Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 30. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Jelka Godec, gospod Tomaž Lisec, dr. Franc Trček in gospod Primož Siter. Na sejo sem povabil predstavnike Državnega sveta ter predstavnike Vlade. Vse prisotne vljudno pozdravljam! S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na določitev dnevnega reda 30. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 29. novembra 2019, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel, zato zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na odločanje o dnevnem redu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 30. izredne seje zbora določen. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2020 IN 2021. Državni svet je na 8. izredni seji 28. novembra 2019 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021. S tem predajam besedo za dodatno obrazložitev predstavniku Državnega sveta gospodu Milanu Ozimiču. Izvolite.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani poslanke in poslanci, lep pozdrav na današnji seji! Državni svet je predlog odložilnega veta na zakon o izvrševanju proračunov sprejel na podlagi opozoril, ki so bila dana že v času procedure nastajanja državnega proračuna za leti 2020 in 2021 ter obeh zakonov o izvrševanju proračunov, s temeljno ugotovitvijo, ki se vleče že kar nekaj let, da je povprečnina, tako kot je določena v ZIPRS, prenizka in ne zagotavlja primernega financiranja občin, ne zagotavlja finančnega pokritja zakonskih nalog, ki jih morajo izvrševati občine. S takšnim stanjem pa seveda občine najedajo lastno razvojno substanco, torej tista sredstva, ki jih občine imajo kot namenska sredstva za reševanje določenih problemov, problematike, razvoja, vzdrževanja in tistih razvojnih naložb, ki so njihova prioriteta in tudi osnovno poslanstvo, da jih rešujejo. Kljub vsem tem opozorilom se nič ni spremenilo. Proračun je bil tako sprejet in tudi posledično oba ZIPRS-a, ki to problematično stanje ohranjata, ki se ga še naprej nadaljuje in se ne rešuje problema, ki je evidentno izpostavljen. Ni to ugotovitev Državnega sveta, to je ugotovitev praktično vseh 212 občin, ker nobena od teh ni nasprotovala ali imela kakšnega drugega predloga; vse so v podobnem položaju. V nekoliko boljšem položaju je Mestna občina Ljubljana, ker ima poleg rednega financiranja še dodatno financiranje kot glavno mesto po posebnem zakonu. Jaz vam ne bom prebiral teh argumentov, ki so v vetu izpostavljeni, to ste dobili. Ampak bom opozoril samo na nekatere tiste posledice, ki so stvar takšnega odnosa države do občin. Proračun kot dokument je nek najširši konsenz, naj bi to predstavljal. in Do do njega naj bi prišli po neki drugačni poti, ne pa s strani pozicije močnejšega, kot je to v primeru občin v nasprotju z državo. Občine tu nimajo nobenih možnosti, da v svojih realnih zahtevah uspejo, ker se je pač vlada odločila, da to ni problem, da to ni razvojna prioriteta; in ravna tako, kot pač ravna. Ne samo ta, že kar nekaj naslednjih. Za občine pa to pomeni, da so tamkajšnji občani na nek način, zdaj je popularna beseda, drugorazredni. Pa dejansko so. Občina je zadolžena za razvoj na svojem območju. Ta razvoj pa se odraža predvsem v neki infrastrukturi, komunalni ali družbeni. Neki družbeni standard objektov, ki služijo občanu v njegovem vsakodnevnem bivanju in jih potrebuje in ga sam ne more reševati. To pomeni primanjkljaj na vrtcih, primanjkljaj na šolah, primanjkljaj na komunalni infrastrukturi. Za občana je tista cesta tako pomembna kot državna naložba v avtocesto ali pa železniško infrastrukturo; celo bolj. Občina mora za občana skrbeti tako rekoč od zibeli do groba. In če mora za to, da lahko funkcionira, namenjati lastna sredstva za tisto, kar bi morala država pokriti, potem je to seveda primanjkljaj in drugorazrednost. Ta problem je ponavljajoč, kar naprej se to poudarja, se ne razume, zaradi tega so si ta veta sledila že kar nekaj let.
Spoštovani svetnik, prekoračili ste dovoljeni čas. Prosim, da zaključite.
In zato Državni svet tudi ponovno opozarja na ta problem in seveda pričakuje, da bodo pa enkrat odločevalci, to ste vi, poslanci, le uvideli, da je to problem, ki ga je treba rešiti. Matični odbor je [[…]]
Gospod svetnik, drugo opozorilo, prekoračili ste svoj čas za 50 sekund. Hvala. S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Predajam besedo predsedniku odbora gospodu Robertu Polnarju. Izvolite, 5 minut imate na razpolago.
Ali dvomite v mene, gospod predsednik?
Nikoli, gospod poslanec.
To rad slišim. Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 28. nujni seji na današnji dan kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada in ga je Državni zbor sprejel na 13. seji 22. novembra letos. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Državnega sveta, Ministrstva za finance, Ministrstva za javno upravo in Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je poročevalec Državnega sveta v imenu predlagatelja obrazložil zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje. Poudaril je, da so razlogi za zahtevo podobni kot v preteklosti, in sicer prenizka višina povprečnine ter posledično neustrezno in nezadostno financiranje občin. Minister za finance je predstavil pisno mnenje Vlade ter pri tem podal podrobna pojasnila, vezana na izračun in določitev višine povprečnine, zlasti z vidika metodologij za izračun. Poudaril je, da bodo občine v letu 2020 prejele dobrih 30 milijonov evrov sredstev več kot v letu 2019 in da je v zaključni fazi priprav tudi zakon, ki bo občinam znižal stroške za dodatnih več kot 30 milijonov evrov. Poudaril je, da Vlada meni, da je zahteva Državnega sveta neutemeljena, in da Državnemu zboru predlaga, da zakon v ponovnem odločanju sprejme. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe v dopolnilni obrazložitvi mnenja pojasnila, da se navedbe Državnega sveta o zahtevi za ponovno odločanje nanašajo na vprašanja, ki so povezana s presojo primernosti zakonske ureditve, ki so vsebinske narave oziroma izhajajo iz materije Zakona o financiranju občin. Zato se do omenjene zahteve Zakonodajno-pravna služba ni opredelila. V razpravi so nekateri članice in člani odbora izrazili strinjanje z mnenjem Državnega sveta ter so menili, da je višina povprečnine prenizka in s tem financiranje občin nezadostno in neustrezno, saj ne zagotavlja niti kritja stroškov zakonsko določenih nalog in obveznosti občin. V tem pogledu je bilo opozorjeno, da je vsakršna sprememba metodologije izračunov nesmiselna oziroma krivična, če se ne poveča celoten obseg sredstev, namenjen financiranju občin. Izražena je bila tudi zaskrbljenost glede prelivanja sredstev od manj razvitih in manjših občin na podeželju k bolj razvitim mestnim občinam. Nasprotno so nekateri drugi razpravljavci poudarili, da je višina povprečnine za leti 2020 in 2021, upoštevaje dane razmere in vzdržnost javnih financ, ustrezna; in pri tem poudarili, da je znesek povprečnine v primerjavi s preteklimi leti najvišji, zato v tem pogledu ni nobenega razloga za nezadovoljstvo občin. V nadaljevanju je državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo podal dodatna pojasnila ter pri tem poudaril, da z zvišanjem povprečnine največ pridobijo tiste občine, ki imajo sredstev že sedaj dovolj, zato bo predvsem potrebna sprememba metodologije, ki bo upoštevala specifične lastnosti posameznih občin. Po opravljeni razpravi je Odbor za finance glasoval o naslednjem mnenju: Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021 je ustrezen. Odbor mnenja ni sprejel z 9 glasovi za in 6 glasovi proti, pri čemer je treba poudariti, da je bila potrebna večina vseh članic in članov Odbora za finance, se pravi 10 od 19. Se pravi, odbor mnenja z 9 glasovi za in 6 glasovi proti ni sprejel. Hvala lepa.
Gospod predsednik, dokazali ste, da se lahko na vas zanesemo, za kar se zahvaljujem. Spoštovane, spoštovani, predajam besedo predstavniku Vlade, gospodu ministru. Izvolite, gospod minister.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Državni svet Republike Slovenije je izglasoval zahtevo, da mora Državni zbor Republike Slovenije pred razglasitvijo Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021 o njem še enkrat odločati. V povezavi z določitvijo povprečnine ponovno pojasnjujemo, da se postopek za njeno določitev prične z izračunom povprečnih stroškov za financiranje obveznih občinskih nalog zadnjih štirih let. Izračun povprečnih stroškov za financiranje občinskih nalog pripravi Ministrstvo za finance na podlagi 12. člena Zakona o financiranju občin, Uredbe o metodologiji za izračun povprečnih stroškov za financiranje občinskih nalog in Pravilnika o določitvi podprogramov, ki se upoštevajo za izračun povprečnih stroškov za financiranje nalog občin. Pri določitvi povprečnine so bile upoštevane tudi določbe Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do2022, ki določa višine izdatkov blaga in javnega financiranja v obsegu tako, da so skladne s fiskalnim pravilom. Navedeno pomeni, da bi morali v primeru povišanja povprečnine za naslednji dve leti predhodno zvišati tudi izdatke iz 4. člena navedenega odloka, ki so določeni za lokalne enote sektorja država, in bi s tem tvegali neskladnost s fiskalnimi pravili. Z obsegom sredstev za financiranje občin za leto 2020 in 2021 se je poskušalo kar najbolj približati občinskim pričakovanjem in izenačiti povprečnino z izračunanimi povprečnimi stroški ob hkratnem upoštevanju vseh ostalih potreb, tudi drugih proračunskih uporabnikov, za katere mora državni proračun prav tako zagotoviti sredstva. Občine bodo v letu 2020 prejele dobrih 30 milijonov evrov več sredstev kot v letu 2019. V zaključni fazi pa je tudi zakon o razbremenitvah občin, ki bo občinam znižal stroške za dodatnih več kot 30 milijonov evrov. Hkrati pa se z višino povprečnine, kot je določena v zadevnem zakonu, ohranja skladnost s proračunom države in fiskalnimi dokumenti. Ob tem naj omenimo, da proračuni občin v desetih mesecih leta 2019 izkazujejo več kot 100 milijonov evrov presežka; ob letošnji povprečnini 573,5 evra torej denarja ne primanjkuje. Pojasnjujemo tudi, da bi morebiten nesprejem ZIPRS 2021 v ponovnem odločanju pomenil, da proračuna države za naslednji dve leti nista sprejeta. V takšnem primeru bi do priprave novega proračun države izvrševali začasno. Vlada zato meni, da je zahteva Državnega sveta Republike Slovenije, da mora Državni zbor Republike Slovenije ponovno odločati o Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2020 in 2021, neutemeljena. Na podlagi vseh navedenih dejstvih zato Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021 ponovno sprejme.
