Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 6. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Tanja Cink, gospod Tomaž Gantar, gospod Benedikt Kopmajer, gospod Ivan Škodnik, gospod Danilo Anton Ranc, gospa Ljudmila Novak, gospod Jernej Vrtovec do 11. ure, gospa Eva Irgl, gospa Jelka Godec, gospa Irena Grošelj Košnik do 13.30 ure, gospod Janez Janša, gospod Žan Mahnič, gospod Tomaž Lisec in gospa Janja Sluga. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predsednika Vlade in kandidatko za ministrico za izobraževanje, znanost in šport mag. Klavdijo Markež k 14. točki dnevnega reda, predsednika Republike Slovenije gospoda Boruta Pahorja k 15. a točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 15. c točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 6. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v sredo, 18. marca 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 6. seje zbora določen. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DOHODNINI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnega zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Pred vami je predlog spremembe Zakona o dohodnini, s katero se predlaga širitev možnosti uveljavljanja davčne olajšave za investiranje v opremo, in sicer za avtobuse z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Po sedanji ureditvi se te olajšave v višini 40 % upravičenih stroškov lahko uveljavijo tudi za motorna vozila, vendar le za tovorna vozila z motorjem, ki ustreza takšnim emisijskim zahtevam. Namen in cilj davčne olajšave v splošne je v delu, ki se nanaša na investiranje v motorna vozila, spodbujati investicije, ki so okolju prijazne in zmanjšujejo emisijske izpuste ter posledično pomenijo zmanjšanje negativnih vplivov na okolje. Minimalni standard za avtobuse ter tovorna motorna vozila je od 1. januarja 2014 določen z evropsko uredbo 595/2009, ki ureja homologacijo motornih vozil in motorjev glede na emisije iz težkih vozil in ta standard je motor, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Predlog zakona torej pomeni, da bodo zavezanci imeli možnost uveljavljanja davčne olajšave za investicije v avtobuse z motorjem, ki ustreza tem emisijskim standardom. S predlogom tako v enak položaj postavlja zavezance, ki opravljajo prevoz potnikov, in zavezance, ki opravljajo prevoz tovora. Po predlogu zakona bodo zavezanci lahko uveljavljali olajšavo tudi za leto 2014, pri čemer bodo lahko tudi že po oddanem davčnem obračunu za leto 2014 vložili popravek obračuna, in sicer v roku 30 dni od uveljavitve predmetne spremembe zakonov. Po podatkih Ministrstva za infrastrukturo je bilo na dan 31. 12. 2014 v Sloveniji registriranih 2 tisoč 576 avtobusov, od tega na novo registriranih 133 z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Fizične osebe so imele v lasti 137 avtobusov, na tej podlagi ocenjujemo, da bodo finančne posledice z vidika znižanja prihodkov iz naslova davka od dohodka iz dejavnosti nižje od 40 tisoč evrov na letnem nivoju. Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podprete v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču.
Spoštovani! Odbor za finance in monetarno politiko je na 23. nujni seji dne 13. 3. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini. Predlog je po nujnem postopku v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odbor se je uvodoma seznanil z gradivom predlagatelja in mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Seje so se na povabilo udeležili tudi predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Državni sekretar Ministrstva za finance je uvodoma obrazložil, da se olajšava za investiranje uveljavlja za avtobuse z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI, kar je bilo do zdaj v veljavi le za tovorna vozila. Ta rešitev predstavlja sistemski ukrep trajne davčne olajšave v višini 40 % zneska vlaganj v opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva v davčnem letu vlaganja do višine davčne osnove. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izpostavila odprta vprašanja, in sicer glede retroaktivne veljave olajšave, saj nobena izmed fizičnih oseb na dan 31. 12. 2014 še ni imela v lasti avtobusa s predvideno različico motorja in potrebno spremembo naslova, saj ta ne odraža, da gre zgolj za dopolnitev. Predstavniki Ministrstva za finance so pojasnili, da če ne bi predlagali retroaktivne veljave, obstaja nevarnost neenakopravne obravnave zavezancev, saj razpoložljive evidence zagotavljajo le podatke o registriranih vozilih, ne pa tudi kupljenih v letu 2014, ki pa so lahko bila registrirana kasneje. Nadalje je bila obrazložena tehnična rešitev uvajanja olajšave za tiste, ki so davčni obračun za zadevno obdobje že oddali. Prav tako je bilo pojasnjeno, da bodo pripombe Zakonodajno-pravne službe glede spremembe naslova v čistopisu besedila upoštevane. Predlog po mnenju Vlade zasleduje cilj zasledovanja javne koristi preko spodbujanja nakupa novih avtobusov in posodobitev voznega parka potniškega prometa, kar naj bi ugodno vplivalo tudi na okolje. V razpravi je bil izpostavljen učinek izpada davčnih prihodkov na proračun v višini 1,3 milijona evrov. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih s 17 glasovi za in nobenim proti tudi sprejel. Glede na to, da amandmaji niso bili vloženi, Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana državna sekretarka! Na tem mestu bom podala kar skupno stališče Poslanske skupine SDS o spremembi Zakona o dohodnini in Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. V Slovenski demokratski stranki vseskozi zagovarjamo ukrepe, ki gredo v smeri razbremenitve in večje konkurenčnosti gospodarstva. Temu cilju je sledila tudi davčna reforma, sprejeta v letu 2006, v okviru katere sta bila sprejeta tudi Zakon o dohodnini in Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Takrat ukinjene investicijske olajšave, saj se je večji poudarek namenil vlaganju v raziskave in razvoj, so bile na pobudo gospodarstva v juliju 2008 ponovno uvedene v obliki davčnih olajšav za določene investicije. Trenutno še veljavna določba zakona določa, da se za olajšavo lahko med drugim kvalificirajo avtobusi na hibridni in električni pogon ter tovorna motorna vozila z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Gospodarska in Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije sta utemeljeno opozorili na neustrezno razlikovanje med davčnimi zavezanci za investicijo v avtobuse in investicijo v tovorna vozila. Predlagani spremembi zakonov tako širita možnost uveljavljanja davčne olajšave za investiranje v opremo na avtobuse z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI, in sicer za investicije, kot je bilo že danes tukaj rečeno, od 1. januarja 2014 naprej. S tem se v enak položaj postavlja zavezance, ki opravljajo prevoz potnikov, in zavezance, ki opravljajo prevoz tovora. Cilj predlagane spremembe je v spodbujanju nakupa novih avtobusov, kar je glede na povprečno starost vseh avtobusov v Sloveniji, ki je 8,8 let, še kako smiselno. Posledično seveda pomeni spodbujanje tudi pozitiven vpliv na posodobitev voznega parka potniškega prometa in predvsem zmanjšanje negativnih vplivov na okolje. Kot smo že slišali, smo konec 2014 imeli registriranih 2 tisoč 576 avtobusov in zgolj 133 jih ima motor, ki ustreza emisijskim zahtevam Euro VI, kar je po evropski uredbi od 1. januarja 2014 tudi minimalni standard za avtobuse in tovorna vozila. Glede na navedene pozitivne lastnosti in vsaj majhno razbremenitev sicer manjšega dela gospodarstva bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagani spremembi Zakona o dohodnini in Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb potrdili.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratična stranka upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Dovolite, da vam na kratko predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS o Predlogu zakona o spremembi Zakona o dohodnini. Novela zakona prinaša pozitivne učinke, pa ne gre samo in zgolj za promocijo ugodnega davčnega okolja, temveč tudi za krepitev ekološke ozaveščenosti z načinom spodbujanja nakupa ekološko najnaprednejših tehnologij. Z uvedbo davčnih olajšav za avtobuse z motorjem standarda Euro VI se izenačujejo pogoji za uveljavljanje davčnih olajšav pri nakupu tovornih vozil in avtobusov. Ravno enakopravna obravnava zavezancev kot drugo ustavno načelo dopušča tudi retroaktiven poseg pri uporabi tega zakona. Sprememba teh členov bo razširila možnost uveljavljanje davčne olajšave za investiranje in rešila problematiko avtobusnih prevoznikov. V naši poslanski skupini smo vseskozi podpirali davčne reforme, ki so omogočale ugodnosti in za hitrejši in konkurenčnejši razvoj gospodarstva. Tudi danes pozdravljamo spremembe predlagane novele zakone, ki jo je vlada pripravila skupaj z novelo, o kateri bo govora v naslednji točki. Ne glede na zakonska določila v večini primerov je praksa tista, ki narekuje spremembe, zato smo v Poslanski skupini DeSUS ocenili, da bi bilo smiselno prisluhniti strokovni javnosti ter upoštevati pobudo, ki so jo predlagali tako na Gospodarski zbornici Slovenije kot na Obrtno-podjetniški zbornici. Seveda veljavnih standardov za motorna vozila si nismo kar tako izmislili, to nam narekuje evropski predpis iz leta 2009, katerega je treba spoštovati. Cilji Evropske unije so nenehno usmerjeni na varstvo okolja oziroma na zmanjševanje negativnih vplivov na okolje. V Poslanski skupini DeSUS nismo presenečeni nad novimi standardi, ki gredo v prid spodbujanju nakupa ekološko naprednejših modelov vozil. Prav tako nas ne preseneča, da je cena takih vozil višja od njihovih predhodnikov, kar je povsem logično. Bolj pomembni so učinki na okolje, čeprav javnost meni, da je razlika minimalna. Trenutno imamo v Sloveniji več kot 130 registriranih avtobusov z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskih zahtevam Euro VI. Še dražji so na primer hibridni avtobusi, električnih pa še ni na trgu. Cena narekuje tudi povpraševanje, zato bomo z davčnimi olajšavami sprostili ta del trga. Slednje posledično pomeni tudi nižje dohodke državnega proračuna v prihodnjih letih, kar pa ni nujno, da gre za negativno izkušnjo za državo, kajti zavedati se je treba, kaj to konkretno pomeni za samo gospodarstvo. Po nekaterih ocenah slovenski prevozniki prispevajo v državni proračun več sredstev kot državo stanejo subvencije. Pomembno je ohranjanje konkurenčnosti slovenskih avtobusnih prevoznikov tako na domačem trgu kot v tujini. Cilj države je tudi večje število potnikov v javnem potniškem prometu. Da remiziram in počasi zaključim. Ker gre za nesporno ekološko zadevo, ker gre za davčno spodbudo zdravim podjetniškim idejam oziroma projektom in ker gre za pozitivni neto učinek za javne finance, namreč prispevek podjetnikov bo večji kot stanejo državo subvencije, bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog zakona z veseljem podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Han.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, spoštovana sekretarka, kolegice in kolegi! Današnja predloga novel zakonov o dohodnini in davka od dohodkov pravnih oseb sta nastala na pobudo Socialnih demokratov, ko smo se odzvali na vsa glasnejša opozorila gospodarstva, predvsem avtobusnih prevoznikov, o neenakopravnem položaju dela gospodarstva pri olajšavah pri investicijah za nakup avtobusov. Socialni demokrati smo tem opozorilom prisluhnili v nameri, da se ta položaj odpravi, na koalicijo naslovili pobudo za spremembo teh dveh zakonov, ki bodo investitorjem pri nakupu avtobusov omogočili razumno, predvsem pa enakovredno izhodišče za uveljavljanje investicijskih olajšav. Te naj sledijo dejanski vlogi, ki jo imajo, in sicer spodbujajo investicije in hkrati sledijo realnemu stanju. Namreč, še tako ambiciozen akcijski načrt ne bo pomagal in spodbujal gospodarstva, če ta na kratek rok ni uresničljiv. Ko je bil Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb sprejet v naš pravni red v okviru tako imenovane davčne reforme, je ta ukinila olajšave za investicije v opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva. Gospodarstvo je na to opozorilo, kajti posledice neenakomerne davčne obremenitve pri ukinitvi davčnih olajšav za vlaganje v osnovna sredstva bi nosila predvsem mikro in majhna podjetja. Ker slednja niso bila zmožna neposredno vlagati v raziskave in razvoj, za kar so bila sprva določene investicijske olajšave, se je izrazila potreba po ponovni uvedbi davčnih olajšav za določene investicije. Prav tako so zaostrene gospodarske in finančne okoliščine terjale ukrepe, ki bi podjetjem preko investicijskih olajšav omogočile lažje soočanje z nastalimi razmerami na trgu, hkrati bi jih spodbujala k investiranju. Vse od leta 2008 smo priča številnim spremembam, ki so predvidevale davčno olajšavo za investicije v opremo in vlaganje v neopredmetena dolgoročna sredstva. Med temi so bili tudi avtobusi na hibridni ali pa električni pogon in tovorna motorna vozila z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Prehodna obdobja pa so se od leta 2008 podaljševala, in sicer za tovorna vozila z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro V, ter za avtobuse, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Prav tako se je z novelami spreminjala stopnja investicijske olajšave, ki je sedaj določena na 40 % investiranega zneska. Po izteku prehodnega obdobja 2013 pa je nastala nekakšna investicijska praznina, ki je bila očitna prav za nakup avtobusov, kajti sistemska rešitev je po izteku prehodnega obdobja določila olajšavo za investicije v avtobuse na hibridni ali električni pogon in tovorna motorna vozila z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Ta določba je davčne zavezance, ki želijo vlagati v investicije iz naslova avtobusov, postavila v neenakopraven položaj v primerjavi z ostalimi zavezanci, na drugi strani pa je omogočila možnost olajšav za investicije v tovorna motorna vozila, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI, za avtobuse pa je olajšave predvidevala le za vozila z električnim in hibridnim pogonom. Ob tem velja opozoriti na prakso, ki kaže, da je uporaba avtobusov z motorjem na hibridni električni pogon ustrezna le na ozkem območju prevozov oziroma se tovrstna vozila uporabljajo pretežno v mestnem potniškem prometu. Prav tako ne gre zanemariti podatkov državne agencije v Republiki Sloveniji, ki opozarjajo, da se je lastništvo osebnih avtomobilov v Sloveniji v zadnjih dvajsetih letih skoraj podvojilo, stopnja motorizacije pa presega stanje v številnih gospodarsko najrazvitejših državah Evropske unije, ob tem pa se v Sloveniji soočamo z zastarelim voznim parkom avtobusov, saj podatki kažejo, da je povprečna starost avtobusov še vedno nad 10 let. To pa od zakonodajalca terja premislek, da določbe teh dveh zakonov v delu investicijskih olajšav postavi tako, da bodo te dejansko služile svojemu namenu. Investitorjem morajo omogočiti rešitev, ki bo realna in skladna tako z okoljskimi zahtevami kot tudi drugače. Pozitivne spremembe, ki smo jim bili priča na področju trga avtobusov v zadnjih letih, so se v velikem delu zgodile tudi zaradi prehodnih določb zakona o dohodnini in davku od dohodka pravnih oseb ter izjem za olajšave za nakup avtobusov z motorjem, ki ustrezajo milejšim emisijskim zahtevam in sledijo realnemu stanju in trgu avtobusov. Mi bomo seveda to podprli in ob naši podpori zakonu pa Socialni demokrati na Vlado in Ministrstvo za finance naslavljamo premislek o nadaljnjih postopkih pri določanju pogojev za olajšave. Namreč, na podlagi tehtnih argumentov s strani gospodarstva smo predlagali, da se prehod od zahtev po olajšavi nakupa avtobusa z zahtevami Euro V in Euro VI omili vsaj prehodno določbo pri nakupu avtobusa Euro V za leto 2014. Kljub temu pa menimo, da sta predloga naredila pomemben korak naprej, hkrati pa verjamemo, da bo v primeru izkazane potrebe po tem mehkejšem prehodu Vlada prisluhnila in našla tudi umestno rešitev. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! V Združeni levici bomo predloga sprememb Zakona o dohodnini in Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb podprli. Po našem mnenju investicije v okolju prijazen javni prevoz odtehtajo izpad davčnih prihodkov, vendar pa ob tej priložnosti moramo opozoriti na nekatere sistemske pomanjkljivosti. Prvič. Zgovorno je, da je pobudo za to olajšavo dala obrtna zbornica. S tem seveda ni nič narobe, narobe pa je to, da potrebe niso opazili pristojni na ministrstvu. To je sicer malenkostna napaka, ki pa kaže na nek sistemski pojav. Ena od redkih ugotovitev v predlogu strategije upravljanja naložb Republike Slovenije, s katerim se strinjamo celo v Združeni levici, je, da ta strategija ne nadomešča strateških razvojnih dokumentov posameznih sektorjev gospodarstva in industrijske politike. Ampak na žalost o teh sektorskih strategijah ni ne duha ne sluha ali pa so mrtva črka na papirju. Recimo, TEŠ 6 se je zgradil mimo razvojnih dokumentov, energetski koncept Slovenije bomo videli šele čez kakšna tri leta in sploh koherentnih strateških razvojnih dokumentov v sektorjih ni ali pa se jih država ne drži. Celo največjih projektov se loteva brez strateškega premisleka, stihijsko. Drugič, to velja tudi za prometno politiko. Planski dokumenti države so tudi tukaj mrtva črka na papirju. Imamo, recimo, Resolucijo o prometni politiki Slovenije in Operativni program razvoja okoljske in prometne infrastrukture za obdobje 2007–2013 in celo belo knjigo. Eden do ciljev, od leta 2007 dalje je bil, da se zajezi obseg cestnega blagovnega prometa, predvsem tranzitni in mednarodni promet naj bi se preusmeril na železnico oziroma na kombinirane cestno-železniške rešitve. V praksi pa se je zgodilo ravno obratno: rast cestnega blagovnega prometa bistveno prehiteva rast železniškega prometa. Slovenija je po deležu cestnega prometa v evropskem vrhu, temu primerno pa je tudi stanje cest in emisije prašnih delcev. Zavedamo se, da prevozniki ustvarijo velik izvoz storitev, ampak posledice cestnega blagovnega prometa za zdravje ljudi in za proračun so ogromne, poleg tega pa so vozniki ena od najbolj izkoriščenih skupin delavcev. Zato moramo v Sloveniji, sploh v mednarodnem prometu, spodbujati prehod na železniški prevoz in seveda ne samo v belih knjigah, ampak s konkretnimi dejanji, na primer s tem, da vlada za začetek ne privatizira cest in železnic, ampak se usmeri v modernizacijo železniškega omrežja. Za konec. Na čisto praktični ravni je treba razmisliti o sistemu, ki bi olajšavo vezal na dodatne pogoje. Recimo, da bi lahko prevoznik olajšavo uveljavljal samo, če bi hkrati z nakupom ekološkega vozila odpisal eno okolju škodljivo vozilo. To bi bilo primerno predvsem za tovorna vozila. Kot rečeno, ne vem, če si lahko kot družba privoščimo visoke okoljske, vzdrževalne in zdravstvene stroške čezmernega cestnega tovornega prometa. Ob tem pa še poudarjam, da je bilo v razpravi večkrat slišati, da to sprejemamo, zato da bodo naši prevozniki lahko konkurirali z evropskimi konkurenti. To je že prav, ampak naš skupen cilj bi moral biti tukaj predvsem, da si prebivalci Slovenije zaslužijo, da se po Sloveniji prevaža čim več ekoloških in zdravju neškodljivih vozil. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije–krščanskih demokratov, zanjo gospod Jože Horvat.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovana gospa državna sekretarka! Naj uvodoma povem, da bom predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije–krščanskih demokratov k predlogu obeh zakonov, novele Zakona o dohodnini in Zakona o davku od dohodka pravnih oseb, saj obe urejata praktično identično vsebino. Gre za neke vrsto zakonodajni davčni dvojček, ki je logično povezan. Predloga sprememb obeh zakonov bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije seveda podprli. Zakaj? Ker je to pravzaprav prvi in žal doslej edini ukrep sedanje vlade za razbremenitev gospodarstva. Nanaša se na relativno ozek krog zavezancev, to je poslovnih subjektov, ki se ukvarjajo z dejavnostjo prevoza potnikov in investirajo v nabavo novih, okolju prijaznih avtobusov in drugih vozil za prevoz potnikov. V davčnem smislu jih sedaj izenačujemo z zavezanci za prevoz blaga, ki jim je bila že s sedanjimi predpisi priznana davčna olajšava za investicijo v nabavo osnovnih sredstev, torej vozil, ki ustrezajo standardu Euru VI. Nova Slovenija–krščanski demokrati pa ob tem ugotavljamo, da je sedanja vlada na področju ustvarjanja ugodnega davčnega in poslovnega okolja naredila premalo ali skoraj nič, od imenovanja vlade pa je minilo že več kot pol leta. Zakonodajni dvojček, ki ga danes obravnavamo, je pravzaprav zgolj neka drobtinica. Moram reči, da smo tudi s to drobtinico zadovoljni in si želimo, da bi jih bilo v prihodnje oziroma čim prej tudi čim več. Slovenija pada na lestvici konkurenčnosti. Samo v enem letu smo padli za 8 mest, v septembru 2014 smo bili tako na 70. mestu od 144 držav, pred dvema letoma pa smo padli še za 6 mest. V dveh letih je bil padec kar za 14 mest. Prehitevajo nas države, ki so nastale na ozemlju bivše SFRJ, konkretno Črna gora in Makedonija. Za vlado bi moral biti ta podatek alarm za nujno in takojšnje ukrepanje na tem področju. Slovenija je še vedno v zaposlitvenem krču. Kot smo videli prejšnji teden, se vedno znova in znova zadolžujemo, a to le za tekočo porabo. Podjetja kljub obsežni sanaciji bank nimajo dostopa do kreditov, razlog je v prezadolženosti podjetij. Nujno je treba sprejeti ukrepe za celovito oziroma sistemsko razdolžitev podjetij. Kot vemo, je bila konec leta 2013 sprejeta novela insolventnega zakona, ki je podlaga za razdolževanje velikih in srednjih podjetij preko preventivnega prestrukturiranja. Kakšne učinke daje ta zakon po enem letu veljavnosti, ne vemo. Upamo seveda, neki vsaj minimalni učinki vendarle so. Nimamo pa veljavne pravne podlage za sistemsko razdolževanje mikro in malih podjetjih, torej tistih do 50 zaposlenimi, ki predstavljajo pri nas v strukturi gospodarstva preko 90 % vseh gospodarskih družb. Potrebujemo tudi ukrepe za administrativno razbremenitev podjetij. V Novi Sloveniji smo vladi večkrat predlagali dvig meje za vstop v obvezni sistem obračunavanja davka na dodano vrednost s sedanjih 50 tisoč na 100 tisoč evrov. Tak ukrep bi dejansko administrativno razbremenili zavezance, ki so se odločili za pavšalno obdavčitev in imajo do 100 tisoče evrov letnega obdavčljivega prometa. Potrebujemo davčno razbremenitev gospodarstva, med katerimi izpostavljamo nujno zniževanje obremenitve plač. Te obremenitve so pri nas med najvišjimi v državah članicah Evropske unije. In seveda, vzpostaviti je treba stabilno poslovno okolje. Tudi stalno spreminjanje zakonodaje, ki smo mu priča pri nas že pravzaprav vrsto let, je negativni signal za potencialne vlagatelje. Če se smem slikovito izraziti, kapital je plaha ptica in da jo privabimo in s tem tudi zadržimo, moramo zagotoviti varno in predvidljivo poslovne okolje. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Tilen Božič.
Spoštovani! Olajšave za investiranje v avtobuse ob pogoju izpolnjevanja emisijskih zahtev so bile v preteklih letih že večkrat urejene, vendar le z začasno veljavo. Glede na to, da se v SMC zavedamo pomena nadaljnjega razvoja avtobusnega potniškega prometa, ocenjujemo, da je tudi spodbujanje prenove avtobusnih flot preko davčnih olajšav ena izmed pravih poti do tehnološko bolj dovršenih in ekološko naprednejših avtobusov, torej posledično tudi do bolj konkurenčnih avtobusnih prevozov. V SMC smo mnenja, da gre kljub retroaktivni veljavi, rešitev se namreč uvaja že za davčno obdobje od januarja 2014 dalje, za razumno rešitev in zagotavljanje kontinuitete olajšave, ki je veljala do konca leta 2013. Prav tako smo mnenja, da je dvig emisijskih zahtev z Euro IV na Euro VI glede na prehodna obdobja upravičen, saj gre za bistveno naprednejše motorje, zasnovane na sodobnejši način, na način, ki dopušča doseganje bistveno višjega ekološkega standarda. Temu v prid govori tudi uskladitev zahtev tako za avtobuse kot tovornjake, saj je prodaja novih vozil od 1. 1. 2014 predvidela enotno raven emisijskih zahtev, to je Euro VI, ki je v predhodnih letih na področju avtobusov še nekoliko zaostajala. Prav tako menimo, da je rešitev za zavezance, ki so svoje davčne obračune že oddali, da lahko kljub temu v roku 30 dni popravijo svoje obračune in izkoristijo davčno olajšavo, primerna. Naj pri tem izpostavimo le še to, da gre odslej za trajno rešitev v okviru Zakona o dohodnini, saj je dopolnitev zapisana neposredno v 66. a člen Zakona o dohodnini. Iz tega razloga bo treba predpis v prihodnje dosledno prilagajati dvigovanju emisijskih zahtev, torej slediti tehnološko in ekološko bolj dovršenim generacijam motorjev, ki bodo nasledile trenutno najsodobnejšo različico. S tem bomo ohranili zasledovanje osnovnih ciljev, ki jih ta zakonska rešitev predvideva. Dopolnitev zakona o dohodnini, ki širi olajšave za investiranje tudi na področje avtobusov z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI v Poslanski skupini SMC torej podpiramo. Prav tako podpiramo tudi istovrstno dopolnite v primeru Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki bo obravnavana v okviru naslednje točke dnevnega reda te seje. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB, po nujnem postopku Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Gre za vsebinsko enako rešitev, kot smo jo obravnavali pri prejšnjem zakonu, le da ta naslavlja pravne osebe in omogoča uveljavljanje davčne olajšave pri davku od dohodkov pravnih oseb. Glede na to, da je vsebina identična tisti, ki smo jo obravnavali pri prejšnjem zakonu, je ne bom v uvodu ponavljala. Za zaključek naj poudarim samo, da je lastnikov oziroma da je avtobusov z motorjem, ki ustreza emisijskim zahtevam Euro VI v lasti pravnih oseb več, kot jih je v lasti fizičnih oseb, zaradi tega pričakujemo tudi finančne učinke na prihodke iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb višje kot pri dohodnini, pa vendarle so tudi v tem primeru učinki obvladljivi oziroma lahko rečemo tudi zanemarljivi. Najvišja mogoča ocenjena vrednost znižanja prihodkov iz tega naslova je približno 1,3 milijona evrov na leto, če bi vsi zavezanci imeli pozitivno davčno osnovo in bi lahko uveljavljali davčno olajšavo. V skladu z navedenim in v skladu z vsebinskimi obrazložitvami k prejšnjemu predlogu zakona Vlada predlaga Državnemu zboru, da tudi ta predlog zakona podprete. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču.
Ponovno pozdravljeni! Odbor za finance in monetarno politiko je na 23. nujni seji v petek, 13. 3. 2015, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, novelo ZDDPO-2L. Predlog je po nujnem postopku v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Uvodoma je državni sekretar Ministrstva za finance predstavil predlog, ki predvideva širitev olajšave za investiranje v 55. a členu zakona tudi na investicije v avtobuse z motorjem, ki ustrezajo najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Dopolnitev zakona predvideva veljavo že s 1. 1. 2014, finančni učinek izpada davčnih prihodkov zaradi širitve nabora investicijskih olajšav pa je bil ocenjen na 1,3 milijona evrov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila na dve pomanjkljivosti: obrazložitev uveljavljanja olajšave za nazaj in potrebno spremembo naslova, saj ta ne odraža, da gre za dopolnitev zakona. V nadaljnji razpravi so bila izpostavljena vprašanja glede veljave rešitve za nazaj oziroma že za leto 2014 glede izkazanega javnega interesa in tudi finančnih posledic v odnosu do sprejetega rebalansa za leto 2015. Predstavniki Ministrstva za finance so podali odgovore glede veljave za nazaj in predvidene tehnične rešitve za zavezance in posledice za proračun ocenili kot nizke. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih s 17 glasovi za in nobenim proti sprejel. Glede na to, da amandmaji niso bili vloženi, Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Sledi predstavitev stališča poslanske skupine. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Lepo pozdravljeni! Spoštovani gospod predsednik, spoštovana sekretarka, spoštovani poslanci in poslanke! Predlog zakona, ki je pred nami, je doživel že večkratno noveliranje. Razlogi za spremembe in dopolnitve tega izvirnega zakona iz leta 2007 so vedno isti: iskanje pozitivnih rešitev za davčno okolje. V Poslanski skupini DeSUS smo vseskozi podpirali davčne reforme, ki spodbujajo in ne ovirajo konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Še posebej smo se zavzemali za tiste spremembe, ki vodijo k pravični razporeditvi davčnega bremena, ustvarjanju ugodnega davčnega okolja ter posledično trajnostnemu razvoju gospodarstva v celoti. Pri enakih načelih ostajamo tudi danes, ko bomo z vnovično novelo zakona posegli v spremembo ključnega 55. člena veljavnega zakona in omogočili širitev uveljavljanja davčne olajšave za investiranje v opremo še na avtobuse z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro VI. Zavedamo se nujnosti sprejema predloga zakona ravno zaradi zasledovanja primarnega cilja in ta je izenačitev pogojev pri davčnih olajšavah za investicije tako pri tovornjakih kot tudi pri avtobusih. V tem stališču se ne bom dodatno poglabljala v vsebino samega zakona, kakor tudi v razloge, zakaj se nam v Poslanski skupini DeSUS zdi smiselno podpreti to novelo. Moj poslanski kolega je zelo jasno povedal, da predlog zakona podpiramo. Dodala bi še to, da smo v Poslanski skupini DeSUS mnenja, da bi moralo biti spodbujanje zelene davčne reforme dolgoročna prioriteta vseh, ne pa samo tistih, ki so se nanjo zavezali v koalicijski pogodbi. Okolju prijazna ravnanja bi morala biti doslej že samoumevna. Dejstvo je, da žal dobiček še vedno odtehta nad mogočimi pozitivnimi učinki za okolje. Nobeden, še tako visok davek pa, žal, ne more spremeniti takšne miselnosti. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališča poslanska skupina. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O MOTORNIH VOZILIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Grebenšku.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih prinaša naslednje bistvene spremembe in dopolnitve glede na obstoječe stanje. Prvič, v predlogu zakona se imenuje ministrstvo, pristojno za promet, za nacionalno kontaktno točko v Republiki Sloveniji za čezmejno izmenjavo podatkov iz evidence registriranih vozil držav članic Evropske unije za namen čezmejne izmenjave podatkov o lastnikih vozil ali osebah, na katere so ta vozila registrirana. Ti podatki se izmenjujejo za prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, ki jih določa Direktiva 2015/413/EU, in so posledično tudi določeni v tem zakonu. Drugič. Preko nacionalnih kontaktnih točk v državah članicah Evropske unije bodo pristojni prekrškovni organi pridobivali podatke za vsak posamezen primer prometnega prekrška iz predloga zakona avtomatizirano, preko spletnega dostopa. Tretjič. Predlog zakona določa tudi način podrobnega poročanja Evropski komisiji o številu avtomatiziranih iskanj, ki jih opravi država članica Evropske unije, za katere je Direktiva 2015/413/EU zavezujoča. Četrtič. Zaradi čezmejne izmenjave podatkov o lastnikih vozil ali osebah, na katere so ta registrirana, se v evidenco registriranih vozil doda podatek o datumu rojstva. Petič. Ta predlog ureja tudi podrobnejše navajanje pogojev za udeležbo vozil v cestnem prometu, da bo mogoče posebej sporočati podatke o kršitvah prevoznikov in upravljavcev prevozov v nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov, skladno s 5. točko Priloge številka 4 Uredbe 1071/2009/ES. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 8. seji dne 17. 3. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Predlog zakona je implementacija Direktive 2011/82/EU, ki je bila sicer s sodbo Sodišča EU z dne 6. 5. 2014 razveljavljena, njene učinke pa je sodišče ohranilo do začetka veljavnosti nove direktive na novi pravni podlagi, ki je morala biti sprejeta najkasneje v roku 12 mesecev po razglasitvi sodbe. Kljub razveljavitvi je dne 27. 1. 2014 Republika Slovenija vseeno dobila uradni opomin, 26. 11. 2014, torej po izreku sodbe, pa še obrazloženo mnenje zaradi nenotifikacije te direktive v nacionalni pravni red, kar pomeni, da je bil prenos te direktive v nacionalni pravni red še vseeno potreben. V času po vložitvi predloga zakona, ki ga obravnavamo danes, pa je bila sprejeta in objavljena Direktiva 2015/413 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. 3. 2015 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, ki nadomešča razveljavljeno direktivo, ki sem jo prej omenil, in uvaja nekatere manjše spremembe, potrebne za usklajenost s sodbo sodišča. Določbe te direktive so bile v predlog zakona, ki ga obravnavamo, vnesene z amandmaji. Predlog zakona predvideva nacionalne kontaktne točke za čezmejno izmenjavo informacij o prometnih prekrških, ureditev delovanja nacionalne kontaktne točke za namen čezmejne izmenjave informacij med nacionalnimi kontaktnimi točkami v državah članicah ter način in vsebino poročanja Evropski komisiji. Predlog zakona ureja še ločevanje kršitev, da bo mogoče posebej sporočati podatke o kršitvah prevoznikov in upravljavcev prevozov v nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov, skladno s 5. točko Priloge 4 Uredbe. Ureja pa se tudi dostop do podatkov o vozilih vsem nacionalnim kontaktnim točkam v EU. Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj podpira predlog zakona in na njegovo vsebino nima pripomb. Pripombe Zakonodajno-pravne službe so bile upoštevane s sprejetimi amandmaji. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicijskih strank k 3., 6. in 7. členu ter k naslovu poglavja Prehodna in končna določba, brezpredmeten pa je postal amandma poslanskih skupin koalicijskih strank k 5. členu. Odbor je na podlagi osmega odstavka 131. člena sprejel tudi svoje amandmaje k 1. in 5. členu. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Andreja Katič.
Hvala, predsednik. Spoštovani sekretar, kolegice in kolegi! S predlogom sprememb in dopolnitev Zakona o motornih vozilih, ki ga danes obravnavamo, se usklajujejo določila zakona s pravnim redom Evropske unije, natančneje z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta, ki je bila objavljena 11. marca letos in ureja lažjo čezmejno izmenjavo informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu. Ključne rešitve, ki jih prinaša predlog zakona, pa so sledeče. Določa se pravna podlaga za imenovanje nacionalne kontaktne točke, preko katere bodo potekale čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, preko katere se bo dostopalo do tovrstnih zbirk podatkov in izmenjevalo informacije med nacionalnimi kontaktnimi točkami držav članic EU. Določata se način in vsebina obveznega poročanja Evropski komisiji glede čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, ki so povezani z varnostjo v cestnem prometu. Ureja se ločevanje kršitev na način, da bo mogoče posebej sporočati podatke o kršitvah prevoznikov in upravljavcev prevozov v nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov, kjer se bo posebej evidentiralo tudi kršitve glede neposedovanja veljavnih dokazil o tehnični brezhibnosti vozila v primeru prevoza blaga ter potnikov, ter ureja se dostop do podatkov o vozilih vsem nacionalnim kontaktnim točkam v Evropski uniji. Osnovni namen omenjenega zakona pa je uresničevanje temeljnega cilja prometne politike Evropske unije, to je povečanje varnosti v cestnem prometu ter zmanjšanje števila žrtev, poškodb in materialne škode, ki so posledica prometnih nesreč. Pomembni element iz skupne evropske politike pa predstavlja tudi dosledno izvrševanje sankcij za kršitelje cestnoprometnih predpisov, ne glede na nacionalno pripadnost kršitelja, kar bo omogočeno z ustrezno izmenjavo informacij med nacionalnimi kontaktnimi točkami. Treba je tudi povedati, da je direktiva, objavljena 11. marca letos, nadomestila direktivo Evropskega parlamenta in Sveta iz oktobra 2011, ki pa jo je Sodišče Evropske unije v maju 2014 sicer razveljavilo, vendar je v obrazložitvi sodbe zapisalo, da se razveljavljena direktiva uporablja do sprejema nove. To je pomembno tudi zaradi tega, ker je Slovenija glede zamude pri implementaciji razveljavljene direktive že lani januarja prejela uradni opomin s strani Evropske komisije. V novembru lani pa je Republika Slovenija prejela še obrazloženo mnenje Evropske komisije zaradi nenotifikacije omenjene direktive, kjer smo bili kot država ponovno opozorjeni, da moramo vsebino te direktive prenesti v naš pravni red. Na podlagi navedenega bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli predlog sprememb in dopolnitev Zakona o motornih vozilih. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije–krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo še enkrat, gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je še en predlog novele zakona, ki ga moramo sprejeti, če želimo preprečiti plačilo globe zaradi zamude pri implementaciji evropske zakonodaje. Tudi tokrat dejstvo, da je rok za prenos direktive o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezan z varnostjo v cestnem prometu, v nacionalni pravni red potekal že 7. novembra 2013, ne more opravičevati naše počasnosti pri tej domači nalogi. Glede na to, da je bila vmes direktiva 6. maja 2014 razveljavljena, so bili njeni učinki ohranjeni in Slovenija je povsem upravičeno prejela uradni opomin. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo ob tem prepričani, da je iskanje izgovorov in sklicevanje Vlade na reorganizacijo, na medresorsko usklajevanje in na predčasno menjavo vlade v tem primeru popolnoma brezpredmetno. Predlagana novela Zakona o motornih vozilih torej pomeni zgolj delni prenos evropske direktive in nič drugega. Nobene druge vsebinske spremembe ali dopolnitve, in to kljub temu da je bila v lanskem letu že v postopku sprejemanja novela tega zakona, ki pa je poleg implementacije omenjene direktive vsebovala več pomembnih vsebinskih sprememb in dopolnitev. Ker je šlo za zelo obsežne spremembe, več kot ena tretjina določb se je spreminjala, je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora predlagala pripravo novega zakona. In kaj imamo danes poslanci na mizi? Zgolj prenos direktive, medtem ko o ostalih vsebinskih spremembah, ki so bile lansko leto torej že pripravljene, ni duha in ne sluha. Brez dvoma je tudi prenos pomemben, saj s tem omogočamo, da bodo sankcije oziroma izrečene globe za nekatere cestnoprometno prekrške, ki so bili storjeni v eni državi članici z vozilom, ki je registrirano v drugi državi članici, tudi dejansko izvršene. Za ta namen bo pri Ministrstvu za infrastrukturo imenovana nacionalna kontaktna točka za čezmejno izmenjavo informacij o prometnih prekrških, ki bo omogočala njihovo izmenjavo med nacionalnimi kontaktnimi točkami v državah članicah. Ker takšna izmenjava po drugi strani pomeni tudi poseg na področju občutljivih osebnih podatkov, bi bilo treba bolj jasno definirati, kdo je za dajanje teh podatkov pristojen in za kakšen namen jih lahko oziroma mora dati. Poslanci Nove Slovenije–krščanski demokrati iz navedenih razlogov predloga novele zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih ne bomo podprli. Prav tako pa mu tudi ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Vesna Vervega.
