Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Pričenjam nadaljevanje 27. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospod Anton Anderlič, Bogdan Barovič, Samo Bevk od 14.00 ure dalje, mag. Milan M. Cvikl, Ljubo Germič, Franc [[Feri]] Horvat, Zmago Jelinčič Plemeniti, Miran Jerič, Jožef Jerovšek, Anton Kokalj, Bojan Kontič, Maria Pozsonec, Breda Pečan od 12.00 ure dalje, Miran Potrč in Alojz Sok. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZADRUGAH. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev. Izvolite, gospa Branka Tome, državna sekretarka v Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah je treba spremeniti in dopolniti predvsem zato, ker je sedanji Zakon o zadrugah iz leta 1992 že zelo zastarel in ne ureja statusnih preoblikovanj zadrug ter preoblikovanja drugih pravnih oseb v zadruge. Sedanji Zakon o zadrugah je začel veljati spomladi leta 1992. Spremenjen in dopolnjen je bil samo enkrat, in sicer leta 1993 zaradi uskladitve 10. poglavja o lastninjenju in vračanju zadružnega premoženja z Zakonom o lastninskem preoblikovanju podjetij, Državni zbor pa je sprejel obvezno razlago k dvema členoma v tem poglavju. Od takrat pa vse do danes, to je v preteklih 14 letih, je prišlo do številnih sprememb in dopolnitev temeljnih zakonov, ki urejajo statusno pravo, sodelovanje delavcev pri upravljanju, prisilno poravnavo, stečaj in likvidacijo, sodni register, finančno poslovanje, računovodstvo in revidiranje, ki neposredno ali posredno posegajo tudi v Zakon o zadrugah. Najobsežnejše spremembe je prinesel Zakon o gospodarskih družbah, ki je začel veljati eno leto in štiri mesece po uveljavitvi Zakona o zadrugah ter njegove poznejše spremembe in dopolnitve. Spoštovani! Neusklajenost Zakona o zadrugah z Zakonom o gospodarskih družbah ustvarja v praksi pravne praznine, kljub splošnemu sklicevanju na smiselno uporabo Zakona o podjetjih. Te praznine se kažejo v tem, da so določbe Zakona o podjetjih oziroma Zakona o gospodarskih družbah v številnih primerih smiselno neuporabe za Zakon o zadrugah, zlasti tam, kjer se navezujejo na točno določeno pravno-organizacijsko obliko gospodarske družbe, ki je pri zadrugah ne poznamo, ter zaradi prenekaterih posebnosti zadrug, ki za podjetja oziroma gospodarske družbe ne pridejo v poštev. Gre za vrsto sprememb, ki natančneje in smiselno sledijo spremembam prava družb na ostalih področjih, na področju gospodarskih družb, sodelovanja delavcev pri upravljanju, prisilne poravnave, stečaja in likvidacije, finančnega poslovanja, računovodstva in revidiranja. Glavnina sprememb povzema rešitve iz Zakona o gospodarskih družbah. Po vzoru Zakona gospodarskih družbah so podrobneje urejena vprašanja imenika članov, poslovnih knjig in letnega poročila. Na novo je v zakonu dodano poglavje o statusnem preoblikovanju zadrug, o preoblikovanju drugih oseb v zadrugi in o zadružni reviziji ter novosti glede nadzora nad izvajanjem zakona in kazenskih določb. Zakon se smiselno navezuje na rešitve, vsebovane v predpisih Evropske unije. Sicer urejajo [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]družb na splošno, sicer osem direktiv in štiri uredbe. Vlada predlaga, da se sprememba zakona sprejme zaradi uskladitve z zakonodajo, ki je bila sprejeta v preteklih letih. Hvala lepa za besedo.
Hvala. O predlogu zakona v celoti, dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Gospod Bojan Rugelj bo predstavil stališče [[...]]Ni prisoten. Gospod Janko Veber [[...]]Tudi ne. Gospod Alojz Sok [[...]]Gospod Marjan Drofenik bo prestavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Ministrstva za kmetijstvo, poslanke in poslanci in pa tudi vsi obiskovalci na galeriji! Podal bom stališče Slovenske ljudske stranke do tretje obravnave Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah, je bil na drugi obravnavi v Državnem zboru pred dobrim letom dni. Za tem je bil na predlog vladnih koalicijskih strank umaknjen iz dnevnega reda 17. seje Državnega zbora in do danes je zakon čakal v proceduri. Če se spomnimo, je bil na matičnem odboru v drugi obravnavi sprejet amandma, ki je določil, da so zadruge opravičene do državnih pomoči pod enakimi pogoji kot gospodarske družbe, ki so pravne osebe. Na seji Državnega zbora pa je bilo to besedilo ponovno črtano. Takšni rešitvi je poleg ostalih kasneje nasprotovala tudi Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije, ki ugotavlja, da pomeni izločitev zadrug iz državnih pomoči povzročanje neenakopravnega položaja zadrug v primerjavi z drugimi gospodarskimi subjekti v slovenskem prostoru. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo od prejšnje ministrice in kasneje seveda tudi od novega ministra za kmetijstvo zahtevali, da se uredi vprašanje državnih pomoči zadrugam. V zvezi s tem je sprva prevladovalo mnenje, da bo to vprašanje uredila Novela zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah, saj področje državnih pomoči zadrugam sistemsko ne bi sodilo v Zakon o zadrugah. Ob sprejemanju Zakona o pomoči družbam v težavah, pa se tega vprašanja zopet ni reševalo. Iz tega razloga smo si ponovno prizadevali za rešitev tega vprašanja, bodisi v Zakonu o zadrugah, bodisi v okviru posebnega zakona, ki bi obravnaval zgolj področje državnih pomoči zadrugam. Danes v tretji obravnavi zakona, je med drugimi vložen tudi amandma koalicijskih poslanskih skupin, ki določa, da so zadruge, citiram: "Upravičene do državnih pomoči." V poslanski skupini predlagano novelo Zakona o zadrugah podpiramo, pričakujemo pa, da bo danes sprejet tudi omenjeni amandma. Ta je po našem mnenju izjemno pomemben in smo si zanj v Poslanski skupini SLS prizadevali ves čas. Seveda moramo obenem poudariti, da od pristojnega ministra pričakujemo, da bodo kmalu pripravljene tudi potrebne spremembe Zakona o kmetijstvu, ki bodo omogočile izvajanje državnih pomoči zadrugam. Seveda je državne pomoči gospodarskim subjektom potrebno sporočiti Bruslju, saj državne pomoči same po sebi niso dovoljene, če za to ne obstajajo posebej utemeljeni argumenti in razlogi, ki opravičujejo poseg države na področju trga in konkurence. V Evropski uniji so zadruge večinoma izenačene z gospodarskimi družbami; pri tem naj opozorimo še to, da so državne pomoči namenska sredstva, ki imajo točno določen in jasen namen in da njihovo delovanje že v načelu ne more biti odvisno od pravne oblike organizacije, ki izvaja določeno dejavnost. Zato tudi po našem mnenju ni nobenega razloga, da zadruge na tem področju ne bi bile enakovredne z ostalimi gospodarskimi subjekti v Sloveniji. Ko govorimo o zadrugah imamo v mislih predvsem kmetijske zadruge, ki so tudi prevladujoča oblika zadrug pri nas. Po našem mnenju je vloga teh zadrug izjemno pomembna in jim je potrebno zagotoviti enako obravnavanje, kot ostalim gospodarskim subjektom. Kot rečeno, v Slovenski ljudski stranki predlagani zakon podpiramo vključno z vloženima amandmajema, pri čemer je amandma o državnih pomočeh zadrugam ključen. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik, spoštovani prisotni. Veljavni Zakon o zadrugah je bil sprejet leta 1992, spremenjen samo enkrat leta 1993. Strinjam se s tistim delom predstavnika Vlade, ki pravi, da je bil zakon potreben sprememb. Ne morem pa se strinjati v tistem delu, kjer ste rekli, da je ta zakon potreben spremembe že od prej. Drugo obravnavo tega zakona je ta Državni zbor opravil meseca maja leta 2006, se pravi leto dni nazaj. Zadržki, zakaj leto dni do tretje obravnave, se pravi od prve do druge, so samo vam znani, v kolikor je res takšna nuja po spremembi zakona, je to ponavadi naslednji mesec, ne pa naslednje leto. Verjamem tudi, da je tukaj ZGD odigral določeno vlogo ampak, spoštovani prisotni, kot veste ZGD spreminjamo tako, kot verjetno spreminjamo doma neke osebne stvari, se pravi vsak mesec. Kar se tiče amandmajev, mislim, da je bila jabolko spora pri drugi obravnavi tega zakona ravno državna pomoč, ampak ne mi reči, da ste v Vladi potrebovali leto dni, da ste ugotovili, da zakon, v kolikor zadrugam ne bo zagotavljal državne pomoči, ne bo sprejet oziroma ne bo potrjen. Ampak leto dni ste potrebovali, da ste oblikovali amandma kot je danes na naših klopeh. In takšnemu amandmaju seveda vsi tisti, ki poznamo delovanje zadrug, smo prebrali gradivo, ki nam ga je poslala Zveza zadrug, pač ne moremo nasprotovati, zato bomo ta amandma tudi v Slovenski nacionalni stranki podprli in zakonu ne bomo nasprotovali. V nastopu predstavnice Vlade Republike Slovenije je bilo tudi rečeno, da je zakon potrebno potrditi danes zaradi tega, ker nastajajo pravne praznine. In tu je zopet moje drugo vprašanje. Vlada kot predlagatelj zakona si je eno leto dovolila te pravne praznine. In drugo vprašanje, ki se mi potem poraja, zakaj se pravne praznine lahko dovoljujejo oziroma zakaj si jih je vlada dovolila? Zaradi kakšnega interesa? Sam enostavno ne morem verjeti, pa tudi v Slovenski nacionalni stranki ne verjamemo, da ste potrebovali eno leto, da ste ugotovili, da bo potrebno dati amandma na ta zakon, ki bo dovoljeval državne pomoči. Verjetno ste imeli nek interes, da tega zakona enostavno od druge do tretje obravnave ni bilo v času enega leta. Ampak kot že rečeno, v kolikor, glede na to, da gre za koalicijski amandma, bo ta amandma potrjen, da so zadruge upravičene do državnih pomoči, potemtakem tudi v Slovenski nacionalni stranki predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Naj v kratkem povem stališče Poslanske skupine DeSUS, ki spremlja to dogajanje že kar lep čas in je morebiti res nekoliko nenavadno, da smo sedaj po tem dolgem času sprejemanja oziroma predlaganja zakona prišli z amandmaji, ki so bili pa ves čas vsaj deloma tudi sporni. Dolga pot do sprejetja tega zakona morebiti ni bila v celoti izkoriščena oziroma je bila izkoriščena v tisti meri, ki je toliko kolikor je pač terjala trajnost v zvezi s politično voljo in neko politično solidarnost znotraj koalicijskih skupin, da se je amandma lahko sploh pripravil. Govorim o amandmaju k 1. členu, ki govori o državnih pomočeh zadrugam. Pri nas ostajajo dileme v zvezi s tem, zato ker so v zvezi s predlaganim zakonom neupoštevana nekatera stališča Zakonodajno-pravne službe. Treba je povedati, da niso upoštevana tudi nekatera stališča Ministrstva za gospodarstvo, pa tudi ne samo stališče samega ministra za kmetijstvo, ki sta ves čas imela pomisleke v zvezi s tem ali naj se ta možnost pomoči na ta način in v tem zakonu implementirata za zadruge, namreč. Do zadnjega je bilo to dvomljivo in do zadnjega se je to vsaj v neki meri tudi zavračalo kot oblika, ki ni ustrezna. Mi sodimo, da je zakon sicer nujen, zavoljo tega, ker odpravlja nekatere slabosti v zvezi s korporacijskim pravom, v zvezi s statusnimi določili, v zvezi z zadrugami, ni pa nujno, da se sprejmejo vsa tista post festum dana določila, ki se doslej niso mogla preriniti v zakon. V mislih imamo pač 1. in 26. člen. Pri 1. členu je bolj ali manj jasno, da v Poslanski skupini DeSUS torej odtegujemo podporo amandmaju in k 26. členu zakona izražamo svoje pomisleke, zadržke, zavoljo tega, ker vemo, da se Zakon o finančnem poslovanju podjetij zadržuje, da je bil dan, kot rečemo v zamrznitev na Ustavnem sodišču in da je to v neposredni povezavi. Sodimo, da te rešitve v zvezi z izbrisom zadrug, zato namreč gre, niso najbolje urejene. Mi sicer ne bomo zavračali zakona za voljo tega, ker smo omenili, da so nekatere potrebe pereče, tudi usklajevanje z evrom, tudi usklajevanje z Zakonom o prekrških in nekaterimi drugimi zakoni, ki so vmes bili sprejeti, ne bomo pa podpirali tistih amandmajev, za katere sodimo, da so bili v zvezi s politično voljo pri stranskih vratih pripeljani v zakon v smislu amandmiranja.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospa Marjetka Uhan. Izvolite.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, gospa sekretarka s sodelavcem, poslanke in poslanci in pa seveda obiskovalci na tribuni. Povedala bom v bistvu stališče Nove Slovenije do tega zakona in do amandmaja, ker smo prej v bistvu pozabili pravočasno prijaviti, namesto kolega Soka. V Novi Sloveniji smo že na matičnem delovnem telesu, pa tudi lansko leto v Državnem zboru podprli ta zakon, kot tudi amandma k 1. členu zakona. Tako, da bomo tudi danes to stališče oziroma to dejanje ponovili, ker se ni v bistvu zakon in ničesar spremenilo od lanskega leta. V Novi Sloveniji se zavedamo pomena, ki ga je odigralo zadružništvo, predvsem na področju kmetijstva v svoji zgodovini, vemo tudi, zakaj so se ustanovile in za kaj si prizadeval Krek, res pa je, da so se v preteklosti zadruge tudi marsikje zrodile, zlasti na področju socialnega vidika, pomoči članom in zaradi tega je verjetno tudi padalo zaupanje v zadružništvo. Pri nas je zakon o zadrugah v veljavi od leta 1992, od takrat naprej so bile tudi težnje po spremembah samega zakona. Zadruge so v preteklosti dobile tudi precej premoženja, marsikje tudi slabo gospodarile, ga odprodale, marsikje pa so to premoženje oplemenitili in na takšen način gospodarno delujejo še danes s tem premoženjem. Zakon, ki smo ga v Državnem zboru, kot rečeno, lani obravnavali, želi posodobiti zbiranje podatkov članov in pa vodenje imetnikov članov, posodobiti zagotavljanje pravic članov do obveščenosti o delovanju zadruge, kar je zelo pomembno in nujno za same člane. Ta zakon uvaja tudi računovodske standarde po Zakonu o gospodarskih družbah, rešuje vprašanje revizije v skladu z novimi revizijskimi standardi, ureja statusno preoblikovanje zadrug ter usklajuje nekatere določbe z Zakonom o prekrških. Na sam zakon s strani odgovornih poklicateljev, predlagateljev tudi ni bilo podanih lansko leto kaj dosti amandmajev ali pa pripomb, res pa je, da je bilo največ besed in verjetno tudi zaradi tega enoletni odmik zaradi amandmaja, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu k 1. členu, in sicer da so zadruge opravičene do pomoči, do državnih pomoči, če se znajdejo v težavah in mi smo nekako potrdili ta amandma tudi zaradi tega, ker se to ni uredilo mogoče v enem drugem zakonu, ki bi bil bolj smiseln, v Zakon o državnih pomočeh. Verjamem pa, da se bo s podzakonskim aktom to uredilo in predpisalo, na kakšen način so katerekoli zadruge in druge gospodarske pomoči opravičene do teh pomoči. Tudi ne podpiramo v bistvu državnih pomoči za vsako ceno, zlasti ne tistim zadrugam, ki so se zakalkulirale ali pa so bile napačne poslovne odločitve tudi pri prodaji premoženja in tako naprej, vsekakor pa če pride do specifičnih razmer, najsi bo recimo na področju kmetijstva, kot so naravne nesreče, ujme, toča, ko recimo je prizadela eno izmed sadjarskih zadrug ali pa več, ko je uničila celoten pridelek, ki je bil namenjen hlajenju v hladilnicah, pa potem niso imeli v bistvu celo leto kaj delati tako rekoč na tistem področju, v takšnih primerih pa gotovo, da se najde lahko in opraviči tudi takšna državna pomoč, če gre za prestrukturiranje ali kakorkoli drugače. Tako, da bomo danes mi zakon ponovno podprli kot tudi amandma k 1. členu in tudi k 26. v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Rezman. Se odpoveduje. Ja, kar nekaj jih manjka. Gospod Drofenik, imate besedo. [[Se odpoveduje.]] Gospod Kramberger. [[Se tudi odpoveduje.]] Ni več prijavljenih, ki bi bili prisotni. Želite v imenu ministrstva? Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Zahvaljujem se za komentarje na Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah. Želela bi odgovoriti na nekaj vprašanj, ki so bila postavljena, in sicer Poslanski skupini SLS. Spremembe Zakona o kmetijstvu so ena od prioritet Ministrstva za kmetijstvo in so v pripravi. Prav tako se tudi zavedamo, da je treba vse državne pomoči notificirati v Bruslju, in to bomo naredili skladno s predpisi, ki nas k temu zavezujejo. Pripombe Poslanske skupine SNS. Res je, da je bila druga obravnava predloga zakona v maju 2006 in da je od takrat minilo skoraj leto dni, vendar je bil za pripravo predloga zakona potreben čas, namreč zaradi spremembe Zakona o gospodarskih družbah. Poleg tega je bilo tudi treba uskladiti zelo težko vprašanje, namreč najti primerno rešitev glede državnih pomoči. Poslanski skupini DeSUS. Zakonodajna služba Državnega zbora je posredovala pripombe, Ministrstvo za kmetijstvo je na pripombe ustrezno odgovorilo. Zakon o finančnem poslovanju je v predlogu zakona omenjen in se tudi smiselno uporablja. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na razpravo in odločanje o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 25.4.2007. Opozarjam vse poslanke in poslance, da danes poteka sprotno glasovanje. V razpravo dajem 1. člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Odpiram prijave za razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Prijava teče. Prijavljenih ni. Zaključujem razpravo o tem členu in amandmaju. [[Oglašanje iz ozadja.]] Če je prišlo do tehnične napake, prosim, da dvignete roko, kdor želi razpravljati o 1. členu in amandmaju k temu členu. Izvolite, gospod Veber.
