Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 48. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena, prvega odstavka 60. člena ter prvega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora in na podlagi odločitve Kolegija predsednika Državnega zbora, sprejete na 84. seji dne 6. 11. 2020. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Jože Tanko, Samo Bevk do 16. ure, Nada Brinovšek, Suzana Lep Šimenko, Anja Bah Žibert, Franc Kramar in Bojan Podkrajšek. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil Kolegij, je s sodelovanjem na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo za danes najavil poslanec Primož Siter. Na sejo sem vabil predstavnika Državnega sveta k 7. točki dnevnega reda, potem mag. Duško Godina, direktorico Agencije za energijo, k 16. točki dnevnega reda, predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. V skladu z drugim in četrtim odstavkom 93.a člena Poslovnika Državnega zbora dnevni red seje Državnega zbora na daljavo določi Kolegij predsednika Državnega zbora s sklicem, zato o njem ne bomo glasovali. Iz tega razloga Državni zbor tudi ne bo odločal o predlogu Poslanske skupine Levica z dne 14. 11. 2020 za umik 8. točke z dnevnega reda seje. Postopkovno, kolega Kordiš.
Ta seja Državnega zbora poteka kot izredna seja, čeprav gre de facto za redno sejo. Razlika v postopku se je vpeljala z razlogom, da se omogoči tistim poslankam in poslancem, ki so se znašli v karanteni, participacijo, a hkrati je ta sprememba v režimu seje podlaga tudi za zavrnitev zahteve Levice, da se prestavi odločanje o posebnem zakonu, ki bo vladi Janeza Janše omogočil, da 780 milijonov evrov zapravi za orožje. Na tak način začno sredi epidemije z argumentom, zaradi katere je vlada Janeza Janša ljudi zaprla v njihove domove, teči roki za referendum, za referendum, ki ga v takih razmerah praktično ni mogoče izpeljati. S tem se omejuje demokratična pravica vseh državljank in državljanov, da sodelujejo pri upravljanju skupnih zadev pri temeljnih usmeritvah, v katerih naj deluje Republika Slovenija. Zato, predsedujoči, sklicujoč se na Ustavo Republike Slovenije, v Levici terjamo umik točke s seje Državnega zbora, pri kateri se bo odločalo o 780 milijonih evrih za orožje, in da se obravnava tega zakona oziroma zaključek obravnave tega zakona prestavi na nekoliko kasnejši čas, ko bodo tudi epidemiološke razmere v državi omogočale lažjo izvedbo referendumskih postopkov. Naj za zaključek spomnim, da tri četrtine ljudi nasprotuje temu, da se 780 milijonov evrov nameni za orožje, ker bo vsak cent, ki bo šel za mednarodne vojaškoindustrijske komplekse, pomenil cent manj za bolnišnice, za domove starejših občanov, za stanovanja za mlade in tako naprej. Še zlasti je to pomembno in celo kritičnega pomena v pogojih epidemije covid-19, zaradi katerih država drsi v recesijo s pospešenim tempom. Vsak evro bo štel, vsak evro za blaginjo državljank in državljanov bo ključen in teh evrov ne bo, če jih bo vlada Janeza Janše zapravila za oklepnike in drugo nepotrebno oborožitev.
Hvala lepa, spoštovani poslanec. Kot sem omenil uvodoma, v skladu z 93.a členom, četrtim odstavkom tega člena, je dnevni red seje Državnega zbora na daljavo določen s sklicem. Zaradi tega o tem, da se določena točka umakne z dnevnega reda, ne bomo glasovali. Naj pa še to opomnim, ne glede na to, da smo se dogovorili za sejo na daljavo, je ta točka uvrščena na dnevni red z zahtevo in tudi iz tega razloga je ni mogoče umakniti. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 46 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavlja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije ter na vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katere v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje predstavil Marjan Šarec.