Hvala lepa, gospod minister. Sedaj imajo besedo predstavniki poslanskih skupin za predstavitev stališč. Kot prvi ima besedo gospod Luka Mesec v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Osnovni problem ZIPRS, ki ga vidimo v Levici, je, da za več let naprej togo omejuje obseg državne porabe in zadolževanja v skladu s fiskalnim pravilom, kar v prevodu pomeni, da namesto da bi sredstva vlagali v infrastrukturo in razvojne dejavnosti, bomo v naslednjih dveh letih več sto milijonov evrov investirali oziroma porabili za poplačila dolgov. Mi smo med obravnavo proračuna ves čas poudarjali, da je ta država krizo prepozno začela reševati, v ZDA so banke sanirali že leta 2009, mi šele dobrih pet let kasneje, kar je seveda povečalo stroške in državo pahnilo v dolžniški položaj. Ampak tako, kot smo jo začeli prepozno reševati, prepozno z reševanjem končujemo. Stanje je danes povsem drugačno, kot je bilo pred petimi leti. Slovenija gospodarsko rast še ima, ampak se ta ohlaja, ker pada izvoz; in zato bi morala Slovenija in tudi cela Evropa preiti v drugačno obliko soočanja z ekonomsko situacijo; namreč v spodbujanje domačih investicij. To smo govorili v Levici in v tistem tednu je Evropska centralna banka dobila novo vodstvo pod predsednico Christine Lagarde, ki je govorila enako. Če si boste pogledali njeno tiskovno konferenco, je rekla naslednje: Predsednike vlade in finančne ministre držav članic evroobmočja pozivam, da zaženejo javne investicije. Enako pravi IMF, enako pravi OCED. Kaj dobivamo mi? Mi dobivamo še eden varčevalni proračun, s katerim bomo odprli naslednje desetletje. V letu 2021 naj bi presežek v proračunu znašal kar 657 milijonov evrov, kar pomeni 657 milijonov, ki bi jih lahko uporabili za povprečnine občin, gradnjo domov za starejše, stanovanja, železnice, zeleno energetiko. Ampak ne; ta denar bomo porabili za odplačevanje dolga. Minister Bertoncelj temu pravi najboljši proračun v Evropi, ker imamo enega od največjih presežkov. Ali je dober ali slab; je treba proračun presojati skozi optiko, ki sem jo podal prej, hkrati tudi skozi tole optiko. Vprašati se je treba, ali je sedaj, ko je država recimo izplavala iz dolžniške krize, nadaljevanje take politike smotrno, Ali je realno pričakovati, da bo ta država poplačala svoj dolg, 30 milijard ga ima, in ali lahko ob politiki poplačevanja dolga postana uspešna? Mislim, da v svetu ne boste našli niti ene države, ki bi dolg v tej vsoti poplačala in bila hkrati uspešna; niti ene države. Še najdlje je s tako politiko poplačevanja dolga za vsako ceno prišel recimo Ceauşescu v Romuniji Če pa na drugi strani pogledate ekonomsko zgodovino kapitalističnih držav v Evropi v 20. stoletju, boste videli, da recimo Zvezna republika Nemčija med letoma 1960 in 2013 praktično ni imela nikoli proračunskih presežkov. Na prste ene roke boste lahko prešteli leta, ko je proračunske presežke imela. Kako so torej obvladovali dolžniška vprašanja? Z gospodarsko rastjo. Naj vam ilustriram. Če ima recimo država BDP visok 100 enot in ima dolga 60 enot, potem v gospodarski konjunkturi lahko, recimo če po 3 % na leto raste, v sedmih letih zraste s 100 na 120 enot, pa ostane dolg enak 60 enot, ni več dolg 60 %, ampak je 50 %. In to je bila edina politika, ki so jo te države uporabljale za zniževanje javnega dolga. Mi pa vstopamo v 21. stoletje s politiko, ki državo na ustavni ravni zavezuje k temu, da naj svoj dolg poplača. S tako politiko se bomo znašli v razvojni pasti, k temu vas opozarjamo ne samo v Levici, ampak, kot sem prej povedal, tudi Christine Lagarde, IMF in OECD, skratka vodilne inštitucije v Evropi. In medtem ko se mi v Sloveniji pogovarjamo o novem varčevalnem proračunu, Nemčija sprejema oziroma se pogovarjajo o velikem investicijskem načrtu, vrednem 457 milijard evrov v naslednjih desetih letih; 45 milijard na leto naj bi vlagali v stvari, katere sem omenil prej, od stanovanj, železnic do zelenega preobrata. In to je razlog, zakaj take politike v Levici tudi danes ob vetu Državnega sveta ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine NSi bo predstavil gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! V 3. členu Ustave Republike Slovenije je zapisano: »Slovenija je država vseh svojih državljank in državljanov, ki temelji na trajni in neodtujljivi pravici slovenskega naroda do samoodločbe. V Sloveniji ima oblast ljudstvo. Državljanke in državljani jo izvršujejo neposredno in z volitvami, po načelu delitve oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno.« To smo danes enkrat že slišali, in sicer v predsedniški palači na dogodku v počastitev tridesetletnice ustanovitve Demosa. Slovenija je država vseh svojih državljank in državljanov. Torej najbrž tudi tistih, ki živijo, ki živimo na skrajnem vzhodu, tistih, ki živijo, živite na skrajnem zahodu, ali na skrajnem severu, ali na skrajnem jugu te države. Ampak očitno bo današnje glasovanje, tako vsaj kaže, pokazalo, da ni tako; da je Slovenija predvsem država tistih, ki živijo v Ljubljani in še malo okoli nje. Govorim o silovito centralizirani državi Republiki Sloveniji, ki – čeprav že 25 let imamo lokalno samoupravo – še vedno ne razume, kaj je načelo subsidiarnosti; in ne razume, kaj je lokalna samouprava. Ja, 4. decembra 1994 smo prvič šli na lokalne volitve v samostojni državi Sloveniji, torej 25 let imamo v Republiki Sloveniji lokalno samoupravo, ki bi naj bila po meri Sveta Evrope oziroma Evropske listine lokalne samouprave, ki jo je Republika Slovenija podpisala 11. oktobra 1994, ta državni zbor pa ratificiral 15. novembra 1996. Eno od načel, ki jih vključuje in vsebuje Evropska listina lokalne samouprave, je tudi načelo subsidiarnosti. Kaj je pravzaprav načelo subsidiarnosti? Danes je definicijo zelo dobro povedal predsednik Odbora za finance kolega Polnar. Načelo subsidiarnosti pravi, da se morajo zadeve urejati v najmanjšem, najnižjem ali najmanj centraliziranem mestu. Ali bolj po domače, višji v hierarhiji zaupa nižjemu v hierarhiji, da ta reši čim več izzivov na svojem nivoju s svojimi sposobnostmi. Načelo subsidiarnosti je eno od ključnih načel krščanske demokracije in je močno zasidrano v zakonodaji Evropske unije. Vprašajmo se tudi, kolegice in kolegi, ko govorimo o financiranju občin, kdo je že reševal črpanje evropskih kohezijskih sredstev v prejšnjem večletnem finančnem okviru, v obdobju 2007–2013. Odgovor je – občine. Občine so tiste, ki so prispevale k temu, da smo evropska kohezijska sredstva koristili izjemno uspešno. Obžalujem, da bomo danes drugič doživeli udar Državnega zbora na Odbor za finance. Prvič se je povozilo odločitev Odbora za finance, sprejeto na seji odbora 15. novembra, danes najbrž drugič. Obžalujem in na nek način se mi smilijo naše kolegice in kolegi iz koalicije, ki bodo danes, ne vem kolikokrat po vrsti, postavljeni v funkcijo glasovalnega stroja. Čeprav je v popolnem, velikem razmahu umetna inteligenca, smo poslanke in poslanci še vedno ljudje s svojo vestjo, s svojimi čustvi. Mi smo močno podpirali gospoda Marjana Šarca, župana Občine Kamnik, ki je 4. januarja 2016 povedal, citiram: »V naši občini smo izračunali, da bi bil primeren znesek povprečnine 601 evro. Prenizka povprečnina pa pomeni umiranje na obroke, na kar pa župani nismo pripravljeni pristati.« Še več je takšnih citatov gospod Šarca, recimo 2. junija 2017, kot kandidat za predsednika republike, citiram: »Cerarjeve vlade ne podpiram. Naj razložim na primeru povprečnin občin; tukaj tiči bistvo problema delovanja te vlade. Če občini država da dovolj denarja, potem občina dela dobro.« Mi bomo glasovali proti zakonu o izvrševanju proračunov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo s stališčem Poslanske skupine SAB, ki ga bo predstavil gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi, predsednik, ministri! Na zadnji redni seji je Državni zbor potrdil zakon o izvrševanju proračunov, znan kot ZIPRS; vendar je bilo že tedaj slutiti, da zakonodajni postopek za zakon še ni končan. Praviloma Državni svet nanj vlaga veto, saj so svetniki nezadovoljni z višino dodeljene povprečnine. Tudi letošnje leto ni bilo nobena izjema, je bilo pa tokrat bolj kot kadarkoli prej gotovo, da bo do veta prišlo. Na matičnem delovnem telesu je bilo namreč potrjeno dopolnilo poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije, na podlagi katerega bi se povprečnine občinam občutno zvišale. To je v občinskih krogih poskrbelo za veselje in seveda je bilo toliko večje tudi njihovo nezadovoljstvo, ko smo na redni seji izglasovali vnovično znižanje višine povprečnine. Pa ne, ker občinam ne bi privoščili višjih povprečnin ali ker bi kategorično zanikali njihovo upravičenost do slednjih, vendar ne gre pozabiti na širšo sliko. Morebitna ohranitev dopolnila bi povzročila občuten primanjkljaj in neskladje s fiskalnim pravilom. Kaj tedaj?! Pri povprečnini gre za namenski prihodek za opravljanje z zakonom določenih nalog. Ker naj bi imele občine s strani državnega proračuna za svoje delovanje zagotovljenih premalo sredstev, so prisiljene porabljati sredstva za investicije. Strinjam se, da to marsikdaj drži in da to ni negativno le na ravni občine, temveč tudi na ravni države. Lokalne skupnosti že dolga leta opozarjajo na razkorak med stroški, ki jih imajo z naslova zakonskih obveznosti, in realnimi stroški. Ta razkorak jih vsako leto znova pahne v težke situacije, zadeve pa dodatno zaplete še dejstvo, da večje občine nosijo premo sorazmerno večje breme za zagotovilo plač, za njihovo poravnavo pa prejmejo le povprečno nadomestilo. To ni pravično. Težav občin ob pokrivanju nujnih stroškov zato ne zanikamo, jim ne odrekamo pomena; a smo na drugi strani prepričani, da rezerve v delovanju občin so in da je stvari v določenih ozirih nujno optimizirati. Svojo bodo morale narediti tako občine kot država. Ocenjujemo, da je ta z Zakonom o finančni razbremenitvi občin v zvezi s tem na pravi poti. Velja pa tudi izpostaviti še en zanimiv vidik. Še junija letos so v zvezi s tem zakonom predstavniki občin izražali skrb, da bo Ministrstvo za javno upravo manjkajoče milijone za izvršitev tega zakona dobilo prav z rezi pri povprečninah. Pa se to ni zgodilo. Še več, občinam je v primerjavi z letošnjim letom znova pripadla višja povprečnina. Poleg tega pa bodo občine v letu 2020 na račun prej omenjenega zakona deležne še dodatnih, občutnih razbremenitev. Navedb svetnikov ob vetu ne zavračamo kot povsem neutemeljene. Žal pa njihove želje v danih okvirjih vidimo kot neuresničljive. In če sem veto Državnega sveta označil kot nepresenetljiv, verjetno niti ne preseneča, da bomo tudi v tokratnem stališču opozorili na problematiko glede letnega dodatka za upokojence. Koalicijski partnerji smo resda dosegli konsenz o višini izplačevanja omenjenega dodatka, vendar to ne spremeni dejstva, da bi bilo treba slednjega po našem mnenju urejati v sistemskem zakonu in ga ne prepuščati na milost in nemilost vsakokratni vladi. Ker je v zvezi z zakonom o izvrševanju proračunov Republike Slovenije beseda večinoma tekla o povprečninah, smo kar malce pozabili na nekatere pozitivne spremembe, ki jih zakon prinaša. Z dopolnilom koalicijskih