Hvala za besedo. Se opravičujem zaradi teh tehničnih težav. 1. člen oziroma amandma k 1. členu govori o tem, da so zadruge upravičene tudi do državnih pomoči. Seveda je vsem v interesu, da zadruge delujejo zelo uspešno, kajti ne gre samo za to, da poskušajo odigrati pomembno vlogo znotraj kmetijstva, da bi ne nazadnje kmetijstvo tudi dobilo status gospodarske panoge kot take, in zagotovo zadruge lahko veliko pripomorejo k temu. Seveda se pa tukaj odpira cela vrsta vprašanj. Namreč vemo, da gospodarske družbe znotraj sistema Evropske unije imajo zelo veliko omejitev glede tega, na kakšne spodbude oziroma katere spodbude za razvoj sploh lahko črpajo in se štejejo za pomoč za razvoj gospodarstva. Menim, da je na področju kmetijstva zelo širok spekter razpisov, tudi ne nazadnje sistem Evropske unije je naravnan tako, da daleč največ sredstev namenja pravzaprav ravno kmetijstvu in razvoju podeželja. Tako, da mislim, da bi več energije in razumevanja do črpanja dodatnih sredstev morali vložiti v to, da ugotovimo, ali resnično zadruge ne morejo kandidirati na razpise Evropske unije, da pridobivajo ta sredstva in s tem odpraviti to dilemo, ki najbrž očitno zelo, nekako obremenjuje tako Ministrstvo za gospodarstvo, kmetijstvo ali pa, če na splošno rečem dobro sodelovanje med zadrugami, gospodarstvom in tudi med samimi kmetijci. Torej, gre za zelo konkretno vprašanje, za katerega menim, da ni izčiščeno ali naše zadruge dejansko lahko črpajo sredstva direktno iz Evropske unije, ker se mi zdi, da bi bila najprimernejša rešitev. Če bomo šli v to rešitev kot je zapisana v amandmaju, se bojim, da bodo nekatere pomoči, ki jih kot zadruge lahko dobivajo, tudi iz naših državnih pomoči, prišle v težave, ker bi se z izenačitvijo statusa zadruge in gospodarske družbe morala vsaka državna pomoč všteti tudi kot pomoč države gospodarski družbi, kar lahko pripelje do tega, da so zadruge še manj konkurenčne kot pa so mogoče v tem trenutku, ko se sicer ugotavlja, da potrebujejo dodatno pomoč. Da pa gre za pomembno vlogo zadrug je pa seveda razvidno iz vsakodnevnega dogajanja, kajti eden od konkretnih primerov, naša edina tovarna sladkorja v Ormožu je doživela takšno usodo tudi zaradi tega, ker so se zadruge kot lastnik te tovarne odločile, da prodajo svoj delež tujcu, torej so se zadruge nekako poskušale v tem primeru odzvati na izziv, na strogo kapitalski odnos. Princip delovanja zadrug pa zagotovo ni zgolj in samo kapitalski odnos do določenega vprašanja, ampak kot sem že v uvodu povedal predvsem odnos do celovitega pristopa. Tako, do razvoja podeželja kot tudi do obvladovanja trga, ki je še kako pomemben, če želimo, da proizvodi iz podeželja pridejo na police ob ustreznih pogojih, ob ustrezni ceni in ne nazadnje, da tudi lahko govorimo o tem, ali v Sloveniji lahko pridelamo dovolj lastne hrane, da ne potrebujemo ali pa da nismo odvisni od drugih, eno od pomembnih vprašanj je zagotovo tudi to, ki bi se moralo odpreti tudi pri tem amandmaju. Dejstvo je, da Slovenija ta hip gre v smer, da ne ustvari dovolj lastne hrane za svoje lastne potrebe. Ta odvisnost od drugih je izjemno veliko in široko vprašanje, ki bi ga morali zelo dobro obdelati tudi znotraj zakona o zadrugah oziroma tudi sicer o tem, kakšno vlogo naj bi zadruge tudi sicer imele. Če dodamo ta vpliv kapitala zadrug, ki ga ima tudi v mlekarnah in če se samo za hip vrnemo nazaj na težave Ljubljanskih mlekarn, očitno sistem zadrug zelo močno vpliva tudi na to kako bo funkcionirala v Sloveniji živilsko predelovalna industrija. Zelo pomembna vprašanja. Če pa pogledamo kako se zadruge kot lastniki teh podjetij organizirajo oziroma kako vplivajo in koliko prispevajo na razvoj posameznega podjetja, katerega so solastnik, pa je seveda povsem drugo vprašanje. Nastopajo in lahko odločajo kot lastniki, seveda, pa si vsaka proizvodnja želi, da bi nek lastnik, ki že vstopi v podjetje prispeval tudi z nekim svojim kapitalom ali pa s svojim delom pripeljal svež kapital v podjetje, da to podjetje lahko razvije konkreten program ali pa osvoji dodatni trg. To je izjemno malo, je pa premalo prisotno ta hip v delovanju zadrug. Še posebej pa se mi zdi, da je to vprašanje pereče tudi pri tistih bankah, katerih ravno tako lastnik so zadruge. Namreč, tudi banke, če ne prihaja do dokapitalizacije, če ne prihaja do interesa lastnika, da se angažira pri tem, da je ta status banke in položaj banke čim kvalitetnejši, potem prihaja do težav tudi do tega, da lahko težje servisirajo vse tiste razvojne spodbude banke, ki jih potrebujemo mogoče in samo, ker govorimo o tem področju, predvsem na področju kmetijstva. Mislim, da je Deželna banka zagotovo ena od tistih, ki ima odprto vprašanje, kakšna vloga zadrug je v tej banki, če kot lastnik ne pripomore k temu, da prispeva k povečani učinkovitosti delovanja banke in tudi da prihaja do novih vizij in idej, kako pravzaprav popeljati tudi ta segment na še bolj visok nivo delovanja, kot je to v tem trenutku. Zdi se mi, da je ta amandma in ta rešitev, da se samo v Zakonu zadrugah zapiše besedilo, da so zadruge opravičene do državnih pomoči, se nekomu sicer, kot vse kaže, izpolni neka želja, da je to zapisano v tem zakonu. Prave pravne podlage, da pa to v praksi zaživi pa tudi ta zakon ne bo dal. Celo vrsto drugih predpisov in zakonov bo potrebno uskladiti, če želimo, da to zaživi. Vendar se mi zdi, da ni problem toliko v tem, ali bodo zadruge resnično lahko kandidirale na tista sredstva za tiste državne pomoči, za katere lahko kandidirajo danes gospodarske družbe. Bolj se mi zdi problem, da poskušamo res spregovoriti odkrito o tem, ali sistem zadružništva v Sloveniji dosega tiste rezultate, ki so bili pričakovani ali je sistem zadrug opravičil to vlogo, ki jim je bila zaupana tudi s tem, ko so dobili izjemno veliko kapitala, s katerim so lahko potem tudi postajali lastniki v številnih podjetjih in nenazadnje tudi, ali ni to dovolj veliko izhodišče, da te zadruge poiščejo in oblikujejo neke bolj usklajene rešitve, ne pa tako ozke rešitve, ki pravzaprav v tem zakonu niti ne bodo imele nekih pomembnih učinkov, ampak bodo, kot sem povedal, pač nekoga zadovoljile, da je to zapisano v zakonu, vse ostalo pa ostaja še odprto. Tako, da prav neke velike potrebe po tem, da je ta amandma sprejet, zagotovo ni in tudi mislim, da je celo upravno-sistemsko bolje, da ta amandma sploh ni sprejet, in da se razčistijo ostala vprašanja, ki sem jih odprl in bomo verjetno da lahko v zelo kratkem času potem dobili odgovor, kakšne zadruge imamo in kakšne zadruge hočemo v bodoče. Ta amandma tega odgovora ne bo dal. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Rugelj, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je ta amandma k 1. členu, ki govori o tem, da so zadruge opravičene do državnih pomoči, da je na mestu. Ta amandma je pripravila koalicija, seveda v sodelovanju z Ministrstvom za gospodarstvo in tudi za kmetijstvo. Ne more pa biti podrobneje v tem zakonu, ne more biti podrobneje postavljen nek kriterij. Tako, da se bo to določilo jasneje v Zakonu o kmetijstvu, ki je v pripravi. Tako, da jaz mislim, da je to zelo pozitivna stvar tudi za naše kmetijstvo. Kajti moramo vedeti, da zadrug je nenazadnje veliko vrst in mislim, da je prav, da se to pač nanaša bolj, v kolikor bomo reševali to v Zakonu o kmetijstvu, bolj na te zadruge, ki so povezane s kmetijstvom. Tako, da ta amandma, ki je zelo kratek, ampak jasen, mislim da je prav, da je zajet v tem zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Zdi se, da nihče več ne želi razpravljati. Zato razpravo [[...]]Ja, še gospod Rezman. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz želim samo povedati, da pravkar slišano verjetno ne drži, zato ker imam tukaj dopise, ki so podpisani s strani ministrov, ki govorijo nasprotno. Torej minister Jarc se je strinjal s pomisleki, ki jih je posredovala Zakonodajno-pravna služba in je ocenjeval, da torej ni primerno, da se v tem zakonu in v okviru splošnih določb to zapiše. Sodil je, da naj bo to napisano, če že, v kakšnem drugem zakonu, ravno tako pa je razmišljal minister Vizjak, s katerim sem včeraj celo osebno o tem govoril in vem kako sva o tem razpravljala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 9. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo dajem 26. člen in amandma Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo. Upam, da bo delovalo, pazite in pritisnite na gumb tisti, ki želite razpravljati. Gospod Rezman se odpoveduje. Hvala. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 26. členu. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 43 poslank in poslancev. Prosil bi za pozornost, bili smo nesklepčni pri tem glasovanju. Nihče ni zapustil dvorane, prosim za pozornost. Glasujemo še enkrat. V drugič glasovanje teče. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 1. (Za je glasovalo 42.)(Proti 1.) Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prosim, da Vlada poda svoje mnenje glede usklajenosti predloga zakona.
Hvala za besedo. Vlada ugotavlja, da je prišlo do neskladnosti v skladu s 140. členom Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije. Vlada predlaga uskladitveni amandma k 24. in 25. členu predloga zakona. Hvala.
Glede na to, da se uskladitveni amandma razmnožuje predlagam, da sejo prekinemo, da dobite amandmaje na mizo in nadaljujemo s sejo 10 minut do 11-ih, to se pravi ob 10.50.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci nadaljujemo sejo. Na klop ste dobili uskladitvene amandmaje, pri čemer je prišlo do tipkarske napake. Naj vas opozorim oziroma bi prosil, da predstavnica vlade opozori na lapsus in mi kljub temu lahko nadaljujemo z razpravo. Izvolite, gospa sekretarka.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vlada Republike Slovenije predlaga uskladitveni amandma k 24. členu in uskladitveni amandma k 25. členu. Uskladitveni amandma k 24. členu se glasi: "Predlogu spremenjenega 69. člena zakona se v prvem odstavku besedila od 200.000 tolarjev do 2 milijona tolarjev nadomesti z besedilom '836 evrov do 8.360 evrov'." V drugem odstavku se besedilo "100.000 tolarjev do milijon tolarjev" nadomesti z besedilom "418 evrov do 4.100 evrov". Obrazložitev. 29. maja 2006 je začel veljati zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o prekrških, ki v prehodni določbi v 56. členu določa, da so predpisi, s katerimi se določijo prekrški, ki se začnejo uporabljati po uvedbi evra kot denarna enota Republike Slovenije, globe določijo v evrih. 17. člen določa razpone glob, zato je potrebna uskladitev s spremenjenimi določbami Zakona o prekrških. Prav tako ni skladno z Zakonom o uvedbi evra, da so globe za prekrške izražene v tolarjih, zato jih je potrebno izraziti v evrih. Uskladitveni amandma k 25. členu. V predlogu spremenjenega 70. člena zakona se v prvem odstavku besedilo "100.000 tolarjev do milijon tolarjev" nadomesti z besedilom "836 evrov do 8.360 evrov". V drugem in četrtem odstavku se besedilo "20.000 tolarjev do 200.000 tolarjev" nadomesti z besedilom "83 evrov do 836 evrov". Gospod predsednik je opozoril, da je prišlo do lapsusa v tekstu, ki ga imate pred seboj in se bere ta stavek v drugem odstavku, vendar gre za drugi in četrti odstavek. Vrednosti v obeh odstavkih so enake. V tretjem odstavku se besedilo "50.000 tolarjev do 500.000 tolarjev" nadomesti z besedilom "209 evrov do 2.090 evrov". Obrazložitev je popolnoma enaka, kakor tudi pri uskladitvenem amandmaju k 24. členu. Hvala za besedo.
Hvala. Odpiram razpravo o obeh amandmajih. Glasovali bomo seveda o vsakem posebej. Želi kdo razpravljati? Ne, potem prehajamo na glasovanje najprej o prvem amandmaju k uskladitvenemu amandmaju k 24. členu. Prosim, da ste pozorni, da bomo sklepčni. Glasujemo o prvem uskladitvenem amandmaju. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Na glasovanje dajem uskladitveni amandma k 25. členu, dopolnjen tako, kot je bilo rečeno, v drugem stavku, kjer se pravilno glasi "v drugem in četrtem odstavku". Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O RATIFIKACIJI EVROPSKE LISTINE O REGIONALNIH ALI MANJŠINSKIH JEZIKIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Gospod Andrej Šter, državni sekretar na Ministrstvu za zunanje zadeve, imate besedo.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembi Zakona o ratifikaciji Evropske listine o regionalnih in manjšinskih jezikih, ki ga je Odbor Državnega zbora za zunanjo politiko potrdil na svoji 25. seji 29. aprila 2007. Vlada je po dolgotrajnem usklajevanju glede na pripombe, ki so bile posredovane pisno ali pa ustno na seji Komisije za narodnosti in seji Odbora za zunanjo politiko, že lani jeseni in tudi po daljšem in obsežnem medresorskem posvetovanju predlagala, da se predlog zakona obravnava v obliki, kot je bil prvotno poslan v obravnavo. Dovolite mi, da v kratkem še enkrat povzamem tiste razloge, ki utemeljujejo to spremembo. Po določitvi konvencije je vsaka država pogodbenica dolžna pripraviti periodična poročila, ki jih oceni in pregleda Odbor strokovnjakov Sveta Evrope. Po proučitvi poročila Slovenije je Odbor strokovnjakov našo državo pozval, da spremeni prejšnjo odločitev in opravi v določenih členih izbiro predlaganih opcij, tako kot je predvideno, torej da se v posameznih odstavkih nekaterih členov, kot je to predvideno, odloči za eno od tam navedenih možnosti. Če boste pogledali besedilo oziroma ko ste pogledali besedilo, je jasno določeno, kje in v katerih členih je predvidena ta alternativa. Kjer je taka izbira možna in potrebna, se vsaka točka, ki je tako na razpolago, konča z besedico "ali". Država torej izbere eno od možnosti, ne pa kumulativno dveh ali vseh predlaganih opcij, in to je bilo napačno narejeno ob prvi rundi oziroma ob prvi odločitvi o ratifikaciji te listine. Na to je odbor strokovnjakov Sveta Evrope na več mestih opozoril v že omenjenih svojih periodičnih poročilih. Dodatno k temu predlogu je Vlada, tudi zaradi spoštovanja že prevzetih mednarodnih pravnih obveznosti in ob proučitvi predloga pred sejo Odbora za zunanjo politiko, se je odločila tudi za vključitev pristavka oziroma odstavka I, prvega odstavka 8. člena. Odbor za zunanjo politiko je tako s tem to odločitev tudi sprejel v obliki amandmaja, izbira iz listine, po našem prepričanju in tudi po mnenju poslancev, ki so sodelovali pri obravnavi, odraža dejansko stanje, predvsem pa je pomembno ponovno poudariti, da sprememba zakona v ničemer ne spreminja obveznosti države, ki jih ima po Ustavi in zakonodaji na zakonski ravni, prav tako pa v nobenem pogledu ne oži ali ne krči pravic narodnih skupnosti. Vlada torej meni, da je s tem na ustrezen način odgovorila na opozorila in popravila napako, ki je bila narejena ob ratifikaciji listine leta 2000 in da je vključila in seveda ustrezno upoštevala tudi priporočila Odbora strokovnjakov, ki je tisto telo, ki izvaja nadzor nad izvajanjem Evropske listine, popravila je izbiro na način, ki je predviden in ki bo zagotovil ustrezno varstvo pripadnikom narodnih skupnosti, ki uporabljajo regionalne ali manjšinske jezike. Pri tem mi dovolite še eno sporočilo glede na amandma, ki je bil vložen s strani Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti in ki se nanaša na 10. člen te listine. Želim podati sporočilo, da se Vlada s predlaganim amandmajem strinja. To sporočilo prosim, da upoštevate pri svojih nadaljnjih razpravah. Hvala.