Spoštovani predsedujoči, državni sekretar, kolegice in kolegi! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih se dopolnjujejo določbe dveh direktiv Evropske unije. V slovensko zakonodajo se delno prenaša direktiva o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu. Vzroki za sprejetje direktiv na evropski ravni in implementacijo le-teh v slovensko zakonodajo so naslednji: neizvrševanje sankcij v obliki denarnih kazni za cestnoprometne prekrške v eni državi Evropske unije z vozilom, ki je registrirano v drugi državi Evropske unije; dostop do nacionalnih podatkov iz registra vozil države članice, v kateri je vozilo registrirano; zagotavljanje visoke ravni varnosti v cestnem prometu; enaka obravnava vseh voznikov, tako rezidenčnih kot nerezidenčnih, in vpliv na vedenje voznikov v cestnem prometu. Spremembe v Zakonu o motornih vozilih posegajo na področje registracije vozil oziroma pogojev za udeležbo v cestnem prometu. Dodana je obveznost za posredovanje dokazila o tehnični brezhibnosti vozila, če gre za tovorno ali priklopno vozilo oziroma avtobus, s katerim se opravljajo prevozi v skladu s predpisi o prevozih v cestnem prometu. Ta kršitev se mora posebej evidentirati v nacionalnem elektronskem registru cestnih prevoznikov in je lahko povod za izgubo dobrega ugleda določenega prevoznega podjetja. Ta podatek je lahko pomemben na primer za šole, ki prevoznike izbirajo preko javnih razpisov. Nadalje spremembe posegajo na področje tehnične brezhibnosti vozil in njihovih naprav in opreme. Ključne spremembe pa posegajo na področje evidenc in dostopnosti do zbirk podatkov, kjer je dodan novi 64. a člen, ki določa imenovanje in delovanje nacionalne kontaktne točke in navaja nove subjekte, ki imajo pravico do dostopanja do podatkov iz evidenc. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da predlagane spremembe evidenc posegajo na občutljivo področje osebnih podatkov in da je treba posebej natančno opredeliti besedilo členov, kar je bilo s sprejetimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin na matičnem delovnem telesu tudi upoštevano. Zato v Poslanski skupini SMC podpiramo spremembe in dopolnitve tega zakona. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Sam Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih prihaja v obravnavo in sprejetje zelo pozno, saj je Evropska komisija, vezano na to zamudo, Sloveniji že izdala opomin. Predlog je danes vendarle v obravnavi in sprejemanju, ampak ne odpira vseh pomanjkljivosti, ki jih ta zakon seveda kliče, ampak sprejemamo le zgolj prenos evropske direktive. Kljub temu da gre za kratko in dokaj enostavno dopolnitev, je zakon pripravljen dokaj površno, saj je pripomb Zakonodajno-pravne službe veliko. Te pripombe in pomanjkljivosti se z amandmaji odpravljajo. Sama dopolnitev zakona pa nalaga ministrstvu, ki je pristojno za promet, da postavi in upravlja nacionalne kontaktne točke kot pristojnega organa, določenega za izmenjavo podatkov iz evidenc registriranih vozil držav članic Evropske unije za namen čezmejne izmenjave podatkov o lastnikih vozil ali osebah, na katera so ta vozila registrirana. V Slovenski demokratski stranki predlaganemu zakonu ne bomo nasprotovali niti ga ne bomo podprli, saj menimo, da bi moral zakon oziroma dopolnitev vsebovati kaj več kot le zgolj prenos same direktive.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo podprli predlog novele Zakona o motornih vozilih. Predlog namreč dopolnjuje določbe veljavnega Zakona o motornih vozilih zaradi dveh predpisov Evropske unije. Bistvene spremembe in dopolnitve zakona se nanašajo na določitev Ministrstva za infrastrukturo kot pristojnega organa za opravljanje nalog nacionalne kontaktne točke za potrebe čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, na ureditev dostopa do podatkov o vozilih vsem nacionalnim kontaktnim točkam v Evropski uniji ter na ločevanje kršitev, da bo mogoče posebej sporočati podatke o kršitvah prevoznikov in upravljavcev prevozov v nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov. Republika Slovenija je že prekoračila rok delnega prenosa direktive o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu. Zato smo januarja 2014 prejeli opomin in novembra istega leta še obrazloženo mnenje Evropske komisije. S takšno obrazložitvijo je predlagatelj zakona, torej Ministrstvo za infrastrukturo, na nek način ponovno pritisnil na Državni zbor, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku. Ponovno pravim zato, ker se nikakor ne moremo znebiti prakse nekaterih ministrstev, da roke za implementacijo evropskih direktiv kar krepko zamudijo, takoj nato pa na tak način izsiljujejo poslance Državnega zbora, da zakone, ki bi jih sicer lahko obravnavali po rednem postopku, obravnavamo po skrajšanih in nujnih postopkih, kar nam ne da dovolj časa za temeljit pregled predlaganih sprememb. To pa seveda lahko posledično vodi v napake oziroma slabo domišljene rešitve. V Državni zbor je bila namreč že leta 2012, ponavljam, že leta 2012 predložena novela zakona, ki je vključevala prenos navedene direktive, vendar zaradi predlagane ukinitve Javne agencije za varnost prometa ni bila sprejeta. Julija 2013 je bila pripravljena druga novela zakona, ki je poleg večjih vsebinskih sprememb na tem področju ponovno vsebovala prenos navedene direktive, vendar je zaradi medresorskega usklajevanja z ministrstvom, pristojnim za okolje, proces zastal za nekaj mesecev, tako da je bil predlog zakona predložen v obravnavo Državnemu zboru šele aprila 2014, ki pa ga zaradi razpustitve sploh ni obravnaval. S to novelo zakona se tako ureja le prenos Direktive 2011/82/EU, medtem ko bodo druge spremembe zakona pripravljene z naslednjo novelo zakona. Kot nam je znano, pa Evropska komisija predvideva objavo informacije o prometnih pravilih v zvezi s prekrški, ki veljajo v posameznih državah članicah EU in o katerih bodo države članice izmenjevale informacije, pri čemer bo mogoče do teh informacij dostopati tudi preko spletne strani Ministrstva za infrastrukturo. Kot sem že dejal, Poslanska skupina DeSUS bo novelo zakona podprla. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O CESTNINJENJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo, mag. Klemnu Grebenšku.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Cestnino in cestninjenje trenutno urejata Zakon o javnih cestah in Zakon o cestnini za vozila, katerih največja dovoljena masa presega 3 tisoč 500 kilogramov. S predlogom zakona se navedena pravna akta razveljavljata, kar pomeni, da se s predlogom zakona na enem mestu urejajo tako cestninjenje osebnih kot tudi tovornih vozil, kar je pomembno tako z vidika jasnosti področne zakonodaje kot tudi razumljivosti le-te za uporabnike in nadzorne organe. Medtem ko cestninjenje osebnih vozil ostaja v pretežni meri enako urejeno kot sedaj, pa se cestninjenje tovornih vozil usklajuje z zakonodajo EU, in sicer s tako imenovanimi Eurovignette Directive in Direktivo o interoperabilnosti cestninskih sistemov v EU. V zvezi s cestninjenjem glede na prevoženo razdaljo, ki velja za tovorna vozila, je treba poudariti, da predlog zakona ureja tri vrste tovrstnega cestninjenja, in sicer cestninjenje z ustavljanjem na cestninskih postajah, elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku in evropsko elektronsko cestninjenje. Predlog zakona še vedno ohranja možnost cestninjenja tovornih vozil z ustavljanjem na cestninski postaji, saj je omenjeni način cestninjenja pomemben zlasti v prehodnem obdobju do uveljavitve elektronskega sistema cestninjenja, ki bo lahko temeljil na eni izmed treh tehnologij, ki jih omogoča zakonodaja EU. To so mikrovalovna, satelitska ali GMS/GPRS tehnologije. To pomeni, da je zakon tehnološko nevtralen, zato bodo lahko ponudniki v zvezi z vzpostavitvijo elektronskega sistema cestninjenja ponudili katerokoli izmed navedenih tehnologij, ki pa bo morala izpolnjevati zahteve glede interoperabilnosti cestninskega sistema Republike Slovenije s cestninskimi sistemi drugih držav članic EU, določene z odločbo 2009/759/ES. Izpolnjevanje zahtev glede interoperabilnosti cestninskega sistema je pomembno, saj le tako omogoča zagotavljati evropsko elektronsko cestninjenje, katerega namen je porabniku cestninskega omrežja omogočiti, da lahko z isto on-board unit napravo uporabljal omrežje cestninskih cest v različnih državah članicah EU. Pomembna novost je uvedba možnosti zaračunavanja pristojbine za zunanje stroške, ki nastajajo zaradi prometnega onesnaževanja ali obremenitev s hrupom zaradi pometa tovornih vozil. Pri tem morata biti cestnina in pristojbina za zunanje stroške na računu izkazani ločeno. Pristojbina za zunanje stroške je prihodek državnega proračuna, ki se namenja ukrepom za izboljšanje in delovanje prometnega sistema. To pomeni, da se ti prihodki lahko namenjajo tako izvedbi ukrepov, s katerimi se neposredno odpravljajo razlogi za zaračunavanje pristojbine za zunanje stroške, na primer postavitev protihrupnih ograj, odprava ozkih grl z namenom odprave zastojev, zaradi katerih prihaja do čezmernega onesnaževanja okolja, kot tudi ukrepom za spodbujanje trajnostnega prometa, na primer spodbujanje čistejših oblik prevoza javnega potniškega prometa in podobno. Nadzor nad kršitvami v zvezi s cestninjenjem osebnih vozil bodo tako kot sedaj opravljali cestninski nadzorniki, policija in uradno osebje Finančne uprave Republike Slovenije. Kot nadzorni organ se izločajo inšpektorji, pristojni za cestni promet, ki so prvenstveno pristojni za izvajanje nadzora nad prevozi gospodarskih vozil v cestnem prometu, zato je bil obseg izvedenega nadzora nad pravilno uporabo vinjet do sedaj izredno majhen in je med vsemi izvedenimi postopki o prekršku vseh nadzornih organov zanemarljiv delež. Za nadzor nad cestninjenjem tovornih vozil bodo tako kot do sedaj pristojni samo cestninski nadzorniki. Vlada na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da na isti seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 7. seji dne 10. 3. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o cestninjenju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar gospod Klemen Grebenšek dopolnil predlog in pravzaprav danes je kot moj predhodnik ponovil dopolnilno stališče Vlade k predlogu zakona, zato ga ne bom ponavljal. Na seji odbora je sodelovala tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe mag. Saša Bricelj Podgornik, ki je poudarila, da so k posameznim členom podane pripombe Zakonodajno-pravne službe, ki pa so večinoma upoštevane v vloženih amandmajih Poslanske skupine SMC. Na seji odbora je sodeloval tudi predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Jernej Verbič, ki je izpostavil, da komisija predloga sicer ni podprla, vendar pa hkrati meni, da je zakon treba sprejeti čim prej, saj Republika Slovenija zamuja s prenosom zadnje spremembe tako imenovane Eurovignette Directive iz leta 2011 v slovenski pravni red, zaradi česar je Evropska komisija zoper Republiko Slovenijo že uvedla predsodni postopek. Na seji je bil navzoč tudi gospod Matjaž Knez, predsednik uprave družbe Dars, ki je poudaril, da predlog zakona določa način oblikovanja in pobiranja cestnine, kar predstavlja za njihovo delovanje enega ključnih zakonov, ki jim daje pravno podlago za pridobivanje dohodkov, s katerimi bodo lahko poravnavali dolgoročne obveznosti iz poroštvenega zakona. Gospod Knez je tudi opozoril, da si Dars v okviru svojega poslovanja in cestninskega nadzora želi, da bi se družbi vrnil del stroškov, ki jih ima z upravljanjem cestninskega nadzora. Na seji je bil navzoč tudi predstavnik Obrtno-podjetniške zbornice gospod Bojan Pečnik, ki je izpostavil določbe v predlogu zakona, ki urejajo pobiranje cestnine in višino glob za prekrške. Opozoril je, da slovenski avtoprevozniki nasprotujejo predvidenemu pobiranju cestnin na cestah, ki niso avtoceste ali hitre ceste. V razpravi se je nekaj mnenj soočilo glede 13. člena, glede 18. člena, glede 41. in 49. in 50. člena. V zvezi s 13. členom so bili izraženi pomisleki glede usklajevanja cestnine enkrat letno z indeksom rasti cen življenjskih potrebščin. Izražena je bila skrb v primeru deflacije in posledice za Dars, ki je obremenjen z obveznosti iz naslova kreditov zaradi gradnje avtocest. V zvezi z 41. členom so bili izraženi pomisleki glede primerov, ko je zoper kršitelje uveden postopek zaradi prekrška v zvezi s plačilom cestnine ali postopka, ki vključuje izvrševanje zahteve ali predloga za zakonito posredovanje slikovnih posnetkov, pa je v predlogu zakona določeno, da upravljavec carinskih cest lahko hrani posnetke, ni pa obvezan hraniti do zaključka, na primer, sodnega postopka. Glede 49. in 50. člena so bili izraženi pomisleki glede predpisanih glob za prekrške. Izraženo je bilo mnenje, da so predvidene globe v primerjavi z drugimi državami previsoke. Odbor je sprejel amandmaje Poslanske skupine SMC, kot izhaja iz poročila odbora z dne 13. 3. 2015. Odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine Združene levice k 2. členu, brezpredmeten pa je postal amandma Poslanske skupine Združene levice k 18. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zadnjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi! 6. redno sejo Državnega zbora danes začenjamo z mobilnostnimi, če hočete, prometnimi problematikami, ki bodo naslednje točke danes na vrsti, ampak me vseeno žalosti, da je trenutno prisotna zgolj slaba polovica poslank in poslancev. Točke od 5. do 7. 6. redne seje se ukvarjajo, kot je bilo že danes povedano, s prenosom EU direktiv v slovenski pravni red, kot to običajno rečemo. Ne bom se ponavljal tako kot kolegi, ne bom vam našteval številk, to je bilo že povedano, in pri večini teh direktiv zamujamo. Tu bi lahko imeli hudo debato, zakaj je temu tako. Združena levica nekako ne kupi zgodbe, da je to posledica zgolj hitre menjave vlad v tem desetletju in pri tem hitenju se nam dogaja pretirano izreži-prilepi pristop prenosa direktiv v neke zakone, na kar opozarja tudi naša Zakonodajno-pravna služba. Recimo, zelo indikativno, kot so opozorili, se zlasti v tem Zakonu o cestninjenju pojavlja beseda "lahko". Veste, ko se prenaša direktivo v nek pravni red, bi morali biti nekoliko bolj določni – upam, da se tudi pravniki strinjajo z menoj, čeprav kolegica tu pred menoj zeha. Delno se je to nekako popravljalo z amandmaji, ampak spet imamo neko zgodbo – pa bi rad bil v pozitivnem smislu konstruktivna opozicija in bi rekel, evo, kapo dol. –, ko imamo neko vlado in neko koalicijo, v kateri prevladujejo pravniki, dobimo pa neke, ni prevajalca v angleščino, lahko rečem šalabajzerske zakone. Kdaj bo temu enkrat konec? Smo že malo več kot pol leta v bajti in zdi se mi, da bi morali malo bolj resno pristopiti k zakonodaji. Če se zdaj vsebinsko dotaknem tega konkretnega zakona, je problematičen. Problematičen je, ker nekoliko nerodno meša osebni potniški promet in transport, in problematičen je na celem nekem nizu vprašanj, ki so še nekako odprta ali pa mogoče niti niso dovolj razrešena, na kar so opozarjali deležniki tako iz sektorja kot iz ekološko naravnane civilne družbe. Če se dotaknem le nekaterih. Recimo, eno je vprašanje indeksacije cestnine; ja ali ne in kako in ali to pomeni, da bomo imeli deflacijo pa bo cestnina šla dol. Drugo je vprašanje samega cestninjenja, ki je še na evropski ravni dokaj odprto in povezano, prepleteno z lobiji, katera oblika elektronskega cestninjenja bo prevladala. Tretje je vprašanje cestnine, cestninjenje zunaj avtocestnega križa, avtocest in hitrih cest. Potem je tu še zelo pomembno vprašanje, ampak temu se bom nekoliko več posvetil, ko se bomo o amandmajih pogovarjali, eksternalizacije stroškov. Eksternalizacije stroškov v tovrstnem prometu, ko se nedopustno, nerodno nekako prevaja direktiva. Kaj je tukaj stvar? Ob nekih stroških, ki se jih zaračuna za samo uporabo cestnega omrežja plus obrabo le-tega, seveda ne smemo pozabiti na ta, če hočete, ekološki del, ki ga ta direktiva dopušča, lahko uvaja kot nek način, če hočete, ekološke prometne takse, ki naj bi se vračala, kot je gospod z resornega ministrstva nakazal, ne samo za neke protihrupne ograje ampak dejansko v neke bolj trajnostno naravnane oblike mobilnosti. V bistvu, kaj mi dejansko hočemo? Verjetno hočemo pretočnost, varnost in trajnostno naravnano mobilnost. Takega zakona, kot je, Združena levica ne more podpreti, ne bomo mu pa tudi nasprotovali, upam pa, da bo naš amandma izglasovan. Hvala za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije–krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Celovita ureditev cestninjenja osebnih in tovornih vozil, ki presegajo največjo dovoljeno maso 3 tisoč 500 kg v enem zakonu, je vsekakor dobrodošla. Seveda, če je predlog zakona, ki to področje ureja, pripravljen dobro in že v postopku sprejemanja v Državnem zboru ne zahteva številnih popravkov in če seveda ne gre spet za sprejemanje zakona pod časovno prisilo, ki jo narekuje implementacija Evropske unije. Poglejmo podrobneje. Novela Zakona o cestninjenju prinaša spremembe predvsem glede cestnine za tovorna vozila, ki se plačuje glede na dejansko prevoženo razdaljo po cestninski cesti. Ker bodo le-te zdaj ločene na obvezne cestninske ceste, ki jih bo kot takšne v skladu z evropsko direktivo določila vlada, in na izbirne, ki jih bo kot takšne lahko določila Vlada Republike Slovenije sama, se poraja preprosto in logično vprašanje. Je upravičeno pobiranje cestnin na vseh cestah, ki jih za izbirne določi vlada po svoji presoji, torej na cestah, ki niso avtoceste ali hitre ceste? V Novi Sloveniji smo prepričani, da bo morala vlada pri tem z vso skrbnostjo opredeliti vrste izbirnih cestninskih cest, če bo želela zaščititi domače avtoprevoznike. Tudi način usklajevanja višine cestnine, torej uskladitev enkrat letno z indeksom rasti cen življenjskih potrebščin, je v predlogu novele vprašljiva, saj omogoča usklajevanje tudi v primeru deflacije. Amandma koalicije, ki predlaga uskladitev enkrat letno pod pogojem, da rast cen življenjskih potrebščin v obdobju januar–december preteklega leta v primerjavi z enakim obdobjem leto pred tem preseže indeks 100, to pomanjkljivost odpravlja in ga bomo v poslanski skupini krščanskih demokratov podprli. Vprašljiva je tudi višina kazni za storjene prekrške, ki so v primerjavi z drugimi državami previsoke, vendar na seji matičnega odbora žal amandma, na podlagi katerega bi se te znižale za 20 %, ni bil sprejet. Danes imamo spoštovane kolegice in kolegi možnost popravnega izpita. Krščanski demokrati bomo amandma, ki ga je vložila SDS, podprli. Enako bi pričakovali tudi od koalicijskih poslancev, če seveda delate, tako kot ves čas navajate, v korist naših državljanov. Zakaj torej podpreti predlagani zakon o cestninjenju? Edini razlog je v ureditvi cestninjenja osebnih in tovornih vozil na enem mestu in s tem v jasni področni zakonodaji ter zaradi nujne uskladitve z evropsko zakonodajo, ki za tovorna vozila določa cestninjenje glede na prevožene razdaljo. Pomembno je, da predlog zakona ohranja možnost njihovega cestninjenja z ustavljanjem na cestninskih postajah v prehodnem obdobju, torej do uvedbe elektronskega sistema cestninjenja. Vsekakor bo bodoče evropsko elektronsko cestninjenje tudi v slovenskem pravnem redu na področju cestninjenja tako osebnih kot tovornih vozil pomenilo velik korak naprej. Ne glede na omejeno pridobitev pa krščanski demokrati izpostavljamo dejstvo, da bo morala vlada na tem področju postoriti še veliko stvari, od načina določanja izbirnih cestninskih cest do ponovnega tehtanja višine kazni za posamezne prekrške. Gre navsezadnje za slovenske avtoprevoznike, ki so v primerjavi s svojimi stanovskimi kolegi v drugih primerljivih državah v mnogo slabšem položaju. Glede na navedeno bomo poslanci Nove Slovenije Predlog zakona o cestninjenju kljub številnim pomislekom podprli. Celovita ureditev je dobrodošla, vendar opozarjamo na številna omenjena odprta vprašanja, ki zahtevajo temeljite premisleke in odgovorno postopanje vlade v prihodnje tudi pri pripravi zakonskih predlogov, ki ne bodo pomanjkljivi in potrebni takojšnjega amandmiranja.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Stranka modernega centra predlog zakona podpira, ne glede na to, da je morala vložiti veliko število amandmajev, ki pa ne nazadnje stanje, ki ga je ugotovila Zakonodajno-pravna služba, popravljajo. Z na novo predlagano ureditvijo se področje, ki je bilo prej urejeno z dvema zakonoma, to je z Zakonom o cestnini za vozila, katerih največja dovoljena masa presega tri in pol tone, in z Zakonom o javnih cestah, se sedaj materija ureja v enem zakonu. S predlogom zakona bo v slovenski pravni red prenesena tudi evropska zakonodaja, in sicer Direktiva 1999/62/ES z dne 17. 6. 1999 in Direktiva 2004/52/ES, ki daje podlago za zagotovitev interoperabilnosti evropskih sistemov elektronskega cestninjenja oziroma poenotenje standardov elektronskega cestninjenja, ki bo imelo vrsto pozitivnih učinkov tako na prevoz blaga kot tudi na okolje. Cilj evropske zakonodaje je z enotnim sistemom cestninjenja oziroma skupnimi standardi zagotoviti večjo pretočnost prometa na cestninskih cestah z uvedbo cestninjenja v prostem prometnem toku, zmanjšati zastoje na cestah, postaviti bolj pravičen sistem cestninjenja glede na uporabo cest in zagotoviti sistem cestninjenja, ki ni diskriminatoren do tujcev. Predlog zakona med drugim iz tako imenovane direktive o evrovinjeti uvaja tudi podlago za zaračunavanje stroškov za onesnaževanje zraka in povzročanje hrupa, pri čemer se zbrana sredstva namenjajo financiranju okolju bolj prijaznih načinov prevoza. Predlog zakona bo torej prinesel določeno poenostavitev zakonodaje, ki isto materijo združuje v enem zakonu, hkrati pa prinaša podlago za na ravni Evropske unijie enotno, sodobnejše in bolj pravično cestninjenje. Predlog zakona bo imel tudi ugodne učinke v smeri spodbujanja trajnostnega prometa, zaradi česar ga bo, kot že navedeno, SMC podprla.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Predlagani zakon o cestninjenju v osnovi združuje vsebino, ki se nanaša na cestninjenje za tovorna vozila, ki presegajo maso tri tone in pol, in na cestninjenje za osebna vozila. To je bilo sedaj ločeno v dveh ločenih zakonih, sedaj pa je to združeno v tem predlogu. Zakonodajno-pravna služba je podala ogromno pripomb skoraj na vse člene samega predloga zakona. To se pravi, da je zakon bil dokaj površno pripravljen. Kljub vloženim amandmajem, ki naj bi te pomanjkljivosti odpravili, ostaja še kar nekaj odprtih vprašanj, na katera opozarjamo v Slovenski demokratski stranki. Vložili smo amandma k 49. in 50. členu, kjer obstoječe kazni znižujemo za 20 %, kajti menimo, da so globe previsoke za slovenske cestne prevoznike in so višje od naših sosednih držav. Opozarjamo tudi na neustrezen način določanja cene cestnin, ki se s tem predlogom veže na indeks rasti cen življenjskih potrebščin. Zaradi gospodarske, zaradi finančne nestabilnosti države lahko indeks rasti cen življenjskih potrebščin korenito spremeni tako v eno ali v drugo stran. Bolj primeren je obstoječi način določanja cene cestnine, ki lahko bolj ublaži te ekstremne naklone in se bolj prilagodi na makroekonomsko vzdržno gibanje cen v Republiki Sloveniji. V Slovenski demokratski stranki bomo v primeru podpore našima dvema amandmajema, s katerima zmanjšujemo globe za slovenske cestne prevoznike, v primeru te potrditve bomo Predlog zakon o cestninah tudi podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Cestnino in cestninjenje trenutno urejata dve zakona, in to Zakon o javnih cestah in Zakon o cestnini za vozila, katerih največja dovoljena masa prisega 3 tisoč 500 kilogramov. Novi zakon o cestninjenju bo omenjena zakona razveljavil in omogočil, da se v enem samem zakonu uredi cestninjenje osebnih in tovornih vozil, kar je pomembno z vidika jasnosti področne zakonodaje ter njene razumljivosti za uporabnike in nadzorne organe. V Poslanski skupini DeSUS smo se odločili za podporo predlogu zakona predvsem zato, ker cestninjenje osebnih vozil ostaja v pretežni meri urejeno enako, medtem ko se cestninjenje tovornih vozil usklajuje z direktivo Evropske unije, ki ureja cestne pristojbine za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila in direktivo o interoperabilnosti elektronskih cestninskih sistemov. Za tovorna vozila je tako predvideno cestninjenje glede na prevoženo razdaljo, pri čemer predlog zakona ureja tri vrste tovornega cestninjenja, in sicer cestninjenje z ustavljanjem na cestninskih postajah, elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku in evropsko elektronsko cestninjenje. Predlog zakona še vedno ohranja možnost cestninjenja tovornih vozil z ustavljanjem na cestninskih postajah, saj je ta način cestninjenja pomemben zlasti v prehodnem obdobju do uvedbe elektronskega sistema cestninjenja. Predlog prinaša zelo pomembno novost, in sicer uvedbo možnosti zaračunavanja pristojbine za zunanje stroške, ki nastajajo zaradi prometnega onesnaževanja ali obremenitve s hrupom zaradi prometa tovornih vozil. Pristojbina za zunanje stroške bo prihodek državnega proračuna, ki se bo namenjal ukrepom za izboljšanje delovanja prometnega sistema. Nadzor nad kršitvami v zvezi s cestninjenjem osebnih vozil bodo tako kot do sedaj opravljali cestninski nadzorniki Darsa, policija in finančna uprava, nad cestninjenjem vozil nad 3 tone in pol največje dovoljene mase pa samo cestninski nadzorniki. Opozoriti želim še na pomembno dejstvo, in sicer obremenjenost slovenskih avtocest s tujim tranzitnim tovornim prometom. Med delovnim tednom ostane osebnim vozilom na voljo za uporabo zgolj en cestninski pas, saj drugega zasedajo večinoma tuji avtoprevozniki. Zato v Poslanski skupini DeSUS menimo, da bo treba čim prej pristopiti k preusmeritvi tranzitnega tovornega prometa na železnico, o tem govorimo že precej časa, konkretnih dejanj v tej smeri pa še ni zaznati. Kot sem uvodoma povedala, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine DeSUS predlog zakona podprli. Podprli bomo tudi amandmaje koalicije. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Andreja Katič.
Hvala, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Zakon o cestninjenju po vsebini ureja področji, ki ga do zdaj urejata Zakon o javnih cestah in Zakon o cestnini za vozila, katerih največja dovoljenja masa presega 3 tisoč 500 kilogramov. Predlog zakona ne ureja na novo administrativnih in prekrškovnih postopkov, saj se postopki bistveno ne spreminjajo, spreminja pa se način cestninjenja tovornih vozil, torej vozil, katerih največja dovoljena masa presega 3 tisoč 500 kilogramov. S tem zakonom se tako ureja celovita ureditev cestninjenja osebnih in tovornih vozil v enem zakonu. S tem predlogom bo v naš pravni red vnesena tudi evropska zakonodaja. Cestnine se obvezno uporabljajo na vseevropskem cestnem omrežju, države članice EU pa jih lahko uvedejo tudi na nekaterih drugih cestah. Vlada Republike Slovenije ima možnost, da kot cestninsko cesto določi tudi državno cesto, ki ni avtocesta ali hitra cesta, je pa projektirana za daljinski promet in je vzporedna cesta ali v neposredni konkurenci z obvezno cestninsko cesto. Način določanja cestnine in oprostitve plačila cestnin v bistvenih sestavinah ostaja enak sedanjemu, ohranja določila o vinjetah za osebna vozila, ureja pa vrsto cestninjenja za tovorna vozila: obstoječe cestninjenje z ustavljanjem na cestninskih postajah, elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku in evropsko elektronsko cestninjenje. Ob vzpostavitvi elektronskega sistema cestninjenja bodo ponudniki lahko ponudili katerokoli tehnologijo, ki bo izpolnjevala predpisane zahteve. Elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku uporabnikom prinaša novost, saj ne bo več potrebno ustavljanje na cestninskih postajah za tovorna vozila, kar bo imelo pozitivne učinke na okolje, po uvedbi elektronskega sistema cestninjenja pa bodo odstranjene tudi obstoječe cestninske postaje. S tem se bo povečala pretočnost prometa, nekoliko se bo zmanjšalo onesnaževanje okolja. Predlagatelj pričakuje tudi ugoden vpliv na gospodarstvo, saj bo vzpostavljen sistem cestninjenja, ki bo uporabniku omogočil plačila cestnine glede na dejansko prevoženo razdaljo. S tem bo cestninski sistem pravičnejši, vsi uporabniki bodo v enakem položaju, kar bo gotovo dobro tudi za njihovo konkurenčnost. Socialni demokrati zato tudi pričakujemo čimprejšnjo časovno opredelitev vzpostavitve elektronskega cestninskega sistema v prostem prometnem toku, ki bo pravičnejši od zdaj veljavnega vinjetnega sistema, saj ta temelji na plačilu cestnine po pavšalu, ne pa po dejansko prevoženi poti. Predlog zakona uvaja skladno z direktivo o evrovinjeti tudi zaračunavanje pristojbine za zunanje stroške, ki nastajajo zaradi prometnega onesnaževanja ali obremenitev s hrupom zaradi prometa tovornih vozil. Zunanji stroški prometa so zlasti stroški prometnih nesreč, zastojev, hrupa, onesnaženosti zraka, podnebnih sprememb, poškodb infrastrukture, ki negativno vplivajo na kakovost bivanja prebivalcev in okolja. Pristojbino za zunanje stroške predpiše vlada, če se ugotovi, da vozila na delu cestninskih cest povzročajo škodo okolju, ki je večja od povprečne škode na drugih delih cestninskih cest, kjer se pristojbina za zunanje stroške ne zaračunava. Pristojbina je prihodek državnega proračuna, ki se namenja ukrepom za izboljševanje delovanja prometnega sistema. Socialni demokrati podpiramo rešitev vključevanja zunanjih stroškov prometa v cestnino po načelu uporabnik plača. Želeli pa bi si zlasti, da se tako zbrana sredstva namenijo za financiranje načinov prevozov, ki bodo bolj učinkoviti in prijaznejši okolju. Socialni demokrati smo v razpravi na odboru opozorili tudi na ne dovolj jasna določila predloga zakona o ohranjanju podatkov, na primer slikovnih posnetkov in drugih evidenc podatkov. Predlagani amandmaji koalicije te nedoslednosti odpravljajo. Po predlogu zakona nadzor nad vinjetnim sistemom opravljajo cestninski nadzorniki, Dars, policija, Finančna uprava Republike Slovenije, nad cestninjenjem tovornih vozil pa samo cestninski nadzorniki. Glede višine glob za posamezne prekrške iz tega zakona ter predvideni odgovornosti odgovorne osebe, pravne osebe in pravne osebe se Socialni demokrati strinjamo s predlagateljem, da se tudi z višino globe čim bolj prepreči kršenje določb tega zakona in tako doseže specialni ter generalni preventivni učinek kaznovanja. Kot navaja predlagatelj, dejstvo je, da voznik kot cestninski zavezanec načeloma ni zainteresiran za storitev prekrška v zvezi s plačilom cestnine, pri čemer ga mora pravi subjekt seznaniti s pravili cestninjenja in mu zagotoviti finančna sredstva, s katerimi bo plačal cestnino. Ob upoštevanju dejstva, da je mogoče plačati polovico izrečene globe v določenem času [[…]] [[znak za konec razprave]] pravnomočnosti odločbe, s katero je bila globa izrečena, so v tem zakonu predpisane globe primerljive ali celo nižje v primerjavi s predpisanimi globami v drugih državah članicah Evropske unije. Socialni demokrati bomo Predlog zakona o cestninjenju podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 3. 2015. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Mi ponovno amandmiramo šestindvajseto alinejo 2. člena. Prej, ko sem predstavljal pogled stališče poslanske skupine na celotni zakon, sem seveda opozoril, da gre podobno, kot je opozorila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, za nekako neroden, pogosto prevečkrat neposredni prenos direktive v sam zakon. Kaj je na stvari pri našem amandmaju, bom prebral obstoječo alinejo: "Pristojbina za zunanje stroške je pristojbina, ki se zaračunava za nadomestilo stroškov v zvezi z onesnaževanjem zraka oziroma obremenitvami s hrupom zaradi prometa." Ker ta "oziroma" je lahko – poznamo, okoli nekega poslanca smo debatirali pol leta – zelo odprt za neke pravniške argumentacije. Predlagamo, da se besedo "oziroma" nadomesti z "in", ker seveda med eksternalije, med tako imenovane zunanje stroške, spada tako polucija s hrupom, kot tudi onesnaževanje zraka. Poslanka iz Desusa je lepo povedala, da naj bi te pristojbine za zunanje stroške bile prihodek državnega proračuna, za katerega upam, da se bo namenjal za neke druge, drugačne, ekološko manj sporne oblike trajnostne mobilnosti. Omenjen je bil prehod na železnico, 80 % cestnega tovornega prometa predstavlja promet v tranzitu [[…]]Ne samo zato, postavljal sem poslanska vprašanja, kako bo z izgradnjo državnega kolesarskega omrežja, pa se je reklo, da trenutno denarja ni za to, tudi – čeprav dvomim, da se bo toliko nabralo teh sredstev za to, da se blažijo podnebne spremembe; s poplavami smo se soočali in še bi lahko našteval. Nek problem, nek zadržek, ki ga imamo ob teh novelacijah, ki so tukaj prisotne, je, da mi dejansko nismo imeli neke poglobljene debate o prometni politiki, o prometni strategiji. Tisto, kar imamo trenutno nekako na mizi, je, blago rečeno, nerodno, in zopet imamo neko situacijo [[…]]Dobro, nekdo bo rekel, saj teh dokumentov strategije je že nekaj stotine napisanih, ampak zopet imamo neko situacijo, ko dejansko ne vemo, kaj bi sami radi, zamujamo, plačali bomo neke penale, če se tako izrazim, in potem na brzino nekaj lepimo skupaj. Potem koalicija dobronamerno amandmira nomotehniko, opozicija predlaga kake vsebinske popravke zakonov, ampak smo nekako, kar je že skoraj četrt stoletja tradicija v Sloveniji, preglasovani; ampak upam, da bo vseeno malo zdrav kmečki razum končno prevladal v tej dvorani in da bo ta naš amandma podprt. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, predsedujoči. Že v sami predstavi predstavitvi smo predstavili določene pomanjkljivosti v tem zakonu. Prvenstveno z našim predlogom z amandmajem, kjer želimo znižati globe pri samih – pardon, se opravičujem – pri določanju cene cestnin, kjer smo opozorili, da cen cestnin ni dobro uravnavati in vezati na indeks rasti cen življenjskih stroškov, kajti ta indeks se lahko v primeru nenadnega dviganja cene nafte korenito spremeni in dejansko to veže na korenite spremembe tudi samih cen določanja cestnine. Tako je bolj primeren obstoječi predlog, kjer se cene cestnine same vežejo oziroma lažje prilagajajo na makroekonomsko vzdržno rast cen. Skratka, se lahko ti ekstremni odkloni rasti indeksa glede na življenjske stroške lažje ublažijo. Za že omenjene globe predlagamo, da se globe znižajo za 20 % in da se globe postavijo na razumno sprejemljivo višino, kajti v primerjavi z ostalimi sosednjimi državami so te globe v Sloveniji višje in, bi rekel, neprimerljive in nesprejemljive za slovenske cestne prevoznike in v nadaljevanju tudi za samo gospodarstvo. Na samem odboru je bilo izpostavljeno s strani Darsa tudi izvajanje cestninskega nadzora. Izpostavljena je bila pomanjkljivost v tem zakonu, kajti Dars s samim izvajanjem cestninskega nadzora ima tudi določene stroške, pobrane globe pa v celoti, v polni meri grejo v sam državni proračun. Vemo, da ima Dars težave, da ima veliko obveznosti, da ima tudi v prihodnosti v načrtu dograditi še manjkajoči avtocestni križ, predvsem navezave na Republiko Hrvaško in bi bilo s strani Ministrstva za finance korektno, da se Darsu povrnejo vsaj tisti stroški, ki jih ima s tem izvajanjem cestninskega nadzora. Letnih pobranih glob je v višini za cca 6 milijonov in pol, stroškov s samim pobiranjem teh cestninskih glob pa je nekaj več kot 3 milijone. Tukaj Dars s svojim prispevkov oziroma s svojimi stroški pokriva izvajanje tega samega cestninskega nadzora. Mi smo vložili dva amandmaja na znižanje glob, tako da predlagamo vsem, da so globe sedaj postavljene na razumno mejo in nikakor niso podcenjene, so slovenskemu gospodarstvu in slovenskim prevoznikom sprejemljive, zato predlagamo, da tudi ta amandma ostali kolegi podprete. Hvala.
Besedo ima gospa Andreja Katič.
Hvala, spoštovani predsednik. Dotaknila bi se v bistvu samo amandmaja Združene levice. Jaz sem prepričana, da govorimo pravzaprav o isti stvari in se vsi strinjamo s tem, da se uvede pristojbina za zunanje stroške. Če pogledam v zakon, je navedeno, da pristojbina za zunanje stroške je pristojbina, ki se zaračunava za nadomestilo stroškov v zvezi z onesnaževanjem zraka oziroma z obremenitvami s hrupom zaradi prometa. In Združena levica predlaga, da se ta "oziroma" zamenja za besedico "in". Socialni demokrati, kot sem že tudi v stališču povedala, sledimo tej razlagi, da je besedica "oziroma" širša kot besedica "in", in vključuje "in" in "ali". Mislim, da lahko tukaj predstavniki Vlade tudi povedo, da se s tem v bistvu ne zapira in ne oži zaračunavanje pristojbine za te zunanje stroške. Zagotovo si pa, še enkrat poudarjam, želimo da se sredstva, zbrana iz te pristojbine, namenijo za trajnostni promet. Kot smo se pogovarjali ob obravnavi tega zakona v poslanski skupini, pa tudi z nevladnimi organizacijami, smo rekli, da bi lahko bil to nekako tudi vir za drugi tir. Hvala.
Ste hoteli repliko? Replika, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ne bi se rad šel zdaj pingponga. Kolegica je rekla, da je širši in vključuje "in" in "ali". V Združeni levici smo ravno proti temu "ali", ki bi bila v interpretaciji. Smo za to, da je enoznačno "in". To je ključni pomen tega amandmaja. Hvala.
Besedo ima gospod Igor Zorčič.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Jaz bi se glede amandmaja, ki ga je vložila Združena levica, pridružil stališču kolegice Katič. Mislim, da je takšna ureditev, ki je zdajle predvidena, širša in daje več manevrskega prostora za zaračunavanje pristojbine za zunanje stroške, kot bi bilo v primeru, če bi sprejeli predlagani amandma. Kar se tiče amandmajev, ki jih je predlagala koalicija, gre za amandmaje, ki so bili pravzaprav sprejeti na podlagi pomislekov na seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor. V zvezi z amandmajem k 13. členu, ki vzpostavlja mehanizem usklajevanja cestnin z indeksom rasti cen življenjskih potrebščin, smo v koaliciji ocenili, da je treba sprejeti takšen amandma zaradi vzdržnega financiranja družbe Dars, ki je pravzaprav po kreditnih pogodbah zavezana k vračilu kreditov v znesku preko dveh milijard evrov. Torej gre za velike obveznosti. Zadaj je tudi poroštvo države in prav je, da omogočimo neko zakonsko ureditev, ki v primeru inflacije omogoča vzdržno financiranje te družbe in potem servisiranje kreditov oziroma plačevanje kreditov. Kar se tiče amandmaja k 41. členu, tudi ta amandma je nastal in je vložen na podlagi pomislekov na seji Odbora za infrastrukturo. Nanaša se namreč na primere, ko je uveden zoper nekega kršitelja postopek o prekršku, pa se postavlja vprašanje, ali Dars oziroma upravljavec ceste razpolaga s posnetkom. Prej je bila določba, da lahko razpolaga, sedaj je zaradi varstva teh morebitnih prekrškarjev določeno, da ta posnetek mora hraniti upravljavec vse do konca postopka, se pravi vse z namenom razrešitve postopka o prekršku. Tako da mislimo, da je tudi ta amandma potreben in ga bomo podprli, tako kot smo predlagali. Kar se tiče amandmajev Poslanske skupine SDS glede znižanja kazni, pa menimo, da so predlagane kazni primerne, da zasledujejo politiko specialne in generalne prevencije. Zmanjšanje, kot je predlagano, pravzaprav ne bi prispevalo v ničemer k nekemu, recimo temu, boljšemu materialnemu položaju pravnih oseb, katerim je namenjen, pa fizičnih oseb. Moramo vedeti, da se navedene kazenske določbe nanašajo na prekrške pravnih oseb in odgovornih oseb in gre za pravne osebe, ki pridobivajo nek zaslužek na trgu in so temu ustrezno višje. Ampak še vedno gre za kazni od nekaj sto pa do nekaj tisoč evrov. Ne gre za neke ekstremne kazni. Kot sem že omenil prej, ocenjujemo, da takšne, kot so, zasledujejo tisti generalni in specialno preventivni učinek. Hvala.
Poleg tega amandmaja, ki sem ga dal v razpravo, k 2. členu Poslanske skupine Združene levice so bila izražena tudi splošna stališča do ostalih, kar je tudi nekako že običaj pri prvem amandmaju. Sedaj sprašujem zelo konkretno, ali želi še kdo razpravljati o tem amandmaju Združene levice k 2. členu. Potem pa prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Vsem prav lep pozdrav, kolegice in kolegi, tudi predstavnikom ministrstva! Pozdravljam vašo odločitev gospod predsednik, da običajno pri obravnavi prvega amandmaja se nekoliko širše dotaknemo vsebine. Ampak najprej k amandmaju Združene levice k 2. členu. Naj tukaj zelo jasno povem, da smo Krščanski demokrati ocenili, da pravzaprav ta amandma ni potreben, kvalitetno ne izboljšuje besedila zakona, zato ne bo deležen naše podpore. Bi pa želel še enkrat opozoriti v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov na naslednje. Mi smo namreč trdno prepričani, da bo morala Vlada z vso skrbnostjo opredeliti vrste izbirnih cestninskih cest, če bo želela zaščititi domače avtoprevoznike. Tukaj prav to podčrtujemo. Zaščititi je treba domače avtoprevoznike. Mi namreč ocenjujemo, da so ta trenutek v nekem deprivilegiranem položaju. Tudi način usklajevanja višine cestnine, torej uskladitev enkrat letno z indeksom rasti cen življenjskih potrebščin je v predlogu novele vprašljiva, saj omogoča usklajevanje tudi v primeru deflacije. Tukaj imamo mi probleme, ker vemo, da se lahko soočamo z inflacijo in se tudi lahko soočamo z deflacijo. Amandma koalicije, ki predlaga uskladitev enkrat letno pod pogojem, da rast cen življenjskih potrebščin v obdobju januar–december preteklega leta v primerjavi z enakim obdobjem leto pred tem preseže indeks 100, to pomanjkljivost odpravlja, in tukaj že kar najavljam, da ga bomo poslanci Nove Slovenije tudi podprli. Kje imamo še problem in izpostavljamo kot vprašljivo rešitev? Vprašljiva je tudi višine kazni za storjene prekrške, ki so v primerjavi z drugimi državami previsoke. To je naša ocena, da so te kazni previsoke, vendar na seji matičnega odbora, žal, mi to obžalujemo, žal amandma, na podlagi katerega bi se znižale za 20 %, na žalost ni bil sprejet. In danes imamo, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, priložnost, zadnjo priložnost popravnega izpita. Krščanski demokrati bomo amandma, ki ga je vložila Slovenska demokratska stranka podprli. Enako mi seveda pričakujemo tudi od koalicijskih poslancev, ki imate večino v tem Državnem zboru, da ta amandma SDS podprete, če je res to, kar dejansko govorite, da želite delati v dobro državljanov te države. Tu se bo zdaj postavila zadeva, da bomo videli, kolikšna je ta iskrenost, ali bo šla podpora omenjenemu amandmaju ali ne. Mi jo seveda napovedujemo. Hvala lepa, gospod predsedujoči.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o 2. členu? Izvolite, dr. Trček.