poslanskih skupin, sprejetim na seji Državnega zbora, smo denimo poroštva države s pravnih razširili tudi na fizične osebe. Na ta način se predvidevajo tudi poroštva za kredite državljanov, ki prvič rešujejo stanovanjsko vprašanje, pa jim oblika zaposlitve ali pa višina dohodka ne omogočata samostojne pridobitve kredita. To so prave rešitve, o katerih bi se morali pogovarjati. Ukrepi, ki pozitivno vplivajo na kakovost življenja naših državljanov. Pozabiti ne gre niti na pomembna dodatna sredstva, ki so namenjena predsedovanju Slovenije Svetu Evropske unije v drugi polovici 2021 in na podlagi katerih ima Slovenija vse možnosti, da predsedovanje učinkovito unovči za večjo prepoznavnost in promocijo. Tudi ob vnovični obravnavni zakona v Poslanski skupini SAB ostajamo pri mnenju, da Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov ustreza svoji definiciji in ga sestavljajo zgolj nujne spremembe, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna. Na današnjem glasovanju ga bomo zato soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica Državnega zbora, gospe poslanke, gospodje poslanci! Ustrezni finančni viri in premoženje občin so bistvena finančno-materialna sestavina lokalne samouprave. Financiranje lokalnih zadev je neločljivo povezano s pristojnostmi, z zakonom določenimi nalogami in pooblastili oziroma pravicami in obveznostmi občin. Najpomembnejša in temeljna značilnost finančnih virov občin je njihova sorazmernost z obsegom nalog. Značilno je, da tudi letos, tako kot v preteklih letih, ta cilj na Slovenskem ni bil dosežen zaradi različnih stališč glede metodologij izračuna med Vlado in reprezentativnimi združenji občin. Zakon o financiranju občin dejansko ne poda vsebine načela sorazmernosti virov financiranja z nalogami, je pa v njem navedena vrsta inštrumentov za doseganje ciljev navedenega načela. Eden najpomembnejših je institut primerne porabe, ki je za posamezno proračunsko leto ugotovljen primeren obseg sredstev za financiranje z zakonom določenih nalog. Primerna poraba občine je z dejanskimi potrebami, z mehanizmom ugotavljanja primerne porabe povezana preko povprečnine, ki skupaj z določenimi kriteriji oziroma dejavniki različnosti občin tvori enačbo primerne porabe. Povprečnina je na prebivalca v državi ugotovljen primeren obseg sredstev za financiranje z zakonom določenih nalog občin. S tem je zagotovljeno uresničevanje prvega načela lokalne samouprave, ki govori o sorazmernosti virov financiranja s pristojnostmi in nalogami ter iz njih izhajajočimi stroški. Drugo pomembno načelo, načelo avtonomnosti občin, se lahko uresničuje le, če občine večino svojih prihodkov pridobijo iz lastnih virov in so čim manj odvisne od kakršnihkoli pomoči ali dotacij integralnega proračuna. Veljavni sistem financiranja občin povečuje odmik od temeljnega načela Evropske listine lokalne samouprave o sorazmernosti finančnih virov s pristojnostmi lokalnih skupnosti. Obseg finančnih sredstev občin, dodeljen v okviru mehanizma primerne porabe, ne ustreza realiziranim stroškom. Pokritost realiziranih tekočih stroškov slovenskih občin z obsegom primerne porabe po občini je negativna. Obstoječi model financiranja občin bo treba izboljšati, primerna poraba mora upoštevati realne stroške v realnem času za izvedbo nalog, ki jih izvajajo lokalne skupnosti. Doseči je treba večjo enotnost stroškovne strukture. V strukturi stroškov imajo najpomembnejši delež tisti, na katere občine praktično nimajo vpliva. Denimo na področju predšolske vzgoje ali domskega varstva starejših ali invalidov, vsaka sprememba števila in strukture plačil pomembno vpliva na občinski proračun, sistem financiranja pa teh dejanskih stanj ne upošteva in jim ne sledi. Tako je od naključnih dogodkov odvisno, ali je določena občina v posameznem obdobju bolje ali slabše financirana. Upoštevati je treba, da so plačila na teh področjih obveznost in osnovna prioriteta, od katere je odvisno financiranje izvajanja drugih nalog, zlasti investicijskih in razvojnih. Nemalokrat je zaslediti predlog, da je treba posodobiti uteži korigiranih kriterijev v modelu za izračun primerne porabe, predvsem z namenom izboljšanja položaja mestnih občin. Takšna sprememba je smiselna samo v primeru, da se povečajo skupna dodeljena sredstva občinam. V primeru, da pride do spremembe uteži z namenom, da se izboljša položaj določeni skupini občin, pa to pomeni poslabšanje položaja drugih skupin. V razmerah, ko so si občine glede na svoja stanja in razvojne potrebe še zelo različne, pomeni tak ukrep do skrajnosti neodgovorno ravnanje. Gospe in gospodje, središčna logika lokalne samouprave je preprosta. Temelj sodobne demokracije in legitimnosti je decentralizacija javnih zadev in pristojnosti na nižje ravni državne organiziranosti. Načelo subsidiarnosti je absolut teh procesov. Lokalna samouprava preprosto ureja celo vrsto javnih zadev z lastno odgovornostjo, z lastnimi viri in v interesu lokalnega prebivalstva; in pri tem je višina povprečnine odločilnega pomena. V Poslanski skupini Desus bomo večinsko podprli zakon o izvrševanju proračunov, kar pomeni, da bodo štirje poslanci glasovali za, eden, jaz sam, pa proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani ministrski zbor s predsednikom Vlade na čelu, poslanci in poslanke, lep dober dan! Če bo pa dober, to bo pa čas pokazal v prihodnosti. Če začnemo pri številkah. Ne mi zameriti, ker jih bom malo zaokrožil. Podati iz zaključnega računa proračuna države za leto 2018 so: prihodki 10 milijard evrov, odhodki 9,5 milijarde, proračunski presežek 500 milijonov evrov. Podatki iz dopolnjenega predloga proračuna države za leto 2020: prihodki 10,7 milijarde evrov, odhodki 10,3 milijarde evrov, proračunski presežek 400 milijonov evrov. Številke so pokazale, da je proračunski presežek navkljub rekordnim prihodkom nižji, kot je bil v letu 2018. To je slabo. Proračunski odhodki so se povečali za 800 milijonov. Tudi to je slabo. Po dopolnjenih predlogih proračunov za leto 2020 in 2021 je pomembno še nekaj; v tem mandatu so se sprejemali nekateri zakoni, ki bodo imeli visoke finančne posledice v prihodnjih letih. Eden od teh je na primer dvig odmernega odstotka pri pokojninah. Skratka, Ministrstvo za finance je dovolilo znatno zvišanje odhodkov, ki pa ni upravičeno. Ministra že več kot en mesec sprašujem, katere proračunske odhodke je znižal, pa še vedno nisem prejel odgovora. Dober finančni minister zna poiskati rezerve pri proračunskih prihodkih ter znižuje ali vsaj omejuje proračunske odhodke. Danes moramo ponovno odločati o zakonu o izvrševanju proračunov zaradi višine povprečnine za občine. V trenutnem rezu proračuna je še veliko rezerve, zato ne vidim razloga, da ne bi občinam zagotovili povprečnine v višini, kot jo predlagajo. Otroška užaljenost ali izsiljevanje ministra z odstopom sta povsem neprimerna in nepotrebna. Minister je namreč že dvakrat pokazal svojo brezbrižnost. Na vprašanje, kako varuje proračunske odhodke, je dejal, da ga ne zanima, kako posamezni ministri porabijo proračunska sredstva. Pa še kako bi ga moralo zanimati. Naj to ponazorim z zgodbo. Če ima oče dva otroka, ki si želita na sladoled, da denar za sladoled običajno starejšemu otroku. Oče pričakuje, da bo starejši otrok kupil sladoled za oba otroka, ne samo za sebe. Če bi starejši otrok porabil denar samo zase, bi bil oče jezen. Oče bi starejšega otroka kaznoval in prihodnjič denar razdelil drugače. Sem na lažji način povedal to zgodbo. Zelo podobno je s proračunskimi sredstvi. Če da minister za finance ministru za zdravje 80 milijonov za specializacijo zdravnikov, pričakuje, da bo zagotovil več zdravnikov in da ne bo več dolgih čakalnih dob. Če se to ne zgodi, bi moral finančni minister ta sredstva prihodnje leto nameniti za druge stvari. Povsem enostavno. Če pa je finančnemu ministru vseeno, kako se porabijo proračunska sredstva, potem je to tako, kot je pri nas. Ob vsakem sprejemanju proračuna bi se morali zavedati, da se mora vsak proračunski evro odraziti v obliki nekega učinka. Proračunska sredstva bi morala biti namenjena za investicije ali pa bi jih morali zavarovati v smislu vračila sredstev v primerih, ko niso porabljena skladno z namenom; oziroma ko ne dosežejo nobenega učinka. Verjamem, da bi občine dodatna sredstva namenile zgolj za investicije, mogoče pa tudi ne. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti, stališče bo predstavil gospod Felice Žiža. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovan predsednik Vlade Republike Slovenije in ministri! Egregia Vicepresidente della Camera di Stato, grazie per la parola. Egregi deputati, egregio Presidente del Governo della Repubblica di Slovenia, egregi ministri! Tisztet Hölgyeim és Uraim! Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti podpira Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020–2021. V naši poslanski skupini ponavljamo, da avtohtona italijanska in madžarska narodna skupnost sicer pozdravljata povišanje proračunskih sredstev za njuno delovanje in dejavnost v naslednjih dveh letih; hkrati pa opozarjamo, da povečana proračunska sredstva omogočajo le temeljno izvajanje programov in projektov obeh narodnih skupnosti. Vsekakor zagotovljena sredstva ne zadoščajo za vse njune potrebe in ne zagotavljajo razvoj novih programov, novih projektov in novih vsebin, ki so zelo pomembni za obe avtohtoni narodni skupnosti. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo! Spoštovani predsednik Vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zaradi zmanjšanja povprečnin občinam s strani koalicije v proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021 ne bomo podprli Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021. Predloga zakona ne bomo podprli iz več razlogov. Občine imajo iz leta v leto manj sredstev, čeprav imajo iz leta v leto več zakonskih nalog in s tem višje stroške. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je večina občin boljši gospodar kot država. Finančni minister vlade Marjana Šarca je izpostavil, da ima Slovenija najboljši proračun v Evropi. Pri rekordnih prihodkih države za leto 2020 in 2021 pa smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da bi vsak sposoben minister za finance našel dodatna sredstva, ki bi občinam omogočala višje prihodke. Govorimo o sredstvih, ki v strukturi prihodka proračunov predstavljajo nekaj več kot 1 % prihodkov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da bi dodatna sredstva oziroma višje povprečnine za občine v letu 2020 in letu 2021 imele multiplikativen, pozitiven vpliv na proračun Republike Slovenije in vpliv na višjo gospodarsko rast. Občine bi vsekakor del denarja namenile za investicije in razvoj. Zmanjšanje povprečnine za občine v višini 70 evrov po predlogu koalicije bo na dolgi rok pomenilo slabši razvoj občin, nižji standard občanov in zmanjšanje konkurenčnosti Slovenije v primerjavi z ostalimi državami. Na kratek rok pa zmanjšanje povprečnine občin v višini 70 evrov za leti 2020 in 2021 pomeni višje cene vrtcev in domov za ostarele. Zaradi vsega navedenega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2020 in 2021 ne bomo podprli.