Hvala za besedo, predsednik. Predsednik Vlade, ko ste spomladi prevzemali vlado, se je z vaše strani slišalo, kako smo pustili prazna skladišča, kako ste, mislim da na SNAV-u izjavili, da ste zadnji moment skočili v tovornjak, ga uspeli obvladati in potem tudi končali z epidemijo. Lahko bi vas vprašal, zakaj ste takrat spisali neko poročilo, ki je bilo z današnjega vidika gledano navadna farsa, kjer vlado in mene osebno obtožujete kazenske odgovornosti in ne vem česa še vse. Lahko bi vas vprašal, zakaj ste preleteli z letali in razglasili konec epidemije. Lahko bi vas vprašal, zakaj ste imeli na Brdu srečanje, kjer ste predstavili srčno ekipo, ki je rešila epidemijo. Lahko bi vas tudi vprašal, zakaj ste kupili 148 ali 149 ventilatorjev, ki ne služijo ničemur in bolnišnice kupujejo nove. Lahko bi vas tudi vprašal, zakaj ste se, ko je bil razglašen konec epidemije, ukvarjali z vsem drugim, samo s pripravo na drugi val ne. Pa vas ne bom spraševal tega, ker ne želim biti tak kot vi, ki obtožujete vse vprek, ki ste mene osebno krivili za smrti, ki ste obtoževali tudi druge ne vem česa, ampak vas bom vprašal nekaj drugega. Poleti, ko ste imeli čas za vse, ne glede na to, da ste rekli na SNAV-u tudi to, da se vlada ne more ukvarjati samo z epidemijo, ampak se mora z vsem drugim – vemo, kako se ukvarjate z vsem drugim – vas bom pa vprašal zdaj po največji sramoti slovenske zunanje politike, ko ste preuranjeno čestitali, po vaše samo republikanski stranki, ne Donaldu Trumpu, in se skregali s svetom in Evropsko unijo. Seveda vaš minister to brani in spet pove, da je bila večja sramota moj nenastop v Evropskem parlamentu – o, kako pričakovano, to je pa res nekaj novega! Pa vas bom vseeno vprašal, gospod Janša: Kako svojim privržencem in slovenskemu narodu lahko razlagate, da podpirate Trumpa, ko pa on zanika virus? Ko je imel srečanje pred svojimi privrženci, so ti sedeli brez razdalje, brez mask, njegovi privrženci tudi demonstrirajo brez mask. Kako to lahko razložite?
Predsednik Vlade, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. Kar se tiče tega drugega. Predsednik republike je pred nekaj dnevi organiziral spominsko srečanje na nek dogodek, ko se je takratna politična večina oziroma Demosov poslanski klub v Poljčah odločil za plebiscit o samostojni Sloveniji. Če takrat tiste odločitve ne bi bilo, najverjetneje danes v tej dvorani ne bi sedeli kot poslanci samostojne države. Ko je bila odločitev sprejemana, je bilo jasno, da osamosvojitve Slovenije praktično uradno ne podpira nihče. Nihče izven meja naše države. Prišel je takratni znani minister na srečanje in je rekel, da vsi pravijo, da nas ne bodo nikoli priznali. To se je nadaljevalo vse do same osamosvojitve. Državni sekretar oziroma znani minister Združenih držav je prišel v Beograd nekaj dni pred napadom na Slovenijo in je dejal, »podpiramo demokratično in enotno Jugoslavijo,« kar je bil absurd in »osamosvojitve Slovenije in Hrvaške nikoli ne bomo