Ja, kratka replika. Dostikrat sem slišal tukaj, menimo to in drugo. Gre dejansko, da zakon postane enoznačen v nekih tehnikalijah, ki se nanašajo na priliv v proračun. Če neka poslanska skupina, če nek gospod z dolgo kilometrino v parlamentu meni, da to ne izboljšuje zakona, je pač to njegovo legitimno mnenje in bo tudi tako glasoval. Hvala.
Hvala lepa. Še kakšna razprava mogoče? Ne. Če nihče več ne želi razpravljati, potem zaključujem razpravo o 2. členu. V razpravo dajem 13. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi še enkrat opozoril pri 13. členu, kjer je določanje cene cestnine vezano na indeks življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji. Tu obstaja nevarnost, da lahko tu zapademo pod obstoječi zavezujoči spirali v primeru hitrega dviga določenih cen. To je zavezujoča spirala, v katero nas bo to zakonsko določilo vezalo in določalo recimo v primeru ekstremnega povišanja cene nafte tudi ekstremno povišanje vseh življenjskih dobrin in ekstremno povišanje same cestnine v Republiki Sloveniji. To se pravi, manevrskega prostora tu ni. Tu gre za t. i. po mojem mnenju nevarnost zavezujoče spirale. In tu manevrskega prostora ni. To je indeks in vezava, fiksna vezava na ta obstoječi indeks. Obstoječi predlog je dober, je primeren in ima možnost mehkejše ublažitve teh ekstremov gibanja cen v Republiki Sloveniji. To je dober predlog, tako da tu so pomisleki in v takšnem ekstremnem primeru gibanja cen je tu avtomatizem, ki je vezan na sam ta indeks. To je nevarnost, ki lahko pride pri samem določanju cestnine. In v Slovenski demokratski stranki opozarjamo, da ta rešitev ni najboljša.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Zorčič, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi samo še omenil, prej nisem tega omenjal, kar se tiče amandmaja, izničuje tudi tiste deflacijske učinke, glede katerih je bil pomislek. Kar se pa tiče razprave kolega Žnidarja, mislim, da je ta napoved, da se bo zvišala inflacija oziroma da se bo zvišala cena nafte in da bo to potegnilo za seboj zvišanje cestnine, nekako prepesimistična. Lahko ima tudi zvišanje cen nafte vpliv na indeks rasti cen, če se recimo cene drugih faktorjev, ki vplivajo na to ceno, ne spreminjajo, ampak preuranjeno je, da bi lahko rekli, da lahko sedaj na podlagi sprejema tega zakona odpremo nekakšno spiralo, ki bo bistveno, bistveno podražila cestnino. Seveda pa če se bo to v nekem času pokazalo, ne vem, v obdobju nekaj let, pa bo morda potrebna sprememba zaračunavanja cestnin. Bolj pomembno pa je to, da je pred nami družba, ki je v stoprocentni državni lasti, ki ima, da ne rečem, ogromne obveznosti z naslova plačevanja kreditov zaradi izgradnje avtocest in mora imeti zagotovljeno vzdržno financiranje, ki je v najmanjši meri odvisno tudi od kakšnih inflacijskih gibanj. Država je v teh primerih tudi porok in mislim, da je na mestu, da sprejmemo takšno ureditev, ki bo cestnine vendarle uskladila na ta način, da bo upoštevana inflacija. Hvala.
Hvala lepa. Še kakšna razprava? Ne. Potem zaključujem razpravo o 13. členu. V razpravo dajem 41. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD. Želi kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo k 41. členu. V razpravo dajem 46. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo k 46. členu. V razpravo dajem 49. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Pojbič.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bom ta amandma, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki vložili, z veseljem podprl, ker sem prepričan, da kazni, ki so po zakonu v veljavi, so bistveno previsoke. Predvsem mislim iz razlogov, da imamo, če upoštevamo seveda določene probleme, s katerimi se naša družba srečuje, imamo 130 tisoč brezposelnih, imamo 400 tisoč upokojencev, ki živijo na robu praga revščine, imamo tretjino ljudi ali še več, ki prejemajo minimalno plačo v naši državi in tako dalje. Se pravi, imamo skoraj 70 % državljank in državljanov, ki so na robu revščine. Razen državne uprave in javne uprave in teh struktur, ki so vezane na to, vsi ostali so že čisto na robu revščine v tej državi. In mi si upamo govoriti, tudi predstavniki SMC, gospod, ki je razpravljal, je govoril, da kazni pa nikakor nimajo nekega posebnega vpliva na samo funkcioniranje družin. Približno, ne vem, če sem čisto točno povedal, ampak v tem kontekstu je tekla razprava. Jaz mislim, da je to neokusno, ker se moramo zavedati, da je problem naše države prišel tako daleč, da je treba biti zelo pozoren na vsako podrobnost, ki obremenjuje naše državljanke in državljane. Jaz s tem pa ne trdim, da ljudje morajo povzročati prekrške in tako dalje. Vendar pa, ljudje, ki imajo 500, 600 ali 400 ali pa 300 evrov penzije, pa se jim slučajno dogodi kakšen problem. Imamo tukaj notri kazni od 4 tisoč, 3 tisoč, 2 tisoč in tako dalje. V Slovenski demokratski stranki smo predlagali 20-odstotno znižanje kazni. Jaz mislim, da je to sprejemljivo, da je to pošteno in da je to odgovorno od Državnega zbora in vseh tistih, ki sedimo tukaj. Mi se lahko tukaj pogovarjamo, pa se smejimo, tudi nekateri, ki sedite tam, kjer sedi vlada, in vas prosim, da se ne smejite cinično, ker vi imate zagotovo dovolj denarja, da lahko vsako kazen brez vsakega problema plačate. Ti ubogi ljudje, o katerih pa jaz govorim, ki jih je 70 % v tej državi, pa tega ne zmorejo. In se mi zdi izjemno nekorektno in izjemno nepošteno, da ne čutimo, da ne sočustvujemo s temi ljudmi. Seveda ne tisti, ki niste nikoli poskusili, kaj pomeni živeti s 600 evri plače. Jaz sem poskusil, jaz vem, kaj pomeni. Ti ljudje nimajo niti tega, da bi lahko preživeli iz meseca v mesec, nimajo niti toliko, da bi plačali položnice in tako dalje, kaj šele družine, ki imajo po dva otroka ali pa tri. In potem reči, da to nima nobenega vpliva. Seveda ima, še kako velik vpliv ima. Vsak evro ti ljudje 10-krat obrnejo, preden ga dajo ven. In pričakoval bi, če že ta država, ta državni zbor, politika te države ni bila sposobna tem ljudem zagotoviti, da lahko za plačo, ki jo dobijo, vsaj normalno preživijo, potem naj bo vsaj uvidevna, da se naredi kakšen korak tam, kjer je to možno. In čisto nič v naši državi v zadnjem času ne kaže na to, da bi se na tem področju, ko govorimo o socialni ogroženosti večine naših državljank in državljanov, karkoli spremenilo. Nič se ni zgodilo. Znova v dan obremenjujemo gospodarstva, znova v dan z novimi takimi in drugačnimi davki. V kratkem lahko pričakujemo davčne blagajne, potem v kratkem lahko pričakujemo davek na nepremičnine. So to stimulativni ukrepi, da bi to državo zapeljali korak naprej? Sprašujem to državno in javno upravo, ki sedite na zabetoniranih sedežih, si menjujete mesta in živite kot bogovi v tej državi. In vam je čisto vseeno, kako živi moj ubogi narod, čisto vseeno vam je, popolnoma vseeno. Potem se pa še predstavniki vlade tam cinično smejijo. To me pa razjezi do skrajne meje. Skrajno neokusno, ubogi narod, ki plačuje za vašo pozicijo, da jo držite, pa lepi denar vlečete celo svoje življenje. In potem si dovolite še cinično smejati, to je pa višek nesramnosti in višek neodgovornosti. Spoštovane kolegice in kolegi, se opravičujem, da sem bil malo bolj glasen, ker pač sem takega karakterja človek, si pač ne morem pomagati. Ampak vendarle, mislim, da je treba stvari povedati jasno, na tak način, da vsi ljudje razumejo, o čem govorimo. Ne pa ovinkariti in z nekimi takimi in drugačnimi tujkami priti mimo večine naroda, da vas večina ne razume, o čem govorimo. In danes govorimo v tem zakonu tudi o tem, da imamo možnost znižati kazni, pa tega ne naredimo. Še enkrat poudarjam, 70 %, med njimi tudi okoli 400 tisoč upokojencev živi od 300 do 600 evrov pokojnine. In tudi upokojenci so še vedno danes, če pogledate na naših cestah, prav tako vozniki. In jih je veliko. In da ne bi mogli za 20 %, tako kot smo v Slovenski demokratski stranki predlagali amandma, znižati kazni za te ljudi, ki iz meseca v mesec ne morejo začeti začetek in končati konec tega meseca, da bi lahko pokrili vse tisto, kar država in ta državni aparat od njih zahteva?! Tam, kjer pa imamo možnost, pa ne naredimo nič. In tukaj možnost je. Nihče ne more reči, tudi Stranka Mira Cerarja, ki je toliko govorila, toliko pametnjačila, kako bo boljša, kako bo drugačna, kako bodo ti novi obrazi ah in sploh. In danes se vidi, kaj ste, kako ste in kako rešujete ključne probleme, ki se dotikajo vsakega posameznika v tej državi in predvsem govorim o tistih, ki se s težavo preživljajo iz meseca v mesec. Ne govorim o tistih privilegirancev v tej družbi, ki jim je čisto vseeno, kakšne so kazni, pa tudi če bi bila 10 tisoč evrov, bi jo z lahkoto plačali, medtem ko pa 400 tisoč upokojencev tega ne zmore, pa 130 tisoč brezposelnih, pa tretjina ali pa še več ljudi, ki so na minimalni plači. Pojdite malo med tiste ljudi, pa vam naj razložijo, drage kolegice in kolegi tukaj v parlamentu, in predstavniki vlade. In ta nesprejemljiv državni aparat za slovenski narod. Kdaj bo že enkrat katerakoli vlada, ki je na poziciji, razumela, da ubogi narod več tega ne more zdržati, gospodarstvo tega ne more več zdržati. In čisto nič se ne naredi na tistih segmentih, kjer bi bilo treba, da bi se znižali stroški funkcioniranja in delovanja države. Saj bom zaključil počasi, gospod predsednik. Še to bi rad povedal. Imeli smo do sedaj zelo velike možnosti videti, kako se upravlja z državnim denarjem na fakultetah. To je sramotno. In potem pravijo, da nimajo denarja, da bi lahko funkcionirale. Potem pa vidimo, na kakšen način gre denar s fakultet v zasebne žepe, da zaslužijo več v času, ko so tam v službi, kot pa dobijo plače s takimi in drugačnimi zgodbami. To je višek svinjarije v tej državi in temu bo treba enkrat narediti konec. Nekdo bo moral udariti po mizi in reči, da je temu treba konec narediti. Mediji so to razkrili. Ta zadeva je sedaj ponovno v zatonu. Nič se ne bo zgodilo. In kje je tukaj vlada Mira Cerarja. Kje ste najmočnejša poslanska skupina?
Gospod Pojbič, lepo prosim.
Gospod predsednik, jaz mislim, da so to prepomembna vprašanja. Gospod predsednik, vse to je povezano s tem amandmajem. V tej zbirokratizirani državi omogočamo, da lahko funkcionirajo kot mali bogovi v tej državi. Za te male ljudi, ki jih je pa večina v tej državi, ki za te ljudi dela, pa ne moremo narediti niti takega premika, kot smo mi v Slovenski demokratski stranki predlagali, da bi znižali kazni za 20 %. Spoštovane poslanke in poslanci, kolegice in kolegi! Jaz mislim, da če smo pošteni, če smo odgovorni, tudi stranka Desus, jih moram tokrat pozvati, da naš amandma podprejo, ker mislim, da je to korektno, pošteno do večine tistih ljudi, ki za ta državni zbor, za to politiko, za to birokracijo dela, da ji omogočimo, da lahko preživijo iz meseca v mesec. Tudi mislim, da bi jim pomagalo, če bi kdo kakšnih 200 ali pa 400 ali pa 500 evrov manj kazni plačal. Ker takšni ljudje, ki iz meseca v mesec ne morejo poravnavati svojih obveznosti, kar se tiče funkcioniranja družine, bodo to kazen, ne glede na to, če mu je zapisana, z veliko težavo plačali. Se bodo dodatno zakreditirali itd. Pojavi se niz novih problemov, ki na ta način nastopijo. Zato vabim vse poslanske skupine, da ta amandma, ki smo ga predlagali v Slovenski demokratski stranki k 49. pa 50. členu, podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Zorčič.
Proceduralno. Gospod podpredsednik, poglejte, mi smo sedaj pri točki obravnavanje Zakona o cestninjenju. In amandma, ki ga je predlagala Poslanska skupina SDS, se nanaša na znižanje kazni za prekrške pravnih oseb, torej po domače firm, samostojnih podjetnikov, ki se ukvarjajo s prevozi. Gre za prekrške, ne vem, če pobegne na cestninski postaji, če glede tistih tako imenovanih OBU naprav. Sedaj smo bili pa priča neki razpravi, ki nima zveze s tem, ki nima zveze z današnjimi temami. Danes imamo prevoze v cestnem prometu. Jaz, gospod podpredsednik, glede na to, da smo bili vsi ostali poslanci deležni še celega kupa žaljivk, bi predlagal, da poslanca Pojbiča poučite o tem, pri kateri točki smo, da nam je mar za vse državljane, ampak zdaj smo res pri cestnih prevozih. Sedaj obravnavamo usodo firm, logističnih firm samostojnih podjetnikov, ne pa 400 tisoč upokojencev, ker ti nimajo po navadi kamiona in ne storijo teh prekrškov. Hvala.
Gospa Poropat je prosila [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne. Gospe Poropat sem dal besedo. Replike na repliko ni. [[oglašanje iz dvorane]] To je bila replika. Proceduralno. Dobro, gospod Pojbič. Izvolite repliko. Prosim, da se držite točke 49. člena, amandma Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Samo tole bi rad povedal za slovensko javnost, da jaz vem, pri kateri točki sem in da vem, o čem govorimo. Tudi podjetja, ki zaposlujejo, imajo težavo, če moramo take kazni plačevati v tej dani situaciji, kot tisti, ki imate oblast, niste za ta podjetja naredili nič, da bi lahko preživeli, kaj šele, da bi jim pomagali, da bi lahko ta podjetja zaposlovala in da bi ljudje, potem lahko dobivali primerne plače za preživetje. Ne govorite mi, da ne vem, o čem razpravljam. Tega si ne dovolim, pa ste lahko stokrat član SMC, teh novih obrazov. Tudi stari obrazi vemo, za kaj gre, oprostite!
Gospa Marjana Kotnik Poropat, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Jaz sem želela tudi opozoriti na to dejstvo, da 49. člen predvsem določa kazni za prekrške za pravne osebe, samostojne podjetnike in odgovorne osebe teh pravnih oseb. To je sedaj že gospod Zorčič pred menoj povedal. Jaz to ponavljam, ker sem se na to pripravila. Mislim, da se v Desusu zavedamo, da naši državljani, predvsem naši upokojenci težko živijo in da za njih ne moremo, tako kot je bilo rečeno, spregledati, da se jim življenjske razmere slabšajo, če bomo jim nalagali še dodatno stroške, na primer cestninske dajatve itd. Ampak ko gre za pravne osebe, pa mislim, da tega ne smemo mešati in da je resnično treba člen, o katerem razpravljamo, prebrati. Opozorila bi pa, ker sem pri besedi, na amandma k 49. členu. Tako kot je napisan v pregledu amandmajev z dne 24. 3. 2015, kot ga je pripravila služba Državnega zbora, kjer je navedeno v petem odstavku, da se številka 300 nadomesti s številko 240, številka 800 pa z številko 640. Mislim, da se to naša na 4. člen, ker v 5. členu o tem ne govorimo, niso te postavke. Opozorila bi, da se to pravi čas uredi in popravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Žnidar Ljubo, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Samo na kratko naj podam še naslednje. Mi kot predlagatelji tega amandmaja, kjer se znižujejo kazni za 20 %, smo ta predlog dobro pretehtali. Tudi z Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije smo dobili predlog po spremembi k temu členu, kjer so predlagali, da bi se kazni naj znižale za 50 %. Mi v Slovenski demokratski stranki absolutno nismo proti globam, globe za prekrške absolutno morajo biti, ampak te naj bodo v razumnih višinah. Naj bodo sorazmerne stanju gospodarstva, kakršno je ta trenutek v Sloveniji. Mi menimo, da so kazni previsoke. Takšni primeri so tudi na drugih področjih, na področjih kmetijstva in še ostalih zakonih, ki so v tem trenutku nesorazmerne, previsoke, glede na stanje tako gospodarstva kot državljanov ta trenutek v Republiki Sloveniji. Na to opozarjam. Nikakor se po proučitvi nismo strinjali s predlogom, da bi znižali globe za 50 %, ampak predlagamo, da se globe zmanjšajo za 20 % na razumno sprejemljivo višino, ki jo dejansko slovensko gospodarstvo ta trenutek prenese. Nismo zagovorniki prekršiteljev, ampak naj se te globe odvijajo na razumni ravni. Samo to je naš namen.
Hvala lepa. Še kakšna razprava mogoče okrog 49. člena in amandmaja? Ne. Potem zaključujem razpravo. V razpravo dajem 50. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Hvala lepa. Potem zaključujem razpravo o tem amandmaju. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam 6. točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade mag. Klemnu Grebenšku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona vsebuje predvsem spremembe, ki so potrebne zaradi nove uredbe številka 165/2014 o tahografu v cestnem prometu. Ta nova uredba o tahografu bo postopoma nadomestila trenutno uredbo Sveta številka 3821/85, ki prav tako ureja to področje. Z uredbo številka 165/2014 EU se bo med drugim postopoma uvedel tudi tehnološko naprednejši tahograf, s katerim se bo zmanjšala možnost manipulacije na področju socialne zakonodaje. Poleg tega bodo posodobljeni in usklajeni postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu. To so pravila o časih vožnje, odmorih in počitkih voznikov. Del omenjene nove uredbe o tahografu, ki se nanaša na uporabo vozniških tahografskih kartic ter tahografskih vložkov se bo začel uporabljati že v letu 2015, zato je potrebna sprememba in dopolnitev tega zakona. Poleg navedenega pa predlog zakona vsebuje še nekatere manjše spremembe na področju uporabe tahografa, evidenco o tahografih, delavnicah in tahografskih karticah ter na področju kazenskih določb. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 7. seji dne 10. 3. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Zakonodajno-pravne službe in Sindikata delavcev prometa in zvez Slovenije. Glavni cilj predloga zakona je ustrezna umestitev nekaterih členov uredbe 165/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta o tahografih v cestnem prometu, ki bo postopoma nadomestila prejšnjo uredbo o tahografu v cestnem prometu, s čimer se bo med drugim postopoma uvedel nov pametni tehnološko naprednejši tahograf, posodobljeni in usklajeni pa bodo tudi postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu, kot so pravila o časih vožnje ter odmorih in počitkih voznikov. Poleg tega so izvedene še nekatere manjše spremembe na področju evidenc ter kazenskih določb, pri katerih je za nekatere kršitve določena spodnja in zgornja meja izrečene globe. Kot že navedeno, je na seji odbora sodelovala predstavnica Zakonodajno-pravne službe, ki je izpostavila, da je bila glavnina pripomb Zakonodajno-pravne službe že upoštevana v predlaganih amandmajih. Prav tako je sodeloval predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki je poudaril, da komisija predlog podpira. Odbor je sprejel amandmaje k predlogu zakona, amandmaje poslanskih skupin koalicijskih strank, kot izhaja iz poročila z dne 12. 3. 2015. Brezpredmetna sta postala amandmaja poslanskih skupin koalicijskih strank k 7. in 22. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih tudi sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jernej Vrtovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Spet je pred nami predlog novele zakona, ki ga moramo sprejeti, če želimo preprečiti plačilo globe zaradi zamude pri implementaciji evropske zakonodaje. Celo Vlada sama v vlogi predlagatelja v svoji obrazložitvi navaja kot glavni cilj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih umestitev nekaterih členov uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o tahografih v cestnem prometu. V Poslanski skupini Nove Slovenije imamo namreč občutek, da Vlada v Državni zbor pošilja le zadeve, ki jih seveda moramo sprejeti – moramo, saj bomo v nasprotnem primeru poslanci soodgovorni za oškodovanje državnega proračuna zaradi plačila kazni. Takšnemu argumentiranju pa v Novi Sloveniji odločno nasprotujemo, saj je vlada edina, ki je odgovorna za pravočasno pripravo sprememb zakonodaje in posredovanje predlogov v parlament. Torej je sklicevanje zgolj na časovno komponento več kot le izgovor za počasnost in nesposobnost vladne koalicije. Uvajanje novega pametnega in tehnološko naprednejšega tahografa ali po slovensko nadzorne naprave, ki bo preprečila številne zlorabe, v tem trenutku še ne pomeni njegove dejanske umestitve v naš sistem nadzora. Gre namreč za postopno uvajanje, ki se bo začelo šele po letu 2018, se pravi šele čez 4 leta. Z današnjo novelo zakona tako pravzaprav v naši državi ničesar ne izboljšujemo, ničesar ne pridobivamo in tudi ničesar ne izgubljamo. Če seveda izvzamemo dodatno sankcioniranje v primeru neupoštevanja predpisanega 2-letnega roka kontrole tahografa in se pri tem vprašamo, ali ne gre morda le za dodaten zaslužek nekaterih lobijev. Zakaj vlada raje ne prouči možnosti, da bi iz obvezne uporabe teh nadzornih naprav poleg intervencijskih vozil izvzeli tudi gasilske kombije, še posebno v primerih ko jih gasilska društva ne uporabljajo za interventne prevoze. Dejstvo namreč je, da ta vozila niso prvenstveno namenjena daljšim vožnjam, in obvezna namestitev tahografov za društva predstavlja le velik stroške, ki pa ne opravičuje svojega namena. Poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov iz vseh navedenih razlogov Predloga novele zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih ne bomo podprli, prav tako pa mu ne bomo nasprotovali. To je vaša odgovornost, ampak takrat ko bomo potrebovali naše vrle gasilce, se le spomnite na to, ko boste sprejeli ta predlog zakona.
Hvala lepa. Gospod Igor Zorčič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo predlagani zakon podprli. S tem se namreč implementira del uredbe 165/2014/EU, ki bo postopoma nadomestila staro uredbo. Uvedel se bo med drugim tudi tehnološki in naprednejši tahograf, sicer še ne takoj, seveda pa ta predlog zakona predvideva zakonsko podlago za modernizacijo na tem področju. Ker pa bo ta uvedba modernega tahografa prinesla tudi dobre strani, to je večji poudarek zagotavljanju obveznih počitkov, torej večja možnost nadzora, večja enakopravnost med samimi subjekti, ki opravljajo prevoze, pa tudi večjo učinkovitost in učinkovitejši nadzor, bo zagotovo ta predlog zakona oziroma zakon v veljavi privedel k številnim dobrim učinkom na področju delovnopravne zakonodaje delavcev, ki so udeleženi v prevozih, torej t. i. mobilnih delavcev. Prav tako pa se bo na tej podlagi lahko povečala konkurenčnost med tistimi, ki opravljajo prevoze na nedopusten način oziroma ki pogosteje kršijo zakonodajo, in tistimi, ki se držijo pravnega reda, saj bo večji nadzor omogočil, da se kršilci prej odkrijejo. Poslanska skupina Stranka modernega centra bo predlagani zakon podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Naj predstavim stališče Poslanske skupine SDS o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času, obveznih počitkih mobilnih delavcev ter zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Tukaj pri tem zakonu Vlada prav gotovo zamuja in glavni cilj tega zakona je, da ustrezno usmeritev 34. člena uredbe EU številka 165/14 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom v zakon. Z uredbo se bo med drugim postopoma uvedel nov pametni tehnološko naprednejši tahograf ter usklajeni postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu. Sledijo manjše spremembe postavitve o tahografih. Pri zakonu se nam postavlja vprašanje, ali bodo zakonske rešitve pripomogle k temu, da bodo vozniki lahko opravljali svoje delo v okviru zakonsko dovoljenega časa, kajti velikokrat so prisiljeni v kršitve, ogrožena je pa tudi cestna varnost v cestnem prometu. Vse zlorabe bo po našem mnenju preprečil nov tahograf, ki se bo postoma začel uvajati po letu 2018. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke temu zakonu ne bomo nasprotovali, ne bomo ga pa tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je druga obravnava predloga novele Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, ki v slovenski pravni red prenaša nekatere določbe uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o tahografih v cestnem prometu, ki bo postopoma nadomestila prejšnjo uredbo o tahografu v cestnem prometu. Z novo uredbo o tahografih se bodo med drugim postopoma uvedli novi pametni tehnološko naprednejši tahografi. Posodobljeni in usklajeni bodo tudi postopki nadzora na socialno zakonodajo v cestnem prometu, kot so pravila v času vožnje ter odmori in počitki voznikov. V Poslanski skupini Desus upamo, da bodo predlagane zakonske rešitve pripomogle k temu, da vozniki ne bodo več pod stalnimi pritiski svojih delodajalcev in bodo lahko opravljali svoje delo v okviru zakonsko dovoljenega časa. Slišati je namreč opozorila, da delodajalci silijo poklicne voznike v kršitev pravil glede delovnega časa in obveznih počitkov, na primer uporaba magnetov, pri čemer so vozniki velikokrat prisiljeni sami plačati globo za storjene kršitve, ki na koncu vodijo tudi v manjšo varnost v cestnem prometu. V Poslanski skupini Desus upamo, da bo te zlorabe preprečil vsaj nov tahograf, ki se bo začel postopoma uvajati po letu 2018, kar pa ni dobra napoved za zlorabljane delavce, saj to pomeni da jih čakajo še najmanj tri leta zlorab, kar pa je, po našem mnenju, nedopustno. Tahografa tudi ne bo treba zamenjati takoj, ko bo prišel na trg, ampak ko se bo iztrošil stari tahograf oziroma iztekla življenjska doba vozila, torej po principu menjava analognega in digitalnega tahografa. Poleg navedenih rešitve so v predlogu novele izvedene še nekatere manjše spremembe na področju evidenc ter kazenskih določb, pri katerih se za nekatere kršitve določata spodnja in zgornja meja izrečene globe. Kot smo že navajeni, ministrstvo tudi ob sprejetju te novele opozarja, da je spremembe in dopolnitve zakona treba sprejeti čim prej, saj se del uredbe, ki se nanaša na uporabo vozniških kartic ter topografskih vložkov, začne uporabljati že marca letos. Uredba je bila sicer sprejeta že v februarju leta 2014, a mi, kot je že stalna praksa, lovimo rok za implementacijo, ki je marec leta 2015. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Gospa Andreja Katič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala, podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Spremembe Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih je potrebna zaradi nove uredbe EU o tahografu oziroma nadzorni napravi v cestnem prometu v delu, ki ureja uporabo vozniških kartic in tahografskih vložkov. Predhodne uredbe EU so z zakonom že vnesene v naš pravni red. S to novo uredbo se bo postopoma uvedel nov pametni tehnološko naprednejši tahograf ter bodo posodobljeni in usklajeni postopki nadzora nad socialno zakonodajo v cestnem prometu zlasti glede pravil o času vožnje, odmorih ter času počitkov voznikov. Del uredbe pa mora biti ustrezno uveden v našo zakonodajo do marca 2015, saj se s tem datumom že začnejo uporabljati deli te uredbe. Predlagane spremembe ne posegajo v temeljna pravila obstoječega zakona, ki je zasnovan tako, da se temeljna pravila glede socialne zakonodaje v cestnem prometu urejajo na podlagi predpisov EU, ter v pooblastila in sankcije, ki jih pri izvajanju tega zakona izrekajo pristojni organi. S predlagano spremembo zakona se tudi zasleduje načelo, da je višina kazni določena glede na dejansko težo prekrška. Spremembe so zlasti potrebne, ker je Evropska komisija predvidela spremenjeni način kategorizacije zelo resnih kršitev določb s področja časa vožnje, odmorov in počitkov voznikov ter tahografov in zaradi določitve zgornje meje globe glede na Zakon o prekrških. Na podlagi ugotovitev nadzornih organov o ugotovitvah kršitev v praksi so v zakonskem predlogu dodana nova oziroma dopolnjena določila o sankcioniranju določenih kršitev. Tako se uvaja postopek nadzornih organov za primere manipulacije s tahografskimi sistemi s pomočjo posebnih namenskih predmetov, ki je v praksi zelo pogosta. Dodaja se sankcioniranje izdaje potrdil o dejavnosti voznika iz neupravičenih razlogov, saj se je izkazalo, da so v praksi izdana potrdila prirejena tudi za obdobja, ko je voznik dokazano opravljal na primer vožnjo vozila. Dodaja se sankcioniranje neupoštevanja določb, po katerih mora delodajalec na svojem sedežu v evidenci o izrabi delovnega časa za osebe, ki opravljajo mobilne dejavnosti v cestnem prometu, po datumu vožnje in posameznem vozilu hraniti uporabljene tahografske vložke, prenesene podatke ter ročne zapise in izpise. Predpisuje se sankcioniranje obveznosti za delodajalca, da uporabo vozila prek tahografa potrdi s prevoznikovo kartico na začetku in na koncu uporabe. Dodaja se sankcija, ki se nanaša na nespoštovanje določila, ki ureja 12-dnevno pravilo za tedenski počitek v zvezi z enkratnimi občasnimi mednarodnimi prevozi oseb. Dodatno se ureja sankcioniranje zaradi neupoštevanja predpisanega dvoletnega roka kontrole tahografa. Uvajajo se sankcije za primer, da voznik ni označil vseh informacij za obdobje, ki jih tahograf, medtem ko je bil pokvarjen ali ni pravilno deloval, ni več pravilno zapisoval. Obvezno zapisovanje voznikovih dejavnosti je bilo uvedeno leta 1969. Voznik je moral v beležko sam zapisovati svoje dnevne aktivnosti. Sistem se je razvijal. Prvi tahograf je bil zasnovan z zamislijo, da se je voznik pripravljen sam nadzorovati. Danes je tako še vedno na mestu vprašanje, ki se pojavlja ob obravnavi tega zakona vsakič, ali bodo predlagane zakonske rešitve pripomogli k temu, da vozniki ne bodo več pod stalnimi pritiski nekaterih svojih delodajalcev in bodo lahko svoje delo opravljali v okviru zakonsko dovoljenega časa, in kdaj bo, če bo, uvedena tehnika oziroma učinkovit sistem, ki bo preprečeval tovrstne zlorabe in zaščitil voznike v razmerju do svojih delodajalcev. Vsebina zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih je širši javnosti manj znana, ima pa še kako velik vpliv na varnost vseh udeležencev v cestnem prometu, kar za Slovenijo kot za izrazito tranzitno državo za tovorna vozila velja še toliko bolj. Socialni demokrati bomo predlagane spremembe zakone podprli. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Združene levice.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pozdravljam predstavnika Vlade. Kolegice in kolegi! Ker sem zadnji v tem nizu razprave k 7. Točki, ne bom ponavljal tega, kar so povedali že kolegice in kolegi. Gre za prenos še ene direktive EU. Dotaknil bi se neke druge zadeve. Eden boljših dokumentarnih filmov lanskega leta je bila igrani dokumentarec v italijansko-hrvaški koprodukciji s ključnim slovenskim igralcem. Gre za film z naslovom TIR. Ampak ni o drugem tiru, TIR je tista kratica, ki pride iz francoščine. Branko Završan je najprej naredil vozniški izpit za tovornjak, potem je pol leta vozil tovornjak za italijanskega prevoznika. Če bi si na Youtubu pogledali napovednik tega filma, bi videli, kako pomembna je ta tematika, ki združuje na eni strani e-tahograf, če se tako izrazim, in sočasno tudi neko pravico zaščite delavcev. O tem je bilo že kar nekaj povedanega s strani predhodnikov. Kar je mogoče moteče v tem predlogu zakona, je, da bo to stopilo v veljavo 2018 in da v bistvu bodo imeli stari tovornjaki lahko še vedno ta klasični tahograf, dokler pač bodo v uporabi. Izhajajoč iz tega me čudi, da so, po navadi nas skupaj trpajo v socialni blok, kolega in kolegica iz SD in Desusa na to opozorili, hkrati so pa rekli, da bodo glasovali za ta zakon. To se mi zdi nekako kontralogika. Ravno zaradi tega smo v Združeni levici v bistvu zadržani do tega zakona. Malo preveč se verjetno govori tudi o prekrškovni strani, kjer pogosto kratko potegnejo delavci. V Združeni levici bi radi, da bi v tej razpravi več govorili o sami zaščiti delavcev, da bi imeli amandma, ki bi postavil uvedbo teh tahografov če že ne letos pa v naslednje leto, da bi določili neko prehodno obdobje, koliko časa bodo lahko še v uporabi stari tahografi. Sočasno pa, ker navsezadnje se ukvarjam z informatiko, nimam nobenih iluzij, da se tudi z novimi tahografi ne bo dalo goljufati. Prihajamo v obdobje tako imenovanega interneta dva, interneta stvari, kjer bo vse, kot bi rekli moji študenti, hackable. Dalo se bo verjetno "shekati" tudi nove tahografe in se bo treba verjetno tudi nekako s tem ukvarjati. Malo se moram v bistvu ponavljati, brez nekega resnega razmisleka o prometni politiki, podobno kot brez nekega resnega razmisleka o energetski strategiji Slovenije mi pač neke direktive uvajamo v naš pravni red in so nekako, da ne bom nevljuden, pomanjkljive. Zaradi tega imamo seveda pri Združeni levici zadržke do tega zakona. Kot so že kolegi iz opozicije omenili, nekako je ta diktat, da je to treba uvesti, če ne boste soodgovorni za penale, če se tako izrazim. Strinjam pa se, da tisti, ki piše te zakone, bi moral le-te nekoliko bolj premišljeno napisati. Mi ne bomo glasovali za, ne bomo glasovali proti. Se pa zavedamo, da je v bistvu življenje tovornjakarjev ne le neka specifična subkultura, ampak zelo zahteven šiht, kjer se ljudi pogosto sili v nezakonita delovanja, v delovanja čez fizične zmogljivosti, s čimer se spravlja v nevarnost tako njih kot tudi vse soudeležence v prometu. Glede na to, kako je ta direktiva prevedena oziroma bo v naš pravni red, se pri Združeni levici nekako bojimo, da se ta situacija vsaj še do konca tega desetletja žal ne bo izboljšala. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam 7. točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA PRIPOROČILA V ZVEZI S POSTOPKI ZA ODPRAVLJANJE SUMA NEZAKONITOSTI PRI DELU OKRAJNEGA SODIŠČA V LJUBLJANI, OKROŽNEGA SODIŠČA V LJUBLJANI, VIŠJEGA SODIŠČA V LJUBLJANI IN VRHOVNEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE PRI POSLOVANJU S SODNIMI SPISI IN S TEM POVEZANIM SPOŠTOVANJEM 22. IN 23. ČLENA USTAVE REPUBLIKE SLOVENIJE, URADNI LIST RS, ŠT. 33/91-1, 42/97, 66/2000, 24/03, 69/04, 68/06 IN 47/13, KI DOLOČATA NAČELO ENAKEGA VARSTVA PRAVIC IN NAČELO PRAVICE DO SODNEGA VARSTVA IN PODREJENIH DOLOČB ZAKONA O SODIŠČIH, URADNI LIST RS, ŠT. 94/07, IN SODNEGA REDA, URADNI LIST RS, ŠT. 17/95, S SPREMEMBAMI IN DOPOLNITVAMI. Predlog priporočila je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 21 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom priporočila je skupina 21 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga priporočila dajem besedo predstavniku predlagatelja dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Začel bom takole: pa se premika. Od leta 2008 pravzaprav v SDS opozarjamo na take ali drugačne nepravilnosti, vsaj v tem procesu sodelujem sam, prej pa so to počeli drugi strankarski kolegi. V zadnjem času oziroma v zadnjih letih o pravosodju vsaj govorimo. Leta 2008 recimo ni bilo dovoljeno govoriti o teh zadevah ali pa vsaj tako so nekateri menili. Seveda tudi znotraj pravosodja je situacija taka, da tudi tam opozarjajo na nepravilnosti. Kot vidite, se zadnje čase oglašajo tudi mnogi sodniki. Današnja tema oziroma današnja točka dnevnega reda seveda temelji na sumu hudih kršitev zakona o sodiščih, potem sodnega reda in seveda ustave Republike Slovenije. Ustava je tisti akt, ki je pravzaprav na nek način temelj vsake hiše ali okostje vsake hiše. Jaz rad dam kakšno primerjavo in bom rekel tako. Ustava je za delovanje države nekaj takega, kot so temelj hiše pa nosilni zidovi in streha. Vse ostalo seveda sledi. Ustava je seveda tista, ki je tudi najvišji akt, katerega bi naj sodišča spoštovala. Tako v 22. členu Ustava določa enako varstvo pravic vseh državljanov, v 23. členu pa določa pravico do tako imenovanega sodnega varstva. Ta dva člena sta seveda v prvi vrsti namenjena sodstvu in sodnikom. Ta dva člena v prvi vrsti morajo spoštovati in se po njih ravnati sodniki, šele tako posledično lahko državljani pričakujemo uresničevanje teh dveh ustavnih načel. Seveda pa sta ti dve ustavni načeli implementirani v 14. členu Zakona o sodiščih. Tam je seveda govora o tako imenovanem zakonitem sodniku. Bistvo problema oziroma bistvo vsega na tem področju je predvsem to, je tako imenovani zakoniti sodnik oziroma naravni sodnik, kar pomeni, da je vsak državljan Republike Slovenije tisti, ki mu je z ustavo in zakonom, torej 24. členom Zakona o sodiščih, zagotovljeno, da bo njegov primer reševal tako imenovani naravni sodnik, naključni sodnik, zakoniti sodnik, če želite, in ne sodnik, ki bi to želel, in ne sodnik, ki ga bo nekdo določil iz nekih interesov. Zato je seveda v 106. členu Sodnega reda natančno določeno, zelo natančno določeno, kako je treba sestaviti letni razpored dela sodnikov. To seveda pomeni, da mora biti ta razpored leto dni znan v naprej. Hkrati pa to pomeni, da morajo sodišča, kar je določeno v 160. členu Sodnega reda, vse prispele spise dodeljevati sodnikom, ki si v naprej določeni. Pomeni, da sodnik si ne more zbrati, jaz bi pa sodil temu ali temu, niti ne more reči, jaz pa temu ne bom sodil, ampak mora dati predlog za izločitev, kar zakon seveda posebej predvideva. Vse to pripelje do tega, kar bom zdaj pojasnil na praktičnem primeru, da imamo na sodiščih, jaz bom vzel za primer Vrhovno sodišče, ker prav tukaj menimo, da gre za nezakonitosti – kaj imamo? Imamo spisek zadev, ki jih morajo odgovorne osebe zložiti po abecednem vrstnem redu. Na drugi strani pa imamo letni razpored dela. In to pomeni, da mora biti vsak spis dodeljen po abecednem vrstnem redu sodniku, ki je na vrsti. Se pravi, ta spis temu sodnik, ta spis temu sodniku, ta temu, ta temu. Nič ne more biti drugače. Nič ne more biti drugače, ker samo tako je možno spoštovati sodni red, zakon o sodiščih in ustavo Republike Slovenije. Toda toda na Vrhovnem sodišču Republiki Slovenije ta sistem deluje med 8. in 15. uro. Ob 15. uri stopi v veljavo vzporedni sistem. Gospe in gospodje, vzporedni sistem. To pomeni, da administrativno osebje po naročilu vodstva sodišča, administrativno osebje, točno določena vpisničarka, verjamem, da nas zdaj tam gledajo, vsaj tako so napovedali, da nas bodo gledali. Točno določena vpisničarka, ki so jo pripeljali na Vrhovno sodišče iz najnižjega sodišča, ker je pač zaupanja vredna baje. Ta vpisničarka pokliče navzdol na Višje sodišče, ali okrajno, ali okrožno sodišče in naroči: spis ta in ta mi pošljite po 15. uri. In administrativno osebje to seveda izvede. Katere spise, seveda določa vodstvo, določajo na Vrhovnem sodišču. In kaj se potem zgodi? Med 15. in 16. uro pridejo tisti spisi, ki jih določijo na Vrhovnem sodišču. Posledica je – kaj? Ker že imajo spisek sodnikov, določen z vrstnim redom, letnim razporedom, in ker že imajo po abecednem vrstnem redu zložene spise tistega dne, ki so prišli na Vrhovno sodišče, in ker naročijo: spis ta in ta mi pošljite ob tej in tej uri, se pravi ob 15.30, je seveda jasno, kam bo ta spis šel po abecednem vrstnem redu. In je jasno, kateri sodnik ga bo v roke dobil. Gospe in gospodje, interni nadzor, torej nadzor Ministrstva za pravosodje, ki ga menda ne morejo niti narediti, ampak če bi zakon spremenili, bi ga pa lahko, bi seveda lahko pokazal številne take primere. Jaz, bom rekel, imam podatke o številnih tovrstnih primerih. Vendar v naši zahtevi uporabljamo samo tiste podatke, ki smo jih dobili s strani odvetnika v zadevi Patria, da smo si na jasnem. Vi se dobro spomnite, kako je zadeva Patria med 18. in 20. 