećnika nakon konstituiranja. Naime, to nije, kao što je rekao gospodin Kajin, problem ovih zakona izbornih, nego je to problem nefunkcioniranja pravne države. Da pravna država djeluje neko bi se zbog davanja i zbog primanja mita bio bi osuđen i to bi, ta bi se praksa u Hrvatskoj prekinula. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDZ-a, uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo predstavnici središnjeg državnog ureda. Evo ja ću ovdje u ime kluba HDZ-a prokomentirati ovaj prijedlog zakona o izborima župana, gradonačelnika Grada Zagreb, gradonačelnika i općinskih načelnika, Vladin prijedlog kao i Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zadra, prijedlog Kluba zastupnika HNS-a PGS-a. Evo u odnosu na Vladin prijedlog ja u ime Kluba zastupnika HDZ-a sa zadovoljstvom konstatiram da je konačno pred nama ovaj prijedlog o neposrednom izboru župana, gradonačelnika Grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika kojega ovaj klub podržava i ja se usuđujem reći da bi ovdje čestitala ovoj Vladi na političkoj odlučnosti i volji da ispuni svoje izborno obećanje i nipošto ne bih prihvatila ovu jednu opasku uvaženog zastupnika Tomčića koji je rekao da se ova Vlada prepala nekoga ili da nešto iz straha radi. Ova Vlada konzistentno provodi ono što je rekla da će provesti i što je obećala u svoje četiri godine mandata. Nesumnjivo je da je pomak prema neposrednom izboru za čelnike izvršne vlasti u jedinicama lokalne samouprave opći trend u demokratizaciji lokalne samouprave u svim zemljama ili većini zemalja Europe. Ovdje želim također istaknuti da je nacionalni savez gradova i općina, a to mnogi od zastupnika ovdje znaju, već odavno inicirao neposredni izbor čelnika izvršne vlasti u lokalnoj samoupravi i već je negdje krajem 90-tih uputio jedan cjelovit zakon kojim je regulirao i djelokrug i financiranje i neposredni izbor, a koji niti jedna Vlada do sada ni ona bivša HDZ-ova a ni koalicijska Vlada nije podržala i nije uputila u saborsku proceduru. Evo ono što mi možemo reći i podržati ovaj zakon iz razloga jer se u praksi i iskustvu u proteklih desetak godina lokalne samouprave u Europi jasno mogu izdvojiti neosporni argumenti u prilog neposrednog izbora čelnika izvršne vlasti u lokalnoj samoupravi. Prvo to je politička, moralna i demokratska legitimnost neposredno izabranog gradonačelnika, župana i načelnika. Drugo, građanima se daje mogućnost da se osim stranački opredjeljuju i prema osobama, a tako neposrednim izabranim čelnicima omogućuje se snažnije djelovanje neovisno o stranačkim pritiscima članova vijeća. Jedan od daljnjih razloga za neposredan izbor svakako je personalizacija izbora, a to je osobito važno u manjim sredinama gdje se ljudi i osobno poznaju i točno znaju za koga glasaju. Također očekuje se da će ovim modelom izbora se potaknuti izlazak birača na izbore i suprotno nekim diskusijama ovdje malo prije, ja držim da će u slučaju neposrednog izbora izaći na izbore daleko veći broj birača iz razloga što će točno znati koga izabiru i za koga glasuju, a neće im se dogoditi da poslije izbornim kombinatorikama na čelu njihove lokalne jedinice dođe predstavnik neke političke opcije koja iza sebe nema ili gotovo da ima jedva 5% biračkoga tijela. Nadalje, ovakvim izborom povećana bi bila i odgovornost čelnika, gradonačelnika, župana i načelnika iz razloga što se on ne može kriti iza netransparentnih političkih opcija već se točno zna tko i kako vuče poteze. I nadalje, veća stabilnost, jer mandat tako izabranog gradonačelnika, župana i načelnika ne bi ovisio o jednom vijećničkom glasu, često o nekim političkim prebjezima o čemu dnevno slušamo ovih zadnjih dana. Pokazalo se u 10 godina europskog iskustva u lokalnoj samoupravi i europskog iskustva neposrednog izbora čelnika i neki mogući nedostaci poput moguće političke blokade dva neposredno izabrana tijela, pretjerane koncentracije moći, rizik pukog populizma kod pojedinaca, slabljenje političkih stranaka itd. no po našem mišljenju ove su iskazane negativnosti nevažne u odnosu na sve pozitivne efekte i treba ih jasno nastojati umanjiti dobrim zakonskim okvirima. No bitne odrednice ovog zakona su, to je ono ključno i ono što je važno u prijedlogu ovog zakona najvažnije, neposredan izbor i većinski model izbora. Definitivno je važno da čelnik izvršne vlast, gradonačelnik, župan i načelnik bude osoba koja će iza sebe imati točno utvrđenu većinu birača izašlih na izbore i to je ono što će birače i privlačiti da izađu na izbore. Jasno je da je u ovom izbornom modelu pitanje svih pitanja, odgovornost neposredno izabranog gradonačelnika, načelnika i župana kao i mogućnost, odnosno nemogućnost međusobne političke blokade dvaju neposredno izabranih tijela predstavničkog i izvršnog i mogućnost, odnosno nemogućnost njihove kohabitacije. Stoga ovaj zakon koji je danas predložen u prvo čitanje, ovu materiju ne tretira, ali svakako ovu materiju treba precizno razraditi u Zakonu o lokalnoj i područnoj samoupravi. Jasno da tim zakonom onda treba razraditi i model da li jaki ili slabi gradonačelnik, da li gradonačelnik sa poglavarstvom ili bez poglavarstva o čemu se sve može raspravljati. Po mom mišljenju pitanje opoziva, pitanje raspuštanja predstavničkog tijela također treba jasno i precizno definirati Zakonom o lokalnoj samoupravi, a svakako pokretanje opoziva moralo bi biti samo u taksativno nabrojenim slučajevima i najmanje natpolovičnom većinom predstavničkog tijela. Jednako tako to sam već rekla, treba razmišljati o mogućem raspuštanju predstavničkog tijela u slučaju blokade. Dobro rješenje ovog predloženog teksta zakona jest u tome da se zamjenik bira, zamjenik župana, gradonačelnika, načelnika da se bira istovremeno i po istom postupku kao i čelnik, ali u tom slučaju valjalo bi bolje razraditi odredbe o eventualnom prijenosu ovlasti i eventualnom završetku mandata u slučaju prestanka mandata gradonačelnika o obnašanju mandata zamjenika do novih redovnih ili izvanrednih izbora. Također u dijelu koji govori o većinskoj izbornoj metodi i koji govori o pravu kandidata na odustanak valjalo bi precizirati rok i proceduru odustanka, a također i termin ponavljanja izbora nakon drugog kruga u slučaju izjednačenih rezultata da bude jasno da li se radi što ovim tekstom baš nije sasvim jasno, da li se radi o ponovljenom pripetavanju ili se radi o ponavljanju cjelokupnih izbora. Kako je dobar dio odredaba ovog zakona u drugom dijelu se odnosi na postupak i tehniku provođenja izbora, a koje su odredbe uglavnom usklađene s odredbama Zakona o izboru predstavničkih tijela u jedinicama lokalne samouprave, nije ih potrebno posebno komentirati prem da bi neke nepreciznosti valjalo urediti u oba zakona, a o tome će se vjerojatno govoriti i to će se iskristalizirati kroz pojedinačnu raspravu. Zaključno. Klub HDZ-a podržava donošenje ovog zakona i njegovo upućivanje u prvo čitanje. Držimo da se donošenjem ovog zakona podižu demokratski standardi u lokalnoj samoupravom. Da će se njegovom primjenom učeći kulturu demokracije sve više dolaziti do izražaja pozitivna iskustva, a smanjivati se eventualno negativnosti. Ja bih rekla da oni koji se boje lokalnih šerifa, da lokalne šerife ne bude li kod nas kulture demokracije i ne odgoje li se da tako kažem sami birači da koriste mogućnosti demokracije, ništa lokalne šerife neće spriječiti jer i u ovom izbornom sustavu šerifuju lokalni šerifi tamo gdje im to birači dopuštaju. Kako se radi o prvom čitanju, očekujemo da će se iz ove rasprave iskristalizirati niz dobrih sugestija i prijedloga temeljem kojih će Vlada predložiti potpuno i kvalitetno definiran Konačni prijedlog Zakona, a mislim da je tajming za puštanje u proceduru u prvo čitanje ovog Zakona izvrstan jer imamo dovoljno vremena da donesemo jedan kvalitetan, kako Izborni zakon, tako i Zakon o lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi u kojem ćemo dobro regulirati odnose između dva neposredno izabrana tijela. I na kraju u odnosu na Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave i izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba predlagatelja Kluba zastupnika HNS-PGS-a Klub zastupnika HDZ-a ne podržava ovaj Prijedlog zakona i njegovo donošenje iz razloga što je on djelomično regulirao materiju koja je već stipulirana odredbama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi koji je na snazi. Odnosno njegovim izmjenama i dopunama koje su u Konačnom prijedlogu pred ovim Saborom, a djelomično regulira materiju iz Prijedloga zakona o neposrednom izboru koji je predložila Vlada. Klub zastupnika HDZ-a ne podržava donošenje ovog Zakona, ali držimo da će i ovaj tekst svakako doprinijeti saborskoj raspravi o modelu izbora i pitanjima ustroja lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lijepa, kolegice Lovrin. Na redu je u ime Kluba HNS-PGS-a poštovani kolega Vuljanić. Izvolite, kolega Nikola.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Drago mi je da će sad konačno ova dva zakonska prijedloga koji govore o istoj problematici vladin i naš nalaze u paralelnoj raspravi. U prošloj točci dnevnog reda smo vodili paralelnu raspravu o dvije sasvim različite stvari. Jednog zakona koji se tiče sadašnje situacije, jednog zakona koji se tiče situacije nakon 1.1.2009. Uz određene korekcije nema nikakvog rezona da oba dva ta prijedloga idu dalje. Oni se ne potiru. Ovdje to nije slučaj. Ovdje su to dvije konkurentske koncepcije koje pokušavamo svatko predstaviti u najboljem svijetlu, a na ovom Domu je da se odluči što mu se čini da je pametnije. Model po kojem se odvojeno, odvojeni zakon izglasuje za izbor čelnika, a odvojeno za izbor predstavničkog tijela ne čini nam se dobrim, to je model koji je predložila Vlada, iz dva razloga. Jedan je, to jesu jedni izbori. Oni se provode istovremeno uvijek u pravilu gotovo bez izuzetka osim u ponekoj situaciji. I s druge strane, direktnim izborom, Zakonom o direktnim izborima samo čelnika naglašava se još jednom to da je ovom Saboru, političkoj eliti Republike Hrvatske i onima koji odlučuju o političkoj budućnosti Hrvatske, da su si bitni sami sebi. I da su im bitni njihovi neposredno podređeni na lokalnoj razini. Građani i birači tu su samo broj. Kad se govori o modelima jakog, slabog gradonačelnika, gradonačelnika menadžera, ono što je kolega Arlović govorio sa ove govornice, mi smo se opredijelili za model jakog gradonačelnika. Naravno, ne sasvim i precrtano onako kako to u nekim europskim zemljama, primjerice Italiji, izgleda nego onako kako smo mislili da je primjereno našoj situaciji. Dakle, prema ovom Prijedlogu gradonačelnik, a mora se govoriti i o prethodnom zakonu jer smo mi u prethodnom zakonu zapravo obrazložili odnos između predstavničkog tijela i neposredno izabranog čelnika. Zato smo ih i dali u paketu u raspravu. To što je ovaj prvi zakasnio za vladinim prijedlogom je posljedice kreiranja i krojenja dnevnog reda, ničega drugoga. Dakle, unutra smo u prvom Prijedlogu zakona, prošlom zakonu međuodnos između predstavničkog tijela i direktno izabranog čelnika jasno definirali, sa točno određenim podtočkama, točno određenim ovlastima što tko radi, tko koga kontrolira, na kojem mjestu i kako. Prema našem prijedlogu taj gradonačelnik ima praktično sve ovlasti provođenja političko-ekonomskih, gospodarstvenih, komunalnih i sličnih odluka u svojoj jedinici lokalne samouprave, osim određenih točaka koje su u ingerenciji vijeća kao što je, eto, izglasavanje proračuna, recimo. No, kako god. Predlažemo dvokružnost izbora. Naravno, to ne mora biti tako. Radi se o prvom čitanju Zakona, postoje modeli u svijetu, ovdje je spomenut francuski model gdje se u prvom krugu već bira čelnik, ako je dobio 25% glasova + 1 to može biti 30+1, to može biti kako god ocijenimo da je u našoj situaciji primjereno. Ako smatramo da nam je dvokružni model skup, kompliciran ili zbog nekog drugog razloga neprihvatljiv. Mislim da je jedna od ključnih stvari gdje se razlikujemo od prijedloga Vlade i nespojivost dužnosti. Sve se poklapa. Sve dužnosti koje mi smatramo nespojivim sa dužnostima čelništva lokalne samouprave poklapaju se sa onim što misli Vlada, osim dužnosti saborskog zastupnika. A uvjereni smo da je upravo to ono što se ne bi smjelo događati. Pogotovo u situaciji gdje se čelnik lokalne samouprave bira direktno, dakle, dobiva legitimitet, ne samo legitimitet građana nego dobiva i široke ingerencije. Dobiva ingerencije raspolaganja kako god će se urediti Zakon o lokalnoj samoupravi puno slobodnijeg raspolaganja sredstvima nego što je to sad slučaj. U toj situaciji mislimo da je sasvim neprimjereno da ta ista osoba sjedi u Parlamentu gdje se zapravo odlučuje o generalnom raspolaganju i raspodjeli sredstava na razini države. Takva vrsta preklapanja su i politički štetna. Jer kreiraju imidž u javnosti o nedodirljivim ljudima koji se samo, kako se ono u prošlom sistemu govorili, horizontalno pomiču sa funkcije na funkciju, hvataju funkcije i kad je jednom ušao u sustav nema njega više van dok ne umre ili eventualno ode u mirovinu u dubokoj starosti. Glede zamjenika i pomoćnika. Vlada predlaže zamjenika. Zamjenik je osoba koja, tako riječ govori, zamjenjuje čelnika i čelnik mu an generale, dakle, u globalu prenosi dio svojih ovlasti. Ovlasti za određeno područje, za određenu grupu područja ili kako već. Nakon tog prijenosa zamjenik slobodno na svom području radi ono što misli da je pametno da radi. Naravno da zamjenik mora u direktni izbor sa gradonačelnikom, ako se taj koncept prihvati. Mi predlažemo jačeg gradonačelnika, gradonačelnika koji dovodi svoj ured, svoju administraciju, svoju ekipu u lokalnu samoupravu i postavlja svoje pomoćnike. Pomoćnici mogu dobiti neke ovlasti, ali te ovlasti su jednokratne. Ovlasti su jednokratne, a odgovornost i ingerencije su na čelniku koji je jedini direktno izabran i jedini ima legitimitet većine građana u svojoj jedinici lokalne samouprave. Da se ne vraćam na početak i na to da Zakonom o lokalnoj samoupravi sadašnjim niti ovim promjenama koje su danas bile na diskusiji koje je predložila Vlada nisu unutarnji odnosi u upravljanje jedinicom lokalne samouprave uređeni, u svakom slučaju ako ova dva zakona stavite na hrpu vidite da novo izabrani načelnik, gradonačelnik, župan funkcionira sa poglavarstvom koji je zapravo na politički način, što je naravno non sense, što ne može opstati, to je situacija koja će se u prethodnom zakonu morati promijeniti bez obzira na koji način. Jedino što u toj situaciji je moguće da se ured gradonačelnika proglasi poglavarstvom, da ga se nazove poglavarstvom i da gradonačelnik imenuje svoje poglavarstvo, u tom slučaju svejedno kako ćemo ga nazvati. Mi smo u našem prijedlogu zakona isto tako jasno naglasiti, zacrtali zapravo na koji način oprovesti opoziv čelnika lokalne samouprave, to se jasno po definiciji, i po logici stvari ni na koji način ne može provesti u predstavničkom tijelu koje s njim ovako kako smo model zamislili nema mnogo veze osim što su isti dan bili na izborima. Predstavničko tijelo ima svoj legitimitet, direktno izabrani čelnik ima svoj legitimitet i oduzeti mu ga može samo onaj koji mu je ga dao tj. Birači na izborima. Naravno da se sam postupak, inicijativa može pokrenuti u predstavničkom tijelu a možda se može i negdje drugdje pokrenuti, ako se neko drugo pametnije rješenje nađe gdje bi se još moglo pokrenuti pitanje povjerenja, direktno izabranom čelniku, to je moguće ali povjerenje mu može uzeti samo onaj tko mu ga je dao tj. Većina birača u izbornoj jedinici koja ga je izabrala. Slušali smo ovdje par pledoajea protiv direktnog izbora čelnika lokalne samouprave, sa rezonom nismo mi još spremni na to, nama će na vlast doći šerifi, nekakvi viđilanti, nekakvi koji će se zatvoriti u svoj okrug, u svoj revir, postaviti straže okolo nikoga neće pustiti unutra i nitko ih neće moći smijeniti. Ako tkao malo vjerujemo u birače, u Republici Hrvatskoj da mislimo da se može dogoditi da birači na terenu između ljudi koje poznaju izaberu takovog šerifa pa ne znam što radimo ovdje, onda nemamo povjerenja sami u sebe. Popis problema smo isto tako čuli, popis problema koji će se javiti pri onoj pri ovoj verziji zakona, naravno da problemi postoje, naravno da neriješena pitanja postoje, pa ovo još nismo probali. Ovo je eksperiment i ništa u samom početku ništa drugo ne može ni biti. Mi možemo simulirati situaciju, mi možemo predvidjeti da će rezultati biti onakvi, ovakvi ali u krajnjoj liniji kada provedemo to kompletno naše okruženje od Srbije na istoku do Slovenije na zapadu provodi to. Kada provedemo to vidjet ćemo kako će to funkcionirati. Nigdje šerifi nisu došli na vlasti, i nigdje nisu zauzeli svoj okrug i ne pucaju po njemu, ni u jednoj od tih država, pa neće ni u Hrvatskoj. Sve u svemu mislim da bi trebali spustiti na zemlju ovu diskusiju o čelnicima, eliti i nepovjerenju građane i birače. Po tom ispada velim da su oni broj pa kada taj broj na izboru izađe u iznosu od 30% onda se svi iznenadimo i zgrozimo. Zapravo ne bi se trebalo ni iznenaditi ni zgroziti trebalo bi se zabrinuti. Hvala.
Hvala vama kolega Vuljanić. U Ime Kluba zastupnika LS HSLS DC-a poštovani kolega Zlatko Kramarić izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolegice i kolege, štovani predstavnici Vlade Republike Hrvatske. Ovako, mogli bi doista ne samo otpočeti sa šlagvortom kojeg je kolega dao da doista da li mi u činjenici da na ove posljednje lokalne izbore izašlo 30% građana, da li je to činjenica koja nas treba radovati pa pokazati da politika više nije naša sudbina i nije najvažnija stvar ili je stvar negdje drugdje i da se mi sami kao ljudi koji na neki način kreiramo zakon i stvaramo ambijent zabrinemo i da pokažemo da li jesmo baš tako lijepi, pametni, mudri kao što sebi volimo misliti. Ovo je ja moram priznati s jedne strane, imam nekoliko vrlo zanimljivih osjećaja moram podijeliti, drago mi je da neki koji 2001. godine nisu mislili da treba neposredno birati gradonačelnika, načelnika i župana danas misle kao što sam onda mislio i ja. Onda smo kolegica Pusić i ja ostali u manjini unutar vladajuće koalicije onda je prevagnulo da još nije zrelo i da se polje krize između predstavničke vlasti i izvršne vlasti ne bi smanjilo nego da bi ostalo isto, ja nisam bio uvjeren u ondašnju formulaciju i argumentaciju kolege Ivaniševića, normalno morao sam poštivati volju ondašnje parlamentarne većine i dogodilo se to što se dogodilo da smo imali 2005. zakone i 2001. i 2005. po istim pravilima igre. A sada ono što me čini malo manje sretnim a to je da se nešto moralo dogoditi ovako dramatično kao što se događa upravo ovih dana od 15. svibnja pa nadalje posebice u lipnju, a vidimo da se ta atmosfera iz lipnja prenosi u rujan i da mi pod tim dojmom sada zapravo reagiramo na ono što je bilo posvema jasno da nešto ipak trulo u državi Danskoj, da nešto nije dobro jer ovo što se događa u Gorici, što se događa u Dubrovniku, što se dogodilo Osijeku, Karlovcu, gotovo da nema grada ili općine koja se ne bi mogla nagovoriti da doista je u prvom planu politička trgovina, ako bude malo zločestiji onda to je doista riječ o političkoj prostituciji, da je najnormalnije da vi u politički krevet navečer uđete u jednoj kombinaciji, da se ujutro probudite u drugoj i da to nikoga apsolutno ne smeta. Pa onda vidite naslovi mito, korupcija, prostitucija sve ono o čemu doista se govori i onda se mi jako čudimo što vrlo mali ili sve manji broj građana na te izbore izlazi van. I onda mislimo da ćemo riješiti jednim ovakvim zakonom te probleme. Moguće, daj Bože da to tako bude. Ali ja bih se ponovno vratio na ono što cijelo vrijeme se ponavlja, što zapravo zakonska rješenja trebaju donositi, to je uravnotežen ravnomjerni razvoj Republike Hrvatske. Upravo to da vidimo što to mi možemo poticati i koje su to komparativne prednosti pojedinog kraja i kako će to Zakon prepoznati i da to na neki način bude realizirano. Tu je taj problem što nismo imali selektivni pristup, što doista imamo iste kriterije, iste … i za prostore koji su razvijeni, za … koje su razvijene, i koje su se razvijale posebice ovih 15-tak godina na jedan način, i onda iste te kriterije mi prenosimo tamo gdje to nije moguće. Mislim da je to kudikamo veći problem, problem te fiskalne politike, problem financijskih samostalnosti, što se sada događalo. Probajte analizirati neke odnose između građa i županije ako nije bila ista vlast. Pa između grada i države ako nije bila ista vlast. Bili ste kažnjavani, neki puta je važnije načelniku, gradonačelniku da bude dobar sa ministrom nego sa svojim predsjednikom stranke, i to je nešto što je nedopustivo. Ne može netko biti kažnjen zato što je ta sredina pokazala takvu političku volju. Budimo iskreni. I nema tu sada opet da netko krivo ne shvati da je to upereno protiv određene kombinacije koja je sada na vlasti. Tako je nažalost bilo i u naše vrijeme ako želimo biti politički iskreni. Nismo bili do kraja, taj problem smo na neki način uvijek stavljali pod tepih. To nije dobro. I normalno da se takve stvari generiraju. I onda upravo na kraju krajeva 2005. to je ovaj čir koji je doista i postojao i 1993., sad na kraju je pukao, sada car je gol, i sada se mi čudimo sve to što se događa da je u Splitu ne znam da jedni su kažem išli su u političku … [[Govornik se ne razumije.]] u jednoj kombinaciji a onda su se nakon mjesec dana predomislili i rekli su da ta kombinacija nije prava. Negdje je to bilo čak 100%, negdje ide 50% vijećnika iz jedne iste te stranke. To je nešto što doista onda izaziva opravdanu frustraciju kod građana i određenu reakciju tih građana. Upravo to da onda stranka apstinenata zapravo postaje naš najvažniji politički zapravo čimbenik. I nitko nije zadovoljan. Građanin samim time koji dižu ruke od politike, politički akteri koji u tome sudjeluju nisu zadovoljni, mi se onda to ljutimo i onda upravo imamo jedne kriterije za od mjesta do mjesta jer nitko tu nije nevin. Da odmah tu kažem, nitko tu, nema tu stranke koja može reći mi smo u tim igrama nevini. Čak zapravo ne može da su krive središnjice ili lideri. Ne, jednostavno tu su u pitanju ljudi, u pitanju su interesi što je odavno Max Weber lijepo rekao Karlu Marxu "Dragi moj Karlek, svijetom ne vladaju ideje nego vladaju interesi.". I to se onda kad dođu ovakve situacije, to se na najbolji mogući način doista i pokazuje i onda smo suočeni s ovim s čime smo suočeni. Dobro je da se sada krenulo, da se pokuša da kažemo ublažiti određene. Ovo je činjenica, to je naša stvarnost i ona se neće promijeniti. Ona se neće promijeniti ako ostavimo ista pravila igre i za sljedeću godinu, odnosno pardon za sljedeći izborni ciklus tamo 2009. godine. Mogao bi se složiti sa kolegom Tomčićem da bi sada ovaj zakon ne da ga primjenjujemo od onda već sada bi mogao biti pilot programom koji bi se negdje mogao ispitati da vidimo zapravo sve to kakvi će biti odnosi između predstavničke vlasti, gradonačelnika odnosno župana. To su sve zapravo špekulacije ali nemojmo bježati od nekih rješenja koje zapravo i moderne demokracije poznaju. Ja sam danas ovako kolegi Rožiću možda ne baš parlamentarno dobacivao iz klupa ali činilo mi se zapravo da je promašio temu o kojoj se govorio jer zapravo ono što je on govorio to se sada tiče ove točke dnevnoga reda recimo u jednoj Njemačkoj. A ima i puno manje razvijene demokracije, pa čak možda i demokracije koje nisu na našoj razini recimo. Ako jedna Republika Srpska ima institut neposrednog izbora, pa Slovenija, pa Srbija. Onda ne znam da se ovdje u Hrvatskoj, da se mi takvih stvari zapravo bojimo. I svakako da će čitav niz ovih detalja upravo ostati a oni vrlo često znaju biti vrlo privatne prirode kakav čovjek takva filozofija. Pa vrlo teško nijedan zakon neće nekoga , ne treba se bojati tog prezidencijalizma na ovoj lokalnoj razini, eventualno tih kako se to kaže šerifa. Pa šerife su stvarali i ovi zakoni, i ovaj postojeći odnosno izborni zakon također je omogućavao. Ljudi su ovdje govorili da uzme vlasti koliko mu treba, to se govorilo. Pa se reklo kada smo mi 1993. godine u Osijeku pobijedili da ćemo šišati travu i hvatati pse lutalice. Pa čak ni pse lutalice nismo mogli hvatati jer to nije bila naša ingerencija. Ali nitko za to nije bio sankcioniran, to je bio najnormalniji politički diskurs koji se čuje i sa ove govornice. Zato kažem, sve ovo što se događalo odnosno poslije svibnja ove godine je upravo ono crveno svjetlo. Svima je nama upereno. To je ono "Kome zvona zvone.". Svima nama ta zvona zvone i sada bi bilo dobro doista da pokušamo napraviti takav izborni zakon koji bi ne riješio sve probleme, sve dileme nego bi ih pokušao svesti zapravo na što je moguće manji minimum upravo jer zakoni onda upravo kreiraju taj život ali opet bez onoga seta zakona koji omogućavaju jedan normalan život, pristojan život jedinicama lokalne samouprave, lokalne samouprave uopće. Zapravo onda bacamo maglice, onda se bavimo zapravo jednom virtualnom stvarnošću a to je stvarni život i neposredna participacija građana. Je ovoga momenta problem. E vidite, ja sam napravio trideset i nešto kartica primjedbi i to ću dati kolegi Palariću odnosno suradnicima bez neke pretenzije da je to "Sveto pismo" ali eto pokazuje se to je ozbiljan problem. To je doista ozbiljan problem i koji mislim da se doista ako postoji dobra politička volja da to nisu stranačka pitanja, onda se neće postavljati pitanje Đakova ili Vinkovaca jer danas je Đakovo jedna politička kombinacija, sutra je druga. Vinkovci su jedna, možda sutra opet neka druga, treća nego jednostavno to je pitanje svakodnevnoga stvarnoga života u našim lokalnim sredinama i gdje doista želimo kako bi za sebe volimo reći ma šta to znači da smo mlada demokracija. A ako smo mlada demokracija onda je participacija građana i taj interes bi morao biti veći. Normalno, kod nas taj interes vrlo često se zna pretvoriti u bumerang, pa onda imamo karikaturu demokracije. To su pokazali ovi predsjednički izbori, to je sada taj moment kad Pandorina kutija se otvori pa više nije nužno da samo ne znam predlaže stranka iako i sada imate poplavu nezavisnih lista i upravo ljudi za koje ne mislim da su svi egzibicionisti nego jednostavno ljudi koji žele da participiraju politici pa onda smišljaju te nezavisne liste, pa onda sudjeluju. Ima njih više nego političkih stranaka na svim ovim izborima. Tu mogu postaviti neka pravila igre koja će to, neću reći otežati, nego će to učiniti ipak za nijansu ozbiljnijim i to je vrlo važno da ne bude ikako stvar nekakvog našeg nadmetanja nego jednostavno ta određena strogost, određena disciplina, određeni kriteriji da su zapravo nužni kako bismo doista mogli napraviti zakon koji će omogućiti što se nekad govorilo da biramo najbolje. Ono što je sigurno da se izmjenom ovoga izbornog modela mijenjaju i lokalni i politički sustav ali ne samo to nego više ono nema preslikavanja ove nacionalne razine. Sama činjenica da uvođenje još jednoga prava glasa nešto bitno novoga unosi u cijelu ovu našu priču i da će se sada zapravo upravo pojaviti taj moment da će ti ljudi gotovo imati legitimitet kao što ga na primjer recimo ima i predsjednik Republike jer je neposredno izabran, dobio je legitimitet kad sam ja 2001. godine u polemici sa kolegom Ivaniševićem upravo govorio će omogućiti upravo to da se to polje krize odnosno između predsjedničkih tijela odnosno poglavarstva gradonačelnika smanji upravo zbog toga što onda se manje ovisi upravo o svim tim frustracijama, interesima koji su, a budimo iskreni najčešće uvijek partikularni ili koji su najčešće uvijek da budemo još do kraja iskreniji ili da ne kažemo prizemniji svode na određena imena. I to je tako i od toga nemojmo bježati, to su činjenice ali kažem koje neki dobar zakon, valjan zakon, neko valjano iskustvo koje ćemo u taj zakon pretočiti kroz članke može itekako tamponirati. Upravo cijeli taj problem koji za sobom nosi politika, nose ovi određeni interesi itd. Isto ja mislim da se ne treba bojati da će politički utjecaj stranaka potpuno nestati. Sada se ipak zapravo pokazuje da to eventualno ove neovisne liste u nekim manjim sredinama bolje prođu a ipak u velikim gradovima i većim gradovima i u županijama ipak političke stranke i dalje zapravo igraju odlučnu ulogu. I mislim da s te strane se ne treba toga bojati. A ono što se meni čini da je jako dobro a to je što postoji mogućnost da upravo ovo što će se sada dogoditi, ovo neposredno biranje čelnika lokalnih zajednica da bi dugoročno moglo imati utjecaj i na nacionalni i politički život jer bi se na taj način formirale nove generacije političkih sudionika koji bi bili testirani u izbornoj borbi i osposobljeni u izvršnoj vlasti. Mislim da bi to bilo dobro. To je to osvježenje iako ja i dalje mislim da politika nije plivanje ili atletika gdje možete trčati dvije, tri ili pet sezona, poslije toga zapravo da napuštate jer politika je ipak jedan dugotrajan posao i gdje je taj element profesionalnosti i kontinuiteta nije nešto što je samo po sebi je dobro, a nikako, nikako nije loše, a kažem ono što ovdje ostaje u ovom Prijedlogu zakona nejasno, pa ajde da kažemo i kolegama iz HNS-a što još nije, ali vidim da je, kod njih je dobro. Oni ostavljaju tu mogućnost da se to zapravo doradi, taj odnos između predstavničke vlasti i, i izvršne vlasti. Tu ostavlja se prostora da se isto nađemo te prave, ta prava rješenja, prava rješenja koja bi upravo, koja bi stvarala ambijent upravo profesionalizacije uprave. Ovo doista je smješno kada čitam nešto što je zapravo u biti i protuustavno da se stavljaju mandati na dispozicije. Da se onda odmah automatski mijenjaju svi direktori javnih poduzeća. Recimo meni to 12 godina nije palo na pamet da to činim upravo zbog toga što želite imati ljude koji ne ovise o političkoj volji, o strukturi ili, partijskih zastava na gradskom vijeću ili vanjskoj skupštini ili nacionalnom parlamentu nego jednostavno da stvarate ljudi koji će biti odgovorni, koji mogu to nositi bez, kao, ta autonomnost institucija, ta demokratizacija našeg institucionalnoga života je kudikamo bitnija ne znam od ovakvih, ovih nijansa koji kaže eto sigurno da se može naći 1001 razlog zašto nešto ne valja ali ne treba ništa prejudicirati i ja se nadam ako, ja ću ovo ostaviti, i sve u ovisnosti ovoj vrlo važnoj tematici ovisit će doista i moj, i moj glas odnosno glas Kluba a i mene osobno, a mislimo da je to važno i da će drugo ili čak neko naredno čitanje to razriješiti sve ove dileme koje još uvijek postoje. Hvala.