priznali«. V Poljčah smo se kljub temu odločili, da bomo razmišljali z lastno glavo, verjeli smo lastni presoji in zato imamo danes samostojno državo. Tisti, ki so še nekaj dni pred napadom na Slovenijo trdili, da nas nikoli ne bodo priznali, so nas priznali nekateri čez pol leta, nekateri pa čez slabo leto. Zdaj to sposobnost razmišljanja z lastno glavo ohranjamo še naprej. Z veseljem bomo čestitali tistemu, ki bo izvoljen za naslednjega ameriškega predsednika. Slovenija goji dobre strateške partnerske odnose z Združenimi državami Amerike, ne glede na to, katera administracija je na oblasti. V vseh vladah, ki sem jih vodil, je bilo tako, in bo tako tudi v prihodnje. Je pa tako z volitvami, da so končane takrat, ko druga stran prizna poraz ali ko se rezultati uradno razglasijo. Vse tisto prej je pač politika. Nekateri so se odloči, da bodo sledili pač medijskemu valu, jaz sem se odločil nasprotno. Bomo videli, kdo je imel prav, ampak to vam zagotavljam, da na odnose med Slovenijo in Združenimi državami v prihodnje ne bo vplivalo. Mogoče bo to celo izboljšalo odnose, ker ste naenkrat tisti, ki ste korakom k vzpostavitvi dobrih delovnih, operativnih odnosov z Združenimi državami v zadnjega pol leta očitno nasprotovali, ki ste še prej skušali komplicirati sprejetje nekega zakona, ki gre v to smer, ker Slovenija mora okrepiti lastno udeležbo pri skupnih obrambnih prizadevanjih, za kar se Združene države zavzemajo, ne glede na to, iz katere stranke je predsednik. In ko ste zdaj vsi proameriški, upam da bomo vsi te ukrepe podprli, da boste enotno podprli tudi našo ponudbo Združenim državam za namestitev rotacijske enote ameriške vojske v Sloveniji v prihodnje, da boste podprli, da bo Slovenija bolj striktno kot doslej izpolnjevala svoje obveznosti v Natu, kjer so Združene države pač osrednji dejavnik. Na nek način sem izjemno vesel tega proameriškega vala v zadnjem času. Skoraj si ne morem predstavljati, da lahko en tvit povzroči takšno pozitivno spremembo v smeri prijateljstva z Združenimi državami Amerike. Jaz upam, da bo to trajalo. Kar se tiče teh vprašanj iz prvega dela, poglejte, lahko bi tudi jaz postavil veliko vprašanj, bom pa samo eno. Če ste tako pametni, če tako veste, kaj bi bilo treba narediti v času epidemije, zakaj ste vrgli puško v koruzo v času, ko je bilo jasno, da epidemija prihaja v Slovenijo in da bo treba združevati sile in resurse, da bomo reševali zdravje in življenja.
Hvala lepa. Gospod Šarec, zahteva za dopolnitev odgovora.
Gospod Janša, niste me razočarali s svojim odgovorom. Je točno tak, kot sem ga pričakoval. Glede na to, da nisem vaš vernik, čeprav velikokrat gledam Novo24 in se čudim, jaz takih odgovorov ne kupim, pa tisti preostali del Slovenije, ki niso vaši verniki, tudi ne. Vprašal sem vas: Ali se vam zdi smiselna podpora Donaldu Trumpu, glede na to da je on ves čas zanikal virus, da ne upošteva zaščitnih ukrepov, da je zbral svoje privržence v prostoru, kjer niso imeli primerne