Hvala gospodu Šteru. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika odbora mag. Janeza Drobniča, ga ni. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, ki bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovane kolegice in kolegi. V postopku sprejemanja Zakona o spremembi Zakona o ratifikaciji Evropske listine o regionalnih ali manjšinskih jezikih je prišlo do nekaj nejasnosti in neodgovorjenih vprašanj. Najprej je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila na nejasnost, ali lahko na podlagi drugega odstavka 3. člena navedene Evropske listine država pogodbenica kadarkoli po deponiranju svoje listine o ratifikaciji uradno obvesti generalnega sekretarja Sveta Evrope, da sprejema tudi druge obveznosti, ki izhajajo iz določb, kateregakoli drugega listine te listine, ki ga sicer ni že prej določila v svoji listini o ratifikaciji, ali pa ima država pogodbenica tudi pozneje možnost za ponovno izbiro oziroma za spremembo obveznosti že določenih v zakonu o ratifikaciji. Podobna vprašanja so se zastavljala tudi obema poslancema narodnih skupnosti, ali nemara izpuščena točka i. prvega odstavka 8. člena pomeni krčenje pravic narodnih skupnosti. Vlada zdaj odgovarja, da nadzorni organ ali organi, ki naj bi bili skladno s to točko odgovorni za spremljanje izvajanja sprejetih ukrepov in doseženega napredka pri uvajanju ali razvoju regionalnih ali manjšinskih jezikov in za zastavljanje občasnih poročil o svojih ugotovitvah namreč doslej niso bili ustanovljeni in se s tem tudi ne ukinjajo. V tem smislu nova izbira obveznosti v zvezi z 8. členom, torej zgolj ohranja obstoječe stanje. V bistvu pa gre za to, da bomo s sprejemom tega zakona o ratifikaciji odpravili napako, ki smo jo ugotovili po deponiranju listine o ratifikaciji, da je namreč pri naštevanju določb tretjega dela listine pomotoma odpadel oziroma bil izpuščen pododstavek b prvega odstavka 8. člena listine. Glede amandmaja obeh poslancev narodnih skupnosti v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je sprejemljiv in ga bomo podprli. Ni pa po našem mnenju nujno potreben, saj država pogodbenica vedno lahko doma uveljavlja višje standarde, kot jih kot minimalne od nje terja obravnavana Evropska listina. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo in odločanje o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti. Odpiram prijavo za razpravo o 1. členu in o amandmaju k temu členu. Prosim, da se prijavite, ki želite razpravljati. Gospod Battelli, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Pravzaprav nimam kaj dosti dodati k temu, kar je že gospod Šter povedal. Ta amandma v ničemer ne širi obveznosti, ampak povzema tisto, kar je že bilo v ratifikaciji leta 2000 in je tudi popolnoma v skladu tako s 5. kot 11. členom Ustave. Hvala lepa.
Hvala. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 1. členu. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 1. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Uradna prečiščena besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o upravnih taksah. Glasujemo. Navzočih je 45 poslank in poslancev. Očitno smo nesklepčni. Prosim za pozornost. Še enkrat glasujemo. Glasujemo drugič. Navzočih je 45. Zopet nismo sklepčni. Zato prekinjam sejo zbor in jo bomo nadaljevali čez 10 minut, to je ob 11.18.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Prešli bomo na tretji poskus glasovanja. In sicer v tretjič prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o upravnih taksah." Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o zaščiti živali." Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o graditvi objektov na mejnih prehodih." Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o železniškem prometu." Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o varstvu pred utopitvami." Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrjeno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o inšpekcijskem nadzoru." Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju." Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah." Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam,da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakon potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 2. točke dnevnega reda, to je na tretjo obravnavo Predloga zakona o volilni in referendumski kampanji. Državni zbor je v torek 24. aprila 2007 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona je zbor na predlog predlagatelja zakona odločil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bilo zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO AKTA O ODREDITVI PARLAMENTANRE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ, KI SO SODELOVALI PRI PRIPRAVI IN IZVEDBI NAKUPA LAHKIH OKLEPNIH KOLESNIH VOZIL 6X6, VLADNEGA LETALA, HAVBIC 155 MILIMETROV, SISTEMA ZA UPRAVLJANJE OGNJA (ACCS), LETAL PILATUS IN OBNOVI TANKOV T55-S, FINANCIRANIH V OKVIRU TEMELJNIH RAZVOJNIH PROGRAMOV OBRAMBNIH SIL REPUBLIKE SLOVENIJE V LETIH 1994 DO 2007, ZARADI SUMA, DA SO BILI POSLI POLITIČNO DOGOVORJENI, VODENI NETRANSPARENTNO IN DA SO NEGOSPODARNI TER ZARADI SUMA O PRISOTNOSTI KLIENTELIZMA IN KORUPCIJE IN ZA UGOTOVITEV O SUMA ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ PRI RAZOROŽITVI NEKDANJE TERITORIALNE OBRAMBE. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 35 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev, gospodu Jožetu Tanku, za dopolnilno obrazložitev. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Danes bo odrejena še druga preiskovalna komisija, ki bo preiskovala orožarske posle. 35 poslancev je prispevalo svoj podpis pod zahtevo, da se ustanovi parlamentarna preiskava o nekaterih nabavah orožja po letu 1994. Gre za obdobje, za katerega smo sprejeli poseben zakon o tako imenovanih temeljnih razvojnih programih. V tem predlogu za parlamentarno preiskavo gre za nekatere nabave, za katere obstaja utemeljen sum, da niso bile izpeljane v skladu s predpisi, v skladu z načeli dobrega gospodarja, torej brez potrebne varčnosti, racionalnosti in gospodarnosti. Izpeljane so bile s sodelovanjem nepotrebnih posrednikov in pri teh nabavah obstaja utemeljen sum, da so bili posli politično dogovorjeni, klientelistično izpeljani in zaradi česar obstaja tudi utemeljen sum korupcije pri tedanjih nosilcih javnih funkcij. Precej teh še sedaj opravlja pomembne javne funkcije. Podpisniki te zahteve smo ob vložitvi predlagali racionalno rešitev, združitev oziroma razširitev že predlagane zahteve 32-ih poslancev s predlogi iz zahteve 35-ih poslancev. S tem bi bil zagotovljen enoten in sistemski pristop pri preiskavi orožarskih poslov, ustanovljena bi bila ena preiskovalna komisija, imeli bi eno strokovno podporo v Državnem zboru in opozicijsko vodenje parlamentarne preiskave. Predlog je bil zagotovo racionalen v vseh pogledih. Ustanovljena komisija bi lahko pregledala vse navedene sporne nabave in pripravila končno poročilo. Vendar, kot je to že običaj in značilnost naveze LDS in SD, racionalnosti ne trpijo. Odklonili so združitev zahtev za preiskavo, odklonili so enoten pristop, odklonili so pripravo skupnega poročila za vse ugotovitve, do katerih bi prišla skupna preiskava poslov iz obeh zadev. Toda opozicija je želela najprej pregledati en, se prvi svoj del in pripraviti vmesno poročilo. Vsebine iz druge zahteve pa bi se lotili le, če bi pravočasno preiskali svoj del oziroma, če bi tako naneslo. Zagotovo pa tako ne bi naneslo v tem mandatu. Če so razlogi za odreditev parlamentarne preiskave za nabavo oklepnikov 8x8, za nabavo, za katero je bil izpeljan javni razpis in dosje, katere je večkrat bil omogočen vpogled predstavnikom parlamentarnega odbora za obrambo, potem je še bistveno več razlogov za odreditev preiskave za vrsto nabav, za katere sploh niso bili izpeljani postopki javnega naročanja. Za nekatere nabave je bil dovolj le visok politični obisk v eni od bližnje vzhodnih držav in že so stekli posli. Seveda ne gre oporekati odločitvi mlade države, da se oboroži, da zavaruje svoje meje. Ta odločitev je bila povsem logična, saj je bilo potrebno po osamosvojitvi Slovenije, ko smo postali samostojni, poskrbeti za nacionalno varnost države. Bili smo sami. Nismo bili vključeni v noben sistem kolektivne in solidarne obrambe država se je prebijala na evropski in svetovni sceni, časi pa so bili burni. Za našo južno mejo, to je nekoliko nižje od Kumrovca, je divjala krvava med etična balkanska vojna. Žrtev je bilo ogromno, področje zelo nestabilno, z zelo neurejenimi meddržavnimi mejami in nevarnost razširitve spopadov je bila velika. Orožja je imela država malo, struktura je bila neustrezna in orožje je bilo več ali manj staro. Velik del oborožitvenih težav pa je bil tudi posledica predhodnih političnih odločitev. Namreč v procesu osamosvajanja Slovenije je tedanji vrh nekdanje slovenske karierne politike sprejel odločitev, nerazumno in nikoli pojasnjeno, odločitev o razorožitvi Slovenske teritorialne obrambe. To je pomenilo, da Slovenska TO ni mogla do svojega lastnega orožja, da je to orožje v svojih magazinih zadržala tedanja Jugoslovanska ljudska armada in da se je Slovenska teritorialna obramba lahko oborožila samo tam kjer so štabe teritorialne obrambe vodili tisti, ki ukaza političnega vrha in Republiškega štaba teritorialne obrambe niso upoštevali. Teritorialna obramba je pridobila oborožitev in orožje izključno zaradi neposlušnosti in spretnosti lokalnih štabov teritorialne obrambe in s tem več ali manj lahkim orožjem smo izpeljali in zaščitili našo osamosvojitev. Vendar bi bilo zaradi okoliščin in dvojnih razmer v sosedstvu potrebno zagotoviti orožje, da bi zagotovili vsaj minimalno sposobnost za obrambo države v primeru nove agresije na Slovenijo. Zato je bil sprejet Zakon o temeljnih razvojnih programih, s katerim se je dala podlaga za posodobitve in nakupe orožja v skladu z nacionalno doktrino in pričakovano povezavo v NATO, v sistem kolektivne obrambe. Žal je bilo izvajanje Zakona o temeljnih razvojnih programih vseskozi izredno misteriozno, povezano s čudnimi potmi in odločitvami, izpeljane so bile številne aktivnosti, ki kažejo na to, da so bili postopki izvedeni zelo nepregledno, v neskladju z zakoni in cilji države. Vseskozi pa so bile v nakupe, več ali manj, očitno vpletene tudi osebe, ki po svoji funkciji in statusu niso imele prav nobenih zakonskih in izvršnih pristojnosti za sodelovanje in izpeljavo pri takšnih poslih. V celoti je bil preprečen nadzor kogarkoli nad aktivnostmi, postopki, nad tehničnimi karakteristikami, finančnimi aranžmaji, posredniki in še čim. Zato nabave niso bile racionalne. Seveda pa je izstopajoče, da smo v tem obdobju, v katerem je bil vstop v evroatlantske povezave, tudi v NATO, izredno jasno definiran in prepoznaven cilj države, nabavljali ogromne količine orožja, ki ni bilo skladno z NATO standardi. Tudi starega, ki pa je bilo, to je zaradi korektnosti le potrebno povedati, sveže prebarvano. Postavlja se vprašanje, zakaj smo to počeli. Je imela takratna politika figo v žepu in z evroatlantskimi povezavami ni mislila resno, ali je šlo za višje komercialne cilje, na osnovi katerih se je nevarno pospravilo velike razlike med stvarnimi in fakturiranimi cenami. Najverjetneje je res oboje. Tedanja vlada je s sodelovanjem tedanjega vrhovnega poveljnika slovenske vojske, predsednika Kučana, v Izraelu nabavila minomete 120 milimetrov. Takoj se je pokazalo,da so v naših razmerah neuporabni, zato je sledila njihova predelava, saj v slikoviti slovenski deželi nimamo dovolj puščavskega peska, ki bi bil edina ustrezna podlaga za varno in smotrno uporabo tega orožja. Vsekakor je bilo varnejše in cenejše predelati kompenzacijski mehanizem minometov, kot pa za njimi prevažati uvožen puščavski pesek. Zagotovo so zaradi tega nastali visoki dodatni stroški, ampak provizije se niso zmanjšale ali vrnile. Vse breme nabave in dodelave je padlo na slovenske davkoplačevalce. Zadnji skrbnik nad javnimi financami, kolega Cvikl, ni niti trenil, pa tudi prej se ni zganil, ko je bil visok vladni uradnik, prav tako ni odreagiral nekdanji, tako imenovani car parlamenta Anderlič, ki ga sedaj vznemirjajo že najmanjši premiki in spremembe na vojaškem področju. Sicer pa je to že itak prepoznavni standard ravnanja gospodov, ki so se po zadnjih volitvah preselili v opozicijo in ki so začeli bolehati za hudo amnezijo. Kar naenkrat so pozabili na vso svojo ustvarjalno zgodovino. Morda bo preiskovalna komisija odkrila vzroke, zakaj so za gorato alpsko deželo, kar Slovenija nedvomno je, najprimernejše ravno izraelske puščavske havbice velikega kalibra. Govori se, da smo kupili sicer rabljene, vendar sveže pleskane. Za te havbice se je nabavljalo tudi staro strelivo in uporaba tega orožja je potem v tej kombinaciji imela hude posledice. Bile so nesreče s tragičnimi posledicami, bila je smrtna žrtev, bilo je tudi nekaj poškodovanih. Čisto mogoče je, da bo preiskava ugotovila, da so bile cene oziroma stroški teh nabav povsem enake tistim kot, če bi takrat kupovali novo orožje in novo strelivo. Kot svojevrsten in ironičen odziv političnega vrha na vse nepravilnosti in afere okrog nabav z Bližnjega vzhoda pa je bil neposreden televizijski vklop izraelskega politika v Mišino oddajo, v kateri sta se z našim nekdanjim predsednikom prav lepo in prijateljsko pogovarjala. Posebno poglavje vojaških nabav so Pilatusi. Kako sicer razložiti, zakaj, na čigavo pobudo in na osnovi kakšnih standardov in utemeljitev imamo najdražjo letalsko šolo, sestavljeno iz trenažnih letal Pilatus, na katere se je potem naknadno obesilo nekaj zasilnih sistemov oborožitve. Prav zaradi tega smo izgubili generalno garancijo proizvajalca teh letal. Ali pa, recimo, zakaj smo se lotili drage obnove starih ruskih tankov T55, ki so sedaj obstali v kasarnah, ali pa, najdemo primerke na poligonu Poček, kjer jih Slovenska vojska uporablja za tarče pri usposabljanju. Tako je mogoče še najlažje prikriti ogromno in nerazumno porabo sredstev za nekvalitetno obnovo. Prav tako se skoraj nihče več ne vpraša, zakaj je najdražji oziroma najprestižnejši falcon, katerega nabava je bila pred nekaj leti tako neobhodno potrebna, izpeljana mimo Zakona o temeljnih razvojnih programih, in ne opravlja svoje osnovne naloge. No, če sem še bolj natančen, ne opravlja niti rezervne naloge, to je prevoza ranjencev, s čimer se je takrat dodatno utemeljevalo ta nakup. Neizpodbitno je, da smo v primeru falcona porabili namenska oborožitvena sredstva, namenjena zagotavljanju varnosti države, za projekt, ki zaradi odločitev bivše politike in podpisane dolgoročne pogodbe opravlja le komercialne storitve, in to izključno v tujini, v Slovenijo pa to letalo menda že kar dolgo ni priletelo. Eden od spornih primerov so tudi nabave v izbrani tovarni v Sloveniji, ki jo je tedanja politična naveza Liberalne demokracije in Socialnih demokratov predhodno hladnokrvno in po izjemno nizki, se pravi, zelo ugodni ceni brez ustreznih postopkov prodala enemu izmed svojih političnih članov in podpornikov in mu po nakupu kot zahvalo ali pa kot nagrado ali pa morda kot popotnico ali kot kompenzacijo za tveganje podarila še večletni večmilijardni posel, pri katerem dobavitelju ni bilo treba kaj prida skrbeti za dobavne roke in kvaliteto izdelka; cena pa tako ali tako ni bila nikoli prenizka. Sicer naj bi krpan pomenil izvrstno priložnost za slovensko znanje in tehnologijo, priložnost za številna delovna mesta na Koroškem, perspektivo za mlade strokovnjake in tudi perspektivo za izvoz. Vendar se je od tega uresničilo bore malo - izvoza ni, izdelek pa je še vedno tehnološko pomanjkljiv. Še posebej slovi po slabi karoseriji, ki poka brez razloga. Edino kar krasi ta projekt, so številni aneksi k pogodbam. Teh se je do sedaj nabralo 26. To samo potrjuje, da je ta projekt navzgor neomejen, namenjen privilegiranemu proizvajalcu, slučajno sicer političnemu zavezniku naveze LDS, SD, ki mu je bilo tudi omogočeno, da je na zelo protekcionistični način dobival finančne injekcije in reševal tehnološko zastarelo proizvodnjo. To samo pritrjuje temu, da je šlo za nedodelan, nedomišljen pristop v katerem sta tako proizvajalec kot tudi naročnik oziroma izvajalec precenila sposobnosti. Zato tudi niso slučajni izredno visoke prekoračitve pogodbenih vrednosti. Primerov spornih nabav iz Zakona o temeljnih razvojnih programov je seveda še veliko več in vseh se seveda ne vključiti v preiskavo. Seveda je bilo možno takoj, ko se je ugotovilo, da Zakon o temeljnih razvojnih programih zaostaja za trendi ali več ne odgovarja aktualnim vojaškim standardom, konceptom ali pa vojaški doktrini, ta zakon posodobiti. Vsaka odgovorna politika bi reagirala in to tudi storila, saj niti ni logično, da se v tako dolgem obdobju, ne vem, več kot desetih let, za katerega je veljal Zakon o temeljnih razvojnih programih, ne bi nič spremenilo. Ta togost je bila možna samo, če so posel oziroma vojaške nabave obvladovale lobistične skupine z ustaljenimi odnosi in povezavami, in če se je že v štartu izvajanja Zakona o temeljnih razvojnih programih rezerviralo ali celo porabilo večino denarja za klientelistične naveze in nabave. Naj ob zaključku povem, da v letih 1994 do 2004, opozicija ni imela, tedanja opozicija ni imela prav nobene možnosti, da bi ustanovila preiskovalno komisijo, ki bi raziskovala orožarske nabave, saj v tem obdobju nikoli ni zmogla zagotoviti 30 podpisov poslancev, kolikor jih zahteva Zakon za vložitev zahteve za parlamentarno preiskavo. To je pač ključen pogoj. Tedanja koalicija temu tudi ni dala in ne bi dala nobenih podpisov. V najboljšem primeru smo lahko zbrali samo 23 podpisov. Sedanja opozicija, predvsem Liberalna demokracija in Socialni demokrati pa neprestano izražajo dvom za vsako odločitev Vlade, vsako aktivnost Vlade in koalicije in tako se dogaja tudi na področju nakupov ali pa sedanjih nakupov vojaške opreme. S tem, po moji logiki preventivnim delovanjem, želijo zamegliti svojo vlogo in odgovornost za nabave v letih, ko nad njihovim delovanjem ali pa nad delovanjem njihovih vlad ni bilo mogoče vzpostaviti resnega parlamentarnega nadzora. Ustanovitev te preiskovalne komisije, te parlamentarne preiskave je priložnost, da se potrdijo ali zavrnejo sume vpletenosti nosilcev javnih funkcij, pri spornih nabavah vojaške opreme kot to predlagamo v zahtevi za odreditev parlamentarne preiskave. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Drago Koren, bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Lep predpraznični dan vsem prisotnim v tej dvorani. V Poslanski skupini Nove Slovenije obžalujemo dejstvo, da opozicija ni pristala na razširitev preiskave predlagane preiskovalne komisije za nabavo oklepnikov 8x8, na vse nabave v okviru Ministrstva za obrambo, ki so bile financirane v okviru temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994-2007. Ocenjujemo, da bi bilo resnično smiselno in ekonomično, da bi se takšna preiskava opravila celovito in to z eno komisijo. No, posluha s strani opozicije za takšno komisijo ni bilo. Nič čudnega torej ni, da je skupina poslancev predlagala parlamentarno preiskavo, o kateri danes govorimo. Tako lahko danes samo ponovim to, kar sem rekel že na prejšnji seji. Ustanovitev komisije je ustavna, zakonska in poslovniška pravica skupine poslancev. In v Poslanski skupini Nove Slovenije temu ne nasprotujemo. Res pa je, da se sprašujemo, kakšne rezultate bo pa prinesla ta komisija, ki bo imela samo leto in pol časa za svoje delovanje. In to še v času, ko bomo predsedovali Evropski uniji. V Poslanski skupini Nove Slovenije se tudi sprašujemo, ali je realno pričakovati ustrezne rezultate dela te komisije, kajti vse dosedanje parlamentarne preiskovalne komisije v celotnem obdobju samostojne Slovenije niso prinesle želenih rezultatov. In to komisije, ki so imele na voljo več časa za svoje delovanje. Se pa v Novi Sloveniji zavzemamo za to, da se vsi posli izvajajo zakonito, transparentno in racionalno. Vse nepravilnosti in kršitve, pa je potrebno preganjati in sankcionirati. Naj končam, da Poslanska skupina Nove Slovenije ne nasprotuje preiskovalni komisiji.