Hvala lijepa kolega Kramarić. U ime predlagatelja kolega Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Hvala lijepa. Nekoliko intervencija za koje smatram da su bitne radi daljnjeg tijeka rasprave i razumijevanja. Naime prva je dilema dana da li je moguće da u zakonu sada ili za dva, tri mjeseca predvidimo mogućnost da oni koji su izabrani i stabilni po starom modelu ostaje, a da eventualni novi izborni model vrijedi za sve naredne izvanredne izbore. Dvostruki model izbora u lokalnoj i regionalnoj. Nisam siguran da bi takvo rješenje bilo ustavno. Da bi time građani bili jednaki pred zakonom. Da tamo gdje je stabilna vlast ostaje po ovom modelu iz svibnja, a da eventualni izborni novi propisi odmah stupe na snagu i odmah se primjenjuju i ako dođe do izvanrednih izbora da ih biramo već po novim modelima. Mislim da to zagovaranje takvog, možda bi dobili od toga nešto da bi stekli iskustva kako novi model može funkcionirati ali bojim se da stručnjaci za Ustav bi energično nam rekli da se ne igramo sa takvim odredbama. Drugo, da li predlaganje neposrednih izbora čelnih ljudi za sobom povlači i prijedlog da se i predstavnička tijela biraju većinskim modelom. Ako županijsku skupštinu biramo većinskim modelom i svaki pojedinačno uđe u županijsku skupštinu onda župana ne trebamo birati većinskim modelom neposredno od strane građana. To su dva ravnopravna moguća modela koja koliko je meni poznato u obliku zakona pred ovaj Sabor do sad nitko nije iznio. I ukoliko postoji takvih razmišljanja bilo bi dobro da dobijemo i takav prijedlog zakona da ga usporedimo sa ovim rješenjem koje daje Vlada, koje dajemo mi. Ovo bi bila treća varijanta. Možda postoji i četvrta i da zajedno ocjenimo koji je to model najprihvatljiviji za Hrvatsku. Ali prihvaćati neposredne izbore većinskim modelom za čelnike i zbog toga zahtijevati većinski model za predstavnička tijela to je kombinacija koja zaista po meni zajedno ne ide. Netko je postavio pitanje a zašto onda ne predlažemo i većinski model za Sabor? Pa svi kandidati za Sabor imenom i prezimenom na izbore. Ja vjerujem da ćemo biti u stanju. Naime zakon je već gotov, napisan. Da ćemo ga idući tjedan biti u stanju pustiti u proceduru. Jednu takvu blagu varijantu sa nekim nijansama ćemo ponuditi. Pa ćemo vidjeti, pa ćemo vidjeti da oni koji sada zazivaju takve izbore da li će ta, to podržati takva rješenja. Čini mi se da su takvi zahtjevi uvijek samo u načelnoj raspravi ali kad dođu gotova zakonska rješenja onda najedanput ona nisu prihvatljiva za nekoga ili za neku regiju ili područje. I završavam sljedećim: koliko je ozbiljno kvalitetno rješenje mora biti ponuđeno i u prijelaznom razdoblju. Naime kada god, kada god ćemo donijeti zakon o novom načinu izbora za lokalnu samoupravu i novi Zakon o lokalnoj samoupravi morat ćemo napraviti rješenje. Da Izborni zakon stupa na snagu i primjenjuje se od 1.1.2009., a novi Zakon o lokalnoj na dan provedbe izbora redovnih koji će biti ili u protivnom, u protivnom imamo dualitet i da bi spriječili mogućnost da usuglašavanja Statuta sa novim Zakonom o lokalnoj rade predstavnička tijela i izvršna vlast koja odlazi uoči izbora jer to mogu napraviti samo novokonstituirana predstavnička tijela po novom Zakonu. Zato i ovaj vladin prijedlog o načinu kada … [[Govornik se ne razumije.]] zakon stupa na snagu, a od kad se primjenjuje zapadaju u zamku i mogućnost različitog tumačenja. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Lesar. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Kluba HSP-a poštovani Pero KOvačević. Izvolite kolega Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, predstavnici Vlade. Mislim da je bitno kazati za početak u ime Kluba Hrvatske stranke prava kako ulazimo u projekt i da se trebamo držati, projekt koji je s dosta nepoznanica i da se tu trebamo pridržavati stare narodne izreke: «Ako ideš u nepoznato koračaj malim koracima». Zbog toga da bi mogli pravovremeno predvidjeti sve zamke i opasnosti ako ulazimo u jedan projekt koji nije do kraja razrađen. A takvih situacija u Hrvatskoj smo do sad imali puno od pretvorbe i privatizacije i svega drugoga. Sve smo ulazili u takve projekte pa smo vidjeli kakvo nam je stanje na kraju i kakve su posljedice tako, takvih projekata. Naime donošenjem zakona na predloženi način iziskivalo bi tehničko usaglašavanje niz drugih zakona. Zakon o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi, Zakon o gradu Zagrebu. Znači reformu cjelokupnog izbornog zakonodavstva. Morali bi polaziti sa osnova široke javne i stručne rasprave, a ne brzopoteznog nabacivanja prijedloga koji su rezultat dnevno-političkog raspoloženja. Time se dovodi zastupnike u nezavidan položaj da govore negativno o naoko pozitivnim pomacima. Znači naoko su pozitivni pomaci i jednom i drugome Prijedlogu zakona, ali ne daj Bože da su oni sad na snazi, da se po njima provode ovi neposredni izbori napravili bi još veći darmar nego sad što imamo postojećim zakonodavstvom. U tome kontekstu znači treba sagledati i ovaj Prijedlog zakona. Prije svega mislim da vladin koji samo idejno znači pomak u promišljanju izbora. Prijedlog «de facto» znači neposredan izbor čelnika izvršne vlasti i njegovih zamjenika na nižoj razini, njihovo odvajanje od predstavničkog tijela. Tu nam se nameće osnovno pitanje. Ako biramo neposrednim izborima čelnike izvršne vlasti da li ćemo onda birati i predstavnika Vlade neposredno? Da li ćemo onda utvrditi da ministar ne može biti ministar kao što je u Velikoj Britaniji ukoliko nije prošao izbore za parlament, a mi imamo slučajeva da nam ministar dolaze sa burze ili da, znači ni jedan, neki dužnosnici uopće nisu prošli ovaj krug. Da li ćemo onda i znači predsjednika Vlade i njegovog zamjenika birati neposrednim putem? A znamo koje su ovlasti predsjednika Vlade i cijele Vlade. Hoćemo li onda birati i predsjednika Sabora neposrednim? Hoćemo li o tome razmisliti? Jer znamo da predsjednik Sabora u slučaju spriječenosti predsjednika države ima velike ovlasti, pa i u onome dijelu vezano za uporabu i za Oružane snage i sve ostalo. Prema tome, ako idemo na taj neposredni, pa onda razmislimo što bi sve moglo doći u obzir i to su stvari koje su vrlo interesantne, jer ako uzmemo koje su ovlasti predsjednika Vlade i same Vlade i članova Vlade i predsjednika Sabora u slučaju recimo spriječenosti predsjednika države, pa zašto tu ne bi onda išli na taj neposredan izbor. Predloženim načinom bi se šta postiglo u ovom trenutku? Samo bi se postigli veći troškovi, to je jedino sigurno. Kad bi ovi zakoni stupili na snagu samo bi se postigli veći troškovi, jer bi imali odvojene izbore za predstavničko tijelo, odvojene izbore za recimo gradonačelnike, odnosno župana i njihovog zamjenika i onda bi ušli u ovu drugu situaciju, a to je situacija da bi se i ponavljali, ukoliko se ne prođe u prvome krugu. Znači, imali bi samo veće troškove što je sigurno, a uopće nismo razradili, uopće nismo razradili zakonski što to znači koje su ovlasti toga neposredno izabranog čelnika, bilo da je riječ o gradonačelniku, načelniku ili županu, koji je njegov, odnosno njegov odnos i odnos predstavničkog tijela, kako i na koji način to kontrolirati, hoće li … Može nam se dogoditi varijanta da netko bude u neposrednim izborima da jedna obećanja, a kad dođe na vlast, recimo župan i gradonačelnik radi sasvim suprotno. Kako izvršiti opoziv, na koji način? Da li će to biti referendum? Kako oni, u kom obliku, recimo može zadužiti grad, županiju, općinu ako je neposredno izabran, koji su ti okviri? Prema tome, tu je puno stvari i puno okvira koji opće nisu riješeni i zbog toga se otvara mogućnost koje još i Platon se bojao da demokraciju pretvorimo u ruljokraciju, da se volja biračkog tijela, odnosno građana očituje na društveno negativan način čega je bio svjestan i Gustav Lebon prije stotinjak godina kad je razlagao psihologiju masa. Prije svega ovoga, prije svih ovih projekata za nas je bitno da se narodu vrati povjerenje u političare i politiku ili znamo sami kakav je rejting i političara i politike. Narod to u Hrvatskoj predmnijeva da će političar nešto napraviti ako je plaćen ili po onome sistemu ima li mene tu. I to je nažalost, iz dana u dan se dokazujem, pogleda se medije, sve ove stvari i špekulacije koje se događaju i trgovine razno-razne. Da je prijedlog zakona brzopleto nekontrolirana paljba možemo vidjeti iz niza nedostataka nomotehničke i sustavne naravi. Između ostalog npr. u članku 7. govorimo o Vladinom, nabacan je popis dužnosnika koji ne mogu biti čelnici izvršne vlasti i to tako da su na primjeru iste alineje navodi guverner, zamjenik guvernera i viceguverner Hrvatske narodne banke ili glavni državni revizor i njegovi zamjenici, dok su svaki u okviru posebne alineje navedeni tajnik Hrvatskoga sabora i zamjenik tajnika Hrvatskoga sabora itd. npr.. Ali dalje nisu navedeni još neki dužnosnici, npr. pomoćnici nekih pravobranitelja koji također ne bi mogli biti u dvostrukoj ulozi, pa imamo i vezano za samu državnu upravu ravnatelji i pomoćnici ravnatelja i svega drugog. Također, vrlo zanimljiva je jedna situacija u članku 9. stavku 2. i 3.. Naime, članak 9. stavak 2. kaže: "Nitko ne može biti pozvan na odgovornost zbog glasovanja ili zbog toga što nije glasovao.", a stavak 3. kaže: "Nitko ne može tražiti od birača da obavi svoje glasačko opredjeljenje.". Dok u istom tome imate da će glasački listići biti numerirani serijskim brojevima, a Ustavom je zajamčena tajnost glasovanja, a čovjek će dobiti glasački listić koji je označen serijskim brojem i vi dođete tamo i zna se da je, recimo Slavko Linić dobio glasački toga serijske oznake i odma znam za koga je glasao. Kome mi prodajemo maglu ovdje? Pa to je, pazite kaže se tajno glasanje, a on dobije glasački listić sa serijskim brojem i uvijek se zna, a to se, navodno se htjelo spriječiti ona manipulacija da ne bude više glasačkih listića u kutiji i sad smo došli u još veći problem, ako se pažljivo iščitava cijeli taj dio. Prema tome, također ću još navesti razno-razne situacije, npr. člankom 11. određen je broj potrebnih potpisa za pravovaljanost kandidature. Broj potpisa, osobito za općinskog načelnika, 100 potpisa bi trebalo povećati prije svega zbog suzbijanja neozbiljnih kandidata, kandidature. To znamo kakva nam je situacija i na parlamentarnim, 500 potpisa on prikupi, a na izborima dobije 200 ili 300. Bilo je slučajeva da nisu ni toliko dobili, a 500 je imao. Znači nisu ni oni koji su potpisali glasovali za njega. Člankom 19. uređuje se način dan predizborne šutnje, a što je bespotrebno, jer besmislenost je tog instituta je prisutan već konsenzus više nego pitanje neposrednog izbora čelnika izvršne vlasti. Vidjeli smo pitanje Njemačke da je do zadnjeg dana se vodilo taj dio. Mislim ne znam što nam to služi, niti će se, puno toga se može promijeniti u zadnju dio. Prema tome, sve ovo govori o neozbiljnome pristupu, o tome da nije izvršena simulacija svega onoga što se može dogoditi i zbog toga je jedina. Znači, oba dva prijedloga su na razini ideje, istina, loše je razrađen, s time da je Vladin još lošije razrađen od prijedloga kluba HNS-a. Prema tome, mislim da ovo više nije političko pitanje stranačko. Imamo dovoljno vremena i da se možemo stranački dogovoriti ovdje oko konsenzusa, kako i na koji način ovo osmisliti, sve regulirati i slažem se sa prijedlogom što smo ja i gospođa Ingrid i govorili na Odboru za zakonodavstvo da moramo imati pilot projekt. Napravimo prvo zakon koji ćemo moći donijeti i onda obavimo pilot projekt i to tako da će odredbe ovoga zakona se primjenjivati. Znači, gdje ćemo urediti sve te odnose između neposrednog izbora i odnosa sa predstavničkim tijelom na one gradove i općine i županije u kojima će doći do izvanrednih izbora. Za njih bi se značilo odnosilo ovo što bi uredili tima propisima, a za gradove, općine i županije koje su izabrane po starom, kod nas još važećem zakonu, taj model vrijedi za njih do novih izbora i to je pravno čisto, nema nikakvog pravnog problema i onda doći ćemo uvijek u situaciju da ćemo moći vidjeti i već u primjeni na manjim recimo općinama, manjim gradovima kako to u praksi funkcionira i onda ćemo tek, znači i simulirano ući i to primijeniti za cijelu državu, a ovo na ovakav način kažem da se donese, to bi bila još gora situacija nego što je sada. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega Kovačević. Na redu je poštovani kolega Ratko Gajica u ime kluba SDSS-a. Izvolite poštovani kolega Gajica.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici državnog ureda, kolegice i kolege. Neposredni izbor čelnika lokalne samouprave svakako među ljudima ima simpatije i ja ću na početku reći da se, da mi te simpatije dijelimo i pridružujemo im se. Naravno da se tu može izreći puno argumentacije tome u prilog. Ja ću tu argumentaciju i tu priču preskočiti. Reći ću neke dvojbe koje ovaj prijedlog ili ovo rješenje izazova barem u ovom trenutku dok se ne riješe neka druga pitanja sa željom da to možda pomogne u daljnjoj doradi ovog prijedloga. Kad govorimo o tome da se neposredno bira čelnik lokalne samouprave onda polazimo od toga da će takva vrsta izbora dovesti do toga da izaberemo čelnika kakvog želimo. Naravno, predodžba može biti različita, ali recimo da bismo mogli reći da se radi o takvoj osobnosti, i ljudskoj i stručnoj, koja će na najbolji način voditi tu lokalnu jedinicu. Naravno da je to samo pretpostavka. Da bi bio rezultat takva se osobnost mora izraziti. E sad, ja ću navesti ovdje nekoliko dvojbi koje se inače u zakonodavstvu koja sve ovo regulira javljaju i čini mi se koji uvjetuju pa i ovo rješenje koje imamo kao prijedlog. Prva stvar koju ovdje želim reći, u istraživanju hrvatskog pravnog centra došli su do podatka da je 33,8% jedinica lokalne samouprave ima veće rashode od prihoda. E sad, to je elemenat u koji mi onda smještamo ovog našeg neposredno izabranog čelnika i tražimo njegovu osobnost i kako će se ona izraziti. Druga dilema koju ja ovdje želim izreći, to je ja mislim da je područje lokalne samouprave još organizacijski i funkcionalno nestabilizirano ili barem nije stabilizirano na način i u mjeri kako bismo mi htjeli i kako bi nama trebalo. I treća stvar koja se tu javlja, a čini mi se važnom, a to je ovo pitanje decentralizacije obavljanja javnih poslova. Sve ovo od onog financiranja do ovog kako smo uredili upravu i po broju i po rasporedu unutar toga i po tome kako su razmještene i raspodijeljene uloge u obavljanju javnih funkcija još uvijek nekako nije postavljeno tako čini mi se, da obuhvaća ono što bismo mi sada htjeli. Neposredan izbor čelnog čovjeka, a da on bude ona osobnost s početka i da daje dobar kvalitet. Kada pođemo od toga, meni se onda čini, ja ne dijelim to mišljenje, ali moglo bi se reći da je onda ovaj prijedlog preuranjen. A kako ga uzmemo kao nešto što je inicijativa koju ćemo onda dograđivati, ja ne znam koliko, ali uz uvjet da poboljšamo ovo na što se on veže i iz čega proizlazi i zbog čega ne može dati rezultat onda ja prihvaćam to kao inicijativu i mogu reći dobro, slažem se da to ide u daljnju raspravu. E sad ovdje je danas bilo govora o još jednoj stvari, to je zadovoljavanje potreba i interesa građana. Lokalna samouprava je i organizirana radi toga, njene funkcije su radi toga i procjenjujemo ih kroz taj kriterij. Ja bih se složio s onim što je gospodin Arlović danas rekao dosta dobro, to kako je organizirana i to kako cijela stvar ide i to kako se funkcionira, kako se financira itd. i ovo kako su decentralizirane, obavljanje javnih poslova, ne daje zapravo garanciju da su u velikoj mjeri, a naročito ne u potpunosti da sve to skupa, cijeli mehanizam zadovoljava potrebe i interese građana. E sada ja naravno svjestan sam da treba cijelu stvar dograditi i da je to nešto što je pretpostavka da i ovo o čemu mi danas razgovaramo i što bismo prihvatili, prihvatimo i da to onda funkcionira. Kada bi znate labavije čovjek govorio onda je neposredan izbor simpatično rješenje i za građane i ja se slažem da on motivira i građane i osobu koja se kandidira i to je s tog gledišta sasvim sigurno napredak i ja sam siguran da u tom pravcu treba ići. E sad tu dodajem još nešto. Dvije su stvari u tom biranju važne. Demokratsko biranje predstavnika, dakle demokratsko biranje čelnika, a ovdje govorimo da je neposredan izbor nekako najviša razina, najviši nivo, ali mora biti i demokratsko funkcioniranje vlasti, a to znači da se mora osigurati da se postigne shema koja će osigurati demokratsko donošenje odluka ovog jakog čelnika i predstavnika koji su zajedno s njim. Prema tome ne samo demokratsko biranje nego i demokratsko funkcioniranje vlasti odlučivanja u toj jedinici. To se ne postiže samo neposrednim biranjem čelnog čovjeka. E sada nešto što je naravno velika pretenzija. Ja ću pokušati reći, mi kad govorimo o tome neposredno biramo jednog čovjeka, onda mi mislimo demokratski orijentiran, da ima osjećaj za interes građana, da poštuje zakone i da je u mehanizmu koji nema dvojbi, u mehanizmu koji će ostvariti ovo prvo i gdje nema dvojbi. To je, naravno da je to, ne znam šta je to jel', znam šta je ali tko to zna jel'. Prema tome, to također pokazuje da sama činjenica neposrednog izbora ako nema riješeno sve ovo popratno uvezano u mehanizam koji će osigurati demokratsko vršenje vlasti samo za sebe ne znači puno osim na nivou parole, osim na nivou općega zadovoljstva. Naravno da mi ovdje ne razgovaramo o općem zadovoljstvu i usudio bih se reći da veliki broj čelnih ljudi danas u praksi ima malo od ovih atributa koje sam spomenuo. I još ću nešto reći na kraju o ovom prijedlogu HNS-a. Tu ima nešto što ja mislim da ne valja i reći ću. U prijedlogu se ističe da elemenat aktivnog i pasivnog prava glasa se kvalificira kroz ovu adresa prijavljenog prebivališta, osobna iskaznica i mjesto izdavanja. Tako se čovjek legitimira da bi ostvario i aktivno i pasivno pravo glasa. Jedino se od toga izuzimaju manjinci za koje se onda pored toga kaže moraju pored prebivališta imati i prebivanje. Ja mislim da takva dvostrukost u jednom dokumentu ne može postojati i da nije zakonita, da ne ulazimo u neke druge stvari. Ali ako imate aktivno i pasivno biračko pravo zasnovano na prebivalištu itd. za sve onda je to za sve i točka. Zahvaljujem potpredsjedniče.
Hvala vama. U ime kluba HSU-a poštovani kolega Hrelja. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske stranke umirovljenika visoko cijeni inicijativu Hrvatske narodne stranke Primorsko-goranskog saveza kojom je predložila prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave i izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba. Klub Hrvatske stranke umirovljenika također visoko cijeni i osjetljivost na inicijative civilnog društva od strane Vlade Republike Hrvatske i osjećaj mjere za vrijeme kada je u saborsku proceduru uputila Prijedlog zakona o izborima župana, gradonačelnika i općinskih načelnika. Tvrdim ovo sa punom odgovornošću, jer nikako ne bi bilo dobro da smo o ovoj temi ili temama raspravljali u Hrvatskom saboru neposredno prije svibanjskih izbora za lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu. Dakle, vrijeme je da sada u miru i sa mogućnošću analize svega što je dobro ili loše i sa mogućnošću neopterećenog percipiranja budućnosti izaberemo najpravičnija, najpraktičnija i najekonomičnija rješenja u izbornom sustavu. Hrvatska stranka umirovljenika ovdje postavlja jednu veliku dvojbu. Da li su predlagači ovih zakona doista stavili na vagu mjereći pravičnost, praktičnost i ekonomičnost, prednosti i nedostatke sadašnjeg sustava izbora i pretpostavljene prednosti i nedostatke budućeg sustava. Tvrdimo da želje i dobre namjere nisu za svaku dobronamjernu i odgovornu osobu dovoljne da se bez kvalitetnih analiza opredijelimo za neka buduća rješenja. Postavljam i jedno konkretno pitanje. Da li bi možda zabrana predizbornih koalicija donijela kvalitetan i ekonomičan pomak u odnosu na sadašnje stanje za koje tvrdimo da je loše? Naime, loša praksa usmjerava nas na korekciju postojećeg sustava, a ne govori i ne daje dovoljno argumenata da je loša praksa dovoljan razlog za strateške promjene. A ovo jesu strateške promjene u izbornom sustavu. Jedno je sigurno. Sigurno je da će izbori po predloženim modelima biti atraktivniji za građanstvo. Za javnost da će novine i novinari uživati. Bit će sigurno i skuplji kako je ovdje veoma korektno procijenjeno, ali pri tome ne osiguravaju, barem ih ja ne vidim ili mi u Klubu Hrvatske stranke umirovljenika, ne vidimo nove kvalitetne mehanizme za kontrolu vlasti odnosno za odgovorno obnašanje vlasti. Sigurno je da će budući izbori po predloženim modelima sniziti razinu političkog ferpleja i političke kulture i da će biti u javnosti osobnih obračuna i veoma ružnih slika. To sa sigurnošću možemo percipirati za budućnost. Osobno, a i u ime Hrvatske stranke umirovljenika zagovornik sam da materija izbora predstavničkih tijela lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave i materija koja definira neposredne izbore načelnika, gradonačelnika i župana bude objedinjena u jednom zakonu iz praktičnih i provedbenih razloga i razumljivosti. Naravno da Hrvatska stranka umirovljenika podržava promjenu pristupa prema individualiziranoj odgovornosti za obnašanje izvršne vlasti. No ovu materiju treba jako dobro precizirati i sa njome kvalitetno upoznati građane Hrvatske. Predlažem predlagačima zakona obe dvije varijante da za drugo čitanje za sve zastupnike u Power Pointu izrade, odnosno pripreme prezentaciju i simulaciju funkcioniranja sustava izbora za lokalnu, područnu, odnosno regionalnu samoupravu kako za predstavnička tijela tako i za funkcije načelnika, gradonačelnika i župana sa svim među vezama i nadležnostima. Također za ova rješenja treba provesti minimum javne rasprave. Isto tako molim predstavnike Vlade Republike Hrvatske da veoma precizno za drugo čitanje definiraju postupak kandidiranja za načelnika, gradonačelnika i župana i njihove zamjenike na istom listiću kako piše u prijedlogu. I da se odredi da li biramo pojedinca ili uski tim izvršne vlasti. Obzirom da zamjenici jesu po sadašnjoj praksi barem u gradovima i županijama većinom profesionalci mislim da im je nužno odrediti nadležnosti jer zamjenici nisu oni samo koji mijenjaju gradonačelnika, odnosno načelnika, odnosno župana. Isto tako molim da Vlada Republike Hrvatske u svom prijedlogu precizno definira da li kandidati za obnašanje dužnosti načelnika, gradonačelnika i župana istovremeno može biti kandidat ili čak nositelj liste za predstavničko tijelo. Naravno, uvažavajući odredbu članka 7. stav 1. i stav 3. predloženog Zakona. To nigdje izrijekom nije rečeno i to je za mene nepoznanica. Nadalje, ispred Hrvatske stranke umirovljenika tražimo da se zastupnicima Hrvatskog sabora prije drugog čitanja ili u obrazloženju za drugo čitanje podastre cijela lepeza rješenja i analiza funkcioniranja izbornih sustava u susjednim zemljama i zemljama koje nam predstavljaju uzore za razvoj demokracije u Hrvatskoj. Svakako se slažem sa primjedbom kolege Kovačevića oko tajnosti glasanja i mislim da je oko osiguranja tajnosti glasanja potrebno ugraditi u Prijedlog zakona dodatne odredbe. Zato što nisu dovoljne upute Državnog izbornog povjerenstva koje se kasnije na lokalnoj razini ne provode, a sjećamo se da prije svibanjskih izbora su bile prisutne, odnosno Državno izborno povjerenstvo je dalo upute da se listići moraju okrenuti naopačke da se ne vidi serijski broj i da se listići trebaju u okviru određenog broja miješati. To nije provođeno ovaj put na lokalnim izborima i smatramo da to ne može biti razina samo uputa Državnog izbornog povjerenstva nego da to moraju biti zakonska rješenja koja jamče tajnost glasovanja. Dakle, da nitko za nikog pojedinca, nijednog pojedinca ne može kasnije u postupku brojenja glasova znati po rednom broju za koga se opredijelio. Dakle, to su stvari o kojim sigurno predlagač mora voditi računa. Isto tako, odnosno stvar s kojom se ne slažemo, ne slažemo se u Hrvatskoj stranci umirovljenika da govorimo o pilot projektima. Slažemo se da se jedan, jedna izborna, da kažem jedan izborni vremenski period u kojem je važio jedan zakon bez obzira što će nastupiti potreba za izvanrednim izborima, završi po tom izbornom zakonu, a da mi kao ozbiljni i odgovorni ljudi percipiramo i imamo dovoljan broj simulacija i dovoljnu količinu javne rasprave da možemo odgovorno dignuti ruku za sustav koji će sutra biti bolji, a ne samo atraktivniji. Međutim, ovo sve skupa ima, ja sam dosta negativno ispred Hrvatske stranke umirovljenika konotirao se prema ovim zakonima, ne zbog toga da ih ne odobravam kao promjenu nego zbog toga što želim ukazati na nedostatke. Hrvatska stranka umirovljenika će, obzirom da na pravilan izbor vremena u kojem se ova rasprava održava, kako sam i uvodno rekao, i rješenja koja predstavljaju dobru osnovu za doradu ovih prijedloga za drugo čitanje, Hrvatska stranka umirovljenika će glasati za jedan i drugi prijedlog zakona koji su predmetom naše današnje rasprave, sa ciljem da u drugom, a ako bude potrebno, i u trećem čitanju možemo birati kvalitetniji između dva predložena. Ili ako u međuvremenu, kako je već rečeno, bude i treći predloženi model. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala vama, poštovani kolega. Kolegice i kolege, prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je poštovani kolega Drago Prgomet. Nema ga, gubi pravo govora o ovoj temi. Poštovana kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo Vlada je uputila ovaj Prijedlog zakona kao svoje dano izborno obećanje, međutim, da su namjere, odmah ću vrlo kratko to istaći pa da prijeđem na stvar, bile ozbiljne, i takve da se što prije u ovom stilu kako je rekao kolega govoreći u ime Kluba HSP-a da se provela i široka rasprava o ovome o modelima, iako je nesumnjiva da sva su istraživanja pokazala da javnost ovo zahtijeva i očekuje. Međutim, čini mi se da je pomalo neozbiljno staviti samo ovaj prijedlog zakon o izborima župana, gradonačelnika Grada Zagreba i gradonačelnika i općinskih načelnika bez suštinske izmjene kompletnog dakle izbora i za predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave jer na takav način i ovaj prijedlog zakona pokazuje se samo kao jedan tehnički zakon. Dakle, očekujemo da će Vlada onda i do drugog čitanja uputiti i kompletirati popratni set zakona kako bi mi vidjeli jednu cjelinu i taj odnos između čelnika tijela i samog predstavničkog tijela, njihovih međusobnih ovlasti, dužnosti, vrlo precizno određenih naročito zbog raznolikih političkih situacija, kombinacija i permutacija koje mogu nastupiti u praksi. Konkretno govoreći čini mi se da upravo kod samog mandata i raspisivanja izbora već ima određenih nedoumica koje treba razraditi i ovom prigodom odmah želim reći da je ovaj Prijedlog zakona podnormiran da trpi čitav niz prigovora u smislu da su određena rješenja tek natuknuta, a kada vidimo kako mogu ona funkcionirati u praksi da će izazvati čitav niz nedoumica. Evo ja ću se osvrnuti i na mandat i na samo raspisivanje izbora gdje članak 5. navodi da se izbori održavaju na isti dan s izborima za članove predstavničkih tijela što je nesumnjivo sasvim logično, pa bi onda tim prije bilo logično da imamo i ovakav prijedlog takvog zakona, a još bi bilo logičnije da se to nalazi sve u jednom zakonu no to je manje bitna sama ta nomotehnička odrednica ili kako to Vlada vidi, naravno da je bilo lakše uputiti u proceduru ovakav jedan više tehnički zakon. Međutim, u članku 2. Prijedloga zakona navodi se da je mandat gradonačelnika 4 godine što je sasvim prihvatljivo, međutim, sam zakon pa ni taj članak ne definira, ne navodi točno to je bilo problema u praksi kada mandat točno počinje, kada se produljuje a pogotovo je to jako važno što se zbiva u tom interegnumu što se zbiva sa određenim ovlastima kako samog vijeća tako i gradonačelnika u onoj situaciji kada se sami izbori održavaju. To je jako važno zato što se počesto, to smo vidjeli u praksi događaju stvari da se ubrzana nekakva aktivnost iz samog poglavarstva i samog gradonačelnika, jer je vijeće već raspušteno, pa se ne obavljaju samo oni redovni poslovi kao što je to regulirano na državnoj razini da Vlada može činiti u tom vremenu izbornom, samo određene poslove, dakle onaj hladni pogon a ne ići u prodaje, u investicije, to je nešto što se događalo na terenu. Dakle, da bi se to spriječilo na kraju krajeva, da bi se izbjegla, jer ponekad se radi iz najboljih namjera, ako je nekakva prigoda da se gospodari na ovakav ili onakav način ako govorim sada sa imovinom, možda je to dobro, ali da ne izaziva sumnju i podozrenje javnosti zbog čega se to upravo radi u to izborno vrijeme da bi to trebalo itekako precizirati, mislim da bi onda jasno bilo samom gradonačelniku odnosno samom poglavarstvu koje su njihove ovlasti, što točno mogu raditi a što je zabranjeno u izborno vrijeme raditi. Članak 2. i članak 16. Prijedloga zakona govore jasno da gradonačelnik ima i zamjenika koji se bira na istim izborima. Međutim, potrebno je smatram dodatna preciznost ovdje kod ovih odredbi koje upravo govore o poslovima, mislim da su oni samo natuknuti, o tome koja je uloga uopće zamjenika i da bi u svakom slučaju ona morala biti preciznije određena jer na kraju krajeva to je osoba koja podvrgava se neposrednim izborima i sigurno je da onda i građani očekuju, a jasno je samom izabranom čelniku jedinice lokalne samouprave, pa i tom njegovom zamjeniku da tu već ne dolazi do nekakvih sukoba koji bi se onda reflektirali na samo predstavničko tijelo a sve na kraju krajeva i prema efikasnosti takve vlasti. Dakle, smatram da bi njihova uloga trebala biti preciznije određena nego što je ovdje samo načelno označena. On bi figurirao kao nekakva figura, čak mi se čini da je u praksi jasnije definirana sa jednim korektnim odnosima, ali to je već odnos kod koalicijskih vlasti što jednostavno tako mora biti ali pošteno je mislim s obzirom da obje osobe se podvrgavaju neposrednim izborim da bude onda njegova uloga sasvim jasna. Članci 26. i 27. sadrže posebne odredbe za slučaj da kandidat odustane. Slične odredbe međutim, nisu uključene u sam prijedlog zakona i za same zamjenike. Vjerojatno mi sada ovdje moramo proizvoditi jednu analogiju da slučaj bude ovako zakon prihvaćen da se onda identične norme primjenjuju i za samog zamjenika, ali nema nikakve prepreke i neće se raditi o prenormiranosti ukoliko to bude precizno naznačeno u samom Zakonu. Članak 8. mislim da je najdiskutabilniji ali mi ovdje ne možemo uopće niti sagledati situacije kada dolazi faktički u biti do opoziva, tko to vrši i pod kojim kautela, odnosno pod kojom procedurom, a to ne možemo vidjeti dok god nemamo ovdje Zakon o izboru za predstavnička tijela. Dakle, kako on odgovara, ovdje su naznačene samo uvjeti kada se to može dogoditi, a kako se to odvija, kojom većinom i kako u parlamentu odnosno u predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave, to nije razvidno a to je itekako najosjetljivije pitanje nakon izbora, znači kako dolazi do opoziva. I ono što mi se čini strašno važnim, da bi se izbila sva ta politizacija i sve te primjedbe na taj račun i na neki način zadobilo povjerenje građana da se nije špekuliralo ali da se zaista sankcionirao čovjek koji je postao šerif, a ne gradonačelnik, što je također jedna od opasnosti, dakle puno ovlasti ali onda puno odgovornosti i nema nikakve prepreke da se u Zakonu taksativno navedu povrede, ali ne kao u zakonu što do sada imamo, recimo u nekim slučajevima kada može doći do razrješenja, kada učestalo krši zakon, a što je to učestalo, to je toliko kaučuk norma, toliko stvara problema onima koji kontroliraju zakonitost da, mislim treba taksativno navesti koje su to povrede do kojih onda dolazi do opoziva čelnika jedinice lokalne samouprave. Isto tako, smatram da je ovo ono što se događa po drugim zakona, dakle što se traži za običnog građanina kad on gubi svoj posao, dakle kad je pravomoćno osuđen na bezuvjetnu kaznu zatvora duljem od šest mjeseci da to nije u svakom slučaju dovoljno, da se od tih ljudi treba očekivati veća čestitost, veća moralnost, veća obazrivost postupanja u zakonitosti jer su svakim danom izvrgnuti i u prepreci, znači u opasnosti da prekrše zakon. Zato mi se čini da se od njih kojima je puno dati treba i puno zahtijevati. Evo, ja nisam stigla čitav niz još primjedbi reći ali sve na tom tragu dakle da je ovaj prijedlog sasvim prihvatljiv u ovom prvom čitanju ali da trpi čitav niz dorade, preciznosti da ne bi nastupile neke poteškoće ali da očekujemo od predlagača da bi mogli imati dakle jednu cjelinu sliku što se događa očekujemo i ovaj drugi zakon koji je sastavni dio ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovana kolegice. Na redu je poštovani kolega Mršić. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Markovinović. Izvolite, poštovani kolega!