razdalje, kjer niso imeli mask in nasploh predsednik Združenih držav Amerike je naredil zelo malo zato, da bi se z virusom uspešno spopadel? Kako lahko podpirate tovrstno politiko, če pa pri nas vsakega, ki ni po vaših merilih obtožujete, da se posmehuje virusu, da nasprotuje ukrepom in da nasprotuje vsemu? Še več, na svoji vrli televiziji in svojih medijih vztrajno lepite fotografije nas na Prešernovem trgu, ko smo brez mask. Seveda smo takrat bili brez mask, saj je bil razglašen konec epidemije. Se spomnite? In tudi maske niso bile obvezne. Zakaj potem ne napišete Donaldu Trumpu tega: Spoštovani predsednik Združenih držav Amerike, pozivam vas, da vaši podporniki nadenejo maske in da se začnete spopadati z epidemijo. To sem vas vprašal. Se vam ne zdi dvolično podpirati nekoga, medtem ko Joe Biden od prvega dne, ko je bil izvoljen, se bori z virusom in je ustanovil tudi delovno skupino, Donald Trump pa pač igra golf? To sem vas vprašal.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Poglejte, jaz ne bi bil rad neskromen, ne delam si iluzij, da jaz lahko vplivam na ravnanje ameriškega predsednika, glede na to da nisem mogel vplivati niti na vaše ravnanje v času, ko ste vi zanikali virus, ko ste skupaj z Nino Pirnat govorili, da gre za malo hujšo gripo, da je treba zgolj kašljati v rokav in da ni nobenega problema. In ko smo vas morali iz opozicije prisiliti v to, da ste razglasili epidemijo, vi pa ste takrat grozili vašemu ministru za zdravje in ga, bom rekel, po neposrednih virih celo fizično napadli, ko je sprejemal nekatere ukrepe, da bi se epidemija pravočasno zajezila. Ampak, poglejte, jaz ne vidim res nekega smisla v tem prepiru. Niti v tem, da se delajo neke končne bilance, kjer smo sredi spopada, ki je zelo resen. Jaz bi enostavno apeliral na vas v opoziciji, da se zgledujete po svojih političnih predhodnikih pred 30 leti, ki so takrat, ko je bila ta ključna politična odločitev v Poljčah sprejeta, najprej tej odločitvi nasprotovali, potem pa so bili vseeno pripravljeni sesti za skupno mizo, se pogajati in na koncu smo zakon o plebiscitu sprejeli z veliko večino. Jaz mislim, da potrebujemo nekaj takšnega tudi sedaj, ker je situacija resna. So pozitivni obeti glede cepiva, kar pa ne pomeni, da bo pravočasno na voljo za vse, da se prepreči tudi tretji val. Mimogrede, korake, ki jih je delala Slovenija od 26. oktobra naprej dela tudi večina ostalih evropskih držav. Na koncu bomo delali bilance, kdo je bil bolj in kdo je bil manj uspešen. Dejstvo pa je, da je virus tukaj, da je situacija izjemno resna, da smo nekateri pet ali šest mesecev opozarjali pred drugim valom, če ne bomo vsi naložili aplikacije, ki opozarja na tvegane stike, da so bile ves ta čas določene stvari prepovedane, tudi zborovanja, neorganizirana zborovanja brez dovoljenj, ni problem, da niste nosili maske, problem je, da ste bili na zborovanju, ki ni bilo dovoljeno zaradi nevarnosti virusa.
Hvala lepa. Želite besedo za postopkovni predlog?