Hvala, gospod poslanec. Besedo imate gospa Andreja Zabret, Poslanska skupina Liste Marjana Šarca. Izvolite, gospa poslanka.
Spoštovani predsednik, predsednik Vlade in predstavniki Vlade ter kolegice in kolegi! Državni svet je na ZIPRS sprejel veto, ker po njihovem mnenju proračuna ne zagotavljata dovolj sredstev občinam. S tem bi se lahko strinjali, če bi na proračun gledali samo skozi oči županov; a na letni proračun moramo gledati kot na celoto, na vse njegove uporabnike. Naj ponazorim; če bomo dali občinam toliko, kot zahtevajo, potem bomo morali sredstva znižati nekje drugje, na primer na investicijah v cestno infrastrukturo ali znanost, mogoče celo socialo. To pa bi pomenili, da bi zaradi ene skupine trpele druge skupine uporabnikov. Verjamem, da bi taisti Državni svet dal veto, ker država ne zagotavlja dovolj sredstev za ceste ali socialne pomoči. Spomnimo se letošnjega veta na dodatek za delovno aktivnost, ki je del denarne socialne pomoči. Torej, odgovorna država mora v okviru razpoložljivih sredstev zagotoviti vsem področjem dovolj sredstev za razvoj, četudi to ni vsem všeč. Poleg tega mora odgovorna država gledati pri pripravi proračuna preko enega leta oziroma preko enega mandata. Vsako proračunsko leto je ena vrste opeke pri gradnji dolgoročnega razvoja oziroma blaginje države. Če bomo vlagali v znanost, raziskave in izobraževanje, se lahko v bližnji prihodnosti nadejamo višje produktivnosti. Višja dodana vrednost pa na eni strani pomeni višje plače in na drugi več pobranih davkov, s katerimi se zagotavljajo pokojnine, infrastruktura, izobraževanje, zdravstvo in podobno ter seveda tudi sredstva za znanost. A vse prevečkrat se nam dogaja, da se gleda samo na posamezne interese, ne pa na skupno dobro. Naloga države ali občin je, da gleda na vsa področja in temu primerno zagotavlja sredstva in sprejema različne ukrepe; a na kratki rok se tega ne da storiti. Danes odločamo o vetu, ker so določene občine nezadovoljne zaradi prepočasnega poviševanja sredstev za njihovo delovanje. Če so imele občine leta 2018 povprečnino v višini 551 evrov na prebivalca, pa jo je vlada Marjana Šarca v soglasju z občinami v letu 2019 dvignila na 573,50 in jo za leto 2020 določila v višini 589,11 evra in je izračunana skladno z zakonom. Skupaj smo v dveh letih torej dvignili sredstva za občine za slabih 80 milijonov evrov, v kar niso všteti transferji občinam za investicije in evropska sredstva. V Listi Marjana Šarca bi z veseljem še dodatno dvignili sredstva za občine, če bi proračun to dopuščal. A ker mislimo na vse uporabnike proračuna, lahko sredstva dvigujemo le počasi, korak po koraku, kar pa delamo na vseh področjih. Smo se pa v Listi Marjana Šarca jeseni 2020 pripravljeni pogovarjati o možnem dvigu povprečnine za leto 2021 na dobrih 600 evrov. Spoštovani, mogoče bi se morali nehati slepiti, da gre pri vsem skupaj za občine. Če smo to lahko še verjeli pri sprejemanju obeh proračunov in zakona, pa sedaj ne moremo več. Danes odločamo samo o tem, ali bo proračun stopil v veljavo ali ne. Če bo proračun padel, država ne bo imela sprejetih proračunov in financiranje bo vsaj nekje do marca, če ne še kakšen mesec več, okrnjeno; tudi financiranje občin. V Poslanski skupini Liste Marjana Šarca bomo danes ravnali državotvorno in bomo predlog zakona znova podprli. Hvala.
Hvala, gospa poslanka, za predstavitev poslanskega stališča. Besedo pa predajam gospodu Janiju Predniku v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, gospod poslanec.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, predsednik Vlade, ministrice, ministri, kolegice in kolegi, en lep dober dan! Državni svet je na zakon o izvrševanju proračunov za prihodnji dve leti izglasoval zahtevo za naše ponovno odločanje. Razlog za to je en sam člen tega nujnega spremljevalnega zakona vsakega proračuna – višina povprečnine za občine v prihodnjih dveh letih. Ponoviti moram, da tako negativnega odziva na predlog vlade, ki v celoti upošteva veljavni zakon pri določitvi zneska povprečnine, nismo pričakovali. Zahteve po še višji povprečnini so seveda legitimne. Občine vse pogosteje prevzemajo naloge, ki jim jih nalaga država, ali pa skrbijo za tiste, za katere ne more ali noče poskrbeti nihče drug. Zato si občine zaslužijo finančno podporo , ker moralno podporo jim dajemo vsi in vedno. Predlagana povprečnina za prihodnje leto je bila višja od letošnje. Občine bi za opravljanje nalog iz državne pristojnosti s povprečnino dobile 32 milijonov evrov več, pri tem pa je treba omeniti še, da je na podlagi sodelovanja z občinami vlada pripravila predlog zakona, ki bi občinam v naslednjem letu zmanjšal bremena še za približno enak letni znesek, kar je korak v pravo smer. Kljub temu je odbor podprl še dodatne amandmaje, ki bi še zvišali sredstva za povprečnino. Socialni demokrati smo ob obravnavi predlogov proračunov povedali, da se nagibamo v smer dialoga, ne v smer ultimatov. Tudi zato smo sopodpisali in podprli amandma za vrnitev višine povprečnine na višino, ki jo je predlagala vlada. Sprejeti predlog odbora bi namreč z velikim zvišanjem povprečnine porušil notranjo skladnost proračuna za prihodnje leto, ki bi zato postal neusklajen in neizvršljiv. Višina povprečnine, letos prvič določena v skladu s področnim zakonom, je seveda pomembna za delovanje občin, ni pa edina. Napredek pri sodelovanju države in občin je počasen, a opazen, zato Socialni demokrati pozivamo k več potrpežljivosti in bolj konstruktivnemu pristopu na obeh straneh. Situacije, ko bi država in občine nastopale kot nasprotniki, na srečo niso sistemski pojav, temveč izjema. V veliki večini primerov država in občine igrajo pravo vlogo, vlogo konstruktivnih partnerjev. Zato predlogi o še nadaljnjem višanju povprečnine, ne da bi se prej dogovorili o pristojnostih in izvrševanju nalog občin, nekaterim služijo le za podpihovanje delitev med občinami in državo. To lahko koristi le tistim, ki se jim gre za predstave, populizem in pred očmi nimajo ljudi. Neusklajen proračun bi občinam v prihodnjem letu prinesel kvečjemu povprečnino, kakršno so prejemale do sedaj, torej nižjo. In ker gre pri proračunih za realnost, ne za popularnost, bomo Socialni demokrati tudi tokrat soglasno podprli predlog zakona o izvrševanju proračunov.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. In kot zadnja imate besedo gospa Mateja Udovč v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite, gospa poslanka.
Spoštovani! Na današnji izredni seji ponovno obravnavamo novelo Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021, ki smo jo sprejeli na prejšnji seji Državnega zbora. Državni svet pa je v okviru svojih pristojnosti na noveli izglasoval odložilni veto. Kot veste, je osnovni cilj zakona uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile izvrševanje proračunov države. Sprejetje predlaganega zakona je potrebno, ker proračun ne vsebuje formalnih, postopkovnih določb za urejanje materialnih vsebin. Zato je ob proračunu treba sprejeti zakon o njegovem izvrševanju. Novela k predlogu zakona med drugim določa tudi povprečnine za občine. Potem ko vlada z reprezentativni združenji ni dosegla dogovora, je za leto 2020 v predlog zakona določila povprečnine v višini 589,11 evra, za leto 2021 pa v višini 588,30 evra. Na prejšnji seji je pri obravnavi predloga zakona prišlo do zapletov, ko je matično delovno telo potrdilo dopolnilo opozicijskih poslanskih skupin. Te so predlagale, da se povprečnina za občine zviša kar za dobrih 137 milijonov evrov za leto 2020, za leto 2021 pa dodatnih 167 milijonov evrov. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo kasneje na plenarni seji zbora podprli koalicijsko dopolnilo, s katerim smo vrnili višino povprečnin občinam na prvotni predlog vlade. Za ohranitev povprečnin v predlaganih okvirjih smo se odločili, ker dodatna finančna sredstva za povišanje povprečnin v proračunih niso zagotovljena. Prišlo bi do neskladja med proračunoma in zakonom o izvrševanju proračuna. Poleg tega bi v Odloku o okviru za pripravo proračunov sektorja država prišlo do poslabšanja ciljnega salda, s tem pa proračuna ne bi bila skladna s fiskalnim pravilom. Na to situacijo je opozoril tudi predsednik Fiskalnega sveta. Za zagotovitev teh sredstev bi morali uvesti nove ali povišati obstoječe davke, odpraviti ali pa znižati nekatere z zakonom določene pravice posameznikom, kot je ukinitev, odprava dodatka na delovno aktivnost, omejiti določene investicije, kot na primer izgradnja obvoznice v Slovenski Bistrici, obnova železniške infrastrukture ali pa celo izgradnja tretje razvojne osi. Pri zadnji negativni posledici za državo opozarjamo, da investicijska potenciala občin in države znašata okoli milijarde evrov, zato ne držijo trditve Državnega sveta, da se bodo občine v prihodnjem letu ob tej povprečnini znašle v velikih finančnih težavah. Državni svet je v okviru svojih pristojnosti izglasoval odložilni veto na predlog novele ZIPRS, a v Stranki modernega centra zaradi navedenih razlogov opozarjamo, da je veto nepremišljen, saj ima lahko tudi širše družbene posledice. Opozarjamo, da bi Državni svet s tem vetom naredil medvedjo uslugo ravno lokalnim skupnostim, ki bi s predlaganim zakonom dobile za 32 milijonov evrov več povprečnin. Država pa bi se znašla v razvojnem krču, saj bi se izvrševal sprejeti državni proračun za leto 2019. Na slabšem pa bi bili vsi: občine, javni uslužbenci, ki so z novembrom upravičeni do povišanja plač, upokojenci, družine z otroki, študenti, socialno najšibkejši in tako dalje. Veto je po naši oceni nepotreben. Strokovna skupina, sestavljena iz predstavnikov Vlade in reprezentativnih združenj občin, je dosegla dogovor o rešitvah v Zakonu o finančni razbremenitvi občin. Cilj zakona je zmanjšanje stroškov občin za izvajanje z zakonom določenih nalog, zmanjšanje administrativnih postopkov in povečanje nekaterih prihodkov občin. Okvirno gre za več kot 31 milijonov evrov finančnih posledic, pri čemer jih bo večino prevzela država. Predlog zakona bo verjetno že v decembru obravnavan na Vladi, kar pomeni, da bi lahko sprejetje najkasneje sledilo na redni februarski seji Državnega zbora. Zaradi navedenega bi finančni učinek znašal okoli 28 milijonov evrov v korist občin. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zato Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2020 in 2021 ponovno podprli, saj se zavedamo, da glas proti zakonu danes pomeni glas za nižje povprečnine, kar pomeni takšne, kot so bile to leto. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. S tem smo, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Obveščam vas, da bomo o 1. točki dnevnega reda glasovali v okviru glasovanj, 15 minut po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, PREHAJAMO NA 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O UKREPIH NA PODROČJU PLAČ IN DRUGIH STROŠKOV DELA V JAVNEM SEKTORJU ZA LETI 2020 IN 2021 TER IZREDNI USKLADITVI POKOJNIN. Državni svet je na 8. izredni seji 28. novembra 2019 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin. Za obrazložitev zahteve dajem besedo predstavniku Državnega sveta, gospodu Branku Šumenjaku. Gospod svetnik, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani predstavniki Vlade s predsednikom na čelu! Državni svet, kot je že bilo povedano, je na Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin sprejel odložilni veto; in sicer samo iz čisto banalnega razloga, ker se je uskladitev, ki je sicer enoodstotna, nismo odločali o tem, ali je previsoka ali prenizka; ampak smo odločali samo o načinu uskladitve. Gre za to, da se je prvič v času te države zgodilo, da se nekaj usklajuje v pokojninski blagajni v zvezi s tem, da dobijo ljudje, ki so v penzijah, enake zneske. V 15. členu krovnega zakona, to je Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, je uzakonjena procentualna uskladitev. Mi praktično s tem vetom zagovarjamo predlog Vlade, ki je bil prvotno v tem državnem zboru predlagan in je bil na Odboru za finance z amandmajem praktično spremenjen. Vlada je predlagala enoodstotno uskladitev, ne nominalne, ampak enoodstotno, glede na prispevek v času delovne dobe, ko so ljudje plačevali v pokojninsko blagajno različno, ne enake zneske, ampak različne; in zato tudi pričakujejo različne zneske glede uskladitev in glede penzije. Državni svet je praktično dobil tudi od tistih, ki se jih ta zakon najbolj tiče, to je od upokojencev oziroma od njihove krovne organizacije, to je Zveza društev upokojencev Slovenije, predlog za ta odložilni veto. Mi smo ga praktično povzeli in se popolnoma enako, kot je v tistem predlogu bilo zapisano, tudi z večinsko voljo Državnega sveta do tega predloga opredelili. Moram povedati, da je bilo prisotnih 29 članov Državnega sveta, in vseh 29 članov Državnega sveta je glasovalo za odložilni veto. Niti enega glasu ni bilo proti niti vzdržanega. Tudi je to ena utež, ki za ta odložilni veto in za samo zakonodajo, ki je predvidena, govori za sebe. S tem, ko je bilo namesto procentualno uzakonjeno nominalno povišanje pokojnin za vse enako, se človek sprašuje, ali je ta pokojnina socialna ali ekonomska kategorija. Zanimivo je, da je v tej ekonomski kategoriji logika, da se usklajuje glede na prispevek v pokojninsko blagajno v času delovne dobe oziroma aktivnosti posameznega penzionista, ki je vplačeval v ta pokojninski sistem. Ali gre za socialno kategorijo? Čudi nas recimo, da se to ni upoštevalo pri letnem dodatku, tam pa imate več različnih kategorij, tam pa bi bilo smiselno dati penzionistom 500 evrov letnega dodatka; pa vsem enako. Bi se takoj penzionisti strinjali. Vsi vemo, da ta rešitev ni dobra. Jaz moram povedati tudi to, da smo v Državnem svetu s težkim srcem praktično potrdili to, čeravno je bil tako soglasno potrjen ta veto, ker se zavedamo, da s tem zaradi ene malenkosti, ki je v tem zakonu, dejansko rušimo celoten zakon, , ki pa je v nekem delu dober. Zato se toliko prizadevamo za ponovno odločanje, ki bi lahko v današnji seji odprl samo posamezen člen in ga spremenil. Ponovno odločanje bi to naredilo in upam, da boste poslanci in poslanke imeli posluh, da se ta določba Poslovnika Državnega zbora spremeni in se lahko to uzakoni. Jaz v imenu Državnega sveta predlagam, da ponovno ne podprete tega zakona; in vas prosim istočasno v imenu Zveze društev upokojencev Slovenije, da naredite isto, da ga ne podprete. Ponovna potrditev tega [[…]]
Gospod svetnik, nerodno mi je, ampak ponovno moram pri svetniku opozarjati, da imate samo 5 minut na razpolago.
Hvala, gospod predsednik. Se bom odstranil. Hvala lepa.
Hvala za vašo obrazložitev, spoštovani svetnik. S tem ugotavljam, da je predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Gospod predsednik Robert Polnar, ponovno vam zaupamo. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 28. nujni seji danes kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije in ga je Državni zbor sprejel na 13. seji 21. novembra letos. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Državnega sveta, Ministrstva za javno upravo, Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je poročevalec Državnega sveta v imenu predlagatelja obrazložil zahtevo za ponovno odločanje o zakonu ter predstavil ključne argumente iz pisnega mnenja. Izpostavil je predvsem problematično rešitev v 6. členu, ki po sprejetju amandmaja predvideva absolutno izredno uskladitev pokojnin v enotnem denarnem znesku, za razliko od vladnega predloga, kjer je bila rešitev predlagana z nominalnim zneskom, izraženim v odstotkih. Državni svet je izrazil tudi pomisleke glede zakonitosti, pravičnosti in morebitne neustavnosti predlagane rešitve. Minister za finance je predstavil pisno mnenje Vlade Republike Slovenije, ki podpira ponovno sprejetje zakona. Predstavnica Zakonodajo-pravne službe je ponovno opozorila, da rešitev v 6. členu, ki usklajuje pokojnine v znesku, ki je za vse enak, pomeni odmik od že ustaljenega usklajevanja pokojnin v odstotku, ki ob določenih izpolnjenih pogojih ne posega v razmerja med njimi. Problem je v spoštovanju načela pravičnosti, saj znesek, ki je za vse enak, z vidika posameznega upokojenca pomeni različen delež uskladitve glede na višino njegove pokojnine. Razprave v zvezi z zahtevo Državnega sveta ni bilo, zato je odbor z večino glasov vseh članov, 10 glasov za in nihče proti, sprejel naslednje mnenje: Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin je ustrezen. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. S tem besedo predajam predstavniku Vlade, ministru za finance dr. Andreju Bertonclju. Izvolite, minister.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Državni svet Republike Slovenije je izglasoval zahtevo, da mora Državni zbor Republike Slovenije pred razglasitvijo Zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 o njem še enkrat odločati. Vlada Republike Slovenije je Državnemu zboru Republike Slovenije predlagala zakon v vsebini, ki obsega ukrepe na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter tudi izredno usklajevanje pokojnin za leto 2020. Torej namen zakona je predvsem omejiti rast izdatkov na področju plač v javnem sektorju, med drugim s podaljšanjem ukrepov glede zamejitve obsega plačil za povečan obseg dela in delovno uspešnost, kar je bilo dogovorjeno in usklajeno s sindikati javnega sektorja. Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za navedeni leti 2020 in 2021 pomembno prispeva k vzdržnosti javnih financ, predvsem zaradi znatnih prihrankov na področju ureditve plač in drugih stroškov dela; in sicer to znaša po oceni za državni proračun v višini vsaj 38 milijonov evrov, za javni sektor pa v višini okoli 64 milijonov evrov. Opozarjamo, da bi nesprejetje tega zakona pomenilo neposredno povečanje izdatkov za omenjene zneske. V predlogu državnega proračuna sredstva za ta namen namreč niso načrtovana. Vlada je v zakonu, skladno s koalicijsko pogodbo, predlagala tudi ureditev izredne uskladitve pokojnin na način, kot je bilo to dogovorjeno za leto 2019, torej enoodstotna uskladitev ob pogoju gospodarske rasti v letu 2019 v višini 3 %. V postopku obravnave v Državnem zboru je bil na predlagano uskladitev izredne uskladitve najprej vložen amandma, s katerim se znižuje prag pogoja za uskladitev na 2,5 % rasti BDP, kasneje pa še amandma, ki je namesto odhodkovne predlagal nominalno izredno uskladitev v enakih zneskih za vse upokojence. Z vidika finančnih učinkov sta predloga enakovredna, le pogoji in način izvedbe se razlikujejo. Državni zbor je podprl rešitev, da se zaradi zmanjševanja socialnih razlik med upokojenci izredna uskladitev pokojnin decembra 2020 izvede v nominalnem znesku, in sicer tako, da vsi upokojenci prejmejo enak znesek. Na podlagi vseh navedenih dejstev Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin za leto 2020 ponovno sprejme.
Hvala, gospod minister. S tem, spoštovane poslanke spoštovani poslanci, prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi imate besedo gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana gospoda državna svetnika, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin ima, kot izhaja iz imena zakona, dva vsebinska sklopa. Prvič, ukrepe na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za naslednji dve leti. Tukaj ti ukrepi po naši oceni, oceni Nove Slovenije – krščanskih demokratov, niso problematični. Vsebujejo v bistvu omejitev plač in seveda tudi drugih stroškov dela. Drugi sklop pa je problematičen, pa ne za Novo Slovenijo, ampak očitno za koalicijo. Gre torej za izredno uskladitev pokojnin, ki bi naj bila decembra leta 2020. Kje je problem? Ni problem v sami vsebini, problem je v tem, ker znotraj koalicije vidimo nestabilnost in znotraj koalicije vidimo prerivanje in tekmovanje, kdo bo imel primat nad upokojenci, kdo bo pobiral njihove volilne glasove, kdo bo bolj všečen. Mi smo prvič ta zakon podprli v dobri veri; ker pa zdaj ne želimo asistirati koalicijskim prerivanjem in, kot rečeno, tekmovanju za primat nad upokojenci, tega zakona ne bomo podprli. Ko smo pričakovali temeljito prenovo, modernizacijo pokojninskega sistema, smo v prejšnjem tednu dobili zgolj kozmetične popravke. Pravzaprav mi pokojninskega sistema kot takega že nekaj časa nimamo; imamo pokojninsko revščino. Na podlagi te revščine tekmovanje, kdo bo boljši, kdo bo več obljubljal. In tisti, ki obljubi dve kepici sladoleda, je seveda boljši kot tisti, ki obljubi eno kepico sladoleda za upokojenca na mesec. Kot rečeno, z naše strani podpore tokrat ne bo.