Hvala gospodine dopredsjedniče. Naime, uz opširno izlaganje velim klubova pa konačno i evo kolegice zastupnike ja ću svega dve, tri teme kratko samo napomenuti. Naime, govorimo o neposrednom izboru načelnika, gradonačelnika, župana. Ja ću možda nešto više o načelnicima, gradonačelnicima reći da malo ipak opišemo to radno mjesto. Naime, načelnik, gradonačelnik je u praksi menadžer kako god uzeli. On svoje menađerstvo iskazuje konačno i proizvodom a taj proizvod mu je i nabavka zapravo dolazak, privlačenje obrtnika, privlačenje industrije, radnih mjesta, dakle ostvarenje radnih zona, uvjeta poslovanja, gradnje i stanovanja. To je prihodovni dio. Rashodovni dio jasno je proračun koji treba korektno i pametno utrošiti zapravo i na zadovoljstvo stanovnika. E sada, ako to promatramo idealno onda je to sve skupa dobro. Ali ako taj menadžer, načelnik, gradonačelnik postane ujedno i trgovac jasno gdje trguje za svoju korist onda je to već veliki problem. Naime, zašto to govorim? Zato jer čini mi se da mehanizam koji zapravo ipak kontrolira. Nekakav mehanizam kontrole ipak je još uvijek dosta problematičan. Dobro je da je to sve skupa krenulo dosta rano jer ako jednog dana to prihvatimo onda ćemo morati točno znati i dobro kontrolirati zapravo načelnike i gradonačelnike jer činjenica da bilo je i do sada i znamo dosta slučajeva gdje se taj položaj zloupotrebljavao. Dalje, druga tema koja ovdje je ovako dosta interesantna i nama. Zastupnik, načelnik, gradonačelnik, župan. Koliko gradonačelnik može biti zastupnik možemo najbolje vidjeti ovdje u sabornici jer naše gradonačelnike velikih gradova uopće ovdje i ne vidimo. Povremeno ih samo viđamo, vrlo kratko dođu, ispričaju i odu, eventualno ili se ne pojavljuju danima. Jasno da zastupnici bi mogli biti načelnici, gradonačelnici malih gradova, ali ovdje govorim malih gradova od tri, četiri tisuće stanovnika jer oni uvijek mogu organizirati posao na jedan jednostavniji način i tamo nekakvih velikih događanja i nema. Moje mišljenje o tome vidi se i zbog toga ja sam svojim primjerom zapravo pokazao da ne bi trebao biti ujedno zastupnik i načelnik općine jer nemoguće je ovih godinu i pol dana, ja sam shvatio da je nemoguće to jedno i drugo obavljati korektno i pošteno. Dalje, treća tema i zadnja tema broj, govorimo zapravo o kandidaturi, broju potpisa. Sklon sam evo kao što je jedan govornik ranije rekao, sklon sam ipak ovdje postocima jer nije isto. Govorimo isti broj potpisa za gradove, dakle male gradove i za one do 40 tisuća stanovnika. Mislim da je ovdje i to bi ja isto podržao da bude u postocima jer postotak je bitan ovdje zbog toga jer će nam se pojaviti ogroman broj kandidata. Ljudi sa malim brojem potpisa, ja vam kažem ne samo da će svaka stranka istaknuti svoje nego će biti i ogroman broj nezavisnih kandidata. Mi ćemo se vući jako dugo, bit ćemo zatrpani i ljudima i sve ostalo. Mislim da tu treba ići ipak na postotak i da na taj način ćemo ograničiti. Ja ne bi više. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo nekoliko riječi da kažem o ovim prijedlozima koji su tu pred nama. Naime, ono što smo već u jutarnjem dijelu dosta o tome govorili svi smo se složili da su zapravo ovi lokalni izbori pokazali da postojeći Zakon o izboru članova predstavničkih tijela, jedinica lokalne i područne samouprave, izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba ima niz nedostataka i da ga je potrebno mijenjati. U prilog ovoj tvrdnji govore i netom završeni lokalni izbori nakon kojih su razno raznim političkim trgovinama, postizbornim dogovaranjima doslovno falsificirani izborni rezultati i volja građana. Predlagatelj smatra da će se bolje funkcioniranje lokalne i regionalne samouprave postići neposrednim izborom općinskih načelnika, gradonačelnika i župana. Neposredno izabrani čelnik izvršne vlasti u jedinici lokalne odnosno područne regionalne samouprave izvodi svoj legitimitet iz neposredno izražene volje birača. Time se postiže veći stupanj personalizacije ali i odgovornost čelnog čovjeka za uspješno funkcioniranje izvršne vlasti. Zakon predviđa izbor općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba u dva kruga. Tu mislim na ovaj prijedlog kolega iz HNS-a i PGS-a, eventualno u tri kruga. Člankom 30. stavak 1. kaže se da se čelni ljudi biraju većinom glasova svih birača. Mislim da to nije dobar prijedlog, jer što u slučaju da odaziv birača bude ispod 50%. I sami vidimo da je prisutan trend apstinencije birača i neizlazak na izbore. Trebalo bi predvidjeti da se biraju većinom glasova birača koji su glasovali kao što je predlagatelj predvidio za drugi krug izbora, znači u stavku 5. istog članka i u tom smislu mislim da je ovaj prijedlog Vlade što se ovog dijela tiče zapravo prihvatljiviji i bolji. Prijedlog zakona predviđa izbor članova predstavničkih tijela proporcionalnom izbornom metodom. Smatram da je to u kontradikciji neposrednim izborom čelnog čovjeka izvršne vlasti i zbog toga bi bilo puno bolje da se izbor članova predstavničkih tijela vrši mješovitom izbornom metodom. Na taj način bi građani kod izbora članova predstavničkih tijela birali ne samo liste kandidata već bi imali i mogućnost neposrednog izbora određenog kandidata odnosno kandidatkinje. Člankom 4. stavak 1. utvrđuje se da se redovni izbori održavaju svake treće nedjelje odnosno treće nedjelje u mjesecu svibnju svake četvrte godine. Smatram da je dobro da dan izbora bude fiksan jer bi se na taj način izbjegla ona već uobičajena praksa da se izbori raspisuju u zadnji čas. Ovim zakonom se predlaže i proširenje instituta nespojivosti obnašanja različitih dužnosti i predlaže se da jedna osoba pored već ranije predviđenih nespojivih funkcija ne može istodobno biti član predstavničkog tijela druge jedinice niti zastupnik u Hrvatskom saboru. Mislim da je to dobro jer se na taj način želi postići bolja učinkovitost predstavničkih i izvršnih tijela, onemogućiti sukob interesa, izbjeći umnožavanje funkcija u jednoj osobi čime bi se omogućilo većem krugu sposobnih osoba da se angažiraju u političkom i gospodarskom životu lokalnih sredina. Članak 15., stavak 3. glasi: «Prilikom sastavljanja liste predlagatelj je dužan voditi računa o načelu ravnopravnosti spolova.» E sad ja postavljam pitanje što u slučaju ako predlagatelj o tome ne vodi računa? Da li snosi sankcije? I ovi izbori su još jednom pokazali lošu zastupljenost žena u predstavničkim tijelima jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave. Bilo je izbornih lista na kojima nije bila predložena niti jedna kandidatkinja. Koliko god smo na državnim izborima 2000, 2000. napravili značajan iskorak u zastupljenosti žena u Hrvatskom saboru na lokalnom nivou je situacija još uvijek izrazito nezadovoljavajuća. Zbog toga smatram da bi za nepoštivanje ove odredbe trebalo predvidjeti sankcije. Ne samo da je predlagatelj prilikom sastavljanja liste dužan voditi računa o načelu ravnopravnosti spolova već je jednako tako važno da žene budu zastupljene na izglednim mjestima na listi, a ne da budu pozicionirane negdje na začelju liste i na taj način je forma zadovoljena, a mi ćemo i dalje imati vijeća u kojima je zastupljenost žena 5, 6 ili 7%. Sadašnjim Izbornim zakonom najprije se konstituiralo Vijeće pa se onda birao načelnik, gradonačelnik odnosno župan. Ovim Prijedlogom zakona konstituirajuću sjednicu Vijeća odnosno županijske skupštine saziva načelnik odnosno gradonačelnik tj. župan što u, a i sad postavljam pitanje što u slučaju da konstituirajuća sjednica ni u drugom pokušaju ne uspije tj. ne izabere se predsjednik Vijeća odnosno skupštine. Da li se u tom slučaju raspisuju ponovljeni izbori samo za predstavničko tijelo? Ako je to tako na koji način onda funkcionira izabrani načelnik, gradonačelnik odnosno župan? Koje odluke može donositi budući da nema predstavničkog tijela? Smatram da bi ovu situaciju predlagatelj ovog Zakona također trebao predvidjeti i zakonom jasno utvrditi što će se u takvim slučajevima dešavati. Podržavam neposredan izbor općinskih načelnika, gradonačelnika i župana i pretpostavljam da će predlagatelj do drugog čitanja na temelju iznesenih primjedbi u današnjoj raspravi doraditi ovaj Prijedlog zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika grada Zagreba kako bi se otklonile sve uočene manjkavosti i dileme i tu još jedanput napominjemo onu dilemu koja se danas zapravo cijeli dan kroz rasprave provlačila, a to je ona dilema odnos neposredno izabranog gradonačelnika odnosno načelnika ili župana i predstavničkog tijela. Na koji način, mislim da niti jedan niti drugi prijedlog zakona taj odnos dobro ne definira i da bi to u praksi moglo ako se to do drugog čitanja ne izdefinira da bi to u praksi moglo stvarati značajne probleme prema tome smatram da ovo zapravo samo, da je ovo Prijedlog zakona kojeg apsolutno treba doraditi kako u praksi ne bi imali probleme. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Stazić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Da li treba župane, gradonačelnike i općinske načelnike birati neposredno? Treba. Jer ovako izbori za njih počinju onda kad se objave izborni rezultati. Građani izađu na izbore, glasuju. Komisije prebroje listić i objave rezultate i kad se rezultati objave počinje trka za gradonačelnička mjesta. Pa onda u toj trci tko ima manje skrupula, a više novca taj pobjeđuje. Tome smo svjedoci. Takvo izigravanje političke volje birača nažalost je eto naša stvarnost zbog koje se moramo stiditi i nad kojom se moramo zabrinuti. Sad se izlaz vidi u promjeni modela. To može biti. U svakom slučaju jednostavnije je, lakše mijenjati model, okriviti model za to nego mijenjati ponašanje u politici. I jednostavnije je okriviti model za ovo što se događa nego okviriti one koji se tako u politici ponašaju. Ali dobro. Ako ćemo mijenjati model mijenjajmo model. Bit će većinski. Taj nam je poznat iz predsjedničkih izbora pa već i na tom primjeru možemo vidjeti što je u tom modelu loše? Prije svega nizak kriterij za kandidaturu. Mi smo u predsjedničkim izborima imali ridikulozne kandidate koji apsolutno nikakvu šansu nisu imali osvojiti predsjedničke izbore kojima to nije bio ni cilj. Kojima je cilj bio neka osobna promocija i koji su u tim izborima ne samo zaprljali tu kampanju, ne samo da su je degradirali, ne samo da su ju učinili zamornom za birače. Učinili su ju čak i gadljivom. Prema tome kriterij u većinskim, većinskom izbornom modelu za kandidaturu moraju biti znatno viši. Potpuno se slažem sa svima onima koji kažu da bi ovdje trebalo biti postotaka. Pa molim. Ako je za osvajanje gradonačelništva u prvom krugu potrebno 50% plus 1 glas onda ni prag od 5% za kandidaturu nije prevelik. Jer onaj tko ne može skupiti ni 5% podrške prije utrke taj nema nikakvu šansu da tu utrku dobije u prvom ili drugom krugu ni u 17., nikada. Prema tome na taj način bismo izbacili iz utrke one egzibicioniste koji misle da su izbori dobra prilika za vlastitu promociju i za maltretiranje birača i javnosti. Ako nam je sada cilj neposredan izbor župana, gradonačelnika i načelnika općina onda je ovo kako Vlada radi instruktivan primjer kako raditi ne valja. Šalje se naime tu nama komadić po komadić mozaika. Do sad smo eto dobili dva komadića. Zakon o državnom izbornom povjerenstvu i sad ovaj Zakon. A fali još toliko toga. I nitko ne zna kako će izgledati cjelina. A što je cjelina. Cjelina bi bio potpuno uređen način izbora izvršnog i predsjedničkog dijela te lokalne samouprave, njihove ovlasti, djelokrug rada. Da stvar bude gora mi smo jutros raspravljali o Zakonu koji uopće nije dio ovog mozaika. Ovoga. Neposrednog biranja. Nego jednog posve drugog. On, on pripada drugom prozoru. Na drugom, na drugoj strani zgrade. Znači to su komadići jednog drugog vitraža. I sad Vlada nama šalje te komadiće različitih, dva različita vitraža ali nije nam poslala ni sve. Nego mi sad moramo nagađati što će to na koncu iz svega toga biti? A ne možemo nagađati nikako jer vidite u članku 16. ovog Zakona uz kandidaturu za gradonačelnika spominje se i njegov zamjenik. I to je sve. To je sve što smo mi saznali o funkciji tog zamjenika. Znači da će se gradonačelnik, kandidat za gradonačelnika morat će kandidirati uz sebe i svog zamjenika. A šta će taj, šta će biti dalje s tim zamjenikom kad ovaj bude izabran. Što će on raditi? Koje su mu ovlasti? Kako se, ništa mi o tome ne znamo. Naravno da ne znamo, kad smo jutros raspravljali o Zakonu o lokalnoj samoupravi koji je iz drugog prozora, a ne iz ovoga, a da je došao zakon iz ovog prozora onda bi smo možda mogli biti malo pametniji, mogli bismo znati o čemu govorimo. Kako se inače uopće odrediti po ovom zakonu? Ja čujem ovdje kolege kažu dobar je taj zakonski prijedlog. Ma kako mogu opće odrediti da li je dobar kad ne znaju šta će raditi taj zamjenik? Šta je dobro da imamo zamjenika, a ne znamo šta će raditi? Ne mogu reći da je dobro, možda je dobro, možda je loše, možda je katastrofalno, možda je genijalno, ali o tome se nitko pametan i odgovoran ne može izjasniti jer nema informacija. Nema informacija jer ih Vlada nije poslala. Zašto ih nije poslala? Ne zna se. Znači, uz ovaj zakon trebalo je poslati barem još dva zakona o jedinicama, o ustrojstvu jedinica lokalne samouprave, znači, ali iz ovog sustava i u izborima za predstavnička tijela. Ja se ne slažem sa ovim što je rekao gospodin Tomčić, da to trebaju biti dva zakona. Evo, ovaj prijedlog što ga je dao HNS, PGS, gdje je to uklopio u jedan zakon, funkcionira to. Zašto ne bi to bilo u jednom zakonu, pa da vidimo kako izabrati i predstavničko tijelo i gradonačelnika po jednom modelu može biti, može biti i po dva različita modela, ne mora biti po dva različita, o tome se da raspravljati. I o tome tek treba načelno otvoriti raspravu, ali, to može biti u jednom zakonu. Ali bilo bi svakako bolje da je to Vlada poslala u jednom zakonu, u dva zakona, u pet zakona, u koliko god zakona, ali da nam je to poslala na klupe kad je poslala i ovo, jer bi ovo onda bio ozbiljan posao, a ovako je to gubljenje vremena. Mi ne znamo tu odgovore na čitav niz pitanja, npr. kad počinje mandat tog izabranog gradonačelnika, danom izbora ili polaganjem prisege pred vijećem, ali vijeće se neće konstatirati, mi ćemo već znati tko je izabrani gradonačelnik, odma u izbornoj noći, ako bude izabran u prvom krugu. A vijeće? A tek kad bude konstituirano. Kakav će biti odnos predstavničkog tijela i gradonačelnika? To je ono najvažnije pitanje, pitanje svih pitanja. Po kojem uopće se moramo određivati da li ići u neposredan izbor ili ne, to pitanje se mora riješiti. Moramo znati kako je riješen. Moramo znati da predstavničko tijelo mora imati neku vrstu kontrole nad izvršnom vlasti, nad gradonačelnikom, moramo se dogovoriti tko odlučuje o novcu. Pazite, ako se bira neposredno gradonačelnik, a Američki kongres odlučuje o novcu, ne odlučuje američki predsjednik. On mora pitati, pitati za svaku potrošnju novca. Prema tome, mi moramo riješiti taj odnos, moramo znati odgovore na ta pitanja. Ne znamo kako se opoziva gradonačelnik. Kada? Tko? Zbog kojih razloga? Koji su uvjeti za opoziv? Po kojem postupku? Kad padne gradonačelnik pada li i ovaj zamjenik koji se tako stidljivo pojavljuje u tom 16. članku i onda naglo nestaje i nema ga više i ništa o njemu dalje ne znamo ili zamjenik ostaje kad gradonačelnik padne? Nemamo odgovor ni na jedno od tih pitanja. Nemamo na pitanje na ovlasti gradonačelnika, itd.. Gospodin Tomčić je jutros dao jednu odličnu ideju koja mi se sviđa. Gledajte, nama vjerojatno predstoji ponovljeni izbori u nizu jedinica lokalne samouprave, jer ja se bar nadam da će ova trgovina, ovo što se sada događa, ova jeza, ovaj užas u političkoj kupovini prestati. Da li će prestati jer će građanima doći na vrh glave pa će zahtijevati da prestane i zahtijevati će ponovljene izbore, jer to valjda neće durati, valjda neće durati, da se za 350 tisuća eura kupuju mandati. Pa nam slijede ponovljeni izbori. Predlažem, gospodin Tomčić je predložio što je dobro, ajmo testirati ovaj model. Bar kod tih ponovljenih izbora. Bar u tim jedinicama lokalne samouprave. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. S ovim bi završili današnji radni dan. Nastavak je sutra u 9,30 i prvi je na redu uvaženi zastupnik Josip Leko.
Gospođe i gospodo nastavljamo sa sjednicom. Raspravljamo o Prijedlogu zakona o izborima župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine Palariću, kolegice i kolege zastupnici. Da se vratimo u atmosferu rasprave o setu zakona koji uređuju lokalnu samoupravu. I to o setu zakona koji su međusobno potpuno suprotni. U političkom smislu to su kopernikanski obrati. Na dnevnom redu je Zakon o neposrednom izboru župana, gradonačelnika i načelnika. Šta je cilj ovog Zakona? Da udovolji potrebi građana da neposrednije i jače utječu na to tko će ih predstavljati odnosno tko će obnašati vlast u njihovo ime? I naravno da i ja podržavam tu želju građana i kad bi to bilo i stvarno želju Vlade. Je li to tako? Dakle sam Prijedlog zakona ne riješava obje strane medalje, demokratske medalje. Čak i stručne već rasprave su utvrdile da zakon ne rješava kontrolu niti razrješenje neposredno izabranih gradonačelnika, načelnika i župana. A medalja demokratska nije cjelovita. Čak je i važnija strana kako silazi, kako se razriješava, kako završava mandate onih koji su izabrani. Da li građani odlučuju da se razriješe oni koji ne ostvaruju ono što su obećali u izbornoj kampanji? Ovaj zakon to ne rješava. Ako se tome doda, odmah idem u, u suštinu problema, ako se tome doda da Prijedlog zakona osigurava jači legitimitet, neposredniji izbor dakle građani bi birali ime i prezime, osobu koja će obnašati izvršnu vlast. Istodobno građani ne biraju neposredno vijeća koja bi trebala po prirodi stvari vršiti kontrolu i smjenjivati tu izvršnu vlast. Tako predložen zakon nije po mojem sudu ništa drugo nego duda varalica. Zašto? Pa i sam redoslijed rasprava o lokalnoj samoupravi govori nam tako. Prije ovog zakona smo raspravljali Zakon o izmjenama i dopunama zakona i to dva: Zakona o lokalnoj samoupravi pa čak i o izboru predstavnika izvršne vlasti i predstavničkih tijela koji bi trebao stupiti odmah na snagu ili brzo, neposredno nakon donošenja i ovaj zakon koji bi trebao stupiti za 4 godine da tako kažem u provedbu. Kad ne bismo se upuštali čak u pravna pitanja ustavnosti ovakvih, ovakvog zakona mogli bismo reći zašto je to tako? U vremenu kad u Hrvatskoj novinski, novinske stranice pune članci o kupovini vlasti, kupovini mandata na nekoliko županija i gradova, kad se u predstavničko tijelo uvodi i policija. Kad Hrvatsku Svjetska banka svrstava na 118. mjesto. Kad po anketama građani Hrvatske 8% samo vjeruju političarima, kad je na djelu privatizacija na hrvatski način, a prevedite svi šta to znači, građani znaju, mi se odlučujemo zabavljati da tako kažem na nepotpuno riješenom prijedlogu neposrednih izbora izvršnih vlasti. S obzirom da je stvorena takva klima da će to riješiti pitanje problema političkih, političkog izbornog problema u Republici Hrvatskoj teško se oteti dojmu da ovaj Zakon je zaista duda varalica jer ne omogućuje prijedlog da građani smjene svoje predstavnike. Nema uopće rješenja o tome. Ako bi citirali odredbu, mislim da iz članka 134 Ustava gdje se kaže da se lokalna uprava, samouprava ostvaruje izborom predstavničkog tijela, a za sada je tumačeno da je predstavničko tijelo vijeće, skupština i tako dalje, Sabor, pa ni u takvim okolnostima kad je vlast zakonodavna u predstavničkom tijelu pa čak ni Sabor nema dominaciju nad Vladom nego Vlada ima dominaciju nad Saborom, u to smo se uvjerili u praksi, mi polovičan zakon šaljemo u proceduru koji bi trebao stupiti za 4 godine. To ništa drugo nije nego “public relation” Vlade Republike Hrvatske. Čak i prve analize, stručne analize kažu da članak 8. ne može izdržati ni najobičniju kritiku neposrednog biranja izvršne vlasti. I ako članak 7. i 8. malo promotrimo pa kažemo: kad se može razriješiti načelnik, župan i gradonačelnik, ima jedna zgodna formulacija kaže: razriješit će se. Ne kaže tko će ga razriješiti ni kako će ga razriješiti ni tko će dati prijedlog ni koja je većina predviđena ni koje tijelo. Ili u drugom kaže: “Razriješit će se kad sudska odluka bude pravomoćna.” Sudska odluka je u Hrvatskoj ako smijem ja reći sada napamet obično pravomoćna nakon 3 ili 4 godine u prosjeku. A nećemo valjda imati slučajeve da u prvoj godini pokrenemo sudski postupak za utvrđivanje kaznene odgovornosti župana, gradonačelnika ili načelnika. Drugim riječima to je golo pravo za jedan mandat. Golo pravo. Šta učiniti? Treba zaista ozbiljno sjesti i ne uspoređivati se sa zemljama koje imaju dugu tradiciju, koje ne uvode u predstavnička tijela policiju, koje nisu na 118. mjestu Svjetske banke u vezi sa poduzetničkom klimom. Koje nemaju, moglo bi se reći, pojavu kupovine mandata i kupovine vlasti pa urediti važniji dio demokratske medalje kako se kontrolira neposredno izabrana vlast i kako se smjenjuje. Bez toga ovaj Zakon će dočekati 2009. godinu kao prijedlog ili će omogućiti, ako se donese, da tajkuni ili bolje rečeno bogataši iz pretvorbe lakše kupe one koji se daju kupiti i osiguraju sebi uticaj, neposredan uticaj u izvršnoj vlasti lokalne samouprave. Nadam se da to nitko od nas ne želi jer ćemo kompromitirati i sebe i lokalnu samoupravu, ali nažalost bit će veća opasnost za građane jer i sada građani trpe zbog posljedica koje se događaju u lokalnoj samoupravi. Nisu oni nezadovoljni samo sa Saborom, život se ostvaruje upravo u općini, gradu i županiji. Oni su nezadovoljni i sa tim predstavnicima, s razlogom. Ako se tome doda još jučerašnja rasprava da se decentralizacija ostvaruje samo formalno, da se decentralizacija ostvaruje samo prijenosom obveza, a ponegdje čak nepreciznim prenošenjem ne prenose se sredstva koja bi mogla ostvariti preuzete obveze, onda zaista smatram da idemo kontra želje građana. Ili bolje rečeno, Vlada nema koncepciju da ostvari ono što formalno je obećala, da se izvrši neposredniji utjecaj građana, direktniji utjecaj građana u odlučivanju tko će ih zastupati, tko će ih predstavljati i do kada će ih predstavljati. Dakle, da mogu odlučiti i da ga smijene. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
... [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Vaša prijavnica je ovdje. Hvala, prijavnica povučena. Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, konačno smo dobili Prijedlog zakonima o izborima župana, gradonačelnika Grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika. Ako se prisjetimo, gotovo da i nema parlamentarne stranke koja se nije izjasnila za neposredne izbore župana, gradonačelnika i načelnika. Sjetimo se, bivša koalicija na vlasti je došla, a to je bilo jedno od važnijih predizbornih obećanja, no nažalost u cijelom svom mandatu to nije ispunila. Treba reći da i ova Vlada, iako to nije napravila odmah na početku mandata kako je obećala, evo ipak ispunjava obećanje dato biračima. Može se reći da je ovo pravi trenutak da se u Saboru otvori rasprava o neposrednom izboru župana, gradonačelnika i načelnika, ali da se kroz ovu temu raspravlja i u ukupnom izbornom zakonodavstvu. Jer zapravo imamo dosta vremena, ovo je prvo čitanje, te možemo kvalitetno pripremiti tako da ovo budu zadnji izbori koji su se proveli po starom izbornom zakonu. Već dugo vremena osjeća se nezadovoljstvo u javnosti ovim izbornim zakonom koji dopušta manipulacije sa voljom građana izražene na izborima. Veliku trgovinu glasovima tih istih birača. Treba se samo prisjetiti pretprošlih lokalnih izbora kada je jedna stranka zahvaljujući trgovini i pregovaračkom umijeću više nego izbornom rezultatu dobila gotovo 7, 8 župana. To svakako nije bila volja građana nego umijeće lobiranja i zakon koji je to omogućio. Moramo konstatirati da su svi lokalnih izbori do sada naprosto na vlast ne dovode najuspješnije politike i kadrove nego najumješnije pregovarače i trgovce, koji mimo volje birača izražene na izborima ipak kroje njihovu sudbinu. Ako sve ovo imamo na umu onda zapravo ovi zadnji lokalni izbori nisu donijeli ništa novo i ništa neočekivano. Definitivno jedan loš izborni zakon omogućio je ovo što sada imamo, a to je da pojedini vijećnici izabrani u jednoj koaliciji prelaze i podršku daje suparničkom kandidatu za župana, gradonačelnika, nemoralno mijenjajući i izigravajući volju birača, tj., građana. Zbog toga mislim da su ovi zadnji lokalni izbori bili vrlo korisni i ispunili su svoju svrhu jer su stvari doveli do apsurda i ako se dogodi da se više neće birati po ovom Izbornom zakonu nego da ćemo po novom zakonu neposredno birati župane, gradonačelnike i načelnike, ja mislim da je s time cilj postignut i da su opravdali svoje. U ovoj raspravi želio bih otići korak dalje. Možda je zgodno reći i da je ovo Prijedlog i dobar i u pravo vrijeme. Ali za naše prilike on je nedovoljan. Biranje predstavnika jedinice lokalne samouprave neposrednim izborima gradonačelnika i župana to je svakako želja većine građana. Ali zaboga, to imaju sve zemlje Europske unije, pa čak, i ja bi rekao, to ima i Srbija i Crna Gora. Međutim, naše izborno zakonodavstvo nije dobro i nama je potrebna cjelovita reforma istoga. Zato, ponavljam, ovo jest dobar prijedlog, ali on u ovom trenutku Hrvatskoj nije dovoljan. Uzgred, želim napomenuti da je na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina gospodin Semnedi nekoliko puta napomenuo da imamo jedan od lošijih izbornih zakona. Te da je Hrvatskoj hitno potrebna sveukupna reforma izbornog zakonodavstva. Umjesto da sami mijenjamo ono što nije dobro, mi i danas dopuštamo da nam opravdano drže lekcije europski činovnici koji su već odavno za nas trebali biti arhaična prošlost. O parlamentarnim izborima i izborima za Predsjednika Republike na koje sa lakoćom izađe 15-ak kandidata najbolje govori o tom izbornom zakonodavstvu. Svi skupa trebamo se zapitati u kojoj je to ozbiljnoj europskoj državi na parlamentarne izbore izađe 100-tinu stranaka? To i sve drugo govori u prilog da je ovaj Prijedlog zakona dobar, ali i nedovoljan. Zato plediram da svi skupa, i pozicija i opozicija u Hrvatskom saboru zatražimo od hrvatske Vlade da pred ovaj Sabor izađe sa prijedlogom cjelovite reforme izbornog zakonodavstva. Da nam se ne dogode neusklađenosti zakona i nelogičnosti jer vremena imamo dovoljno da to napravimo na način kako su to uredile i mnoge europske zemlje. Dakle, nismo mi prvi i mi ne trebamo otkrivati toplu vodu. Neposredni izbori, to je ono što su obećale gotovo sve parlamentarne političke stranke. To je ono što želi velika većina hrvatskih građana. Upravo zbog toga politika, tj., Sabor treba donijeti zakon koji to omogućava. Treba podržati ovaj Vladin Prijedlog zakona, držim da je ovo prvi korak u jačanju lokalne samouprave, i uvod u ukupne reforme izbornog zakonodavstva. Jer jedna kineska poslovica kaže da i najduži put počinje prvim korak, ja želim vjerovati da smo mi ovim učinili taj prvi korak i da će Hrvatska kroz ovo vrijeme s obzirom da imamo dosta vremena napraviti takav okvir da nećemo imati primjedba, i da ćemo ispuniti sve ono što od nas traže i zahtijevaju hrvatski građani. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega je rekao da su ovi prethodni izbori postigli cilj. Da je cilj bio da se stvar dotjera do apsurda, ja ne vjerujem da je to bio cilj izbora, ne mogu povjerovati čak ni da su organizatori imali na umu tako nešto. Ovi izbori su bili ne postignuti cilj nego blamaža u kojoj se pokazalo da dobar dio ljudi koji se na lokalnoj razini bave javnim poslovima nemaju dovoljno ni osobnog ni političkog integriteta.
Kolega to nije rečeno uopće. Zašto onda idete na taj način kada to uopće nije zastupnik rekao, povrijedili ste Poslovnik molim držite se toga, očigledno i prejasno da komentirate nešto sa firmom ispravka netočnog navoda što uopće nije rečeno. Replika poštovani zastupnik Nenad Stazić izvolite.
E, sada mi je nakon ove vaše intervencije drago da sam se javio za repliku, jer zapravo imam ispraviti navode a namjerno se javlja za repliku da bi kolegi otvorio mogućnost da odgovori na tu repliku. A osporit ću dva navoda.
Vi ste se javili za repliku, ne za ispravak netočnog navoda, pa ne možete reći ispravit ću dva navoda. Repliku imate, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, u replici mogu dakako ispraviti navod u okviru replike.
Replika je osvrtanje na navod, a ne ispravljanje navoda, i sa mnom nećete o tom polemizirati jer polemizirate sa Poslovnikom. Izvolite replicirati zastupniku.
Dakle ovako, kaže kolega da su vlast nakon ovih izbora osvajali oni koji su bili uspješniji u pregovaranju, kada bi to kolega bilo tako ne bi bilo problema. Ali vlast nisu osvojili oni koji su bili uspješniji u pregovaranju nego oni koji su kupovali vijećnike i to onda još javno priznali. Jer znate kada ministar kaže znate, plaćamo 20 tisuća kuna mjesečno vijećniku da pređe u naš štab, drugoj stranci, onda to nije uspješnost pregovaranja, to je čista trgovina, trgovački ugovor, ja vama novce, a vi meni glas i to bez poreza kao što sam jučer rekao. To je čista trgovina. Drugo, uistinu je kolega rekao da su izbori postigli svoju svrhu, pokazali apsurd, ne poštivanje volje birača, to nije svrha izbora. Svrha izbora je da građani izaberu svoje predstavnike, a apsurd se dogodio nakon tih izbora kada se upravo ovom kupovinom onemogućuje svoje građane da izaberu svoju vlast, da izaberu svoje predstavnike po svojoj volji.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Niko Rebić.