Imam postopkovni predlog. Ker nisem razen nekih pavšalnih obtožb in nekih tako imenovanih neposrednih virov, ki so spet bili predvajani v nekih medijih, ki vemo, kam sodijo, predlagam, imam postopkovni predlog, da opravimo na eni izmed naslednjih sej tudi razpravo o mojem vprašanju, ki ni kar tako prepir, kot trdi predsednik Vlade, ampak gre za blamažo zunanje politike. Gre za to, da je še Kitajska priznala zmago Joeja Bidna, tako da smo v družbi Severne Koreje, Rusije, pa ne vem, ni nas ravno veliko. Zato je bilo to tehtno vprašanje. Tukaj Nina Pirnat nima nobene zveze, pa še kdo drug. Tako da predlagam, da opravimo to razpravo na eni izmed prihodnjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Naslednji bo vprašanje predsedniku Vlade postavil dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Kot Socialni demokrat in ustavni patriot bom rekel Slovenia first, najprej Slovenija. Moje vprašanje se nanaša na leto 2020, nanaša se na epidemijo. Aplikacijo imam naloženo, tudi večina kolegic in kolegov iz Socialnih demokratov jo ima, tako da se ne bova o kvadraturi kroga kregala, gospod Janša. Na epidemijo covid-19 se nihče na svetu ni mogel pripraviti. To so besede akademikinje, virologinje prof. dr. Tatjane Avšič Županc, včeraj na radiu, Javni zavod RTV Slovenija, nedeljski gost. Večina politike je korono podcenjevala, tudi bogate države so bile nanjo slabe pripravljene. Če se spomnite švicarske konfederacije, ko so ugotovili, da nimajo alkohola za razkužila mešati, ker so to privatizirali. Tukaj moramo pohvaliti oba naša laboratorija, tako mariborskega kot ljubljanskega, ki dobesedno crkujejo od dela, da so pravočasno priskrbeli reagent in so lahko opravili celo več testov kot kakšne večje države. Zdaj glede drugega vala se moramo vprašati, kaj smo se med tem naučili in kako smo se nanj pripravili. Kakorkoli že obračamo, Slovenija je padla na izpitu. Celo predsednik Pahor, vaš politični sopotnik vas je včeraj kritiziral, gospod Janša, in dejal, da je vlada prepočasno ukrepala. Številke o koroni niso politično prikrojena resnica, niso bevskajoča last na Twitterju. Vlada je najbolj odgovorna za celo vrsto zadev. Naštel jih bom zgolj devet: nezaščitenost DSO, ker gospa Marolt Meden iz Srebrne niti govori celo o gerontocidu, nedelovanje oziroma zelo omejeno delovanje necovid javnega zdravstva, neustrezna oprema, tako imenovani Počivalškovi Golf Passati, manjkajoči kader, problematika šolstva, ki zadeva več kot 300 tisoč ljudi v štartu, če prištejemo starše, skrbnike, je verjetno več kot četrtina vseh nas, karantenske odločbe, ki ste jih najprej hoteli dati na pleča 27 epidemiologov, potem pa na primarno raven, kar kaže nerazumevanje primarne ravni, ni socialnega dialoga, ne deluje Ekonomski-socialni svet, vsak PKP zakon ima nebulozo, na primer izenačitev matur, vedno se pozabi na preveč skupin zaposlenih ter preštevilne gospodarske dejavnosti, predlog Černačeve ekipe sklada za okrevanje, poslan v Bruselj, je neberljiva šlamastika, neustrezno, nepremišljeno kadrovanje, nekatera kadrovanja so tudi pravno sporna. To so našteta dejstva. Zato vas, gospod predsednik Vlade, enostavno sprašujem: Kako se bo Vlada Republike Slovenije spopadla z vse bolj tragično statistiko epidemije, ki jo sedaj imamo v drugem valu? Zahvaljujem se vam za odgovore na to konkretno vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Vlada se ne spopada s statistiko, niti