6., kako se je ugibalo, ali je že prispelo na Vrhovno sodišče. Lahko si kar časopise odprete, pa boste videli, kako je bilo v tistem času, to je med 18. in 20. 6. leta 2014. Ta spis je po naročilu na ilegalen način, na nezakonit način dopotoval na Vrhovno sodišče ob 15.30. Spremni dopis je izginil, ga ni več. Ga ni več. Spremnega dopisa, iz katerega je razvidno, da je prišlo na Vrhovno sodišče, ni več, je izginil. Ne boste verjeli! Ob 15.30 12. 6. so natanko vedeli, da zadevo dobi sodnica Tratnikova. Natanko so vedeli, ker so imeli vrstni red sodnikov in ker so imeli 5 spisov, ki jih bom kasneje iz klopi tudi citiral po abecednem vrstnem redu, ker zdaj nimam časa. In so torej točno vedeli, da to dobi gospa Tratnikova, ki se je seveda takoj želela izločiti, ker je bila menda na dopustu. To bi morali pa tako ali tako že prej vedeti in jo izločiti. Pa je niso. In potem je gospod Masleša dvakrat zavrnil njeno izločitev. Ne, ne, ne. In ne boste verjeli, glejte, 24. 6. pa si je premislil in rekel, da bo predodelil zadevo gospe Žalikovi. Kar seveda sploh niso knjižili. In seveda je spet predodelil na način, da je vedel, da dobi to gospa Žalikova. Glejte, mi smo v poslanski skupini predlagali – kaj lahko predlagamo pravzaprav na tem področju Državnemu zboru? To, da pravosodno ministrstvo gre tja in naredi nadzor. Kasneje je Zakonodajno-pravna služba opozorila, da to ni mogoče. Gospa Lipaj, namestnica ali podpredsednica Vrhovnega sodišča, kakor sem zasledil v časopisu, je rekla, da naj minister kar časopise bere, tu ne bo nič nadziral pri nas. Tu pri nas ne bo nič nadziral, časopise naj bere, mu bomo že sporočili kar je treba. No, malo vas ponižujejo, vi jih pa ščitite. Ampak v redu, če vam je tak način dela všeč, da vas ponižujejo, vi pa niste pripravljeni narediti nič na tem področju, pa tudi prav. Potem smo predlagali sklep, po katerem naj pravosodno ministrstvo zahteva poročilo na tem področju s strani Vrhovnega sodišča. Vmes bi človek pričakoval, da bodo prinesli po nujnem postopku spremembo zakona, da jim omogoči neposredno izvajanje tovrstnega nadzora, ker ga tako ali tako imajo na nižjih sodiščih s strani pravosodnega ministrstva. Vendar, je koalicija rekla ne. Glejte, gospe in gospodje iz koalicije, saj vi lahko izglasujete kar želite. Vi lahko izglasujete, da je danes 30 stopinj v Ljubljani. Ja, tak sklep, bo štempelj, glava Državnega zbora, vse bo, ampak narava ni takšna. Ni tako. Namesto da bi izglasovali vsaj sklep, v katerem bi rekli, da naj pravosodno ministrstvo zahteva poročilo. Ne, tudi to ne! To pomeni, da je koalicija pripravljena še naprej ščititi, bom rekel in čisto nič drugega, nezakonito delovanje. Zdaj pa še nekaj. Če boste rekli, O. K., to si nekaj izmišljuje ta Gorenak, ker ima tako vedno kaj proti sodiščem, recimo, da boste tako rekli. Vas pa sprašujem, v spisu je zelo jasen dokument, 9. 4. 2013 leta je zadevo KPK Janković-Janša na Vrhovnem sodišču dobil sodnik Borivoj Rozman. Glejte, sodnik Borivoj Rozman, dokument pa imate, to je vrhovni sodnik, saj to ni en kobajagi. To je vrhovni sodnik. Vrhovni sodnik Borivoj Rozman je rekel takole: "Spis KPK v zadevi Janša ste mi dodelili mimo vrstnega reda. Jaz nisem zakoniti sodnik, jaz nisem naravni sodnik in če prevzamem ta spis, sta kršena 23. in 22. člen Ustave. Zato tega ne bom prevzel." Poglejte, če torej ne verjamete SDS, če ne verjamete meni, potem lahko verjamete vsaj Borivoju Rozmanu, vrhovnemu sodniku. In ne boste verjeli, tudi takrat so nepravilno knjižili spis. Spis so knjižili v popolnoma nek drugi vpisnik, ne v vpisnik upravnih zadev, kamor bi ga morali knjižiti. Na to je tudi omenjeni sodnik opozoril. Spet gre za Janšo – ali ni zanimivo? In iz tega lahko sklepam, da verjetno tudi zaradi tega zavračate tovrstne stvari in tovrstno, bom rekel, ugotavljanje nepravilnosti na Vrhovnem sodišču. Oni lahko rečejo: "Ne, to ni res!" Ne, to ni res, nam rečejo. In pravosodni minister reče: "Ne, to ni res". To je tako kot otroka, ki ga učiš "mama". In isto zdaj vi rečete na pravosodnem ministrstvu, "ne ni res". In koalicija, "ne ni res". Pa smo "za". Gospe in gospodje, takšne poslance si želi vsak minister. Jaz sem bil tudi minister. Ampak malo več kritičnosti bi pa človek pričakoval. Pa je žal ni na tem področju. Ne gre torej za vprašanje konkretne zadeve. Jaz sem pač šel s konkretno zadevo Janeza Janše, ker imamo tam dostop prek odvetnika do podatkov. Ampak saj ne gre samo za to zadevo. Gre za mnoge druge primere. Ko je ta spis prišel na Vrhovno sodišče, v nadaljevanju še pet državljanov Republike Slovenije, ki jih bom potem citiral, zapade pod to nezakonitost in neustavnost [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]več iz klopi. Prosim samo tiste, ki boste razpravljali kot predstavniki poslanskih skupin, da se z menoj soočite in ne pobegnete iz dvorane, kot ste na zadnji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog priporočila je 17. marca 2015 obravnaval Odbor za pravosodje. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel v delu predloga priporočila, je predsednica odbora ugotovila, da je obravnava predloga priporočila na seji matičnega delovnega telesa končana. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Bojani Muršič.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Državni sekretar, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Odbor za pravosodje je na 7. seji 17. 3. 2015 kot matično delovno telo obravnaval predlog priporočila v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu sodišč pri poslovanju s sodnimi spisi in tako povezanim spoštovanjem 22. in 23. člena Ustave Republike Slovenije, ki določata načelo enakega varstva pravic in načelo pravice do sodnega varstva in podrejenih določb Zakona o sodiščih in Sodnega reda, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podala Anja Bah Žibert, ki je poudarila pomen ustavnih določil, še posebej enakega varstva pravic in pravice do sodnega varstva. Poudarila je, da obstajata dva načina poslovanja s sodnimi spisi na Okrajnem sodišču v Ljubljani, Okrožnem sodišču v Ljubljani, Višjem sodišču v Ljubljani ter Vrhovnem sodišču. Z večino sodnih spisov se v času med 8. in 15. uro ravna v skladu z ustavo, zakonsko ter podzakonsko predpisanim akti, poleg tega pa obstaja vzporeden del poslovanja, ki se odvija od 15. do 16. ure. Vse to po mnenju predlagatelja nadzira in opravlja predsednik Vrhovnega sodišča. Da gre za vnaprej določen in izbran sistem poslovanja z nekaterimi sodnimi spisi, kaže primer Patria, kar je v nadaljevanju predstavnica predlagatelja tudi prestavila. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da se mora vsebina predloga priporočila presojati z vidika ustavnega položaja Državnega zbora kot zakonodajalca, ki ima poleg te tudi nadzorno in volilno funkcijo. Ob tem je treba upoštevati, da je Državni zbor pristojen sprejemati stanje na posameznih področjih zaradi sprejemanja ukrepov iz svoje pristojnosti. K 1. točki predloga priporočila je povedala, da se priporočilo nanaša na institut delovanja zadev sodnikom, ki je urejen z Zakonom o sodiščih. Državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje je poudaril, da je pristojno ministrstvo z vso skrbnostjo proučilo očitane kršitve predlaganega priporočila, ministrstvo je Vrhovno sodišče zaprosilo za dodatna pojasnilo in prejelo dva odgovora, iz katerih gre zaključiti, da dodeljevanje zadev na Vrhovnem sodišču poteka v skladu z drugim odstavkom Zakona o sodiščih ter v skladu s pravili o dodeljevanju zadev iz šestega poglavja Sodnega reda. Generalni sekretar Vrhovnega sodišča je natančno predstavil, kako poteka postopek dodelitve sodnih spisov in zavrnil očitke predlagatelja, da gre za dva različna načina dodeljevanja sodnih spisov sodnikov. Pojasnil je, da je načelo zakonitega sodnika ena od osnovnih sestavin ustavne pravice do sodnega varstva, kar določa že 23. člen Ustave Republike Slovenije. Še podrobneje pa to urejata Zakon o sodiščih in Sodni red. Način dodeljevanja zadev sodnikom je takšen, da vse pošiljke, ki jih sodišče prejme po pošti ali neposredno v vložišče, prevzame pooblaščena sodna oseba. Vse v času delovnega časa. Nato sodna oseba v vložišču na prvo stran izvirnika pisanja natisne štampiljko, dohodni zaznamek, izpolni podatke, se podpiše ter tako odpremljeno pisanje predloži v nadaljnje delo vpisniku pristojnega sodnega oddelka. V primeru, ko pa gre za novo prispelo zadevo, vpisničarka vse zadeve, ki so prispele prejšnji dan, najprej razvrsti po abecednem redu začetnic priimkov oziroma imen strank, jih dodeli sodnikom ob tem pa upošteva abecedni red začetnic priimkov sodnikov. Zavrnil je tudi očitke o kršitvah pri poslovanju s sodnimi spisi na Vrhovnem sodišču, natančno po dnevih je predstavil, kako so se zadeve dodeljevale v vpisniku kazenskega oddelka, in povedal, da je celoten postopek dodeljevanja zadev razviden iz informacijskega sistema, kjer se beležijo vsa opravila, kar jim je omogočilo natančno rekonstrukcijo dodeljevanja zadev v času od 17. 6. 2014 do vključno 26. 6. 2014. V razpravi so opozicijski poslanci ocenili pojasnila predstavnika Vrhovnega sodišča za sprenevedanje ter ponovno izpostavili bojazen, da se vpisniki na slovenskih sodiščih vodijo po dveh sistemih. Od 8. do 15. ure se zadeve dodeljujejo skladno z določbami o zakonitem sodniku, med 15. in 16. uro pa po politični liniji. Opozorili so tudi, da državljani zahtevajo spremembe – predvsem glede nedotakljivosti sodnikov. Koalicijski poslanci so Predlog priporočila ocenili kot nedopusten poseg v sodno vejo oblasti z namenom politične diskreditacije sodstva, saj predlagatelji svojih navedb niso podkrepili z nikakršnimi dokazi, hkrati pa je med njimi tudi poslanec, ki je stranka obravnavanih sodnih postopkov. V nadaljevanju Odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 1. in 2. točki. Nato je v skladu s 128. in 171. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh delih Predloga priporočila skupaj in jih ni sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku vlade. Gospod Darko Stare, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, je podala predlog priporočila v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu Okrajnega sodišča, Okrožnega sodišča, Višjega sodišča v Ljubljani in Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. V gradivu so navedli, da naj bi obstajal sum vzporednega dodeljevanja zadev oziroma poslovanja s sodnimi spisi, ki naj bi jih opravljal in nadziral predsednik Vrhovnega sodišča Republike Slovenije gospoda Branko Masleša, ob pomoči dveh izbranih sodnic Vrhovnega sodišča ter določene vpisničarke. Ta vzporedni sistem poslovanja s sodnimi spisi je po podatkih predlagateljev razdelan do potankosti z izbranimi vpisničarkami v Okrajnem sodišču v Ljubljani, Okrožnem sodišču v Ljubljani in pa Višjem sodišču v Ljubljani. Preko tega vzporednega sistema naj bi po navedbah predlagateljev vnaprej določene spise dobili po politični liniji za to izbrani in določeni sodniki, ki o teh zadevah odločajo. Kot primer takega poslovanja pa v gradivu navajajo primer tako imenovane Patrie, kazenska zadeva in pa poročilo Komisije za preprečevanje korupcije o nadzoru premoženjskega stanja predstavnikov parlamentarnih strank. Vlada Republike Slovenije je gradivo in priporočilo obravnavala na 26. seji dne 12. marca 2015 in sprejela mnenje, da so priporočila neutemeljena oziroma očitki o nezakonitem poslovanju Okrajnega, Okrožnega in Višjega sodišča v Ljubljani nekonkretizirani. Ministrstvo za pravosodje je o očitkih, ki so se pojavili v medijih glede vprašanja dodeljevanja zadev na Vrhovnem sodišču, slednje zaprosilo za pisno poročilo oziroma pojasnila. Vrhovno sodišče je v svojem pisnem odzivu zelo temeljito in celovito opisalo potek dodeljevanja obeh primerov, ki sta podlaga za priporočila v navedenem gradivu, in utemeljeno onkraj razumnega dvoma pojasnilo, da je dodeljevanje in predodeljevanje obeh opisanih zadev potekalo v skladu z Zakonom o sodiščih in pravili iz Sodnega reda. Na podlagi teh pojasnil in poročila Vrhovnega sodišča menimo, da so očitki neutemeljeni in zato priporočila nepotrebna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Ksenija Korenjak Kramar bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani predstavniki ministrstva, drage kolegice in kolegi! Pri Predlogu priporočil v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu Okrajnega sodišča v Ljubljani, Okrožnega sodišča v Ljubljani, Višjega sodišča in pa Vrhovnega sodišča Republike Slovenije pri poslovanju s sodnimi spisi in s tem povezanim spoštovanjem 22. in 23. člena Ustave Republike Slovenije, ki določata načelo enakega varstva pravic in načelo pravice do sodnega varstva in podrejenih določb Zakona o sodiščih in pa Sodnega reda. Gre za domnevne očitke o nepravilnosti pri dodeljevanju zadev na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Treba je poudariti, da nikjer niso navedeni kakršnikoli očitki o nezakonitem poslovanju s sodnimi spisi na Višjem sodišču v Ljubljani, Okrožnem sodišču v Ljubljani in Okrajnem sodišču v Ljubljani, temveč gre zgolj za pavšalno ocenjevanje predlagatelja, da prihaja do nepravilnosti na zgoraj navedenih sodiščih. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je na očitke o domnevnih nezakonitostih odgovorilo v pisnem odgovoru z dne 23. 2. 2015 in pojasnilo, da je dodeljevanje zadev na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije potekalo skladno z drugim poglavjem Zakona o sodiščih ter pravili o dodeljevanju zadev iz 6. poglavja Sodnega reda. Po mnenju Poslanske skupine SMC ni nikakršnih razlogov za dvom v takšno vsebinsko in pravno ustreznost pojasnila Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, iz katerega je zaključiti, da je dodeljevanje zadev potekalo v skladu z zakonodajo. Prav zaradi navedenega v Poslanski skupini SMC Predloga priporočil ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovane, predvsem kolegice in pa vsi tisti, ki nas spremljajo, dovolite, da danes ko je 25. Marec, iskreno čestitam vsem materam ob njihovem dnevu in želim, da bo to praznovanje vsak dan njihovega življenja. No, pa da se vrnem k stališču. Vsaka država ima toliko pravne države, kolikor jo ljudje občutijo. Izjava ministra Klemenčiča, ki jo lahko beremo tudi drugače, Slovenija ima na področju pravosodja resne težave. Ker pa se praktično ne zgodi nič, da bi se to stanje izboljšalo, je naš skupni problem še toliko večji. Na to nas opozarjata tako civilna družba kot strokovna javnost. Vse več kritik prihaja tudi s strani zaposlenih znotraj sodne sfere in ne nazadnje Slovenija je bila pred kratkim deležna tudi opozorila s strani Evropske komisije, kar bi odgovorne moralo zganiti. Ta je tudi zapisala, da je dostop do uspešnega pravosodnega sistema temeljna pravica v jedru evropskih demokracij, priznana v ustavnih tradicijah, ki so skupne vsem državam članicam. Zaradi informacij, da prihaja na sodiščih oziroma Vrhovnem sodišču do suma nezakonitosti pri poslovanju s sodnimi spisi in tako do kršitev Ustave Republike Slovenije, zakonodaje in sodnega reda, smo v Slovenski demokratski stranki predlagali, da Državni zbor sprejme priporočilo v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu Vrhovnega sodišča. S priporočilom smo želeli doseči povsem logičen ukrep, da Ministrstvo za pravosodje zahteva od Vrhovnega sodišča pripravo poročila o domnevnih kršitvah in da se zadevi pride do dna, v primeru ugotovitev nepravilnosti pa seveda ustrezno ukrepa. Zato nas še toliko bolj čudi odločitev Vlade in strank koalicije, da na matičnem odboru za pravosodje predlaganega priporočila niste podprli. S tem ste dosegli samo eno: dvom v nepravilnosti pri delu Vrhovnega sodišča se samo še krepi. Da je z dodeljevanjem sodnih spisov na Vrhovnem sodišču nekaj narobe, je pred časom predsednika Vrhovnega sodišča Maslešo opozoril tudi vrhovni sodnik Borivoj Rozman. V dopisu je opozoril, da mu je bila zadeva v reševanje dodeljena na podlagi napačnega vpisa v vpisnik, po popravku vpisa pa pri dodelitvi zadeve ni bil upoštevan vrstni red sodnikov oziroma upoštevano načelo naravnega sodnika. Torej spoštovani, vrhovni sodnik je opozoril, da je prišlo pri dodelitvi sodnih spisov do kršitev ustave, zakonodaje in sodnega reda. Že to bi za odgovornega ministra moralo zadostovati, da sprejme določene ukrepe. A to je seveda od ministra Klemenčiča, ki je pri svojem delu na prejšnji vodstveni funkciji večkrat kršil zakone, pravzaprav nehigienično pričakovati. Zakaj pravzaprav pri problematiki dodeljevanja sodnih spisov gre? Sodni spis mora biti namreč dodeljen po tako imenovanem načelu naravnega sodnika, da ne bi prihajalo do zlorab. V praksi to pomeni, da morajo sodišča prispele spise vknjižiti v vpisnik, jih najprej zložiti po abecednem redu strank oziroma pritožnikov in na drugi strani po letnem razporedu sodnikov, ki je prav tako sestavljen po abecednem vrstnem redu. Problematika dodeljevanja sodnih spisov, na katero je opozoril sodnik Rozman, pa ima po nam znanih informacijah daljšo brado in večje razsežnosti. Na Vrhovnem sodišču naj bi namreč deloval tudi tako imenovani vzporedni sistem dodeljevanja sodnih spisov, kar pomeni nezakonito delovanje, ki omogoča dodeljevanje spisov, kot si ga je zamislil sam vrh Vrhovnega sodišča z Maslešo na čelu. Več o tem nekoliko kasneje v razpravi. Spoštovani! Danes bi skupaj lahko imeli priložnost, da bi s sprejetjem predlaganega priporočila naredili dejanski korak naprej k transparentnejšemu delovanju, ki bi pripomogel k večjemu zaupanju državljank in državljanov v vse tri veje oblasti. A žal o predlaganem priporočilu ne bomo glasovali, saj je predlog priporočila koalicija s SMC na čelu zavrnila. Tako na področju stanja v sodstvu ostajamo za evropsko ravnjo, kar je nedavno ugotovila tudi Evropska komisija v svojem poročilu. Slovenija se je na primer na področju zaupanja v sodstvo uvrstila na 24. mesto in je peta najslabša država po zaupanju v sodstvo. Če bi bilo na področju dodeljevanja spisov res vse tako, kot bi moralo biti, čemu potem naslednji zapis Vlade. Upoštevajoč naravo očitkov o nepravilnostih pri dodeljevanju zadev oziroma poslovanju s spisi ter pomembnost načela zakonitega sodnika pri zagotavljanju pravice do sodnega varstva, bo Ministrstvo za pravosodje ob spremembi normativne ureditve proučilo možnost za izboljšanje pravil o dodeljevanju zadev oziroma pravil, ki zagotavljajo spoštovanje načela zakonitega sodnika. Skratka, besede, ki zgolj potrjujejo, da je bilo priporočilo vredno podpreti, vaša ovira pri tem pa je bila kvečjemu ena sama – strah pred ugotovitvami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marjana Kotnik Poropat bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, spoštovane poslanke in poslanci! Prebrala bom stališče Poslanske skupine Desus glede Predloga priporočila v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu Okrajnega sodišče v Ljubljani, Okrožnega sodišča v Ljubljani, Višjega sodišča v Ljubljani in Vrhovnega sodišča Republike Slovenije pri poslovanju s sodnimi spisi in s tem povezanim spoštovanjem 22. in 23. člena Ustave Republike Slovenije, ki določata načelo enakega varstva pravic in načelo pravice do sodnega varstva in podrejenih določb Zakona o sodiščih in Sodnega reda. Ustava Republike Slovenije v 23. členu določa pravico do sodnega varstva, katere sestavina je tudi pravica vsakogar, da mu sodi sodnik, ki je izbran po pravilih, vnaprej določenih z zakonom in Sodnim redom. Gre za t. i. načelo zakonitega sodnika. V skladu z ustavno določbo je to načelo konkretizirano v Zakonu o sodiščih in Sodnem redu. Tako naj bi dodeljevanje zadev potekalo po objektivnih vnaprej določenih merilih. V gradivu, o katerem danes razpravljamo, pa predlagatelji ocenjujejo, da na okrajnem, okrožnem in višjem sodišču v Ljubljani ter na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije poslovanje s sodnimi spisi poteka na dva načina. Sklepajo namreč, da se z večino sodnih spisov, ki prispejo na sodišče v času med 8. in 15. uro, ravna v skladu s predpisi, hkrati pa ocenjujejo, da obstaja vzporeden sistem poslovanja s sodnimi spisi, ki prispejo po 15. uri. Razporejanje teh spisov naj bi potekalo po političnem principu, upravljal in nadziral pa naj bi ta postopek sam predsednik Vrhovnega sodišča gospod Branko Masleša. Govorimo seveda o konkretnem primeru zoper enega izmed sopodpisnikov predloga priporočila, ki ga obravnavamo, o primeru Patria. V Poslanski skupini Desus, ponavljam, v Poslanski skupini Desus se zavzemamo za učinkovito in neodvisno sodstvo, in spoštovane in spoštovani, nismo proti temu, da se morebitne kršitve raziščejo in po potrebi tudi ustrezno sankcionirajo. Vendar pa se zavedamo tudi, da smo poslanci kot predstavniki zakonodajne veje oblasti omejeni, in ne moremo obravnavati in sprejemati odločitev, s katerimi bi posegli v izključno pristojnost drugih vej oblasti. Glede konkretnega primera pa se nam v Poslanski skupini Desus zdi nedopustno, da vedno znova obravnavamo primere domnevnih kršitev in kritiziramo delo sodstva na podlagi ocen, in seveda ni naključje, da govorimo o enem samem primeru. Za sejo matičnega delovnega telesa smo med gradivom prejeli tudi odgovore Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, ki jih je na podlagi očitkov o nepravilnostih pri dodeljevanju zadev od njih terjalo Ministrstvo za pravosodje. Iz njihovih odgovorov izhaja, da dodeljevanje zadev poteka v skladu s predpisi. Pojasnili so, da vložišče sprejema pisanja ves delovni čas, ta pa se potem dodelijo sodnikom, upoštevaje abecedni vrstni red. Celoten postopek dodeljevanja pa se vodi tudi v informacijskem sistemu. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da ni utemeljenega razloga, da navedbam Vrhovnega sodišča ne bi verjeli. Podpiramo pa seveda napoved ministrstva, da ob spremembi zakonodaje preuči možnost izboljšanja pravil, ki zagotavljajo spoštovanje načela zakonitega sodnika. V Poslanski skupini DeSUS se bomo še naprej zavzemali za izboljšanje stanja v našem sodstvu in prepričani smo, da bo k temu pripomogla tudi sprememba zakonodaje, ki je predvidena v normativnem delovnem programu Vlade za letošnje leto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, za besedo, predsedujoči. Predlagatelji priporočila v zvezi s postopki za odpravljanje suma nezakonitosti pri delu Okrajnega sodišča v Ljubljani, Okrožnega sodišča v Ljubljani, Višjega sodišča v Ljubljani ter Vrhovnega sodišča Republike Slovenije pri poslovanju s sodnimi spisi in s tem povezanim spoštovanjem 22. in 23. člena Ustave Republike Slovenije, ki določa načelo enakega varstva pravic in načelo pravice do sodnega varstva in podrejenih določb Zakona o sodiščih in Sodnega reda, so v gradivu izpostavili izključno dodeljevanje in predodeljevanje spisov na omenjenih sodiščih. A ne katerih koli. Ampak predvsem tiste spise, ki se povezane s primerom Patria. In zgolj slučaj je, da je ta primer Patria povezan s predsednikom največje opozicijske politične stranke, ki je nedotakljiv oziroma celo nadrazredni državljan. Tako je bilo namreč že odločeno. Seveda ne gre za slučaj, gre le za nadaljevanje političnega boja, kot je bilo že večkrat omenjeno. Na današnji 6. redni seji se nadaljuje politični boj na samem vrhu sodne veje oblasti, in sicer tako da se tokrat, v narekovaju, politizira z dodeljevanjem spisov, ki se nanašajo na primer Patria. Seveda, na matičnem delovnem telesu so predstavniki predlagatelja zagovarjali tezo, da je treba spoštovati načelo enakega varstva pravic in načelo pravice do sodnega varstva. Socialni demokrati temu nismo nikoli nasprotovali. Še več. Menili smo in menimo, da imajo in imamo vsi pravico, da dokažemo svojo nedolžnost na sodiščih in da je vsem omogočena izraba vseh pravnih sredstev.Torej vsi deležniki, poudarjam, vsi, morajo in moramo spoštovati navedena načela. Spoštovati pa je treba tudi sodbe in odločitve sodišč tudi takrat, ko se je po pravnomočni obtožbi treba javiti na prestajanje zaporne kazni. Spoštovani! Tudi danes na 6. redni seji Državnega zbora razpravljamo o nadaljevanju diskreditacije sodstva. Vemo, da se bodo zgodbe še nadaljevale, zato primer Patria kot tudi zaradi dveh vloženih obtožnic zoper poslanca največje opozicijske stranke. V teh dveh primerih je Državni zbor že odločal, in sicer o imuniteti. Vprašali me boste, zakaj poudarek na šesti. Ker lahko predvidevamo nadaljevanje napadov in pritiskov na sodstvo. Pa naj osvežim razprave v Državnem zboru. Na 2. redni seji smo govorili o sodstvu, na 4. redni seji smo govorili o tožilstvu, tokrat govorimo o sodstvu. Če razvijamo zgodbo še naprej, sledi nekako takole: 8. - tožilstvo, 10. – sodstvo, 12. – tožilstvo in tako naprej. Vse do junija, julija 2016, ko bo treba objaviti nov razpis za funkcijo predsednica Vrhovnega sodišča Republike Slovenije in nekoliko kasneje še funkcijo generalnega državnega tožilstva. Po določbah Zakona o sodiščih Sodni svet šest mesecev pred iztekom funkcije predsednika Vrhovnega sodišča Republike Slovenije v Uradnem listu objavi razpis. Podoben postopek se izvede tudi v primeru razpisa za generalnega državnega tožilca. Ta postopek pa je natančno določen v Zakonu o državnem tožilstvu. Glede na vse mogoče scenarije ocenjujemo, da vsi ti pritiski le niso več usmerjeni samo na sedanje vodstvo Vrhovnega sodišča. Ocenjujemo, da je to tudi že na nek način vplivanje in priprava na kasnejše politično poseganje v postopke kandidiranja na najvišjo funkcijo v sodstvu in tožilstvu. Zakaj to trdimo? Čeprav smo danes šele v mesecu marcu 2015, kmalu bo tu leto 2016, začele se bodo špekulacije, kdo bi se pa morda lahko prijavil na razpis in tako dalje, vse do poskusov diskreditacij posameznikov za vsak slučaj in kljub zakonsko določenim pogojem pri izpolnjevanju kriterijev za prevzem in vodenje najvišje funkcije v sodstvu. Glede navedb nam boste morda očitali, da imamo Socialni demokrati bujno domišljijo, ampak temu bi bilo mogoče pritrditi, če ne bi poznali vseh preteklih političnih akcij SDS zoper slovensko pravosodje. Žal dosedanje delo predlagateljev tudi današnje točke kaže ravno nasprotno in pritrjuje našim predvidevanjem. Vsi ti napadi na samega predsednika Vrhovnega sodišča se vlečejo vse od leta 2010, od kandidature naprej, nadaljevali so se tudi po imenovanju in se stopnjevali iz poslanskega mandata v mandat in se bodo zagotovo intenzivirali tudi do novega razpisa. To pa je resnica, ki smo ji priča, smo ji in ji še bomo. Spoštovani! Socialni demokrati nismo povsem zadovoljni z delom sodstva oziroma z rezultati, katere spremljamo tudi preko obravnavanja poročil o delu sodišč za posamezno leto, pa vendar ugotavljamo, da je slovensko sodstvo primerljivo z drugimi državami. Nekje smo dobri, smo pa tudi nadpovprečni in žal tudi podpovprečni. Želimo si, da bi bili na vseh področjih vsaj dobri, v zlati sredini, če že ne kar najboljši. Vendar z nenehnim vsiljevanjem teze v javnosti, da je v sodstvu vse narobe, se stanje v sodstvu zagotovo nikoli ne bo izboljšalo, ker bo, ne glede na dosežene rezultate, slabo delo sodstva ozaveščeno pri ljudeh kot sveta resnica. Ne trdimo, da kdaj tudi upravičeno, mnogokrat pa neupravičeno. Vse te razprave, kot je današnja, pa zagotovo ne bodo doprinesle k izboljšanju stanja. Zakaj? Ker predlagatelji današnje točke in vseh predhodnih na podobno temo in tistih, ki seveda še pridejo, napad na sodstvo in tožilstvo praviloma gradijo le na eni točki, kako v neskončnost braniti svojega šefa, za druge ljudi jim je prav malo mar. Socialni demokrati še vedno zagovarjamo tezo in jo bomo še naprej, da mora sodna veja oblasti predvsem sama delati na pridobivanju ugleda in zaupanja. In naj še enkrat ponovim, k ugledu in zaupanju v sodno vejo oblasti bodo prispevali tudi nosilci javnih funkcij v sodnih postopkih, tako da se bodo odzivali na naroke, spoštovali odločitve sodišč in ne dajali izjav, iz katerih je moč zaznavati nespoštovanje odločitev sodne veje oblasti in ignoranco do nje. Prav tako se Socialni demokrati zavedamo, da bo zadovoljstvo državljank in državljanov ob izrečenih sodbah vedno deljeno, še posebej ob tistih bolj medijsko odmevnih sodbah in še posebej takrat, ko javnost ne bo poznala vsej dejstev in okoliščin in bo na pravilnost in nepravilnost sodb sklepala le na podlagi medijskih objav. Spoštovani! Ob obravnavi predloga priporočila na seji Odbora za pravosodje je generalni sekretar Vrhovnega sodišča gospod Janko Marinko zelo natančno obrazložil sistem dodeljevanja sodnih spisov in prepričljivo ovrgel tezo predlagateljev o političnem dodeljevanju sodnih spisov. Takšen predlog priporočila Socialni demokrati ocenjujemo kot nedopusten poseg v sodno vejo oblasti z namenom politične diskreditacije sodstva, in to brez kakršnihkoli dokazov. Ob koncu pa naj še enkrat ponovim že izrečeno misel. Socialni demokrati zagovarjamo tezo, da je nedopustno, da se v primeru, ko se v postopkih znajdejo politiki ali privilegirani pripadniki elit, ogroža avtoriteta sodišč. Sodniki morajo biti neodvisna in enakopravna veja oblasti, ker morajo varovati pravice in zagovarjati enakost strank v sodnih postopkih.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Slovensko pravosodje je eden izmed največjih problemov naše družbe. To se odraža v izredno nizki stopnji zaupanja državljanov v institucije pravne države. V raziskavi, ki je bila izdelana za države članice Evropske unije, je zaupanje javnosti v slovensko pravosodje med vsemi državami najnižje. V institucije pravne države namreč zaupa celo manj kot četrtina slovenskih državljanov. Zaskrbljujoča je tudi stopnja zaupanja strokovne javnost v delovanje sodišč, med katero sodijo odvetniki, državni pravobranilci, državni tožilci in drugi. Torej subjekti, ki se praktično dnevno srečujejo z delom sodišč, njihovo delo poznajo in ga lahko zato objektivno ocenjujejo. Sodišču zaupa le tretjina strokovne javnosti. In prav ta nizka stopnja zaupanja bi po našem morala zelo skrbeti pravosodje samo. Pa temu očitno ni tako. Za stanje v pravosodju nihče ne prevzema odgovornosti, ne subjektivne ne objektivne. V zadnjem poročilu Evropske komisije, ki je bilo objavljeno nedavno, dva tedna nazaj, 9. marca 2015, je v uvodu zapisano, "uspešen pravosodni sistem je temelj vsake demokracije". Za Slovenijo pa je nujno dodati še stavek: Vzpostavitev pravne države je nujen predpogoj za zagotavljanje delovanja gospodarstva. In za tem dodati še posledice, ki bodo nastopile, če tega predpogoja ne bomo izpolnili. Gospodarske družbe, ne le tuje, tudi naše se bodo pričele umikati z našega trga in iskati ugodnejše poslovno okolje. Če mora gospodarska družba na rešitev gospodarskega spora čakati nekaj let, in to je žal praksa in ne izjema, to zanjo pomeni, da ji sodno varstvo v naši državi preprosto ni zagotovljeno. V nekaj letih lahko en večji nerešen ali nepravočasno rešen gospodarski spor pomeni insolventnost podjetja, v največ primerih pa kar stečaj. Če upoštevamo prakso poslovanja manjših gospodarskih subjektov v naši državi, ki so v večini primerov podizvajalci večjih družb je verjetnost za tak izid še toliko večja. Da to pomeni posledično izgubo že tako premajhnega števila delovnih mest in izpad dohodkov iz proračuna, najbrž ni treba posebej poudarjati. Krščanski demokrati smo prepričani, da so v pravosodju, najbolj pa v sodstvu, potrebne korenite in takojšnje reforme. Ob sprejemanju paketa zakonov k nedavni mini pravosodni reformi, smo v svojem stališču opozorili ministra, da kozmetični popravki zakonodaje absolutno niso zadostni. Opozorili smo predvsem na pomanjkanje odgovornosti, zlasti pa na problem neizvajanja sprejete zakonodaje. Točneje na dejstvo, da neizvajanje zakonodaje sploh ni ali pa ni dosledno sankcionirano. Slovenija je po tem, prej citiranem poročilu Evropske komisije z dne 9. marca 2015, sicer nekoliko izboljšala učinkovitost. Med 28. državami članicami Evropske unije je sedaj na 15. mestu. V letu dni je Slovenija uspela zmanjšati povprečen čas reševanja gospodarskih in civilnih postopkov s 318 na 301 na dan. To je še vedno bistveno predolg povprečen čas reševanja, zlasti ob upoštevanju dejstva, da številni postopki trajajo tudi po 10 let in več. Pa vendarle vsaj manjši pozitivni premik je opazen. Skrb vzbujajoč pa je padec na lestvici neodvisnosti sodstva, kjer je Slovenija zasedla 24. mesto in poslabšala svojo oceno v primerjavi s predhodnim obdobjem. Tudi na področju kakovosti sodstva smo na neslavnem 25. mestu. Od pravosodnega ministra sedaj pričakujemo temeljito analizo stanja za tak padec in tudi konkretne rešitve za izboljšanje stanja. Dejstvo je, da slovensko sodstvo ni sposobno samorefleksije. Njeni lastni mehanizmi nadzora nad svojim delovanjem ne delujejo. Potrebni bodo dodatni ukrepi. Ena od možnosti je večji nadzor javnosti nad delom sodnikov, z javnim objavljanjem vseh izdanih sodb in drugih sodnih odločb, zlasti pa javna objava storilnosti vsakega posameznega sodnika. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo prepričani, da so v slovenskem sodstvu dobri sodniki in da je treba graditi učinkovit sistem na teh dobrih sodnikih. Iz sistema pa bo treba izločiti tiste, ki svoje funkcije niso sposobni opravljati v pričakovanih okvirih, tako z vidika kakovosti kot tudi z vidika pričakovanega obsega opravljenega dela. In končno, zaupanje v pravno državo bo možno ponovno vzpostaviti le, če bo sodstvo delovalo v skladu s svojim poslanstvom, to je z uresničevanjem pravičnosti pri odločanju v konkretnih primerih in s preseganjem tako imenovanega pravnega formalizma – odločanjem po črki zakona, ne glede na namen predpisa. Prav ta pravni formalizem v številnih primerih predstavlja pravni okvir za ščitenje nezakonitih dejanj pripadnikov družbenih elit. Pravičnost bo spet treba vzpostaviti kot temeljno vrednoto, na kateri bodo temeljile odločitve pravosodnih organov, da bodo odločitve ne le legalne, pač pa tudi legitimne.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Za besedo je prosil predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak. .