Hvala za predstavitev stališča, gospod poslanec. Besedo ima gospa Maša Kociper v imenu Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite, gospa poslanka.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani vabljeni, lep pozdrav! Danes torej ponovno odločamo o vetu na tako imenovani interventni zakon. Le redkokateri zakon v zadnjem času je v predhodnih obravnavah doživel tako visoko podporo. Rezultat glasovanja na odboru je bil 16 za in 1 glas proti, na seji Državnega zbora pa je ta zakon podprlo kar 58 poslancev. Do ponovnega odločanja so nas pripeljali pomisleki nekaterih, ki se očitno ne zavedajo pomembnosti tega zakona na eni strani za proračun in na drugi za upokojence. Zakon, kot je bilo rečeno, pomembno prispeva k vzdržnosti javnih financ, in sicer predvsem zaradi prihrankov na področju ureditve plač in drugih stroškov, tudi nagrad za funkcionarje. Nesprejetje tega zakona bi tako lahko pomenilo neposredno povečanje proračunskih izdatkov za 100 milijonov. Ker v predlogu državnega proračuna sredstva za ta namen niso načrtovana, bi neuveljavitev takega zakona lahko povzročila neuravnoteženost in težave pri izvrševanju proračuna. Ogroženo pa bi bilo tudi izredno usklajevanje pokojnin. V letu 2020 bi se sicer pokojnine uskladile pri doseženi rasti 2,5 %, kar vsi podatki kažejo, da bo dosežena; v primeru, da ta zakon ne bo sprejet, pa takšne uskladitve ne bo. Potem ko je ena od strank pohitela in s svojim amandmajem prehitela koalicijo in predlagala izredno usklajevanje, je resnično stranka SAB predlagala, da se v primeru 2,5-odstotne rasti izredna uskladitev, zadnja v letu 2020, enkrat za spremembo izvede nominalno, v enakem znesku za vse. Takšnih debat o tem smo imeli v tej državi že dolgo in o tem se je, če se spominjate nekateri, na začetku pogovarjala tudi koalicija. Tak predlog nima dodatnih finančnih učinkov, zasleduje pa cilj socialne pravičnost in potrdila ga je potrebna večina poslancev. Samo 5 glasov seveda nikakor ne bi bilo dovolj. V letu 2019 in 2020 bodo pokojnine deležne kar nekaj uskladitev, v letu 2019 za 2,7 % in 1,5 % ter 3,5 % v letu 2020. Če bo dosežena gospodarska rast in vsi podatki, kot rečeno, kažejo, da bo, pa bi se po trenutnem predlogu ta zadnja izredna uskladitev izvedla tako, da bi vsi upokojenci prejeli še 6,5 evra. Skupaj bodo tako nominalno pokojnine naših upokojencev zrastle skoraj za 10 %, kar je lepo razvidno s tega grafa; in samo zelo majhen zadnji delež teh uskladitev bi bil v fiksnem, nominalnem znesku. Državni svetniki so veto izglasovali predvsem zaradi pozivov Zveze društev upokojencev Slovenije – ZDUS, je bilo rečeno, da morajo biti redne in izredne uskladitve pokojnin določene v odstotkih od posameznikove pokojnine in ne v nominalnem znesku. V zvezi s tem vetom v SAB opozarjamo, da so svetniki in ZDUS pri argumentiranju razloga za veto zanemarili pomembno razliko med redno in izredno uskladitvijo vrednosti pokojnin. Vse povedano se vsekakor nanaša na redno uskladitev, tega nihče ne zanika. Pri izredni uskladitvi pa menimo, da lahko pride do enega premisleka. Izredna uskladitev je nekaj izrednega, je nekaj, kar se lahko vlada s podporo večine poslancev Državnega zbora odloči, če ji to omogočajo ekonomske razmere. In zato menimo, da je lahko na mestu tudi večja dispozicija zakonodajalca. Edini, ki lahko odloči, ali je taka rešitev ustavno vzdržna, je seveda Ustavno sodišče. In pravilno je, da pri novih rešitvah izvede svojo presojo. Razumemo pa tudi pomisleke tistih, ki mislijo, da bo zaradi enake uskladitve pokojnine prišlo pri nekaterih do prikrajšanja. In res je, nekateri upokojenci, tisti z višjimi pokojninami, bodo pri tej zadnji uskladitvi dobili nekaj manj. Ampak mislimo, da je na mestu tudi razmislek, da pomagamo tistim, katerim pokojnina ne zadošča niti za osnovno preživetje. Do uveljavitve tega zakona je še eno leto. In če bo ta politična večina, večina v tem državnem zboru odločila, da se ta zakon spremeni, če bomo še enkrat vsi skupaj prisluhnili strokovni javnosti in ta zakon spremenili, v SAB s tem nimamo težav. Do takrat pa upamo, da bomo zaradi vseh povedanih argumentov in tudi spoštovanja eden drugega ta zakon podprli in nato šli na pot iskanja boljše, kompromisne rešitve, ki nam bo vsem skupaj všeč in tako, kot si predstavljamo, da mora biti. Hvala.
Hvala, gospa poslanka, za predstavitev stališča. Gospod Jurij Lep, imate besedo v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojence Slovenije. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, predstavnika Državnega sveta, kolegice in kolegi! Državni svet je sprejel veto na Zakon o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin zaradi tega, ker je bilo določeno izredno usklajevanje v nominalnem znesku za leto 2020, in ne, kot je bilo predlagano s strani Poslanske skupine Desus, v odstotkih. V Poslanski skupini Desus smo predlagali rešitev, ki bi omogočala izredno usklajevanje pokojnin v višini 1 % v letu 2020, če bi gospodarska rast presegla 2,5 % v letu 2019. Ta rešitev je bila v koaliciji sprva soglasno sprejeta in tudi posvojena, naknadno pa s strani treh partnerjev povožena z idejo o dvigu pokojnin v istem znesku. Naš predlog je podpiral svet Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in tudi Zveza društev upokojencev Slovenije. V Poslanski skupini Desus razumemo predlog veta kot podporo namenu Desusa o procentualnem usklajevanju pokojnin in kot opozorilo Državnemu zboru, da je sprejel rešitev, ki je v nasprotju z ureditvijo 105. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Ta določa, da je uskladitev pokojnin namenjena ohranjanju njihove vrednosti. Uskladitev pokojnin pa je določena tudi v 106. členu omenjenega zakona, kjer piše, da je določena uskladitev v odstotkih. Zakaj je potrebno izredno usklajevanje pokojnin? Za Desus je to ključnega pomena. Ključno zaradi tega, ker je z naslova gospodarske krize in posledičnega varčevanja na plečih upokojencev nastala velika vrzel v uskladitvi pokojnin vse od leta 2010 dalje. Zaostanek pri usklajevanju še danes znaša 7,2 %, ki se bo sicer zaradi izredne uskladitve v višini 1,5 % v decembru znižal na 5,6 %. Kot je pokazala sveža jesenska napoved Urada za makroekonomske analize in razvoj, ki za leto 2019 predvideva 2,8-odstotno rast bruto domačega proizvoda, koalicijsko dogovorjenega dodatnega izrednega usklajevanja pokojnin ne bi bilo. To usklajevanje je namenjeno ravno odpravi prikrajšanj upokojencev, ki so se zgodila v preteklih letih. Z dopolnilom, ki smo ga poslanci Desusa vložili že 4. oktobra tega leta, smo želeli to usklajevanje ohraniti tudi ob morebitni nižji gospodarski rasti. Svet Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je v svojem sklepu 3. oktobra 2019 zasledoval enako dejstvo in ga poslal vladi. Podobno argumentacijo zagovarjajo tudi v Zvezi društev upokojencev Slovenije. Kljub prvotnim zadržkom je našo vsebina amandmaja posvojila vsa koalicija, naknadno pa se je del koalicije odločil drugače in predlagal uskladitev pokojnin v enakem, nominalnem znesku. Ne bomo se spuščali v polemiko z delom poslancev, ki se je oblikovala že na matičnem delovnem telesu in kasneje še na sami seji zbora. Jasno je bilo opozorjeno, da se bo s takšnim načinom usklajevanja porušilo razmerje med upokojenci. Dejstvo je, da se s spremembo razmerij poruši temeljni princip našega pokojninskega sistema. Ta namreč zagotavlja, da se pokojnina določa glede na dolžino delovne ali pokojninske dobe in višino vplačanih prispevkov. Treba je še opozoriti, da tudi v času krize upokojenci niso bili prikrajšani v pavšalnih zneskih, ampak procentualno. Opozoriti pa moramo še na dejstvo, in sicer da uravnilovka pri pokojninah ne motivira sedaj zaposlenih za vplačevanje v pokojninsko blagajno glede na višino svoje plače. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je opozorila na vprašanje načela enakosti in pravne varnosti. Pretekle spremembe pokojninskega sistema so upoštevale višino pokojnine glede na vplačane prispevke in dolžino delovne dobe ter ob tem zagotavljale v veliki meri tudi načelo solidarnosti. Vprašanje za naprej je, kako zagotoviti ohranjanje javnega pokojninskega sistema, ki ne bi porušil sedanjega dokladnega principa, ki sloni na medgeneracijski solidarnosti in višini pokojnine na podlagi minulega vloženega dela. V Poslanski skupini Desus se dobro zavedamo tega, da pokojnina v naši državi marsikomu ne omogoča dostojnega življenja na starost. Menimo pa, da bi morali socialni položaj upokojencev reševati drugače in ne na račun usklajevanja pokojnin. V Poslanski skupini Desus ne želimo, da bi bilo izvrševanje že sprejetega proračuna oteženo. Z nesprejetjem tega zakona bi se namreč odhodki iz državnega proračuna z naslova stroškov dela v javnem sektorju znatno povečali. Ker pa nikakor ne sprejmemo takšnega določila o uskladitvi pokojnin, kot je, in nimamo zagotovljenega soglasja partnerjev za popravo zakona, bomo v tem primeru glasovali po svoji vesti.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite, gospod poslanec.
Lep pozdrav vsem skupaj! Državni svet je vložil veto, ker mislijo, da bi bilo treba uskladiti pokojnine v odstotkih, ne pa v znesku. Tudi jaz se s tem strinjam in v naši poslanski skupini razmišljamo enako. Pokojnine se morajo dvigati v odstotkih. Konec koncev delamo različno, zaslužimo različno, v pokojninsko blagajno vlagamo različno, davke plačujemo različno, odvisno od tistega, kar zaslužimo. Naš pokojninski sistem je zasnovan tako, da je višina pokojnine v največji meri odvisna od višine plačanih prispevkov pokojninskega zavarovanja. To se pravi, kdor plačuje nizke prispevke, ima nizko pokojnino; kdor pa plačuje visoke prispevke, ima visoko pokojnino. S to zadevo, da vsak dobi 6,5 evra, gremo na neko uravnilovko, ki zagotovo ni niti smiselna niti dobra. Mislim, da se temu težko reče dvig pokojnin ali izredna uskladitev pokojnin, ker 6,5 evra zagotovo ni izreden dvig pokojnin. To sta dve pivi v enem malo boljšem lokalu, pa smo tam. Težko bi kdo rekel, da je to izredno usklajevanje. V proračunu imamo dovolj prihodkov, ki bi omogočali dvig pokojnine. V letu 2020 se 1,3 milijarde evrov namenja za socialne transfere. Od tega gre več kot 100 milijonov evrov na leto samo za socialne transfere tujcev. Slovenci plačujemo visoke davke in tujci zato lahko koristijo te socialne transfere. Mi smo predlagali, da bi socialne transfere lahko koristili samo tisti, ki plačujejo davke v Sloveniji in ki imajo nekaj let delovne dobe v Sloveniji; pa nam je vlada to zavrnila. Če bi te 1,3 milijarde evrov socialnih transferov namenili za razbremenitev plač in za dvig pokojnin, bi se nekaj dalo narediti pa še za investicije bi veliko ostalo. Mi smo predlagali, da bi se zaostrili pogoji za uveljavljanje socialnih transferjev. Recimo en primer, za pridobitev pravice do otroškega dodatka bi moral otrok dejansko bivati v Sloveniji. Centri za socialno delo so preverili 850 družin, katerih otroci naj bi obiskovali sicer obvezne osnovne šole v Sloveniji. Samo 7 upravičencev je bilo takih, ki so jim ukinili otroški dodatek. Približno 30 pa naj bi jih še preverili. Skratka, dodatke dobivajo za otroke, ki sploh niso tukaj, ampak so v Bosni, na Kosovem, ne vem, kje še vse. Ko smo to predlagali, je vlada rekla, da gre za omejevanje socialnih transferjev in da je to neustavno. Pa vendar je Ustavno sodišče v sodbi U-I-303/18-38 z dne 18. 9. 2019 zapisalo, da je namen pokojninskega zavarovanja zagotavljanje socialne varnosti osebam, ki si je zaradi svoje delovne nezmožnosti zaradi starosti ne morejo zagotoviti same. Pa se vprašajmo, ali je potem pokojnina v višini 223,30 evra zagotavljanje socialne varnosti. Nikakor ni. V Sloveniji bi morali skrbeti najprej za svoje ljudi, šele potem za druge, če nam kaj ostane. Skrbeti moramo za tiste, ki ne morejo delati, to so pa starejši in invalidi. To pomeni, da je treba dati dostojne pokojnine in dostojne invalidnine. Tisti, ki lahko delajo, naj pa delajo. Njim pa bi se lahko na račun zmanjševanja socialnih transferjev znižale dajatve. To se pravi, to sprejetje zakona pričakujemo v najkrajšem času. Ampak še v krajšem času pa pričakujemo, da vlada vloži spremembo zakona, ki bo upošteval vse tisto, kar sem povedal do sedaj.