z mlini na veter, ampak s problemi. Seveda je veliko takšnih, ki čakajo, da vlada nekaj naredi in to kritizirajo, ne da bi sami karkoli predlagali. Ali pa počakajo, kam se nagiba usmerjeno javno mnenje pa se potem tja opredelijo. Tega smo navajeni in s tem se niti ne ukvarjamo. Od marca naprej je 80 % kapacitete vlade namenjene spopadu z epidemijo. In to kolegi in kolegice v vladi delajo za plače, ki so relativno gledano, glede na naš BDP, ene najnižjih na svetu. Kritizirajo nas pa tisti, ki si namesto zdravnikov izplačujejo covid dodatke, pa razne voditeljice, ki služijo 15 tisoč evrov na mesec. Toliko v zvezi s tem. Kar se tiče pa dejanskega stanja, je pa v Sloveniji stanje takšno, kot je v večini drugih evropskih držav. Samo nekaj tednov ali pa nekaj dni je razlike, glede na to, kam je prej prišel val. Edina večja napaka, ki jo je vlada naredila v teh ukrepih, je tisto »telovadenje« pristojnih glede mask v šolah. Poglejte si statistiko. Velik del okužb je v nekem času prišel iz okolja, kjer so rekli, da je težko delati v maski. Jaz jo nosim 18 ur na dan, recimo, v zdravstvu jo nosijo že 10 let, nekateri jo celo življenje nosijo, pa niso dosti bolj plačani, kot so nekateri v šolstvu. In takrat so nam številke narastle, ker je bilo v teh poklicnih skupinah tudi za trikrat, štirikrat več pozitivnih kot v povprečju in ker bolezen pri otrocih ne pokaže znakov in je težko sledljiva. Ta mantra o tem, kako je treba vse zapreti razen šol, ki je šla kot val čez Slovenijo, nas je verjetno pripeljala en teden pred nekatere druge države, ki pa danes sprejemajo enake ukrepe, kot smo jih mi sprejemali. Glejte, ta drugi val bomo zajezili. Lahko bi ga zajezili tudi z milejšimi ukrepi, če bi bila odgovorna večina bistveno večja, kot je bila, in če bi bila neodgovorna manjšina pač bistveno manjša od tega, kar je bila. Milejši ukrepi, kot je nošenje mask povsod ali določene omejitve, katerih spoštovanje je v glavnem odvisno od tega, kako mi ravnamo v družbi, kjer je politika enotna, kjer so mediji na isti strani odgovornosti, delujejo v večji meri kot tam, kjer je vse razdeljeno. Povejte mi, katere ukrepe ste predlagali pravočasno, pa jih vlada ni sprejela. Povejte mi, katere ukrepe ste pozdravili. Karkoli je vlada naredila, je bilo kritizirano. Če ni naredila, je tudi kritizirano. Jaz bi se z veseljem usedel z vsakim, ki ima boljše predloge. Ure in ure sedimo s stroko, ki predlaga stvari. Vse je dokumentirano, mimogrede, gospodje poslanci. Za vsak dan vemo, kdaj je kdo kaj predlagal, kdaj je bilo kaj sprejeto, kakšno je bilo stališče vlade, posameznih ministrov, strokovne skupine, ministrstev, karkoli je možno za nazaj rekonstruirati. Tudi velik afront proti nabavi večjih količin določene medicinske opreme, kar je danes kritična točka, ko so se nabave začele preiskovati prej, preden so artikli sploh prišli v skladišča. Po drugi strani pa po desetih letih še milijarda opranih evrov ni raziskana za teroriste in tako naprej. Nekoliko bolj enaka merila je treba imeti, ko se gleda na sedanjo situacijo. Ob tem pa še enkrat poudarjam, za to bo še čas. Za to bo še čas. Parlament bo vedno tukaj, ni izrednega stanja, seje lahko imate, preiskovalne komisije, institucije delujejo, vse bo možno raziskati. Mogoče bi pa s kakšno zadevo kakšen teden počakali in dali tistim, ki imajo na ramenih odgovornost odločanja o zdravju, o življenju in smrtih, da svoje delo v miru delajo.