Hvala lepa. Jaz sem zaključil moj nastop s prošnjo tistim, ki bodo v imenu poslanskih skupin razpravljali, da ostanejo v dvorani in se soočimo. Če ima človek argumente, potem ni nobene težave. Zdaj, državni sekretar mora biti tu, ker je tako po predpisih, gospa Korenjakova mi je pobegnila, tako kot nazadnje pred mesecem dni, enako velja za gospo Poropat, ta je že drugič pobegnila. Torej, v čem je problem?! Zakaj bežite?! Imate argumente – ostanite in se soočite. Če pa nimate – pa "ne lupajte". Gremo po vrsti. Gospod Stare. Nekonkretizirani očitki. A res?! Jaz vem že 35 let, da vi dobro berete. Kaj pa je to? Ali je to nekonkretiziran očitek? No, poglejva ga. 9. 4. 2013, naslovljeno je na gospoda Maslešo, tekst pa glasi tako: "Po pregledu spisa v zadevi IUP 129/2013 tožene stranke Ivana Janeza Janše zoper toženo stranko Komisijo za preprečevanje korupcije", torej zoper vas tudi, saj vi ste tisto pisali, "zaradi posega v človekove pravice in svoboščine sem ugotovil, da mi je bil ta spis dodeljen na delo na podlagi napačnega vpisa v vpisnik. Po ugotovitvi, da gre za pritožbo in napačen vpis, je bil spis predodeljen", prepisan v drug vpisnik torej, "pri čemer ni bil spoštovan vrstni red sodnikov, ki odločajo o pritožbah oziroma ni bilo upoštevano načelo naravnega sodnika. Ker sem v isti zadevi odločal o začasni odredbi kot sodnik poročevalec in mi je bil spis dodeljen v delo mimo vrstnega reda, to je mimo vrstnega reda sodnikov, ki odločajo o pritožbah, so podane okoliščine, ki zbujajo dvom v mojo nepristranskost, zato" iz tega in tega razloga po tem in tem členu "predlagam izločitev. Vrhovni sodnik Borivoj Rozman." Nekonkretizirano?! Kaj pa je to?! Tu imate. Če tega nimate, vam bom dal barvno fotokopijo. Zdaj pa greva naprej, glejte, gospod Stare, vi ste bili kriminalist, ne tisti tamali, ki kure lovi, tudi tisti verjetno prej, ste kar veliko dosegel v kriminalistični policiji. In vas sprašujem danes nekaj: Če bi vam nek kurji tat rekel, jaz nisem kure ukradel, bi vi rekli, to je zadovoljivo pojasnil, ni ukradel kure. Ali je to je to? To delo kriminalista ni. Oba veva, da ni. Če bi vam nekdo drugi v času, ko ste bili na bistveno višjih kriminalističnih položajih, povedal nek alibi in si izmislil neko zgodbico, ker ste ga vi preiskovali za umor, recimo, ali kaj takega, pa bi vam napisal celo zgodbo, kje je vse bil pa še kakega prijatelja zraven pripeljal, ki bi ta lažen alibi potrdil, bi vi rekeli, zadovoljivo je pojasnil? Ali bi vi šli to kaj preiskovati? Verjamem, da ste počeli to drugo. Verjamem, da ste to počeli. Danes v vlogi politika, državnega sekretarja pa rečete: "Poročilo Vrhovnega sodišča je vse pojasnilo." Kaj je pojasnilo? Poročilo Vrhovnega sodišča ni pojasnilo nič. Dokaz, da je to moja trditev, da ni pojasnilo nič, je naslednje dejstvo, ki ste ga vi verjetno tudi videli v medijih. Namreč, v času, ko so to poročilo pripravljali in če je ta očitek padel, da dodeljuje spise mimo vrstnega reda, potem bi neka nadzorna skupina verjetno ali kaj vem kdo že na Vrhovnem sodišču, moral preveriti od vpisničarke navzdol na Vrhovnem sodišču, navzdol do najnižjega sodišča, kot je to potovalo. In takrat, ko bi prišel tudi na sodišče, ki ga vodi gospod Kovačnik – ga oba dobro poznava, je bil vaš šef včasih –, on je pa rekel – Kaj? "!Pri meni, na mojem sodišču niso preverjali nič." To je rekel. "Pri meni na mojem sodišču niso preverjali nič." Torej, kako so zadovoljivo pojasnili? Za vas imam torej dve vprašanji. Nekonkretizirani očitki. Ali je Borivoj Rozman, vrhovni sodnik, nekonkretizirana oseba? Mislim, da je oseba vrhovni sodnik, ki je zapisal, da so mu dali na nezakonit način zadevo. Na nezakonit način. In drugo. Kako lahko trdite, da ima Vrhovno sodišče prav, če niste nič preverjali? Celo mediji so poročali, da niso na Vrhovnem sodišču preverjali nič, vsaj na okrajnem sodišču gospoda Pogačnika. Gospa Korenjak je pobegnila, v redu. SMC si je tako ali tako, pa to je vaša stvar, tu nimam kakega vpliva na to, če bi imeli argumente, imate po Poslovniku Državnega zbora možnost seveda rezervirati 90 minut. Če bi imeli argumente. Ampak ste si rezervirali 20 minut, od tega je 5 minut pokurila tale gospa in zdaj bo mogoče še kdo kaj povedal in je konec, ker boste rekli takole. Glejte, kaj je rekla tale gospa Korenjak. Ni očitkov, višje sodišče, okrajno sodišče, skratka nič ne očitate višjemu in okrajnemu sodišču, je rekla. Ni res. V naši zahtevi jasno piše, da višje sodišče in okrajno sodišče, vpisničarke seveda, delajo po naročilu tistega gospoda, ki je tudi na odboru, gospa Muršičeva, govoril neumnosti, ampak bom tisto potem pri vas odgovoril. Skratka, Višjemu sodišču v Ljubljani in okrajnemu sodišču zelo jasno očitamo, da njihove vpisničarke ne delajo po zakonu, ampak po naročilu glavne vpisničarke na Vrhovnem sodišču. Torej ne drži, kar je rekla vaša predstavnica. Upam, da boste kaj povedali. Ni razlogov za dvom v Vrhovno sodišče. Kaj pa Borivoj Rozman? Ni vrhovni sodnik? Tega ni. Je megla to ali kaj? On je jasno povedal, da se krši to načelo. Zapisal je, da je to načelo kršeno –naravnega sodnika. Pisno je dal od sebe to, vi pa pravite, da ni razlogov za dvom v to zadevo. Se pravi, za vas ta sodnik ne obstaja ali kaj, bo zdaj mogoče službo izgubil. Verjetno ga bo gospod Masleša že kaj začel radirati, kot se temu reče. Verjetno. Gremo naprej. Gospa Poropat. A, se je vrnila, ni pobegnila. V redu. Dajte me poslušati. Zavzemamo se za učinkovito sodstvo. Čestitam. Vaši predhodniki leta 2007, v predvolilni kampanji so rekli, da so strašni stroški življenja, in da bo Desus zagotovo zrihtal 300 evrov takoj po volitvah leta 2008 za vsakega upokojenca. Bravo, čestitam! Zakon sem vložil pa jaz, Desus je bil pa proti. Kaj vam torej pomaga, če se vi zavzemate za učinkovito sodstvo, če pa nič ne naredite, če pa rožice sadite, tako kot leta 2008 oziroma 2007, pred volitvami 300 evrov, po volitvah proti. To je ta sistem. Gremo naprej. "Poslanci smo omejeni." Jaz se strinjam, ja. Jaz nisem omejen. Če je kdo omejen, naj bo, jaz ne. Ampak kar se tiče omejitve poslancev, smo omejeni prav tako, kolikor hočemo in kolikor hočete. Vi ste verjetno pri tej omejenosti poslancev mislila na to, da ne smemo posegati v sodno vejo oblasti. Ja, saj ne posegamo. Mi smo predlagali pravosodnemu ministru, da Vrhovno sodišče poroča o tej zadevi. Kaj torej ta zakonodajna veja oblasti posega v sodno? Ja, saj ne posega s tem nič. Naprej. "Nedopustni poseg v pravosodje." Ja kakšen nedopusten poseg v pravosodje, če predlagamo Vladi, naj zahteva poročilo Vrhovnega sodišča. Ali to je nedopusten poseg? Potem pa ne razumem več, sploh pa vas, ki ste pravnica in odvetnica bila. Malo je treba biti bolj točen. Ni razloga, pravite, da v Vrhovno sodišče, ne bi verjeli. Ja, bravo, no! Ali Borivoj Rozman, ali ste to videla, ali imate barvno fotokopijo, vam jo bom dal. Če ne verjamete nam, pa temu primeru Patria, kako je šel, potem verjemite sodniku, ki je to napisal. Gospa Muršičeva, midva se zelo razumeva na odboru, tudi vodite ga zelo dobro po mojem mnenju, glede na to, da sem to delo prej jaz opravljal, par let nazaj. Ampak bistveno boljše je tam z vami sodelovati, tudi ko razpravljate, ko pa kadar berete to, kar vam drugi napišejo. Slabo pišete gospe Muršičevi. Gremo po vrsti. JJ, Janez Janša, je naddržavljan. To je bilo baje že odločeno. Poglejte, ali vi po načelu "ne priznajem ovaj sud" saj to je že 1929. leta nekdo drug rekel. Ne vem. Ne vem, zakaj bi bil naddržavljan? Sodišče je odločilo in je utemeljilo, zakaj je treba poslanski mandat vrniti. Je odločilo s to začasno odredbo, končna varianta sledi, to vemo, ampak zelo jasno so tudi to utemeljili. Kot prvo točko so navedli kršitev zakona. Kot drugo so šele govorili o tistem, da je vodja opozicije. Ja, saj je normalno. Ali ni to normalno? Seveda je. Vi želite v tisti drugi sistem ali kaj. V tistem sistemu je bilo brez opozicije, ko se tukaj notri sedeli pa so kar param, param, param [[…]]No, saj param, param gre se zdaj po tej glasovalni napravi v koaliciji, saj je isto. Razpravljanje o diskreditacijah pravosodja. Ja, oprostite, oprostite. Oprostite. Meni še nobeden ni rekel, ne gospod Masleša ne gospa Betettova, namestnica njegova ali podpredsednica, da govorimo o kakšni diskreditacijah sodišča. Nikoli. Včeraj je bila tako prijazna do mene, da je bilo kar kej. Ja, izjemno prijazna je bila. Kje vam diskreditacija sodstva? Kje? Dajte mi to utemeljiti, kje govorite o diskreditacijah sodstva? Jaz tega ne vidim nikjer. Če opozorimo na napake v pravosodju, to ni diskreditacija pravosodja. Akcije SDS do pravosodja. Oh oh oh, kakšne akcije? Kaj? Dajte malo utemeljiti zadevo. A če pa mislite, da kaj gre izven poslovnika, pa dajte vašemu šefu tam, predsedniku Državnega zbora, reči, naj ne umešča tega na dnevni red, da je to pač ali je nezakonito ali je proti Poslovniku ali kaj. Ne vem, kaj mislite s tem, ampak akcije SDS do pravosodja ni. Gremo naprej. "Slovensko sodstvo je EU primerljivo" Jaz sem se skoraj začel smejati, ampak bi me podpredsednik verjetno opozoril in bi bil hud ali kaj takšnega [[…]]Ja, saj slovensko pravosodje ni EU primerljivo, slovensko pravosodje je naslednik tistega, poglejte, naslednik tistega, kar smo imeli pred letom 1990. Pa bom to utemeljil, ne vem, če ste prebrali včeraj pismo zaslužnega profesorja in častnega občana Ljuba Bavcona v Dnevniku. Poglejte, jaz sem samo videl, da je on napisal pismo in da govori o preiskavah Bratuškove in da govori o Vebru. Ampak samo naslov sem videl in je meni bilo jasno, kakšna je vsebina, ni treba brati, ker je pač to izdelek politika, politika, ki trdi, da je strokovnjak. Ta strokovnjak je meni leta 1996, ko smo pripravili prvi zakon o policiji rekel: "V zakonu o policiji nič ne pišete o prikritih preiskovalnih ukrepih." Pa sem ga debelo pogledal pa sem rekel: "Kako ste pa vi to mislili?" In pravi: "Nič, vi kar prisluškujte, ampak dajte to sorazmernost upoštevati težjih dejanj". Bože mili! Bože mili!. In ta gospod včeraj jasno govori, da policija nima vstopa v parlament, pri Jelinčiču ga je pa imela, pa ga ni nič motilo, nima vstopa torej v parlament. In ne navede niti enega člena, saj ga tudi ni. Policija ima vstop v parlament, če bomo pa kakšen drugi zakon sprejeli, je pa lahko tudi kakšna omejitev. In govori o tem, kako lahko obrambni minister naroča tem svojim obveščevalcem, da delajo v zadevi Telekom. Bravo, brez da bi citiral kakšen člen. Poglejte, to je slovensko pravosodje in on je oče slovenskega pravosodja. On je na nek način profesor, ne vem, verjetno vsem vam, ki ste pravno fakulteto delali, jaz je nisem. Verjetno. Ampak, poglejte "lupa" in govori neumnosti, vi pa tudi, ko govorite o tem, da je slovensko pravosodje primerljivo z Evropo. Potem mi pa povejte, zakaj Nemci plačujejo 42 evrov, vsak Nemec plača 42 evrov na leto na sodnika, zakaj pa vsak Slovenec 86 evrov. Pa mi povejte, zakaj nemški gospodarstveniki čakajo tri mesece na rešitev, mi pa tri leta. Pa mi to povejte. Potem mi povejte, zakaj imamo mi 46 sodnikov na 100 tisoč prebivalcev, drugod jih je pa po 20? Cilj Slovenije, baje oni do leta 2020, tako pravosodni minister, je pa, da jih bomo imeli 42. Ni govora, cilj mora biti, da bomo povprečje Evrope. Ob tem, da ne govorimo o tem, kje smo po zaupanju v pravosodje in vse ostalo. Torej, to ne bo držalo, da je slovensko sodstvo primerljivo z Evropo. Ja, tam ste rekli, da napadamo pravosodje od leta 2010. Ne, ne, ne, tukaj nekje v teh klopeh je sedel Janez Janša tudi leta 1999, ko je sodnik iz Kopra, gospod Masleša, kandidiral za Vrhovno sodišče. Pa prvič ni šlo skozi, drugič je pa potem šlo skozi. Jaz vas bom pa zdaj spomnil na vašo predhodnico, ki je sedela tam ena dva sedeža za vami, gospa Bebler. Vi govorite o tem, kako se mi pripravljamo na neke diskreditacije, pa tudi tisti, ki šele bodo kandidirali za Vrhovno sodišče. Vam povem, kako je bilo leta 2010? Leta 2010 se je prijavil gospod Šorli, ki govori tri tuje jezike in ki ima v COBISS serij, nekaj plaht, strokovnih, znanstvenih in drugih člankov. Pa ni bil primeren. Pa gospod Masleša nima nič, ki zna jezik samo "onaj od doli". Zdaj pa gremo po vrsti, gospod Šroli ni bil primeren. Veste, kdo je postavil kriterij, da ni primeren? Gospa Beblerjeva je postavila kriterij v imenu vaše poslanske skupine. Nimate nič s tem, vem, ampak sedite v stranki, ki ji je pripadala tudi gospa Beblerjeva. In ona je rekla, "mi gospoda Šorlija", pazite, ampak vi ste bili takrat vodilna stranka, vi ste takrat vodili vlado, je rekla, "mi gospoda Šorlija ne bomo nikoli podprli, nikoli, ker je gospod Šorli leta 1996 sedel v nekem senatu, ki je oprostil Pavla Ruparja." Pri čemer sploh ni jasno, kako je gospod Šorli glasoval. Lahko je glasoval za obsodbo Ruparja, ne vem, ker je tajno to, zato nimam tega podatka, ampak ker je sedel v senatu, ki je oprostil Ruparja, ne more postati predsednik Vrhovnega sodišča. Vidite, to pa je prvovrstna diskreditacija. Prvovrstna diskreditacija. Saj potem jo je vaš šef poslanske skupine dal v "šraufštok", se temu rečen na Štajerskem, ne vem, kako se to reče po slovensko, jaz pač poznam ta izraz, primež, in jo je privil in potem ni več govorila na to temo in ven je šla ko sem jaz to omenil. Zdaj, jaz ne želim, da bi vi ven šli, ampak glejte, to je bila diskreditacija, to je bil problem, problem številka 1, ker je ona zakoličila, kdo je lahko in kdo ne sme. Torej, ona je v bistvu rekla, če si sodeloval v senatu, ki je oprostil nekoga iz opozicije, beri SDS, pa mogoče še kdo, ne moreš postati predsednik Vrhovnega sodišča. To je kriterij. Je pa postal predsednik Vrhovnega sodišča nekdo, ki je rekel, kako bo JLA tepihovala Slovenijo, in ki je sodeloval na ogledih krajev umorov – umorov, jaz to trdim v trdilni obliki, pa me še ni tožil, že pet let tako govorim – in je verificiral umore kot dogodek. Gospod Stare točno ve, kaj je to. Umor je umor, umor ni dogodek. Ampak on je naredil iz tega dogodek. Vemo pa, da se potem napiše poročilo o dogodku. Vidite, ta je pa bil primeren – pa pištolo na mizo vrgel in rekel, kako bo – ja, ja, ja, v Kopru tam –, na mizo vrgel in povedal, kako bo JLA tepihovala Slovenijo. Vidite, ta pa je primeren! Glejte, če to niso prvovrstne diskreditacije takratnega kandidata Šorlija, potem ne vem, kaj je diskreditacija. In težko zdaj govoriti, kako bodo zadeve potekale naprej. Jaz verjamem, da bo koalicija, ko bomo glasovali o novem predsedniku ali pa starem, saj se bo verjetno ta prijavil, saj ta je ja fajn, vam dobro služi. Konja, ki dobro služi, pač ne zamenjaš. Ali kako pravijo na kmetih? Verjetno ga boste tako še enkrat potrdili. Gremo naprej. "Gospod Janko Marinko je natančno pojasnil." Aha, bravo. Glejte, gospod Janko Marinko, ki je generalni sekretar Vrhovnega sodišča, pa ni natančno pojasnil to, kar bom jaz zdaj povedal, da je vpisničarko, o kateri govorim, jaz je ne bom imenoval z imenom in priimkom iz razloga, ker pač je uslužbenka, ki dela dobre usluge gospodu Masleši, ampak dobro, in za to prejema kakšno darilo gospe Tratnikove, pa dobro, pustimo to, da jo je kadroval on. Pripeljal jo je iz najnižjega sodišča, zato da danes na Vrhovnem sodišču pelje nezakonitosti v imenu vodstva. On jo je pripeljal. Ampak, gospod Stare, vi se boste spomnili, kako v policiji gre, začneš na cesti, prašinar ali kako, in greš gor, saj veva oba, tudi sva dala oba skozi, saj tudi pri teh uradnikih je ta zadeva približno takšna. In je verjetno normalno, da glavni vpisničar na Vrhovnem sodišču za določeno področje postane nekdo od tam in ne nekdo, ki je na najnižjem sodišču, razen če je družbenopolitično primeren. No, saj ta gospa pa je bila. Ampak, ni vam povedal še ene stvari ta gospod Marinko, da v tem trenutku išče še eno vpisničarko, ki bo sedela zraven te. In zagotovo bo našel pravo. Vidite, to pa ni povedal. Ja, govorite še o neupravičenih napadih na sodstvo. Povejte mi kakšen primer. Ne vem, kaj je to. Povejte mi kakšen primer. Pa odzval se bom še na tisto, kar ste zadnjič rekli, pa vam nisem mogel povedati v enem stavku samo, zadnjič, ko smo govorili o sodstvu, ste rekli, da je prav, da obdolženci hodijo na sodišča, ne pa da eskivirajo. Mislili ste Janeza Janšo. Moram vam seveda pojasniti, da je na sodišču postopek tak, da je obdolženi dolžan biti prisoten, kadar se izvajajo dokazi zoper njega, sicer pa ni dolžan tam sedeti. No, in tega se je on dobro držal. Ni pa tam sedel, kadar ni bilo dokazov zoper njega, ker jih tako ali tako sploh ni bilo, potem je pa bolj malo tam sedel. Skratka, toliko o mojem prvem odzivu na te zadeve, posebej pa pričakujem, da bo gospa Poropatova, gospa Muršičeva, ki je rekla [[…]]glede na to, da sem jih neposredno izzval. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade. Stališča so bila, tako da ni replike. Besedo dajem predstavniku Vlade gospodu Darku Staretu, državnemu sekretarju Ministrstva za pravosodje.
Hvala, gospa predsedujoča. Gospod poslanec Gorenak, odgovor na prvo vprašanje. Očitek o o nekonkretiziranosti očitkov v gradivu, ki je podlaga za priporočila, je v bistvu samo deloma točna. Verjamem, da ni zavajajoča, ampak da niste dovolj temeljito bodisi poslušal mojega izvajanja ali pa prebrali grdiva oziroma mnenja Vlade. V predzadnjem odstavku zelo jasno piše, da se nekonkretiziranost očitkov predlagateljev nanaša na okrajno, okrožno in Višje sodišče v Ljubljani. In so v gradivu ta tri sodišča omenjena samo v povezavi s trditvijo, da je vzpostavljen vzporedni sistem dodeljevanja po politični liniji pod upraviteljstvom gospoda Masleše, predsednika Vrhovnega sodišča. Kar pa zadeva dokumenta oziroma listino, ki ste jo pokazali oziroma od omenjenega sodnika, se pa nanaša na zadevo Vrhovnega sodišča in v tej zvezi je bilo tudi sporočeno in je v gradivu navedeno, da je Ministrstvo za pravosodje ne zgolj zaradi priporočil oziroma tega gradiva, ampak že predhodno na podlagi medijskih objav o očitkih nepravilnosti pri dodeljevanju in predodeljevanju zadev na Vrhovnem sodišču samoiniciativno pozvalo Vrhovno sodišče, da pisno pojasni oziroma poroča o utemeljenosti teh očitkov. Mislim, da ni dvoma, da se ne bom ponavljal, da je Vrhovno sodišče v dveh odgovorih po našem prepričanju onkraj razumnega dvoma, tu sem tudi uporabil besedno zvezo, za naše prepričanje "prepričljivo pojasnilo", torej da so očitki neutemeljeni in nimajo podlage v stvarnosti. To je odgovor na prvo vprašanje glede konkretiziranosti oziroma nekonkretiziranosti. Skratka, za izhodišče ste vzeli samo polovično informacijo in zdaj javnost, ki verjetno nima možnosti in priložnosti brati gradiva in poslušati vseh izvajanj, bodisi na odboru in danes na plenarni seji v celoti, si lahko potem ustvari vtis, da je vaš očitek oziroma vprašanje na mestu. Ni, ker nima podlage v dejanskem stanju. Kar pa zadeva konkretizacije oziroma utemeljenosti očitkov, kot ste rekli, oba imava neko poklicno kariero, kjer sva lahko pridobila tudi tovrstne izkušnje. In ni dvoma, da v pravu, če govorimo o dokaznih standardih, razlogi za sum utemeljenih razlogih in utemeljenem sumu govorimo o stopnji verjetnosti, da je nekaj res ali ni res, mora biti kvaliteta podatka oziroma obstoj dejstva take narave, da po sami svoji vsebini in kakovosti opravičuje razlog za sum, da je nekaj se zgodilo oziroma da se ni zgodilo. Ker sicer smo v položaju, ki je v pravu jasen, da dokazujemo obstoj nečesa, kar ne obstaja. In glede na gradivo in sklicevanje in pavšalne navedbe je, po mojem prepričanju, vsak očitek v zvezi s tem popolnoma neutemeljen. Dejstvo je, da je tudi Vrhovno sodišče oziroma predstavnik Vrhovnega sodišča zelo temeljito in celovito opisal postopek dodeljevanja in predodeljevanja, in ni nobenega razloga oziroma podatka, ki bi opravičeval resnost ali utemeljenost suma, da temu ni tako. Vendarle govorimo o tretji veji oblasti, neodvisni veji oblasti in samo na podlagi enega mnenja ali pa novinarskega članka se mi zdi nespodobno in neprimerno dvomiti v resničnost izjav, uradnih izjav predstavnikov Vrhovnega sodišča. Glede na to, da je v tem gradivu zelo jasno in tudi danes v vašem izvajanju in očitno, saj za moje razumevanje, da se nanašajo očitki na ravnanja, ki po mojem prepričanju glede na to, da gre za uradne osebe, funkcionarje Vrhovnega sodišča, ki, če je to res, kar govorite, podlage sicer ni, konkretnih podatkov ni, ampak to pomeni uresničitev znakov uradno pregonljivega kaznivega dejanja zlorabe položaja in pooblastil. In glede na to, da ste me izzvali, si bom dovolil na skupne pretekle izkušnje v isti službi, torej policiji, ki je eden izmed pomembnih pomožnih organov v predkazenskem postopku, zakaj vi ne podate ovadbe in jo pač utemeljite s tem, kar veste, kar sicer tukaj ni napisano prepričljivo in bi bila zadeva potem po vašem prepričanju lahko utemeljena. Skratka, nekonkretiziranost se je nanašala na očitke vezane na okrajno, okrožno in Višje sodišče v Ljubljani. Kar se pa tiče podlage za očitke na Vrhovnem sodišču, smo se pa odzvali in dobili poročilo, v katerega ne dvomimo. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo s splošno razpravo poslank in poslancev o predlogu priporočila. Besedo ima gospa Iva Dimic. Pripravi naj se dr. Jasna Murgel. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani, še enkrat. Mislim, da smo krščanski demokrati v svojem stališču jasno izpostavili probleme in težave slovenskega pravosodja in samo stanje v slovenskem pravosodju. Vendar očitno je, da je treba v Državnem zboru zadeve večkrat ponoviti, zato bom še enkrat ponovila in tudi še navedla dejstva, kaj je narobe v tem našem pravosodju, ki ga nekateri zagovarjamo, kako je v redu, pa čeprav, bom rekla, največja parlamentarna stranka je v svojem predvolilnem programu navajala, da je treba vzpostaviti pravno državo. Dejstvo je, da slovensko sodstvo ni sposobno samorefleksije. Veste koliko časa že to poslušamo? Že od leta 2011 oziroma 2012 je takratni minister ugotovil, ki je bil pa minister dveh vlad, da slovensko sodstvo ni sposobno samorefleksije, da njen lastni mehanizem nadzora nad delovanjem ne delujejo, da bodo potrebni dodatni ukrepi. Mi smo že leta 2015, že skoraj na pol tega leta pa teh ukrepov še vedno ni od nikoder. In veste kaj? Krščanski demokrati smo prepričani, da se bo uredilo stanje v pravosodju takrat, ko bo večji nadzor javnosti nad delom sodnikom, z objavljanjem vseh izdanih sodb in drugih sodnih odločb, zlasti pa javna objava storilnosti vsakega posameznega sodnika. Poslanci smo imeli možnost v začetku pravosodne reforme, ki jo je aktualni minister Klemenčič tudi navedel, se pogovoriti z ministrom tudi v poslanskih skupinah. Lahko rečem in si upam trditi, da se je strinjal z našimi stališči. Zato se mi zdi, da bi bilo treba skoraj vse sodbe, ki se izdajo v imenu ljudstva, tudi dati na vpogled ljudstvu. Naj se to objavi na spletnih straneh sodišča ali na oglasnih deskah. Saj so te sodbe v imenu ljudstva. Zakaj ljudstvo nima možnosti vpogleda v te sodbe? To bi bil neke vrste supervizor in sem prepričana, da bi se delovanje hitro hitro skristaliziralo, očistilo in da bi nenazadnje tudi nekatere maske padle. Tam bi se videlo, koliko in kakšni so izdelki posameznih sodnikov. To bo trenutek resnice. Tisti trenutek, ko bomo zmožni to narediti. Dejstvo je, da je trenutni sistem tak, kakršen je, najslabši za tiste sodnike, ki so dobri, ker so enako nagrajeni kot tisti sodniki, ki so slabi. To pa ni prav. To ni pravično. Ta sistem ni v redu in je narejen za slabe sodnike. Problem pri tem je predvsem kakovost odločb in nenazadnje tudi večkrat poudarjeno razumljivost teh odločb, razumljivosti jezika. Tukaj bi izpostavila besede ministra dveh vlad, tako naše vlade v letih 2012, kot tudi kasnejše vlade, vlade Alenke Bratušek, kjer je v reviji Odvetnik 69, pod naslovom, mislim, pomenljiv naslov: Sodstvo ne deluje kot bi moralo. Poudarjam, govorimo o ministru, ministru dveh vlad. Minister je imel željo, da bi se vzpostavil zunanji nadzor nad sodišči, neko pravosodno inšpekcijo in nadzor nad upravljanjem sodišč ter vodenje sodišč od zgoraj navzdol. Žal ni bil, verjetno, najbolj uspešen, čeprav je nekatere dopolnitve oziroma spremembe v zakonodaji uveljavil, ampak niso zaživele in navaja, da problemi so še vedno isti. Citiram: "Predolgo smo vsi iskreno, a nekoliko naivno upali, da bo kolegialni nadzor ali samonadzor uspešen. Pa se je ne samo v pravniškem cehu pokazalo, da v Sloveniji radi zadeve pometamo pod preprogo, ker se eden drugemu ne želimo zameriti." To so besede ministra dveh vlad, bi rekla, bi očitek padel, če bi bil to minister naše vlade, ampak je to minister dveh vlad. Seveda je treba vpeljati zunanji nadzor, nekega supervizorja, da bomo vendarle videli, kdo in kaj dela, koliko dela. Šele takrat bomo zmožni neko zadevo nadgraditi. Treba je vzpostaviti tudi, ne vem, tudi zahteve za sodni nadzor, pravosodna inšpekcija bi lahko izvajala reden in sistematičen nadzor. Kakor sem bila seznanjena od ministra nimajo pravosodnega inšpektorja, ker se ceh znotraj tako ščiti, da se nihče ni prijavil na prosto delovno mesto. Pomenljivo je, ne vem, če ste vsi brali, pa bom to jaz na glas prebrala, citirala, kaj je na koncu povedal v enem izmed delov intervjuja, gospod Pličanič, minister dveh vlad, leve in desne: "V vladi Bratuškove, ki je imela drugačno politično orientacijo, pa se je moj manevrski prostor zelo zožil, zato sem moral idejo o pravosodni inšpekciji močno oklestiti." Se pravi, v kateri vladi se je manevrski prostor ministra zmanjšal? Jaz se bojim, da tudi minister Klemenčič ima v tej vladi omejen manevrski prostor in da mu ne daste dihati. Tako da pravosodje je potrebno spremembe. Jaz upam, da se tega zavedajo tudi na ministrstvu in da bodo korenito pristopili k reševanju tega. Toliko za enkrat. Hvala.
Hvala. Besedo ima dr. Jasna Murgel, pripravi naj se mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Danes razpravljamo tukaj vse počez o pravosodju, kaj je narobe, kaj ni narobe, kaj je prav. Jaz se bom omejila na to, kar je predmet razprav, in sicer predlog Poslanske skupine SDS, da se sprejmejo določeni sklepi, ker ga nismo podprli na Odboru za pravosodje in ga zdaj tukaj tudi ne mislim podpreti, mislim pa povedati zakaj ne. Jaz ga ne mislim podpreti. Zakaj ne? Zato, ker je pač brezpredmeten in kaže na to, kot je že predstavnik Vrhovnega sodišča ugotovil, da predlagatelj ne pozna Zakona o sodiščih in pravil sodnega reda oziroma jih ne razumete. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim lepo, če lahko povem, potem boste pa komentirali. In gradi tezo o tem, da bi bilo vse narobe v procesu dodeljevanja sodnih spisov, na podlagi dveh, treh zadev, ki jih omenjajo, številke tam. Zakaj ne bom tega predloga podprla? Zato, ker je, prvič, temu predlogu nasprotovala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki je sicer, ko vam to ustreza, zelo cenjena in jo spoštujete in pozivate vse druge, da spoštujejo njeno mnenje, tukaj, zdaj pač ni pomembno. Drugič, Ministrstvo za pravosodje je pojasnilo, da so očitki glede tega, kar lahko po Zakonu o sodiščih, kjer lahko Ministrstvo za pravosodje zahteva nadzor, in to se pravi Okrajnega sodišča v Ljubljani, Okrožnega sodišča v Ljubljani in Višjega sodišča v Ljubljani, da so očitki v predlogu pavšalni in premalo natančni, tako da tukaj sploh ni treba na podlagi teh očitkov odrediti kakršenkoli nadzor v teh treh sodiščih. To je tudi predstavnik ministrstva še dodatno pojasnil. Tretjič, kar zadeva pristojnost za odreditev nadzora nad delom Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Tukaj seveda – in tako je tudi bilo pojasnjeno v poročilu Ministrstva za pravosodje – Ministrstvo za pravosodje nima pristojnosti, da zahteva opravo nadzora nad sodno upravo, ampak lahko po tem zakonu zahteva, da mu Vrhovno sodišče poda poročilo o dodeljevanju zadev. In tukaj je Ministrstvo za pravosodje reklo, da je Vrhovno sodišče podalo dovolj jasna pojasnila, kako se dodeljujejo spisi in kako so se tudi v konkretnih zadevah dodeljevali. Iz poročila Vrhovnega sodišča, ki smo ga dobili v gradivu Odbora za pravosodje, je pojasnjeno, kako so bile zadeve dodeljevane, poleg tega pa je gospod Janko Marinko na odboru samem pojasnil dovolj jasno, da pač očitno ne razumete ali pa si namerno narobe razlagate pravila sodnega reda. Torej, kar zadeva tisto konkretno, kar ste rekli za tega vrhovnega sodnika Borivoja Rozmana, da ne obstaja, in da je to konkreten dokaz, da naj bi bilo kaj narobe. Predstavnik Vrhovnega sodišča je povedal, da tukaj manjka odredba, da je bil spis predodeljen. Ni ga. Ja. Skratka, poravnalo se je po pravilih sodnega reda. Nič nenavadnega ni, da sodnik zahteva, da se upošteva sodni red, če je pač bilo kaj narobe, in da zahteva svojo izločitev ali karkoli. In tukaj, da bi se on sedaj nekaj izpostavil in da bi zaradi ene te zahteve, ki je bila upoštevana, nekaj generalno narobe, to trditi je neosnovano, neutemeljeno in kaj naj vam rečem, to je pač tudi predstavnik Vrhovnega sodišča povedal. Torej ni mogoče kar tako, na podlagi nekih pavšalnih navedb in navedb, ki niso utemeljene, za katere je bilo dokazano, da niso utemeljene, odrediti nadzora nad sodišči prvih treh stopenj in zahtevati poročila ali pa celo nadzora, ker je bil tudi nezakonit, nad Vrhovnim sodiščem, ko se pač nekdo spomni, ko zatrjuje, da bi lahko nekaj bilo narobe. Zato takšnega priporočila ne moremo sprejeti, potrditi, glasovati za njega. Če nekaj zatrjujemo, da obstaja neka nepravilnost, da obstaja sum nepravilnosti, potem pač moramo dati neke dokaze za to svojo trditev, da ta nepravilnost obstaja. Ker je predstavnik Vrhovnega sodišča dokazal nasprotno in pojasnil nasprotno, ni nobenega razloga, da bi glasovali za to priporočilo. Enako bom pa še ponovila še enkrat. Če nekdo misli, da obstaja utemeljen sum, da je v konkretni zadevi prišlo do zlorabe uradnega položaja, naj poda, celo moramo jo podati kot uradne osebe, kazensko ovadbo, tudi poslanci, če mislimo, da obstaja kaznivo dejanje. Ja. Skratka, jaz sama in Poslanska skupina SMC tega predloga ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Meni je žal – saj ne bomo glasovali nocoj. Kaj pa ne boste podprli? Kaj ne boste podprli?! Glasovanja na koncu te točke ni, ker ste jo že anulirali. Drugo, gremo po vrsti. Veste, zelo, kako naj vam rečem, ker moram biti vljuden, ker ste ženska in sodnica, kaj pa vem, več razlogov je za mojo vljudnost. Tako bom rekel, glejte, vse kar vi govorite, gospa Murgel, je tako, kako naj vam rečem, okuženo in nekredibilno. Ja, seveda, povsem normalno, da boste vi sodstvo zagovarjali, če pa ste sodnica. In boste jutri šli seveda nazaj in boste neodvisno sodili, saj to je tako jasno, da boste neodvisna. Ali ne? Saj boste, a ne. Neumnost! Ne morete biti neodvisna, če ste politik. In gremo po vrsti, vsebino vaših zadev še. Ne mislim podpreti, sklepa – ni več, ker ste ga že anulirati. ZPS ni podprla, Zakonodajno-pravna služba ni podprla našega sklepa. Jaz nimam nobene težave z Zakonodajno-pravno službo. Namreč, naš prvotni sklep je glasil, "da predlagamo Ministrstvu za pravosodje naj opravi nadzo"r. Zakonodajno-pravna služba pa je opozorila in rekla, nadzor lahko opravijo na prvi, drugi, tretji stopnji, ne pa na Vrhovnem sodišču. Zato smo mi sklep z amandmajem preoblikovali, in sicer tako, "da nadzor opravijo na prvi, drugi, tretji stopnji", in drugo "da na Vrhovnem sodišču pač zahtevajo poročilo". Če bi pa tam jaz sedel, bi pa danes tukaj obravnavali zakon. Ja, Zakon o sodiščih, s katerim bi Ministrstvo za pravosodje pooblastili, da dela tovrsten nadzor tudi na Vrhovnem sodišču. Da ne govorite tu na pamet. Dvakrat, ste vi rekli, ne razumete. Povejte mi, kaj ne razumem. Zdaj, ko vas direktno imenujem, imate pravico do repliko in mi razložite, kaj jaz ne razumem. Še nekaj, pravite da je bil ta spis, ta zadeva z Borivojem Rozmanom zakonito rešena, saj je bil spis predodeljen. Seveda je bil, seveda je res, ampak do takrat je šlo pa za kršitev 22. in 23. člena Ustave, na kar je sodnik opozoril, ker je rekel, določen sem bil za sodnika v tej zadevi mimo Zakona o sodiščih. In do takrat je šlo torej za kršitev ustave. Šele po predodelitvi pa ne več. Do takrat je pa šlo, tako da ne tako govoriti. Vi govorite, se točno vidi kam sodite, v pravosodje. Če bi vas samo poslušal in ne bi vedel, kje ste bili v službi, bi že vedel, kje ste. Pravosodje. Vi govorite, evo, tako kot gospod Fišer, on pravi "v zadevi Škrlec je bila zadeva povrnjena v prvotno stanje", je napisal. Ja, kaj? Sodišče je odločilo, da je zlorabil oblast. On pa pravi, smo povrnili v prvotno stanje in ni več pravnih posledic. Ja, krasno. Enega si ubil, potem pa si ne vem kaj rekel. Povrniti v prvotno stanje se ne da. Tako da to ne gre ta zadeva tako, kot vi meni tu govorite. In gospod Marinko je pojasnil, zakaj pa vi njemu verjamete, meni pa ne?! Zakaj vi verjamete Marinku, meni pa ne? Ker je Marinko vaš bodoči šef. Po sodni veji oblasti, bivši in bodoči šef, jaz pa ne. In zato njemu verjamete, meni pa ne. To je to. Gospod Stare, nekonkretizirani očitki, to velja tudi za vas gospa Murgel, okrožno, višje in okrajno sodišče. Tu pa moramo nekaj vedeti, tu morava nekaj vedeti, jaz celo mislim, da predsedniki teh sodišč za to ne vedo. Jaz mislim, da za to ne vedo in gospod Pogačnik je že dajal tak vtis v neki svoji izjavi v medijih, da oni tega ne vedo in živijo v dobri veri, da je pri njih vse v redu. Problem niso predsedniki teh treh sodišč, problem so vpisničarke ali vpisničarji, ne vem ali je še kakšen moški tam ali ni, ampak problem so v osnovi vpisničarke, ki spis držijo na mizi, gledajo na uro in rečejo, zdaj ga pa nesi. In kurir ga odnese. In ta stvar lahko poteka povsem mimo predsednikov sodiš, in okrajnega in okrožnega in višjega. Lahko. Ne vem. Vi bi pa to lahko ugotovili z nadzorom, ki ga pa nočete narediti. Nočete ga. Odklonili ste ga. Rekli ste, da ste šli samoiniciativno. Ne, šli ste en dan po tistem, ko sem jaz imel tiskovno konferenco za ta material, o katerem danes govorimo, pa tudi če štejete to za samoiniciativen nadzor, je meni tudi prav. V redu. Ampak nič niste ugotovili. Ne vem, kaj ste ugotovili? Recimo, kot primer vam lahko povem, da je vaš minister zadnjič tukaj govoril o vašem nadzoru na tožilstvu, primer Škrlec, in je rekel takole: "Naše ugotovitve so podobne tistim ugotovitvam, ki jih je ugotovilo upravno sodišče." Se pravi, da sta onadva zlorabila oblast, Škrlec in bivši minister Zalar, da ste to vi podobno ugotovili. Verjamem, saj težko bi tudi kaj drugega ugotovili, ker potem bi morale biti vaše ugotovitve kontra tistemu, kar je sodišče reklo, tega pa verjetno ne boste naredili. Jaz to verjamem ministru. A včeraj je gospod Fišer rekel: "Ministrstvo za pravosodje v dani zadevi ni ugotovilo nobenih nepravilnosti. Tudi inšpekcija ni ugotovila nobenih nepravilnosti." Ja seveda ne. V času drugega imenovanja pa naprej. V času prvega imenovanja gospoda Šrkleca je šlo pa za nezakonito imenovanje in zlorabo oblasti s strani teh dveh gospodov! Ali veste, da zavaja. Popolnoma zavaja. In tudi vi tukaj – Marinko je dobro opisal. Zakaj verjamete Marinku? Saj on je ata teh zadev tam. On je ata teh zadev tam. On kadruje. V tem trenutku kadruje novo vpisničarko, ker je ena menda dala odpoved, ampak bo taprava. Verjemite. Ovadbo zoper Maslešo naj podam, ste rekli. Ali se hecate? Ne vem če se hecate ali kaj mislite? Glejte, ko so mediji napovedali in ko sem sam namignil medijem, da bi gospod Fišer lahko kazensko odgovarjal za to zadevo, ki jo je takrat, ker je zlorabil oblast in tako dalje po mnenju upravnega sodišča, je gospod Fišer seveda poslal medijem en lep spis, v katerem me je preventivno opozoril, da bo to zagotovo kriva ovadba. In zdaj vi mislite, mi, jaz, kdorkoli, spišemo neko kazensko ovadbo in jo podamo. Komu? Fišerju? Ali pa njemu podrejenim tožilcem? Potem bodo dobili pa preiskovalni sodniki, katerih šef bi naj bil [[…]]Pa dajte, no! Pa dajte, no! Dajte, no. Kolikokrat ste dali pihati generalnemu direktorju policije, me zanima. Verjetno nikoli. No, saj ga verjetno niste srečal kot policist, ampak veva, kako bi približno taka situacija izgledala. Ni realno torej. Torej popolnoma ni realno v slovenskem pravosodju podajati neko ovadbo zoper gospoda Maslešo. Ja, kako pa, če vidite, da ima tam gospoda Fišerja, ki ga ščiti in obratno. Gospod Fišer, ko je v KPK postopku, kar ste verjetno tudi vi delali in ste ugotovili, da je ne vem kaj že tam bilo narobe pri tem imenovanju gospoda Škrleca, ga je pa Masleša ščitil, ko je eno leto in pol držal spis tam gor v svojem predalu. E, pod takimi pogoji niso možne kazenske ovadbe, še ni čas za to. Ampak bo pa prišel. Hvala lepa.
Hvala. Repliko je zahtevala dr. Jasna Murgel. Izvolite.
Spoštovani gospod Gorenak, kaj sem jaz delala in kaj bom delala, je pač določeno v Zakonu o sodniški službi. Moja funkcija zdaj miruje in kaj bom delal potem, bomo videli. Po vaših besedah pa se vidi, kaj ste vi delali do zdaj. Tudi vam se to lahko ugotovi. Vidi se, da ste že zelo dolgo pač poslanec in da si lahko privoščite, da pač blatite vse počez, ker pač imate imuniteto. Ja, govorite, da nisem nepristranska in da ne vem kaj, ampak dobro, to je pač vaš stil in vaša odgovornost, ki je pač ne boste prevzeli, ker pač imate poslansko imuniteto. Pa še nekaj, iz vašega govorjenja je razvidno to, da pač ne razumete – in tudi v predlogu SDS je to razvidno –, da ne razumete, zakaj sploh pravo je tukaj. Ni zato, da kršitev sploh ne bi bilo. Zdaj, ker je bila ena kršitev, ki je odpravljena, to pač pomeni, če se pojavijo kršitve, da se jih odpravi, in tudi če ena kršitev, ki je zatrjujete bila in ki je bila odpravljena, to ne pomeni, da je treba zdaj pa takoj odrediti izredni nadzor in ne vem kaj še vse. To je to, kar sem vam želela povedati. Hvala.
Hvala. Besedo ima predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Žal bom pač izkoristil poslovnik in nastopal v vlogi predlagatelja. Jaz nisem dolgo poslanec, jaz sem štiri leta poslanec. Mimogrede, da se to zmenimo. In drugo, kar se tiče poslanske imunitete, to vemo, kako izgleda. Je ni. Jaz se od leta 2004 ne spomnim, da bi bila kakšna poslanska imuniteta dodeljena komu, torej me kar tožite, če mislite, da imate prav, s tem nimam jaz nobene težave. Kar se tiče pa odgovornosti za kršitve, o katerih govorite, da je to odpravljeno. To ste pa res mojstri tam na sodniji, res mojstri, en sodnik zafura zadevo, saj potem pa drugi popravi. Ampak glejte, ko nek zdravnik zafura zadevo in gre pacient na drugi svet, tak zdravnik stopi pred sodnike. Sodnik, ki pa zafura neko zadevo, pa pravite, da on na višji ravni to odpravi, in je pravno vse v redu. Odgovornost gospa Murgel je pa katastrofa. Odgovornosti v pravosodju ni. In to je problem. Hvala lepa.
Hvala. Zdaj ima besedo mag. Branko Grims, pripravi naj se gospa Ksenija Korenjak Kramar. Izvolite.
Hvala za besedo. Najprej dve besedi o imuniteti, ko že o tem tako lepo teče razprava. Če se neka bivša sodnica tako hudo zmoti, da misli, da je poslanska imuniteta nekaj, kar te ščiti za izrečene besede tukaj, potem se lahko vprašamo, kako se zmotijo šele prava neuke osebe. Namreč imuniteta, tako kot je v slovenski ustavi – enkrat sem že bil prvopodpisan pod predlog, da se to ukine, pa bi ga dal takoj še enkrat, če bo kdo sopodpisal – je tako neumno napisana, da te ščiti za kriminalna dejanja, ne ščiti te pa za tisto, kar je vezano z opravljanjem tvoje funkcije. Kar pomeni totalno neumnost. Imajo pa, ne boste verjeli, popolno imuniteto nekateri drugi v Sloveniji, in to so pa sodniki, sodnice in sodniki. Najbrž je nekdo malo imel svojo lastno funkcijo v mislih, ko se je prej zagovoril. Kajti sodniki so pa popolnoma zaščiteni pred kakršnokoli odgovornostjo za vse, kar je v povezavi z njihovim delom, za tisto, kar izreče, za tisto, kar zapiše. Tam je pa imuniteta popolna. Zanimivo. Mimogrede, če ti sodnik zapiše, da si, ne vem, nacist ali nekaj podobnega v kakšno sodbo, bi v Avstriji za to fasal eno krasno odškodninsko tožbo, ki bi bila večja od osnovne, pri nas se pa to lahko zgodi, pa nikome ništa. Tako mimogrede, in se je že zgodilo, če kdo tega ne ve. Nekatere od gospa, ki so prej tako vehementno razlagale, kako je pri nas v pravosodju vse v redu, jih zdaj ni med nami, jaz domnevam, da zunaj praznujejo materinski dan, tako da čestitam vsem predstavnicam lepega spola za materinski dan, za njihov praznik. Letos to še lahko naredim. Če bo uveljavljen novi, tisti nori zakon, potem bo to drugič ne vem, praznik osebe 2, ne vem, kako se bo temu reklo, ki bo neznanega spola in tako naprej. Tako da tisti, ki so ta zakon sprejemali, bi se morali malo vprašati po logiki pa še, ker smo slučajno v Državnem zboru, bi se morali vprašati po tem, če vedo, da je bila v Sloveniji ratificirana Splošna deklaracija o človekovih pravicah, ki točno določa, kaj je družina – skupnost moškega in ženske.