Ma na žalost gospodin Stazić kao i obično dakle ova zadnja tvrdnja o 20 tisuća iznosi nešto za što nema, ja vjerujem, niti jedan dokaz ali evo to tako reče i to ode u javnost. A drugo, ja kada sam govorio o apsurdu, ja sam mislio na pretprošle izbore kada je jedna politička stranka čijega predsjednika su i mediji i jedan veliki dio nisu ga zvali predsjednik te i te stranke, nego mletački trgovac, ja o tom govorim dakle … koja je to stranka dobila 5, 6 župana, dakle je li to bila volja građana, ja nisam govorio o ovim zadnjim nego o pretprošlim izborima kada je u pitanju ovaj dio prvi o kojem je Stazić govorio.
Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je dakle Zakon o izboru neposrednom izboru načelnika, gradonačelnika, župana, i premda je Zakon o izboru članova predstavničkih tijela do sada više puta mijenjan, on se nije, te izmjene nisu se odnosile na neposredan izbor nositelja izvršne vlasti tako da smo mi na izborima 93., 97., 2001. i na ovim posljednjim 2005. posredno birali prvog čovjeka izvršne vlasti u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. I ovaj Zakon čije se donošenje predlaže, po prvi put uvodi u Republici Hrvatskoj neposredan izbor župana, gradonačelnika i načelnika. Iskustva koja imamo iza sebe dovela su nas do situacije da sve političke stranke u svojim predizbornim kampanjama obećaju da će se naredni lokalni izbori izvršiti po jednom upravo ovakovom zakonu, mislim da su doista zreli uvjeti i većinsko očekivanje javnosti da ovakav jedan Zakon dođe na klupe i da se počne primjenjivati. A na žalost imamo negativnih iskustava iz naše prakse koja nas stimuliraju da razmišljamo o uvođenju ovakvog Zakona. No, ima isto tako dobrih informacija, i dezinformacija o tome što se događa na terenu, spominje se i trgovina, ja ću iskoristiti ovu priliku da pokušam demantirati nešto što se spominje i na aktualnom satu i jučer i danas jer se doslovce iznose neistine i ljudi ne barataju argumentima. Činjenica jeste da je gradski odbor u Karlovcu sa vijećnikom Hrvatske stranke umirovljenika potpisao sporazum ali ne da bi njemu dao novac, potpisan je sporazum koji osigurava umirovljenicima u Karlovcu besplatan gradski javni prijevoz, potpisan je sporazum kojim se izvršna vlast obvezuje da će osigurati skraćenje rokova za specijalističke liječničke preglede u Karlovačkoj bolnici za umirovljenike. Činjenica je da se spominje iznos od 20 tisuća kuna ali nikako vijećniku nego stranci, i nikako Hrvatskoj stranci umirovljenika nego naravno i ostalim političkim strankama u skladu s kriterijima koje će naravno izvršna vlast kada bude ustrojena kada bude izabrana donijeti. A različite interpretacije koje se kažem već tri dana po toj temi i po tom pitanju spominju su nešto sasvim drugo i mislim da su advokati krivo informirani, da su ih njihovih informatori sasvim krivo izvijestili. No, da se pokušam sada vratiti na ovu temu koja je danas pred nama. Zaista mislim da je vrijeme i da je dobar tajming za ovaj zakon jer mi ćemo imati dovoljno vremena do narednih lokalnih izbora koji će biti 2009. godine i novelirati i uskladiti i druga iskustva koja su i druge zemlje imale primijeniti u našu zakonodavnu praksu. Ono što je posebno pitanje koje su svi kolege u svojim raspravama naglašavali je taj budući odnos između nositelja izvršne vlasti i predstavničkog tijela. Naravno da to treba dodatno definirati, da to treba pojasniti i da u konačnom prijedlogu zakona te odnose treba raščistiti. Podržavam također i one koji su govorili da bi nam možda na klupe trebala doći i iskustva, prijedlozi odnosno sadržaji zakona nekih drugih zemalja koje nam predstavljaju uzore u demokraciji kako bismo i njih u usvajanju zakona mogli koristiti. O samom prijedlogu zakona nekoliko samo razmišljanja. Mislim da kod kandidiranja ovaj prijedlog u članku 11. … [[govornik se ne razumije.]] naprosto u praksi ne može zadovoljiti uvjete jer mi imamo najmanju općinu Civljane ako je vodič kroz hrvatsku lokalnu i regionalnu samoupravu ima točne podatke sa 137 stanovnika i mislim da će vrlo teško biti osigurati barem dva kandidata koji bi trebali osigurati po stotinu potpisa za svoju kandidaturu. Ja zbog toga predlažem barem kod ovih malih općina, recimo ispod tisuću stanovnika da se broj potrebnih potpisa osigura u postotnom iznosu od broja stanovnika, pa recimo da to bude možda 10% birača upisanih u birački spisak ukoliko općina ima manje od tisuću stanovnika. Nešto od onog što sam kanio govoriti ću preskočiti. Napomenuo bih samo još neke stvari kod biračkih spiskova koje mislim da bi malo trebalo promijeniti s obzirom da mi je baš teško vjerovati da bi svi članovi biračkog odbora morali svo vrijeme biti prisutni na biračkom mjestu. Mislim da bi tu bilo dovoljno da bude prisutna većina članova biračkog odbora. Govorim o članku 44., poglavito zato što u članku 47. govorimo o tome da birač koji je zbog teže bolesti, trajnog oštećenja ili nemoći nije u mogućnosti doći na biračko mjesto treba mu se osigurati biračko pravo i predsjednik biračkog odbora određuje najmanje dva člana biračkog odbora ili zamjenika koji će birača posjetiti u mjestu gdje se nalazi i omogućiti mu glasovanje. Prema tome, dva člana biračkog odbora već tada su odsutna sa biračkog mjesta. Ne vjerujem da bi ostali birači čekali da se oni vrate od ovog bolesnog birača pa tek tada išli, onda se nastavilo glasovanje. Dakle, ja podržavam ovaj prijedlog zakona. Možda ne bi bilo loše razmišljati i da se vidi postoji li mogućnost prijedloga zajedničkog zakona koji bi regulirao pitanje izbora načelnika, gradonačelnika i župana sa Zakonom o izboru članova predstavničkih tijela, poglavito zato jer i u ovom prijedlogu mi imamo na neki način dva dijela. Prvi dio je izbor župana i kandidiranje koji je možda 20% od cjelokupne materije a drugi dio ili 70 do 80% ovog zakona regulira same izbore, tijela za provedbu, provedbu izbora, glasovanje i rezultate, troškove, kaznene odredbe, prijelazne i završne odredbe koji se jednako odnose i na izbore izvršne vlasti i na izbore predstavničkog tijela. Evo, zbog toga, to je dakle moja sugestija da možda predlagatelj razmisli i o ovakvom pristupu poglavito zato što se izbori za nositelje izvršne vlasti i za predstavničko tijelo obavljaju isti dan treće nedjelje u mjesecu svibnju svake četvrte godine. Isti su birački odbori, sve je isto, ista su izborna povjerenstva. Mislim da bi jednoobrazno ili isto zakonodavstvo, isti zakon mogao to regulirati. Evo toliko. I naravno da ću podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Netočno je što je rekao kolega Jelkovac da je u Karlovcu sve bilo u redu, da je bilo zakonito. Dakle, zakonito potpisan ugovor između ministra Vukelića i 77. godišnje Franje Capana iz HSU-a. Da je sve bilo po zakonu onda čemu zaključenje ugovora? I nije točno, jer po osvojenim mandatima HSU pripada 2 tisuće a ovim nedozvoljenim protuzakonitim ugovorom obvezao se HDZ da će iz gradske blagajne HSU upravo za prelazak dati i osigurati 20 tisuća kuna. To stoji u ugovoru koji je ministar Vukelić potpisao i zaključio sa 77. godišnjim Franjom Capan.
Replika poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Već mi je pomalo dosta da se toliko o Karlovcu na takav način priča. Što se dogodilo nagađa se s jedne i s druge strane. Mislim da bi najpametnije rješenje bilo da se taj ugovor objavi, da ga vidi javnost. To nije tajni dokumenat, to nije nekakav trgovački ugovor gdje bi se poslovne tajne otkrivale. Ja ne znam da su druge stranke u Karlovcu na taj način potpisale ugovor sa HDZ-om ili bilo tko sa bilo kim drugim. HNS nije potpisao u svakom slučaju. Pa bilo bi dobro da to jedanput stavimo u javnosti i da vidimo što je, onda dalje ovih rasprava i nabacivanja i dobacivanja ne bi bilo. Još jedna stvar. Kolega Jelkovac je rekao da bi bilo dobro da se u istom zakonu regulira pitanje izbora čelnika i izbora predstavničkog tijela. Mi smo to upravo napravili. Sad razgovaramo o dva zakona a ne samo o jednom. U našem prijedlogu zakona to jest objedinjeno pa ako to išta znači bilo bi dobro da Vlada posluša taj prijedlog zakona, pročita ga, prihvati da se ide u drugi krug rasprave i da neka od rješenja koja su dobra u našem zakonu ugradi u svoj prijedlog. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Vladimir Jelkovac. Izvolite!
Ja ću krenuti od ovog zadnjeg što je uvaženi kolega Vuljanić rekao. Ja se slažem da postoje također sasvim neki dobri prijedlozi i rješenja i siguran sam da će Vlada ona rješenja koja su dobra također prihvatiti u svojim razmišljanjima i iskoristit ću onaj prvi dio a koji se također veže uz ispravak netočnog navodno navoda gospođe Ingrid Antičević-Marinović. Ugovor o kojem govorimo je objavljen. Njega su dnevne novine i u Karlovcu objavile i svi su to mogli vidjeti. A što se tiče onog što je gospođa Antičević govorila.
Ne gospođa Antičević. Imate repliku zastupniku Vuljaniću.
Dakle, ovo što je i gospodin Vuljanić govorio ispričavam se radi se dakle o isplatama političkim strankama. U svakom proračunu lokalne zajednice postoji stavka sredstva za rad političkih stranaka koja se isplaćuju po kriterijima koje utvrdi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave. I o ovome se radi.
Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Proljetos održani lokalni izbori, točnije politička trgovina koja je uslijedila nakon njih, pritisci na pojedine vijećnike u raznim dijelovima Lijepe naše je priča koja očito evo i jučer i danas, iz rasprave se to vidi, koja dakle još uvijek traje i ukazuje na nedostatke postojećeg zakona. Smatram da je neposredan izbor čelnih ljudi izvršne vlasti bolje rješenje od sadašnjeg u kojem birači nemaju direktnog utjecaja na izbor svojih čelnika da bi se time velikim dijelom vratilo povjerenje građana u izborni sustav i vratio njihov interes za sudjelovanjem na izborima, da sudjelovanjem na izborima aktivno kroje vlastitu sudbinu te što je i najvažnije da bi se spriječilo stranke koje su na izborima dobile manju potporu građana da uvjetuju sklapanje koalicija sa strankama koje uživaju veće povjerenje birača raznim visokim pozicijama u izvršnoj vlasti pa čak i mjestima župana, gradonačelnika ili općinskih načelnika. Da se osvrnem na neka konkretna rješenja obuhvaćena ovim prijedlozima. Reći ću nešto najprije o prijedlogu Vlade. U stavku 1., članka 4. određuje se da mandat lokalnih čelnika traje, određuje se da mandat lokalnih čelnika traje do izbora novih. Mislim da bi to trebalo precizirati da ne dođe do vakuuma u funkcioniranju jedinice tako da se propiše da mandat traje do primopredaje dužnosti novoizabranom čelniku, a koja se vrši najkasnije 8 dana nakon isteka zakonskog roka za rješavanje eventualnih prigovora na regularnost izbora. Stavak 2. članka 6. govori da se neće raspisivati prijevremeni izbori u slučaju prestanka mandata čelnika u izbornoj godini, ali se ne govori tko će u periodu do redovnih izbora vršiti njegovu dužnost. Alineja 3. članka 8. govori o prestanku mandata čelnika u slučaju zatvorske kazne duže od 6 mjeseci. Mislim da bi bilo kolika zatvorska kazna trebala biti povodom bezuvjetne smjene čelnika. Članak 11. regulira broj potpisa potpore kandidatu za čelnika. I u tome je bilo dosta riječi i u prethodnim raspravama. Mislim da bi bilo realnije kad bi se broj potpisa vezao za ukupan broj stanovnika jedinice. Na primjer za 1, 2 ili neki drugi postotak ukupnog broja stanovnika, ali u svakom slučaju ne manje od 50 potpisa u ovim malim jedinicama iako ne treba ići u krajnost s brojem potpisa kako njihovo prikupljanje ne bi postalo jedinom zaprekom da se neki eventualni nezavisni kandidat čak i sa odličnim programom ne može kandidirati jer u zadanom vremenu ne stigne skupiti dovoljan broj, broj potpisa u odnosu na stranačke čak možda i lošije kandidate iza kojih stoji cijeli stranački aparat u funkciji prikupljanja potpisa, a oni se slobodno mogu posvetiti kampanji. Na taj bi se način izbjegla poplava kandidata koji nemaju realne šanse da budu i izabrani. Članak 14. govori o osobnim podacima u prijedlogu kandidata. Vjerojatno je greškom izostavljen podatak o datumu rođenja jer mislim da je važno da građani imaju informaciju o starosti kandidata kako bi mogli procijeniti njihovu sposobnost za vođenje jedinice lokalne samouprave. Članak 20. uređuje pravo na naknadu troškova izborne promidžbe i kaže da njezinu visinu određuje Vlada, ali je isplaćuje lokalna jedinica. Pitam se je li u redu da bilo tko pa ni Vlada nekome drugome određuje koliko će nešto platiti čak i ne pitajući koliko je netko uopće platežno sposoban? Nekoliko riječi o prijedlogu Kluba HNS-a. Pred nekoliko mjeseci predstavljeno izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova ukazalo je između ostalog na nedostatan udio žena u procesima političkog odlučivanja. Opći zaključak tog izvješća je da se Zakon o ravnopravnosti spolova ne primjenjuje ni približno u zadovoljavajućoj mjeri kao i činjenica da ga se ne pridržavaju čak ni državna tijela. Smatram da stavak 3. članka 15. u predloženom obliku ne jamči dovoljno da će zaista i doći do povećanja udjela žena na listama za izbor članova predstavničkih tijela. Planiranje i osiguranje određenog postotka žena na listama trebalo bi precizirati i brojkom čime bi se ostvarila ravnomjernija zastupljenost oba spola u predstavničkim tijelima. Stoga bih stavak 3. istog tog članka promijenila da glasi: Prilikom sastavljanja liste predlagatelj je dužan voditi računa da lista kandidata sadrži najmanje 40% osoba istog spola kao i da se kandidati i kandidatkinje ravnomjerno izmjenjuju u redoslijedu na kandidacijskim listama. A iza tog članka, stavka trebalo bi dodati novi stavak 4. koji glasi: Kandidacijske liste za izbor članova predstavničkih tijela koje nisu sastavljene sukladno stavku 3. nadležno izborno tijelo, nadležno izborno povjerenstvo utvrdit će nepravovaljanima. Tako da bi daljnji članci išli redoslijedom kako jesu. Naime unatoč načelnom konsenzusu promicanje ravnopravnosti spolova je teško ostvariva kategorija koja uglavnom nije i neće biti ostvarena bez konkretnih zakonsko-pravnih odredbi kojima se ta ravnopravnost uvodi u kreiranje i provođenje politike. Prijedlog zakona ne rješava ni jednu od velikih praznina koja bi se očito preuzela iz važećeg zakona. I dalje nije regulirano financiranje izbornih kampanja. Skandali i stalno prisutna nagađanja u vezi financiranja političkih stranaka i izbornih kampanja u Hrvatskoj dovoljni su pokazatelji potrebe da se to pitanje što brže i kvalitetnije riješi. Nažalost u Hrvatskoj je i dalje jedina metoda procjene koliko je koja stranka potrošila na izborima i izvori njezina financiranja samo puko nagađanje. Upravo članak 26. Prijedloga lijepo uređuje naknadu troškova izborne promidžbe strankama koje dobiju više od 5% glasova birača iz čega se vidi i obveza poreznih obveznika da snose troškove kampanje, ali ne i obaveza stranaka odnosno nezavisnih lista da podnesu financijska izvješća o troškovima kampanje. Objavljivanje financijskih izvješća bila bi preventivna mjera i kontrolni instrument u borbi protiv političke korupcije. Objavljivanjem analiza financiranja izbornih kampanja birači bi bili bolje informirani što bi u konačnici spriječilo daljnji pad građanskog interesa za sudjelovanjem u političkim procesima i rezultiralo jačanjem povjerenja građana u cjelokupni politički sustav i demokratske procese. Zato je što hitnije potrebno usvojiti i pravila koja će regulirati financiranje izbornih kampanja usklađena sa zakonodavstvom Europske unije kao jednog od preduvjeta za puno članstvo u uniji. Dvije primjedbe čisto tehničke prirode. U samom nazivu oba prijedloga zakona posebno se naglašava gradonačelnik grada Zagreba. Mislim da je to nepotrebno s obzirom na činjenicu da je on također gradonačelnik, a postupak njegovog izbora je isti kao i kod ostalih lokalnih čelnika pa ga samim nazivom nije potrebno posebno izdvajati. U članku 48., stavku 1. HNS-ovog prijedloga kaže se, citiram: «Prije no što birač pristupi glasovanju predsjednik biračkog odbora ili od njega ovlašteni član provjerava u popisu birača je li birač koji je pristupio glasovanju upisan i tako dalje», završen citat. Potrebno je dodati da član biračkog odbora navedenu provjeru vrši uz predočenje identifikacijskog dokumenta. Navedene primjedbe odnose se samo na prvi dio, prve dijelove teksta oba zakona i dovoljno govore o tome koliko još treba poraditi na njima do Konačnog prijedloga u drugom čitanju, ali svakako podržavam ideju o neposrednom izboru lokalnih čelnika i pridružujem se svima onima koji su na isti način podržali ovakav način izbora. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Klem. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Ovdje dakako dajem potporu ovome Zakonu jer držim da je upravo Zakon o neposrednom izboru načelnika, gradonačelnika, župana potreban Hrvatskoj i da je potrebno konačno se riješiti dosadašnjeg sustava i spriječiti sve ove negativne pojave na lokalnoj razini gdje jednostavno nije moguće kontrolirati niti situaciju na terenu i upravo tu se dosadašnjim iskustvima, a imamo ih poprilično događalo da su političke stranke koje su tek prešle izborni prag dobivale mogućnost da dobiju čelnog čovjeka lokalne samouprave jer jednostavno veće političke stranke ili nezavisne liste koje su osvajale veći broj mandata nisu imale dovoljan broj mandata i nisu mogle … [[Govornik se ne razumije.]] u takvoj jednoj situaciji vlast. Imamo nebrojeno primjera gdje su političke stranke i neovisne liste, npr., od 15 vijećničkih mandata dobile 7, a 6 ili 7 lista je dobilo ostalih 8 vijećničkih mjesta. Sve te liste, takva jedna šarenolika koalicija se slagala u pravilu i išla na uštrp najjačih političkih stranaka, na uštrp birača, usudio bih se reći, jer su upravo na taj način postizbornim koaliranjem izigrali povjerenje biračkog tijela. Biračko tijelo je, pa čak ako i nije apsolutnu potporu dalo takvih listama, ipak dalo najveću potporu onima koji su dobili, uzet ću primjer, 7 od 15 vijećničkih mandata. Ovakvim jednim izbornim zakonom ćemo imati jasnu situaciju. Načelnici, gradonačelnici i župani će biti neposredno izabrani voljom građana. Dakako da trebamo sve ove eventualne negativne pojave koje bi mogle proizaći iz ovoga Zakona u drugom, a možda i trećem čitanju pretpostaviti i ugraditi u zakon. Ali ćemo imati i na terenu jake lokalne ljude, jake lidere. Ovdje se apsolutno želim, ovdje apsolutno želim naglasiti da nema bojazni da će na lokalnoj razini, bilo da se radi o županiji, gradu ili općini, da će biti nekakvi politički šerifi. Bit će jaki lokalni lideri koji će imati dovoljno snage da svoju jedinicu lokalne samouprave povuku prema napred. Imat će mogućnost da kreativno nastupaju i u predizbornoj kampanji i nakon što budu izabrani, a isto tako će imat i mogućnost da sebi formiraju jak tim u poglavarstvu, neovisno o tome iz kojih će političkih stranaka ili neovisni stručnjaci biti u tom timu. I dakako da se od načelnika, gradonačelnika ili župana očekuje i povećana odgovornost. Građani su uvijek u pravu i građani će znat nagraditi onoga čovjeka u kojega imaju povjerenje, a nagradit će ga novim reizborom, potvrdom. A ukoliko nisu zadovoljni sa njegovim političkim djelovanjem neće glasati za njega. Savršenstvo u ovom dijelu ne postoji, niti smo savršeni mi koji sjedimo u Hrvatskom saboru, niti su savršeni predsjednici Vlada, niti su savršeni ministri, pa nemojmo očekivati da i načelnici, gradonačelnici i župani budu savršeni i da im apsolutno propišemo sve na koji način se trebaju ponašati. U ovom dijelu se priklanjam i onom dijelu zastupnika koji su u članku 11. predložili i određeni broj postotka građana sa biračkim pravom. Da ne bude definirano, znači, 100 potpisa za općinskog načelnika nego da to bude izraženo u potpisima. Jer jednostavno, u postotcima, jer jednostavno teško je u malim općinama koje su često bile spomenute u jučerašnjoj raspravi, a koje broje 200-tinjak stanovnika, teško je očekivati da će se više kandidata, da će više kandidata moći dobiti 100 potpisa za svoju listu i mislim da nije u redu da ih stavljamo u isti položaj sa općinama koje broje 10-ak i više tisuća stanovnika. Ovdje naglašavam da ćemo svakako ovakvim jednim zakonom donijeti značajan iskorak u demokratizaciji hrvatske političke scene i držim da je izuzetno mudro i dobro donijeti ovakav zakon i primijeniti ga od sljedećih lokalnih izbora. I vjerujem da će svi klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru, dakako i uz one primjedbe koje će sigurno biti i od strane kluba i zastupnika HDZ-a i svih ostalih, da će te primjedbe koje imaju smisla biti ugrađene u zakon. I da će ovakav jedan zakon uistinu bit donesen u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kažemo, želimo neposredan izbor gradonačelnika, želimo personalizirati, učiniti prepoznatljivim glavnog čovjeka, motora razvitka u općinama, gradovima i županijama. I svakako da je ovaj Prijedlog pred nama o izborima župana, gradonačelnika Grada Zagreba i gradonačelnika i općinskih načelnika jedan korak u tome pravcu vrlo moderan, pregledan i nastavlja jedan kontinuitet započet još 1990. godine sve do danas. Naravno, vrlo je pohvalno što je predlagatelj, što je i izvjestitelj uvažavao i pitao mišljenja Saveza gradova i općina. Volio bih da su isti takvi koraci bili upućeni i Hrvatskoj zajednici županija koja je jedno vrlo dobro složeno tijelo, udruga koja razmatra pitanja od životne važnosti i praktične prijedloge, vrlo je korisno i od strane Zajednice hrvatskih županija imati. Ovdje jasno predlagatelj kaže koje sve stvari želi urediti, a ja bih samo ukazao na neke praktične prijedloge i primjedbe, a odnose se kako uravnotežiti odnos između gradonačelnika, lokalnog poglavarstva i predstavničkog tijela. Odnosno općinskog načelnika, ja bih kazao također i župana. Neposredan izbor gradonačelnika od strane birača može predstavljati temeljnu promjenu vlasti u državi na lokalnoj razini. I pitanje je da li mi želimo jakog gradonačelnika, jakog načelnika, jakog župana koji će biti odgovoran za razvitak ili ćemo tu njegovu jačinu uskladiti sa jačinom poglavarstva i predstavničkog tijela. Naime, to uzrokuje razdvajanje vlasti između neposredno izabranog nositelja izvršne vlasti i zakonodavne vlasti, odnosno predstavničkog tijela na lokalnoj razini pri čemu su izvršne vlasti prethodno podlijegale kontroli zakonodavne vlasti i zbog ovlasti imenovanja gradonačelnika i članova lokalnog poglavarstva. Neposredni izbor gradonačelnika prebacuje vlast koju je ranije imalo predstavničko tijelo na gradonačelnika. Razmjer promjene vlasti ovisi u velikoj mjeri o odnosima koje zakon uspostavlja između gradonačelnika, lokalnog poglavarstva i predstavničkog tijela, stoga svakako valja razmisliti o područjima pri odlučivanju o pravnim odnosima te tri institucije lokalne samouprave. U prvom redu konstituiranje lokalnog predstavničkog tijela, naime, ovlastima lokalnog poglavarstva, imenovanje administrativnih dužnosnika, pročelnika jer i tu je velika snaga gradonačelnika i načelnika koliko će on biti slobodan u tome da postave "svoje" ljude, stručne ljude, odgovorne i ugledne koju svi prepoznaju u malim sredinama, i u velikim sve više obzirom na jasnu poruku medija koji pomažu upravo da se svaka radnja u općini, gradu i županiji čini na jedan pregledan, vrlo jasan način, sa željom da se svaka lipa i kuna zna gdje se potrošila i kako se troši. Naravno razina ovlasti nadzora koja se daje predstavničkom tijelu. Što je predsjedavajući na sjednicama poglavarstva, stoga je vrlo važno konstituiranje poglavarstva i na kakav način taj odnos između gradonačelnika, poglavarstva i predstavničkog tijela napraviti. Ovlasti lokalnog poglavarstva može se realizirati zajednički od strane pojedinih članova koji utječu na ravnotežu vlasti. Ovlast gradonačelnika ovisno i o ovlasti lokalnog poglavarstva. Ako želimo da to doista bude jako poglavarstvo i to s obzirom na izvršne dužnosti koje obavljaju te dvije institucije, davanje ovlasti više gradonačelniku, odnosno više poglavarstvu i utječe na ovlasti jedne druge. Ono što je najvažnije urediti, još više preciznije koje je predlagatelj izvrsno uredio, nomotehnički, moderno koristeći i saznanja praktičnih doseza u Hrvatskoj državi ali koristeći poredbena prava, treba se riješiti te dvije ovlasti kod donošenja proračuna, najvažnijeg dokumenta koji se donosi tijekom jedne godine. Da li će gradonačelnik načelnik ili župan biti taj koji će predloženi prijedlog proračuna dostavljati predstavničkom tijelu da li će on biti taj koji će koristiti samo konzultacije članova poglavarstva ili će poglavarstvo taj proračun predlagati predstavničkom tijelu koje ga mora odobriti. Također imenovanje administrativnih dužnosnika ili pročelnika, već zgodnije čini mi se pročelnika, već se uvriježila ta Hrvatska riječ u našoj lokalnoj samoupravi i područnoj samoupravi, on se provodi putem javnog natječaja, pitanje je izbora. Da li će to učiniti sam gradonačelnik, načelnik ili župan, koristeći se savjetima neformalnih članova poglavarstva, ili će on sam odlučiti i snositi odgovornost za takvo tijelo. Ako želimo imati slabijeg gradonačelnika te se sve ovlasti mogu dati lokalnom poglavarstvu ali tada upadamo u zamku kolektiviteta. Pristalica sam jakih ljudi, sposobnih ljudi i to na temelju njihovog prethodnog rada koji će opravdati baš svoj izbor na neposredan način. Ovlasti koje se dodjeljuju pojedinom članu poglavarstva utječu na razinu vlasti i valja točno i precizno, upravo što na najbolji mogući način ovaj Prijedlog radi, ovlasti imenovanja administrativnih dužnosnika. Što su to razine ovlasti kontrola koje se daje predstavničkom tijelu. Vjerujem da je ovo jedan veliki korak unaprijed jer upravo ovaj prijedlog zakona koristio se dosadašnjim iskustvima a moramo naglasiti da naš razvoj moderne Hrvatske države tek je 15 godina. Da ne možemo stalno koristiti primjere koja su se dogodila u susjednim državama koje imaju svoju uređenu državu više od 100 godina, vjerujem da je ovo veliki korak unaprijed da doista svaki građanin može vidjeti što njegova općina, grad i županija radi i sve više ga educirati da svaku lipu i kunu vidi, gleda i zna i da može utjecati na koji način se ona može strogo namjenski trošiti. U tom pravcu u svakom slučaju korisno je istaknuti, možda bi radi otklanjanja dvojbi na neposredni izbor župana i gradonačelnika moglo bi se također precizirati više onda upadamo u zamku da taj naš Zakon broji 500 članova, da je debeo 10 cm i da od toga neće bit koristi. Ovo je moderan pristup i svaka hvala što je predlagatelj upravo ovo stavio nama na stol
Hvala. Poštovani zastupnik Vladimir Pleško, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Moram istaknuti da sam vrlo sretan i ponosan što je Vlada dr. Ive Sanadera uvrstila i proslijedila Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o direktnom izboru gradonačelnika, načelnika i župana u prvo čitanje i što će se na takav način u budućnosti kroz drugo čitanje i kroz sve primjedbe koje će se ovdje reći u ovom Visokom domu moći sastaviti jedan kvalitetan zakon koji će riješiti sve ove dvojbe koje smo imali u Hrvatskoj po pitanju izbora čelnih osoba u predstavničkim tijelima, znači čelnik osoba jedinica lokalne samouprave, znači gradonačelnika, načelnika, župana. Vidjeli smo nebrojne primjer u posljednjih nekoliko godina, u posljednjih nekoliko izbornih ciklusa, različitih kupovina kako se to danas popularno govori u Hrvatskom saboru, no međutim, ja neću reći da su to kupovine bile nego više interesno povezivanje pojedinih malih stranaka koje su sa ucjenama, sa utjecajem na veće stranke tražili da njihovi predstavnici budu načelnici ili ne daju potpore, moramo to priznati sami sebi da u mnogim sredinama su gradonačelnici, načelnici i župani bili osobe koje su imale možda negdje 5 do 6, 7% potpore u biračkom tijelu a da su na kraju obnašali te časne i odgovorne dužnosti. Stoga smatram da je bilo krajnje vrijeme da se pristupi izboru znači izmjenama, Prijedlogu zakona koji bi precizirao točan izbor gradonačelnika, načelnika i župana ali to je jedino moguće kroz direktni izbor upravo i tih dužnosnika. Ima i postoje različiti primjeri, moram podsjetiti to u svijetu gdje se načelnici, gradonačelnici i župani biraju čak na duže vremensko razdoblje jer ponekad je upitno da li neki projekti koje imaju stvarno kvalitetne osobe, kvalitetni dužnosnici mogu sprovesti kroz 4 godine, pa stvarno u Njemačkoj i u nekim drugim zapadnim zemljama imamo primjere da se biraju na period od 8 godina, možda bi i o tome morali razmišljati u jednoj od budućnosti koje nam nose u Republici Hrvatskoj. No, ono što bih htio posebno naglasiti iz ovog Prijedloga zakona ostala je jedna dvojba koja mislim da nije dotaknuta, to je pitanje zamjenika gradonačelnika, znači način izbora zamjenika gradonačelnika. DA li će ta osoba biti iz poglavarstva, iz predstavničkoga tijela, ili će ta osoba što bi po meni bilo prihvatljivije bila direktno također povezana sa samim izborom gradonačelnika, znači na zajedničkoj listi kada se biraju. O tome treba razmisliti, treba vidjeti i svjetske znači tijekove kako to u svijetu ali isto tako i vidjeti kakve su mogućnosti u Republici Hrvatskoj. Konačno, moja najveća dvojba u pogledu ovog zakona je dvojba da se načelnici, gradonačelnici, župani biraju sa 50% plus jedan glas. Znači, da se biraju u dva kruga jer možda toliko ne za župane i gradonačelnike velikih gradova, ali u svakom slučaju za gradonačelnika i načelnika jedinice lokalne samouprave koje imaju manje od deset tisuća stanovnika je i zbog financijskih i svih drugih stvari vrlo upitno biranje u dva izborna kruga. Pojasnit ću zbog čega. Zbog toga što primjerice netko u prvom izbornom krugu može dobiti 40% potpore birača u jedinici lokalne samouprave koja ima pet, šest, sedam tisuća stanovnika a bilo je u prvom krugu primjerice pet ili više kandidata. Znači, vrlo je upitno jer zna se kakav će biti ishod u drugom krugu da li onda treba ići u drugi krug, da li ta jedinica lokalne samouprave treba znači još isfinancirati 50-100 tisuća kuna financijskih sredstava za pokrivanje drugog izbornog kruga. Možda bi trebalo malo razmisliti i o tome pa ako je znači neki kandidat u prvom izbornom krugu u manjim jedinicama lokalne samouprave dobio više od 40% glasova i ako je razlika između prvog i drugog kandidata značajna, znači desetak posto da se onda ne ulazi u drugi izborni krug. Mislim da se to kroz pripremu za drugo čitanje zakona može malo razmotriti i matematičkim normama i onda na taj način vidjeti da li se na taj način mogu uštedjeti sredstva jedinicama lokalne samouprave, poglavito u manjim sredinama, znači koje imaju manji broj stanovnika. To su znači načelne dvojbe, načelna razmišljanja moja o ovom izbornom zakonu. Ali isto tako, imam i određene same primjedbe na postojeći tekst i to poglavito u članku 11. gdje se govori o znači kandidaturama nezavisnih kandidata. Smatram da postojeće rješenje koje je predloženo bi možda trebalo promijeniti na način da se za jedinice lokalne samouprave koje su manje od deset tisuća stanovnika stavi minimalno 5% birača upisanih u biračke spiskove, znači da potporu za nezavisnog kandidata potpiše najmanje 5% i da to bude do 10 tisuća stanovnika. Za sve ostale veće gradove bi mislim bilo čak i primjereno 5 tisuća potpisa za gradove koji imaju iznad 100 tisuća stanovnika jer na taj način znamo i sami da ćemo imati, pretpostavlja se, moguću poplavu kandidata isto kao što smo imali poplavu kandidata u predsjedničkim izborima gdje je bilo i daleko veći broj potpisa. Također, primjedba na članak 27. a to je u slučaju smrti kandidata koji se kandidira za načelnika, gradonačelnika i župana. Smatram da ako se dogodi takav nemili događaj da bi u roku sedam dana pred održavanje izbora trebalo pomaknuti prvi krug izbora za 14 dana. Jer primjerice, kandidat ako uzme tri dana prije samog izbora vrlo je teško objasniti širem građanstvu te jedinice lokalne samouprave da je kandidat umro i dovoljno dobro predstaviti kandidata koji bi mu bio zamjenik, tako da mislim da bi tu trebalo pronaći neku drugu formu jer smatram da 48 sati, do 48 sati pred same izbore da se odredi njegov zamjenik da to je malo previše upitno u pogledu samog izbornog dana izbora i rezultata koji bi bili nakon toga, da li bi to bila onda prava volja birača ili prema strankama ili prema nezavisnim kandidatima. I također primjedba na članak 36. a to su članovi biračkih odbora koji vjerujem da u prvom izbornom ciklusu za tri i pol godine neće biti veliki problemi ali bi mogli nastati dalje, ali u pogledu tamo gdje bi za načelnika, gradonačelnika ili župana bio izabran nezavisni kandidat jer smatram da s obzirom na postojeću formu ovog članka da u biračke odbore se imenuju samo dva člana predsjednik i zamjenik predsjednika kao nezavisni i da se kao dva člana i zamjenika člana daju iz političkih stranaka da mogući kasnije kad se izaberu direktni načelnici, gradonačelnici i župani, da kasnije oni ne bi na taj način bili u mogućnosti da daju svojeg člana za biračke odbore, tako da bi i tu možda trebalo malo pogledati mogućnosti da li kroz već ovu pripremu sada i kroz sljedeće čitanje se može uvrstiti i norma da nezavisni kandidati koji će biti načelnici, gradonačelnici i župani da u budućim ciklusima imaju pravo isto tako predložiti svoje članove biračkih odbora. U cijelosti, da zaključim, smatram da je ovo veliki napredak u Republici Hrvatskoj i smatram da će jedinice lokalne samouprave u budućnosti kroz ovakve izbore čelnih osoba tih jedinica lokalne samouprave daleko bolje funkcionirati da će građani biti zadovoljniji i da će se u mnogim stvarima spriječiti zloupotrebe i zakonskih mogućnosti i zloupotrebe različitih zakonskih propisa koji govore da bi znači načelnici, gradonačelnici i župani trebali biti u pravom smislu riječi predstavnici svih građana te jedinice lokalne samouprave i da vode brigu stvarno o najširim interesima svih građana dotične jedinice lokalne samouprave. Ovaj prijedlog zakona pozdravljam. Sa ovim primjedbama koje sam dao nadam se da će iz državnog tajništva i iz državne uprave razmotriti sve ove moje primjedbe i da ćemo u budućem prijedlogu u drugom čitanju imati konkretan dobar prijedlog zakona koji će razriješiti sve dvojbe oko izbora budućih čelnika ovih tijela. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Marijan Bekavac. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege! Konačno je od hrvatske Vlade u saborsku proceduru u prvom čitanju upućen Zakon o izboru župana, gradonačelnika Grada Zagreba, gradonačelnika i načelnika općina koji predviđa direktan izbor čelnih ljudi u lokalnoj upravi i samoupravi. Moram ovdje na početku svoje rasprave istaknuti kako je bivša koalicijska vlast u svojoj predizbornoj kampanji isticala potrebu izmjena izbornog zakonodavstva i potrebu direktnog izbora čelnika lokalne uprave i samouprave te se žestoko zalagala za ovaj koncept izbornog zakonodavstva, no međutim prošao je cijeli mandat praćen upornim inzistiranjem kako građana tako i medija. Međutim, Izborni zakon nije promijenjen. Tako evo danas nova hrvatska Vlada ispunjava uz svoja i obećanja bivše vlasti na zadovoljstvo naših građana. To je još jedan primjer kako ova Vlada osjeća puls javnosti i na ovaj način čini jedan značajan iskorak ka daljnjoj demokratizaciji našeg društva jer doista nema boljeg od ovog zakonskog rješenja kad građani svojom voljom i direktno svojim glasom biraju čelnike u svojim sredinama. Važeči zakon koji predviđa da predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave bira župane, gradonačelnike, načelnike svakako je lošije rješenje jer su čelnici u lokalnim upravama i samoupravama birani u stranačkim kuhinjama i raznim zakulisnim igrama. Takav način izbor čelnih ljudi u lokalnim sredinama doveo je do situacije da u jako puno jedinica lokalne samouprave načelnici ili gradonačelnici, pa i župani uz pomoć proračuna tih jedinica lokalne samouprave postaju lokalni moćnici koje je tako teško kontrolirati jer novcem mogu kupiti sve i svakoga. Takvo ponašanje birači uočavaju i prepoznaju ali nažalost ne mogu ništa učiniti. Ovim izbornim zakonom i ovakvim izbornim sustavom svaki je čelnik lokalne samouprave koji se odnarodi bit će zasigurno kažnjen na sljedećim izborima jer mu birači neće ukazati povjerenje. To je najbolja strana ovog zakona. Ja to pozdravljam, a nadam se da to pozdravljaju i naši građani. Siguran sam da će i odaziv birača na lokalne izbore biti značajno povećan nakon izmjene zakona pa će i nove lokalne vlasti i čelni ljudi imati i veći legitimitet. Građani obično uoči izbora kažu da ionako ne mogu ništa promijeniti. No ovim Zakonom će doista moći direktnije sudjelovati u izborima i neposredno birati čelnike u svojim sredinama. Ovakav izborni model svakako doprinosi političkoj stabilnosti predstavničkog tijela, a time i učinkovitosti izvršnog tijela. A sve u cilju da nam se ne događa učestalo ponavljanje izbora u pojedinim sredinama koje uz nestabilnost lokalnih vlasti producira i dodatne troškove lokalnim proračunima koji bi se zasigurno mogli korisnije utrošiti. Svakako da će se nakon usvajanja ovog Zakona na kvalitetan način urediti i ostali zakoni koji zadiru u ovu materiju. Poglavito Zakon o lokalnoj upravi i samoupravi te da će na, te da će se na primjeren način riješiti odnos između predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave i direktno izabranog čelnika iste te da će se precizirati takvi odnosi jer po mom mišljenju treba spriječiti bilo kakva devijantna ponašanja koja bi mogla uslijediti. Stoga moj apel zakonodavcu da se zakoni koje je potrebno donijeti nakon ovoga zakona kvalitetno i pažljivo pripreme. I na kraju moja puna potpora i još jednom pohvala Vladi Republike Hrvatske na ovakvom Prijedlogu zakona. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Čudi me da gospodin zastupnik ne zna da već dugo u Hrvatskoj ne postoje jedinice lokalne samouprave i uprave. Prema tome ispravljam konstataciju da u Hrvatskoj će u jedinicama i lokalne samouprave i uprave biti nešto bolje [[Upadice se ne razumiju.]]