Hvala lepa. Dr. Trček, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Zdaj žal moram ugotoviti, da odgovora nisem dobil. Veste, malo je nenavadno, da se reče »vlada se ne ukvarja, ne spopada s statistiko«. Sočasno je resorno ministrstvo oblikovalo neko skupino, ki naj bi se ukvarjala z modeliranjem, ki naj bi gledala, kako ta epidemija napreduje in na osnovi tega ukrepala. Če vi žalite tukaj opozicijo ali mene ali kakorkoli, ni problem. Žalite pa cel niz vrhunskih strokovnjakov in strokovnjakinj. Drugič, ni res, da so razmere po Evropi povsod iste. Zunanji minister je bil v baltskih državah in je tam v karanteno poslal vse tri zunanje ministre. Tam razmere niso takšne, kot so pri nas. Virus je prišel v šolo, ne pa iz šole. Vi ves čas napadate medije, ki vam bi pa morali biti oziroma bi nam morali biti glavni partner. Ena od ključnih skupin z atipično korono, kjer se virus izrazito širi, je skupina v starosti od 18 do 35 let. Sem poslal vprašanje Vladi, kako jih bomo naslovili, kako jih bomo targetirali. Včeraj je zaokrožil nek videoposnetek, kako so jih v Nemčiji targetirali. Sam vodja epidemiologov v intervjuju pravi, da je komunikacija – jaz bi jo imenoval nekomunikacija – kaotična. Kacin, Hojs, Krek. Ljudje mi rečejo »ko jih vidim, ugasnem televizijo«. Potem ta senca žal pade tudi na gospo Beović. Nobenih protipožarnih, če se tako izrazim, ukrepov v DSO ni, čeprav smo imeli tri izkušnje. Vi imate na svojem uradnem profilu neko brv tam čez Sočo. Tudi vi morate v mostogradnji priti naproti, gospod Janša.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Ja, ne vem, če je bilo kakšno vprašanje tukaj. Ampak kar se tiče korakov naproti. Maja smo vsem opozicijskim strankam ponudili sporazum o sodelovanju. Nekatere so ga sprejele, se jim zahvaljujem, in sodelujejo pri pripravi ukrepov in pri zakonodajnih projektih. Večina vas je ta sporazum zavrnila, kljub temu da ni prelagal nobene odgovornosti na opozicijo. Dajal je opoziciji samo možnost, da od samega začetka sodeluje pri zakonskih projektih in tudi pri spopadu z epidemijo. Ta naša ponudba je še vedno na mizi – sprejmite jo, boste zraven od samega začetka, boste zraven, ko bo strokovna skupina predstavljala predloge za svoje ukrepe in boste del teh dilem, ki so pred mojimi kolegicami in kolegi, ko je treba sprejemati odločitve in ko jih je treba sprejemati hitro. Na vaših klopeh je šesti protikorona paket. Šesti. V vsakem od teh protikorona paketov je več zakonskih sprememb, ki realno vplivajo na življenja ljudi. Kot ste vi v prvi polovici tega mandata, dokler ste imeli vlado, v celem mandatu sprejeli nekih stvari. V celem mandatu. V enem samem paketu je več sprememb, pa imate zdaj šestega na mizi ob isti administraciji, ob več ali manj istih poslovnikih in administrativnem okolju. In jasno je, da v stiski s časom prihaja tudi do napak. Delamo veliko, delamo tudi napake. Na drugi strani pa ne vidim drugega kot samo kritiko, nobenih predlogov in, bom rekel, umivanje rok. Če mi nekaj predlagamo, ste proti, če ne predlagamo ničesar, je kritika, ker ne predlagamo. Nekako smo se na to navadili, ampak to vpliva na javno mnenje. To vpliva na to, da je treba sprejemati ostrejše ukrepe namesto milejših. In opozarjam na to, da stvar še ni končana. Tukaj se nekateri obnašajo kot, da smo že iz epidemije. Nismo, nismo. Tudi ni nobene garancije, da ne bo še tretjega vala. Skrajni čas je, da se enostavno zresnimo, kajne. S tega vidika res zahvala kolegu Židanu, ki je napisal: kritizirajmo vlado, ampak ukrepe pa spoštujmo, ker so namenjeni temu, da ščitimo zdravje in življenje vseh, ne samo vladne koalicije in opozicije.
Hvala. Dr. Trček.