Se lahko držimo teme, prosim.
O čemer bomo več rekli jutri, ampak ko smo že pri človekovih pravicah, o čemer teče tudi danes beseda, to samo tako, kot zanimivost, danes je še možno in jutri podpisati za referendum pobudo, in bi to predlagal vsem, da to naredijo čim hitreje, da se vsaj ena neumnost in sramota spravi s tega sveta.
Prosim, če se držimo teme, ki jo obravnavamo [[…]]
Ja, ja, saj gospa, bova tudi prišla do vas [[…]] Zdaj pa, ko govorimo o človekovih pravicah, ena od temeljnih človekovih pravic, ki jih daje prav tista deklaracija, zato sem jo namerno omenil, je tudi pravica do nevtralnega, neodvisnega, poštenega sojenja. In vse procedure, vključno s tisto, o kateri danes govorimo, so namenjene točno temu. Kot je rekel Churchill: "Procedura je mati demokracije." In če nekaj ni spoštovano, potem se postavi seveda vse pod vprašaj. To bi pa vsi tisti, ki ste o tem govorili, že morali vedeti, zlasti tisti, ki imate sodno znanje, in večina od teh, kar vas je danes razpravljala, ga imate. Ko gre za te stvari torej pridemo na področje človekovih pravic, na področje ene od temeljnih pravic, področje neodvisnega poštenega sojenja. In ko vsi pravite, ja, to ste vi spet nekaj iz časopisa ven potegnili. Gospe in gospodje na to vas je ravnokar znova, jasno in nedvoumno opozorila Evropa, da smo nazadovali po kriteriju neodvisnosti slovenskega pravosodja, točno tega, o čemer danes govorimo. To si nihče od nas ni tukaj izmislil. To vas je opozorila Evropska unija, ki, verjemite, spregovori o takih stvareh javno šele takrat, ko že zelo teče voda v grlo in gori do neba. In potem se vprašajte, kaj je narobe. Sedaj pa se spet s prsti kaže na tiste, ki na to opozarjamo, ne pa na tisto, kar je narobe in na kar nas upravičeno opozarja Evropska unija, ki opozarja, da je to temeljno razvojno vprašanje in da moramo to urediti, sicer ne bomo prišli nikamor več. Brez neodvisnega, učinkovitega sodnega varstva pač ni razvoja moderne države. In smo tam, ko pridemo do razvojnih vprašanj. In zakaj se odpira ideološke teme, kot tista, ki sem jo malo prej omenil, in se vsiljuje neke ideološke zakone? Zaradi tega, da se ne govori o razvojnih vprašanjih, ker tam je polomija vaših vlad, od Pahorja preko gospe Alenke Bratušek do sedanje popolne. Če je kaj popolnega, je popolna samo vaša polomija na področju gospodarskega razvoja, nič drugega. In eden od elementov te polomije je tudi to, da se v pravosodju stvari ne izboljšujejo, ampak da neodvisnost pravosodja nazaduje, kot nas opozarja Evropska unija. In potem smo priče postopkom, ki nas ne smejo presenetiti. Recimo, ko gre za njihovega bivšega šefa, Društvo novinarjev Slovenije samo zapiše, da je bilo njegovo ravnanje, pač, zavrženo, da gre za sovražni govor. Slovensko pravosodje pa o obtožbah v postopkih še po nekaj letih niti slučajno ni uspelo ugotoviti tega, čeprav Evropa za sovražni govor, ne boste verjeli, ima točno dva določena kriterija. Ne neko enkratno izjavo, kot se pri nas pogosto napačno razume, ampak sta elementa zaničevanje, grafično, opisno, ustno, kakorkoli in utemeljevanje, zakaj naj bi bilo to upravičeno ali celo potrebno. To sta elementa sovražnega govora v tistem pomenu, kot ga pozna Evropska unija, kot ga pozna moderno evropsko pravosodje. In če se pri nas tega ne prepozna, gospe in gospodje, potem se vprašajmo, kaj je narobe. Kaj je narobe s pravosodjem, kaj je narobe s postopki in kaj je narobe z vsemi, ki so za to odgovorni? Kajti očitno je nekaj narobe, pa lahko tisočkrat zanikate. Na srečo smo v Evropski uniji in na srečo oni s strani lahko zelo jasno in glasno opozorijo takrat, ko vedo, da gredo stvari povsem v napačni smeri. In zato, gospe in gospodje, je danes ta razprava ne samo upravičena, je tudi nujna. In če bi vi, v koaliciji, opravljali svoje delo tako, kot bi morali, bi razpravo o tem pripravila Vlada, in bi jo danes vodili vi. Ker je niste, smo to svojo dolžnost po ustavi opravili v opoziciji.
Hvala. Besedo ima gospa Ksenija Korenjak Kramar, pripravi naj se gospod Jernej Vrtovec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! Jaz bi vseeno še enkrat poudarila to, kar sem že v samem stališču poslanske skupine izrazila in kar je bilo tudi v razpravi na samem odboru izraženo, pojasnjeno in bi zgolj nekako dodala to svoje mnenje še enkrat in ga morda še na tem mestu enkrat ponovila, kajti vsi ti očitki, ki so bili izraženi na samem Odboru za pravosodje in pa tudi ti, ki jih danes tukaj poslušamo, so po pojasnilu Vrhovnega sodišča pa tudi pojasnilo ministrstva dejansko neutemeljeni. In z mojega osebnega stališča glede na to, da tudi ni nobenega razloga, da ne bi temu pojasnilu, ki smo ga vsi prejeli in ki smo ga vsi tudi prebrali, ki ga je dalo Vrhovnemu sodišču glede dodeljevanja in pa predodeljevanj posameznih spisov, ne verjeli. Tako da mislim, da je tukaj vseeno treba izraziti določeno spoštovanje do sodne veje oblasti, do neodvisnosti te veje in enostavno moram pritrditi temu, da sama torej ne vidim nobenega razloga, zakaj ne bi temu pojasnilu, ki je bilo dano, ki je bilo dano s strani ministrstva in ki je bilo dano s strani Vrhovnega sodišča, verjela. Tako, da mislim, da je danes tovrstna razprava sicer legitimna, ampak povsem neprimerno, tudi neutemeljeno glede na očitke, ki so bili, pa predvsem glede na pojasnila, ki so bila dana. Tako da bi se pridružila temu. Seveda pa ima vsak izmed nas, nekateri dolžnost drugi pa vso pravico, če menijo, da je prišlo do kakršnihkoli zlorab položaja, to najaviti oziroma ima vso možnost podati ovadbo, če misli, da je takšen sum utemeljen. Tako da mislim, da ta možnost obstaja. Nikakor pa ne bi mogla pritrditi temu, da kakorkoli dvomimo v pojasnilo, ki ga je Vrhovno sodišče dalo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Dobro je, da ste nazaj prišli, ker namreč prej ste mi pobegnili, tako da morava razčistiti. Zakaj pa bi verjeli Vrhovnemu sodišču? Vi pravite, da verjamete Vrhovnemu sodišču. Jaz sem v času vaše odsotnosti bral pismo vrhovnega sodnika Borivoja Rozmana. On je rekel, dodelili ste mi spis ta in ta na nezakonit način, mimo vrstnega reda. To ni zakonito. Kršena je ustava in zakon. On je to rekel. Gospod Marinko, vam je pa rekel, vse je v redu, vse teče po zakonu in tako dalje, ker je oče tega sistema. S kadrovanjem gospe, ki se s tem ukvarja, in s tisto gospo, ki jo bo zdajle, v tem trenutku skadroval. In vi njemu verjamete. Veste, da mi delujete precej hudo naivno. Vi njemu verjamete. In pravite, še nekaj pravite, ne vem točno, kaj ste rekli, ko vas nisem razumel, vsakdo, ki misli, da je kaj narobe [[…]]Lahko, kaj? Se pritoži? Ali nekaj takšnega ste rekli. Ne vem, kaj ste rekli. Poglejte, zdaj jaz jih ne smem citirati, ker bi kršil zakon, z imeni in priimki. Med 18. in 20. 6. je na Vrhovno sodišče prispelo pet spisov, med njimi ni bilo spisa Patria, ta je prišel naknadno, po naročilu, spremni dopis je pa izginil, ga ni več. Mrknil je spis, tako kot nekateri poslanci. Zdaj mi pa vi povejte, tukaj so navedeni državljani, katerih priimki – ne smem jih citirati – se začnejo na K, L, M in T. Vsem tem državljanom je bila kršena pravica do naravnega sodnika, ker so naročili, pripošljite spis Patria, in je ta padel pred te. In tako je gospoda na K sodila gospa Zobec, morala ga bi pa gospa Tratnik. Gospoda na L je sodila Vesna Žalik, morala bi ga pa Barbara Zobec. Gospoda na M je sodila sodnica Damjanovič, morala bi ga pa Ožboltova in tako dalje in tako dalje. Vsem tem državljanom je bila kršena pravica do naravnega sodnika. Ali mislite, da ti državljani danes kaj vedo o tem? Pojma nimajo. Kako pa naj vedo?! Kako naj vedo za to?! In vi verjamete gospodu Marinku. Ja, tako naivno pa pri meni ne gre kot pri vas. Hvala lepa.
Hvala. Besed ima gospod Jernej Vrtovec, pripravi naj se gospod Andrej Čuš. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi, predlagatelj! Zares začuda je nekako slišati govorico tistih, ki pravite, nekako razumeti vas je v tem tonu, da sodstvo v Sloveniji ni problem. Ampak veste, mene vsakič, ko dobimo s strani Evropske komisije, Evropske unije kakšno takšno poročilo, recimo poročilo o učinkovitosti sodstva, o neodvisnosti sodstva, kakovosti sodstva, mene je sram, ker v vseh teh kazalcih nazadujemo. In danes govoriti o tem, da z našim pravosodnim sistemom praktično ni nič narobe, postavlja eno drugo vprašanje, in sicer to, ali živimo v isti državi. Pravosodni sistem v državi, kjer gospodarstveniki opozarjajo na to, da ta sistem ni dober, da ne morejo na ta način dobiti v državo tujih investitorjev, ker so vsi postopki prepočasi vlečejo, tak sistem je zaskrbljujoč. Jaz se ne bom dotikal nekih konkretnih stvari, ker to ni namen moje razprave, ampak predvsem želim od vas slišati zavedanje, da je treba nekaj spremeniti. In naj citiram enega znanega slovenskega odvetnika, ki po mojem mnenju veliko zasluži, a veste, kaj je dejal: "Ne razumem odvetnikov, ki gredo v politiko. Jih ne razumem." Zaradi tega marsikoga v tej dvorani ne razumem, da tukaj sedi. Jaz sam vem, zakaj je to ta odvetnik dejal, ampak res ne razumem, kajti potem zagovarjati, da živimo v državi, kjer je s pravosodjem vse v redu, je res alarmantno. Naj spomnim na leto 2012, november mesec, vrh gospodarstva, prva zahteva slovenskih gospodarstvenikov. Kakšna je bila? Uredimo naše pravosodje. In našteli so: plačilna nedisciplina, stečajni postopki, pregon gospodarskega kriminala, gospodarski spori. To je v Sloveniji ključen problem. Kajti to, da imamo neurejeno pravosodje, spoštovani gospod državni sekretar, to odganja tudi potencialne investitorje. Kdo bo vlagal v to državo, kjer se stečajni postopki vlečejo po več 10 let? Po več kot 10 let se vlečejo stečajni postopki! Povejte mi enega tujega investitorja, ki bo vlagal v državo, kjer se za kurje stvari, če ste gledali v ponedeljek ali torek Preverjeno, kjer se za kurje zadeve – mejniki en meter gor, dol – vleče postopek 16 let. In danes si upamo v tej dvorani govoriti, da je to učinkovit pravosodni sistem. Ne, ne, spoštovane gospe in gospodje, to je zaskrbljujoče stanje našega pravosodja! In jaz želim od vas samo eno stvar, dobronamerno, zavedanje, da družno lahko nekaj spremenimo, samo zavedanje, ne pa trumo tiščati glavo v pesek in govoriti, vse je v redu, vse je v redu. Ampak, ko dobimo na mizo poročilo Evropske komisije, je mene dobesedno sram. Upam, da tudi vas. In bojim se naslednjih poročil glede kakovosti sodstva, kjer smo zdaj na 25. mestu. Na 25. mestu. Neodvisnost sodstva na 24. mestu v Evropski uniji. Pa dajmo no, dajmo se zbrati, dajmo se zbrati in reči, gremo v eno res temeljito reformo našega sodnega sistema. Če bo ta reforma, ki jo boste predlagali, ne takšna reforma, kot je bila mini reformica z nekimi zakončki, ampak res reforma, bomo tudi v Novi Sloveniji podprli. In jaz se strinjam s predlagatelji, popolnoma se strinjam, ko govorijo glede pravičnosti, glede dodeljevanja sodnih spisov, pa saj poznamo konkretne primere, ki so tudi medijsko izpostavljeni, in prav je da o tem govorimo. Državni zbor je o tem premalo govoril in zaradi tega tudi smo prišli v tako alarmantno stanje. In sodniki niso neki nadljudje, tega se moramo tudi zavedati, niso nadljudje. Prav je, da na krivice, ki so se zgodile v preteklosti in ki se tudi še danes dogajajo, je prav, da opozarjamo, kajti tako, kot so gospodarstveniki dejali, tako kot govori Evropska komisija, je to ena izmed rakran naše demokracije. Ob tem pa naj povem, da je Evropska komisija nedavno dejala: "Uspešen pravosodni sistem je bistven temelj sleherne demokracije, sleherne demokratične ureditve." Torej, če imamo takšen pravosodni sistem v naši državi, ker se določeni postopki vlečejo po 16 let, govorimo za kurje stvari, mejnike, da ne govorimo o težjih stvareh, potem je nekaj narobe z našo demokracijo. In zaradi tega je prav, da se v Državnem zboru o tem pogovarjamo in zaradi tega pa tudi ni prav, da ni danes na današnji seji prisoten minister za pravosodje, ampak razumem je na Koroškem. O tem bomo še razpravljali in jaz bom z veseljem podprl priporočila predlagateljev, kajti so dobra, kajti so dobra. Gre za razpravo, ki je res potrebna. Najlepša hvala.
Hvala. Besedo ima, gospod Andrej Čuš. Pripravi naj se, gospod Igor Zorčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, za besedo. Zakaj sem se tudi sam odločil, da danes sodelujem v razpravi? Ne zaradi svojih političnih nazorov ali pa usmeritev, ampak zaradi tega, ker mi je zadnje sporočilo in analiza Evropske komisije dala jasno vedeti, da se z lune vidi, da v slovenskem pravosodnem sistemu stvari ne delujejo dobro. Za razpravo sem se odločil tudi zato, ker sem prepričan, da je uspešen pravosodni sistem, ki je tudi pravičen, predpogoj za neko normalno poslovno okolje, v katerem podjetniki ustvarjajo, odpirajo nova delovna mesta, ne pa, da se postopki vlečejo iz dneva v dan, pri tem pa nekateri nič ne delajo. Dr. Boštjan M. Zupančič je dejal, da slovensko sodstvo postaja bolj učinkovito pri reševanju manj pomembnih zadev, medtem pa je stanje na področju obravnave gospodarskega kriminala in korupcije porazno. S to izjavo bi se verjetno lahko strinjali vsi prisotni. Ugotavljamo, da Vlada tudi na tem področju do danes ni storila nič. Kljub temu da ima v svojih vrstah ogromno pravnikov, ki so tudi moralni in etični, ampak do danes žal temu ni bilo tako. Ni zaznati nobene spremembe na dobro, prej jih je zaznati spremembe na slabo. Ddr. Klemen Jaklič je tudi dejal, da tekom let svojega študija v tujini in preučevanja podobnih pravnih sistemov sem zasledil na stotine ukrepov, ki so jih ostale države sprejemale, da bi svojo pravno državo spravile v red. Ampak skoraj nobenega od teh ukrepov nisem zasledil pri nas. Ko se je Slovenija vključevala v Evropsko unijo, je takrat nemški sodnik Doukoff, preden je končal seveda svoje poslanstvo pred vključitvijo v Evropsko unijo, dejal, da ni bilo v tem obdobju ali pa v samostojnosti Slovenije nobene spremembe mentalitete pri slovenskih sodnikih. Ocenil je, da se sodniki pri nas ukvarjajo predvsem s ščitenjem svojih privilegijev in plačil. Nadalje je povedal, da je imela Slovenija takrat 774 sodnikov za okoli 2 milijona prebivalcev. Torej 50 % več kot je sodnikov v Nemčiji. Pa imajo v Nemčiji pol manj sodnikov pa jim vse štima, vse poteka tako, kot mora, pri nas pa ne. Torej je nekaj pri nas narobe. Ne rabimo biti zato zdaj ravno bistri, da to ugotovimo. In problem je seveda v teh, ki o tem odločajo. Jaz sem prepričan, da imamo v slovenskem pravosodnem sistemu veliko izjemno sposobnih in pa odgovornih ljudi. Seveda je pa tako kot je tudi v politiki, gospodarstvu v vseh porah družbenega življenja, pa tudi del ljudi, ki pa seveda nimajo, recimo, da čistih namenov ali pa delujejo predvsem za svoje interese. Stanje je po vključitvi v Evropsko unijo nekaj let za tem, 2013, bilo še slabše. Evropska komisija je takrat ugotovila izjemno velike razlike med državami članicami v trajanju civilnih in gospodarskih pravnih zadev. In Slovenija je že takrat bila na 4. najslabšem mestu. Za nami so bili samo Ciper, Malta ter Italija. Slovenija je za pravosodni sistem namenila oziroma še namenja 78 evrov na prebivalca, medtem ko je je povprečje Evropske unije 41,7. Očitno imamo zelo drag pravosodni sistem, ki državo veliko stane. Če bi tam naredili neko racionalizacijo in pospešili neke postopke, da so ljudje odgovorni, da delajo, verjetno ne bi potem poslušali tukaj razprav, ko bi se prerekali za 5 evrov pokojnine, ali pa za kak urgentni center, ali pa kake druge razvojne programe, ampak žal se je očitno politika v preteklosti za to odločila in očitno zgleda, da bo tako tudi v prihodnje. Število sodnikov na 100 tisoč prebivalcev je v Sloveniji glede na druge države članice daleč največji. In še enkrat poudarjam, zamude so vse večje. V primerjavi z drugimi državami pravosodni sistem ne deluje. Sam sem si pogledal tudi koalicijsko pogodbo vlade Mira Cerarja. Koalicijski sporazum sicer vključuje tudi precej ali pa veliko analiziranja in pa preučevanja, zato o tem ne bi govoril. Sam seveda podpiram pozitivne ukrepe, ki jih vlada pripravlja na tem področju, ampak menim, danes smo že konec marca, da bi v tem času vlada lahko pripravila že kar nekaj konkretnih ukrepov, ne samo na področju pravosodja, če bi imela jasne cilje in pa seveda konkretne načrte, tudi na vseh drugih področjih. Do zdaj temu ni bilo tako. Na drugi strani pa imamo ogromno tajkunsko pridobljenega premoženja, nezakonito pridobljenega premoženja, pa zakonodaja sicer je, ampak samo na papirju, v praksi pa se nam vsi smejijo, pa nas imajo za norce. Ne samo doma, ampak tudi v tujini. Zadnja, recimo temu, mini reforma, ki jo je predstavil Državnemu zboru gospod Klemenčič, minister za pravosodje, so zgolj neki lepotni popravki, ki pa ne bodo dosegli nekih resnih namenov, dokler se ne bo tudi spremenilo mentalitete v ljudeh, v tistih posameznikih, ki morajo slediti zakonodaji in jo izvajati in razlagati drugim. Zato sem tudi sam precej zmeden, ker imamo za ministra za pravosodje gospoda Klemenčiča, ki je naredil s svojim protiustavnim in protizakonitim KPK poročilom državni udar, koalicija pa mu drži štango. Vse zgleda, da temu bo tako tudi v prihodnje. Zakonodajo lahko imamo najboljšo, ampak če se je ne bomo držali, potem nam ne bo nič pomagalo. Tudi Chuck Norris ne, recimo malo za šalo, malo zares. Odgovornost. Odgovornost je nekaj o čemer se razpravlja pred volitvami veliko, smo vsi odgovorni, vsi se moramo zavedati, kakšna odgovornost je, ampak v državi odgovarjajo vsi za svoja dejanja. Imamo pa en del ljudi ali pa en odstotek ljudi, ki pa ne rabi odgovarjati za nič. Prej je gospod Gorenak lepo povedal, kako je z zdravniki, kako je s politiki. Vsak odgovarja. Sodniki pa ne odgovarjajo. Zdaj, začetek tega meseca, torej marca, je Evropska komisija izdala novo analizo stanja pravosodja držav članic Evropske unije. Sicer smo na nekaterih področjih napredovali, na nekaterih smo nekje na istem. Še vedno je, recimo, tudi isto poglavje o tem, da imamo daleč največ sodnikov na 100 tisoč prebivalcev, da imamo še vedno daleč najdražje ali pa enega najdražjih pravosodnih sistemov. To kaže seveda, da vsa politika ni imela nekega interesa nič narediti. Ko predlagamo, naredimo to, kar lahko v opoziciji naredimo, smo napadeni: Kaj se vi greste, da neke pritiske dajete. Se pa, poglejte, zaupanje v pravosodni sistem, mislim, da mu zaupa vsak peti, pa to ne verjetno zaradi razprav v Državnem zboru, ampak zaradi tega, ker so tudi ljudje v praksi resnično in dejansko razočarani nad funkcioniranjem pravosodnega sistema. Zaznavanje neodvisnosti pravosodja pada še naprej. To je seveda zelo zaskrbljujoče, predvsem v luči teh konkretnih dokazil, dokazov, ki jih imamo, spet obstajajo utemeljeni sumi, da se na nekaterih sodiščih dela po političnih diktatih. Dokler se bo politika ali pa predvsem tisto omrežje, ki je nastavljalo te sodnike in jih še nastavlja, vključevalo v delo, težko rečemo, da bomo mi svobodna država. Potrebna bo neka konkretna reforma in sam mislim, da bo daleč najbolj konkretna reforma takrat, ko bo minister za pravosodje odstopil. Takrat bo dal zgled in pokazal tistim, ki jim poveljuje ali jim je šef, da za vsako stvar v državi moraš odgovarjati. Moramo odgovarjati vsi, tudi sodniki. Sam bi seveda podprl priporočila, ki smo jih pripravili v naši poslanski skupini, ampak spet smo videli to novo ali pa moralno-etično držo, tako da žal ne bo razprave ali pa glasovanja. Sam pa seveda pozivam ministra, da če že noče odstopiti, pa naj vsaj kaj naredi. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Igor Zorčič, pripravi naj se gospod Marijan Pojbič.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslušal sem razpravo kolega Čuša in moram reči, da se z večino njegove razprave strinjam. Stanje res ni rožnato. Tudi ta poročila Evropske komisije nam dajo nek občutek, kje se mi nahajamo v tej vrsti evropskih držav. Nismo sicer čisto na repu, ampak smo pa, recimo, da v zadnji tretjini. Res pa je, da tudi ta poročila niso čisto popolna in v zvezi s tem po mojih informacijah še potekajo določeni pozivi raznoraznih držav, naj se poročilo dopolni, da se vidi, na kakšnih podatkih je bilo narejeno. Upam, da bomo to dopolnitev dobili tudi v Slovenijo, kar je bilo rečeno celo na zadnjem Odboru za pravosodje, tako da bomo imeli točno sliko. Danes se tu na veliko operira s tisto tabelo Stopnja zaupanja, to je percepcije ljudi, kaj menijo o pravosodju. Moram reči, da ne vem, na kakšen način je nastala ta lestvica, ampak ta stopnja nezaupanja ni nujno sistemske narave. Glede na to, da gre za percepcijo, je lahko na percepcijo ljudi vplivala tudi politika. In nenazadnje tudi zadeve, ko se nekateri ljudje zgražajo, da nek politik, recimo, ni bil obsojen v neki medijsko odmevni zadevi. Tudi ti so lahko glasovali glede te percepcije. Jaz ne vem, na kakšnem obsegu ljudi je bilo to napravljeno, in so dali svoj prispevek k tistim našim negativnim točkam, zaradi česar se nahajamo tam, kjer se pač nahajamo. Ampak danes imamo pred seboj eno specifično zadevo. Jaz sem to že omenil na Odboru za pravosodje. Poglejte, predlog SDS se začne tako, da obstaja sum, da v stranki SDS ocenjujemo, da na Okrajnem sodišču v Ljubljani, na okrožnem sodišču, Višjem sodišču v Ljubljani, na vrhovnem sodišču poslovanje s sodnimi spisi poteka na dva načina. En zakonit in en nezakonit. Problem tega predloga je v tem, da se kmalu nadaljuje, aha, konkreten primer pa je primer Patria. Se pravi, spet smo pri Patrii. Gospod Gorenak je rekel, da se bom tudi kasneje do tega opredelil glede na zadeve, na katere je opozoril sodnik Rozman, ampak to je res premalo. To je res premalo. Tu imamo pol zahteve, ki govori samo o Patrii, Patrii, Patrii. In v tem smislu ste tudi vi nekredibilni, ki ste obljubili, da se boste borili tudi na političen način proti tej sodbi, da zdaj ocenjujete oziroma zahtevate nekakšen nadzor nad sodiščem v tej konkretni zadevi in da ta predlog za nadzor podpiše eden od teh strank v kazenskem postopku. Mislim, da je to zelo sporno in da ta zadeva ni splošnega pomena, tako kot se želi prikazati, ampak je zelo konkretna. Se pravi, gre za zadevo Patria. Jaz drugih primerov nisem našel, niti imen niti priimkov, niti opravilnih številk. Domneva se, da naj bi na Vrhovnem sodišču obstajala neka sprega ljudi, vpisničark, vodij oddelkov, ne vem, seveda vse verjetno pod diktirko vrhovnega sodnika, ampak nobenih imen, ničesar ni. Ničesar. Edino ime, ki se pojavlja tu, je seveda Masleša. Mi res na podlagi tega ne moremo zdaj tako sumiti, da se je karkoli zgodilo, če je vse rekla-kazala, po domače povedano. Kar se tiče tega dopisa gospoda sodnika Rozmana, pa zadeva kaže, da tudi glede teh spisov sistem vendarle funkcionira. Ko je on zaznal, da mu je bil nek spis dodeljen v nasprotju z zakonom, je na to opozoril in je bila potem zadeva sanirana. Saj tako se pač dela, saj se ne more potem kar pustiti stvari, da so takšne, kot so, in je bila zadeva sanirana. Ampak, ta dopis si lahko razlagam samo tako, da očitno sistem funkcionira. Jaz si ga drugače ne morem razlagati. Ne kaže pa ta dopis na to, da je generalno vse narobe na vrhovnem tožilstvu, in ne potrjuje tistih domnev, razen če boste prišli z imeni in priimki vseh vpisničark, ampak to vam je bilo že rečeno, če vse to poznate, dajte ovadbo na kazensko sodišče. Druga stvar, glede na to, da je to spet zadeva Patria, ker ste tudi noter napisali, da gre za Patrio konkretno, me zanima, ta zadeva je zdaj na Ustavnem sodišču, in če je na Ustavnem sodišču pričakujem, da je bilo tudi v tisti ustavni pritožbi to omenjeno in da se bo potem na koncu opredelilo Ustavno sodišče, če bo ugotovilo, da je bila kršena kakršnakoli ustavna pravica oziroma ustava. Kar se tiče nadzora, jaz si nisem uspel pridobiti magnetograma iz seje Odbora za pravosodje, ne vem, če je že pripravljen, če se ne motim naj bi gospa Betetto, podpredsednica Vrhovnega sodišča pregledala ta konkreten primer Patria in oni so potem na podlagi tistih elektronskih vpisnikov ugotovili, da ni bilo nič narobe. Ne vem, zdaj vi jih niste eksplicitno demantirali in povedali, kaj bi pa bilo, kje so se pa oni zmotili v tistem dopisu tudi. Tako da to je ta razlog, zakaj jim zaupam, ni to nek drug generalni razlog, seveda je treba vse navedbe pretehtati, ampak te so pač bolj utemeljene. Kar pa se tiče nekih pavšalnih navedb o tem, "glejte, mi se tukaj trudimo, vi pa nič ne delate". Mi imamo v zakonodajnem postopku, smo imeli in še bomo imeli tako imenovano mini reformo. Ampak, to ne more biti z danes na jutri, to ne more biti naslednji dan, ko je imenovana vlada, ampak zahteva svoj čas, da minister vzpostavi svojo politiko na svojem resorju in da ti predlogi pridejo v Državni zbor. V tem času smo priča prvim takšnim zakonom, jaz računam, da bodo tudi obrodili določene sadove, in vsekakor zavračam kakršnekoli očitke v tem smislu, da se ne bi nič delalo, še kako se dela. Sprejeli smo že kar nekaj zakonov, ravno na področju pravosodja, in sprejeli jih bomo še nekaj glede na normativni plan vlade. Hvala.
Hvala. Besedo ima predstavnik predlagatelja, dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Način zbiranja podatkov, mednaroden, je povsod tak, kot ste rekli – percepcija. Normalno. Saj zato smo pa deset let ali dvajset let imeli izbrisane, pa pet let smo imeli Strojane pa vse ostalo. Ja, to je povsod tako. Isti kriteriji so povsod. Gremo po vrsti. Poglejte. Gospa Betettova je povedala, da je vse okej. Jaz seveda je vse okej. Ta list papirja poglejte, vse je okej. Elektronsko, fizično, vse je okej. Zakaj? Zaradi tega, ker je to elektronski izpis, na katerem pa nič ne piše, da je ob 15.30 uri zadeva prispela na Vrhovno sodišče, in da so jo naknadno vložili v sistem. Seveda nič ne piše. Ne me farbat s tem. To je farbanje. Zdaj pa poglejte, še nekaj, "vložite ovadbo". Sem že prej odgovoril, ste bil nekje zunaj, si poglejte magnetogram, ne bom več o tem. Vi pravite: Ali je to bilo tudi v ustavni pritožbi, torej bo Ustavno sodišče to saniralo. Da, v Ustavni pritožbi je bilo. In po vaše bo Ustavno sodišče to saniralo. Bravo! Vmes pa dvojne volitve pa izguba na volitvah. E, tako pa ne bo šlo. Tako pa ne bo šlo. Na tak način lahko slovenska politična levica v sodelovanju s pravosodjem pred vsakimi volitvami spravi kakšnega vodjo opozicije v zapor. Saj potem bodo že sanirali, čez deset let, ampak na oblasti boste pa vedno vi. Ja pa ne s takimi neumnostmi! Ne pristajati na take neumnosti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Marijan Pojbič, pripravi naj se mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica Državnega zbora. Najprej bi rad opozoril na to, da je neverjetno, res je neverjetno, no, da koalicijske poslance in poslanke poskušam, kako je v našem pravosodju vse najboljše, najbolj prav, odlično, vse funkcionira, ko pa pogledamo potem na javnomnenjsko raziskavo ljudi, kakšno je pa njihovo mnenje o delovanju pravosodja, pa vidimo, da so na samem repu. Spoštovani koalicijski poslanci in poslanke, tisti ki tako razpravljate, lepo prosim, vprašajte se, ali tukaj sedite v interesu slovenskega ljudstva ali sedite v interesu posamezne ozke privilegirane skupine in jo na tak način podpirate. V Slovenski demokratski stranki, v Novi Sloveniji, vse skozi opozarjamo v interesu državljank in državljanov Republike Slovenije, da v tem pravosodju nekaj ne funkcionira tako kot bi moralo. Če bi bilo tako, ne bi bilo javno mnenje o delovanju in funkcioniranju slovenskega pravosodja takšno, kot je. In lepo vas prosim, ne dovolite si, da bi prepričali mene, da bi tako razmišljal, in zato ne morem več tega poslušati. Kot da svojega naroda ne slišite, kot da živite v drugem svetu. Potem pa pojdite na Luno ali pa na Mars. Nimate kaj iskati v Državnem zboru, če ne slišite svojega naroda, če ne slišite to, kar vam govorijo ljudje! Naš narod, Slovenke in Slovenci govorijo to. In to bi vas lepo prosil, na to bi vas rad opozoril in nič osebnega nimam, vendar želim, da slišite narod, zato vas je narod izvolil, ne samo opozicijo, Slovensko demokratsko stranko in Novo Slovenijo, temveč tudi vse ostale poslanske skupine, ne glede na politično pripadnost. Sedaj se bom vrnil konkretno k temu, kar je zapisal Borivoj Rozman z namenom, ker sem poslušal odgovore Vlade, torej predstavnika pravosodnega ministrstva, in bom še enkrat to prebral, potem pa pokomentiral to, kar je povedal predstavnik Ministrstva za pravosodje. Gospod, o katerem sem govoril, je zapisal naslednje, citiram: "Po pregledu spisa v zadevi IUP/129/2013 tožeče stranke z imenom in priimkom zoper toženo stranko Komisijo za preprečevanje korupcije zaradi posega v človekove pravice in svoboščine sem ugotovil, da mi je bil ta spis dodeljen v delo na podlagi napačnega vpisa v revizijski XIPS vpisnik. Po ugotovitvi, da gre za pritožbo in napačen vpis, je bil spis prepisan v pritožbeni IUP vpisnik, pri čemer ni bil upoštevan vrstni red sodnikov …" Pri čemer ni bil upoštevan vrstni red sodnikov, "ki odločajo o pritožbah oziroma ni bilo upoštevano načelo naravnega sodnika. Ker sem v isti zadevi odločal v začasni odredbi kot sodnik poročevalec in mi je bil spis dodeljen v delu mimo vrstnega reda sodnikov." Še enkrat poudarjam, mimo vrstnega reda sodnikov. Torej ta gospod vrhovni sodnih pove zelo jasno in utemeljuje, zakaj je ta dokument napisal Branku Masleši, torej predsedniku Vrhovnega sodišča. In naj kdo izmed vas še reče, da ta sodnik laže, zavaja javnost, da govori neresnice, da to, kar je tukaj napisano ne drži. Lepo vas prosim, naj mi nekdo od poslank in poslancev, ki sedite v tem parlamentu, trdi, da ta sodnik laže. No, povejte mi tisti, ki ste razpravljali. Ali laže ta sodnik? Ali laže o tem, kar je zapisal? Se pravi, da se na Vrhovnem sodišču dogajajo neprave stvari, je zapisal, povedal zelo jasno. In da je to nesprejemljivo. In poglejte, kako enostavno elegantno je odgovorila Vlada na ta problem. Odgovorila je naslednje: "Ministrstvo za pravosodje je pozvalo Vrhovno sodišče v zvezi s temi očitki. In zahtevalo pojasnilo in seveda to pojasnilo od Vrhovnega sodišča tudi prejelo, iz katerega pa izhaja, da so očitki neutemeljeni." In zdaj imamo na eni strani to, kar je napisal vrhovni sodnik, gospod Rozman, in na drugi strani imamo tisto poročilo, ki ga je prejelo Ministrstvo za pravosodje, in tukaj ta sodnik opozarja na težave in probleme, na katere je želel opozoriti, in tukaj, ko dobi pa pravosodno ministrstvo pojasnilo, je v tem pojasnilu zapisano, da so očitki neutemeljeni in da je na Vrhovnem sodišču vse v redu. Zdaj mi pa vi povejte, ali sem jaz nor. Ali sem jaz v tem Državnem zboru nor? Na eni strani vrhovni sodnik zapiše, da se tam dogajajo nepravilnosti, tukaj mi pa Vlada trdi, iz poročila razvidno, da je na Vrhovnem sodišču vse okej. Lepo prosim, jaz mislim, da tudi če sem kmet iz Sladkega Vrha, ne morem razumeti in me ne morete prepričati, da sem nor. Nor pa nisem. To vam pa povem, ker znam čitati in znam to razumeti, kar je bilo tukaj danes povedanega. In spoštovani gospod predstavnik Vrhovnega sodišča, torej Vrhovnega sodišča pravosodja, Ministrstva za pravosodje. Vi točno veste, da je dejstvo, da tisti, ki sam sebe nadzira, in to je Vrhovno sodišče, ima velike možnosti manipulacije. Saj poznate zelo dober rek Vrana vrani oko ne izkljuje. In zato in ravno iz tega razloga vam povem, da v to, kar je tukaj zapisano in kar ste vi kot predstavnik Ministrstva za pravosodje povedali, to kar nam je napisalo Vrhovno sodišče, ne verjamem. Jaz ne verjamem in me ne boste prepričali. Verjamem pa temu vrhovnemu sodniku, ki je to napisal. Njemu pa verjamem, ker se je podpisal spodaj. In jaz tega, o čemer ste vi danes govorili, tudi nisem videl. Verjetno mi zakon ne dopušča, da bi lahko tisto poročilo verjetno ali pa tisto pojasnilo tudi bilo tukaj predstavljeno, ker ste ga prejeli od Vrhovnega sodišča, na to temo. Spoštovani gospe in gospodje, zdajle pa nadaljujem z delovanjem našega pravosodnega sistema. Rad bi opozoril na en problem, ker vseskozi poskušamo, kako kvalitetno funkcionira naš pravosodni sistem. Imam en primer moje mame. Moja mama se 15 let, 15 let tožila samo zato, ker je bila odpuščena v času bolniškega staleža in je bila resnično bolna in ker jo je delodajalec odpustil in je imel veze in je bil komunist, je imel rdečo izkaznico, in tisti ljudje me še danes poslušajo in vedo kdo so tisti, ni bila odločitev sprejeta 15 let na slovenskem sodišču. In naj ima slovenski mali človek, ki nima denarja, zaupanje v ta pravosodni sistem? Ne me hecati, no, ne delajte si norca, birokrati, prosim vas lepo, iz ubogega naroda, ne delajte si norca, vam povem, ne se norčevati iz nas! In naslednja stvar, stečajni postopek teče 20 let v Republiki Sloveniji. Ali se vam to zdi normalno? Ali se vam to zdi normalno, pri svetem bogu, no?! Pa da ne govorimo, pred kratkim smo imeli dovolj podatkov v zvezi z izlizanostjo stečajnikov in sodnikov, katastrofalne zgodbe, kaj se je na tem zgodilo, kaj se je zgodilo, da se to ne bi dogajalo več naprej. Še vedno se dogaja ista zgodba. In kje je pravosodni sistem, spoštovani gospod predstavnik Ministrstva za pravosodje, ko govorimo o ropih stoletja, govorimo o TEŠ 6, govorimo o bančni luknji, o mafiji, ki je pokradla ne vem koliko 10 milijard slovenskega denarja iz bank? Kje je tukaj pravosodni sistem? Kje je pravosodni sistem v primeru Tošić? Vsi se ga dobro spominjamo, mafija vrhunska, vrhunska mafija, ki je poslovala z mamili, izpuščen iz zapora. Iz zapora je preko odvetnika celo reševal svoje premoženje. Dokazano in nič narobe. Da ne govorimo o problemu Zidar, SCT in tako naprej, da ne nadaljujem z gospodom Jankovićem, z njegovimi sinovi in svinjarijami, ki se dogajajo okrog tega, da ne nadaljujem z, recimo, problemom Simone Dimic in tako dalje in tako dalje, spoštovane kolegice in kolegi. In vi poskušate nas prepričati v tem Državnem zboru, da smo mi opozicija norci, da neprestano napadamo pravosodni sistem, da je vse super in ah in sploh. Ja, lepo vas prosim, še enkrat vas sprašujem, kje živite, ali živite na Marsu ali zdaj še na kakšnem oddaljenem temu planetu, ki ne vem kje, ker to pa je višek, da ne razumete ključa in ključnega problema v tej državi. In ravno ključni problem v tej državi, da smo tukaj, kjer smo, je pravosodni sistem, nefunkcioniranje pravosodnega sistema in politične sodbe. In spoštovani predstavnik Ministrstva za pravosodje, jaz nikoli nisem trdil, da so vsi sodniki pokvarjeni, imamo cel kup mladih, poštenih, kvalitetnih sodnikov, vendar jih ti gospodarji, jaz rečem, v pravosodnem sistemu, tožilstvo in tako dalje ne spustijo blizu, vsi morajo biti tam, sedijo notri kot prvošolčki in poslušajo navodilo, kako mora funkcionirati, potem pa tisti ključni ljudje z partnerskimi izkaznicami sprejemajo politične odločitve. In tisti, ki jim je politično ni blizu, tistega je treba spraviti za zapahe. In na tak pokvarjeni, gnili, smrdljivi način dobiti volitve in zmanipulirati slovensko javnost. Zakaj gre samo 48 % ljudi na volitve, zakaj? Ker tega ne more več gledati, ker jim gre na bruhanje! V pravosodnem sistemu za malega človeka ni pravice, to vam jaz povem. Pojdite med narod malo, ne samo tukaj v Ljubljani, centru Ljubljane, ker živite kot bogovi, pojdite malo na Štajersko, pridite gor na Slovenske gorice, da ne bom rekel kam, Pomurje, Prekmurje, Koroška in tako boste videli, kaj vam bodo mali ljudje povedali. Ne upajo si vložiti tožbe zaradi tega, ker so prepričani vnaprej, da ni pravice v našem pravosodnem sistemu. Spoštovani gospod predstavnik, vi bi morali odreagirati na to, vi bi morali, mi čakamo na zakonske predloge, da bomo tukaj vstopili korak bližje slovenskemu narodu, ne pa korak bližje mafiji, roparjem in vsem tistim, ki so vse pokradli, kar je možno v tej državi. In spet boste, bo nekdo izmed vas rekel, da sem demagog, da govorim demagogijo, ampak vam povem to, kar vam danes govorim. To je resnica, za katero stojim, milijon procentov, in za tem stoji tudi večina slovenskega naroda. In enkrat bo prišel račun. Trikrat ste že pretentali, mogoče ne vi, da ne bom zdaj kogarkoli krivil od poslank in poslancev, ki ste danes tukaj, ki niste nič krivi, so pa tisti, ekipa, strici iz ozadja, zadaj pretentali slovenski narod s takšnimi obrazi, novimi obrazi in z onimi rešitvami in takimi rešitvami, da so dobili volitve, da so lahko naprej statirali mafiji, ki je pokradla slovensko državo in uničuje gospodarstvo na vsakem možnem koraku. Ta mafija, ki dela iz ozadja, in mi skupaj, torej pravosodna veja oblasti, zakonodajna veja oblasti in pa izvršilna veja oblasti, je naša dolžnost, da stopimo skupaj in stopimo na prste tej bandi. Jaz ne prevzamem več odgovornosti, da pridem med svoje ljudi pa rečejo: Vsi ste enake barabe! Vsi ste krivi! Vsi ste barabe, vsi kradete! Jaz tega ne bom več prenašal, ker mi ni treba, ker sem pošten in verjamem tudi v poštenost vseh tistih, ki sedite v parlamentu. Zato pričakujem od vas, da bomo skupaj našli ustrezno pot in šli v smeri, da pomagamo to državo pripeljati enkrat bližje neki pravici in neki pravičnosti, da bodo res tudi tisti mali imeli svojo možnost preživetja v tej državi, ne samo privilegirani sloj te države. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade državnemu sekretarju gospodu Darku Staretu.