Replike, poštovani zastupnik Šime Lučin.
Konstatacija da ovaj Zakon donosi veliki napredak i nešto bolje mislim da stoji i ne stoji. Činjenica je da je on izraz političke volje. Međutim ima jedan osnovni problem kojega kolega ovaj nije spomenuo spominjajući bivšu vlast i tako dalje. A to je da je pitanje obzirom da će ovaj Zakon uči kao presedan u Hrvatskom saboru, da njegova primjena će biti tek za 4 godine. Pitanje je u kojem obliku i kako će se on primjenjivati. I stoga ja mislim da bi bilo dobro da ovaj Zakon se napravio i ono što je predviđeno da se u narednih par mjeseci on može organizirati i reorganizirati jer upravo i zbog onoga o čemu ste i sami govorili a to je o nestabilnosti lokalne vlasti. Nas vjerojatno sad za koji mjesec će svaki mjesec očekivati bar neki izbori u jedinicama lokalne samouprave. Prema tome bilo bi možda bolje da on odmah funkcionira a ne tek za 4 godine.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Lučin mislim da je ova nova hrvatska Vlada uz rješavanje jako puno problema od vraćanja duga umirovljenicima i smanjenja odnosa uvoza-izvoza i puno drugih stvari koje je napravila i ovo je jedna kisela jabuka koju je morala zagristi s time da osim izmjene ovog Zakona treba izmjeniti još jako puno zakona koji zadiru u ovu problematiku kako bi taj sustav mogao na kraju funkcionirati zadovoljavajuće. I mislim da je ovo jednom trebalo, ovaj iskorak učiniti i još jedanput pozdravljam ovaj iskorak hrvatske Vlade.
Poštovani zastupnik Tomislav Tomić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege! Ja se isto priključujem mišljenju kolega koji podržavaju ovaj Zakon, ali isto tako i podržavam jučerašnju izjavu državnog tajnika da je naša lokalna i regionalna samouprava od 1993. pa do danas pa i ubuduće mislim da je iz izbora u izbore sve bolja bez obzira na nemilosti koje nam se događaju nakon svih provedenih izbora. I upravo radi toga mislim da je pravo vrijeme da se ovakav zakon donese, a isto tako ja pozdravljam primjenu ovog Zakona od 2009. godine kako bi imali vremena zaista kroz sve ostale zakone regulirati znači odnose između nositelja izvršne vlasti, izvršne vlasti i predstavničkog tijela u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Mislim da na ovaj način će izbor nositelja izvršne vlasti osigurati kontinuitet u radu jedinica lokalne i regionalne samouprave, a odnosno da kažem normalnom funkcioniranju jer sada predstavničko tijelo se raspušta mjesec dana prije izbora prije treće nedjelje u svibnju mjesecu, a nakon toga ako imamo problema, ako nemamo apsolutnu pobjedu pojedine političke opcije ide se u kojekakve političke pregovore i to može odagnati cijelu tu proceduru i formiranja predstavničkog tijela, a isto tako i formiranje izvršne vlasti i čelnika izvršne vlasti pa do rujna a možda i ponovljene izbore što sigurno otežava rad i jedan kontinuitet rada u jedinici lokalne samouprave. Proračun se donosi za iduću godinu do 15. svibnja. Prva 3 mjeseca su uvijek pogotovo u jedinicama lokalne samouprave sa manje broja stanovnika znači 3 do 10 tisuća ljudi. Otežano je punjenje i tek one svoje razvojne programe mogu ostvarivati početkom proljeća dolaze izbori. Dolazi taj na neki način šok i zato smatram da kontinuitet rada izborom čelnog čovjeka znači nositelja izvršne vlasti nema razloga ono što, kad se izabere da li u jednom, da li u dva kruga mislim da može bar podržavati te projekte, a isto tako obaviti nadzor nad radom upravnih odjela u općinama, gradovima i županijama. Isto tako smatram da ovaj Zakon pojačava volju birača jer dosadašnja praksa da politička stranka ide sa svojim programom međutim u pravilu stranke su stavljali za nositelje lista čelne ljude ubuduće. Međutim bilo je svega i svačega. Bilo je i prevare i na neki način mislim da ćemo ovim načinom ponukati birače da masovnije izađu na izbore da, jer sigurno će imati čelnog čovjeka, a čelni čovjek pogotovo opet se vraćam na jedinice, manje jedinice lokalne samouprave sigurno da povuče birače i da će taj zakon doprinijeti boljem funkcioniranju jedinica lokalne samouprave. I u situaciji da se ide dva puta na izbore za čelnog čovjeka mislim da su ti troškovi kudikamo manji nego indirektni troškovi ili direktni troškovi koji nastaju jednostavno nefunkcioniranjem, pravim nefunkcioniranjem lokalne jedinice. Taj izabrani nositelj sigurno da će imati utjecaja i u predstavničkom tijelu. Znači ipak će se definirati da predstavnik i nositelj izvršne vijesti, predstavnik jedne političke opcije koji je pobijedio da li u jednom, da li u dva kruga ipak na neki način smiriva tenzije u predstavničkom tijelu odnosno među izabranim vijećnicima jer tu slušam jučer i danas da i sa 45 i sa 48% glasova se ne može formirati jedinica lokalne samouprave odnosno izvršna vlast međutim vjerujte mi da ima primjera i kada osvojite 53% mandata da isto tako možete doći u pat poziciju i da radi nekih uskih interesa, sitnih interesa ne možete formirati izvršnu vlast i čelnog čovjeka. Kažem možete dobiti 8 mandata od 15 međutim i Zakonom o nacionalnim manjinama dolazite u pat situaciji i isto tako izazivamo probleme. Mislim da se ovim načinom upravo onemogućuje takav način i da na neki način kažem i smiriva predstavničko tijelo i otvara mogućnosti da jedinica lokalne samouprave kudikamo brže funkcionira i kažem osigurava da pogotovo tamo, u jedinici lokalne samouprave gdje se ne primjenjuje, gdje se mijenja politička opcija u tom tajmingu, u tom vremenu do izbora nove izvršne vlasti, mislim da stara vlast ipak u većini slučajeva napravi i neki loši potez pa onda nove vođe, nove predstavnike te jedinice lokalne samouprave čeka i rješavanje tih problema. Mislim da imamo vremena i sigurno da i predlagatelj razmišlja da se u idućem vremenu, znači 4 godine su pred nama. Činjenica je i da su pred nama za 2 godine parlamentarni izbori, znači 2007. Možemo to kroz sve zakonske odrednice o izboru članova predstavničkih tijela, o Zakonu o lokalnoj samoupravi urediti i mislim da je ovaj Zakon u pravo vrijeme donesen i da taj Zakon treba i biti primjenjivan od 2009. godine. I onda idemo, kao što neki kažu, ajmo ga primjenjivati parcijalno, bit će izbora, itd., međutim onda se sudaramo, onda žurimo, moramo sve zakone donositi, mislim da to nije dobro. Idemo, ja vjerujem u jedan pozitivan eksperiment, u poboljšanje demokracije dole na lokalu. Idemo svi zajedno od 2009. godine. U svakom slučaju podržavam Prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo, poštovani državni tajniče. Kazat ću što mislim da je najbitnije vezano za ova dva zakonska prijedloga. Prvo mislim da se ovdje moramo pridržavati narodne izreke "ako ideš u nepoznato koračaj malim koracima", da nam se ne dogodi ono što nam se do sad događalo. Uzmimo samo pitanje pretvorbe i privatizacije. Isto smo srljali kao guske u maglu. Naime, što oba dva ova zakonska prijedloga, odnosno projekta ukazuju? Ukazuju na to da se dobra ideja koja ima i vani može upropastiti. Baš upropastiti ako je ovako nestručno, sirovo obrađena, nije isimulirana i nije dala analizu i pokazatelje kako i na koji način će to ići. Evo, to je jedan od temeljnih dokaza i sad ta dobra ideja za što postoji velika potpora u javnosti. Znači, da se neposredno bira načelnik, gradonačelnik, župan. Ako ne daj Bože da se ova dva zakona sad konačni postupak i da su donešena. Onda bi još nastupio veći darmar jer što bi proizašlo, odnosno proisteklo iz svega toga. Sigurno je samo da bi nam izbori bili skuplji. To je jedino sigurno, da bi nam izbori bili skuplji jer predviđaju dva kruga, pogotovo za gradonačelnika, načelnika i župana, a ništa nismo uredili. U ovaj projekt treba ići osmišljeno sa paketom. Sa paketom hoće li on biti na jednom mjestu ili će biti dva zakona, ali moramo biti svjesni da moramo unaprijed znati kakav će biti odnos između neposredno izabrane osobe i predstavničkoga tijela. Prema tome, moramo mijenjati znači i Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi. Moramo mijenjati Zakon o Gradu Zagrebu i znatan broj zakona. Mi ovim samo načinjemo problem, a kad smo već kod te ideje mi pitamo otvoreno sve, zašto ne bi predsjednika Vlade birali neposredno? Zašto ne bi njegovoga zamjenika birali neposredno? Zašto ne idemo, gospodine Lučin, na to da ministri u Vladi ne mogu biti ministri ukoliko nisu prošli, izabrani su za zastupnike? Kao što ima, recimo, Velika Britanija. Zašto čak ne bi mogli, recimo, i predsjednika Sabora birati neposredno zbog činjenice što predsjednik Sabora u određenim trenutcima prema Ustavu zamjenjuje Predsjednika države. Prema tome, sve to stoji, znači, birat ćemo načelnika općine. Vlada, u Vladu može ući netko tko nije izabran za zastupnika. Znači, nema nikakvog legitimiteta da je ipak on bio bar na listi stranačkoj, da je dobio tu potporu, a može se ući, a mi sad govorimo samo o činjenici. Znamo koje su ovlasti Vlade u odnosu, recimo, na ovlasti načelnika. S tim da ovdje moram biti isto precizan. Da vjerojatno mnogi gradonačelnici i načelnici u sadašnjem, po sadašnjem načinu u sadašnjoj praksi imaju veće ovlasti i ponašaju se većim šerifom nego kad bude donesen ovaj Zakon i kad mu se kaže koje će imati ovlasti. Budite to sigurni. Imate primjera koliko hoćete u Hrvatskoj i sad se pitam, ako se ne urede odnosi, totalno se ne urede odnosi, tko će uopće pristati da ide u neposredne izbore? Tko će pristati, ozbiljan čovjek, stručan čovjek, odgovoran čovjek? Hoće li on uopće htjeti pristati da ide na neposredne izbore ako ne zna koji su odnosi njega i predstavničkoga tijela? Znači, mnoge stvari ovdje uopće nisu razriješene i mi sad dobru ideju razbijamo do kraja. Recimo, uzmimo primjer Grada Zagreba iako gospodin Bandić ima i dobrih poteza, tako da ne mislim da on ima samo loše poteze, da li će recimo biti predviđena mogućnost da će gradonačelnik moći biti i skupina trgovačkih društava. Da li će biti recimo zakonom predviđena mogućnost tzv., sukoba interesa. Sigurno je moralni sukob interesa da recimo gradski zastupnik bude u isto vrijeme član stručnih komisija, povjerenstava koja imenuje gradsko poglavarstvo. Znači, kakav je tu odnos predstavničke i izvršne vlasti. Je li taj isti zastupnik može biti i predsjednik recimo povjerenstva za nabavke u nekom trgovačkom društvu. Znači, moramo osmisliti projekt do kraja. Mislim da to više nije političko pitanje jer su prošli ovi izbori. Sad se tu možemo dogovoriti, postoji taj uvjetno kazano opći konsenzus da se ide na neposredni dio s tim da mi kažemo da ide i predsjednik Vlade i ovi drugi. Možemo raspraviti, napraviti te zakone i omogućiti pilot projekt. Kako je moguće omogućiti pilot projekt? Moguće je vrlo jednostavno, da bi se odredbe ovih novih zakona odnosile na izbore izvanredne koji će se dogoditi u općinama ili gradovima. Znači, za njih bi bio na snazi model koji bi propisali ovim zakonom, a za one koji jesu izabrani po starom modelu, znači, na sada važećem zakonu, važećim zakonima, za njih bi se primjenjivao taj model do završetka njihovog mandata. I onda bi znali točno, onda bi znali točno i utvrditi i uz ovo simuliranja jer imali bi praktično simulaciju što i kako tu treba napraviti, koje mjere poduzeti da bi, da opet ne bi išli u nešto, a nismo ga do kraja osmislili. Ako samo iščitavate ove zakonske prijedloge, pogotovo recimo prijedlog Vlade. Recimo, u članku 9. stavak 2., 3. govori se da nitko neće biti kažnjen ukoliko ne ispuni svoju građansku obvezu. Znači, ne glasuje. A onda imate dalje varijantu, znamo da je Ustavom predviđeno da je glasovanje zajamčena tajnost i sve ostalo. Imate da će svaki glasački listić biti označen serijskim brojem. Serijskim brojem će biti označen glasački listić. Znam šta su mislili, mislili su spriječiti onu mogućnost da se ubacuju u kutije glasački listići. I sad, šta će se dogoditi? Dođete na glasovanje, na svoje biračko mjesto, provjere vaš identitet i zapišu da su vam dali listići 10 tisuća 101. I kako je sad tajno glasovanje kad će oni znati za koga ste vi glasovali? Evo, kakvo je sad to tajno glasovanje? Kakvo je to tajno glasovanje? Da. Nisu znali za koga. Pa ako hoćemo, ajmo osmisliti, to vam kažem samo, ima takvih primjera koliko hoćete. Recimo, imate primjer da je dovoljno 100 potpisa za načelnika. Treba više potpisa. Znamo i situaciju da smo prema sadašnjem izbornom zakonodavstvu za Parlament može se ići sa neovisnom listom sa 500 potpisa, a imali smo slučajeva da su ti koji su išli sa neovisnom listom 500 potpisa na parlamentarnim izborima 2003. godine dobili 200, 300 potpisa. Nisu tih, znači tih 500 ljudi koji su mu dali potporu u međuvremenu su odustali. Što napraviti u varijanti kada ide se u neposredne izbore, recimo za župana, uzmimo taj primjer, on obeća ovo i ono, kada dođe na vlast radi sasvim suprotno. Prema tome, puno je tu situacija, e sada tko će ga smijeniti, hoćemo ići na referendum. Hoćemo li ići na referendum, hoćemo li predvidjeti mogućnosti u okviru Zakona kada će predstavničko tijelo njega moći smijeniti, to ništa nismo napravili. Ne bih vam htio dalje simulirati sve stvari, mislim da bi bilo pametno da se nakon svega ovoga sastanemo svi predstavnici stranaka, da razradimo stručan model gdje će svi sudjelovati tako da idemo u nešto ne na način kako smo do sada išli, nego točno da znamo što nas očekuje i pilot projekt napraviti vezano sa izborima koji će se vjerojatno događati u općinama i gradovima koji bi išli po tome modelu, a za stare, za izbore koji su protekli normalno do kraja mandata bi postupali prema zakonima i odnosima prema kojima su … Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Sigurno je netočan navod da su ovi prijedlozi nestručni, sirovo obrađena materija. Naime, oba prijedloga su sasvim dobra podloga za prvo čitanje, međutim gospodin KOvačević od ranog jutra i na Radio Zagrebu pljuje po Vladi, Saboru i saborskim odborima a postolje od pljuvačke ima malu nosivost.
Replika poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče. Mislim da je interpretacija predloženog zakona od strane kolege Kovačevića apsolutno kriva, a ja sam također uočio da i drugi kolege iz HSP-a govore samo o cijeni izbora, kada je riječ o neposrednom izboru gradonačelnika i načelnika. Ja bih rekao sljedeće, da demokracija košta, da nju treba platiti, ako je to danas jedan standard koji želimo mi u Saboru, koji žele naši građani, a mi trebamo izglasati kao potvrdu njihove volje onda to svakako trebamo i platiti. S druge strane upada u pogrešku da predlaže čak da se neposredno bira predsjednik Vlade i predsjednik Hrvatskog sabora što bi još na neki način multipliciralo troškove o kojima je on govorio, gdje je na neki način rezerviran bio u svom izlaganju. Hvala lijepo.
Druga replika poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Slažem se sa gospodinom KOvačevićem, da bi bilo bolje da smo o ovoj problematici razgovarali u paketu zapravo da dobijemo pregled cjelokupne slike da tako kažem dakle da ne ostanemo samo na političkoj deklaraciji što jeste ovaj Zakon. Ali me čudi da karikirajući situaciju kada je gospodin Kovačević navodio sve što bi trebalo birati nepotrebno, da je izostavio ono zapravo što ima najviše logike da se bira neposredno a to su zastupnici u ovom Saboru. Mislim da bi najprije o tome trebali razgovarati, da u ovom Saboru sjede ljudi koji su dobili glas poznatih ljudi, poznate izborne jedinice a ne da ulaze isključivo preko stranačkih lista.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Uvažena gospoda očito nisu slušali, ja sam nastojao stručno prikazati i simulirati kako i na koji način do kraja osmisliti projekt da sve moguće zapreke koje će se pojaviti da ih unaprijed spriječimo. Naravno mi smo spremni, mi ćemo dati Prijedlog zakona o političkim strankama, mi imamo sve osmišljeno za razliku od svih vas ovdje. Hvala lijepo.
Treća replika poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Ja bih doista bio sretan da je sve to tako stručno i teorijski ali na žalost doista ovo nije samo političko pitanje nego teorijsko pitanje kolega KOvačević, trebalo bi malo više ozbiljnosti kada se o ovakvim stvarima govori. Neistovjetnost, neharmonija koja postoji u mogućnosti biranja između nacionalne razine i lokalne razine je poznata teorijski mnogo puta objašnjena i nije dobro da ovako relativizirate do demagogije što bi se sve moglo birati na neposredan način. Nije dobro miješati rodove to je u logici … [[Govornik govori latinski, ne razumije se.]] nije dobro, nije dopušteno, bilo bi doista korektnije što je kolega Lučin rekao da ste krenuli od onoga mi tu stvaramo pretpostavke za donošenje Zakona … a ne zapravo ovako se šaliti i rugati u javnosti što bi se sve moglo birati neposredno. I predsjednik kućnog savjeta također podliježe toj.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Ako smo kod neozbiljnosti uvaženi kolega Kramarić i jučer i danas cijeli dan dobacuje u sabornici toliko o ozbiljnosti, meni je žao što on nije uopće pročitao sve materijale što nije osmislio. Ajde provedite anketu, pa ćete vidjeti hoće li građani biti da se neposredno bira predsjednik Vlade. Ajmo tako osluškivati i osmišljavati. Nemojte paušalno govoriti kao nekakav teoretičar a znate samo kako ste na izborima prošli, prema tome, budite svjesni situacije u kojoj se nalazite, istina vama bi ovaj Zakon odgovarao jer bi čak mogli postati potpredsjednik Sabora. Hvala.
Hvala. U ime predlagatelja Zakona poštovani zastupnik Dragutin Lesar izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dozvolite kratki osvrt na ono što je na temu ovih dva zakona bilo rečeno sinoć i danas tokom rasprave. Da li prijedlozi, jer se radi o dva prijedloga slična, ali ipak i različita pristupa neposrednim izborima čelnih ljudi u općinama, gradovima i županijama, imaju bilo kakve veze s političkom trgovinom ili političkom korupcijom. Da li ovaj prijedlog je na tragu antikorupcijskih mjera i brana, protiv onoga čega sve ovih dana i mjeseci imamo u Hrvatskoj. U čemu vode sporovi svađe, na temelju na čemu padaju izabrana predstavnička tijela, u čemu se međusobno tri dana u ovoj sabornici optužujemo. O kupovini mandata, zašto se mandati kupuju, što je predmet trgovine, kupoprodajnih ugovora, tajno ili javno objavljenih. Tko će biti župan, tko će biti gradonačelnik, tko će biti načelnik, tko će biti njihovi zamjenici tko će sjediti u poglavarstvu. To je predmet političke korupcije 3 mjeseca u Hrvatskoj. Neposredni izbori predmet te trgovine u potpunosti anuliraju jer kupovinu mandata kandidati mogu ostvariti samo kod biračkog tijela i nikog poslije toga. A onda se iza toga konstituira predstavničko tijelo na kojem se bira predsjednik županijske skupštine i dva njegova zamjenika, da li će se to trgovati i kupovati. Možda za gablec ili kavu u kafiću. I to je sve, i to je onda konstituiranje predstavničkog tijela jer su birači kupili ili prodali glavno mjesto, i da li mandat tako izabranom čovjeku da formira svoj ured. To je bila ideja kada smo po četvrti put predložili i progovorili neposredne izbore jer nije po prvi put da nakon lokalnih izbora je Hrvatska puna afera, sumnji, dokazivanja, i osporavanja načina konstituiranja lokalne vlasti i regionalne vlasti. I zato me ne čudi da toliko sumnje i osporavanja ovog modela ovdje ova dva dana iskazuju upravo oni koji su ovih dana i mjeseci sudjeluju na prostoru trgovanja, i prodavanja i kupovanja. To razumijem. Ali da će sa toliko hrabrosti tvrditi da to građani ne prihvaćaju i da to može izazvati konfuziju to stvarno nisam očekivao. Pa prema tome, ako razgovaramo otvoreno i pošteno onda je to elemenat cijene koju moramo očito dati da bi spriječili da politička elita kroz političku korupciju mijenja odluku birača i dajmo tu ovlast birača i biračkog tijela u Republici Hrvatskoj. Drugi momenat također pet puta spomenut. Mali odaziva birača na lokalne izbore i to konstatiramo, svaki put iznova to ponavljamo i na tome stajemo. A zašto je manji odaziv birača na lokalne izbore nego na parlamentarne ili predsjedničke? Zato što je izborni model takav da birači ne razumiju koga će zapravo izabrati, zato što su ovlasti lokalne samouprave za građane još uvijek nedovoljno jasne, otvorene i toliko široke da bi ih oni doživljavali kao nešto što će određivati uvjete lokalnog života, zato što novac kojim lokalna samouprava raspolaže još uvijek nije toliki da bi građani shvatili da biraju ljude koji će odlučivati o cijeni dječjeg vrtića, o visini komunalne naknade, o troškovima odvoza smeća, o deponijama otpada, o uličnoj rasvjeti, uređenju ulica, cesta u naselju, trgova, škola, ambulanata. A kada to pretvorimo upravo u te nadležnosti i kada građani Republike Hrvatske shvate da na lokalnim izborima biraju ljude koji će odlučivati o svemu onome kad čovjek izađe iz svog dvorišta ili stana što ga okružuje da je to to, o tome govorim onda će vjerojatno odaziv biti veći. A kada im damo još šansu da biraju čelnog čovjeka tko će to raditi onda će imati izuzetno veći interes u tome da u većem broju odlaze na izbore jer prestaje nadmetanje isključivo političkih stranaka i postaje predmet nadmetanja osoba, kvaliteta, osobnosti, upornosti, vjerovanja ili nepovjerenja prema nekim od kandidata. Ja se slažem da svi veliki potezi započinju malim koracima, prvim malim korakom ali Hrvatski sabor u ovoj ideji ne raspravlja po prvi puta. Po prvi puta je ideja neposrednih izbora u parlamentu dana 2001. godine, odbijena glasovanjem većine. Drugi puta 2003. godine. Prošao model kroz prvo čitanje, nikada došao na red za drugo čitanje. 2004. nije prošao ni prvo čitanje. I sada po prvi put 2005. imamo situaciju da prijedlog za neposredne izbore čelnika nudi svojim načinom Vlada Republike Hrvatske i Klub Hrvatske narodne stranke. Dakle, četvrti put raspravljamo, ne prvi put. I ne možemo reći da nakon četiri rasprave moramo voditi računa o malim koracima, jer u protivnom to znači da nam treba četrdeset rasprava i četrdeset mandata da nešto napravimo. Kratki osvrt na problem primjene zakona. Vlada u svojem članku 65. predviđa, citiram "da zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama a primjenjuje se na predstojećim redovnim izborima." Ja moram priznati kada smo pisali svoja dva zakona da su nam prijelazne i završne odredbe bile najteži dio zakona i najviše konzultacija smo na taj dio morali izvršiti da bi ponudili kakvo takvo zadovoljavajuće rješenje a da nam ne padne na Ustavnom sudu. Naime, ne može zakon stupati na snagu danas a primjenjivati se onda. Kolega Josipović je već nekoliko puta na to upozoravao i amandmane na takve zakone davao i svi su bili redom prihvaćeni jer pitanje stupanja na snagu i primjene zakona je jedan te isti trenutak. Drugo, zakon mora stupiti na snagu u jasno određenom trenutku, danu i vremenu, ne na predstojećim izborima. Treće, ne može na predstojećim izborima stupiti na snagu, to je treća nedjelja svibnja mjeseca, jer se u protivnom ne može voditi kandidacijski postupak po slovima ovog zakona i on mora stupiti na snagu ne na dan izbora nego davno prije a to je 1.1.2009. Jer, u godini u kojoj su redovni izbori nema izvanrednih lokalnih izbora, tako u zakonu piše, a da bi izbore raspisali, kampanju proveli po ovom zakonu to je 1.1.2009. I na kraju, što građani misle o ideju neposrednih izbora. Po našim anketama koje smo radili na uzroku 45 tisuća građana 2003. godine 94% ljudi je podržalo a ono što su radile agencije i mediji i zadnji objavljeni podatak bio je taj da je 83% ispitanika podržalo model neposrednog biranja gradonačelnika, župana i načelnika općina. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Leko.