Hvala. Gospod Josip Bajc, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi. Poskušal bom biti kratek. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, tako kot v Poslanski skupini Nove Slovenije obžalujemo, da ni prišlo do dogovora med eno in drugo predlagano komisijo oziroma eno in drugo odredbo, ki jo je sprejemal Državni zbor. Mi smo poskušali dejansko sprejeti izziv in tudi hoteli sami poslanci poslanske skupine tudi videti kaj se je in kaj se dogaja v zvezi z nabavo oziroma s temi, če lahko rečem, orožarskimi aferami. Presenečeni smo bili, da je razlagal po medijih in skliceval novinarske konference nekdo, ki sploh na usklajevanju ni bil. Moram jasno in glasno tu za tem odrom povedati oziroma za tem pultom, da sem bil sam na zadnjih usklajevanjih in s strani prve odrejene komisije je bil kolega Aurelio Juri in ne tisti, ki je potem bil na novinarski konferenci in demantiral tisto, kar smo se mi tam pogovarjali oziroma mene postavljal osebno na laž. Mi, ko je prišlo do prvega predloga za odreditev preiskave s strani opozicijskih poslancev, nismo nasprotovali in smo tudi podprli, ne glede na to, da so nam nekateri prejšnje dneve brali misli in ugotavljali, kako ne bomo za odreditev preiskave, še manj pa, da jo bo vodil kolega, ki je bil potem tudi izvoljen oziroma imenovan. Drugo, kar bi rad rekel ob tej priliki in ponovno tako kot moj predhodnih, izrazil dvom, če bi bila skupna ta komisija, tako kot je s strani koalicije bilo predlagano, da se opravi dejansko tudi preiskava 8x8 in v kolikor se, tako kot so tudi oni v svojem predlogu rekli, ugotovi, da so bili ljudje, ki so prejšnja leta sodelovali zraven, da se odprejo pa še vprašanja v zvezi 6x6 eventualno, havbicami in vse to, vendar je bilo rečeno ne, opravili bom preiskavo 8x8, pripravili vmesno poročilo, potem pa, če bo še čas, bomo nadaljevali z eventualno preiskavo. In na to je koalicija oziroma smo poslanci, ki smo bili na tem usklajevanju rekli ne. In naj zaključim, večina poslancev poslanske skupine podpira odreditev parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi nakupov vseh tistih vrst orožij, ki so navedeni in še za ugotovitev suma odgovornosti nosilcev javnih funkcij za razorožitev nekdanje teritorialne obrambe, temu sledimo, dejansko to, kar je tudi opozicijska parlamentarna preiskava rekla, da naj bi se ugotavljalo tudi iz obdobja 1991-1993, tako imenovane orožarske afere. In tudi v poslanski skupini, podobno kot kolega, ki je predstavljal stališče Nove Slovenije, ocenjujemo, da če bi bila skupna komisija bi mogoče do nekih ugotovitev prišla, tako pa dve komisiji, mislim, da bomo s tem obremenjevali samo ljudi, ki bi imeli marsikaj bolj koristnega oziroma potrebnega za delati, bodisi mi poslanci, ali pa ljudje, ki nam bodo morali servisirati pri pripravi dokumentacije. Mislim, da tako kot v vsej parlamentarni demokraciji tega Državnega zbora niti ena komisija ni prišla do končnega poročila, ki bi ga obravnaval in sprejel Državni zbor.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Eden izmed govornikov pred menoj je rekel, da bomo z dvema parlamentarnima preiskovalnima komisijama obremenjevali ljudi. Mislim, da to niti ni toliko pomembno. Tisto kar je pomembnejše je, da bo Državni zbor z dvema parlamentarnima komisijama, predvsem razvrednotil delo ene in delo druge. Seveda zaključkov, če bo sploh do zaključkov prišlo, ne bo nihče v tej državi jemal resno. Dejstvo pa je, da je že moment o dveh preiskovalnih komisijah, dokazuje, da teh preiskovalnih komisij ne jemljemo resno vsebinsko, niti mi sami. Dolgo časa nazaj sem verjel v tisto, da so parlamentarne preiskovalne komisije orodje opozicije. Torej, da skozi parlamentarne preiskovalne komisije lahko tista skupina ljudi v okviru Državnega zbora, ki ne sestavlja vlade, ki nima izvršne oblasti, uporabi ta inštrument, da pride neki zadevi do dna. Nikoli nisem verjel, da lahko pride do tolikšnega političnega sprenevedanja, da vlada sama, ali pa vladajoče stranke same ustanavljajo parlamentarne preiskovalne komisije. Jaz osebno mislim, da to ni prav. V Nacionalni stranki mislimo, da to ni prav. Ampak dejstvo je, da se je to zgodilo ne nič kolikokrat, ampak v temu mandatu se nam je to isto že zgodilo. Ko se hoče eno parlamentarno preiskovalno komisijo, pa najsi bo s področja gospodarstva, razvrednotiti na ta način, da se v njo vključi še Vlada Republike Slovenije in da še Vlada Republike Slovenije ustanovi svojo komisijo preko poslancev. In enako se dogaja sedaj v povezavi z dogodki na ministrstvu za obrambo. Prvo, kar bi rad poudaril je to, da verjamem, da nihče izmed glavnih akterjev v tem Državnem zboru ne verjame resno v katerokoli parlamentarno preiskavo na področju orožja ali na matičnem delovnem področju ministrstva za obrambo. Da gre vse skupaj v tisti smeri, ki zasleduje samo en cilj. To je seveda poplava, inflacija različnih informacij, ki bodo polnile dnevno časopisje, ki bodo polnile to govornico in pa različne sobe Državnega zbora na delovnih telesih, zato da se zadevi ne bo prišlo do konca. Naslednje smešno dejstvo, ki nastopa v tem trenutku je trenutek, torej gospodje in gospe, spoštovane poslanke in poslanci, dejstvo je, da se je naš mandat že krepko prevesil v drugo polovico. Iz tega naslova nastopa tisto najpomembnejše, ne samo, da je optimist tisti, ki verjame, da lahko danes ustanovljena komisija v tem mandatu razreši dogodke od leta 1994, pa do leta 2007. Praksa v Državnem zboru, najsi bo tega mandata, prejšnjega mandata ali še prejšnjih mandatov, je pokazala, da žal preiskovalne komisije niso bile uspešne. Prvič, da jim je, zakaj - zato, ker jim je zmanjkalo časa, zato niso mogle dati zaključkov. Drugič pa zaradi tega, ker jim izvršna veja oblasti, torej Vlada in javna uprava ali državna uprava niso posredovale tistih podatkov, ki so jih preiskovalne komisije v okviru Državnega zbora zahtevale in so se nategovali iz meseca v mesec iz leta v leto, učinka seveda ni bilo nobenega. Ampak, če pogledamo in povlečemo paralelo med dogodki iz prejšnjega mandata in tega mandata lahko z zagotovostjo rečemo vsaj eno, za eno področje je bila ustanovljena ena parlamentarna preiskovalna komisija, nikoli dve. Nikoli ni opozicija in vladajoče stranke ustanavljale za isto zadevo ali sorodno zadevo dve ali več parlamentarnih komisij. In paradoks, ki nastopa v okviru tega Državnega zbora tega mandata je, in če izpustim preiskovalno komisijo s področja gospodarstva, ki jo temu Državnemu zboru smo skušali enotno potem dve komisiji, na koncu tri komisije in zopet ena komisija, ustanoviti, in se dotaknem samo, torej prve preiskovalne komisije v povezavi z orožjem in današnje preiskovalne komisije. Pri prejšnjih predstavitvah, mislim, da je bilo na prejšnji seji, za preiskovalno komisijo 8x8 so bile izrečene besede s strani opozicijskih poslancev, kot so danes izrečene iste besede s strani vladajočih poslancev oziroma poslancev, ki sestavljajo večino v okviru tega Državnega zbora. In kje potem nastopa razlika? Razlika nastopa, da ne eni in ne drugi niste hoteli imeti enotne preiskovalne komisije. Vsak je težil k temu, da bi preiskoval sebi želen predmet preiskave, zato ga je vsak determiniral z letnicami in s predmetom preiskave. Zaradi tega, ker so vedeli, da če bi slučajno prišlo samo do ene komisije, ki bi imela seveda striktno opredeljen predmet preiskave, bi mogoče celo do česa prišli. Nikoli nisem trdil in seveda nikoli ne bom trdil, da so državni posli, najsi bo javna naročila, doma, v tujini, s področja obrambe ali s katerega drugega področja čisti posli. To ne verjamem, da lahko trdi kdorkoli izmed nas. Povsod, kjer imamo lobiste povezane, povsod, kjer imamo posrednike, bodo seveda ti iz tega naslova pridobili finančna sredstva in pa druge ugodnosti. Vprašaj je seveda meja morale ali pa bolje rečeno višina, do katere se lahko ti, tretje osebe, lobisti, ki so nastopali in prej in nastopajo danes, verjamem, da v enaki količini, seveda, do kje se sami bogatijo. Ampak iz naslova akta o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali, govorim v preteklosti, pri pripravi in izvedbi nakupa lahkih oklepnih vozil 6 x 6, vladnega letala, havbic 155 mm, sistema za upravljanje ognja, letal Pilatus in obnovi tankov T55-S, financiranih v okviru temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994-2007, zaradi suma, da so bili posli politično dogovorjeni. Ampak, zgolj mogoče naivno vprašanje z moje strani, če slučajno, pa vsi vemo, da ne bo, ampak da čisto slučajno v okviru te komisije ugotovijo, da je nek političen funkcionar v letu 1994, ki ga sploh več nikjer ni, opravljal prijateljske posle. Kaj bomo potem? Vsebinsko gledano, razen seveda velikih pamfletov s strani politikov, iz tega naslova ne bo nič, pa seveda velikih člankov v časopisih, pri tistih, ki imate podrejene določene časopise, bo pač pisalo tako, pri tistih, ki imate podrejene druge časopise, bo pisalo tako. Verjamem, da bo v okviru Večera in Dela velika slika predsednika oziroma prvopodpisanega na zahtevi za preiskovalno komisijo, gospoda Tanka. In verjamem, da bo velika slika v okviru Dnevnika, na kateri bo kolega Cvikl. To danes vemo. In zakaj iz tega naslova eden drugemu, vsaj po moji oceni, blefiramo? In tu se strinjam z govornikom pred menoj, ki je izpostavil tisto obremenjevanje ljudi ali pa nas samih, torej članov komisije, kar niti ni pomembno. Najsi bo obremenjevanje poslancev, ki so v končni fazi nekateri za eno preiskovalko, drugi za drugo, tretji za obe, ampak obremenjevanje vseh tistih ljudi, ki so zaposleni v Državnem zboru, glede na to, da vemo učinek in vemo rezultat obeh preiskovalnih komisij. Po oceni Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ki je bila izpostavljena že ob prvem, pa oprostite izrazu, "nategu" poslancev in poslank s strani takrat enotne Liberalne demokracije, danes jo je del šel v okvir Poslanske skupine SD, o obljubljenem sodelovanju - in tam smo izgubili zaupanje v te ljudi, ki so pred štirinajstimi dnevi govorili o predmetu preiskave, o sopodpisništvu k preiskovalni komisiji. Ampak, seveda, ker so potem gospodje, ki so sestavljali nekoč veliko Liberalno demokracijo, obrnili svoje besede, prelomili svoje besede ali pa jih požrli, kakorkoli hočete, v Nacionalni stranki nismo sodelovali niti potem več pri imenovanju predsednika te komisije, ker smo enostavno izgubili zaupanje in ker smo videli, kam, pa bom uporabil [[...]] [[oglašanje v ozadju]] pes taco moli. Ne gre za iskanje resnice, ne v tem primeru, torej primeru, ki ga imamo danes pred seboj, za leto 1994, ne v primeru preiskovalne komisije za oklepnike 8 x 8 pred časom. Po naši oceni, in če se tu navežem na včerajšnje poslansko vprašanje, zastavljeno predsedniku Vlade, gospodu Janezu Janši, dela Državni zbor veliko napako. Dela napako predvsem v tem, ker, prvič - sledi Vladi Republike Slovenije, ko le-ta skuša od Državnega zbora zahtevati pakt o nenapadanju, drugič - pa si poleg tega sami nalagamo stvari, za katere vsak od nas, še enkrat poudarjam, ve, da jih ne bomo mogli rešiti. Zanemarjamo pa tisto kar je naša osnovna, ustavna naloga, ne pravica, naloga, to je to, da bi področja, ki so v okviru naše države, s področja družbenih dejavnosti, socialnih dejavnosti oziroma gospodarstva, reševali na nek pregleden, kvaliteten način, ne v smislu zadovoljevanja gospoda Janeza Janše ali pa kogarkoli v okviru Državnega zbora, ampak v smislu zadovoljevanja državljank in državljanov. Državni zbor ima enkrat na mesec možnost, da se sreča z razširjeno razpravo, pa najsi bo prvič o zdravstveni problematiki, drugič socialni problematiki, problematiki privatizacije, problematiki korupcije, pranja denarja, klientelizma in podobnih stvari. Ampak takrat nobeden izmed vladajočih poslancev nikoli ne podpre zamisli o razširjeni razpravi, o razpravi, ki bi se odvijala danes in tu v momentu in skozi katero bi lahko, poudarjam bi lahko, v kolikor bi bila volja, napeljali smernice za posamezno področje naprej. In vedno je argument - Državni zbor je preveč zaseden, Državni zbor je preobremenjen, poslanci so preobremenjeni, poslanke so preobremenjene in iz tega naslova ne pride do tistih razprav, ki bi potrjevale oziroma zagovarjale naš oziroma zahtevo, ki jo ima Ustava Republike Slovenije do vsakega slehernega poslanca, torej, da opravlja svojo funkcijo. Zdajle, ko bomo izgubili mesec, dva, tri, štiri na področju vnaprej znanih rezultatov parlamentarne preiskave na enkrat tega argumenta več ni. Upam si trditi, da je predmet te parlamentarne preiskave, seveda izključno politično nagajanje ali pa pridobivanje političnega odgovora na teze, ki jih bo prva parlamentarna preiskava nakazovala in izkazovala v neprid tej Vladi, skratka, da bo potekal odgovor, da bodo eni rekli: "Ja, zdaj ste kupili te napačno, pod tem in tem posrednikom", odgovor s strani vladajočih strank bo: "Vi pa ste to delali v prejšnjem mandatu, ne na področju 8 krat 8, ampak 6 krat 6" in še podobne stvari. Drugo kar bi rad izpostavil, ravno tisto, kar nastopa in mislim, da ni korektno, torej da upa nekdo uporabiti tisto orožje, ki je v vseh učbenikih, naj govorijo s področja ustavnega