Hvala, gospa predsedujoča. Gospod poslanec, žal moram reči, da sem dobil vtis, kot da ne živiva v isti državi, v istem pravosodju. Ampak to je stvar percepcije. Ne glede na vaše izvajanje, imamo vsako leto več ljudi v zaporih, sodni spori se rešujejo – eni izgubijo, eni dobijo, eni so zadovoljni, eni niso zadovoljni. Če bi si vzeli čas in prebrali poročilo, ki je bilo objavljeno v trenutku odprtja sodnega leta, bi lahko ugotovili, da so uporabniki sodišč, torej tisti, ki imajo sami neposredno izkušnjo s sodiščem, v več kot polovici primerov zadovoljni s storitvami sodišča. Za začetek pa naj povem še nekaj drugega. Noben, jaz danes tukaj nobenega nisem slišal, da bi trdil to, kar ste vi imeli za izhodiščno tezo, da tukaj slišite, da je vse odlično, dobro, popolno v pravosodju. Daleč od tega. Veliko je lahko še boljše, in verjamem, da tudi bo. Tudi trend je tak iz preteklosti. Je pa absurdna situacija, ko poslušam te izjave, bom slikovito rekel, kot da bi vsak dan, ne nazadnje nisem samo državni sekretar, sem tudi državljan, davkoplačevalec te države, in bom rekel slikovito, da poslušam politike, ki govorijo, da sneg pada, vsak dan ga je skozi več, potrebujemo lopate in orodja, da ga bomo skidali, samo nihče ga ne. Bančna luknja, TEŠ, ki ste ga omenili, vse te zadeve sem imel na nek način privilegij, ker jaz javno službo vidim kot privilegij, ne kot klasično službo, dolžnost sodelovati pri odkrivanju teh napak, tudi soavtor osnutka zakona za TEŠ sem, ki ga boste dobili na mizo, in ministrstvo, ta ekipa, ki je zdaj, smo v roku petih mesecev v ta državni zbor z namenom, v dobri veri in prepričanju, da prispevamo k bolj učinkovitemu delovanju sodstva, predložili 6 zakonov. V zelo kratkem času, kot pa je že bilo omenjeno, se pa načrtuje, in to je razvidno tudi iz normativnega programa, pa bodo predlagane še spremembe. Verjamem, da bodo dobre, da bodo prispevale k napredku in razvoju in da bo tudi rezultat tak, ki ga bo pokazal čas. Je pa res smešno in po svoje paradoksalno poslušati ljudi, ki so v tej politiki že 20 let in govorijo o tem, da je vsak dan več snega, samo nihče ga ne skida. Mi verjamemo, da ga bomo en delček poskušali, si prizadevali, da rečem v prispodobi. Verjamem, da je kruh iz drobtinic in vsaka je potrebna, da je hlebec cel. V tem kontekstu bi rad samo dal splošen komentar na to izvajanje, ker se mi zdi po svoje skoraj omalovažujoče, kot da bi se danes začel svet vrteti. Ta družba ima pač svojo zgodovino, svojo preteklosti, svoj razvoj in mislim, da je pozitiven, da je trend dober, bi pa lahko bilo seveda bistveno boljše in hitrejše na marsikaterem področju, ne samo na pravosodju. Kar pa zadeva vašega očitka oziroma pričakovanja in komentarja glede na navedbe imenovanega sodnika gospoda Rozmana, bom pa izhajal iz tega, kar je predmet današnje razprave, gospod poslanec. Trditev v gradivu, ki je podlaga za priporočila, da se izvede sodni nadzor oziroma nadzor sodne uprave in predlaga uvedba postopka za razrešitev predsednika Vrhovnega sodišča, je utemeljena s trditvijo predlagateljev, da obstaja vzporedni sistem dodeljevanja zadev po politični liniji. Primer, ki pa ga vi zdaj navajate, žal očitno je bilo razumeti iz vaše razprave, da niste utegnili oziroma nimate informacije ali pa niste pogledali gradiva, v katerem je zelo jasno in temeljito pojasnjeno, kako se je ravnalo in postopalo v primeru, ki ste ga izpostavili. To pa je to revizijsko oziroma poročilo KPK, ki pa je prišlo iz Upravnega sodišča in je v predložitvenem poročilu bilo označeno, da gre za revizijo, kot izredno pravno sredstvo, namesto pritožbeno pravno sredstvo, kot redno pravno sredstvo. Zaradi tega je osebje vpisalo v napačni vpisnik zadevo in jo dodelilo na pravilen način. To je zelo temeljito in podrobno opisano v tem poročilu, ki ga niste prebrali, in zaradi je temelj za vaše izvajanje napačno in vse izvedbe so seveda zmotne in ljudje potem dobijo vtis, da je vse enako. Ni vse enako. Vsaka zgodba ima svoje življenje in jo je treba v bistvu konkretizirati in videti, zato da ljudje sploh vemo, o čem se pogovarjamo. Ko je bila ta zadeva dodeljena sodniku, na katerega ste se tudi skliceval oziroma je napisal to poročilo, je bilo dodeljeno potem strokovni sodelavki in ona je ugotovila naslednji dan, da je napačen vpisnik, ker gre po vsebini za pritožbeno zadevo, ne pa za revizijsko zadevo. In potem je takoj sistem sam odreagiral. Zadeva je bila vnesena v pravi vpisnik, dodeljena istemu sodniku in ko je sodnik opozoril glede zakonitega oziroma naravnega sodnika, je bila takoj izdana odredba in je bila zadeva sanirana in dodeljena pravemu sodniku. Torej gre za okoliščine, ki so se zgodile. Ampak sedaj mi pa vi prosim razložite, ker mogoče pa jaz nimam potenciala, da bi vas razumel, kje je tukaj politična linija vzporedni sistem. Zame je to učinkovita samoregulacija in učinkovit sistem notranje kontrole, ki ugotovi in zadevo sanira. Bilo je že večkrat povedano, takih primerov je več, verjetno ni eden in edini, napake in podobno se povsod dogajajo. To je človeško. Absolutno je treba stremeti k temu, da se z mehanizmi zagotovi ali poskuša zagotoviti, da se to zreducira na minimum. Ampak vendarle, tu ne govorimo o istih zadevah. Tukaj jaz ne vidim nobenega vzporednega sistema politično motiviranega. Prosim, če v bistvu gradite take očitke, ki so zelo resni, govorimo o Vrhovnem sodišču, da se vsaj toliko potrudite in preberete gradivo in potem na to eksplicirate oziroma utemeljujete svoje stališče. Pravimo, tam, kjer so končajo razlogi za ali proti, potem se začne vera. Nekdo verjame, nekdo ne. Tukaj pač potrebujemo podlage in razloge za to, da lahko rečemo, da je nek očitek utemeljen. In razlogi, ki jih je navedlo Vrhovno sodišče, so po moji presoji in očitno tudi po presoji Sodnega sveta kot najbolj eminentnega in avtonomnega organa sodne veje oblasti, ki ima ravno tako pooblastilo in hkrati dolžnost po tem 64. členu Zakona o sodišču, da lahko samo, tudi po glasu notornosti, pozove Vrhovno sodišče, da mu poroča o morebitni ali domnevni kršitvi iz tega istega člena, ki lahko pomeni ali predstavlja podlago za razrešitev, recimo, predsednika Vrhovnega sodišča. Nihče iz teh predloženih podatkov, informacij in listin ni razumel zadeve kot utemeljene. Nasprotno. Vi pa stalno ponavljate, da je to utemeljeno, potem pa v razpravi vidimo, da niti ne preberete gradiva. To je žalostno in zaskrbljujoče. Težko je komentirati in dokazovati, da nekaj obstaja, če ne obstaja. Hvala lepa.
Hvala. Najprej ima repliko gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Najprej te vaše žalitve, ta vaš cinični nastop, ta vaš odnos do poslank in poslancev je prvič kot prvič absolutno nesprejemljiv in neokusen. To, kar sem jaz prebral ali nisem, vi ne morete odločati o tem. Jaz vem, kaj sem prebral. In jaz sem to gradivo prebral. Rad bi vam pa povedal tisto, kar je bila intenca moje razprave. Intenca moje razprave pa je bila, vi ste trdili: motiti se je človeško. To ste rekli. Torej v pravosodnem sistemu ni problema, če se ti zmotiš in nekoga obsodiš, pa da gre v zapor za 5 let, potem pa se ugotovi, da ni bil kriv, je to vse človeško. Kje so konsekvence, vas sprašujem. Sedajle ko ste govorili, da ste ugotovili, da je prišlo do te nepravilnosti, o kateri ste govorili v zvezi s tem problemom – kje so konsekvence? Kakšne konsekvence je sprejelo Vrhovno sodišče? Ali ste na podlagi tistega vi odreagirali kot Ministrstvo za pravosodje in pripravili kakšno spremembo zakonodaje, ki ne bi več omogočala takih in drugačnih težav? In pa, spoštovani gospod državni sekretar, to si dobro zapomnite, kar bom sedajle rekel. Jaz nisem govoril o kurjih tatovih. Jaz sem govoril o privilegirani mafiji v tej družbi. In vi mene nikoli z ničemer ne boste prepričali na tak način, kot ste zdajle govorili, da ste res zagrabili tiste za glavo, ki so pokradli konkretno državo, ki z njo manipulirajo in počenjajo kar jim paše. Ker večina ljudi slovenskega naroda ni prepričana v to, in tudi jaz nisem prepričan. In do sedaj me niste in me ne boste prepričali. In mene ne zanimajo kurji tatovi, ampak me zanimajo mafija, privilegirane družbe, ki so celotno Slovenijo do zdaj pokradli, desetine milijard odpeljali iz te države. To me zanima. Ko boste enkrat prišli s tem in dokazali, da ste na tem področju resnično dosegli velike premike, ne pa nekoga zapreti za 14 dni, potem ga pa izpustiti iz zapora samo zato, ker je politično pravilno usmerjen. Ne se hecati, no! Pa ne prepričevati mene, slovenski narod vam več ne verjame, pa vi lahko govorite kar hočete tukaj. In jaz vam govorim resnico, in prav bi bilo že enkrat, da bi začeli razmišljati v tej smeri in začeli poslušati tiste, ki vam govorimo, v čem je bistvo problema v tej državi in v delovanju pravosodnega sistema. Ko boste to ugotovili enkrat, sami sebi priznali in začeli v tej smeri delati, sprejemati odločitve, potem bo tudi pravosodje prišlo na tisti nivo, kot ga ima večina evropskih držav. Ne pa da smo pod povprečjem in da pravosodje dela sramoto slovenski državi v evropski skupnosti.
Besedo ima predstavnik predlagatelja. Dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Ja, spet sva tam, ne? Ne me, državni sekretar, ne preprečujte me, da je z zadevo Borivoj Rozman vse v redu. Danes je vse v redu. To drži. Dne 9. 4. 2013 pa ni bilo. In spis mu je bil dodeljen mimo vrstnega reda. Popolnoma enako, kot je bil spis gospe Tratnikovi dodeljen v primeru Patria mimo vrstnega reda. Vi pa pravite, ja, je vse v redu. Seveda je v redu. Povejte mi, kdo je odgovarjal za to, kakšne sankcije so bile izvedene. In odgovor veva oba: nič. Nič ni bilo narejeno. Pravite, da ni nobenih dokazov za zadevo Patria, da je prišla prepozno oziroma ob 15.30. Ja, zakaj pa niste preverili tega? Spremenite zakon, napišite v zakon, da Ministrstvo za pravosodje lahko preverja delovanje sodne uprave tudi na Vrhovnem sodišču, pojdite tja, pošljite tja vašo sodelavko in bo to ugotovila. Pa še nekaj bo ugotovila: da v spisu ni več spremnega dopisa, kjer piše 15.30. Izginil je. Ampak vi tega nočete narediti. To je problem. In še enkrat. Vsem tistim tam, prej iz SMC, ne vem kdo že, gospod Zorčič ali kdo je že bil, ko je govoril o tem, češ, ja, pa govorite samo o Janši, pa ščitite Janšo in tako naprej. Ne govorite neumnosti! Jaz bom še enkrat ponovil. Gospoda na K, ki ga ne smem imenovati, ker me zakon omejuje, K. Ž. bom zdaj dodal, mogoče se bo pa le prepoznal, je sodila Zobčeva Barbara, morala bi ga pa Tratnikova. Gospoda L. Š. je sodila gospa Žalikova, morala bi ga pa Barbara Zobec. Gospoda M. M. je sodil Damijan Florjančič, morala bi ga pa Žalikova. T. S. je sodila gospa Kristina Ožbolt, moral bi jo pa Damjan Florjančič. Glejte, vsem po vrsti so kršene ustavne pravice. To je pet državljanov, ki so jim kršene ustavne pravice. Če bi Vrhovno sodišče in tej vpisniki tekli tako, kot bi morali teči, tukaj bodo mediji rekli, da dajem dvojne podatke, kar bom zdajle povedal, namreč mediji so po tiskovni konferenci rekli, da so se na ta način izognili gospoda Šorlija, kar je narobe. Če bi po vpisniku teklo tako, kot mora teči, in bi na dan 20. 6. vnesli vse notri in bi zadeva Patria prispela recimo 21. zjutraj ob osmih, bi bil naravni sodnik gospa Kristina Ožbolt. Tako pa vemo, da je bil čisto nekdo drug. Vidite, to je problem. Ampak tega problema vi nočete preveriti. Nimate zakonskih osnov, vem. Prinesite zakon. Jaz vam povem, da se bova na naslednjič spet srečala, ampak bova prišla s členom ZKP oziroma Zakona o sodiščih, kjer bo pisalo, da imate pristojnost preverjanja. Potem boste pa spet proti – ali kaj? To je problem ne. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa mag. Bojana Muršič, pripravi naj se gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, predsedujoča. Jaz mislim, da sedajle dve uri že poslušamo to razpravo. Malo mislim, da smo se oddaljili od tega priporočila. Najprej se moram res zahvaliti predlagatelju dr. Vinku Gorenaku za dobro sodelovanje, ki ga je namenil na začetku meni na Odboru za pravosodje. Jaz verjamem, da bova tako tudi nadaljevala v bodoče, ker v bistvu upoštevam načelo enakosti. Ampak tukaj se bom dotaknila res tega, kar ste navedli, da v bistvu v našem poslanskem stališču Socialnih demokratov navajamo naddržavljane in razredne državljane, bom tako rekla. Tukaj bom rekla, da je pač v našem stališču to navedeno tako, ker 22. člen Ustave Republike Slovenije je jasen: načelo enakega varstva pravic. To pomeni, da nearbitrarno se uporablja predpis v odnosu do vsakega posameznika, kadar je v postopkih pred sodišči, da sodišča uporabljajo zakon v konkretnih primerih enako za vse, brez upoštevanja osebnih okoliščin. Zato je tukaj navedeno "nadrazredni državljan", osebno pa menim, da imamo prvorazredne pa drugorazredne državljane. Osebno sem drugorazredni državljan, kajti če bi se meni kaj takšnega zgodilo, mi verjemite, da danes ne bi bila tukaj v Državnem zboru, ampak bi bila tam, kamor sodim. Pa na tej temi jaz zaključujem to stvar. Potem ste navajali, da je Janko Marinko natančno predstavil stališča, kako se dodeljujejo spisi. Temu je res tako, vi na tej seji niste bili prisotni. Jaz srčno upam, da ste jo gledali preko TV- ekranov, ker jaz iz vsega tega nazorno prikazanega, celotne rekonstrukcije, ki jo je prikazal o dodeljevanju spisov, mislim da ni nobenih zadržkov, da temu ne bi verjeli. Sedaj komu verjeti? Vam kot poslancu ali nekomu, ki sodi iz tistih vrst. Tudi tukaj jaz mislim, da ne smem v to dvomiti. Nekako ste tudi opozarjali, da govorimo, da je v sodstvu vse v redu. Pa naj se še enkrat dotaknem stališča Socialnih demokratov. Socialni demokrati nismo povsem zadovoljni z delom sodstva oziroma z rezultati, ki jih tudi sprejemamo prek obravnavanja poročil o delu sodišč za posamezno leto. Tako da tukaj odločno nasprotujem stališču, ki je bilo povedano. Moram reči, da mi je žal, da včeraj nismo obravnavali stanja na področju pravosodja Evropske unije za leto 2015, iz enega samega razloga, kajti nobena država v Evropski uniji s tem poročilom ni zadovoljna, zato nam je minister jasno včeraj predstavil, kaj se dogaja. Pripravili se bodo sodni spisi, kajti niso upoštevani vsi kriteriji za vse države enako. Zato smo tako nizko, kot smo. Ampak jaz verjamem, da v našem sodstvu bodo izboljšave, so že izboljšave in nikoli ne moremo narediti tako, da še ne bi naredili boljše. Tukaj nimam nobenih zadržkov in pričakujem tudi od ministra za pravosodje, da bo temu tudi sledil. Moram pa na tem mestu tudi reči, da vsekakor podpiram, da se stvari natančno razčistijo, natančno odkrijejo, da ni nobenih pomislekov, kajti mi smo zakonodajna veja oblasti. Če so se pa dogajali kakršnikoli sumi, pa bi res bilo dobro, da to odkrivajo pristojni organi, ki so za to pooblaščeni, vsekakor to ni državni zbor. To zdaj za enkrat na mojem mestu. Hvala.
Hvala. Besedo želi predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Samo en stavek. Ja, saj nimam nič proti temu, kar ste povedali, gospa Muršič. Saj to smo predlagali. Saj mi ne bomo nadzirali, pa brskali po spisih. Mi smo predlagali, da Ministrstvo za pravosodje naj zahteva poročilo. To smo predlagali, pa nočejo. To je problem. Če mislite vi meni reči, da ste ga že dobili – ne tisto poročilo, ne tisto. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade, državnemu sekretarju gospodu Staretu.
Hvala, gospa predsedujoča. Rad bi še enkrat spomnil, da je Ministrstvo za pravosodje pridobilo odgovore in poročilo Vrhovnega sodišča dvakrat, pisno o tej zadevi. In v poročilu je zelo, kot sem že povedal, temeljito, celovito in utemeljeno povedano, da so očitki o vzporednem politično motiviranem sistemu neutemeljeni in neresnični. Torej pričakujete ponovno poročilo od istega organa. Mislim, da je to nerazumno in odveč kakršnegakoli dodatnega komentarja. Nimamo pa pristojnosti, da bi izvedli nadzor sodne uprave.
Besedo ima predstavnik predlagatelja gospod Vinko Gorenak.
Hvala. Samo en stavek. Dobro, dobili ste torej poročilo in je vse v redu. Torej pristajate, grem malo v kriminalistične vode, da je pred vami morilec, ki trdi, da ni moril. Torej je zadovoljivo pojasnil. Ne tako! Jaz na tak sistem ne pristajam. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Pripravi naj se, gospa Nada Brinovšek.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani državni sekretar, gospod Stare, drage kolegice in kolegi! Pozdravljam današnjo razpravo, pozdravljam predloge priporočil in jih bom tudi podprl. V štirih minutah bom poskušal s štirimi konkretnimi predlogi nekako prispevati k izboljšanju stanja v slovenskem pravosodju. Delovanje slovenskega pravosodja zadnjih 20 let bremeni in žalosti državljanke in državljane. Mene osebno tudi in, kot se zdi, tudi današnje nebo. Zunaj namreč dežuje. Plačilna nedisciplina, neuspešen pregon gospodarskega kriminala, dolgi sodni postopki, procesni zapleti, korupcija, nizko zaupanje v pravno državo, občutek dveh pravnih držav. Ene za elite in druge za majhne ljudi, to je le delček stanja slovenskega pravosodja, ki ni od včeraj, ni od danes in pa, kot že rečeno, 20 let. Na te anomalije smo pravzaprav v Novi Sloveniji tudi konstantno opozarjali že v preteklosti. Investitorjev ni in jih ne bo, ker pravijo, da niso dovolj zavarovani in kot veste, je kapital plaha ptica. Mi spoštujemo ustavno določilo o neodvisnosti sodstva in se nikakor ne mislimo postavljati v vlogo sodnika v konkretnih zadevah, ker to ni naša naloga. Predvsem pa je objektivno in pravično sojenje odgovornost nekoga drugega. Kot izvoljeni predstavniki ljudstva pa imamo pravico in dolžnost, da v okviru svojih pristojnosti varujemo in zagotavljamo okvirje za uresničevanje ustavno določenih pravic, kot so pravica enakosti pred zakonom, pravica do sodnega varstva, pravica do sojenja v razumnem roku in tako naprej in tako naprej. Konec leta 2012 sem bil skupaj z najmanj dvajsetimi, tridesetimi kolegicami in kolegi na vrhu slovenskega gospodarstva. Tam je bila tudi najmanj polovica vlade in slovensko gospodarstvo je pred nas postavilo štiri zahteve. O tem velikokrat govorim, ampak ker repetitio mater studiorum est, so me naučili na drugi gimnaziji v Mariboru, ponavljanje je mati učenosti. In kot prva zahteva je naslednja, prva zahteva, ki jo je postavilo gospodarstvo pred nas politike: pravna država. In takrat decembra 2012 je minister Pličanič predstavil koalicijskim partnerjem obrise reforme, reforme pravosodja. Prvi sklop, spremembe in dopolnitve Zakona o sodiščih in Zakona o sodniški službi. Nimam časa, da bi našteval, kaj vse je tukaj mislil. V drugem sklopu pa seveda novi zakon o dedovanju, novi zakon o kazenskem postopku, novelo Zakona o pravdnem postopku, novelo Zakona o notariatu in novelo Zakona o odvetništvu, novelo Zakona o brezplačni pravni pomoči in spremembe Sodnega reda. To je dokument, ki bi zelo prav prišel tudi sedanji vladi, in verjamem, da je nekje na ministrstvu. Jaz moram reči, da sem preštudiral pregled stanja na področju pravosodja v Evropski uniji za leto 2015, Evropska komisija, 9. marec letos. In berem: Skupaj z oceno stanja v posameznih državah članicah so ugotovitve iz pregleda stanja za leto 2014 prispevale k pripravi priporočil za posamezne države na področju pravosodja. In tukaj gledamo nekaj let nazaj nekaj priporočil in Slovenija je vedno med tistimi državami, kjer se nič ni spremenilo. Teh držav je, hvala bogu, vedno manj, Slovenija vedno med njimi. In v Sloveniji se ni nič spremenilo. Tako Evropska komisija. In še zadnja stvar, glede kadrovanja. Ko je prof. dr. Verica Trstenjak zaključevala mandat generalne pravobranilke na sodišču Evropske unije v Luksemburgu, je slovenske univerze praktično niso povohale. Dunajska pa jo je kar pograbila. Toliko o teh vrhunskih strokovnjakih [[izklop mikrofona]]
Hvala. Besedo ima gospa Nada Brinovšek, pripravi naj se gospod Zvonko Lah.
Predsedujoča, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani! Kot smo danes že večkrat slišali, Ustava v 22 . členu določa, da je vsakemu posamezniku, poudarjam, vsakemu posamezniku zagotovljeno enako varstvo pravic v postopku pred sodiščem, državnimi organi, organi lokalne skupnosti, ki seveda odločajo o njegovih pravicah in dolžnostih. Nadalje, Ustava tudi v 23 . členu določa, da ima posameznik tudi pravico do sodnega varstva. Torej posamezniku lahko sodi sodnik, ki je izbran po pravilih, določenih z zakonom in Sodnim redom. Sodni red pa določa področje in način dodeljevanja posameznih zadev. Žal pa tako kot na vseh ostalih področjih, področju financ, področju izobraževanje, področju zdravstva, bančnem področju, tako tudi na tem področju, se pravi na področju sodstva, žal ugotavljamo, da gre za kršenje pravil oziroma zakonodaje. V tem primeru, ki ga danes obravnavamo, gre za kršenje pravil oziroma zakonodaje pri dodeljevanju posameznih sodnih zadev v reševanje. Tu imam v mislih t. i. nepravilnosti pri vpisovanju sodnih zadev v vpisnike sodišč in s tem kršitev Sodnega reda, Zakona o sodiščih in Ustave Republike Slovenije. Da na Vrhovnem sodišču prihaja do nezakonitega delovanja na področju dodeljevanja sodnih spisov, nas opozarja tako javnost kot tudi zaposleni znotraj sodne sfere. Ne nazadnje je bila javnost o problematiki dodeljevanja spisov na Vrhovnemu sodišču seznanjena tudi konec minulega leta, ko je vrhovni sodnik Rozman pisno opozoril predsednika Vrhovnega sodišča, da je bil spis napačno vpisan pod kazenske zadeve. Še prej pa moram poudariti, da je ta spis leto dni ležal v predalu Vrhovnega sodišča. Leto dni je ležal v predalu Vrhovnega sodišča. Spis pa bi moral biti vpisan pod upravne zadeve. Še več. Omenjenemu sodniku je bila dodeljena zadeva mimo vrstnega reda, torej ni bilo spoštovano načelo zakonitega oziroma naravnega sodnika. Ko je bil spis preknjižen v upravni vpisnik, mu je bil spis ponovno dodeljen v reševanje, zopet mimo naravnega vrstnega reda, kar veleva zakonodaja in tudi ustava Republike Slovenije. To smo danes v naši razpravi tudi že večkrat slišali. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo predlagali, da pravosodno ministrstvo v skladu z zakonom o sodiščih pripravi priporočilo o domnevnih kršitvah predpisov v zvezi s poslovanjem s sodnimi spisi na Okrajnem, Okrožnem in Višjem sodišču v Ljubljani. Poročilo naj bi se pripravilo s ciljem, da se odpravi ali potrdi, poudarjam, odpravi ali potrdi sum nezakonitosti pri poslovanju s sodnimi spisi ter da se v primeru ugotovitve nepravilnosti ustrezno ukrepa. Ta naš predlog pa moram žal reči, da sta tako koalicija, s SMC na čelu, kot Ministrstvo za pravosodje s skopo obrazložitvijo gladko zavrnila. S tem pa moram tudi reči, da pa se je naš sum, da se nepravilnosti res dogajajo, še samo utrdil. Najnovejše poročilo Evropske komisije navaja, da Slovenija za pravosodje nameni največ denarja na prebivalca v EU in da ima največ sodnikov na sto tisoč prebivalcev. Torej bi glede na navedeno pričakovala, da so naši sodniki nezmotljivi, učinkoviti in da pri delu strogo upoštevajo ustavo, Zakon o sodniški službi in pa seveda Sodni red. Ali temu ni tako? In žal zaman pričakujemo hitre in pa pravične postopke. Še več. Evropska komisija, ki je izdala svoje poročilo 9. marca letošnjega leta, med drugimi navaja, da je Slovenija peta najslabša država v EU po zaupanju v sodstvo. Da jo glede sodnih zaostankov prekaša le še Portugalska. Da se Slovenija glede na neodvisnost sodstva uvršča na rep lestvice. Da se je Slovenija po kakovosti pravosodja uvrstila na bore 25. mesto od 28. Da se v Sloveniji za sodišča nameni največji delež BDP. Da po izdatkih za delo sodišč porabimo skoraj 87 evrov na prebivalca. Da imamo 45,5 sodnika na sto tisoč prebivalcev in smo s tem na prvem mestu znotraj EU. Kar 23 držav članic EU ima manj kot 30 sodnikov na sto tisoč prebivalcev. In pa, da je povprečni čas trajanja postopka pri nas 301 dan, na primer Avstrija 135 dni. To bi verjetno še lahko naštevala, morala bi se pa verjetno zelo zelo potruditi, da bi našla kakšen podatek, ki bi nas uvrščal v sam vrh oziroma v zgornji del lestvice v pozitivnem smislu. In, kolegica Muršič, sicer je ni v dvorani, njene ugotovitve, da je slovensko sodstvo primerljivo z drugimi oziroma z ostalimi evropskimi državami, to žal ne drži. Glede na našteto, bom še enkrat poudarila, se sploh ne čudim, da prihaja do nepravilnosti pri delu sodišč in pa napačnih, da ne rečem celo političnih odločitev. Te pa so največkrat posledica naročila od zunaj ali od znotraj samega sodstva in žal tudi od v naprej dogovorjenih sodb. Pravosodni minister je nedavno dejal, da vsaka država ima toliko pravne države, kolikor jo ljudje občutijo. Nesporno moram reči, da se s to njegovo izjavo strinjam. Vendar pa pozitivnega odgovora, da pa to pravno državo dejansko tudi občutimo, ne morem deliti z njim oziroma je ne morem potrditi. V to nepravno državo nas prepričujejo tako najnovejše raziskave Evropske komisije kot tudi državljanke in pa državljani, ki te svoje občutke o pravni državi izražajo vsako sredo pred Vrhovnim sodiščem. Hvala lepa za besedo.
Besedo ima gospod Zvonko Lah, pripravi naj se gospod Jože Tanko.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo! Spoštovana predstavnika Ministrstva za pravosodje, kolegice in kolegi! Moja predhodnica me je prehitela in je povedala kar podatke, ki sem jih mislil sam. Ne bom ponavljal vsega tega, ker niso ti podatki razveseljujoči, se ne moremo hvaliti z njimi, vendar iz teh podatkov vidimo, da tukaj nekaj zelo ni v redu. Zaupanje naših državljank in državljanov v sodstvo je zelo nizko. Tudi poročilo Evropske komisije priča, da bi se morali zamisliti nad tem, kakšno sodstvo imamo. Jaz bi dal poudarek na pravosodne postopke v samem gospodarstvu. Koliko škode v zadnjih letih ali pa v desetletju, v dveh desetletjih je bilo narejeno v samem gospodarstvu zaradi sodnih postopkov, ki se vlečejo nekaj let. Koliko pravnih subjektov je šlo v tem času v stečaj tudi zaradi tega, ker niso bili pravočasno končani pravosodni postopki. To je za marsikakšno podjetje tako, kot bi konzilij zdravnikov ugotovil pravo diagnozo po zdravnikovi smrti. Kaj je dobljena sodba nekemu podjetniku, ko je že pred letom ali dvema letoma šel v stečaj, zaprl firmo, potem pa dobil pravdo na sodišču. Veliko je tega. Tudi stečajni postopki, ki se vlečejo tako dolgo. Nepoplačani izvajalci, podizvajalci. Ko smo investitorje spraševali, zakaj se ne plača, zakaj država ne plačuje, recimo Dars izvajalcem pri gradnji avtoceste, kjer promet poteka že nekaj let, pa podizvajalci še niso dobili plačanih svojih del, je bilo rečeno, da Dars ne more plačati, ker stečajni upravitelj oziroma sodišče ne pusti, dokler se ne reši do konca. Eni podizvajalci niso dokončali objekta, pa se dela druga škoda, so vplivi na okolje, ker objekt ni dokončan, nenormalni, ampak vse stoji. Nihče se pa ne vpraša, kje je tu izvirni greh. Pravosodje je samostojna veja oblasti, mi smo nedotakljivi. Mi lahko delamo, kolikor pač naredimo, naredimo. Če se nekdo zmoti na prvi stopnji, ga bo popravil pa drugi na drugi stopnji čez dve leti ali tri leta. In stvar je rešena. Tako kot pri inšpektorju. Nekoga fino oglobi in ker je za državo, dobi toliko denarja, napreduje po svoji službeni lestvici, čez tri leta, štiri leta se pa ugotovi na Vrhovnem sodišču, da se odločbe razveljavijo. In nikomur nič. Vse je v redu. Ali je res vse v redu? In to delamo s tistimi, ki prispevajo sredstva v naš proračun. S temi sredstvi dobivamo mi plače. Ampak se ne zavedamo. Še v naravi mravlja prenese uš z lista na list, da jo lahko molze. A mi se ne zavedamo, da od realnega sektorja živimo od dodane vrednosti. Ne, ampak mi uničujemo zato, ker smo nevoščljivi nekaterim posameznikom, ki so uspeli, ki imajo jahte in ne vem kaj še vse. Ampak več teh jaht je iz ukradenega denarja države, kot pa prisluženega pošteno iz dejavnosti samega podjetja. Tudi na tem področju bo treba enkrat narediti red. Oglašajo se tudi tisti pošteni sodniki, ki jim ni prav, da je tako, ker vse mečemo v isti koš. Pa niso vsi taki. Vendar so očitno v veliki manjšini še zaenkrat, da ne morejo znotraj sebe narediti red. Kažejo pa že s prstom, tudi danes ste slišali od kolegov, določena konkretna dejstva, kako se dogaja. Pa verjetno nihče ne bo reagiral, ampak se bo iskalo zdaj žvižgače. Iskalo se bo tiste, kdo je to izdal. Namesto da bi bilo obratno. A po zakonu, če veš, da se nekaj protizakonitega dogaja, si dolžan na to opozoriti. Vsak državljan. Pri nas je pa to ravno obrnjeno, kot da nam vse to paše. Če nam zaenkrat paše, bodo reveži naši otroci in vnuki zaradi tega. Ljudje bežijo. Pravim staršem je zdaj cilj svoje otroke usposobiti tako, da lahko delo dobijo zunaj naše države, kjer je pošteno delo tudi plačano. To je interes naše mladine, ki tudi bežijo ven, tudi naših podjetnikov, ker imajo nestabilno okolje tukaj za razvoj svojega gospodarstva. Vprašajte podjetnike, ki imajo rast, ali želijo vlagati v Sloveniji. Kakšne so možnosti vlagati v Sloveniji? Jih ni. A mi potrebujemo tuje investitorje, da bomo zmanjšali brezposelnost, povečali število zaposlenih, povečali dodano vrednost, gospodarsko rast. Ampak s takimi koraki, kot kaže tukaj, smo v treh letih zmanjšali čas sodnih postopkov s 310 na 305 dni, bomo rabili še 20 let, da bomo prišli na normalne čase teh postopkov, sodnih postopkov, kot jih imajo v drugih evropskih, naprednih evropskih državah. Ne smemo pa se zgledovati po Portugalski, pa Grčiji, pa Cipru. Pa še komu. Jaz opozarjam na te stvari, nisem pravnik, tudi na srečo nisem imel veliko takih sodnih izkušenj še, vendar rad bi odgovoril kakšnemu, ki vpraša, ki ječi pod bremenom tudi sodstva in ne vem, kaj bi naredil, razmišlja o samomoru, ne vidi luči na koncu tunela, pa mu ne vem odgovoriti. Prav bi bilo, da s temi zakoni, kot pravite, da ste jih na hitro pripravili, upam, da bodo marsikaj odpravili in pospešili te reforme v pravo smer. Res se verjetno ne zavedamo, koliko s tako situacijo v sodstvu škode naredimo tudi našemu gospodarstvu. In treba bo res veliko truda, da bomo trend obrnili v drugo stran in pridobili zaupanja tako politike kot tudi sodstva. Upam, da boste imeli srečno roko, da se bodo rezultati poznali čim prej. Ampak na način, kot danes pozicija zagovarja sodstvo, jaz imam kaj slabe obete. Hvala.