Po mojem sudu kolega Lesar sasvim netočno tvrdi da je ovo antikorupcijski prijedlog zakona. Zašto? Nije to točno ni načelno ni u konkretnim zakonima. Svima je nama poznato da je lakše korumpirati i u pravilu se korumpira jedna osoba a ne tijelo, ne 16 osoba. Drugo, demokratski dosezi čitaju se kod smjenjivosti vlasti i kontroli vlasti. Nijedan zakon nije riješio cjelovito kontrolu i smjenjivost vlasti o ovako neposredno izabranim. I treće što sam htio reći netočno je jer nijedan sustav sam po sebi niti je dobar niti loš. On može poslužiti i u dobre i u loše svrhe. Ovako kako je predložen zakon da nije predvidio kontrolu predstavničkog tijela, dakle onog koji predstavlja građane izvršne vlasti nije antikorupcijski nego je zapravo omogućavanje da se oni koji su se obogatili lakše nametnu pojedincu. Hvala lijepa.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče! Ovu pravnu alementaciju uvaženog kolege Lesara bolje je ne ispravljati jer mora abecedu naučiti. Samo bih ispravio ovaj dio da je zakon bio pa da po ovome načelu bi trebao biti 40 puta raspravljeno u Saboru. Ne, napravite dobar prijedlog zakona pa će biti dovoljna jedna rasprava. Hvala.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, dame i gospodo! Evo, dopustite da se i ja ukratko osvrnem na donošenje ovog zakona koji bi trebao donijeti novosti u naš izborni sustav na lokalnoj i regionalnoj razini. Na početku mogu reći da podržavam dakle ovu inicijativu o neposrednom izboru čelnika županija, gradova i općina. Mogu reći da je eto moja stranka Međimurski demokratski savez i u svoj stranački program i ugradila inicijativu za usvajanjem ovakvog programa upravo s ciljem dakle da građani mogu što jače utjecati na ono što im se dešava u mjestima u kojima žive, tj. u krajnjem slučaju da butu sigurni da glas ako su dali za jednu opciju da neće završiti u nekoj suprotnoj opciji. Dobro je što oba dva zakona, dakle jedan zakon koji predlaže Vlada i ovaj drugi zakon koji predlaže Klub HNS-a PGS-a idu i u drugo čitanje. Nažalost, to nije bilo slučaj jučer kada smo imali prijedloge Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi gdje je Vlada išla sa svojim konačnim prijedlogom zakona. Mislimo da je i on trebao ići u prvo čitanje, dakle da smo mogli jedan cjeloviti paket donijeti koji bi riješio cjelokupnu ovu problematiku. No, ovo pitanje od neposrednih izbora itekako je dakle rekli smo osjetljivo pitanje. Dobro će doći dakle da sadržava u dva ili možda čak i u tri čitanja jer ima mjesta dovoljno i ono otvara mnogo osjetljivih pitanja. Ono što bismo htjeli naročito upozoriti i za što mislimo da bi se svakako trebalo riješiti u ovim ili u ovom zakonu a to je da se postigne uravnotežen odnos između gradonačelnika, poglavarstva i predstavničkog tijela. Za to su potrebne jasne zakonske odredbe kojima se definiraju uloge i odnosu različitih institucija lokalne samouprave. Dakle gradonačelnika poglavarstva i predstavničkog tijela vijeća ili skupštine. Također treba jasno istaći da neposredan izbor čelnika ne znači i njihove neograničene ovlasti te je potrebno osigurati kontrolne mehanizme, pravila opoziva i raspisivanja novih izbora. Dakle kad bi zadovoljili ova tri uvjeta onda bismo mogli reći da smo napravili kvalitetan zakon jer ti kontrolni mehanizmi moraju biti itekako bitni. Kako su ova dva zakona odgovorila na ova pitanja? Riječ je zapravo o dva različita koncepta. Po meni kvalitetniji je prijedlog dakle koji je predložio Klub HNS-a PGS-a jer on raspravlja i pruža mogućnost opoziva dok prijedlog Vlade zapravo to pitanje ne otvara ili ga otvara na jedan nejasan način. Dakle radi se o dva koncepta. Neke zemlje naime dopuštaju izbore temeljem opoziva kako bi se smijenio neposredni izabrani nositelj izvršne vlasti. Druge opet zemlje nemaju odredbe o izborima temeljem opoziva pa neposredno izabrani nositelj izvršne vlasti ostaje na dužnosti do isteka mandata. To je otprilike, u tom smjeru ide prijedlog Vlade. Dakle do isteka mandata ili do prijevremenog prestanka mandata prema zakonu. Npr. smrću ili kazne zatvora radi presude zbog počinjenja kaznenog dijela. U zemljama u kojima nema odredbe za izbor temeljem opoziva to se obično opravdava time što mogućnost opoziva može stvoriti političku nestabilnost, ometati razvoj i provedbu politike i rezultirati kratkoročnim umjesto dugoročnim planiranjem. S druge strane ukoliko postoji opredjeljenost za opoziv tada se odredba o opozivu mora pažljivo pripremiti kako bi se počivala načela izbornog sustava koji je gradonačelnik postavio na dužnost. Ja sam za dakle za ovu opciju da se predvidi dakle i mogućnost opoziva gradonačelnika, načelnika, župana ukoliko on dovoljno ili nekvalitetno obavlja svoju, svoju dužnost. To znači da ako je gradonačelnik izabran prema sustavu koji zahtijeva da gradonačelnik dobije apsolutnu većinu glasova tada taj gradonačelnik ne može biti smijenjen relativnom većinom glasova na izborima zbog opoziva. Dakle mora biti smijenjen i može biti smijenjen samo poštivajući isti izborni sustav. Neke zemlje imaju to riješene, riješeno na ovakav način. Prvo, sam postupak. Osnovni uvjet je da osnove za opoziv moraju se jasno odrediti u samom zakonu. U zakonu koji nam je predložila Vlada to nije jasno određeno. U članku 8. u stavku 1. piše: «Danom donošenja Odluke o razrješenju nakon podnijetog zahtjeva za razrješenje ili podnijete ostavke.» Dakle mandat župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnike, općinskog načelnika prestaje prije isteka redovnog četverogodišnjeg trajanja. Dakle u sljedećim slučajevima to je ono što sam pročitao. Nigdje se zakonu dalje ne definira tko donosi odluku o razrješenju? Ili tko donosi zahtjev za razrješenje? Dakle sama ta, sam taj stavak je nedefiniran i ne daje nam mogućnost zapravo. Ispada da sam gradonačelnik mora dati zahtjev za razrješenje. Dakle neke države imaju sustav da se takav postupak može pokrenuti samo peticijom registriranih birača podržanom potpisima najmanje 33,33% registriranih birača. Razlozi za opoziv moraju se jasno navesti u peticiji. Ustavni sud mora razmotriti peticiju, izdati rješenje i kojim se određuje jesu li argumenti iznijeti u peticiji točni te ako jesu, jesu li pravna osnova za opoziv? I peto, da bi opoziv uspio broj birača za opoziv treba biti veći od 50% broja registriranih birača odnosno izbornoj jedinici. To je jedan prijedlog dakle koji se u raspravio pojavio i koji se prakticira u nekim državama. Zakon HNS-a PGS-a ima slično rješenje, rješenje da se sama inicijativa pokreće u predstavničkom tijelu sa ¾ potpisa tj. članova predstavničkog tijela. Dalje ta inicijativa ide prema Vladi. Vlada onda dakle odlučuje o tome da li će se raspisati, je li tako? Referendum. Ne? [[Upadica: Mora.]] Mora raspisati dakle da se raspisuje referendum o povjerenju takoreći ili nepovjerenju gradonačelniku i ukoliko dakle se birači odluče da načelnik nema povjerenje on mora dakle podnijeti ostavku, idu izbori za novog gradonačelnika. Ukoliko se desi suprotno onda se raspušta predstavničko tijelo. Idu izbori za predstavničko tijelo. Evo to je prijedlog HNS-a o kojem se dakle da raspravljati, ali prijedlog je na stolu dakle i do drugog čitanja se po meni mora iznaći kvalitetno rješenje i po meni treba biti rješenje dakle da se omogući opoziv načelnika, gradonačelnika i župana. Također trebalo bi i detaljnije riješiti ovlasti koje oni međusobno i imaju kako bi mogli harmonično mogli bismo reći dakle voditi općinu. Osim dakle ove glavne primjedbe moj je stav također da bi trebalo slično dakle ako slijedimo tu tendenciju i uvoditi ili uvesti većinske izbore i za predstavnička tijela lokalne ili regionalne samouprave. Isto tako da bi trebalo taj većinski sustav razvijati u izborima za Sabor. Također slažemo se sa prijedlogom koji je u zakonu HNS-a PGS-a da dakle dužnosnici lokalni ne mogu biti i saborski zastupnici. Vlada predlaže dakle da oni mogu biti saborski zastupnici, ali da ne mogu biti čelnici ili ovoga, da ne mogu biti članovi drugih vlada, tijela, sudaca i tako dalje, a dopušta im da budu saborski zastupnici. Po meni dobro je rješenje da načelnici, župani i gradonačelnici ne smiju biti saborski zastupnici jer bi se zbilja moglo desiti kao što je ovdje bilo rečeno i u Saboru dakle da u Saboru sjedi 21 župan, 40 gradonačelnika, 60 načelnika koji će zastupati usko dakle lokalne interese, a uloga je Sabora je puno dakle drugačija. I ono je, što je još bitno ili najbitnije pitanje decentralizacije, pitanje preraspodjele financijskih proračunskih sredstava jer ako ovakav sustav financiranja lokalne, regionalne uprave i samouprave ostane na vlasti postavlja se pitanje zašto, zašto mijenjamo izborni sustav kada ti gradonačelnici zapravo neće imati što raditi jer neće imati i novaca. Evo tu je primjer jedne općine u, u Međimurju koja ima prihod od 2 milijuna kuna, a ima preko 2 tisuće stanovnika. Od tih 2 milijuna kuna milijun kuna su dotacije i kapitalna ulaganja sa strane države. Dakle takve općine i takvi načelnici neće biti neovisni nego će biti ovisni dakle od, od Vlade ili od županije ili od nekih drugih institucija. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče iako vidim da ga trenutno nema, kolegice i kolege! Ja ću ovdje svoj doprinos ovoj raspravi dati u jednom načelnom obliku i doticat ću se uglavnom jednog europskog dokumenta koji je u ovoj sabornici prihvaćen prije desetak godina, a to je Europska povelja o lokalnoj samoupravi i obveze koje smo tada kao država preuzeli prema tom dokumentu i u tom kontekstu govoriti o našoj principijelnosti u svezi poštivanja te povelje, o našoj sustavnosti, o prioritetima s kojim rješavamo pojedinosti iz te povelje i tako dalje. Ja bih samo želio vas podsjetiti da je u središtu te povelje građanin i njegovo pravo da neposredno bira predstavničko tijelo i prijedlog je da bude, da budu birani neposredno i čelnici županijske, odnosno regionalne i lokalne samouprave. Nadalje, u tom dokumentu kada smo ratificirali, ne ja već vi kolege koji ste već nekoliko mandata bili svi nazočni kod ratifikacije tog dokumenta, Hrvatska je preuzela obvezu da ćemo odmah implementirati dvije trećine članaka iz te povelje u naše zakonodavstvo. Obećali smo da ćemo onu preostalu trećinu sukcesivno u funkciji vremena ugrađivati, da ćemo to sve skupa popratiti fiskalnom decentralizacijom kao preduvjetom da lokalna i regionalna samouprava budu u svojem odlučivanju autonomni. Zatim smo se obvezali tim dokumentom da ćemo kod donošenja svakog zakona, svakog pravilnika, svakog podzakonskog akta redovno konzultirati i uvažavati stavove lokalne i regionalne samouprave. Također smo se obvezali da ćemo konzultirati nevladine organizacije, da ćemo poticati međugraničnu suradnju i na taj način doprinijeti jednom stabilnom političkom sustavu u jednoj redovnoj članici, punopravnoj članici Vijeća Europe. E sada kolegice i kolege idemo po redu. Što smo tu napravili? Ja vas najprije pitam da li bilo tko od nas može na papir staviti sada sve te obveze koje smo preuzeli prije 10 godina i da li ih uvažavamo u ovoj raspravi i da li ih ugrađujemo u nove zakone koje predlažemo? Vjerojatno mali broj ili možda nitko od nas ne bit o znao staviti na papir što je pomalo žalosno. Što se tiče fiskalne decentralizacije koliko smo tu učinili, vidimo čak i velike prigovore na ovaj prijedlog zakona koji predlaže Vlada. Predlažu se nove ovlasti u području urbanizma, izdavanja lokalnih, odnosno lokacijskih i građevinskih dozvola itd. ali jasno ne i fiskalna decentralizacija. Ona je kolegice i kolege, jako daleko otišla u mnogim zemljama članicama Vijeća Europe i taj put moramo i mi slijediti. U mnogim zemljama od ukupno ubranih fiskalnih sredstava 40 do 50% odlazi u nekim zemljama prema lokalnoj i regionalnoj samoupravi. U Hrvatskoj je taj postotak 5-6 puta manji, ako još izuzmemo i Grad Zagreb onda je to uistinu zaista vrlo mali postotak. Što se tiče vertikalne komunikacije državne vlasti sa županijskom u našem slučaju i sa gradovima i općinama, ja se ne slažem sa onim što je kolega Kovačević rekao, da smo nakon ovoga dužni ili da bi trebali se svi naći na okupu i pokušati riješiti ovo pitanje. Kolegice i kolege mi smo davno trebali početi zajedno raditi na ovim zakonima, davno smo trebali u suradnji sa lokalnom i regionalnom zajednicom pripremiti prijedloge zakona. Ja pitam vas, koliko je puta premijer Sanader sjeo sa županima i porazgovarao o ovim prijedlozima zakona koje imamo na 16. sjednici, a koji se tiču njih samih. Koliko je puta gospodin Palarić razgovarao sa predstavnicima gradova, općina? Koliko smo puta mi u Odboru za lokalnu i regionalnu samoupravu Hrvatskoga sabora pripremili rasprave, okrugle stolove, razgovore sa nevladinim organizacijama, gradovima, općinama, zajednicom županija? Koliko smo i koliko ozbiljno uistinu poštivali Europsku povelju u pripremi ovako važnih dokumenata na kojima se temelji europska demokracija na lokalnoj i na regionalnoj demokraciji se ona bazira kolegice i kolege. Dakle mi ne poštujemo praktički ni jednu odredbu, ni jedno načelo, ni jedan princip iz Europske povelje glede načina rada. U Hrvatskom saboru moram reći, a vi se vjerojatno ćete se složiti sa mnom, da već 15 godina funkcioniramo snagom brojeva, a ne snagom argumenata. To ja ne mogu prihvatiti. Moja je stranka, Hrvatska narodna stranka pred dugi niz godina pokrenula cijeli niz zakonskih prijedloga pa i ovaj zakon je pred nekoliko godina bio predložen od strane naše stranke. Prošao je prvo čitanje, nikada nije ugledao drugo čitanje. Predložili smo Zakon o popisu birača smatrajući da od birača moramo krenuti, od njihovog prava, jasno odbačen. Prijedlog zakona o financiranju lokalne i regionalne samouprave odbijen, Prijedlog zakona o dohotku, Prijedlog zakona o dobiti gdje smo uvijek jasno predlagali da se ide infavorem jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Niti jedan od tih zakonskih prijedloga u proteklih nekoliko godina nije prihvaćen, iako su bili dobri. Evo pogledajte sada, u ovoj raspravi svi tvrde da je naš prijedlog kompletniji, sustavniji, sveobuhvatniji, daje veće ovlasti gradonačelnicima, županima, jasno je postavljen model izbora i opoziva itd. itd. Dal' će taj prijedlog proći ili ovaj drugi prijedlog? Dal' će Vlada barem pokušati ugraditi dio naših dobrih prijedloga u svoj materijal koji ćemo imati kod drugog čitanja? Sumnjam, zaista sumnjam. Ponovio bih još nešto što nisam siguran da je kolega Lesar dovoljno ovdje podvukao. Neki su kolege jučer i danas predlagali da se ide u nekakve eksperimente, da se ide u nekakav pilot projekt, da se u određenom broju županija, gradova i općina ide sa prijedlozima koji su danas evo u ovoj raspravi. Kolegice i kolege to nije moguće, to je protuustavno, ne može imati dvojni sustav u lokalnoj i regionalnoj samoupravi, ne možemo ga imati. To je protuustavno. Ustavni sud će istog trenutka odbiti. Budimo razumni. Nemojmo tako razgovarati. Da smo bili pametni, da smo prihvatili prijedloge koji su poodavno bili na ovim klupama, danas je taj pilot mogao biti postariji čovjek sa velikim iskustvom i danas smo mogli i trebali mijenjati amandmanima eventualno uočene nedostatke, ali mi smo stalno na početku, stalno tapkamo u toj nultoj poziciji što je loše. Ja bih ponovio ono što je gospodin Vuljanić jučer rekao. Nemojmo se čuditi da su građani ogorčeni sa našim načinom rada. Počnimo se kolegice i kolege zabrinjavati. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažavajući argumente s kojima je kolega Dorić nastupio, moram mu povrgnut. On je naime iznio da svi tvrde da je njihov prijedlog bolji od Vladinog prijedloga. To naprosto nije istina. Istina je da iz oporbenih redova svi tvrde i to posebice iz Hrvatske narodne stranke, ali naravno postoje i druga razmišljanja u ovom Saboru koja daju za pravo da je Vladin prijedlog daleko bolji od prijedloga kojeg ste vi ovdje ponudili. I konačno imali ste prilike kada ste bili na vlasti u prošlom mandatu zajedno sa strankama koje su danas s vama u oporbi, da taj vaš prijedlog i provedete.
Hvala. Poštovana zastupnica Jelena Pavičić Vukičević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi predstavnici Vlade, poštovane kolegice i kolege. Čini mi se da smo danas veći dio rasprave posvetili već razrješavanju čelnika jedinice lokalne samouprave, a manje svoje energije usmjerili upravo na potrebu da taj sustav bude takav da on funkcionira. To ne znači naravno da ne treba gledati u oči i manama koje takav model nudi, ali u svakom slučaju mislim da sa jednom pozitivnom energijom ipak treba krenuti prema onim rješenjima koja će nam omogućiti da doista za četiri godine imamo neposredan izbor župana, gradonačelnika Grada Zagreba, gradonačelnika i načelnika općina. Ja bih kao prvo naglasila da smo na neki način već taj neposredan izbor svih ovih čelnika jedinica lokalne samouprave i uveli na mala vrata kroz niz zakonskih odredbi koje govore o tome da se čelnici lokalne samouprave u pravilu biraju iz redova nositelja lista. Prema tome, mi smo na neki način našim građanima kada smo kandidirali, dali stranačke liste, dali liste nezavisnih kandidata, rekli unaprijed tko je ta osoba koju predlažemo za čelnika jedinice lokalne samouprave i mislim da su to na neki način i građani honorirali, ali su svejedno u anketama, u javnom istraživanju uvijek govorili da jesu za neposredan izbor svih tih čelnika. No u svakom slučaju čini mi se da bi ipak bila pogrešna konstatacija kao što je navedeno u Vladinom obrazloženju ovoga Prijedloga da će to doprinijeti višoj razini političke stabilnosti predstavničkoga tijela. A time kaže i učinkovitosti izvršnoga tijela. Doista, priklonila bih se onim kolegama koji su rekli da je uz ovaj Prijedlog zakona, uz ovaj Vladin Prijedlog zakona doista nužno i ponuditi one modele, one zakone koji dodatno uređuju i izborni sustav i principe funkcioniranja predstavničkog tijela i općenito principe funkcioniranja u mjesnoj samoupravi. Naime, čini se da sa ostalim tim zakonima se može ići i nešto kasnije, ali to svejedno ne znači da nam Vlada upravo u ovom trenutku ne treba ponuditi, odnosno ponuditi hrvatskoj javnosti odgovor na pitanje kakvi će to modeli biti. Jučer u raspravi predstavnika našega Kluba istaknuto je da u Europi postoje različiti modeli kako funkcionira odnos između čelnika jedinice i predstavničkog tijela, odnosno između njegovog poglavarstva. I jednako tako vjerujem da je Vlada bez obzira na sve što je danas izrečeno njoj na račun, ipak razmišljala u svojim redovima o tome koji, kakav model bi ponudila hrvatskoj javnosti u raspravu. Odnosno, što nas to zapravo još čeka u narednom periodu, a do primjene ovoga Zakona. Prema tome, mislim da bi bilo jako dobro kada bi ste nam upravo vi kao državni tajnik danas rekli što nas to zapravo očekuje u narednom periodu. I možda da je i sama rasprava drugačije krenula mislim da ne bi bilo loše na neki način ipak u raspravi o kupovanju i prodaji mandata o tome kako razriješiti i kako stati na kraj lokalnom moćniku, mislim da ne bi bilo loše da upravo Vlada u ovom trenutku ipak kaže koji je to model predvidjela. Na kraju krajeva, ovaj Zakon doista govori o načinu izbora, o uvjetima i postupcima izbora i to treba, po meni, na taj način i tretirati. Ali s druge strane, jednako tako neke odredbe ovog Prijedloga ukazuju i na problem koji smo imali i pri isticanju kandidata za Predsjednika države, odnosno pri samom izbornom postupku jer se doista čini da je ovdje predloženi broj potpisa potpori kandidature premalen i da će dovesti do toga da će biti previše kandidata. Što u konačnici ipak onemogućava svim kandidatima da se jednako kvalitetno predstave jer naprosto ne može se očekivati od, recimo, nekakvog privatnog medija da svim kandidatima da jednaku mogućnost predstavljanja svojih izbornih programa. Kao što sam rekla, neposredan izbor gradonačelnika, načelnika općina i župana ipak je kroz naš dosadašnji rad uveden na mala vrata i taj dobar prijem koji smo dobili od građana treba na neki način honorirati upravo ozbiljnim pristupom svim ovim problemima. I u narednom periodu vjerujem da će se otvoriti doista još šira rasprava o svim zakonskim prijedlozima koji će onda regulirati te odnose. Jer na kraju krajeva, mislim da ne bi bilo poželjno da u 2009. godini bez obzira na očekivanu političku stabilnost u tijelima predstavničke vlasti, ne bi bilo dobro da se lokalni proračuni diljem Hrvatske ne usvajaju i da se zapravo jedinice lokalne samouprave zbog te neke unutarnje političke nestabilnosti i nerazriješenih odnosa, da se dakle jedinice lokalne samouprave financiraju sa privremenim proračunima. Javnost je iznimno zainteresirana za ovu tematiku. Smatram da je treba uključiti i u rješavanje ovih problema. Evo i doista očekujemo od predstavnika Vlade da nam kažu o kojem su to modelima odnosa između čelnika jedinice lokalne samouprave, poglavarstva i predstavničkog tijela razmišljali. Jer bojim se da bez tih detalja je i ova naša rasprava o samom neposrednom izboru na neki način deplasirana. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ova dva dana vrlo česta rasprava je bila da li su zakoni uzročnici nezakonitog i nemoralnog ponašanja u hrvatskom društvu. I moram reći da mi jako teško pada jer najveći dio nas ovdje u Hrvatskom saboru je utvrdio kolektivnu odgovornost. Da, krivi su oni koji su u operativi, koji provode zakone, krivi smo i mi u Saboru, krivo je i pravosuđe, jednostavno kolektivna odgovornost. A to me podsjeća na ono osnovno u kolektivnoj odgovornosti nitko ne odgovara i nema pojedinačnog krivca. Zato bih ja ipak rekao, pogotovo u ovom dijelu zakonodavstva vezano za lokalnu vlast i regionalnu vlast, vezano i za izbore da ipak ne možemo reći da je zakon uzročnik nemoralnog i nezakonitog ponašanja. Ne možemo to istaknuti. To je jedan od modela koji postoji u svijetu, koji postoji u Europi i tamo na žalost našu nema takvog ponašanja. Što znači pokazuje da nešto ne valja u našem društvu, u nama koji provodimo zakone. Ne želimo zakone čitati onako kako su pisani i lakše im je raditi devijantno od tih zakona. I to je nešto zbog čega bi se svi mi morali zabrinuti. Kao političari, a ne kao saborski zastupnici, i naravno pokušati naći rješenje. U onom dijelu gdje su nezakonita, ja bi rekao, ponašanja daleko je efikasniji pravosudni sustav koji barem u ovom dijelu gdje su ugrožene institucije demokracije, institucije, treba biti nemilosrdan i efikasan, što nažalost nije istina. I mi bi morali pozivati zakonodavnu vlast da nikomu ne prašta ni najmanju igru sa institucijama demokracije. A naravno, kad govorimo o trgovinama, o prelasku s jednih lista na drugi, to je dio otvorenih rasprava sa javnim civilnim društvom gdje mi moramo govoriti o ponašanju nas političara, političkih stranaka i neprihvatljivoj toleranciji takvog ponašanja. Nije kažnjivo, ali je nemoralno. Ruši uopće ugled politike kao zanata, ruši ugled stranaka. O tome moramo javno otvoriti raspravu sa građanskim udrugama i pokušati upravo kroz negativne ocjene takvih ponašanja zaustaviti ovakve trendove. Zaustaviti trendove. I ako ne budemo daleko odgovorniji u javnom ponašanju, daleko odgovorniji u sankcioniranju nezakonitog ponašanja uvijek ćemo pokušati reći pa to je razlog što su zakoni loši pa nam dozvoljavaju takva ponašanja. Zato se ne bih mogao složiti sa većinom onih koji su u svojim raspravama probali utvrditi kolektivnu odgovornost, evidentno je da moramo mijenjati praksu a o Zakonima treba drukčije razgovarati. I kada dolazimo na to kakav izborni sustav želimo evidentno da imamo sada drukčiji model kojeg predlažu i Vlada i Klub HNS PGS. Drukčiji model izbora. Da li je on bolji ili lošiji, ja vjerujem s obzirom na praksu u Europi, s obzirom na našu praksu od nešto više od 12 godina da možemo zaista dati ocjenu koji je model bolji a ne se povoditi u ocjeni tog modela sa negativnim pojavama ili pojavama koje će se možda događati i onda ćemo opet biti u pravu. Ne, pokušajmo ocjenjivati modele, u ocjeni tih modela ja sam čak ubacio još jednu od važnih pretpostavki zašto su građani toliko nezainteresirani za lokalnu samoupravu, pa evidentno nedovoljno osjećaju svoju snagu u tom neposrednom upravljanju kroz lokalnu i regionalnu samoupravu a s druge strane su nezadovoljni sa učincima lokalne i regionalne samouprave, pa je odgovor da li model neposrednog biranja sa vrlo jasnim odgovornostima čelnika, da li je to gradonačelnikom, načelnik ili županom mogu vrlo jasno adresirati to nezadovoljstvo sa tom upravom. Odgovor je rad, sigurno je da je neposredni izbor, neposredna odgovornost, veća odgovornost jer su ga osobno birali nešto što će možda popraviti efikasnost uprava u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Prema tome, još jedan od elemenata zašto bi trebali se prikloniti neposrednom izboru. Prema tome, osobno kao i moj klub zalažem se da napokon shvatimo da je bolji model u odnosu na ovaj koji imamo dana i da je to određena praksa u drugim zemljama predlažem da prihvatimo da idemo u ove modele neposrednih izbora. Ono što također želim istaknuti smatram da kao saborski zastupnici bilo bi dobro da podržimo i jedan i drugi model, to je prvo čitanje, mi se još ne opredjeljujemo, zašto oduzeti pravo Klubu da dodatno radi slušajući današnje ili jučerašnje rasprave da pokušaju popraviti svoje modele, a nama će daleko biti lakše odabrati jedan od ta dva modela u drugom čitanju, vidjet ćemo tko će biti bolji u popravljanju tih predloženih prvih čitanja. Isto tako pokušat ćemo vidjeti da li je zaista bolje metodologija koju je predložio Klub HNS PGS-a da se ne bira samo čelnike, nego i predstavničko tijelo. Prema tome, zašto oduzeti jednom klubu mogućnost da u naredna 3 ili 4 mjeseca pokuša doraditi i predložiti ja bih rekao dorađeni kvalitetniji prijedlog. I zato doista ne vidim razloga da inicijativu o promjeni modela biranja prihvatimo i od Vlade i ovo. I budite uvjereni osim naših rasprava političkih, stranačkih uvjeren sam da je državni tajnik imao nekoliko susreta sa jedinicama lokalne samouprave odnosno njihovom udrugom i da je slušao i poslušao sugestije i savjete. To isto je Klub HNS PGS-a prema tome, ja bih rekao priprema ovih materijala imamo mi i stručnih konzultacija, stručnih rasprava i zato imamo ovakve modele. Kada govorimo o Prijedlogu HNS-a osobno jedino mislim da bih rađe podržao mješoviti sustav izbora za članove predstavničkog tijela negoli ono što je Klub ponudio. Kada govorimo o eksperimentima da li možda pokušati testirati ovo mislim da to ne bi bilo dobro jer zaista tada bi mogli izazvati moguće negativne događaje, jer netko će onda namjerno da bi ušao u izbore rušiti vlast i destabilizirati vlast u nekom gradu, općini ili županiji. Prema tome, mislim da bi tada, kao željni eksperimenta mogli dobiti negativne efekte jer vidimo da su devijacije u društvu nešto što je svakodnevica. Predlažem nešto drugo, iz stručnih rasprava, stručnih dokumenata masu članaka ja bih rekao elaborata našeg središnjeg ureda za državnu upravu mi imamo jasnu naznaku naše slabosti u sustav lokalne samouprave, a to je monotipni sustav. Evo, u toku jučerašnjeg dana Prijedlogom zakona o lokalnoj samoupravi, vidimo i veliki gradovi se pojavljuju. Ostaje pitanje da li sa višetipnim sustavom jedinica lokalne samouprave mi možemo dobiti mogućnost da definiramo jače i slabije gradonačelnike, pa ćemo u narednih 4 godine vidjeti što to znači jači gradonačelnik sa većom odgovornošću ukoliko je to negativno, pozitivno. Ili obrnuto sa jačom ulogom predstavničkog tijela, znači vijeća možemo vidjeti da li je to možda bolji odgovor u našoj praksi, ja bih rekao primjeni ovih zakonskih modela. Prema tome, očito da još doradom Zakona o lokalnoj samoupravi, gdje ćemo nekoliko tipova jedinica lokalne samouprave ubaciti možemo sebi dati mogućnost da neposredno izabrane čelnike pokušavamo testirati sa jačim ili slabijim ovlastima i to je razlog gdje je nedorađenost Vladinog prijedloga. DA bi mogli izbjeći bilo kakve kritike, da bi mogli izbjeći buduće strahove od ovoga Zakona, mi bi ipak morali u Zakonu o lokalnoj samoupravi definirati odnos između predstavničkog tijela i izvršne vlasti odnosno ovih pojedinaca da otklonimo svaku sumnju da će to značiti sukobe, značiti paralizu, značiti slabosti novog modela i novog sustava. I zato do drugog čitanja svakako bi bilo dobro da se pojavi drugo čitanje u kojem ćemo vrlo jasno vidjeti u jačanju slabijeg gradonačelniku, odnosno definiranim odnosima predstavničkog i izvršne vlasti. Hvala.
Hvala lijepa. Replika poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih replicirala na onaj dio govora uvaženog zastupnika LInića koji govori o tome da mi ovdje govorimo o nezakonitom ponašanju, da preuzimamo kolektivnu odgovornost i da bi to institucije pravosuđa trebale riješiti. Na žalost, mi ovdje govorimo o zakonitom ponašanju koliko je moralno to je upitno, ali svakako to ponašanje u okvirima postojećeg zakona o neposrednom izboru čelnika lokalne vlasti, omogućava da se dogodi ono što zasigurno većina birača ne bi željela. I upravo da mi Hrvati ne bi sebe uvijek blatili da neka zakonska i Hrvatice hvala, da neka zakonska rješenja jesu dobra pa ona uspijevaju u civiliziranoj Europi a kod nas ne uspijevaju, pa smo jučer čuli da isto tako postoji opasnost uvođenja neposrednih izbora čelnika koji nikako u ovoj Hrvatskoj neće moći biti demokratska. Ja bih citirala gospođu Helgu Larsen koja je proučavala stanje u lokalnoj samoupravi u Europi pred uvođenje u većini Europskih država neposrednog izbora pa koja kaže: "Kada su mjesta u vijeću razdijeljena između stranaka ili grupa razmjerno njihovom izbornom rezultatu danas je rijetkost da jedna stranka ima sveukupnu većinu. Posljedično stranke i njihovi kandidati za čelne poslove počinju pregovarati s obzirom na to da različite stranke nisu nužno prije izbora biračima učinile jasnim s kim će surađivati ili ući u savez glasače se u određenom smislu drži u mraku glede toga tko će biti gradonačelnikom još dugo nakon što su održani izbori. Koalicijske razgovore u zadimljenim sobama mnogi promatraju prije kao prljavi dio političkog procesa a to je posebno onda kada je rezultat pregovaranja taj da stranka koja je na izbore izašla kao gubitnička ipak dobiva ili zadržava poziciju gradonačelnika". Napominjem, ovo je istraživanje lokalne samouprave u Europi i posljedica ovakvih istraživanja je uvođenje neposrednog izbora u većini europskih zemalja danas. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slavko Linić.
Kolegice Lovrin, kad govorim o nezakonitostima onda govorim o tome da možda u stvaranju vlasti postoje mito i korupcija. Mito i korupcija je zakonom zabranjena, to su nezakonite radnje a samo uključivanje Državnog odvjetništva i USKOK-a u procese koji su se događali zadnjih trideset dana naći naznaku da postoje nezakonite radnje. Da li su zaista postojale čut ćemo iz izvješća, ali nikako ne možemo mito i korupciju smatrati nemoralnim ponašanjem, to je prije svega nezakonito i to je nešto što pravosuđe mora suzbijati.