prava, zakonodajnega postopka ali katerekoli omenjene materije, ekskluzivno orožje opozicije, torej parlamentarna preiskava. Zakaj sploh parlamentarna preiskava? Parlamentarna preiskava izključno zaradi enega momenta - ker opozicija nima drugega inštrumenta ali drugega orodja, da bi poleg rednega dela na sejah Državnega zbora ugotavljala ali opozarjala na, najsi bo sume korupcije, klientelizma, pranje denarja in vsega tega, za to je namenjena parlamentarna preiskava. Parlamentarna preiskava nikoli ni bila in v nobeni normalni demokraciji ne sme biti oziroma ne more biti orodje vladajočih strank, zaradi tega ker vladajoče stranke imajo na dlani 100 in 1 drugi inštrument, ki se lahko odvije v trenutku, samo če bi za to bila volja. In sedaj pridemo na tisto osnovno vprašanje ali je volja. Volja po resnici ni. Po moji oceni je samo volja o temu kam se bo podtikala žogica in kdo bo v katerem mediju očrnil nekoga in kako bo tisti, ki je sedaj očrnjen nazaj nekoga drugega. Rešitve žal iz tega naslova ne bo nobene. In iz enakega naslova tudi nismo poslanci Slovenske nacionalne stranke sodelovali pri glasovanju o predsedniku komisije. Ker ocenjujemo, da vedno bolj izgubljamo stik z realnostjo, z realnimi problemi naše družbe in se vedno bolj poglabljamo ali pa tonemo v tiste namišljene probleme, ki škodijo ali pa koristijo po drugi strani izključno posameznim političnim akterjem. In to bi po moji oceni bilo smiselno, da se zazremo samo vase, ker sledimo tej igri. Kot ovce sledimo tej igri. Včeraj, mislim da je bilo včeraj, je Državni zbor imel možnost izglasovati nekaj splošnih razprav med Vlado Republike Slovenije in med opozicijskimi in pozicijskimi poslanci. Mislim, da je bil cel spekter tem, ki predstavljajo trenutno problematiko Slovenije, in ki predstavljajo potencialno prihodnjo nevarnost za našo državo. Niti en predlog, gospodje in gospe, ni bil sprejet. V dani situaciji se ne morem spomniti niti enega predloga, ki bi v temu mandatu, ne samo na včerajšnji seji, torej od leta 2004 z razširjeno razpravo bil sprejet. Možno, da je bil eden, dva, ampak se ga ne spomnim. In to je škoda, ki jo počnemo sami sebi, ker sledimo tistim, vsi skupaj, glavnim ali pa tistim, ki se imajo za glavne politične akterje za to, da politiki pripišejo tisti imenovalec ali pa vsebino negativizma. To je politično spletkarjenje. In po moji oceni sta obe preiskovalni komisiji predmet političnega spletkarjenja. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina DeSUS bo spremljala delo obeh komisij in kolikor je v njenih močeh, tudi sodelovala aktivno pri delu teh komisij. Seveda je vprašanje, zakaj dve komisiji in zakaj je opozicijska in zakaj koalicijska, na mestu. Ampak zdi se, da so na mestu tudi odgovori na to. Prvič. Dve komisiji zavoljo tega, ker ponudba, da bi funkcionirala samo ena, preprosto ni bila sprejeta. In ker je predmet obeh preiskovalnih skupin različen, bi torej bila razkrita samo resnica v enem delu, v tistem delu, ki si ga je zamislila opozicija. In drugič. Če se sprašuje kdo, zakaj ima komisijo tudi koalicija oziroma jo bo vodila? Zato, ker sicer tisti del, ki ga opozicija noče pokrivati, ne bi bil pokrit. In koalicija raziskuje, želi preiskati tisto, kar je bilo opravljenega v obdobju, ko ni bila vladajoča koalicija. Torej z enako pravico ima možnost to zahtevati, kot sicer opozicija, samo vloge se v različnih obdobjih menjajo. Po vsebini gre pa za identične pravice. V Poslanski skupin DeSUS ne vemo, tako kot se je danes že nekajkrat slišalo, kaj je kdaj kdo zagrešil. Če bi to vedeli v naprej, potem ne bi bilo potrebno preiskovalnih komisij imenovati in ničesar preiskovati, prihranili bi čas, materialne, finančne in druge obveznosti bi bile manjše in bi se lotevali nekega nesmiselnega posla. Ker pa je po zakonu tako, preberite si 1. člen, in tudi v zakonu boste videli, da nikjer ne piše, da sme samo opozicija na primer predlagati preiskovalno skupino, torej po zakonu je tako, da se preiskuje zato, da se ugotovijo stvarna dejstva in šele potem, ko bomo ugotovili, kakšna je dejanska situacija, kaj se je v resnici dogajalo, potem šele bomo ocenjevali ta dejstva, tudi to piše v zakonu. In potem, ko bomo ocenili, potem bodo te ocene predmet razprav v Državnem zboru in predmet političnih konsekvenc. In naj spomnim, da v zakonu tudi piše, da se preiskovalne komisije imenujejo zato, da preiščejo, da preiskujejo določeno problematiko z namenom ne zgolj, da se politično blasemira [[?]] ali sankcionira nekoga, ampak tudi zavoljo tega, da ugotovijo ali je morebiti s sedanjo zakonodajo, ki to področje ureja, kaj napak, kaj šibkega in da se na tej osnovi, torej na osnovi takšnih ugotovitev predlaga nova spremenjena zakonodaja. Tudi to piše že kar v 1. členu zakona, ki govori o področju, s katerim se zdaj ukvarjamo. Kakšne bodo preiskovalne komisije, s čim bodo motivirane, danes je bilo slišati, da bodo politično delale, ja, seveda, mi nismo sodstvo, mi smo po definiciji, Državni zbor je po definiciji politični organ, komisija, ki jo bo imenoval je po definiciji politični organ, preiskuje se politične ljudi, nosilca javnih funkcij, preiskuje se njihovo morebitno politično odgovornost in vse drugo je res poskus, da bi se zavedlo stran, na neko stranpot, ali pa da bi se tistega, ki je morebiti bil časovno kasnejši predlagatelj, skušalo očrniti, češ on pa je političen, ne, nismo bili korektni, iščemo objektivno resnico, vse ostalo, kar ni v skladu s tem, je pa politično, seveda politično razumljeno kot nekaj kar je pežurativnega, kar je slabega. Politični so bili motivi, politična je sestava, političen bo način dela, samo še tega se je treba bati, da bi bil ta način dela preveč hektičen, da bi bil preveč vročičen, da ne bi iskal stvarne resnice, ampak, da bi bil usmerjen predvsem na to, kako je možno komu naložiti breme, ki ga naj nosi, tudi če morebiti ni potrebno. Mi v Poslanski skupini DeSUS torej želimo, če bomo lahko kaj prispevali, prispevati k temu, da bi se "sine ira et studio", brez pretirane jeze in brez pretiranega srda raziskovalo, da se ne bi obtoževalo vnaprej, ampak da bi se najprej preiskalo in na osnovi rezultatov preiskave tudi ugotovilo, kaj je potrebno še storiti. Upamo, da komisija, ki bo ustanovljena za ta primer, jaz ga krajše imenujem 6x6, če je prvi 8x8, ne bo čutila potrebe, da bi javnosti oznanjala, da misli delati po zakonu ali po poslovniku. To bi moralo biti samoumevno. To morebiti ni samoumevno samo za tiste, ki doslej niso bili vajeni tako delati. Ampak mi bomo ostali pri tem, da se tako zakon kot poslovnik spoštujeta in da se politične konsekvence ugotovijo oziroma naložijo čisto na koncu, potem ko bodo stvarna dejstva v resnici preiskana. Torej, na ta način misli funkcionirati Poslanska skupina DeSUS in v tem smislu podpira obe komisiji, ki sta absolutno v korelaciji in bi bilo prav smešno, če bi ena izmed obeh morebiti celo izpadla.
Hvala. Gospod Robert Hrovat bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Poslanci in poslanke Slovenske demokratske stranke in koalicije smo že pred časom ob zahtevi sedanje opozicije po ustanovitvi posebne preiskovalne komisije o nakupih orožja predlagali, da bi se naloge te komisije razširile tudi na nakupe orožja, kupljenega v času vladanja Liberalne demokracije in Socialnih demokratov. Obstaja namreč utemeljen sum, da je bil ob nakupih orožja od leta 1994 do 2003 prisoten klientelizem in tudi korupcija. Nekateri nakupi orožja tedaj vladajočih strank so bili povsem netransparentni, neupravičeni ter celo, po naših ocenah, škodljivi za državo. Če bi sedanja opozicija sedaj z nami v okviru ene same preiskovalne komisije po drobnogled vzela tudi sporne nakupe orožij v času vladanja politične levice, bi hitro našli skupni jezik. Brez nepotrebnega zapravljanja časa in sredstev bi lahko ovrgli ali pa potrdili sum o takratnem nezakonitem delovanju Liberalne demokracije in Socialnih demokratov. Ker pa se sedanja opozicija s tem ni strinjala, je povsem samoumevno in logično, da se je naš sum o nezakonitih in za državo škodljivih nakupih orožja s strani politične levice v času njihovega vladanja še okrepil in to do te mere, ko je potrebno nekaj narediti. V Slovenski demokratski stranki zato želimo tej stvari priti do dna in predlagamo ustanovitev posebne preiskovalne komisije, ki bo temeljito preverila nakupe in postopke pri nakupih orožja v času od leta 1994 do 2003 ter ovrgla ali pa potrdila naše sume. Sume, predvsem v smeri netransparentnosti takratnih nakupov, sume v nespoštovanje temeljnih načel upravljanja z javnimi financami. Poraja se dvom v pravilnost takratnih postopkov in oddaj naročil, kakor tudi vpletenost nosilcev javnih funkcij v izbor in izvedbo nakupov. Obstaja pa možnost, vsaj glede na krčevite napade sedanje opozicije, da se bo našlo ob tem še marsikaj, kar njim ne bi bilo ljubo in bi razgalilo njihovo morebitno korupcijsko in klientelistično delovanje v prejšnjih mandatih. V Slovenski demokratski stranki predlagamo, da se preverijo takratni nakupi, kot so nakupi lahkih kolesnih vozil 6 x 6, vladnega letala, havbic, sistema za upravljanje ognja, letal Pilatus in obnova tankov T55, torej nakupe, financirane v okviru temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije. V prejšnjem mandatu smo kot takratna opozicija ves čas opozarjali na nepravilnosti, na resnične probleme v Slovenski vojski, vendar pa noben predlog sklepa ni bil izglasovan, saj je deloval LDS-ov in SD-jev sistem "valjar", ko ni bila važna moč argumentov, saj so se zanašali na njihov argument moči oziroma večine. Posamezne točke dnevnih redov na tedanjih sejah so bile označene pod "tajno" ali "vojaška skrivnost" in so s temi oznakami preprečili, da bi se o njih seznanilo javnost. Takrat je bilo ugotovljenih ogromno nepravilnosti, vendar pa na žalost takratni mehanizmi niso dovoljevali, da bi to dokazali tudi v javnosti. Do sedaj so predgovorniki razpravljali precej na splošno o preiskovalni komisiji in naj navedem nekaj konkretnih podatkov o nakupih orožja, ki nakazujejo na sum nezakonitega delovanja Liberalne demokracije in Slovenskih demokratov v času njihovega vladanja. V Slovenski demokratski stranki menimo, da netransparentni nakupi, pri katerih je izključena konkurenca, pomenijo istočasno izključitev možnosti za dosego nižje cene in s tem zmanjšanja stroškov nakupa. Takšni nakupi postavljajo v privilegiran položaj izbrane prodajalce in jim omogočajo prodajo po višji ceni, kot bi jo lahko dosegli na trgu. Pri projektu lahkokolesno oklepno vozilo 6 x 6 je bilo za celotno izvedbo projekta podpisanih kar 26 pogodb in aneksov k pogodbam. Te so vključevale spremembe in dopolnitve tehničnih in komercialnih pogojev. Cena za vozilo v prvi pogodbi je bila za 30% nižja od cene vozil, določenih v pogodbah, ki so bile podpisane v letu 2004. Pogodba za nakup vladnega letala je bila podpisana kljub temu, da takšnega letala ni bilo v načrtih opremljanja Slovenske vojske. Denar je bil porabljen iz sredstev za izvajanje temeljnih razvojnih programov, čeprav uporaba letala v vojaške namene ni bila nikoli zagotovljena, niti se z njim ni povišala varnost države. Za izvedbo posodobitve tankov T55, ki v resnici ni bila nikoli kočana v načrtovanem obsegu, je bilo podpisanih več pogodb, kar dokazuje na netransparentnost načrtovanja in porabe sredstev. Prav tako je vprašljiva uporabna vrednost posodobljenih tankov, saj se ti izločajo iz operativne uporabe. Projekt havbic in projekt ACCS sta bila pričeta leta 1995. Projekta nista bila izpeljana integralno in transparentno, saj je bilo za izvedbo učinkovitega in funkcionalnega sistema spet podpisanih več pogodb. Prav tako je bilo kupljenih več sistemov za upravljanje, kot jih enote Slovenske vojske potrebujejo. Pri nakupu letal Pilatus je zanimivo, da je bil del letal kupljenih kot novih, del nakupa pa rabljenih, kar je milo rečeno vsaj zelo sumljivo, da ne rečem kakšne bolj konkretne zadeve, besede. Zato torej upravičeno obstaja sum, da so se takratni nosilci javnih funkcij, ki so bili kot vemo iz tedanje LDS in SD, politično dogovarjali za te posle, ki so bili več kot očitno vodeni netransparentno in da so bili negospodarni, ter da je bila prisotna korupcija in klientelizem. Zato je potrebno v korist naše države, ter državljanov in državljank ugotoviti, kako se je porabljal davkoplačevalski denar. Ugotoviti je potrebno, kakšen interes in v kakšni povezavi oziroma povezani posli so bili v ozadju nakupa. Preveriti, dokazati ali pa ovreči je potrebno sum o posredni in neposredni povezavi med fizičnimi in pravnimi osebami, ter nosilci javnih funkcij, v zvezi z navedenimi nakupi. Ugotoviti stopnjo vpletenosti posameznih nosilcev tedanjih javnih funkcij z njihovim političnim vplivom na izbor, na pogajanja in na podpis pogodb in ne nazadnje tudi ugotoviti odgovornost tedanjih nosilcev javnih funkcij, pri razorožitvi nekdanje teritorialne obrambe v času pred osamosvojitveno 10-dnevno vojno za Slovenijo. Po 17-ih letih si vsekakor zaslužimo resnico o tem dogodku, pa čeprav se bo s tem v javnosti zamajala kredibilnost katerega od tedanjih ključnih slovenskih politikov. Hvala.