Hvala, gospod poslanec, za vaše stališče. Besedo ima mag. Marko Pogačnik v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite, gospod poslanec.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovani ministrski zbor! Pri ponovnem odločanju o Zakonu o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin, glasovanje je pred nami, je v javnosti in tudi v Državnem zboru največ prahu dvignila predvsem uskladitev izrednih pokojnin. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da usklajevanje pokojnin, kot je zapisano v zakonu in kakor je bilo izglasovano, ni ustrezno. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da ni ustrezno nominalno usklajevanje pokojnin, kajti s tem se v slovenski pokojninski sistem prinaša neka uravnilovka, ki ni smiselna. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bi usklajevanje pokojnin moralo biti na enak način, kot je bilo do sedaj, to je na osnovi odstotkov. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da rešitev, ki je sedaj v zakonu, predstavlja veliko tveganje za pokojninsko blagajno. Predstavlja pa celo tveganje, da je zakon s tem celo neustaven ali protizakonit. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da takšen način usklajevanja pokojnin predstavlja precejšnje tveganje za prihodnost pokojninske blagajne, saj predstavlja zelo negativen signal za vse obstoječe in predvsem za vse prihodnje vplačnike v pokojninsko blagajno. Po nekaterih ocenah je vsak upokojenec, ki prejema pokojnino, višjo od 651 evrov, s tem sistemom usklajevanja pokojnin oškodovan. Oškodovan je pa dejansko s pokojnino do svoje smrti. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da so pokojnine prenizke. V Slovenski demokratski stranki apeliramo na vlado Marjana Šarca in na koalicijo, da nekaj naredi na tem področju. Glede na rekordne proračunske prihodke v letu 2020 in 2021 smo prepričani, da bi lahko prišlo do enkratnega zneska vplačil upokojencem. V tem primeru, če bi bil znesek izplačan iz proračuna, ne iz pokojninske blagajne, pa ocenjujemo, da bi bilo treba narediti takšen sistem, da bi tisti, ki prejemajo nižje pokojnine, z enkratnim zneskom dobili več. Zaradi vsega navedenega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. Besedo ima gospod Jože Lenart v imenu Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovani vladni zbor, spoštovana gosta iz Državnega sveta! Urad za makroekonomske odnose in razvoj je letos vlado seznanil z jesensko napovedjo gospodarskih gibanj, ki v primerjavi s spomladansko napovedjo za leto 2019 in 2020 kaže na hitrejše umiranje gospodarske rasti od prvotno načrtovane. Zato se je vlada hitro odzvala in je v izogib tveganjem sprejela odločitev, da se za leto 2020 v primerjavi z najvišjim obsegom izdatkov v Odloku o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022 izdatki državnega proračuna znižajo za 100 milijonov evrov. Zato je osnovni cilj zakona, o katerem po vetu Državnega sveta ponovno glasujemo, uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno reševanje proračunov države za leti 2020 in 2021. V primeru, da zakon ne bo sprejet, bodo posledice za državni proračun v višini vsaj 38 milijonov, za celotni javni sektor pa 64 milijonov, saj z njim ureja nujno podaljšanje ukrepov, ki izhajajo iz sporazuma med Vlado in sindikati. Gre za višino nadomestila, ki pripada funkcionarjem, jubilejne nagrade v javnem sektorju, plačevanje redne delovne uspešnosti in povečan obseg dela javnih uslužbencev. Naj ponovim. Gre za 38 milijonov za državni proračun in 74 milijonov za javni sektor. Tukaj popravnega izpita ni, saj bi se našteti ukrepi sprostili že s 1. januarjem naslednjega leta, torej čez 29 dni. Poleg tega zakon ureja še izredno usklajevanje pokojnin konec naslednjega leta. Tukaj pa imamo dve možnosti, in sicer da se izpelje tako, kot je sedaj predvideno v zakonu, ali pa da se v januarju vloži v parlamentarno proceduro novela zakona, s katero se predlaga izredno uskladitev pokojnin v odstotkih. To na tem mestu omenjam zato, ker je v zadnjem času v javnosti prišlo do kar nekaj nasprotovanj nominalni uskladitvi. V tem primeru možnost popravnega izpita obstaja, saj bo izredna uskladitev pokojnin šele decembra 2020. Zato se nam v Listi Marjana Šarca ne zdi smiselno, da bi na tej točki kakorkoli ogrožali proračun. Predlog zakona bomo seveda ponovno soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. Besedo ima gospod Matjaž Han v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, gospod poslanec.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Ministrski zbor, kolegice in kolegi! Moram reči, da je situacija malo zmedena, da delujemo malo konfuzno in da se res lahko narod sprašuje, kaj nam je. Pozdravljam sicer gospoda iz Državnega sveta, spoštujem odločitev Državnega sveta, vendar ko reče predstavnik Državnega sveta, da je razlog za izglasovan veto banalen, mi zagorijo vse lučke. Bi pa rad ljudem povedal, če ta dva veta ne podpremo oziroma ne dobimo 46 glasov, še najmanj je, da proračun pade, še najmanj je, da vlada pade; ne bo usklajevanja pokojnin, dragi moji, nekateri javni uslužbenci bodo dobili večje plače, omejitveni ukrepi se bodo sprostili. Zanimivo, tisti, ki zagovarjate, da je treba povprečnino občinam dvigniti, bodo ravno tako občine na nek način dobile ta ukrep na svoje proračune, občine bojo imele 573,5 evra povprečnine in ne 589 evrov povprečnine in še bi lahko našteval, to v primeru, da ne oddelamo tako, kot je treba oddelati. Glede zakona o ukrepih na področju stroškov dela v javnem sektorju ter izredni uskladitvi pokojnin, ta zakon je bil zadnja leta vključen v ZIPRS, vendar ker vsi vemo, da je ZIPRS tehnični zakon, se je tudi vlada zaradi opozoril Zakonodajno-pravne službe, odločila, da poleg proračuna in zakona o izvrševanju proračuna predlaga še dodaten zakon, zato imamo danes v bistvu dva veta. V njem so zbrane tiste določbe in ukrepi, ki pomenijo dodatno omejevanje izdatkov zaradi upoštevanja fiskalnega okvirja, predvsem glede stroškov bolniških odsotnosti, nagrajevanja redne delovne uspešnosti javnih uslužbencev, tisto, kar sem govoril prej. Del javnosti in Državni svet je seveda razburilo, upravičeno, zgolj eno določilo tega zakona, člen o načinu izredne uskladitve pokojnin v decembru prihodnjega leta. Kot to določa že področni zakon, se lahko izredna uskladitev pokojnin opravi, če so seveda za to izpolnjeni določeni makroekonomski pogoji, od katerih pa je seveda najpomembnejša gospodarska rast. Izvirni predlog vlade se je od vložitve proračunskega predloga v Državni zbor že spremenil. Ob soočanju z manj ugodnimi napovedmi gospodarske rasti za prihodnje leto se je vlada odločila predlagati, da se izredna uskladitev pokojnin v višini 1 % opravi le v primeru, če bo realizirana gospodarska rast 3 %. Poslanke in poslanci koalicije, predvsem tudi Desusa, pa so se odzvali z amandmajem, s katerim se bi izredna uskladitev opravila v primeru, da bo gospodarska rast višja od 2,5 %. Matični odbor je to dopolnilo na koncu sprejel in namesto treh odstotkov je sprejel 2,5 %. Na odboru je bilo obrazloženo, da uskladitev v enakem znesku za vse pomeni bolj ustrezen odziv, saj se upokojencem na ta način usklajujejo pokojnine glede na rast cen, ki bi se usklajevali v bistvu s tem odstotkom. Ko je SAB predlagal ta nominalni dvig, smo v Socialnih demokratih ta nominalni dvig 6,5 % vsakemu upokojencu tudi sprejeli in naše edino vodilo je bilo, da je to bolj pravično. Seveda pa se zavedamo, da imamo sprejet zakon, da je lahko tudi ustavno sporen, vendar zato je treba v nadaljevanju iskati rešitev. Rešitev pa lahko iščemo samo na način, da se ali vloži nov zakon, vendar nov zakon se lahko vloži samo, če bo ta veto izglasovan, ker drugače ga nimaš na kaj vlagati; in drugo, če bi prišlo do ustavne presoje. Socialni demokrati smo že v preteklosti imeli draginjski dodatek. Mislim, da bi lahko tiste z najnižjimi pokojninami reševali mogoče s tem socialnim transferjem, ki se mu reče draginjski dodatek, in s tem pomagali ljudem, ki imajo najnižje pokojnine. Iz vsega navedenega in vse te zmešnjave, ki se je naredila v zadnjem tednu, bomo mi prejšnji zakon in ta zakon seveda podprli. Verjamem, da bo lahko vlada,v nadaljevanju reševala probleme ljudi bolj skupno in bolj enotno. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. Besedo ima gospa Monika Gregorčič v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite, gospa poslanka.