Besedo ima gospod Jože Tanko, pripravi naj se gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani prisotni! Več kot očitno je, da imamo v tej naši državi nekaj nedotakljivih inštitucij, proti katerim pravzaprav skoraj težko pridemo že do razprave, kaj šele, da bi sprejela koalicija, pa naj bo to v času Boruta Pahorja, naj bo to v času Alenke Bratušek ali Mira Cerarja, sploh kakršnekoli sklepe. Govorimo o sodiščih, govorimo o Banki Slovenije, govorimo o Komisiji za preprečevanje korupcije ali o kakšni drugi inštituciji še. Karkoli v opoziciji predlagamo, kadarkoli predlagamo, da bi odprli kakšno točko, ki se je pokazala za problematično, kjer so problemi in bi želeli razpravo na odborih ali na seji Državnega zbora, se vedno zgodi, da koalicija predlogov sklepov ne izglasuje. Kako je mogoče, da pri teh enormnih problemih, ki jih imamo v tej državi, na naštetih področjih, pa naj gre za KPK in vašega sedanjega šefa, naj gre za Banko Slovenije in bančni sistem, naj gre za pravosodje, ni možno sprejeti nobenega predloga sklepa, ne našega, vaših pa sploh ni, da bi postavili koridor oziroma smer, v katero bi poskušali reševati probleme na teh področjih. Sprašujem se, kolegi iz koalicijskih strank, kako je to mogoče. Tega si ni mogoče razložiti drugače, kot da imamo v tej državi neke nedotakljive sisteme, o katerih ni dovoljeno niti podvomiti, da nekaj ni v redu. In to, kar počne danes državni sekretar, je del tega, del ščitenja te nedotakljivosti in preprečevanje, da bi sploh podvomili, da nekaj ni v redu. V najbolj normalni družbi, v povsem normalnih državah bi jo ob odkritju nekega problema, recimo znotraj pravosodja, zazvonili vsi alarmi in bi se odzval sistem, bi se odzvala politika in bi se odzvala javnost. In ta problem bi enostavno poskušali z ukrepi, če ne gre z ukrepi takimi, pa drugačnimi, tudi sanirati. Pri nas se zgodi pa blokada. Pri nas pa tisti, ki ugotovimo neke probleme, neke pomanjkljivosti, neke napake v kateremkoli od teh sistemov, doživljamo pogrom. Pride državni sekretar, nekdo, ki ni niti kandidiral in ki za to nima nobene odgovornosti, niti ne predstavlja politike, in tu podučuje, kaj bi lahko mi povedali, kaj lahko mi mislimo in kaj lahko mi predlagamo. To je nedostojno. In tudi tisti, ki je takrat vodil sejo, je solidaren s takim načinom vodenja seje. Poglejte, naše pravosodje že vrsto let pada po vseh lestvicah, da ne rečem konkurenčnosti, katerikoli kriteriji, če boste pogledali v zadnjih petih letih in gledali, kako negativno napredujemo na teh lestvicah, boste lahko to ugotovili. Niti na enem področju v zadnjih petih letih v kateremkoli merilu, svetovnem ali domačem, slovensko pravosodje ni na lestvicah uspešnosti, kvalitete, percepcije ljudi do kvalitete delavcev, napredovalo. Ali se vam v vladi to ne zdi čudno? Ker to pomeni, da slovensko pravosodje, tako kot mnogi drugi sistemi v teh primerjavah izgublja na konkurenčnosti z ostalimi pravosodnimi sistemi v Avstriji, Nemčiji, na Švedskem in tako naprej. Padamo. Prehitevajo nas na nekaterih področjih bantustani Južnoafriške republike, smo za Svazijem, smo za Lesotom. In to gospod državni sekretar, ki nekaj res ve veliko o tem pravosodju in kvaliteti dela, bi lahko vsaj to preveril in se prepričal ali tisto, kar tu govori in nas prepričuje, sploh drži. Ta samoevalvacija, ki se dogaja znotraj pravosodja ali bančništva ali KPK, je pravzaprav ključen problem. In za to samoevalvacijo, za to visoko oceno se postavi potem tudi vladajoča politika, ki očitno živi od tistega, kar se v tem pravosodju dogaja. Ne dogajajo se prave stvari, ne dogajajo se stvari, ki so korektne, ne dogajajo se stvari, ki tečejo po pravni poti. Mi govorimo, in v tem našem primeru te zahteve smo napisali tudi konkreten primer enega sodnika, ki je na to opozoril, mislim, da enkrat ali dvakrat, pisno. Če že samo s to informacijo ni zadostne podlage, da bi kdorkoli v pravosodnem sistemu, predvsem pa je ministrstvo za to zadolženo, naročil nek nadzor – mi nismo predpisali kakšnega – in ugotovil, ali to drži ali ne, potem je nekaj hudo narobe. In značilno za vse institucije, zdaj za Banko Slovenije in tudi za KPK je, da točno to in na točno takšen način se tega lotevajo, ne prenesejo nobenega nadzora, dajo neko poročilo, da je vse oh in sploh in vladajoča politika, se pravi vedno leva provenienca, to se pravi sedanja Cerarjeva, bivša Bratuškova, predprejšnja Pahorjeva se postavi na okope in brani to do nezavesti. Vse te institucije, o katerih govorim, so nadpovprečno kadrovsko zasedena. To so kolegi govorili. Glede tega velja enako tudi za Banko Slovenije. Švedska centralna banka, ki mimogrede vodi tudi monetarno politiko in plačilni promet, ima petkrat manj zaposlenih na 100 tisoč prebivalcev kot slovenska Banka Slovenije. Ali si to predstavljate? Petkrat manj! In gre za izjemno bogato državo v Evropski uniji po številu zaposlenih. In vodi zraven tudi plačilni promet. Ko želiš odgovor Vlade na to poslansko vprašanje, ki ga imam tukaj pred sabo, ne govorijo o številkah, ampak se skrijejo za neke pavšalne ocene in se sklicujejo na Zakon o Banki Sloveniji in pa ne vem komu še. Podobno kot v tem primeru, ko želimo razpravo o pravosodju, ko želimo razpravo o tem, da bi se neke stvari preverile in da bi se pripravile spremembe zakonov, se sklicuje gospoda iz vlade na neko poročilo, ki ga je pripravilo pravosodje samo. Če bi hoteli, gospod državni sekretar, in to lahko poveste tudi ministru, opraviti neko kvalitetno razpravo o stanju slovenskega pravosodja bi morala predvsem vlada oziroma minister za pravosodje nekaj storiti na tem področju. Pa naj gre to za tožilstvo, naj gre to za sodišča, naj gre to za ne vem koga. Vi nimate in nočete narediti nobene revizije, nobenega nadzora, da ne bi prišli do kakršnihkoli podatkov in ugotovitev. In celo tam, ko vam postrežemo s primeri, ko vam predlagamo take benevolentne mehke sklepe, se vladna koalicija sklicuje na mnenje Zakonodajno-pravne službe. Celo gospa Murgel je to omenila. Ampak mi smo tisto, kar je bilo v mnenju Zakonodajno-pravne službe, s predlogi amandmajev priporočil sanirali. In če so naša priporočila problematična, bi lahko vladna koalicija, tudi gospa bivša sodnica, pripravila svoj predlog sklepa, da bi omogočila, da bi se nekaj na tem področju pravosodja storilo. Ampak tega ne napravijo. Mi smo v situaciji, ko predsednik Vlade, ko njegovi ministri, še posebej gospod Klemenčič, tukaj na glas govorijo o transparentnosti oziroma, po domače, preglednosti, o pravnosti, o pravičnosti o ne vem čem, istočasno pa preprečijo s svojim glasovanjem, da bi karkoli sprejeli, da bi se to dejansko omogočilo. Ampak tam, kjer ni preglednosti, kjer ni pravnosti, kjer ni pravičnosti, kjer ni ugotavljanja dejanskega stanja, ni tudi odgovornosti. Če hočemo mi to realizirati, če hočemo mi ugotoviti, kaj se dogaja, potem lahko zahtevamo odgovornost. In najboljše se je skriti za to, da se prepreči sprejetje kakršnihkoli priporočil, kakršnihkoli sklepov ali pa rešitev v zakonih, ki to omogočajo. In to počnete. To počnete pri sodstvu, nekaj podobnega je bilo pri tožilstvu, to je zelo isto pri Zakonu o Banki Slovenije in Zakonu o bančništvu in tako naprej. Mi pa zbiramo denarje za banke, prekomerno namenjamo sredstva za financiranje sodnega sistema, prekomerno primerjalno z Evropsko unijo, in to nominalno prekomerno, da ne govorimo o tem o strukturi BDP, kjer je ta deleže še trikrat višji, ker je naš BDP še trikrat nižji in tako naprej. O tem se pogovarjamo. Rezultat vsega tega, ko se preprečujejo nadzori, je pa slabo delovanje. In celo tam, kjer so mnoge stvari več kot očitne, kjer prihaja do kršitev celo ustave, in to se berejo spiski, se ne ukrepa. Od nikogar se ne zahteva odgovornost. Da se, kar zadeva odgovornost v tem pravosodnem sistemu ne dogaja, je več kot jasno, zakaj se ne dogaja. Minister za pravosodje Goran Klemenčič je pač tista oseba tu med nami ali pa med vami, za katero je ugotovljeno, da je največkrat kršila zakon v službi, ki jo je opravljal. Računsko sodišče je za ministra za pravosodje ugotovilo, da je kršil osem zakonov pri delovanju tistega senata KPK. Praktično za vsak zakon, ki ga je prijel v roke, je ugotovljena huda kršitev. Vrhovno sodišče mu je ugotovilo in odpravilo en predlog oziroma nek sklep oziroma neko poročilo v enem delu, ki se nanaša na našega predsednika, samo zato, ker je zapisalo v izrek, da so bile kršene ustavno varovane človekove pravice, torej je kršil tudi ustavo. In kako naj zdaj oseba, ki pride s to hipoteko na politično funkcijo, dela in pristane na to, da bo izvajal revizije, nadzore v sistemu, ki ga pokriva, če je sam dokumentirano, dokončno ugotovljeno z vidika Računskega sodišča in Vrhovnega sodišča, kršil ustavo in zakone? Ali je to logično?! Ali je to možno pričakovati od osebe, za katero je to ugotovljeno? In najboljše orodje je to, da se to prepreči, da se odpravijo priporočila, ki smo jih predlagali. Zato teh priporočil ni. Ko bomo šli na bančni sistem, bo podobno, če bomo razpravljali o Komisiji za preprečevanje korupcije se bo zgodilo podobno, če bomo razpravljali o priporočilih za sanacijo zdravstvenega sistema, se bo zgodilo podobno. Tudi tu imam pred sabo to mnenje Vlade, ki ga je sprejela v tem konkretnem primeru. In pravi to mnenje vlade, da predlagatelji dajemo le pavšalne ocene. S konkretnimi primeri je ta naš predlog podprt. S konkretnim primerom. Res jih ni napisanih 325, niti ni za to potrebe, je pa konkretni primer. In ta konkretni primer bi vsak, ki je primeren za opravljanje funkcije predstojnika oziroma ministra, vzel v roke in preveril, kaj se je dejansko zgodilo, preden je napisal nek pavšalni odgovor, s katerim je samo pripravil podlago za odločanje koalicije. Koalicija odloča tako, kot misli predsednik Vlade. To gospa Kustec pove vsakič, ko jo kaj vprašajo. Glede Vebra bo stališče poslanske skupine in koalicije takšno, kot bo povedal predsednik Vlade, glede naslednjega primera bo stališče takšno, kot bo povedal predsednik Vlade in tudi glede stanja v pravosodnem sistemu je očitno takšno, kot ga je sprejel, sprocesiral preko vlade predsednik Vlade. Na katerem področju lahko pričakujete napredek? Napredujemo na teh področjih ali ne? Gospodje, če mi ne napredujemo na področju pravosodja, in z vsakoletno objavo pademo za dve mesti, potempomeni, da je nekaj v tem sistemu hudo narobe in da se ne politike, ne ukrepi, ne ravnanja kogarkoli, predvsem pa tistih, ki so zadolženi za nadzor, ne peljejo v pravi smeri. Težko boste prepričal kogarkoli v okviru EU, da smo boljši, če smo padli še za tri mesta od predhodnega poročila. Take ocene zmorejo samo osebe, ki nimajo nobene samokritike do tega, kar počnejo, in mislijo, da je vse tisto, kar sami počnejo, pravzaprav najboljše. Ključni problem teh razprav, ki jih damo v Državni zbor in se nanašajo na posamezna vsebinska področja, veliko jih je tudi na sodstvo, je v tem, da se na teh področjih, kjer zaostajamo za primerljivimi državami Evropske unije, nekaj naredi. Da se zadeve premaknejo, da se sprejemajo pozitivni ukrepi. Teh pozitivnih ukrepov, spoštovani gospodje, v vladi ni. In če se le da, se obrnete tako, da poskušati stvari zbanalizirati, izmaličiti, kjer se pa le ne da, je treba blokirati sklepe tako, da ni nobenega glasovanja o tem, ali želimo boljši pravosodni sistem ali ne. Mi ne govorimo o tem, da so vsi sodniki slabi ali pa da so vsi deli sodstva slabi. Ampak del tega pa zagotovo je, tako kot v vsakem sistemu. Niti en sistem ni brezmadežen, niti en sistem ni, ne vem, tak da je blažen in absolutno sposoben. So tudi notri v njem osebe, ki ne delajo pravilno in na pravilen način. In to, kar je v našem gradivu, spoštovani predstavnik vlade, prosim, da to tudi prinesete svojemu ministru, bi morala ugotoviti vlada ali navedbe držijo ali ne. Vlada bi morala dati odgovor, ali navedbe, ki bi jih dobili z nadzorom, držijo ali ne. Če vi tega nočete, potem lahko tisti pesniški odgovor napiše kdorkoli. Kdorkoli lahko napiše tak odgovor, če vlada noče v nobenem primeru izvesti nadzora. Noče ga na tožilstvih, noče ga na sodstvu, noče ga v bankah, noče ga nikjer. V državni zbor prihajate samo po denar. Se pravi, koliko več za sodstvo, koliko več za bančni sistem, koliko več za ne vem koga. In to je nevzdržna situacija. In če boste, spoštovani poslanci, na tak način delovali naprej, nič pa ne kaže, da boste to svojo tehnologijo spremenili, potem bodo samo še pravljične urice. V državni zbor smo prišli zato, da o problemih govorimo, da probleme poskušamo odpraviti, da se stvari izboljšajo. Ne pa zato, da pride predstavnik vlade, ko ga opozorimo na probleme, s tem, da je sodstvo ugotovilo ali pa kdorkoli, da ni nobene potrebe po čemerkoli. Nadzora pa ne opravijo. Številni problemi so in številni primeri so, ko je prihajalo celo do kršenja ustavnih pravic v sodstvu, del tega je ugotovilo sodstvo samo, del tega so ugotovile druge instance, ali Ustavno sodišče ali Evropsko sodišče za človekove pravice, ampak sankcij znotraj sistema ni nobenih. Sprašujem se, če bi nekdo od nas naredil neko manjšo napako, ali bi bilo to politično in strokovno in ne vem kako problematično in bi ga stiskali, da bi zaradi strokovne napake pač moral iti. Najbrž bi se to zgodilo. V vsakem zdravem sistemu, naj bo to gospodarski, velika ali majhna družba, se to zgodi. Samo znotraj nekaterih sistemov v tej državi pa strokovne napake ne obstajajo. Ni jih veliko, ampak nekaj jih je, in za strokovno napako ne odgovarja nihče. Izgovarjate se za instančno sanacijo, vmes pa preživi nekdo četrt življenja nekje, tistega najboljšega, brez potrebe. In žal je problem v tem, da znotraj sodstva niste sposobni in znotraj vlade odgovoriti na konkretne primere, niti ne preprečiti, da bi se zgodili indični primeri, ko se kar ustvari neka zgodba in nekoga penalizira na tak ali drugačen način. In še enkrat povem, dokler je glavna oseba, to se pravi minister za pravosodje, nekdo, ki je kršil zakone in ustavo, ni možno pričakovati kakršnekoli revizije, kakršnegakoli resnega nadzora znotraj pravosodnega sistema, ker nima nobene personalnega osebnega kredita, da bi tako nalogo izvedel. Dokler ima vlada v svoji sestavi takega ministra, tudi od vlade ni mogoče pričakovati nobenih ukrepov, da bi se karkoli na tem področju izboljšalo. Nemogoče. Če predsednik Vlade zaupa ministru za pravosodje, ki je kršil osem zakonov, ki je kršil določa ustave, in to z dokumentom, potem od te vlade na tem področju ni možno pričakovati nobene konkretne spremembe. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnik Vlade. To je gospod Darko Stare, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje.
Hvala, gospod predsednik. Gospod poslanec, glede na vaše izvajanje bi rad uvodoma povedal, da je Ministrstvo za pravosodje v samo zadnjih dveh letih, da vas ne bom obremenjeval s številkami za več let nazaj, izvedlo enajst zahtev za nadzor sodne uprave. Enega na Okrajnem sodišču v Ljubljani, tri na Okrožnem sodišču v Ljubljani, štiri zahteve za nadzor sodne uprave v letu 2014, potem je bilo 19 zahtev za pregled poslovanja sodišč, tri na Okrajnem sodišču v Ljubljani itn., da ne naštevam. Teh nadzorov se izvaja kar precej. Vsako leto. V okviru teh nadzorov sodnega poslovanja niso bili identificirani napačni ali pa, kako bi rekel, nepravilna ravnanja, ki bi pomenila to, kar je v bistvu navedeno v gradivu, da je vzpostavljen nek vzporedni sistem po politični liniji dodeljevanja zadev. Tudi to se mi zdi, čeprav nisem odvetnik svojega ministra, ga pa globoko spoštujem predvsem zaradi njegovega minulega dela in načina njegovega dela, da je kršil osem zakonov kot predsednik KPK, ni točen in resničen podatek. Zakaj ne? Bom dal malo vsebine, da ne bo javnost tega narobe razumela. Veste, da se po Zakonu o Računskem sodišču revizija nanaša na določeno obdobje. In če je v tistem obdobju, ko je odgovorna oseba predstojnik nekega organa, izvedena revizija, je on odgovorna oseba. Vendar kršitve, ki so ugotovljene za to nadzorovano obdobje, so lahko, in v primeru KPK je bilo to v skoraj 80 %, povzročene v preteklih obdobjih. Dejstvo je, da je ob nastopu senata, ki ga je vodil gospod Klemenčič, samoiniciativno v preteklosti v času obstoja KPK nikoli ni bilo izvedeno, senat samoiniciativno naročil in je bila izvedena zunanja revizija, ugotovljene nepravilnosti pa so bile odpravljene. Torej samoiniciativno. Računsko sodišče, ki je po tej reviziji prišlo, je pa v svojem revizijskem poročilu obravnavalo tudi obdobja, ki so se nanašala na obdobja, ki so bila že revidirana in s popravljalnimi ukrepi zadeve odpravljene, zaradi tega tudi v predlogu revizijskega poročila Računskega sodišča ni bil predlagan noben popravljalni ukrep, ker je bilo to že sanirano. Je pa dejstvo, da so bile ugotovljene napake. Ampak te napake so bile – kaj? Sklenjena pogodba za plačilo električne energije dobavitelju v letu 2008. In ker je račun v revidiranem obdobju 2011, je to pač kršitev. To je v bistvu ta resnica in ni to tako enoznačno ali pa enostavno, kot vi želite predstaviti. Mislim, da je to nekorektno. Kar pa zadeva našega prizadevanja, da bi izboljšali stanje v pravosodju, to sem prepričan, da je cilj nas vseh, ne samo vas poslancev, absolutno tudi vlade, izvršilne veje oblasti, predvsem pa je to v interesu državljanov, ljudi, ki živimo v tej državi. Poglejte, te neprijetne resnice, kot pravite, samorefleksije v družbi je premalo, posebej pa v nekih podsistemih, ko nas drugi, zunanji opazovalci ali pa kompetentni organi, inštitucije opozorijo, da nekaj ni v redu, da je slabo ali da je zelo slabo, to so pomembna sporočila in je vprašanje, kako se na to odzovemo. Dejstvo pa je, da te stvari in ta spoznanja temeljijo na nekih dogodkih, ki so bili uresničeni ali pa izvedeni v preteklosti. Za v prihodnje je pa to podlaga, da si prizadevamo, da na takih spoznanjih naredimo nekaj, da se stvari izboljšajo ali popravijo. V pol leta, to sem že prej povedal, smo ravno zaradi tega, da bi se stvari popravile tudi na področju pravosodja, predlagali že kar nekaj organizacijskih, postopkovnih in pa sprememb določb materialne narave v posameznih zakonih. Ni jih bilo malo: zakon o sodiščih, zakon o sodniški službi, zakon o brezplačni pravni pomoči, zakon o odvetništvu, zakon o državnem tožilstvu. V normativnem programu imamo predvidene ukrepe prav s tem namenom, kot tudi vi pričakujete, da se stvari poskušajo izboljšati, poenostaviti in hkrati zagotoviti, da bodo sistemi bolj učinkoviti, kar se tiče delovanja kot tudi samoregulacije. Treba se je zavedati, da se pogovarjamo o tretji veji oblasti, in v demokratičnih družbah pri vzpostavljanju teh razmerij, ravnovesij je pač to treba upoštevati. Najbolj enostavno je reči, dajmo določiti, da bo Ministrstvo za pravosodje nadziralo delo Vrhovnega sodišča. Potem lahko rečemo, dajmo sprejeti, da bo še delo Ustavnega sodišča. Te stvari niso tako enostavne, in bi bilo neodgovorno, če bi tako ravnali. Zaradi tega se mi zdi, da je prav, in tudi moje pričakovanje je, da so te razprave utemeljene, da so tudi konkretni očitki, to, kar ste navedli, da Ministrstvo za pravosodje ne želi nič narediti, utemeljeni, da so neke podlage. In kot rečeno, sedaj se že ponavljam, mi smo se absolutno odzvali takoj z dolžno skrbnostjo, samoiniciativno, pozvali Vrhovno sodišče, pridobili podatke. In smo prepričani, da so korektni, kakovostni, resnični in so v bistvu očitki degradirani. Vi tega pač ne verjamete, ne sprejemate in očitate, da mi nič nismo pripravljeni narediti. Preprosto to, kar je mogoče in kar je v tem primeru tudi pravilno, je bilo narejeno. In se je izkazalo, da so očitki neutemeljeni. Tako preprosto je to spoznanje. Če pa so še kakršnikoli drugi podatki, podlage, ki utemeljujejo, da so ti očitki resnični, da obstaja vzporedni sistem, jaz, ko se poslušam, ko to govorim, mi gredo kar dlake pokonci, vzporedni sistem v slovenskem sodstvu, kjer se dodeljujejo zadeve po politični liniji. Poglejte, če katerikoli drug podatek, noben sistem, noben nadzor v zadnjih desetih letih, tu kolegica na tem področju dolgo dela, tudi v času vaših vlad, nič od tega, v okviru rednih nadzorov, sodne uprave, pravosodne uprave, poslovanja sodišč ni odkril oziroma indiciral karkoli takšnega. Sedaj imamo tukaj očitek na podlagi primera Patrie. Sistem se je odzval v okviru pravno dopustnega in predvidenega. Rezultat je pač tak, kot je, da za veliko večino, tudi odgovornih, da ne bo narobe razumljeno, v izvršni veji oblasti, prej sem omenil tudi Sodni svet, ki ima po zakonu v isti določbi kot Ministrstvo za pravosodje pravico in dolžnost, da se samoiniciativno odzove in pozove Vrhovno sodišče, nihče v tem ne vidi zadostne podlage, da bi ukrepal. Poročilo Vrhovnega sodišča se mi zdi celovito, temeljito. Generalni sekretar Vrhovnega sodišča je zelo podrobno opisal primer, ki je izpostavljen v tem gradivu, kako je potekalo dodeljevanje in predodeljevanje. Jaz ne vidim nobene razumne podlage za to, da bi dvomili v to, da je to res, ker preprosto ni nobenega podatka. In če se s tem preprosto ne morete soočiti ali pa sprejeti, jaz ne morem pomagati. Zagotovo pa, če bo nek oprijemljiv podatek, dejstvo, ki je take kvalitete, da opravičuje razlog za sum, da je očitek utemeljen, bo ministrstvo odreagiralo zagotovo med prvimi. V to ste lahko prepričani. In posredujte ga. Hvala lepa.
Replika, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Kar zadeva ugotovitve Računskega sodišča, se nanašajo izključno na obdobje, ko je vodil senat gospod Klemenčič. Če to ne bi bilo tako, kot sem povedal, potem bi pisalo, da sta v omenjenem obdobju revizije vodila senat KPK gospod Drago Kos in v nadaljevanju od tam naprej gospod Goran Klemenčič. Tako izgledajo poročila Računskega sodišča. Tako da to, kar ste rekli, ne drži. Kršitve se nanašajo izključno na mandat sedanjega, vašega ministra in na nič drugega. Če je slučajno opravljal posel v senatu KPK resno, bi najbrž tudi lahko ugotovil, na kakšnih pravnih podlagah kakšne stvari plačuje. To je bilo od superrevizorja, ki je za transparentnost, poštenost in tako naprej in tako naprej, najmanj za pričakovati. Ampak od osebe, ki ni prijavila v svoji komisiji niti svojega premoženja ali pa svojih sorodnikov oziroma tudi vnesla v evidence svoje hiše, je to težko pričakovati, ker vidijo taki ljudje samo napake pri vseh drugih. Kar zadeva nadzor. Pravite, nihče izmed sodnega sistema ne vidi zadostne podlage za to, da bi se nadzor naredil. Vi morate to videti, vlada, minister. Sistem znotraj se bo čisto vsak zaščitil, ker ne prenese noben od sistemov nobenega pogleda od zunaj. To je glavni problem. In naloga ministra je, da to zagotovi in na osnovi tega tudi pripravi poročilo. Ne gre drugače. Pričakovati, da bo nekdo sam od sebe nekaj naredil, je irelevantno. In to ste vi odgovorni in ta koalicija. Kar pa zadeva to naštevanje zakonov, štirje so bili priporočila GRECA, ki jih imamo najbrž edini v Evropi uzakonjena, vsi ostali jih imajo kot priporočila. Od sodnih sprememb, ki bi pomembno vplivale na poslovanje sistema, niste predlagali še skoraj čisto nič. Samo naredili morda komu kakšen problem s tem. Drugače pa s priporočili GRECA, ki ste jih uzakonili v štirih ali pet zakonov, vi ne boste spremenili ničesar. Če ne boste naredili nadzorov, revizij in tako naprej in na osnovi tega tudi izpeljali ukrepe znotraj politik, ki jih boste predlagali, in tudi zahtevali, da to naredi sodna veja oblasti. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Anja Bah Žibert, potem naj se pripravi predstavnik Vlade, če želi.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Danes tako nekako na zaključku razprave moram v bistvu povedati, da nekako občudujem vse tiste, ki ste poskušali zagovarjati tisto, kar je neubranljivo. To je, poiskati vsebinske razloge za to, da ta priporočila ne bi bila sprejeta. Teh enostavno ni. Še več! Menim, da vsi tisti, ki nekako želite pomagati stanovskim kolegom s tem, da se o pravosodju in sodni veji oblasti ne bi razpravljalo, ne bi sprejela nikoli nobena priporočila, ki bi na nek način pomagala k temu, da se odpravi vsakršen dvom o neodvisnosti delovanja našega pravosodnega sistema in v tem primeru sodišč, delate medvedjo uslugo. Na tak način samo še nezadovoljstvo v pravosodni sistem krepite. In tako bo tudi vnaprej, če dejansko enkrat ne bomo zadevi prišli do dna. Spoštovani državni sekretar, vi se na nek način ves čas oklepate tega, da ste dali na nek način prošnjo, poziv, da se zadeva pojasni, dobili ste odgovor, ki smo ga nekako dobili tudi mi. In za vas je zadeva končana. Zopet bom ponovila tisto prispodobo s kurnikom. Se pravi, kurjega tatu ste vprašali, kdo krade kokoši v kurniku, verjeli ste jim, pri tem pa niste izkoristili tega, da bi sami na podlagi zakona pogledali v kurnik, kaj se tam dejansko dogaja. To je dejstvo. In vam vse to, kar smo mi nekako v svojem priporočilu tudi priložili, ne zadostuje. Jaz verjamem, da vam ne bi zadostovalo še pet podobnih zadev. Ne bi, ker ste se pač tako odločili. Pri tem pa ste še toliko arogantni, da pravite, da lahko vsak, ki meni, da je karkoli narobe, sproži ustrezne postopke. Če boste tako nadaljevali, predvidevam, da jutri več ne bo vlada oziroma vaše ministrstvo predlagalo nobenega zakona več. Predlagali boste državljanom, da zberejo 5 tisoč podpisov, pa naj vložijo, kar mislijo, da je treba. Tako to gre in tako je to razumeti. Veliko je bilo govora o političnem obračunavanju. Nenehno se je to pojavljajo, da nekdo želi zgolj političen obračun. Potem pa svoje razprave začnete z zadevo Patria. Zakaj? Mi smo danes s priporočili zgolj želeli ovreči, ko bi pač zadeva prišla do konca, sum, da prihaja do kršitev ustave, zakonodaje in sodnega reda na naših sodiščih. Vi pa ste pristali na zadevi Patria. Če pa se še sama ustavim nekoliko na zadevi Patria, pa se dejansko vprašam, kdo je zdaj tukaj bolj političen. Poslušali smo, tudi na odboru je bila ena podobna razprava, saj mogoče tukaj ni vse najbolje, tako kot bi moralo biti, ampak ker je tukaj posredi Patria, to pa ne. Tako nekako je bilo rečeno. Pa tudi ne nazadnje danes, ker je pač podan primer, ki naj bi se dogajal, res tudi v zadevi Patria, je zadeva nesprejemljiva. Tisti, ki ste govorili o prvorazrednih in drugorazrednih državljanih, imate prav. Nekdo, ki je bil obsojen v zadevi Patria, po vašem mnenju nima enakih pravic kot drugi državljani. Ker gre za zadevo Patria, pravite, da to pa ne, to pa ni problem in tukaj ne odstopate. Zakaj?! Česa se vendar bojite?! Ravno tukaj bi morali biti vi najbolj glasni, da se vsakršna dilema odpravi. Ampak vaše odločitve to dilemo samo potrjujejo oziroma stopnjujejo. Ne nazadnje, veste, v tej zadevi govorimo o zakonitem sodniku. In natančno, če je prišlo do napake pri eni sami zadevi, potem so tudi vse ostale napačne. In potem je lahko tukaj hitro niz državljank in državljanom, ki so jim kršene ustavne pravice. In vi kljub temu ne želite zadevi priti do dna. Govorili ste o tem, da je generalni sekretar gospod Janko Marinko vse pojasnil. Ni res. Spomnite se mojega vprašanja, kajti govorili smo o t. i. tudi vzporednem sistemu, ki naj bi se dogajal. In ta naj bi deloval tudi tisti dan, ko je na sodišče prišla zadeva Patria in ostale. Vprašala sem, koliko zadev prihaja na sodišče po 15. uri preko kurirjev in ne tako kot po navadi preko pošte. Tega odgovora nismo dobili. Jaz dvomim, da generalni sekretar Vrhovnega sodišča tega podatka, glede na to, da je vedel, kaj bomo obravnavali, ni poznal. Zame je to samo en dvom več. Prej je bilo rečeno s strani gospe Muršič, da nekako želimo zaiti tudi v druge vode. Ja, kako? Potem pa gledam magnetogram in gospa je skoraj ves čas namenila zadevi Patria in tem, kako se stvari v naši državi dogajajo samo zato, ker je nekako zadeva povezana z največjim opozicijskim liderjem. Smešno. Pri tem pa jo moti, da odpiramo teme, čeprav je sama predsednica Odbora za pravosodje, ki bi morala biti najbolj poklicana za to, da se zadeve razjasnijo. Mislim, da se mi čas zaključuje, zato bom samo še povedala eno besedo. Nesprejemljivo je, da nenehno govorimo o tem, da se ne smemo ukvarjati oziroma razpravljati [[izklop mikrofona]]
Zdaj pa ima besedo predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Še dobro, da sem zadnji, da lahko na nek primeren način odgovorim na nekatere zadeve, ki so se dogajale zadnjih nekaj minut. Ja, državni sekretar, malo bolj točno. Če bi bila 35 let nazaj, bi, saj veste, kaj bilo. Jaz nisem rekel, da morate vi nadzirati Vrhovno sodišče. Pravosodno ministrstvo oziroma Ministrstvo za pravosodje, del Vlade ne pač ne more nadzirati sodne veje oblasti. Lahko pa nadzira izvrševanje poslovanja v tistem delu, ki ga že danes nadzira na okrajnih, okrožnih in višjih sodiščih. O tem sem govoril. In zakaj tega nočete? Ne vem. Odgovor veste vi. Jaz tudi. Ker vam tako paše. Glejte, vi ste rekli, da številni nadzori, ki so se dogajali v zadnjih letih, tega niso ugotovili. Glejte, sistem lahko ostaja še nadaljnjih 20 let in nadaljnjih 20 let nihče ne bo tega mogel ugotoviti, noben nadzor. Zakaj ne? Jaz to moram tako plastično prikazati, da tudi ljudje razumejo. Glejte, če imate vi tukaj spise, ki prihajajo na Vrhovno sodišče, tukaj pa spisek vrhovnih sodnikov, ki jim morajo biti dodeljeni po zakonu, ustavi in sodnemu redu, potem je zadeva popolnoma jasna, popolnoma jasna. Vpisničarka V. C. mora narediti – kaj? Če dobi en spis, ga mora vpisati takoj, če dobi dva spisa ju mora zložiti po abecednem vrstnem redu in vpisati takoj, če jih dobi 100, pa isto. Ne more jih pa na kup zlagati do 15 ure, kar zdaj počne, potem pa naročiti: "Pošljite mi spis x y!" Aha, in spis x y pride po abecednem vrstnem redu sem. Zakaj? Zato, da ga bo dobil sodnik, ki ga ona želi oziroma kot ji je gospod Masleša naročil. Potem pa iz elektronskega vpisnika pade to. In tukaj je pa vse zakonito. Saj tukaj gre vse v redu. In če boste te papirje gledali, ne boste nič našli. Vi dobro veste, kako se delajo nadzori, sami ste delali na teh zadevah, ni problema. In to bi lahko ugotovili, če bi opravili ustrezne razgovore z ljudmi. Tako pa te razgovori niti opravljali niso. Govorite o tem, da Sodni svet ni nič našel. Ja, bože mili! Bova šla spet v one vrste policijske. Če imamo policista na meji, ki kasira denar od tistega, ki sprovaja ilegalce in sistem teče, tako kot teče, dokler jih ne dobijo. Potem je popolnoma jasno, da iz tega ne bo nič, če bosta en drugega preiskovala in eden drugega nadzirala. Nekdo tretji mora poseči. Če vi mislite, da bo predsednik Sodnega sveta kaj posegel, seveda delate neumnost. Predsednik Sodnega sveta ne bo posegel, saj je sodnik, ki mu je gospod Masleša, nadrejen. Takoj ko bo prenehal biti predsednik Sodnega sveta, bo tudi šel k svojemu šefu. Zdaj pa vi mislite, da bo on svojega bivšega in bodočega šefa nadziral. A, ma, ne gre to! To veste, da ne gre. Vi ste rekli, moram reči, da sem se zasmejal, ko ste rekli, da globoko spoštujete gospod Klemenčiča. Ja, jaz bi ga tudi na vašem mestu, to pa res. Zakaj? Glejte, gospod državni sekretar, vi ste avtor poročila KPK. Saj ste ga vi pisali, mi ga zdaj pripisujemo tisti trojki pač formalno. Avtor ste pa vi. Potem ste se nekega dne poslovili, postavili pred kamere in rekli: "Državljani, adijo, mi gremo! V redu. Zdaj pa ste nazaj prišli, spet v isti kompaniji. saj ste vsi isti trije tam, vsi trije isti, ki ste bili na KPK, ste zdaj na pravosodnem ministrstvu. Tisti gospod Praprotnik pa je šel v upravo Ljubljanske banke, ki jo je preiskoval in nikoli nič našel. Namenoma seveda. In danes tam sedi. Lepo se imamo! Jaz tudi mislim, da ste mu lahko hvaležni in da lahko dobro sodelujete naprej. Ja, tako bo že v redu. Ampak bistvo našega današnjega sporočila je – v čem? Mi smo želeli zelo jasno povedati in eni ste očitali, da nič se ne da dokazati, da nimamo nobenih dokazov in tako naprej. Ja, imamo! Imamo, Borivoja Rozmana, vrhovnega sodnika, ki je to povedal, pisno. Napisal je, da se to dogaja na Vrhovnem sodišču. Kaj še imamo? Imamo spisek s tistega dne, iz katerega je jasno razvidno, da je primer Patria ob 15.30 prišel gor. Tistega spisa ni več, je izginil, mrknil je, uničen je. Zakaj? Ja, saj vsak storilec sigurno uniči sledove za seboj. Ja, kako pa! Ga ni več tam. Je pa še na okrajnem sodišču. Namreč tam dela ena vpisničarka, nje se ne da kupiti za kakšno darilce, ampak ona dela pošteno. In ona ima kopijo dopisa, iz katerega je razvidno, da je ob 15.30 zadeva prišla 20. 6. in da je bila naknadno vstavljena v sistem, ki sem ga prej pokazal. In je bilo vnaprej dogovorjeno in določeno, da bo prišla zadeva h gospe Tratnikovi. To vedo vpisničarji, pravzaprav to ve glavna vpisničarka V. C. Oni dol spodaj niso kaj dosti krivi. Šefi ne vedo nič, tudi gospod Pogačnik ne ve nič, vsaj domnevam, tako je videti. Oni so pa čatoti, bi se jim reklo po vojaško, ki izpolnjujejo stvari, uradniki, ki pač delajo na ukaz višjih uradnikov. Potem pa se vse skupaj zaokroži na relaciji med gospo Tratnik, gospo Žalik in gospodom Maslešo in V. C. In vi dobite spisek, iz katerega pravite, da je vse v redu. Katastrofa. Vi ste rekli še nekaj, da je gospod Marinko, generalni sekretar Vrhovnega sodišča, vse pojasnil. Ne vem, ja, on je udeležen v tej zadevi. Kako zdaj njega sprašujete za to zadevo? Saj on je udeleženec, on je skadroval V. C. in jo je pripeljal gor iz podna in jo je gor postavil za veliko večjo plačo. Zdaj v tem trenutku kadruje še drugo. Mogoče je že skadroval, ne vem, postopki tečejo te dni. In poglejte, zdaj vi trdite, da je on zadovoljivo pojasnil. To je popolnoma isto, kot da imate pred seboj nekega roparja, ki je vlomil v trgovino, ima še vse polno marmelade gor in trdi, da ni marmelade kradel. Ja. In vi rečete, da je zadovoljivo pojasnil, da ni marmelade kradel. Ja, kje ste no?! Ne more tako biti. Ne mora tako biti! Ampak tako je lahko. Saj tako lahko sistem funkcionira, saj tudi logično je, da sistem tako funkcionira, ker pač levi politični opciji to ustreza. Ta leva politična opcija je skadrovala leta 2010 predsednika, ki ga imamo. Ta leva politična opcija v podobi gospe iz SD, zjutraj sem govoril o njej, Beblerjeve, je povedala, kdo je lahko predsednik Vrhovnega sodišča. Tam je sedelo 29 poslancev SD na tisti strani in oni so povedali, da predsednik Vrhovnega sodišča ne more biti človek, ki zna tri tuje jezike, in jih govori aktivno, ima v sistemu Cobiss za nekaj plaht znanstvenoraziskovalnih in podobnih zadev, predsednik Državnega zbora dobro to pozna, pa vi tudi, verjamem. Ampak ker je bil v senatu, ki je sodil Pavlu Ruparju, pa ne more biti predsednik Vrhovnega sodišča. Ker je bil Rupar oproščen. Ne glede na to, kako je gospod Šorli glasoval, ker tega ne vemo, ker to je tajno. Lahko pa je predsednik Vrhovnega sodišča, človek, ki je dokazljivo – saj to je govoril sodnik Zobec, ki je pisal o tem, o tem so pisali nekateri drugi ljudje – sodeloval pri verifikaciji umorov, ki je vrgel pištolo na mizo, pa je rekel JLA bo tepihovala Slovenijo. Vidite, to je pa v redu. Ampak hkrati ta človek seveda služi levi politični opciji. Če grem še na gospoda Zorčiča, ki je zjutraj lepo pojasnil to zadevo in gospa Murgel tudi, ko pravi, saj to je bilo odpravljeno, pa to je bilo odpravljeno. Sodni sistem je naštelan tako, da popravi vse svoje napake. Če pa slučajno v Sloveniji to ne uspe, pa tako ali tako imamo še Strasbourg. Torej je stanje idealno. Bravo! Ja, pa ni tako. Pa ni tako. Po tej logiki in po logiki gospoda Zorčiča, mislim, da sem prav povedal priimek, prej je govoril o tem, lahko leva politična opcija v sodelovanju s pravosodjem – tam ima dva možakarja, eden je tožilec, eden je vrhovni sodnik – pravzaprav naredi – kaj? Vse tisto, kar je opozicija ali vsaj tiste šefe opozicije, pač, kaj češ narediti, obtožiš ga nekega kaznivega dejanja, ga obsodiš, ga pošlješ na Dob, pa saj to bodo popravili ustavni sodniki. Če pa ne bodo oni, ki bodo spet kakšne volitve, kar je tudi možno, potem bo pa v Strasbourgu popravljeno. Vse je v redu, nobene težave ni v pravnem sistemu in sodnem sistemu Republike Slovenije. Ja, figo! Kaj pa volitve leta 2008? Kaj pa volitve leta 2011? Kaj pa volitve leta 2014? Kdaj bodo pa naslednje, pa ne vem. Ko pa ti ljudje iz opozicije, verjetno se bo kakšen krog še razširil, ne morejo aktivno, normalno in enakopravno sodelovati na volitvah. In sedaj vi trdite, da je v sodnem sistemu vse v redu. Ni vse v redu. Katastrofa je v sodnem sistemu. To ne funkcionira tako. Tudi drugi sistemi ne funkcionirajo tako. Delavec v Novem mestu v Revozu, ki bo naredil napake na tekočem traku, bo odpuščen. mogoče najprej opozorjen, pa malo plačo dol, potem pa bo odpuščen. Konec koncev smo tudi v zdravstvu prišli že tako daleč, da danes vendarle se izvaja neka odgovornost, bom rekel, pa tu in tam kakšen zdravnik pristane na sodišču in v zaporu. Ja, kaj pa v sodstvu? A v sodstvu je pa dovoljeno karkoli? Očitno vi mislite, da je, ker sodni sistem vse popravi, če ne pa Strasbourg popravi. Ampak to ni res, v sodnem sistemu, ko se pa res nekaj hudega zgodi, kot se je sedaj s tisto odredbo o preiskavi v Državnem zboru, pa mimogrede, nekdo od, mislim, da je novinar Slovenski novic, mene in predsednika Državnega zbora označil za tista, ki sva proti preiskavam v Državnem zboru – mimogrede, predsednik jaz nisem, ker je pač zakon tak, kakršen je. In sedaj seveda situacija ne more biti drugačna. Potem pa tisti sodnik, ki je tam malo nekaj tvital, sedaj je pa dal odpoved. Ja, saj kaj pa mislite, da se bo zgodilo z njim? Ali lahko trikrat ugibamo, pa bomo prvič ugotovili? Lahko tudi zapojemo kot pevski zbor, kaj bo postal. Odvetnik. Ja, kaj pa drugega?! In sedaj vi pravite, da je vse v redu v sodnem sistemu. Vse v redu. Imamo pa po drugi strani tožilko, ki pa je nekaj tam pri Baričevičih preveč "palamudila", pa je že v suspenzu. Poglejte, da zaključim oziroma da pripeljem to zadevo do konca. Naš namen je bil zelo jasen in naš cilj je bil zelo jasen. Na osnovi primera sodnika gospoda Borivoja Rozmana, na osnovi primera Patria, tukaj smo imeli dostop. Jasno, da smo tukaj imeli dostop do podatkov. Ampak te iste kršitve, kot so bile v zadevi Paria, so se v istem dnevu, to je 20. 6., zgodile tudi gospodu K. Ž. Ne smem povedati imena, kajneda, boste rekli, da boste kakšno ovadbo podali. Gospodu L.Š., ista kršitev se mu je zgodila. Gospodu M. M., ista kršitev se mi je zgodila in T. S. Poslanci imate dostop do podatkov, dolžni ste jih varovati, novinarji tudi, kot veste. Iste kršitve so se na isti dan zgodile vsem tem ljudem, kot so se zgodile v zadevi Patria. In vi sedaj pravite, da je gospod Marinko vse pojasnil. Z rokami v marmeladi, kajneda. Napačnega ste vprašali. Mi smo želeli – kaj? Mi smo želeli samo eno stvar: da Ministrstvo za pravosodje izvede nadzor. To je vse, kar smo želeli. Pa še ne samo to. Mi smo rekli: Državni zbor Republike Slovenije predlaga Vladi oziroma Ministrstvu za pravosodje, da izvede nadzor. Samo to smo rekli. Ali je to, povejte mi, kakšno posilstvo nad sodno vejo oblasti? Ni ne. Potem je Zakonodajna-služba povedala in je rekla, da ne morejo direktno narediti tega nadzora, ker nimajo tega pooblastila, lahko samo nižje, ne pa Vrhovno sodišče. Potem bi bilo pa logično, državni sekretar, da pridete z zakonom in si to pooblastilo uzakonite. Uzakonite! Ne, da boste nadzirali delo Vrhovnega sodišča, ampak poslovanje s spisi. Vendar vsemu ste rekli ne. Se vidimo naslednjič. Hvala.
Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ne. Hvala. Na podlagi tega zaključujem splošno razpravo o predlogu priporočila. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. 12. 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga priporočila končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 6. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 17.50.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o dohodnini po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o motornih vozilih po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o cestninjenju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 3. 2015. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti 65. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 65.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 16. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD k 41. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD k 46. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 49. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Zvonko Lah, pardon, gospod Ljubo Žnidar. Se opravičujem.
Hvala, spoštovani predsedujoči. V Slovenski demokratski stranki bomo naš amandma k 49. členu seveda podprli. Tudi sugestija s strani gospodarstva, iz Gospodarske zbornice, Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije smo dobili sugestijo, da so kazni za slovenske prevoznike nesorazmerno občutno previsoke, tudi glede na standard, kakršnega imamo v Republiki Sloveniji, in tudi v primerjavi s sosednjimi državami Republike Slovenije. Tako da v Slovenski demokratski stranki absolutno smo za globe prekrškarjev, vendar naj bodo višine glob primerne in sorazmerne tako s prekrškom kot tudi v primerjavi z ostalimi sosednjimi državami. Predlagamo, da podprete znižanje kazni za prevoznike v cestnem prometu za 20 %.
Torej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 49. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 46. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 50. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Ravno tako v 50. členu kot tudi v predhodnem predlagamo znižanje kazni za 20 % za pravne osebe, ki dejansko naredijo prekrške v zvezi s cestninskimi uporabniki, recimo, z napačnim vstopom v cestninsko cono. Skratka, gre za prekrške, ki so manjše pomembnosti, ravno tako je višina teh prekrškov nekako nesorazmerna z ostalimi primerljivimi sosedami, to se pravi z državami naših sosedov, in ravno tako so tudi nesorazmerno visoke glede na standard in tudi stanje gospodarstva v Republiki Slovenije. Predlagamo, da se te kazni za uporabnike prometnih naprav znižajo za 20%.
Torej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 50. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 48. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona že v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 16. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 27. 3. 2015, po končnem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerem bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih po rednem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POROŠTVENE POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO INVESTICIJSKO BANKO, EKO SKLAD III. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ČRNE GORE O IZMENJAVI IN MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 6. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v petek, 27. 3. 2015, ob 10. uri. Članice in člane Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide obveščam, da se bo 10. nujna seja odbora začela čez 15 minut v veliki dvorani na Tomšičevi, to je ob 18.20.