Hvala. Gospod Aurelio Juri bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav kolegice in kolegi! Uvodoma, zaradi korektnega prikazovanja zgodovine vladanja na slovenskem v času večstrankarskega parlamentarnega sistema povejmo in bodimo korektni, o pavšalnih in lahkotnih razlagah, ki jih slišimo, da v tem času je dlje na oblasti SDS kot SD, sedem let napram šest. Da ni nikoli bilo na oblasti LDS in SD, ampak zraven so bili še DeSUS in SLS in da je bila tudi neka Vlada, ko smo bili vsi skupaj, tudi SDS, SD, takrat ZLSD, LDS in Ljudska stranka in DeSUS. Tako, da so bile mešane situacije. Kljub številnim, sicer cenenim obtožbam, tudi na naš račun, ki smo jih slišali pravkar in v samem uvodu, ali prav zaradi teh obtožb Socialni demokrati nimamo najmanjšega namena ugovarjati zahtevi kolegice in kolegov in vladnih strank po odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev javnih odgovornosti pri nabavi valukov, Falcona, izraelskih havbic, Pilatusov, pri obnovi razvpitih tankov ali pri razorožitvi tedanje, nekdanje teritorialne obrambe. Tudi ko bil lahko, tega ne bi storili. Še več, prepustili bomo podpisnicam in podpisnikom zahteve, če že ne vso, vsaj največji del časti in seveda bremena preiskave, da ne bi kdo, kot je bilo že slišati v tej dvorani predvčerajšnjim, morda jutri pripisoval drugi politični strani oteževanje teka preiskave in oviranje njenih razkritij in ugotovitev. Za vodenje preiskovalne komisije, ko bo odrejena, predlagajte, kogar želite, nikomur - ne glede na to, kar si osebno o njem mislimo, ne bomo oporekali legitimnosti in kvalificiranosti vodenja te zahtevne naloge. Toda komentar na to, kar počnete si bomo vendarle tudi Socialni demokrati dovolili. Če povzamem nekaj izmed vaših razmišljanj in pripomb na preiskavo, ki smo jo že odredili in ki zadeva posel z oklepniki 8x8, lahko ugotovim, da tudi sami, kolegice in kolegi iz vladnih strank, ne verjamete v to, da bo ta vaša iniciativa vodila h kakšnemu bolj otipljivemu rezultatu, ki naj bo rezultat, ki ga preiskava mora zasledovati. Že omenjeni preiskavi o enem samem poslu, ki je šele sklenjen in ni niti malo še realiziran ali je šele na začetku realizacije, ki ima vso zbrano dokumentacijo in relativno dostopne akterje, za katerega ni odkorakal, vsaj tako upamo, iz javne blagajne še nobeden pomemben evro, pripisujete že tej preiskavi malo možnosti za uspeh. Češ, premalo časa bi naj imeli na voljo ter izkušnje prejšnjih preiskav bi vse prej kot hrabrile in spodbujale s takim početjem. A kljub temu, ko ste že tisti preiskavi pripisali malo šans, ste zahtevali, da bi ji pripojili še tiste preiskave, ki jih sedaj zahtevate ločeno: o investicijah v obrambo, ki so že zdavnaj pase, ki so že leta in leta mimo, ki jih je bilo potrebno, če je obstajal kakršenkoli sum v njihovo spornost, preiskati, ko so bile še žive, aktualne, ko so dišale po spornosti in katerih protagonisti z javnimi pooblastili so danes že dolgo zasebniki ali pa vedi kje. Takrat ste tudi vodili odbor za obrambo, pa bi lahko posumili, da nekaj ni bilo v redu, in tudi dobili preiskavo, lahko bi zbrali podpise. Do mene nikoli iz vaših vrst nihče ni pristopil in zaprosil, da bi podprl takšno preiskavo. O orožju preiskavo - vsakršno bi z veseljem sopodpisal. A se utemeljen sum, zanimivo, pojavi šele danes, "post festum". In šele potem, ko druga stran, ko naša stran, ko opozicija, ki vodi nadzor nad oblastjo, posumi v poštenost, v gospodarnost, v korektnost in čistost trenutne oblasti. Nekoliko bizarno je tudi, če mi dovolite, kolegi in kolegice, da se poslužujete parlamentarne preiskave ob tem, da imate v rokah vse vzvode vladanja in izvrševanja oblasti in ko bi lahko ter bolj učinkovito sproščali vaše utemeljene sume in preverjali domnevno sporno preteklost s pomočjo pravih, najbolj kompetentnih preiskovalcev. Ne, tega ne počnete, ampak greste na instrument, ki ga ima opozicija. No, da verjamete v smiselnost te preiskave, da resno računate v njen iztržek in izkoristek in da nimate najmanjšega namena z njo odtrgati vsaj del javne pozornosti in zgodbo. Patrijinih oklepnikov oziroma slednjo, kolikor bo le mogoče, potisniti na stran - še otroka v vrtcu ne morete prepričati. Tudi ne, da bi s preiskavo odredili in želeli razčistiti preteklost tudi, ko bi mi ne zahtevali resnico pri zadevi 8x8. Sicer od vodstva Državnega zbora, ki mora tovrstno delo poslank in poslancev ustrezno servisirati, Socialni demokrati pričakujemo, da zagotovi vse pogoje za normalno, strokovno in nemoteno delo o preiskavi, ki smo jo že odredili, in ne poišče v tisti, ki jo odrejamo danes, kakšen izgovor za morebitne slabosti v tem smislu. Opozarjam na to, ker je politična odgovornost v zvezi z zagotavljanjem primernega okolja in instrumentarija za že odrejeno preiskavo in politična odgovornost za uvajanje nove preiskave v istih rokah. Naj še na koncu pojasnim s svoje plati, ker sem bil tudi omenjen in sem sodeloval pri pogajanjih, s svoje plati zgodbe, ki se je kar nekajkrat zavrtela v minulih tednih iz ust kolegov iz vladnih vrst, da bi naj jaz onemogočil ustanovitev ene same komisije, ki bi preiskovala vse skupaj in ki bi jo lahko lažje servisirali. Imam dokumentacijo, ampak danes so tudi kolegi priznali, ki dokazuje, da sem se na pogovorih tudi strinjal z eno samo komisijo, pod pogojem - in na pogovorih sem imel pooblastila tudi drugih sopodpisnikov, tudi kolega Anderliča - a pod pogojem, da bi se najprej opravila in zaključila preiskavo o Patrijinih oklepnikih, za kar, poudarjam še enkrat, smo predlagatelji prepričani, da lahko zmoremo v letu in pol, kolikor nam ostane do konca mandata, in šele potem prešla na ostale domnevne sporne posle. Pristal sem tudi na to, da bi pri prvi preiskavi določili nek omejen, razumen časovni okvir, tako da bi lahko tako do konca mandata preiskali še ostalo, a to za drugo stran, za vašo stran bilo sprejemljivo in je dogovor zato propadel. Danes obžalujete, da nimamo ene same komisije, a ko bi se dogovorili tako, kot ste želeli, kot ste hoteli, bi pristali na to, da bi našo preiskavo že obsodili na neuspeh takoj. No, ta nova preiskava bo odrejena ne glede na to, ali bomo v njej sodelovati ali ne bomo, ali jo bomo skrbno spremljali in vam želimo tudi veliko uspeha. Hvala.
Hvala. Končali smo predstavitve stališč poslanskih skupini. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Moram reči, da v enem trenutku ste, vladajoča koalicija, dosegli to, kar ste si nekako zadali ali pa želeli. Ne glede na vlade, ki so vladale v tej državi po letu 1991 v nobenem trenutku Slovenske nacionalne stranke ni bilo zraven. Zato lahko, se mi zdi, edini gledamo na to stvar objektivno. Sklicevati preiskovalno komisijo, ki jo predlaga vlada, se mi zdi neumno, nerodno, neprimerno. Mislim, da je prišel čas v tej državi ali pa v tem mandatu tako daleč, da je dovolj tega, da bomo rekli: "Prejšnja vlada je pa nekaj naredila." In kolikor imate malo besede v tej vladni koaliciji, v kolikor niste le "pijuni", ki tukaj sodelujejo in stiskajo, povejte tudi predsedniku te vlade, da je dovolj, ko postavimo poslansko vprašanje reči: "prejšnja vlada." Tri leta vladate, tri leta vladavine mora prinesti določene rezultate, določena vprašanja, na katera je treba odgovoriti. Zanimivo je, ko pogledam vsebino predloga za ustanovitev te preiskovalne komisije, je zanimivo to, da vidim, da se začne nekje, kjer se je mandat sedanjega predsednika vlade končal in se začne mandat nekoga drugega. Zdi se mi, da je preiskovalna komisija neke vrste odgovor na to, kar je opozicija v primeru preiskovalnih komisij v tem mandatu želela doseči. Mogoče se motim, dovoljujem to tezo, da se motim. Ampak, dovolj je tega, da je 12 let v tej državi vladal nekdo, zdaj vladamo mi in ker mi delamo napake, je kriv nekdo, ki je vladal 12 let. Tega je dovolj, enostavno dovolj. V tem parlamentu je treba prevzeti, v kolikor je nekdo na vladi, tudi določene odgovornosti. En mandat brez odgovornosti je slab mandat. Mandat ima in odgovornosti in obveznosti in stvari, ki se pozitivno odvijajo v tej državi. Ne rečem, da ni pozitivnih stvari - so! Ampak, dovolj je sklicevanja na prejšnjo oblast, dovolj je premetavanja krivde. In ta preiskovalna komisije se mi zdi odgovor na zahtevo po preiskovalni komisiji za 8x8, Patrio, ki se je zgodila. Med njimi vidim tudi vladno letalo; vladno letalo je bila ena zelo velika kapaciteta odgovornosti ali pa želje sedanje oblasti ali pa moč, na podlagi katere je ta oblast prišla na vrh. [[Gospod Pajk, hvala za vašo pozornost.]] Ampak, pravim, se mi zdi, da je ravno to vladno letalo - in zdaj zakrivati svoje napake, v kolikor so, tudi če jih ni, na podlagi tega, da bomo naredili neko preiskovalno komisijo, se mi zdi nebuloza, neumnost, bom rekel celo nehrabrost postaviti se na svoje noge. Hrabrost v tej smeri, da se reče: "Mi smo vlada. Mi smo to naredili. To je dobro, ne bomo iskali, kaj je bilo slabega v prejšnjih 12-ih letih, mi delamo s svojim tirom naprej. 6x6 je mogoče bila napaka. Vladno letalo je mogoče bila napaka." Ampak ne delati preiskovalnih komisij! Preiskovalne komisije so za to, da se neka stvar, bom rekel, prikrije. Vsaj do zdaj je bila praksa v tem parlamentu takšna. V Slovenski nacionalni stranki pač takšnih preiskovalnih komisij nismo nikoli podpirali in tudi ne bomo. To je zato, da se nekaj prikrije. Z roko v roki, ne vem, s kom to delate, ampak preiskovalna komisija kot orodje vladne stranke se mi zdi malo čudno, smešno. Ampak, kaj ta vlada dela po drugi strani - če že imate željo po preiskovalnih komisijah? Slišali smo nekaj poslanskih vprašanj v ponedeljek na to temo, tudi mogoče 6x6, tudi vladnega letala, tudi letal Pilatus, danes pač lahko to obrnemo, pa rečemo Elektro Slovenije, pa ni vladno letalo, ampak je nek drug človek; človek, ki se mu reče Damjan Koletnik - katere so njegove prioritete, da vodi to državo? Ampak, če bomo v naslednjem mandatu - če nam ga bo ljudstvo zaupalo, komurkoli v tem parlamentu - takrat delali, bom rekel, preiskovalno komisijo, zato da bo odkrivala, kaj pa je bilo narobe v tem mandatu, če bo nekdo drug na vladi, upam, da ne boste vi, ampak če bo nekdo drug na vladi, bo takrat delal preiskovalno komisijo, se mi zdi zelo čudno. Sami sebi priznajte, mi smo zdaj na vladi, mi dajemo, bom rekel, pravila igre, to je prav, to ni prav. Ne se več sklicevati! Je neumnost. Tudi prejšnja vlada je imela svoje atribute, ampak nikoli bi bila tako, bom rekel, požrešna, da tudi sama ne more pogoltniti, kot se to dogaja vam, kot se to zdaj dogaja v tem mandatu. Požrešnost je šla čez vse mere zdravega razuma. In če želite biti objektivni in realni, zakaj ne naredite preiskovalne komisije o tem, kako je lahko nekdo predsednik Elektra in hkrati član nadzornega odbora Telekoma, hkrati se elektrika podraži, pa o tem nihče ne sme govoriti, "kamoli", da bi naredili preiskovalno komisijo! Jaz verjamem, da bi v Državnem zboru zavrelo, v kolikor bi to kdo zahteval. Točno tako. In enako se dogaja. Naredili ste si v tej državi določene kraje, kjer si želite enklave. Enklave v smeri, da o teh stvareh se pa ne sme spraševati, ne sme govoriti, ne sme debatirati. Meni je žal, jaz prihajam iz severovzhodne Slovenije in mi je žal, da se to dogaja v severovzhodni Sloveniji. Meni je zelo žal, ampak če bi o tem naredili preiskovalno komisijo in če bi jo lahko dali na glasovanje, jaz verjamem, da bi vas vseh 32 vojakov iz SDS-a glasovalo proti. Jaz verjamem da ena tretjina ne bi razumela, za kaj gre, dve tretjini pa bi po dolžnosti tolklo. V tem primeru ne, tudi niste dovolili, da bi se o tem razpravljalo v Državnem zboru, danes pa hočete preiskovalno komisijo, ki bo odločala ali pa razpravljala o nečem za nazaj. Vprašajte se o morali, o svoji morali. Dovolj je bilo prelaganja odgovornosti na druge. Od zdaj naprej oziroma od leta 2004 vi nosite odgovornost. Dajte si jo na hrbet. Bodite možje, ki lahko to prenašajo, ali pa ženske, ki lahko to prenašajo. Ni prejšnja vlada vsega kriva, za določene stvari, ki se v tej državi odvijajo, ste krivi tudi vi, pa jih dajte zagovarjati, dajte stati ravno, ponovno in pokončno in recite: "Mi imamo prav," ne pa, da si izmišljujete preiskovalne komisije, ki bodo smer toka v tej državi preusmerile in zagotovile še en mandat, mogoče, zato ker je neka prejšnja vlada to počela. Vladno letalo ste izkoristili, to je bila prejšnja volilna kampanja. V tej kampanji - ne vem, se bomo mogoče pogovarjali o 8x8, se bomo pogovarjali o čem drugem. Ministre ste nastavljali vi, mogoče se bomo pogovarjali, na pamet bom rekel, prva stvar, ki mi pade na misel: o Šentilju, o stvareh, ki ste jih vi tam postavljali - se mi zdijo grozne. Minimalno je preiskovalna komisija, ki bi morala biti, da bi raziskala, kako so se stvari tam odvijale. Minimalno! Ampak tega ne boste naredili, ne! Še kar naprej boste prelagali stvari na prejšnjo vlado. Predsednik vlade, ko odgovarja na poslanska vprašanja, dela enako, saj ne odgovarja. Bodimo pošteni, bodimo objektivni, saj ne odgovarja! Vsakič, ko vstane, reče: "Pred šestimi leti, ko je bila neka druga vlada..." - to ni odgovor, to je prelaganje odgovornosti. Tri leta ste na oblasti, dajte, lepo prosim, prevzeti neko odgovornost, in ta preiskovalna komisija je pesek v oči. O njej ne glasujemo, ta preiskovalna komisija bo, imejte jo, najdite nepravilnosti. Kar se tiče Slovenske nacionalne stranke, nas ni strah, nismo bili v nobeni vladi, nismo sodelovali v nobeni takšni, bom rekel, korupciji ali pa pri vprašanju korupcije. Ampak "trije K-ji" so bili vaša predvolilna propaganda, ampak se dogajajo naprej. Prej so se dogajali na prefinjen način, zdaj se pa dogajajo direktno. Sem vam povedal, severovzhodna Slovenija je primer tega! Je primer tega! Tudi tega ne znate skriti! Korupcija, klientelizem - redno. Enega kadrovnika ste si privoščili, pa še ta ne zna zbirati ljudi, ampak določa kar tako, med prijatelji, koga bomo kam dali. In tu je potrebna preiskovalna komisija. In če ste pošteni sami do sebe, jo boste ustanovili, če imate hrbtenico. Ne vsega prelagati naprej. So stvari, za katere boste morali, spoštovane gospe in gospodje, prevzeti odgovornost. In če ste prevzeli odgovornost vladanja tej državi, boste prevzeli odgovornost tudi odgovornosti vašega vladanja tej državi. Dovolj je bilo prelaganja, tri leta mandata je konec. In če mislite graditi kampanjo na tej preiskovalni komisiji, moram reči, žalostno. Žalostno, da ne znate delati kampanje na svojih uspehih. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Moge.