Spoštovani ministrski zbor, predstavnika Državnega sveta, poslanke in poslanci! Državni svet je izglasoval odložilni veto na vladni zakon, ki je del proračunskega paketa in s katerim se kljub rekordni višini proračunskih prihodkov omejujejo nekatera izplačila na področju plač v javnem sektorju. Na drugi strani zakon ureja tudi izredno uskladitev pokojnin v decembru leta 2020. Poudariti velja, da je bil odložilni veto izglasovan zgolj in samo zaradi nesistemske rešitve izrednega usklajevanja pokojnin v absolutnih zneskih, ki je v zakonu na koncu obveljala na predlog Poslanske skupine SAB. Že pred dokončnim oblikovanjem predloga zakona pa so koalicijska dogovarjanja o pogojih in višini izredne uskladitve potekala kar pred očmi javnosti. Posamezni koalicijski partnerji so namreč kar tekmovali, kdo bo z bolj všečnim predlogom na račun upokojencev iztržil več političnih simpatij. V Stranki modernega centra se vsekakor zavedamo, da so bili tudi upokojenci v času krize med finančno najbolj prikrajšanimi. Želeli smo, da se izredna uskladitev izvede v skladu s svojim prvotnim namenom, da se zmanjšajo razlike med izplačanimi pokojninami in zneskom, ki bi upokojencem pripadal, če bi se pokojnine v preteklih letih usklajevale redno, torej kot to določa sistemski Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Zato nikakor nismo mogli podpreti predloga, da se izredna uskladitev opravi v absolutnih zneskih. Skupaj s poslanci Desusa smo vložili amandma, ki naj bi ureditev vrnil v prvotni okvir usklajevanja v odstotkih. Naj spomnim, da je takšen način predlagala tudi vlada. A žal nismo uspeli in obveljala je ureditev, ki bistveno spreminja način izredne uskladitve pokojnin. Tako naj bi se pokojnine zvišale nominalno za najmanj 6,5 evra v absolutnem znesku in za vse upokojence enako. Prav nič niso zalegla opozorila Zakonodajno-pravne službe o možni neustavnosti takšne rešitve in tudi pomisleki resornega ministrstva, da gre za bistven odmik od dosedanjega načina usklajevanja v odstotkih. Opozarjalo se je, da se rušijo dosedanja razmerja med pokojninami in se v sistem vnašajo elementi uravnilovke na področju vrednotenja preteklega dela, da sprejeta rešitev predstavlja odstop od zavarovalniškega načela pokojninskega sistema in ruši razmerja med pokojninsko dobo in višino vplačanih prispevkov ter da se s tem daje negativen signal za vse še delovno aktivne, ki od plač prispevamo v pokojninski sistem, kar lahko na koncu vodi do porasta dela na črno oziroma sive ekonomije. Tudi danes smo prepričani, da ni pošteno, da na isti imenovalec postavljamo vse upokojence, ne glede na višino in trajanje njihovih vplačil v pokojninski sistem. Ni pošteno, ker so upokojenci z relativno višjimi pokojninami zaradi preteklih proporcionalnih varčevalnih ukrepov utrpeli tudi večje izgube. Uskladitev pokojnin je res namenjena prilagoditvi rasti cen življenjskih stroškov, a hkrati tudi ohranitvi razmerij med pokojninami. Res je, cene vseh dobrin se podražijo za vse enako, tako za tiste z nizkimi in visokimi pokojninami; a pokojninski sistem ni in ne sme biti blažilec socialnih neravnovesij. To je naloga socialnega sistema. Obžalujemo, da v tem hramu demokracije ni bilo dovolj moči in političnega poguma za trezno strokovno presojo brez političnih kalkulacij. Prevladal je na prvi pogled populističen in všečen ukrep, ki mu nasprotuje stroka, predstavniki upokojencev ter Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Državni svet mu je zato prižgal rdečo luč. Ne glede na vse v Poslanski skupini Stranke modernega centra razumemo in se zavedamo, da je uveljavitev tega zakona povezana s proračunoma za leti 2020 in 2021, zato bomo zakon ponovno potrdili. Ob tem pa podpiramo tudi prizadevanja za njegovo čimprejšnjo spremembo, ki bo to sporno ureditev vrnila v prvotni okvir usklajevanja v odstotkih. Hvala.
Hvala, gospa poslanka, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. In kot zadnji v tem sklopu ima besedo gospod Luka Mesec v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Kot smo v Levici že večkrat povedali, se varčevalni proračuni zadnja leta ponavadi sklepajo na hrbtih upokojencev. V obdobju od leta 2010 do 2017 je Slovenija zaradi varčevanja bodisi popolnoma opustila bodisi močno omejila usklajevanje pokojnin. Zaradi varčevalnih ukrepov so upokojenci danes za kar 319 milijonov evrov na slabšem, kot bi lahko bili, najbolj pa to občuti tista tretjina upokojencev oziroma tisti upokojenci, ki so se znašli med ljudmi, ki živijo pod pragom tveganja revščine. Od 268 tisoč ljudi v Sloveniji, ki so pod pragom tveganja revščine, jih je kar 89 tisoč upokojencev. Upokojenci so ena od socialno najbolj ogroženih skupin ljudi pri nas. V Levici smo jim želeli pomagati z našim predlogom ukinitve dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, ki trenutno vsakega upokojenca, tako kot vsakega državljana ne glede na njegov prihodek, stane 35 evrov na mesec oziroma 420 evrov na leto. Če bi bil naš model sprejet, tak, kot smo ga uskladili s koalicijo, bi vsak reven upokojenec dobil okoli 30 evrov mesečno oziroma bi bil na leto na boljšem za 360 evrov letno. Ko je to padlo, se sedaj pogovarjamo o uskladitvi pokojnin, ki je bistveno bolj simbolna. Pogovarjamo se o 6,5 evra mesečno, medtem ko imamo na drugi strani Državni svet in nekatere druge, ki tudi teh 6,5 evra ne bi razporedili med vse upokojence enako, ampak bi šil s procentualnim dvigom. Tukaj moram opozoriti na nekaj stvari. Zagovorniki procentualnega dviga namesto nominalnega, torej vsakemu enako, ne glede na njegov siceršnji prihodek, svarijo pred nekakšno uravnilovko. Nobene uravnilovke ne bo. Če imamo sedaj upokojenca, ki ima pokojnino 500 evrov, in upokojenca, ki ima pokojnino tisoč evrov, se razlika, če jim dvigamo po procentih, povečuje. Če vsakemu povečamo za 50 %, bo prvi imel pokojnine 750 evrov, drugi pa tisoč 500. In če je danes razlika v njunih pokojninah 500 evrov, bo takrat 750, zato govorimo o povečevanju absolutnih razlik med upokojenci, če s procentualnimi dvigi nadaljujemo. Drugič. Govorite o nekakšnem moralnem hazardu, češ sedaj sistem nagrajuje bolj tiste ljudi, ki so več vplačevali v pokojninsko blagajno; in če pač procentualnega dviganja ne bo več, ljudje ne bodo več stimulirani, da več vplačujejo v pokojninsko blagajno. Tukaj se jaz vprašam, če sploh kdo od vas, ki to govorite, kdaj pomisli, da ljudje ne vplačujejo vsak sam, kolikor hoče, v pokojninsko blagajno, ampak se odvajajo prispevki od plač. In plač si ljudi ne izbirajo sami, tako kot si ne izbirajo višine prispevka, ki ga vplačujejo v pokojninsko blagajno. Plače so tiste, ki določijo višino pokojnine, torej tudi to absolutno ne drži. Tretjič. Če se kje moramo začeti pogovarjati o odpravljanju revščine, je to pri upokojencih, zato ta del, ki govori o nominalnem dvigu, v Levici absolutno podpiramo. Treba pa je opozoriti, da je bistveno premalo, pogovarjamo se o šestih evrih in pol mesečno. Na drugi strani pa govori minister za finance, da imamo najboljši proračun v Evropi, ker bomo naslednje leto, leta 2021, prišparali 657 milijonov evrov; ampak treba se je vprašati, od kod teh 657 milijonov evrov pride. Če primerjate proračun za leto 2021 s proračunom za leto 2015, bomo ugotovili, da je postavka za pokojnine za 600 milijonov evrov nižja, kot je bila pred petimi leti. Velik del razlage, od kod ta dodatni denar, ki ga bomo sedaj vložili v poplačilo dolga, pride od varčevanja na upokojencih. Tako smo paradoksno pred situacijo, ko imamo največji proračun v zgodovini, ampak hkrati najmanjši delež za pokojnine v zgodovini samostojne Republike Slovenije – 9,8 %, kar je bistveno pod nivojem Evropske unije, ki je 12,6 %, ali pa pod nivojem sosednjih držav. Avstrija, procentualno gledano, recimo za pokojnine namenja skoraj pol več od nas –– 14,4 %, Slovenija – 9,8 %. To je razlog, zakaj tega zakona ne bomo podprli. Drugi razlog pa je, da ponovno v ZUPPJS ni usklajevanja dodatka za redno delovno uspešnost in izplačil delovne uspešnosti v javnem sektorju, ki jih vlade obljubljajo že 10 let.
Hvala, gospod poslanec. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Obveščam vas, da bomo glasovali čez 15 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 30. izredno sejo zbora, ki jo nadaljujemo ob 17.10. Se vidimo! (Seja je bila prekinjena ob 16.54 in se je nadaljevala ob 17.10.)
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe, gospodje, če mi dovolite, bomo nadaljevali s prekinjeno sejo zbora. Obveščam vas, da bo Državni zbor najprej opravil glasovanje o 1. točki, nato pa še o 2. točki dnevnega reda. S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na odločanje. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Ponovnega odločanja o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2020 in 2021. Prehajamo na ponovno odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije, za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 39. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Ponovnega odločanja o Zakonu o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela v javnem sektorju za leti 2020 in 2021 ter izredni uskladitvi pokojnin. Prehajamo na ponovno odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim ponovno opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije, za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. V imenu poslanske skupine dajem besedo gospodu Francu Jurši. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. V skladu s 73. členom Poslovnika Državnega zbora v imenu Poslanske skupine Desus predlagam 45-minutno pavzo za usklajevanje znotraj poslanske skupine.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, Desus bo dobil celo 48-minutno pavzo. Nadaljujemo ob 18. uri. S tem začasno prekinjam to točko dnevnega reda. (Seja je bila prekinjena ob 17.13 in se je nadaljevala ob 18.00.)
Spoštovane kolegice poslanke, spoštovani kolegi poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda. V skladu s 73. členom Poslovnika Državnega zbora sprašujem vodjo Poslanske skupine Desus, ki ste zahtevali prekinitev, ali želite spregovoriti. Izvolite, beseda je vaša, tri minute imate na razpolago.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Poslanski skupini Desus smo temeljito analizirali stališča poslanskih skupin v Državnem zboru. Prav tako smo se s posamezniki iz poslanskih skupin koalicije pogovarjali o možnosti, da na ustrezen način zavarujemo dokladni sistem, to se pravi pokojnine tudi za naslednje generacije. Ker imamo mi dokladni sistem, solidarni sistem, Bismarckov sistem, ki ga imajo tudi druge države razvite Evrope. To pomeni, da je to sistem, ki je lahko vzdržen. Seveda pa, kot smo že v preteklosti večkrat opozarjali, premalo sredstev namenjamo oziroma nekaterih stvari ne moremo oziroma nočemo spremeniti, da bi bila ta pokojninska blagajna bolj polna in da ne bi bilo treba v to pokojninsko blagajno tudi dajati sredstev iz proračuna Republike Slovenije. Glede na osnovi ugotovljenega skozi razpravo mi ne bomo zahtevali nobenih podpisov in smo se tudi odločili, da bomo podprli ta interventni zakon z vsemi petimi glasovi. Ker pa imamo danes slavljenca, pa bi gospodu predsedniku Vlade še čestital za rojstni dan! / aplavz/
Hvala, spoštovani poslanec. Spoštovani predsednik Vlade gospod Marjan Šarec, ta aplavz je bil iz srca od vseh nas. Vse dobro ob rojstnem dnevu! S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, vas vljudno prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Mogoče bo to še kakšno darilo za gospoda predsednika. Prehajamo na glasovanje. Bodimo dobri, dajmo darila vsi skupaj. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju v skladu z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev Državnega zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon ponovno potrjen. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 30. izredno sejo in vam želim prijeten dan še naprej. Nasvidenje!