Hvala. Poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče! Evo, stav stručne i opće javnosti, stav Nacionalne udruge općina i gradova, i županija, stav gotovo svih parlamentarnih stranaka zaista bi trebao garantirati da će ovaj prijedlog neposrednog izbora gradonačelnika svakako konsenzusom biti prihvaćen i upućen u drugo čitanje. Cilj je svake političke opcije pa i svakog kandidata koji izlazi na izbore svakako dolazak na vlast i obnašanje vlasti jer samo s pozicije može onda i realizirati sve izborne programe koje je obećao biračima na izborima. Jasno da u toj želji da se dođe u poziciju pozicije koriste se sve zakonske mogućnosti za formiranje vlasti a to upravo to korištenje sada postojećih zakonskih mogućnosti ima za rezultat često upravo ono što birači ne žele, ima za rezultat to da na čelna mjesta u lokalnoj samoupravi dolaze oni ljudi koji su dobili zanemariv postotak povjerenja birača. I premda mi evo sada maloprije smo čuli o nezakonitim ponašanjima ali ta nezakonita ponašanja pustimo jer imamo mehanizme, imamo pravosuđe i neka ta nezakonita ponašanja rješava pravosuđe. Ja ću ovdje govoriti o zakonitim ponašanjima koji dovode do rezultata koje većina građana ne želi i stoga je upravo naš posao da mi damo takav zakonski okvir da se to ne može dogoditi. Mi slušamo često ovih dana evo o nekakvim kupovinama ovakvim i onakvim, nemoralnim ponudama, pregovaranjima, slušamo ovdje s lijeve strane, uvijek je upućeno na desnu stranu ali budimo mi iskreni da su pregovarali svi a oni gubitnici koji nisu uspjeli ispregovarati onda su ljudi i nezadovoljni. A da je bilo svakakvih specijaliteta u tim pregovorima pa i specijaliteta na zakonu neutemeljenih podjela mandata to znamo iz iskustva recimo grada Splita u proteklom mandatu 2001.-2005. gdje se dijelio mandat gradonačelnika pa splićani nikad nisu znali tko im je zapravo gradonačelnik. Imamo čini mi se i sada slučaj županica koje se unaprijed slikaju kao dvije županice pa će si podijeliti mandat. Dakle, mislim da je naša zadaća da dobrim zakonom, upravo ovim koji je sada predložen, otvorimo put da cjelovito riješimo slučajeve u kojima ćemo omogućiti biračima da kada biraju čelnika lokalne vlasti da znaju da će upravo onaj kojemu je većina birača dala potporu biti i njihov načelnik, gradonačelnik ili župan. I upravo kako sam i citirala ovaj jedan stručni rad iskustva lokalne samouprave u posljednjih desetak godina govore da je niz pozitivnih posljedica izbora, neposrednog izbora gradonačelnika i ako je to učinilo gotovo 90% država osim još nekih skandinavskih u Europi svakako mislim da neće pogriješiti Hrvatska ako krene tim putem. Jasno je da se otvara niz pitanja i jasno je, kolega je rekao da je prijedlog HNS-a PGS-a opširniji, bolji, cjeloviti itd. O tome da li je bolji možemo diskutirati, opširniji svakako jest a opširniji je iz razloga što tretira materiju koja je obuhvaćena već postojećim zakonom koji je na snazi i djelom materiju iz Zakona o lokalnoj samoupravi i upravi. Ja se mogu složiti, čak bih osobno podržala da je moguće da je sve bolje staviti u jedan izborni zakon i izbore za predstavničko tijelo i za izvršno tijelo, i svakako evo upućujem apel Vladi da pri tome ne zaboravi regulirati izbore za mjesnu samoupravu jer zaista imamo sada nonsens da predlažemo neposredni izbor načelnika i gradonačelnika a da imamo politički izbor razmjerni sa listama u mjesnim odborima koji često imaju 50 birača svega. Dakle, svakako da ne zaboravimo negdje i mjesnu samoupravu i regulirati izbore za vijeća mjesnih odbora. Jasno je da ovaj sam zakon tek otvara i dokazuje političku volju za neposredni izbor gradonačelnika i da se on neće moći primjenjivati ako ne bude paralelno uređeno, rekla sam jučer, pitanje svih pitanja a to je odgovornost tako izabranog gradonačelnika i svakako to je odnos između neposredno izabranog predstavničkog tijela i neposredno izabranog čelnika izvršne vlasti i zato to pitanje treba jasno i temeljito riješiti odredbama Zakona o lokalnoj samoupravi. Ne bih nikako podržala prijedlog koji smo danas čuli da se ide parcijalno pa da se u jednim lokalnim jedinicama već za ove sada izvanredne izbore moguće primijeni ovaj model, prvenstveno zbog toga što drugi zakoni nisu riješili i što bismo morali onda u drugim zakonima onda imati dvostruke odredbe za neposredno i posredno izabranog gradonačelnika i to ne bi funkcioniralo, ne bi bilo ni pošteno da jednoj jedinici nalažemo jedan izborni sustav, drugoj jedinici drugi. To bi moglo biti samo u slučaju ako bi kao što je to napomenuo kolega Linić uveli ne monotipni nego mogućnost izbora svake lokalne jedinice prema svojim uvjetima da o tome odluči. Svakako, u prijedlogu zakona Vlade ja bih upozorila na broj, apsolutno određenje broja potpore za kandidaturu koje je vrlo teško provedivo obzirom da znamo da imamo općine od sto pedeset pa i deseterostruko više stanovnika i glasača, stoga bi možda trebalo razmisliti o nekakvom postotku koji bi trebao kao potpora za kandidaturu. U ovom prijedlogu svakako u drugom čitanju treba urediti vrijeme stupanja izabranog dužnosnika, dakle početak njegovog mandata i treba ga ne vezati za konstituiranje općinskog, gradskog vijeća ili županijske skupštine. Dakle, to stupanje na mandat treba učiniti neovisnim o konstituiranju vijeća i točno ga i detaljno utvrditi. Isto tako, trebalo bi razmisliti i dobro urediti odnose zamjenika i gradonačelnika i eventualno što se događa u slučaju pada gradonačelnika sa zamjenikom i tko obnaša dužnost do sljedećih izbora. I na kraju, ja bih upozorila na jednu jezičnu nepravilnost a ta se provlači u oba zakonska prijedloga a također je malo obrnuto i u postojećem Zakonu o izboru članova predstavničkih tijela a radi se o određivanju dana izbora pa onda imamo sintagmu svibnja mjeseca ili tamo mjeseca svibnja. U hrvatskom jeziku svibanj znači peti mjesec i ništa drugo i znači svibnja mjeseca bi bio plaonizam koji nije u duhu hrvatskog jezika već nekog drugog i stoga molim i tu ispravku. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa. Kolegica je kazala, ja se slažem možda podjela mandata i nije najbolji način vladanja bilo u županiji bilo u gradu. Ali zasigurno je primjereniji i časniji nego kupovina razlike kad vam treba da sastavite vlast od neke druge strane ili stranke koja je bila na drugoj strani kao što je bio slučaj u Zadru u prošlom mandatu.
Što ste ispravili? Komentirali ste, komentirali ste podjelu županijskoga mandata u jednoj županiji. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena kolegica je kazala kad je govorila zbog čega u vladinom prijedlogu o neposrednom izboru nije uređeno pitanje odnosa između neposredno izabranog čelnika i predstavničkog tijela i kazala je da to nije zbog toga što je to riješeno postojećim zakonom. Nije riješeno postojećim zakonom i o tome sam ja i govorio. Zbog toga su to sirovi prijedlozi. Hvala lijepa.
Pa nije to rekla. Pa nemojte, pa zašto? Zašto, zašto idete sa replikama kroz formu netočnog navoda. Razlika je, razlika je na odgovor na navod, to je replika, od instituta netočnog navoda. Nemojte to ići. Replika, poštovani zastupnik Šime Lučin.
Prihvaćam i slažem se u potpunosti s kolegicom Lovrin da rješenja neposrednog izbora gradonačelnika, župana, načelnika i tako dalje jeste demokratski iskorak naprijed. Ali ne prihvaćam i ne mogu prihvatiti argumentaciju koju je uzela da pokaže kako je sadašnje rješenje loše. Pa je recimo uzela primjer Splita gdje su legitimno zakonski dvije stranke javno podijelile mjesta, mjesta. Dvije godine jedna stranka, druga, drugu godinu druga stranka da imaju po dvije godine gradonačelnika. Volio bih da je kolegica Lovrin uzela sadašnji aktualni primjer Splita gdje smo dobili gradonačelnika koji je nosio listu koja nije dobila ni 20%, a kupivši vijećnika koji je bio na drugoj listi. Na listi SDP-a koja je dobila, ne znam, 40, 30 i nešto, 30 i nešto posto. Pa bi onda bilo dobro kad razgovaramo i argumentiramo da uzmemo aktualni jezik, svježije i bolje primjere.
Odgovor na repliku. Poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Dakle ne može biti zakonito podjela mandata jer je zakonom utvrđeno trajanje mandata od 4 godine. Prema tome unaprijed kalkuliranje da će netko podijeliti mandat nije zakonito.
Druga replika poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa uvažena kolegica je, pa rekao bih i neki drugi, išla u smjeru da postojeći modeli ne bi bilo dobro da se parcijalno primjenjuju tj. da se uopće primjenjuju prije nego se to može primjenjivati u cjelini. Ja mislim pa i konzultirajući se sa nekim pravnim stručnjacima koji prate ovu materiju da je slučaj obrnut. Mi ustvari uvodimo potpuno nove modele i onda ih primjenjujemo na teritoriju cijele države, a ne znamo kako će se oni u praksi provesti? Po meni, a imamo takvih slučajeva i u nekim europskim državama mislim da bi bilo jako dobro kada idemo sa nekim modelom da ga u stvarnosti pokušamo barem primijeniti jedno vrijeme i da vidimo rezultate tog modela. Mislim da jedno takvo razmišljanje bi nam donijelo puno bolje stvari, a ne da kada primjenjujemo jedan model ne znamo kako on saživljava u praksi i on da ako izaziva velike probleme kao što vidimo iz prakse, ja ne bih govorio o ovim kupoprodajam koje su bile do sada govorene. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Pa evo ja sam govorila o tome da ne bi bilo nipošto dobro da se odmah krene u primjenu ovog zakona. Mislim da je ovaj Prijedlog zakona došao u izvrsno vrijeme, a to znači dovoljno rano prije sljedećih redovnih lokalnih izbora upravo zato da bi se drugi zakoni koji tretiraju materiju koja mora biti uređena da bi se ovaj zakon morao primijeniti, nisu još donijeti i mi ćemo ih ja se nadam temeljito raspravljat ovdje u ovoj sabornici. A prvenstveno se radi o odredbama Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi koja će govoriti buduće te odredbe o odnosu neposredno izabranog predstavničkog tijela i neposredno izabranog čelnika. Točno je da neke europske države imaju različite sustave izbora, ali to je riješeno na način da je prepušteno lokalnoj jedinici da sama izabere jednu od zakonskih mogućnosti za koju drži da je za nju najbolja.
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani gospodine državni tajniče. Pa znate završetkom bilo kojeg izbornog ciklusa, bilo kojih izbora od predsjednika Republike, od izbora za predsjednika Parlamenta, za parlamentarce, od izbora na lokalnoj razini nastaje uvijek rasprava u javnosti. Fokusiranje javnosti iako je ono prije svega usmjereno na postizborno sastavljanje vlasti u svakom slučaju dođe do ogromnog interesa javnosti jasno koje se onda reflektira na ovaj Dom pa se gotovo izrijekom poslije svakih izbora vode rasprave na inicijativu izmjene izbornog zakonodavstva. Naravno da i nakon ovih lokalnih izbora uslijedila je jedan silan interes hrvatske javnosti koji je fokusiran bio prije svega na određene nelogičnosti, na određena ponašanja za koje građani naravno nisu držali da su dobre. I naravno izlaz se kao i obično tražio u promjeni zakonodavstva. Jasno vjerujući pri tom da bi izmjena zakonodavstva stvorila i drugi model ponašanja gotovo uredila odnose u jednom moralnom smislu, etičkom smislu i kao najbolje rješenje koje se u zadnje vrijeme spominje kad se govori o gotovo svim razinama izbora s time što jasno izbore za predsjednika Republike gotovo postoji nepodijeljeno mišljenje da su oni u smislu izbornog standarda u ovom momentu prihvatljivi jer su direktni. Biraju se ljudi, bira se predsjednik Republike. Izbori za Hrvatski parlament i izbori za lokalnu samoupravu, područnu i regionalnu su pod paskom javnosti i pod silnom presijom da će se promjenom samog modela promijeniti i narav i karakter postizbornog načina formiranja vlasti. Gotovo da će se promijeniti karakter nas samih. Naravno da takva očekivanja od bilo kojeg zakona pa i ovog zakona ne mogu biti u potpunosti točna. To vam je ista paralela kao da smo, kad smo mislili da će pretvorbom društvenog u privatno uslijediti blagostanje i da će te tvrtke samom činjenicom da više nije država vlasnik nego privatni pojedinac da će doći do gospodarskog blagostanja. Naravno to je bila fikcija, zabluda kao što je i ovo u naravi, u karakteru krivo. Neće izborno zakonodavstvo riješiti nemoralnost, neće riješiti nečasne radnje onih koji po prirodi jesu takvi. Neće otkloniti mogućnost špekulativnog dogovaranja. Neće niti je u bilo kojem društvu uključivo i Europsku uniju to nestalo. Toga ima, ali jasno javnost, politika, ozbiljni ljudi, građani, institucije, bore se da prevladaju i da takve pojave budu minorne, da se one kažnjavaju. Naravno zakonodavstvo treba ponuditi prije svega dva osnovna instituta, a to je da građani mogu vršiti kontrolu i da postoji čim veća mogućnost smjenjivanja, smjenjivanja onih koji ne rade dobro, smjenjivanje onih koji griješe i mogućnost građana da to mogu kroz instrumente, kroz svoja predstavnička tijela čim lakše učiniti i jasno uvijek, iznova. Prije svega iz ovog Visokog doma poruke trebaju biti upravo upućene u tom smjeru. Na tom tragu treba tražiti najbolja rješenja kod iznalaženja novog modela na koji način izaći na iduće lokalne, regionalne izbore, kako birati svoga načelnika, kako birati svoga gradonačelnika i svoga župana, a da pri tom građani mogu birati osobu. Očigledno naši građani žele danas birati osobu gradonačelnika i načelnika i to im treba dopustiti. Sadašnji model u svojem karakteru sa nositeljem liste imao je, kako je kolegica kazala, jednu takvu posrednu, ne direktnu, ali indirektnu poziciju. Naravno, ona se mogla i dograditi, ona se mogla uskladiti, jer uvijek ostaje otvoreno pitanje odnosa biranog načelnika, gradonačelnika i predstavničkog tijela. To je ono što je dvojbeno i što bi u drugom čitanju naravno trebalo vrlo jasno izrijekom popraviti. Trebamo naći mjesto načelniku. Ne može sadašnji načelnik ili predsjednik vijeća u onim općinama koje nemaju načelnika biti u jednakoj ili lošijoj ulozi u odnosu na načelnika koji će biti biran. To se iz ovog dokumenta u ovom momentu ne vidi. Čitav niz propisa i zakona je nužno uskladiti da bi se znalo šta je njemu raditi, da ne bi bio fikus, da ne bi bio fikus koji, naravno neće moći učiniti one stvari koje mora kao izabrani načelnik raditi u svom mjestu, jer može imati kao oporbu predstavničko tijelo, može imati elemente koji mu neće dati da može provoditi politiku za koju su ga građani birali. Prema tome, ja ovo shvaćam kao dobar pokušaj i Vlade Republike Hrvatske i kluba HNS-a, PGS-a i svih onih koji govore na način da u izmjenu izbornog zakonodavstva treba proći. Uočavajući dosadašnju praksu koja nije bila u potpunosti negativna i nije dobro sada na postojeći zakon naslagati sve negativnosti koje postoje u ovom društvu, jer zakon ne može biti odgovoran za to. Postoje općine, gradovi, županije koje vrlo dobro, primjereno i u korist svojih građana funkcioniraju i kod ovog zakona. Prema tome, govorimo o tome da treba nešto poboljšati, a da navike, da načine shvaćanja politike, kao gole borbe za vlast, bez obzira na cijenu, bez obzira iz kojih klupa, iz kojih političkih opcija dolazile treba osuđivati. Treba osuđivati te pojave dajući im ime i prezime, a nadležne službe, nadležna tijela ne trebaju čekati poziv bilo kojeg saborskog zastupnika, bilo kojeg tijela, one to trebaju raditi po funkciji onoga što imaju po naravi i karakteru svog posla. I takvu klimu treba stvarati, takve poruke trebaju ići, jer naši građani ne izlaze na izbore iz dva razloga. Prvo, zato što ne vide sebe, kako naši ljudi kažu, ne vidu svoj interes, ne vide mogućnost da ga postignu, jer unaprijed smatraju oni su se već svi sve dogovorili. Naravno, takvu klimu će otkloniti dijelom direktni izvor. Drugi dio klime da se vrati povjerenje u institucije. Naravno i u institucije lokalne i regionalne samouprave, a ona će se vratiti ukoliko prije svega ovaj Dom koji donosi zakone, koji bdije nad zakonima i koji treba vlastitom argumentacijom iskrenosti provođenja tih zakona biti garant da se može drukčje, časnije, pravednije. Naravno da nije dobro da lista koja dobije 10% glasova u odnosu na dvije liste koje dobiju po 30% da im načelnika, župana i gradonačelnika. Naravno da to nije normalno i naravno da to nisu građani podržali. Naravno da takve anomalije i sl. treba otkloniti, ali ne treba pretjerati u izlasku da će nam direktno biranje, kao što sam kazao, riješiti sve probleme koje mi imamo unutar društva, unutar sebe i koje su nastale kao rezultat očiglednog shvaćanja da je fotelja takav izazov da se može i treba prekršiti sva pravila normalnog ponašanja jedne demokratske norme koja postoji svugdje u svijetu, a u Hrvatskoj ona postoji, ali se ne smije kršiti. Ja vjerujem da bi daljnja rasprava i drugo čitanje ovog zakona, uz jasno normativno isticanje uloge biranog načelnika, gradonačelnika i župana sa striktnim zadaćama da ne bi ostao u sjeni predstavničke vlasti, da ne bi se kompetencije zbog moguće različite političke provijencije sukobljavale, da ne bi znali i da građani koji su birali gradonačelnika ne bi isto tako za godinu dana kazali, pa dobro šta je ovo sada, birali smo gradonačelnika, a stvar nam ponovno ne funkcionira. Prema tome, dajmo sebi vremena, ima dosta vremena do idućih redovnih izbora i u tom vremenu možemo svi skupa, ja se slaže, doći do konsenzusa i mislim da bi poruka za građane Republike Hrvatske bila jako dobra da se postigne konsenzus u svezi sa lokalnim i regionalnim i područnim izborima. Zašto? Zato što bi on naravno dao, vjerojatno, snage da se i izborni zakon za hrvatski Parlament donese u okvir, u takvom istom okruženju, da bude rezultat konsenzusa i da bude rezultat spoznaje što je bilo dobro ostavimo, što nije valjalo promijenimo, ali nemojmo uvijek iznova zakon prozivati za ono što samo nismo spremni otkloniti bez obzira u kojoj se poziciji nalazili. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Mislim da je uvaženi kolega i otkrio sve ovo što se nama događa. On je rekao da je cilj pretvorbe bio uslijediti bogatstvo za sve hrvatske stanovnike. Istina, uslijedilo je bogatstvo za 1% i taj 1% sad mijenja izboren rezultate. Taj 1% ne da kupuje vijećnike, on kupuje i državne fondove i tu je ključ problema u Hrvatskoj. Njemu nije ništa dati 250 tisuća eura kad on zna da on dobiva drugi dan milijun eura. U tome je problem u Hrvatskoj i mi moramo vratiti povjerenje narodu u politiku i političare, bez dobacivanja uvaženi kolega Kramariću, i tu ćemo onda pomoći rješavanju svih ovih pitanja. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ante Markov.
Kolega Kovačević je proširio, kako je on rekao ono što sam je mislio. Ja sam prije svega se referirao na izborni zakon da on nije razlog određenih loših postizbornih ponašanja, uspoređujući to sa pretvorbom da sama, sam čin pretvorbe društvenog u privatno nije i ne može nužno rezultirati i dobrim stanjem u gospodarstvu, kao jednom paralelom između te dvije opcije koje u konačnici završavaju na istom, a to je da bez ljudi, bez shvaćanja tog procesa, i ovog i onog nema i neće biti uspjeha.
Da, mnogi imaju vrlo uzbudljiv pogled na poimanje tržišnog gospodarstva. I poštovani zastupnik Miroslav Rožić odustaje. Dobro. Sada idemo na 5-minutnu raspravu po klubovima koji su se prijavili. Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac, Klub zastupnika IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče. Evo pred sobom danas imamo ovaj prijedlog zakona koji po mišljenju IDS-a je još samo jedan u nizu zakona koji su parcijalna rješenja koja nudi naše zakonodavstvo. Preduvjet za bilo kakvo izborno zakonodavstvo su uređeni birački spiskovi, a time što ovdje nemamo pred sobom nekakav novi Zakon o biračkim spiskovima ili da ih imamo uređene vidimo da postoji mogućnost još veće manipulacije i mislimo da treba tu problematiku ne rješavati parcijalno već sustavno. Predložena rješenja smatramo u ovom zakonu … izboru župana, gradonačelnika i općinskih načelnika prilično ishitrenim s obzirom da navedeni zakon na odgovarajući način nije usklađen sa odredbama Zakona o lokalnoj (regionalnoj) samoupravi te pogotovo što je ovaj prijedlog došao ajmo reći nakon nepunih mjesec dana od provedenih lokalnih izbora. Zakon utvrđuje model neposrednog izbora župana, gradonačelnika i načelnika, a da pri tome nije utvrđeno koji model neposrednog izbora dužnosnika je najprimjereniji hrvatskoj političkoj stvarnosti. Primjerice za kandidiranje gradonačelnika velikog grada potrebno je osim prijedloga kandidata od strane političkih stranaka ili birača kao ovlaštenih predlagatelja za pravovaljanost kandidature dodatno prikupiti još i 200 potpisa dok je za navedenog dužnosnika izabran onaj kandidat koji dobije više od 50% glasova birača od ukupnog broja birača upisanih u popis birača izborne jedinice. Zato sam i na početku rekla da je vrlo važno da imamo biračke spiskove koji su uređeni. Navedeno je u kontekstu pristupanja izborima i zainteresiranosti se predstavlja obavezno naravno i drugi krug izbora. Isto tako u prijedlogu zakona utvrđuje se kako izbori za župane, gradonačelnike i načelnike održavaju se istovremeno, znači istog dana sa izborima za članove predstavničkih tijela jedinica lokalne (regionalne) samouprave pa se s pravom postavlja pitanje isto tako racionalnosti postupka, odnosno čemu dva izborna povjerenstva i čemu dva biračka odbora. Kako bi prijedlog zakona bio provediv nužno je već sada planirati, odnosno utvrditi ogovarajuće izmjene i dopune Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi u kojima će se u vezi sa neposrednim izborima utvrditi i sljedeće: položaj neposredno izabranog župana, gradonačelnika i načelnika te njihove ovlasti, odnosno izvršnog tijela prema predstavničkom tijelu. Podjela ovlasti ranijih poglavarstava na predstavničko tijelo ili neposredno izabrane dužnosnike, opoziv neposredno izabranog dužnosnika i procedura donošenja odluka o raspuštanju predstavničkog tijela te status i ovlasti zamjenika župana, gradonačelnika i načelnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HSLS-DC-LS-a, poštovana zastupnica i potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, prijedlog … [[Zbog najave, ne razumije se.]] prvi tjedan nakon duge stanke i vrućeg ljeta od Liburnije do TLM-a o čemu smo raspravljali. Raspravljali smo o izborima, dakle bavili smo se sami sobom. Proučavali smo kako doći na vlast, kako na vlasti opstati, optuživalo se i s jedne i s druge strane tko je dao više, tko je pošteniji pa su se svote tako popele do vrtoglavih visina od 200 tisuća eura a da se činjenice nisu provjeravale, da se uzbunjivala javnost pa je kolektivna odgovornost dobro došla. Pa dopustite da se ipak pitamo što će prosječni birač i nakon ovih tjedan dana rasprave zaključiti. Možda će se opet pitati zašto će se izaći na izbore, ako se trguje poslije izbora, a trguje se ili ako se doista plaća novcem ili nadzornim odborima, koliki je onda stvarni profit onih koji taj novac mogu izvući. Za posljedicu nejasnih zakona imamo apstinenciju. Premali broj građana će izaći na izbore, rezultati će biti lošiji, ali isto tako možemo onda pitati u ime koga ti lokalni dužnosnici donose odluke. To su bili prigovori, naravno postoji i dobra strana donošenja ovih zakona i određene koristi, možda će se kod nekih pojaviti i snažnija unutar stranačka demokracija. Zatim personalizacija izbora, građani su i ovako gdje god su mogli, birali već po budućem zakonu, birali su osobe a ne stranke. Ovi zakoni mogli bi također izazvati i obustavu lova na vijećnike ili bar privremeni zastoj u trgovanju, a građanima, a njih 76% se do sada izjasnilo da su zapravo za izravan izbor gradonačelnika, načelnika i župana da žele znati koga biraju. Naravno da ima nedorečenosti, zakone treba i može se popravljati i mijenjati, međutim ono što moramo napraviti do donošenja konačnog zakona, treba razmotriti kartu Hrvatske i vidjeti treba li doista ovoliki broj gradova, općina i županija i ovolike nefunkcionalne administracije. Svatko će od nas u svojoj županiji znati nabrojiti bar jednu općinu koja ima takav proračun da se iz tog proračuna financira svega nešto više osim plaće načelnika, sekretarice i ne znam eventualno još nekog činovnika koji zalijeva fikus. Međutim to su politički nepopularne mjere. Možda upravo dvije godine do izbora treba napraviti takve mjere. Zatim treba odrediti i ograničiti visinu donacija ili čak ukupne izdatke. Svakako doraditi odredbe o transparentnosti uloženih sredstava u promidžbu, možda ih čak i ograničiti. I evo nakon rasprave koja je trajala čitav tjedan za zakon koji će vrijediti za četiri godine i otvorenih brojnih pitanja, ostalo je najotvorenije ono na koje smo svi osjetljivi, a to je stvarna decentralizacija koja je fiskalna decentralizacija i prije nego se donese konačni zakon predlažem da se pozabavimo kartom Hrvatske, da vidimo da li doista trebaju ostati sve ove općine, gradovi i županije, koliko oni koštaju i kako bi izgledala stvarna fiskalna decentralizacija ako želimo da se Hrvatska ravnopravno i ravnomjerno razvija, da nije centar samo Zagreb. Tko može reći da je sve ako je sjedište kompletne vlasti u Zagrebu, da je zato provincija Split, Zadar, Bjelovar ili neki drugi grad. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, Klub zastupnika HNS-PGS-a.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege cilj ovih prijedloga zakona uvjeren sam, ni na jednoj ni na drugoj strani nije bio da se reagira na nešto što se neprimjereno, zločesto, kriminalno ili ne znam kako već dogodilo u ovim izborima. Cilj je da napravimo takav sustav lokalne samouprave s kojim će građani biti zadovoljni i u kojem će se moći interesi građana i utjecaj, njihova volja na najbolji i najdirektniji način ostvariti. Naime, nije prvi puta, sad se ovdje čudimo svi skupa do kakvih je to došlo situacija nakon izbora, nije to prvi puta. Kupovina je bilo i prije, kupovina je bilo u svim našim izborima. Pa priznajmo si, to znamo primjere, znamo situacije. Ovaj puta je to dotjerano stvarno do vrhunca iza kojeg očito slijedi promjena. Zato mislim da je ipak dobro da o tom razgovaramo sada. Naravno, prihvaćam i sugestije koje je kolegica Adlešić rekla, da treba promijeniti i druge stvari u lokalnoj samoupravi u Hrvatskoj. Ne samo ovaj Izborni zakon, sam izborni zakon ne znači bog zna što. No dobro je da o tome razgovaramo sada i ako tu prašinu treba podignuti, da je podignemo sada. Ne pred izbore jer će nam pred izbore to napraviti situaciju u kojoj se nećemo znati primjereno snaći. Hrvatska narodna stranka smatrala je obveznim i ozbiljnim da sveukupnu materiju koja se tiče lokalnih izbora reguliramo odjednom. Upravo zato smo predložili i onaj zakon o kom smo jučer razgovarali. U njemu piše naš prijedlog koji je međuodnos između neposredno izabranog čelnika i vijeća, odnosno skupštine županijske. Tamo piše naš prijedlog na koji način, kojom tehnikom i kojim modelom se može smijeniti čelnik lokalne samouprave bez obaveze da ima 6 mjeseci i više zakonske kazne pravomoćne, što je naravno suludo. Tamo su uređeni međuodnosi i situacija koja će se dogoditi nakon sljedećih lokalnih izbora. Naravno da to nije predmet diskusije koja bi se mogla završiti niti u 1, niti u 2, niti u 3 dana i dobro je da ovaj Zakon dolazi u prvo čitanje. Dobro je i da onaj naš jučerašnji zakon je u prvom čitanju, nadam se da će doći i u drugo čitanje i da ćemo imati vremena da o čitavoj situaciji još jednom porazgovaramo na odgovarajući način. Naime, uvjereni smo da jedino takvo zaokruženo rješenje jamči punu volju u pozadini, da se stvari stvarno promijene. Ako Zakon ostaje na deklarativnoj razini, a mislim da je zakon kojeg predlaže Vlada, imajuć u vidu sve ovo što bi trebalo biti u pozadini na deklarativnoj razini. Mi danas ne znamo što Vlada misli o tome što će se dogoditi u međuodnosima gradonačelnika i njegovog vijeća župana i njegove skupštine nakon izbora. Mi danas ne znamo što Vlada misli o tome na koji način smijeniti tog čovjeka koji ne obavlja dobro svoj posao. Mehanizam je naznačen u Prijedlogu Vlade, postoji smjenjivanje, ali kakvo to ne znamo. Mislimo da je korektno istovremeno, dakle, lansirati ideju izbora i lansirati način kako će se stvari provesti poslije. Apsolutno prihvaćamo prijedlog neposrednih izbora za mjesne odbore. Mislim da je to sjajna ideja, dobra ideja i naravno da se nadovezuje na ovo o čemu danas pričamo jer logično je ako neposredno biramo čelnika lokalne samouprave da i te ljude u najmanjim jedinicama mjesne samouprave biramo izravno, a ne biramo preko stranačkih listi, što je naravno neprimjereno. Htio bih još jednom naglasiti da je fiskalna decentralizacija ono o čemu treba razgovarati i čemu moramo posvetiti najviše vremena. A isto tako i slijed zakona, mi smo dali u proceduru Zakon o popisu birača, nije prošao u drugo čitanje. On je ipak temelj da bi se ovo o čemu danas govorimo moglo provesti na zakon i pametan i pošten način. Imamo apsolutno povjerenje u birače. Zato predlažemo jakog gradonačelnika. Mislimo da birači znaju što rade. U svim izborima su pokazali da znaju što rade i kaznili su one koji su im u prethodnom mandatu napravili nešto ili nisu napravili nešto što su obećali. To se tiče obje strane ovog Parlamenta.
Je, kolega, točno je to, ali ...
U svakom slučaju ...
... ste dobro u crvenom.
Hvala, predsjedniče. Mislim da će ovakav način izbora povratiti povjerenje u hrvatsku politiku i povratiti građane u politiku. Hvala.
Hvala lijepa. Predsjednik Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, u ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim i molim 20-minutnu stanku kako bi se Hrvatska demokratska zajednica mogla odrediti u pogledu napada i teških kvalifikacija koje pojedini zastupnici su izrekli o Hrvatskoj demokratskoj zajednici kao zločinačkoj organizaciji, a sve u svezi članka 37. stavak 2. i članka 214. stavak 5. i 6. Poslovnika. A ovo pogotovo ovaj prvi članak koji govori o radu Sabora. Pa vas molim da odredite stanku kako bi mogli održati Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke također tražim kraću stanku kako bi se mogli odrediti na ono što je bilo rečeno u sabornici ili van nje. Hvala.
Damir Kajin.
Mene više zanima da li će danas, gospodine predsjedniče, biti na dnevnom redu Zakon o blagdanima, spomendanima ili ...
Sad je pitanje, sad je kolega pitanje stanke. Vi ste ...
Da, razumijem i dajte i nama isto tako stanku omogućite ...
I vama stanku? Dobro. Furio Radin.
Gospodine predsjedniče, ja u ime Kluba nacionalnih manjina predlažem da kolege koji su tražili stanku iskoriste tu stanku kad će stanka i inače biti u 13 i 30. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Gospodine predsjedniče, molim, dakle, predlažem u ime Kluba HSP-a da ako je moguće završimo ovu raspravu koja treba trajati još samo 5 minuta pa da iza toga bude stanka.
Hvala lijepa. Nažalost, prema Poslovniku onog trenutka kada klub zatraži stanku ja tu stanku moram promptno odrediti. Ne mogu pričekati sa raspravom. Gospodine Kramarić, izvolite.
Hoću stanku da se možemo očitovati. Hvala.