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Star latinski rek pravi: "Tempora mutantur et nos mutamur in illis" - časi se spreminjajo in mi se spreminjamo z njimi. Prej smo bili mi v poziciji, zdaj smo v opoziciji. Moji kolegi na desni so bili prej v opoziciji, zdaj so v poziciji. Obuli so si tiste škornje, s katerimi smo mi pred leti hodili, zdi se mi pa, da z njimi tacajo huje po načelih, za katere so se prej zavzemali. Šlo je namreč za to, da smo tudi mi napravili ta, pod narekovaji rečeno, "izvirni greh", da smo včasih, ko smo bili v poziciji, ustanovili preiskovalno komisijo, to je bila preiskovalna komisija o trgovanju z orožjem, Ložnica in tako naprej, in da je bil takrat glavni očitek zdajšnje največje stranke: če imate vse v rokah, celoten vladni aparat, če imate cel represiven aparat v rokah, zakaj vi ustanavljate preiskovalno komisijo in zakaj mi ne. Zdaj ravnajo po istih vzorcih, ki so jih nam očitali, da mi ravnamo napak. In v tem vidim dvoličnost človeka, ki najprej neka načela zagovarja v opoziciji, potem pa ta ista načela zagovarja ravno s kontraargumenti, ko pride v pozicijo. Zato so ugovori nekaterih kolegov pred mano več kot takšni, da bi nekako, če bi morala veljala, da bi moralo držati, da bi ostal v demokraciji pač instrument preiskovalne komisije instrument opozicije. To se, žal, ni zgodilo. Seveda, človek, ki tako ravna, je v leksikonu filozofije označen kot "homo dupleks" ali pa nekateri pravijo tudi transvestit, ampak to se nam dogaja vsakodnevno, ko pogledamo, kako reagiramo in kako ravnamo, ko smo v eni politični poziciji, in kako ravnamo, ko smo v drugi politični opoziciji. Zame je v redu, da so kolegi ustanovili to preiskovalno komisijo, upam, da bodo tudi sklep, ko bodo to preiskovali, še razširili. Namreč, delajo po načelu, sedanjem, ne v dobro države, ampak vojno v državi, na ta način, kot pravi stari latinski rek "Si vis pacem, para bellum" - če želiš mir, pripravljaj vojno. Če pogledamo v preteklost, pa se spomnimo, recimo, če bi povedal vsaj enega ali pa dva primera; enega zelo daleč, ko je kolega Jagodnik postavil tistih 27 ali 28 poslanskih vprašanj o trgovanju z orožjem Ministrstva za obrambo. A ni vrag, preden bi sploh mogel kdorkoli odgovoriti na ta vprašanja, takoj je sledilo, kljub embargu z instance Ministrstva za obrambo, odkritje orožja na mariborskem letališču. In potem se je cel Državni zbor ukvarjal namesto z orožjem, ki je potovalo iz Slovenije ali pa preko Slovenije, preko Ministrstva za obrambo, s tem, kar je delalo Ministrstvo za notranje zadeve. Če pogledamo sedanji sistem, spoštovane kolegice in kolegi, primer Sova. Pri primeru Sova je več kot očitno, da obstajajo utemeljeni sumi, da je šlo za zlorabo položaja in za nezakonito delo. In kaj se dogaja? Česa so sedaj mediji polni in kaj vidimo v dnevnih pogovorih? To, da so člani opozicije iz te komisije bili ali sodelavci službe državne varnosti ali pa so bili, kot so zame navajali, da sem bil vir službe državne varnosti. Iz trte zviti argumenti prekrivajo medijsko sceno in odvračajo pozornost od problemov, ki se nanašajo na obveščevalno-varnostno dejavnost Republike Slovenije, na obrobne stvari. To se pravi, na sestavo komisije, ki naj bi te stvari reševala in jo hkrati na ta način diskreditirati in odvrniti pozornost drugam. Ta sistem "Si vis pacem, para bellum" - če želiš mir, pripravljaj vojno, se je izkazal v več primerih. Kolegice in kolegi! Ali še imate toliko spomina, če se spomnite, ko je hotela opozicija imeti preiskovalno komisijo, da bi sama preiskovala sumljive posle, ker naj bi bilo oškodovano na veliko družbeno premoženje Mercator - kaj je napravila pozicija? En dan prej je vložila, ali pa mogoče nekaj ur, svojo zahtevo za komisijo. Ni se dalo dogovoriti, da bi se ta stvar prednostno reševala ali pa da bi imela opozicija svojo komisijo. To pomeni, da je velik strah bil, da bi se ta stvar napravila na tem segmentu, kot se to spodobi v normalni demokraciji. Ampak, sedaj pač raziskujete in upam, da boste srečno raziskovali do konca mandata to stvar. Ko smo mi vložili, torej opozicija, zahtevo za to, da bi raziskovali sedaj nabavo osemkolesnikov - a ni vrag, da se takoj zatem pojavi pa potem zopet: kontra. To pravim, mi bomo pa, če slučajno vi kaj najdete ali pa če smo mi packi, dajmo pa pogledati, kaj ste vi delali v prejšnjih mandatih. Ampak poglejte, simptomatično je, kako je zastavljen datum. Datum se začne- pri katerem letu? - pri letu 1994. Zakaj pa ne bi enkrat začeli, če je tako zelo važno, z letom 1990 - razoroževanje teritorialne obrambe? Zakaj ne bi šli pogledati kako smo mi prodajali na in prek ozemlja Republike Slovenije orožje od 1991 pa do 1994? Zakaj si sedanja pozicija, če je tako poštena, ni zadala tega cilja, da bi enkrat "mater vseh afer", to je trgovanje z orožjem tam od 1990 pa do 1993, pospravili pod streho. Vsak slepec vidi v tem to, da takrat so bili pač določeni člani, mogoče sedaj vodilni člani v nekaterih opozicijskih strankah, tisti, ki so vodili takšno trgovanje. In mogoče bi taka preiskava v tistem obdobju do 1994 komu škodovala, zato bog ne daj, da bi mi raziskovali tisto obdobje, ampak gremo raziskovat takrat, ko je bila druga politična opcija na vrhu. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz mislim, da če je pred volitvami takratna opozicija razglašala tiste tri znamenite "K-je", pa da se bo borila za sproščeno Slovenijo - to kar dan danes doživljamo, afera na afero, oboroževanje, vojska in vse te stvari za mene, oprostite, to ni nobena sproščena Slovenija. Ta parlament se izrablja za določene politične prestižne boje na levi in na desni strani, nas čaka predsedovanje Evropski uniji, ampak to je mala malica. Mi vsak dan gledamo, kaj se v eni obveščevalni službi dogaja, kje je bila odkrita ena postojanka, kje je imela služba državne varnosti svoje stvari, kateri člani parlamenta so sodelovali s službo državne varnosti in tako naprej. To je naš vsakdanjik. Mislim, da bi morala sedanja pozicija, ki ima že dovolj instrumentov v naši mladi državi zgrajeni, ki ima ne nazadnje tudi aparat 34.000 ljudi, ki delajo za vlado, ali pa še več, da bo morala ta aparat uporabljati tako, da bi te nepravilnost, če se gre, odkrila, spravila krivce pred ustrezne instance in jih pripeljala do konca. Če se bomo pa sedaj šli v parlamentu, kolegice in kolegi, to igro: jaz tebi - ti meni, ta komisija je sedaj do sem prišla, tu so vaši notri, ta komisija je prišla do sem, tukaj so vaši notri, in se bomo šli to tekmovanje ena komisija proti drugi komisiji, ena politična opcija proti drugi politični opciji par mesecev pred predsedovanjem Evropski uniji, moram reči, da to meče zelo, zelo slabo luč na demokracijo v Republiki Sloveniji. Izgledamo kot najbolj razklan parlament na svetu in namesto da bi se ukvarjali s stvarmi, ki bi nas vodile po poti lizbonske strategije in bolonjske deklaracije, smo nazadnje ujetniki nič drugega kot samo nekih afer, kot samo nekih preiskovalnih komisij in ne vem česa še. Mislim, spoštovane kolegice in kolegi, da to stanje ni dobro za našo mlado demokracijo. Pravim, če je še čas, ustavimo malo konje in poskušajmo delovati bolj državotvorno kot doslej. Če se bo seveda ta država vodila tudi tako, brez nekega konsenza, brez neke strpnosti med poslanci, brez olikane in lepe besede v tem parlamentu, potem gorje ljudem, ki so nas izvolili, da zastopamo njihovo voljo, ko sedimo tu in odločamo v njihovem imenu. Če zdajšnja pozicija ni bila zmožna z instrumenti, denarjem, vplivom, ki ga ima na voljo, priti tem nepravilnostim, ki jih očitate v argumentih za ustanovitev komisije, in tem stvarem do konca, vam iskreno želim uspešno delo, ko boste te stvari počeli. Želim, da bi na koncu pokazali nek rezultat, kajti če tega ne bo, boste morali pač iti na volitve z nahrbtnikom in bodo davkoplačevalci rekli, zakaj ste pa tudi za te stvari zapravljali denar, ki bi ga država še kako potrebovala na kakih drugih segmentih. Se oproščam, če sem govoril malo dlje in če sem koga tudi prizadel, pa hvala lepa, da ste me poslušali.
Hvala. Besedo ima gospod Gulič.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Kar večkrat se pogovarjamo o zadevah, ki se tičejo pravzaprav osnovne funkcije parlamenta, parlamentarne demokracije, razdelitve med strankami. Na eni strani imamo ta zakonodajni del, ki ga včasih na račun tega nadzornega seveda izpuščamo. Nadzorni je očitno bolj prikladen za podtikanja, za to, da se obnašamo neetično, za to, da delamo vse tisto, zaradi česar nas ljudje potem kritizirajo, in to upravičeno, vsi skupaj, vseh 90, brez izjeme. Stališče naše poslanske skupine je, da je ta komisija popolnoma nepotrebna, nepotrebna seveda za parlament in za obstoj parlamentarne demokracije v Sloveniji. Je pa seveda očitno zelo potrebno za nekaj drugega. Sodi namreč v tisto območje tajnih orožij, ki jih je imela nemška vojska pripravljena tam 1945 leta, eno od njih je bil znameniti "Nebelwerfer", metalec megle. Orožje, ki je seveda zameglilo vse, tako da se ni dalo videti, ne kje je ena vojska, ne kje je druga. In tako približno se dogaja s temi protikomisijami, če jih lahko tako imenujem. Ko opozicija postavi eno komisijo, ki naj bi raziskovala aktualna dejanja, se pravi dejanja, ki jih je v času aktualnega, tekočega mandata naredila, storila, vladajoča koalicija oziroma vlada, se takoj pojavi nek vpogled v del zgodovine, seveda nikoli ne v celo. Cela poglavja se prav z veseljem izpuščajo, sploh tam, kjer so protagonisti tisti, ki zdaj sedijo ali v vladi ali pa v vladajoči koaliciji. Zato tudi poslušamo pravzaprav te reducirane, recimo, pripovedi o tem, kdo je vladal v minulem obdobju. Slišimo, vladali sta LDS in SD, nista omenjeni drugi dve stranki. Tako. Zdaj, ali zaradi tega, da se koga pogladi, ali zaradi tega, da se koga zamolči. Podobno je seveda tudi s temi dogodki, ki jih naštevate iz obdobja, ki ga naj bi pregledovala ta nova komisija. Tudi tukaj seveda so deli, časovna obdobja, pa seveda tudi ljudje, ki so popolnoma izpuščeni. Govori se, pa še kaj bolj za nazaj, o razoroževanju teritorialne obrambe, ne pove se pa, da se je slovensko teritorialno obrambo začelo reducirati leta 1985. Takrat, ko so se ukinjale velike enote teritorialne obrambe v Sloveniji, ko so bile ukinjen vse brigade in se je ta vojska drobila, seveda tako, da se je potem leta 1990 lahko tudi zahtevalo orožje po posameznih občinskih štabih Teritorialne obrambe. In še kaj se je dogajalo seveda v tistih časih, kar nočete povedati, zaradi tega, ker pač ne bi ustrezalo tej zgodbi, ki jo hočete na nek način podtakniti ljudem, pa seveda ne dokončati. Naj si ljudje potem sami pripovedujejo to pravljico naprej in naj meglijo situacijo. Mati vseh afer, kot je dejal kolega Rudi, afer je zelo dobra mati, zaradi tega, ker nikoli ne pove vsega do konca, ampak vedno pušča in dopušča seveda različne interpretacije. In kadar jih je premalo, kadar jih je premalo, se pa potem naredi spet kaj novega. Mislim, da ta parlamentarna komisija ne bo naredila pravzaprav ničesar od tega, zaradi česar naj bi bila ustanovljena. To je pravzaprav niti ne zanima. Njena naloga je daleč drugje, njena funkcija je, da deluje tudi, če bi bila ukinjena, predvsem pa, da deluje v tistem času, ko naj bi veljal sporazum vseh strank za obnašanje v času predsedovanja in ob pripravah na predsedovanje. Tam naj bo mir, komisija pa naj spušča v javnost različne insinuacije: pol zgodbe, četrt zgodbe, namige, imena. Zaradi tega potem tudi v bistvu naredi iz vse te slovenske politike v tem času neko mlakužo, v kateri se pač nihče ne bo znašel, pa tudi volivci ne. To gre pač na rovaš zdaj vladajoče koalicije, ki bi tako rada pravzaprav čisto vse te navidezne instrumente uporabila za to, da črni prejšnje vlade, ker zdaj jih tudi že zaradi tega ker tri leta sama počne neumnosti, ki so bližje ljudem in jih tudi bolj razumejo, ker so pač današnje, one pa so šle, recimo, v pozabo, ne more več tako uspešno osveževati. Seveda z večnim ponavljanjem doseže kakšno stvar, doseže to, da se, recimo, zgodbe obnovijo, ampak istočasno seveda tudi vsak pameten človek ve, da se s tem dviga prag tolerance in potem ljudje postajajo za te minule zadeve neobčutljivi. Te vsakdanje pa prav gotovo občutijo in razumejo veliko bolj. Slovenija se na ta način res, bom rekel, sramoti pred Evropo. Kogarkoli srečam koga, ki ni iz naših krajev, se pravzaprav na nek način kar posmehljivo sprašuje ali pa me sprašuje, kaj počnemo z vsemi temi komisijami, z vsemi temi nenavadnimi potezami, ki jih drugje ne poznajo ali pa kjer so drugje zelo na robu tistega, kar naj bi počel parlament, kar naj bi počeli njegovi odbori, njegove komisije. Očitno se sami postavljamo pravzaprav v položaj, ko na našem obzorju nista ne Lizbona in Bologna, ampak kakšne Hoče in Poček, to je prostor, kjer se potem zelo radi vrtimo. Dobro bi bilo narediti konec temu, ampak vprašanje je, če to sedanji koaliciji v resnici ustreza. Jaz sem prepričan, da ne. Če ne ne bi kurila tega večnega kresa, zato da slepi vse druge pojave, ki se dogajajo, da slepi s takimi zgodbami, ki so tudi za lase privlečene, vse tisto, kar se je v resnici dogajalo. Ljudje pač ne moremo potem tega tako dobro videti in tako dobro razumeti, zraven pa ščiti vse tiste, ki so bili takrat protagonisti. Zaščiti tudi kakšnega, ki bi ga sicer ne zaščitila, ampak samo zato, da zaščiti tiste najvišje. Takšna je očitno naloga te komisije, zaradi tega nisem prav nič zadovoljen, da bo obstajala, vsem članom in tistemu, ki jo bo vodil, pa želim, da opravijo svoje delo, ne tako kot bi radi, ampak tako, kot so zapisali, da bodo to opravili. Naj jim pri tem bog pomaga, hudiča že imajo na svoji strani.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa. Zelo hitro sem na vrsti, očitno, da stvar nikogar več ne zanima, kar je tudi razumljivo, umestno in še kaj. In k tej zgodbi, ki je nenavadna, človek tudi karkoli pametnega doda. Razlogi, da se ustanovi ta komisija, so zelo nenavadni, nerazumljivi in pri meni je tudi prepričanje, da je ustanovitev te komisije nepotrebna. Jaz mislim, da so kolegi dovolj jasno, nazorno prikazali, povedali, da ima trenutna vlada na razpolago vse instrumente, da zadeve razišče, prikaže, tudi dovolj spretna, da prilagaja zgodbe na način, kot ji ustreza. Ne nazadnje pojav nekih dokumentov, ki, izgleda, nikoli niso obstajali, iz dokumentacije Sove, ki so se pojavili prav proti tistim ljudem, ki so kakršnokoli rekli proti aktualni vladi, je način, kako diskreditirati politične nasprotnike oziroma tisti, ki se lotijo kakršnihkoli odkrivanj nepravilnosti ljudi, ki so, recimo, trenutno na oblasti. Zgodbe, ki so tukaj predvidene za to komisijo, da bi raziskovale, eno od teh, ki me, recimo, spremlja, Falcon, je zadeva, ki bi si jo sedanja vlada prav gotovo želela, če ne bi za sabo imela nešteto kritik vizavi prejšnje vlade, da si je dovolila kupiti avion, ki ga je kupila. Vedno in dolgo se bom spomnil časa, ko je potem naslednja nesrečna vlada Ropova odločila, da Falcon proda, smo bili na neki službeni poti na Češkem in zjutraj v hotelu pride informacija, da Vlada prodaja Falcon. Kolega iz SDS in NSi takrat v recepciji rečeta: "Uh, to pa ne bo dobro, saj smo vendar tudi mi bili za nakup tega Falcona." Takšne zgode imamo, za nekatere ali mnoge poslance morda nismo vedeli, ker so se dogajale v zakulisju, in danes bomo raziskovali neumnosti, ki so, zgodbe ki so še mimo nas, mi smo pa tam bili neke figure in boste sedaj vi raziskovali tisto, kar ne boste nikoli raziskali, razen da bi rekli dejanskim akterjem, povejte, kaj ste se zmenili, da se mi s tem ne bomo zafrkavali. In v teh rečeh je še marsikaj takšnega, kjer ne bomo nikoli prišli do konca, sploh pa na način, da vladna garnitura raziskuje zadeve, ko ima na razpolago vse instrumente in seveda sploh, ko si zna privoščiti tudi protizakonite zadeve, kot je bil vstop v Sovo itd. Verjetno na politični zemljevid vplivajo marsikatere stvari, kar se je že poizkušalo raziskati, in tisti, ki bi morali imeti dovolj interesa, da bi sodelovali, niso sodelovali in seveda tudi tukaj bo podobno. In se bojim, da nič pametnega ne boste tukaj ugotovili, ker tudi tega namena nimate, bojim se pa tudi, da drugje zadeva ne bo šla tako daleč, da bi odkrili dejanske akterje, zlorabe politične oblasti ali kakorkoli jih pač imenujemo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Aurelio Juri. Se odpovedujete. Na vrsti je še predlagatelj. Želi kdo od predlagateljev besedo? Ne. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? Prijava za razpravo teče. Besedo ima gospod Ivan Jelen. 5 minut.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Govorim v svojem imenu, o svojih pogledih o svoji odločitvi, tudi kot eden od podpisnikov zahteve za to parlamentarno preiskavo, se z njo strinjam in jo hkrati tudi podpiram. Že v uvodu moram poudariti, da podpiram ugotavljanje političnega odgovornosti za tiste projekte, ki so se izvajali za Slovensko vojsko v preteklih letih, pri katerih je bilo tudi nestrokovnjakom in nepoznavalcem vojaške stroke jasno, da so bile v danem obdobju možne tudi boljše rešitve. Vladno letalo se je v temeljnih razvojnih programih pojavilo čez noč. Nikjer, v nobenih obrambnih programih niti programih razvoja vojske ni bilo zajeto. Ni bilo zajeto niti z zakonom, ki ureja po letu 1994 financiranje temeljnih razvojnih programov Slovenske vojske. Edina povezava z vojsko, ki jo je možno za ta nakup ugotoviti, so bile trditve takratnega generalne sekretarja, da se bo letalo uporabljalo tudi za prevoz ranjencev in da bodo sredstva za nakup tega letala zagotovljena v okviru temeljnih razvojnih programov. To se je tudi zgodilo. Nakup je bil izvršen na podlagi zakona o izvrševanju proračuna in kasneje vključen v načrte za izvajanje temeljnih razvojnih programov. Kupljeno je bilo izjemno drago, pretirano opremljeno in luksuzno letalo v vrednosti okli 35 milijonov dolarjev. Zakaj tak nakup? Zakaj prav taka luksuzna izvedba letala in zakaj v okviru obrambnih programov? Če katera, potem je bila ta investicija zgrešena. O oklepnikih je v zadnjih dveh letih govora skoraj vsak dan. Vsak je postal strokovnjak za oklepna vozila, za oborožitev, za njihovo namembnost in opremo. Z oklepniki se ukvarjamo neprestano tudi v Državnem zboru in še posebej v Odboru za obrambo. Vse te razprave pa so namenjene nabavi oklepnikov 8x8, za katere je bila odločitev sprejeta v prejšnjem mandatu, nič pa pri tem ni bilo rečenega o nabavi oklepnikov 6x6 v preteklih letih. Moram poudariti, da podpiram v izhodišču, da se mora pri izvajanju obrambnih programov in opremljanju vojske iskati tudi koristi za domače gospodarstvo. Toda pri tem morajo ostati prizadevanja v realnih okvirih in ne sme se jih uveljavljati za vsako ceno. Prepričan pa sem, da se je prav to pri nabavi 85 lahkih oklepnih vozil 6x6 v prejšnjih let zgodilo. Kako si je sicer mogoče razlagati, da je bilo k osnovni pogodbi sklenjenih kar 26 drugih pogodb in aneksov? Kako se je lahko zgodilo, da so se sistemi za zveze in komuniciranje v vozila vgrajevali šele naknadno, ko so bila že vozila uporabljena v Slovenski vojski. Kaj pomeni potrditev generalštaba ob neki razpravi na Odboru za obrambo, da je pri 30 vozilih prišlo do prelomov na konstrukciji oziroma osnovnem oklepu in je bilo treba vozilo naknadno ojačati? Kako se je lahko zgodilo, da je lahko uradnik na Ministrstvu za obrambo podpisal z dobaviteljem teh vozil pismo o nameri v katerem je zagotovil sodelovanje tudi pri oklepnih vozilih 8x8, pa ta še sploh niso bila ne v obrambnih programih ne v razvoju? In še bil lahko našteval. Vrednost teh nakupov pa je bila bistveno prek 20 milijard takratnih tolarjev. Tudi modernizacija tankov T55 se je odvijala čudno. Najprej se je izvajalo več let, izvedena je bila s povsem novimi rešitvami in prestopi, čeprav v nekaterih državah ruske tanke posodabljajo. Vrednost posodobitve je bila prav tako prek 10 milijard tolarjev in komaj smo tanke posodobili, smo jih tudi izločili iz operativne uporabe. Če smo torej pri tem, da se preveri in ugotavlja smotrnost nabave vojaške opreme, je prav, da se preverja vse nabave in s tem povezane posle za ves čas po sprejetju temeljnih razvojnih programov. Zato to komisijo tudi osebno podpiram. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aurelio Juri.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz sem se tokrat priglasil k besedi, ker sem sklepal, da bo kolega Jelen nekaj povedal, kar me bo spodbudilo k temu, da ugovarjam. Stalno se ponavlja teza, da je nakup oklepnikov 8x8 sprejela prejšnja oblast. Jaz bi rad spomnil kolega Jelena, da na Odboru za obrambo smo nosilci prejšnje oblasti, torej dediči tiste oblasti, poslanci iz Liberalne demokracije in Socialnih demokratov pravočasno pozvali ministra, naj iz naslova zgrešene odločitve v prejšnjem mandatu prekliče tisto odločitev, je ne realizira, ker je ta nakup seveda neupravičen in nepotreben. Naj se ne gre v ta razpis, naj se ne gre v to zelo drago in nepotrebno, kar bo čas pokazal, nabavo. Ampak je ta oblast vztrajala, da je ta posel potreben in zato prevzema za ta posel vso odgovornost. Sicer se bo jutri pojavila iz vaših vrst nova preiskovalna komisija, ki se bo potožila, ko bo morebiti nakup osemkolesnikov Patria se izkazal sčasoma za nesmiseln, se boste pritoževali na prejšnjo oblast, ker je takrat sklenila v resoluciji o tej nabavi. Tako, da ne prelagati odgovornosti na to. Ta vlada, ta minister si je zahotel, zaželel in je sklenil posel o nabavi kolesnikov. Sicer bi bilo korektno, ko danes prihajate s to pobudo za to preiskavo, da bi minister sam ob primopredaji poslov, ob prevzemu poslov, ob ugotovitvah, do katerih danes prihajamo, da so bili vsi tisti posli, ki jih je podedoval, zgrešeni, takrat sporočil javnosti, kaj je bilo vse narobe; takrat odredil ustrezne postopke, ki bi izpostavljali nosilce prejšnjih javnih funkcij na področju obrambe in tudi sicer. Ampak danes uvajati preiskovalno komisijo oziroma odrejati preiskavo - tri leta potem ko že vodite ves ta posel, ko že vodite ta resor in seveda kot odgovor, jasno, na to, kar smo postorili mi, ko se nam je zasvitalo, da moramo, po tem ko nismo dobili ustreznih odgovorov, preiskati, kot se spodobi. In seveda ta manever slepilni, oteževalni je vsem jasen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Stanislav Brenčič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ker bo moja odločitev drugačna, kot bo večinska odločitev moje poslanske skupine, želim spregovoriti par besed. Ustaljeni princi parlamentarnih demokracij praktično narekujejo, da se instituta preiskovalne parlamentarne možnosti poslužuje opozicija zato, ker nima podatkov, nima dokumentov, nima informacij in povsem normalno je to. Da pa preiskovalno komisijo ustanavlja pozicija, ki ima za sabo Vlado in vse resorje, je pa domala smešno. Vlada naj vlada, vlada z vsemi možnostmi, z vsem aparatom, ki ga ima, tako kot lahko vstopa v obveščevalno službo, lahko vstopa v vso dokumentacijo in postopke nekega resorja. To naj dela. Za obdobje, ki ga bo preiskovala ta komisija, je Slovenska ljudska stranka vodila Ministrstvo za obrambo kar lep čas. In upam si trditi, vsaj za obdobje, ko ga je vodil dr. Demšar, da je lahko tisto obdobje zdajšnjemu obrambnemu ministru samo za vzor, za vzor, če se morda malo poglobi, kako je takrat vzpostavil ta minister transparentnost in preglednost poslovanja tudi na obrambnem ministrstvu. Tako, je žal to nepotrebno. Potrebno bi bilo samo eno, da je končno dozorel čas, da največja vladna stranka preobuje čevlje in začne vladati. Preiskovali smo poprej, preiskovalni smo falcon, namesto samo enega kolesa od falcona bi lahko takrat brezplačno ponudili malice in prevoze vsem dijakom in študentom, je bil argument. Ampak ta falcon bi danes nam za čas predsedovanja in tudi te vlade prišel kako, kako prav. Zato je škoda, da se kot koalicija zatekamo k ustanavljanju neke parlamentarne preiskovalne, ki bomo raziskovali to, kar je vse v dosegu vlade; vse instrumente ima izvršna oblast, da lahko vzpostavi pregled transparentnosti, škodljivosti in neškodljivosti storjenih odločitev na obrambnem ministrstvu in na nivoju vlade za nazaj - brez preiskovalnih komisij. In lahko se bi iz tega naslova vsaj za neko obdobje tudi kaj koristnega naučila ali dobila sorazmerno dober in tudi za zdajšnjo vodenje politike na resorju Ministrstva za obrambo. Tako jaz, žal, tega ne podpiram, ker trdim, da je institut preiskovalne komisije ali parlamentarne preiskave praktično nujen institut za opozicijo, da lahko nadzira izvršno oblast, da lahko sistemsko prihaja do dokumentov, do argumentov, do katerih drugače ne more. In da je to naravna pot, ki je v ustaljenih, kot sem uvodoma povedal, parlamentarnih demokracijah stalnica. In to, kar mi danes počnemo, je slaba popotnica za neko, ne vem, podobo slovenskega parlamentarizma. In jaz prav gotovo te komisije ne bom podprl, saj tudi rezultatov te komisije praktično ne bo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Školč, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nadaljeval bom tam, kjer je končal kolega Brenčič, s katerim se, bom rekel, v glavnem strinjam. Rekel bi samo to, da je to ena tistih redkih razumnih razprav, ki smo jo v tem parlamentu deležni s strani kolegov iz vladne koalicije, ko gre za neka vprašanja, ki so povezana z vlogo parlamenta, z zgodbami, s katerimi naj se parlament ukvarja ali ne ukvarja, s položajem vlade in s položajem parlamentarcev. Žal so take razprave v tem sklicu osamljene. Roko na srce, tudi v prejšnjem sklicu ni bilo prav veliko ljudi, ki bi govorili proti večini v svojih vrstah. Zato pa so te stvari vredne premisleka in so dragocene. Če pogledamo po tej dvorani - kaj najprej opazimo? Veliko ignoranco predlagateljev. Ne vem, ali naj nadaljujem ali ne, ampak kolega Tanko, ki je z vsemi podpisi to zakuhal, je odsoten. Zakaj? Ali vse te razprave, ki so bile tukaj, niso vredne odgovora? Ali vsa ta vprašanja, ki jih on zastavlja, pravzaprav niso namenjena razčiščevanju v poslanskih klopeh? Zakaj kolegi iz pozicije predlagate raziskavo in preiskavo, če niste pripravljeni z nami razpravljati niti o njenih izhodiščih? Komu in čemu to služi? Diskreditiranju nekih ljudi, ki ne morejo več polagati politične odgovornosti, ker so pač jo položili že na volitvah? Ali temu kar so govorili moji kolegi, zamegljevanju stvari in odvračanju pozornosti? Vse to je sicer možno in so legitimna sredstva koalicije, ampak nedopustno pa je, da kolega Tanko in njegovi ignorirajo ta državni zbor. Da ne odgovarjajo na pomisleke, da niti tega ne poslušajo in da s tem demonstrirajo pomen te vrste diskusij. To je, bom rekel, na nek način žalostno in nedopustno in v nebo vpijoče razumevanje tega, kaj je vloga parlamenta. Parlament je očitno vladi samo v okrasek in v potrditev tistega, kar si zaželi, ni pa pripravljena ta vlada v parlamentu o ničemer in nikomur odgovarjati. Poslanci koalicije pa so pripravljeni kadarkoli in kogarkoli očitno postavljati na "pranger", za svoje besede pa ne odgovarjati nikomur. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Mi imamo Zakon o ustanavljanju parlamentarnih preiskovalnih komisij. Zakon, ki že velja nekaj let. Zakon se sprejme z večino v parlamentu. Tako ni niti prejšnja koalicija in tudi ne sedanja tega zakona spremenila. V zakonu piše: 30 poslancev, ne glede na to, ali so sestavljeni iz opozicije, koalicije - skratka, imajo to zakonsko pravico. Če bi to šli spreminjat, sem prvi za to, da naj bo to instrument opozicije, in bi spremembo takšnega zakona podprl. Ampak, kot rečeno, se to ni zgodilo. Celo več, nekorektno se mi zdi danes govoriti tukaj s strani tistih, ki so bili veliko časa v koaliciji, celih dvanajst let, da je to instrument opozicije. Takrat, ko ste bili v koaliciji, na oblasti, ste ustanavljali preiskovalne komisije, ustanavljali in vodili. In tako je pač tudi sedaj, zakon se v tem ni spremenil. Jaz včeraj nisem imel nobenega pomisleka in sem z odkritostjo in poštenostjo potrdil tako ustanovitev komisije kot tiste, ki bodo komisijo vodili. Ni moja pravica odločati o tem, koga bo tistih 30 poslancev predlagalo za vodenje takšne komisije. To je moja poslanska dolžnost, v skladu z zakonom, da to omogočim, in to sem naredil. Zato se mi danes zdi le nekaj preveč natolcevanja, ker točno vemo, kako stvari tečejo. Ko si v opoziciji, pač poveš samo pred mikrofoni tisto, kar te teži oziroma ko si v opoziciji lahko poveš vse pred mikrofoni, ko si pa v koaliciji, pa se seveda zelo trdo velikokrat pogovarjaš znotraj poslanske skupine, znotraj koalicije in tam v glavnem problematiko razrešuješ. Kolegice in kolegi, kar se pa tiče ustanavljanja te preiskovalne komisije, mislim, da je upravičena. Meni je edino žal, da se ta naša koalicija ni tega spomnila in tega naredila na začetku mandata. Poglejte si samo delo tistih, ki bodo delali v tej preiskovalni komisiji - imeli bodo zelo lahko delo. Pogledati bo treba samo poročila Računskega sodišča. Čisto vsa poročila Računskega sodišča za nabavo TRP, havbic, radarjev, tankov in tako dalje, so bila negativna. O tem sem razpravljal tudi sam kot član opozicije in kot član Komisije za nadzor proračuna na njenih sejah in sejah Odbora za finance. Pa vendar o tem niso poročali mediji popolnoma nič. Torej, veliko davkoplačevalskega denarja, milijarde se ga je zapravilo za stvari, ki so danes ali v skladiščih, radarji so še vedno v "kištah", še vedno zapakirani, še vedno nikjer ne stojijo in tako dalje. Je potrebno, kdo je za to odgovoren, pa četudi danes več ne opravlja najodgovornejših nalog in funkcije. Treba je povedati zaradi zgodovine, zaradi vedenja, da ne naredimo ponovno istih napak. Kolegice in kolegi, v prvem mandatu sem vodil komisijo o oškodovanju družbenega premoženja. Veste, kaj je takrat koalicija naredila? Skorumpirala se je s sodstvom, z Vlado in z Državnim zborom, vse tri institucije oblasti so se skorumpirale, dobesedno skorumpirale in takratna koalicija ni dopustila, da bi to poročilo, ki ga je komisija sprejela, obravnaval Državni zbor. Kaj se je zgodilo? Sodba je bila izrečena marca, od marca do decembra se sodba ni napisala, ker je med tem politika spremenila zakon in koalicijska večina sprejela zakon, vsi tisti, ki so bili obsojeni, so bili po tistem potem oproščeni za stotine milijonov takrat v markah ali pa milijardah v slovenskih tolarjih. Prav je, da se komisija ustanovi in da o nekaterih stvareh tudi danes rečemo, tudi v Ameriki sedaj, po šestih letih v parlamentu ugotavljajo, kaj je Bush zagrešil v zvezi z iraško vojno, če pač prej nismo mogli, pa bomo sedaj. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem razpravo. Proceduralno vprašanje kakšno? Ne. Potem po poslovniku nadaljnja razprava ni več mogoča. Čas je bil razdeljen. Zaključujem razpravo. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika zbora o parlamentarni preiskavi zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi nakupa lahkih oklepnih kolesnih vozil 6x6, vladnega letala, havbic 155 milimetrov, sistema za upravljanje ognja, letal Pilatus in obnovi tankov T55S, financiranih v okviru temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994 do 2007 zaradi suma, da so bili posli politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in da so negospodarni, ter zaradi suma o prisotnosti klientelizma in korupcije in za ugotovitev suma o odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri razorožitvi nekdanje teritorialne obrambe. Namen parlamentarne preiskave je, ugotoviti, ali so bili projekti v okviru izvajanja temeljnih razvojnih programov na Ministrstvu za obrambo izvedeni transparentno in s skrbnostjo dobrega gospodarja, ugotoviti, ali so bili razpisi in podpisane pogodbe navedenih projektov izvedene skladno s predpisi in usmeritvami, ki jih je sprejel Državni zbor Republike Slovenije. Ugotoviti in razjasniti pogoje in postopke oddaje naroči zaupne narave, izbora ponudb, pogajanj ter vsebino pogodb. Ugotoviti, ali so bili izvedeni nakupi preko posrednikov. Ugotoviti, kakšni interesi in kakšne povezave oziroma povezani posli so bili v ozadju nakupov. Preveriti, dokazati ali ovreči sum o posredni in neposredni povezavi med fizičnimi in pravnimi osebami ter nosilci javnih funkcij v zvezi z navedenimi nakupi. Ugotoviti stopnjo vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij z njihovim političnim vplivom na izbor, na pogajanja in na podpise pogodb. Ugotoviti stopnjo politične odgovornosti posameznih nosilcev javnih funkcij pri izvedbi posameznih projektov. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum oškodovanja države pri navedenih projektih, ugotoviti uporabno vrednost kupljene opreme in stopnje njene funkcionalne uporabnosti za obrambno pripravljenost države ter vpliv teh nabav na izpolnjevanje mednarodnih obveznosti države. Ugotoviti, ali bi Državni zbor Republike Slovenije o nakupih ustrezno in pravočasno seznanjen v fazi priprav in izvedbe in ugotoviti odgovornost nosilcev javnih funkcij pri razorožitvi nekdanje teritorialne obrambe. Obseg parlamentarne preiskave je ugotavljanje načina izvajanja navedenih nakupov na Ministrstvu za obrambo oziroma v primeru vladnega letala tudi v ustreznih vladnih službah ali ministrstvih. Ugotavljanje, ali so bili razpisi in podpisi pogodb izvedeni skladno s predpisi in usmeritvami, ki jih je sprejel Državni zbor Republike Slovenije. Pojasniti in razjasniti pogoje in okoliščine postopkov oddaje naročil zaupne narave, izbora, ponudb, pogajanj in podpis pogodb. Ugotavljanje, ali so bili nakupi izvedeni preko posrednikov. Ugotavljanje interesa in povezav oziroma povezanih poslov, ki so bili v ozadju nakupov. Ugotavljanje posrednih in neposrednih povezav med fizičnimi in pravnimi osebami ter nosilci javnih funkcij. Ugotavljanje stopnje vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij z njihovim političnim vplivom na izbor, pogajanja in podpis pogodb. Ugotavljanje, ali so bili nakupi opravljeni transparentno in gospodarno in ali so bili k sodelovanju povabljeni vsi možni ponudniki. Ugotavljanje realne uporabne vrednosti in funkcionalnosti kupljene opreme za varnost države. Ugotavljanje, ali so bile za nakupe izvedene protidobave in kakšne neposredne in posredne koristi so prinesli navedeni nakupi Republiki Sloveniji, odpiranje novih posrednih in neposrednih delovnih mest. Ugotavljanje oškodovanja države pri navedenih nakupih. Ugotavljanje usklajenosti razpisov in sklenjenih pogodb z vsemi prilogami. Ugotavljanje ustreznosti in pravilnosti postopkov priprave in oddajanja naročil za nakup, za izbor in pogajanja ter sklenitev pogodb z vsemi prilogami. Ugotavljanje, ali je nabavljena oprema ustreza standardom in zahtevam, ki izhajajo iz mednarodno sprejetih obveznosti države. Ugotavljanje odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri razrešitvi nekdanje teritorialne obrambe. Parlamentarna komisija je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora v zvezi s tem prosim, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru najkasneje na prihodnji seji zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 27. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek 7. maja 2007 ob 10. uri. Nasvidenje.