Molim? ... [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ja znam da vas vezuje Poslovnik, ja sam više apelirao na Klub HDZ-a. Nema smisla da prekinemo 20 minuta, pokrenemo jednu drugu raspravu posve, a da bi onda naš klub iznio svoj stav koji traje 5 minuta nakon dva sata.
Ima još 4 kluba.
Posve druge rasprave.
Ima još 4 kluba.
Pa molim ako je moguće da prijedlog koji je iznio, koje su iznijeli klubovi da to bude nakon 5 minuta. To o njima ovisi, ne o vama.
Ne ovisi o njima nego kad zatraže, ne mogu oni eksponirati s time. Kada klubovi zatraže ja sam dužan dati odmah stanku. Ne mogu oni uvjetovati s nekom raspravom. Određujem stanku do 13 sati. 13 sati. 13 sati nastavak. Molim predsjednika Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice potpredsjednika Luku Bebića da u 5-minutnoj izlaganju izloži stajalište Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici i zastupnice. Zatražio sam sjednicu Kluba i kako sam rekao zbog neprimjerenih uvredljivih i teških kvalifikacija prema najjačoj Hrvatskoj stranci, Hrvatskoj demokratskoj zajednici u ovom Saboru koja stranka je imala svoj put od osnivanja 89. godine do danas i koju su kolege zastupnici nazvali zločinačkom organizacijom. Vjerojatno u povijesti Hrvatskog sabora je teško da je bilo takve diskvalifikacije i kvalifikacije jedne parlamentarne stranke, pogotovo one koja je u borbi za nezavisnost, organizaciju cijelog našeg nacionalnog otpora i pobjedu u Domovinskom ratu pretežito vodila, ne jedina, da se kolege zastupnici tako kvalificiraju. Ja zato molim da na temelju članka 37. poslovnika stavak 2. kao i u svezi sa člankom 214. stavak 5. i 6. sazove sjednica predsjedništva Sabora, proširena sa predsjednicima klubova zastupnika da rasprave o ovome, i da pokušaju donijeti takve zaključke koji će osigurati normalan i demokratski rad i komunikaciju među Hrvatskim strankama, koje mogu biti suprotstavljene politički ali koje nitko nema pravo kvalificirati kao što su jedan zastupnik učinio u Sabornici, a drugi i ono malo rezerve koju je pokazao prvi, negdje drugdje izjavio da on tvrdi i kaže da je Hrvatska demokratska zajednica zločinačka organizacija. Doduše ono što se rekne van saborskih klupa ne bi trebalo biti previše ovdje, ali kako se to ponovilo, na to smo zatražili sjednicu Kluba da se o tome izjasni Predsjedništvo, prošireno Predsjedništvo sabora. Kolega Kapraljević je rekao to što je rekao, neću ga kvalificirati premda ako on mene naziva članom zločinačke organizacije a to potvrđuje kolega Marasović, ja bih samo jednu dilemu postavio da li Hrvatska narodna stranka stoji iza tih izjava, tražimo da se ona jasno i glasno ogradi i osudi takve kvalifikacije, a u pogledu gospodina Marasovića bih rekao budući da nas je sve pojedinačno i skupno nazvao članovima zločinačke organizacije, kod njega nisam siguran da je to rekao u stanju u kojem je on redovito ili je rekao u ranim jutarnjim satima kada možda nije u takvom stanju. Je li to rečeno u Trnjanci ili negdje drugo. Ako ti meni kažeš da sam ja pripadnik zločinačke organizacije, valjda ja mogu kazati da si ti notorna pijanica. I to ti kažem pred licem Hrvatske javnosti i pred ovim Saborom, jer si ti uvrijedio kolega sve zastupnike Hrvatske demokratske zajednice a nadam se da osjećaju i drugi zastupnici drugih stranaka u Hrvatskom saboru. Na najgori i najprimitivniji mogući način. Tražim da se o tome izjasni jasno i glasno predstavnik Kluba Hrvatske narodne stranke, a Predsjedništvo sabora sam predložio ono što sam predložio. Hvala lijepa.
Upravo je na redu i poštovani zastupnik Dragutin Lesar, predsjednik Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, kolega Kovačević. Odmah da velim da prihvaćam prijedlog kolege Bebića da to raspravimo na sjednici predsjedništva proširenoj sa predsjednicima klubova jer sve ostalo raspravljati ovdje u Saboru a da to nije točka dnevnog reda i otvara se rasprava o svemu, ne bi bilo želje da se stvari do kraja izvedu nego samo otprilike jedna politička igra. Dakle, prihvaćam vaš prijedlog i rado ću sudjelovati na toj sjednici Predsjedništva kada ćemo o tome razgovarati. Međutim, moram vam reći sljedeće da je razlog i povod kojega ste dali tvrdnji iznijete da se radi o kvalifikacijama i tvrdnjama kao povod za ovaj. Ja sam ponovno pogledao fonogram i nije bilo ni jedne tvrdnje i ni jedne kvalifikacije a o tome ćemo detaljnije temeljem fonograma i zapisa na sjednici Predsjedništva, što pak se tiče izjava izvan Sabora ja vjerujem da ćete se sa mnom složiti da rasprava o tome ide tamo gdje je i nastala. Jer nije bila u ovoj Sabornici, jer ja bih onda morao isto tako zatražiti i povući raspravu o nekakvim liječničkim dijagnozama koje su jučer na jednoj press konferenciji bile davane o nekim od kolegama iz mog Kluba zastupnika o tome ne pada na pamet da se time bavimo. Dakle, predlažem da predsjedništvo zasjeda, da utvrdi stavove i onda ćemo vidjeti što kako dalje.
Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospodo zastupnici, slažem se. Kvalifikacija gospodina Kapraljevića bila je neprimjerena možda čak neki egzibicionizam pokušaj skretanja pozornosti na sebe. Izrečeno je u slučaju Liburniji ja ću samo dvije tri rečenice reći u slučaju Liburnije, ali digniteta radi mi se možemo etiketiramo, možemo se vrijeđati, možemo se čak i podmetati ali mislim da u svemu tome gospodine Bebić ne treba i pretjerivati. Želim nešto drugo govoriti pošto je povod ovoj diskusiji ili čitavom tom incidentu bila Liburnija. Razne uprave Liburnije nije bitno tko ih je postavljao, prodale su čak 44 objekta za 41,44 milijuna eura, što nije stabiliziralo poslovanje. Od 2000. do 2004. prodano je za 16 milijuna eura objekata do 2000. za 25 milijuna eura. Uprave su pune kao šipak koštica. Međutim, ja sam namjerno iskoristio ovu priliku ne provocirao da kažem da je na djelu jedna mala privatizacija u Liburniji i da gospodo to treba zaustaviti. Vlada je u pravu ako to zaustavi tu malu privatizaciju, ona na neki način reagira pritiskom na općinu Lovran, tamo je SDP da oni zaustave to što prodaju možda da bi podržali oni privatizaciju Liburnije u cjelini jer ako možete vi prodavati onda možemo i mi. Međutim, tu transakciju treba zaustaviti kao što treba zaustaviti i ovu veliku transakciju koja je bila na djelu ili po9kušaju prije mjesec ili 2 dana. To je ono zbog čega sam se htio javiti da digniteta radi, decentnosti ovog doma možemo se etiketirati ali nemojmo gospodo pretjerivati jer time rušimo vjerodostojnost ovoga Doma.
I poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, Klub zastupnika. Molim promijenili ste? Moguće.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Naš klub DC HSLS LS-a smatra da ovakvim kvalifikacijama koje smo imali čuti jučer i prekjučer u Hrvatskom saboru da je zapravo prijeđena granica jednog kulturnog i tolerantnog razgovora i komunikacije među saborskim zastupnicima i među političkim strankama, i držimo da takve riječi i takve kvalifikacije nemaju mjesta u Hrvatskom saboru niti se mogu bilo čime opravdati. Bez obzira da li je negdje nešto drugo učinjeno nikakvi argumenti nisu iznijeti u smislu potvrde te kvalifikacije i držimo da bi kolege iz Hrvatske narodne stranke trebale se ispričati Hrvatskoj demokratskoj zajednici sve koliko hrvatskoj javnosti, jer veliki broj hrvatskih glasača je glasovao za ovu stranku, to je i uvreda ovaj prema njima. Ako nastavimo tako činiti i raditi a vjerujem da ćemo još barem za jedno 50% umanjiti dignitet saborskog zastupnika u očima Hrvatske javnosti. Prema tome, daj spustimo lopticu i pokušajmo se međusobno uvažavati ovo je mjesto kulturnog i tolerantnog dijaloga a ne svađa i kleveta. Hvala lijepo.
Gospođe i gospodo zastupnici. Prije nekog vremena sve su političke parlamentarne stranke postigle konsenzus u Hrvatskom saboru, na sastancima proširenog Predsjedništva Hrvatskog sabora klubovima zastupnika da ćemo našu utakmicu, političku utakmicu i suprotstavljanje, da će sve političke stranke voditi u granicama dostojanstva, znači borbe argumentima, i to su svi prisegnuli i svi su to prihvatili, sve stranke, svi zastupnici. MI sada jučer imamo prvi puta od toga sporazuma i dogovora svih političkih stranaka ali imamo prvi puta u povijesti Hrvatskoga sabora da si jedan zastupnik Antun Kapraljević dopustio takve pa makar i uvjetno rečene ocjene prema kojima on izražava stajalište da bi Hrvatsku demokratsku zajednicu, da ju je trebalo proglasiti zločinačkom organizacijom i zabraniti joj rad. Ima li u našem kolektivnom sjećanju u Hrvatskom saboru da se ikada ijedan zastupnik usudio bilo koju političku stranku. Stranke su dobijale različite kvalifikative u političkoj borbi, nazivane su različitim imenima, toga je bilo ali da se netko usudio jednu političku stranku. Nije ovdje riječ o tome što je nazvana Hrvatska demokratska zajednica. Da je nazvana bilo koja politička parlamentarna stranka koja sudjeluje u radu ovog Sabora pa i neparlamentarna da je kao cjelina nazvana zločinačkom organizacijom, zločinačkom bandom, dakle svi njeni članovi, svi njeni dužnosnici kroz sve ovo vrijeme od kako ta stranka postoji su zločinci, svi bi trebali biti podvrgnuti kaznenom postupku. Trebalo bi joj zabraniti rad jer djeluje protuustavno, jer je zločinačko udruženje. To je uistinu presedan koji ne može sebi nitko iz bilo koje stranke o bilo kojoj stranci drugoj izreći u hrvatskoj sabornici. Isto kao što drugi zastupnik prema novinskom izvješću Jakša Marasović izjavljuje: "I za mene je HDZ baš kao i za mog stranačkog prijatelja iz saborskih klupa Antuna Kapraljevića HDZ zločinačka organizacija." Kako mogu postojati odnosi među parlamentarnim strankama u kojima će zastupnici jedne parlamentarne stranke drugu generalno stranku zastupnike sve od reda nazivati zločincima, članovima zločinačkog udruženja, bande, organizacije. Sazvat ću idući tjedan i prošireno predsjedništvo Sabora sa predsjednicima svih klubova da se vrati jedno demokratsko ponašanje i da oni koji izriču ovakve kvalifikacije postanu svjesni da čine medvjeđu uslugu i sebi i svojoj stranci ali i cijelom Hrvatskom saboru i političkom životu. Nemojmo sami doprinositi da se ugled i dostojanstvo najvišeg zakonodavnog i predstavničkog tijela Hrvatskoga sabora sa ovakvim istupima u javnosti, da dobija ocjenu koju ne zaslužuje ova institucija, koju ne zaslužuje Hrvatski sabor i zbog toga ćemo to morati najodlučnije u jednom konsenzualnom dogovoru i presjeći da se izbjegnu i onemoguće više ovakve situacije. Idemo dalje na pet minutnu raspravu. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Odnosno, odustao je. Dobro. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Štovane kolegice i kolege! Pa evo, nekoliko rečenica sada iako također nakon ove pauze i pod dojmom svega ovoga morat ću na početku reći nekoliko rečenica i o svemu ovome, a nažalost ću morati reći da se to sve tiče i ovog Izbornog zakona, pa rekao bih i svega drugog. Mi možemo donositi bilo kakve zakone a nažalost ako nećemo međusobno biti korektni i međusobno uvesti ja bih rekao malo drugačiji način ponašanja, pa i od ja bih rekao generalnih kvalifikacija ali i od pojedinačnih kvalifikacija mislim da ćemo svi nažalost bez razlike na zakone koje donosimo imati problema i pojavljivat će nam se svakojaki slučajevi koji htjeli mi ili ne htjeli priznati sve nas koji na određeni način jesmo u politici diskvalificira, dovodi nas u situaciju da se moramo zapitati gdje je dignitet, da li političara ovdje nas u Hrvatskom saboru, da li onih vijećnika u nekoj županiji gdje dolazi do gotovo fizičkih obračuna, da li tamo gdje se događaju u gradovima i općinama ja bih rekao neke nažalost trgovine gdje mora i USKOK i ostala državna tijela na neki način učestvovati. Sve je to, rekao bih, sigurno predmet i neke buduće rasprave, budućeg dogovora i ako ćemo moći se međusobno dogovoriti o određenom smislu i onda će ovakve zakonske inicijative sigurno biti dobro došle. Ja ću pokušati reći da zasigurno ovaj prijedlog zakona je dobro došao. Mislim da smo se svi složili i ova rasprava u prvom čitanju će doprinijeti jednoj određenoj težnji gdje smo se svi zajedno zalagali. Ono što je i dalje za mene sporno a to sam pokušao u jednoj replici reći je nešto što se kod nas događa sa nekim modelima. Mi pokušavamo model koji je novi, model koji treba primijeniti automatski primijeniti na jednom cjelokupnom području bez toga da imamo određenog iskustva. To nam se događa ja bih rekao u niz zakona. Nije samo ovaj zakon o izborima u tom dijelu specifičan nego mnogo puta bez da imamo bilo kakve projekcije, bez da na neki način i detaljnije možda, neka mi se ne zamjeri, posavjetujemo se sa strukom, konzultiramo se u tom dijelu i vidimo koji je model u stvari za nas najpogodniji pa evo pokušamo ga na jednom malo užem teritoriju i isprobati i vidjeti koji su pravi njegovi rezultati. Možda samo da kažem ono što je po meni sigurno jedan od najvećih problema u ovom dijelu i kojeg je potrebno riješiti s obzirom da se niz zakona i mora u tom dijelu mijenjati i ovaj odnos između izvršne vlasti tj. izabranog načelnika, gradonačelnika i župana sa predstavničkom vlašću. Mi moramo znati da u mentalitetu naših ljudi će uvijek biti da se opredjeljuju pa da će ako su izabrali čelnika izvršne vlasti iz jedne stranke koja ga podržava jedna stranka onda predstavnička vlast će najvjerojatnije biti malo iz druge to uvijek naši ljudi tako rezumiraju na određeni način. I dakako da se onda dovodimo u ja bih rekao jedan upitan položaj ako ostanemo na onom prijedlogu od 50. Ali sigurno ako točno ne definiramo kako ti odnosi moraju biti jer ne bi bilo dobro da se dolazi do određene paralize ukupnog sustava i mislim da ćemo tu morati se u svakom slučaju pozabaviti iskustvima drugim, definirati u točnosti te određene stvari. Pa ja bih rekao ako postoji bilo kakva mogućnost i tu bi apelirao i možda vidjeti kako će to možda u nekoliko općina i možda prije generalno cijele Hrvatske i funkcionirati. Ako ćemo do tog vremena uspjeti promijeniti i prilagoditi i ostalo zakonodavstvo jer smo svjesni da je ovo samo jedan dio tog ukupnog zakonodavstva. Prema tome, Hrvatska seljačka stranka sigurno podržava ovakav prijedlog. Nadam se da će se iz ukupne rasprave evo usvojiti svi ovi prijedlozi koji jesu. I na kraju, ponovo apeliram da svi zajedno držimo do digniteta i ovog Sabora ali da i pokušamo svi zajedno na jednom ja bih rekao općem konsenzualnom dogovoru vratiti ugled svima nama koji se bavimo ovim poslom. Međusobnim ovim stvarima koje nam se događaju dovest ćemo sebe pa rekao bih i ovaj posao na kojem jesmo na niske grane a onda ćemo svi se međusobno čuditi zbog čega se to dogodilo međusobno čuditi zbog čega se to dogodilo. Hvala.
Hvala lijepa. Klub HDZ-a. Poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Evo ja bih rezimirala u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice da nakon ove provedene rasprave mislim da možemo zaključiti da je velika većina zastupnika u ovoj sabornici podržala uvođenje izbornog modela neposrednog izbora gradonačelnika, načelnika i župana. Bilo je postavljeno ovdje i pitanje što će prosječni birač reći nakon tjedne rasprave u ovoj sabornici da smo se brinuli o tome kako ostati na vlasti i tako dalje i ja mislim naprotiv da smo u ovom tjednu raspravljali o vrlo bitnim stvarima za hrvatskog birača a to je upravo kako urediti hrvatsko izborno zakonodavstvo počevši od Državnog izbornog povjerenstva. Da smo raspravljali o tome kako decentralizirati ovu državu najprije u prijenosu ovlasti, a ja sam sigurna i vjerujem da ćemo raspravljati u ovom Saboru i o fiskalnoj decentralizaciji koja onda može jedina i garantirati stvarnu, stvarnu decentralizaciju ovlasti. Klub hrvatskog, Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona jer smatramo da se njime povećavaju demokratski standardi lokalne samouprave. Tijekom ove rasprave čini mi se da nismo čuli ozbiljnih zamjerki uvođenju neposrednog izbora čelnika u lokalnoj samoupravi. Čuli smo bojazni i to je točno. Njih ima. Čuli smo bojazni da nisu uređeni odnosi između neposredno izabranih tijela. Da nije uređena njihova kohabitacija, da nije uređena odgovornost neposredno izabranog gradonačelnika no mi držimo da kako sam već rekla da je ova Vlada ozbiljna, da ova Vlada ima koncept i da će predložiti sve prateće zakone koji će jasno i decidirano utvrditi ovu nevažno spornu materiju. Obzirom na stav svekolike javnosti stručne, obzirom na ankete među građanima, obzirom na stavove parlamentarnih stranaka držim da smo mi dužni podržati ovaj zakon, da smo ga dužni proslijediti u drugo čitanje. A svakako vjerujem da će Vlada imati vremena da predloži jedan konačan tekst koji će jasno uobličiti volju, političku volju za uvođenjem neposrednog izbora gradonačelnika. Da će pri tom konzultirati sve primjedbe iznesene u raspravi. Da će također konzultirati i tekst Prijedloga zakona HNS-a PGS-a. Da će konzultirati evo i stručnu ocjenu US AID-a o ovoj, o ovoj, o ovome zakonu. Da će konzultirati javne tribine koje su održane i da ćemo imati ispred sebe kvalitetan i jasan konačan tekst kojim ćemo moći biračima garantirati da zaista za onog koga su glasali u većini da će taj i obnašati dužnost načelnika u lokalnoj samoupravi. Hvala.
Hvala. I poštovani zastupnik Furio Radin u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolege. Klub zastupnika nacionalnih manjina smatra da je malo čudno da jedan Prijedlog zakona o, koji tretira materiju izbora dolazi odmah nakon izbora. Ne zato što to nije dobro. To je zapravo jako dobro da se o tome počne pričati daleko, a ne blizu izbora nego zato što je to neuobičajeno. Ne znam. Možda ovaj put će biti iznimka, ali međutim smatramo da ćemo vidjeti još zakona, još prijedloga zakona u ove 4 godine i da je to samo jedan od prvih pokušaja da se sredi ta materija i zato smatramo da je pragmatični, a ne principijelni razlozi će na kraju odlučivati kakvi će biti izbori jer tako je i uvijek bilo, a tako je uvijek i u svim parlamentima. Ako želimo međutim ulaziti trenutak u materiju sa jednim zaključkom možemo u meritumu stvari možemo reći da ovaj zakon, ovi zakoni sigurno moraju, se moraju, rasprava o tim zakonima bi trebala biti zajedno sa raspravama o zakonima koji tretiraju predstavnička, izbor predstavničkih tijela i s time se slažem sa gospodinom Pankretićem iz jednostavnog razloga što taj odnos zapravo je najbitniji u svemu tome. Ako ćemo mi imati predstavnička tijela koja će biti, pripadati jednoj političkoj opciji i gradonačelnik odnosno župan ili načelnik drugoj političkoj opciji to će dovesti sigurno do stagnacije, do paralize sustava. Zato prijedlog je taj da na neki način predstavničko tijelo slijedi sudbinu, slijedi sudbinu samog izbora gradonačelnika odnosno župana odnosno načelnika koji idu u svoje ime. Naravno iza njih stoje određene stranke, ali međutim da njihov postotak na neki način određuje i postotak liste koja će onda, koja će onda sastaviti predstavničko tijelo. Ima takvih slučajeva. Ima slučajeva u više zemalja takvih da jednostavno, jednostavno gradonačelnik, načelnik ili predsjednik regije nose sa sobom već, njihov postotak zapravo određuje puno puta i sa određenim bonusima određuje postotak predstavničkoga tijela. I na taj način onda se postiže stabilnost, stabilnost vlasti. Na kraju želimo reći i to da ovaj zakon bi trebao biti, ovi zakoni bi trebali se, o tim zakonima bi trebalo raspravljati zajedno i sa zakonima koji određuju biračke, koji reguliraju pitanje biračkih spiskova. Danas nacionalna pripadnost zapravo ima određene posljedice kao što vidimo. Mi ne znamo kada pojedinac, kad pojedinac postaje dio biračkog spiska, kad postaje, kad počinje glasati, kad dobije glasačko pravo mi ne znamo na koji način se određuje njegova nacionalnost na biračkom spisku. Mi to ne znamo. Znamo samo da se njega ne pita. A to bi jedino trebalo biti mjerodavno. Netko tko ispuni 18 godina odjednom u, postaje dio biračkog spiska sa određenom nacionalnošću. To proizvodi posljedice, ali tko određuje njegovu nacionalnost mi to ne znamo. I mislim da bi to trebalo biti i njegovo pravo i pravo nacionalnih manjina i pravo ovog Parlamenta da se zna na koji način se to odvija. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Molim, molim? Državnog tajnika Antuna Palarića za završni osvrt.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Evo rasprava o vladinom Prijedlogu zakona o izborima župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika i prijedlogu odgovarajućih zakona HNS-a otvorila je i pitanje zapravo i široke rasprave o lokalnoj samoupravi u Hrvatskoj. Pokušalo se u ova dva dana rasprave nametnuti teza kako u lokalnoj samoupravi ima puno problema i na nekoliko pojedinačnih primjera osporiti sva dostignuća koja smo postigli u lokalnoj samoupravi. Gospođe i gospodo zastupnici Hrvatska je demokratska zemlja. U njoj sve institucije djeluju u okvirima zakonitih ovlasti i to nam priznaje svijet i zašto onda na nekoliko pojedinačnih slučajeva dovoditi to u pitanje? Kada gledamo broj jedinica lokalne samouprave, kad gledamo koji je napredak u cijeloj Hrvatskoj postignuta uspostava novog modela lokalne samouprave od '93. godine onda svi problemi u tom kontekstu djeluju mali, ali uvijek treba ići naprijed, treba dograđivati sustav i hrvatska Vlada, kako je obećala, predložila je odmah paket zakona kojima započinje zapravo izbornu reformu. Nama se događalo u proteklih godinu dana da su pojedini krugovi željeli izmjene zakona predložiti već kad je i počela predsjednička kampanja, primjerice izmjenu Zakona o izboru predsjednika Republike nakon raspisivanja izbora. Mi smatramo da je pravo vrijeme za otvaranje rasprave o izbornom zakonodavstvu daleko od prvih sljedećih izbora i zato smatramo da je ovaj potez Vlade, uz to što ona ispunjava svoja obećanja iz programa rada, da je to i jedan demokratski iskorak. Da ona time stvara dovoljno prostora da se zakoni temeljito rasprave, da se uvođenje ovog modela postigne po mogućnosti konsenzus u Hrvatskom saboru i da se otvaranjem političkih rasprava, a i stručnih koje teku, koje će se stalno održavati, moj ured u njima sudjeluje i piše se i sudjelujemo na raznim stručnim i znanstvenim skupovima i čitamo svu moguću literaturu, da ćemo pronaći najbolji model za Hrvatsku polazeći od svjetskih iskustava, ali i od hrvatske realnosti. Ovo je u biti tehnički zakon. Oni koji su rekli da je tehnički, da doista je tehnički. On govorio o izboru, o uvjetima za izbor, postupcima izbora, zaštiti izbornog prava i ništa drugo. Ovim zakonom dakako ne može se uređivati odnos između predstavničke i izvršnih tijela u jedinici lokalne samouprave ili jedinici područne samouprave i mi radimo na tome. Mi ćemo, dakako daleko prije početka primjene ovog zakona, ukoliko se podrži koncept neposrednog izbora gradonačelnika ponuditi iz Vlade Hrvatskom saboru rješenja tih odnosa. Ali tu moramo riješiti i sudbinu poglavarstva, način izbora ovlasti, moramo uz toliko puta naglašavan problem mogućeg odnosa između predstavničkog i izvršnog tijela, ali bez da je itko ponudio neko od mogućih rješenja, i to razriješiti. Ali gospodo zastupnici, mi moramo riješiti još jednu vrlo važnu stvar o kojoj nitko ovdje nije govorio, a to je odgovornost države za provedbu zakona i osiguranja učinkovitog modela državnog nadzora nad provedbi zakona u jedinicama lokalne samouprave. Mi sada imamo ovlasti u odnosu na predstavnička tijela. Vlada ih koristi sve in faforem razvoja lokalne samouprave. Vrlo rijetko smo primjenjivali najstrožu mjeru, a to je raspuštanje predstavničkog tijela. Mi ćemo morati urediti i model nadzora na zakonitošću rada neposredno izabranog gradonačelnika. Svjesni smo da protiv svake odluke središnjih tijela državne vlasti moramo osigurati sudsku zaštitu i do u detalja ćemo izraditi uvjete za sudsku zaštitu i vrlo kratke rokove da bi se ta zaštita postigla što prije. Zahvaljujem svima koji su podržali model neposrednog izora gradonačelnika. Zahvaljujem svima koji su upozorili na moguće problematične prijedloge u ovom zakonu i koji su dali korisne sugestije i prijedloge koji će sigurno konačni prijedlog zakona učiniti boljim. Mi ćemo nakon glasovanja u ovom Saboru, kada ovaj zakon dobije podršku, u što duboko vjerujem, jer je većinsko mišljenje bilo da se ide u promjenu modela pristupiti detaljnoj analizi svega izrečenog daljnjim stručnim i političkim raspravama o ovim temama i ponuditi Hrvatskom saboru onda još bolji, još kvalitetniji tekst zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Molim poštovanog zastupnika Dragutina Lesara, predlagatelja drugog prijedloga ovog zakona.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege dozvolite da se ja zahvalim svima koji su u raspravi o našem prijedlogu zakona ukazali na neke nejasnoće, dileme i postavljaju nam pitanja, jer nam je to sve skupa pomoglo da uočimo da nismo uspjeli, dakle riješiti ili dat takav prijedlog zakona koji je razriješio sve moguće dileme. I to je bilo izuzetno korisno slušati i pratiti, jer smo i sami prilikom pripreme zakona imali dilema i tražiti najjednostavnija rješenja s jedne strane, a s druge strane najjasnija, najprovodljivija i najčišća. Međutim, za razliku od gospodina državnog tajnika ja nisam siguran da je u raspravi većinski model izbora čelnih ljudi u lokalnoj samoupravi toliko podržan kao što je on osjetio, jer je bilo dosta rezervi i argumenta davano koji bi otprilike sveli na to da još nije vrijeme, niti riječima doduše. Ali ni ovo iskustvo dakle nam nakon ovih lokalnih izbora očito nisu bila dovoljna da smognemo te političke hrabrosti idemo na taj zaokret. Mi smo ovu temu otvorili u Hrvatskom saboru i 2001. i 2003. i 2004. i 2005., dakle, danas. I otvarat ćemo tu temu tako dugo dok Sabor zakonima ne uvede neposredne izbore u lokalnoj samoupravo za čelnike i većinskim izbornim modelom. I veoma bitno, kad ti Vlada dođe u drugo čitanje i sa Izbornim zakonom i eventualno novim Zakonom o lokalnoj samoupravi, neće to biti paket zakona koji će omogućiti i primjenu neposrednih izbora, a još manje paket zakona koji bi omogućio novi iskorak u decentralizaciji. Nemojmo se zavaravati da su samo ova dva zakona. Ja ponovno podsjećam, da bi napravili i primijenili ovakva zakonska rješenja koja su sadržana i u prijedlogu Vlade i u našem prijedlogu mi konačno moramo donijeti novo Zakon o prebivalištu, za kojeg vjerujem da nakon zaključenje rasprave će ipak doći na glasanje, to je još uvijek dug. Imali smo ga na raspravi, nužan i potreban je zbog novog Zakona o popisu birača. Dakle, to je drugi zakon. Treći zakon, Zakon o područjima jedinica lokalne i regionalne samouprave, koji je prije izbora bio, nije se uspjelo ga izglasati, a bit će potreba, prije sljedećih izbora očito, intervencije i u njemu ili možda i potpuno novi zakon, pa je onda Zakon o izboru, pa je onda Zakon o lokalnoj i regionalnoj samoupravi, pa je onda Zakon o financiranju lokalne i regionalne samouprave. To je paket zakona u prvoj fazi i ako ćemo o ovom paketu zakona u drugom čitanju ili trećem čitanju raspravljati na istoj sjednici, onda će vjerojatno biti manje dilema da nam ta slika, mozaik neposrednih izbora bude jasniji, da nam bude jasniji i odnos i ovlasti čelnika i predstavničkog tijela i jasniji nadzor nad zakonitošću kojega i po Vladinom prijedlogu i po sadašnjem zakonu i našem ima država. To je treći osigurač nad onim koji su neki nazvali lokalnim šerifima. I onda je nakon toga, trebat će promijeniti 34 zakona koji različita područja daju u nadležnost ili predstavničkog tijela u županiji, općini i gradu ili izvršnom tijelu. Dakle, ne možemo reći da ćemo sljedeće izbore provesti neposrednim modelom, većinskim sustavom, da ćemo ukinuti poglavarstva kao izvršno tijelo u lokalnoj samoupravi, a da ne promijenimo Zakon o komunalnom gospodarstvu, Zakon o predškolskom odgoju, Zakon o osnovnom školstvu, Zakon o cestama zato jer tim, Zakon o zdravstvenoj zaštiti jer tim zakonima je propisano što odlučuje županijska skupština, a što odlučuje županijsko poglavarstvo. Da li će država ono što je sada u nadležnosti poglavarstva ostaviti izvršnog vlasti koja će tada biti i župan ili će u strahu od samovolje to s izvršne prenijeti na predstavničko tijelo, to neznamo, ali to se rješava ne ovim zakonima nego onih 34 zakona o područjima i tek kada te zakone usaglasimo sa takvim konceptom ustroja lokalne samouprave možemo raspisati i provesti izbore i reći da dana konstituiranja nova lokalna samouprava može funkcionirati jer smo sve zakone promijenili. Upozoravam da se radi o izuzetno ozbiljnom poslu i dobro je da ovu temu smo otvorili sada nakon izbora da ne bi došli do sljedećih izbora i sve odgodili uz opravdanje da nemamo vremena, ali molim i gospodina državnog tajnika da u pripremi ovih osnovnih šest zakona mora se izboriti unutar Vladinih resora da se ostali zakoni pripremaju paralelno s njima i da znamo da li će Vlada odlučiti da ovlasti koje je do sada imalo gradsko, županijsko ili općinsko poglavarstvo ostaje čelniku ili će selit na predstavničko ili će s predstavničkog nešto dati izvršnoj, dakle čelnom čovjeku koji je izabran i onda ćemo dobiti odgovor na pitanje a kakve ovlasti takvi čelni ljudi dobivaju jer ovlasti ovim zakonima ne utvrđujemo nikomu, ni predstavničkom tijelu niti čelniku jer to i nisu zakoni koji utvrđuju ovlasti, to su tih 34 zakona različitih društvenih sektora, javnih poduzeća, ustanova, lokalne uprave, javne uprave, državne uprave kako god hoćete. Želim vjerovati da, a i u raspravi je nekoliko zastupnika iz redova vladajuće većine nekoliko rješenja iz našeg prijedloga zakona podržalo i smatra ih dobrim rješenjem uostalom. Prvo čitanje i jednog i drugog je zakona, ja vas pozivam i molim pustimo oba zakona u drugo čitanje pa ćemo možda zajednički doći do nekih rješenja i spajanja izborne procedure i za čelnike i predstavničko tijelo u jedan zakon što mislim da bi bilo daleko kvalitetnije. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Drugo, Prijedlog zakona o izborima župana, gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika i općinskih načelnika. Zastupnik Zvonimir Mršić predložio je zaključak koji glasi: O Prijedlogu zakona o izborima župana, gradonačelnika grada Zagreba i općinskih načelnika provedena je prethodna rasprava. Mišljenje, primjedbe i prijedlozi unijet će se, iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade prijedloga zaključaka. Dakle prijedlog zaključka zastupnika Mršića je da je o ovom Prijedlogu zakona provedena prethodna rasprava. Dajem na glasovanje. Molim uključimo se prvo. Dajem na glasovanje prijedlog ovoga zaključka. Možete glasovati. Rezultat? 30 za zaključak, 4 suzdržana, 67 protiv. Prijedlog zaključka nije dobio potrebnu većinu.