Socialni demokrati pa tudi večina preostalega dela opozicije nikoli ni imela težav s spoštovanjem ukrepov. Nobenega dodatnega protokola ne potrebujemo, gospod Janša, ker imamo malo ustavo, Poslovnik Državnega zbora. Opozicija tudi tega ni hotela podpisati zaradi tega, ker ste v tistem dokumentu zahtevali, da o zakonih ne bi razpravljali, da bi se o njih samo na vladi zmenili, pa malo sieg heil roke dvigovali. To je derogacija dela Državnega zbora. Tudi ni lepo, da dvainšestdesetletna oseba laže. V celem nizu PKP-jev smo predlagali vrsto amandmajev od opozicije, vsi so bili zavrnjeni. Razen od opozicije, ki ni opozicija – kar je v soboto senator Polnar povedal – iz SNS. To so v bistvu dejstva, ne bom dalje zlorabljal. Zdi se mi, da potrebujemo neko resno razpravo, tudi razpravo o opravilni sposobnosti te vlade. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Naslednji bo predsedniku Vlade vprašanje postavil Luka Mesec.
Hvala lepa. En lep pozdrav. Spoštovani gospod Janša! Ta vikend je Slovenijo obkrožila tale slika. Na njej je dostavljavec hrane, ki se je usedel kot verjetno vsak dan na stopnišče, da bi zaužil svoj dnevni obrok, malico, burek za 2 evra. Na kar sta k njemu pristopila dva policaja in mu po nalogu vaše vlade izstavila za ta burek še dodatnih 400 evrov kazni. Kot vidite, ni ogrožal nikogar. Sedi zunaj, ker je njegovo delovno mesto zunaj, na kolegu, upošteva varnostno razdaljo, je pa dobil izstavljen račun od vaše vlade za burek za 402 evra. Pa to ni edini absurd, ki se je zgodil ta vikend. Slišim, recimo, da so moral trgovci iz živilskih prodajaln umikati žarnice in tako naprej, ker lahko po novem Mercator pod blokom, ki je odprt, prodaja samo živila. Kako bo točno to prispevalo k reševanju koronakrize, veste samo vi. Ampak to sliko, gospod Janša, vam kažem, ker bo nekoč zapisana kot ponazoritev nesposobnosti s soočanjem krize s strani vaše vlade. Ko ste bili pred osmimi meseci imenovani za mandatarja 14. slovenske vlade, so vam ljudje kljub izkušnjam iz preteklosti, če spomnim, leta 2012, ko je vaša vlada padla, ste užival samo še 18- odstotno podporo javnosti, bili pripravljeni dati še eno priložnost. Podpora, ki so jo takrat merili, je bila dvotretjinska. In imeli ste samo eno nalogo, to je, uporabiti 30 let izkušenj v politiki, zato da državo združeno in uspešno popeljete skozi vihar krize koronavirusa. A vi ste se odločili za nekaj povsem drugega. Namesto da bi počeli to, ste vsepovprek odstavljali direktorje javnih inštitucij, ene tudi po štirikrat v osmih mesecih, dopuščali članom vlade, da vehementno kršijo ukrepe, ki ste jih sami predpisovali, se rogali medijem, postopkom, inštitucijam, opoziciji, se vsak dan več ur prepirali po Twitterju, zdaj nazadnje ste se zaletavali celo v tuje diplomate in novinarje, s čimer ste Sloveniji nakopali največjo zunanjepolitično sramoto doslej. Ampak če se vrnem k tej sliki, gospod Janša, to je slika vašega obupa. To je slika voditelja, ki so mu stvari ušle iz rok in ki se jih oklepa samo še z zaostrovanjem ukrepov do absurda, ki pa ne koristijo več ničemur, razen da poskušate prikazovati neko moč, ki ste jo izgubili, ko ste v osmih mesecih zakockali vso zaupanje, ki ste ga vi in ta vlada imeli. Ne glede na to, kako s prsti kažete okrog, na medije, na opozicijo, na kogarkoli, za to krizo, gospod Janša, ste v prvi vrsti krivi vi. Zato je moje vprašanje povsem preprosto: Zakaj tega dejstva ne sprejmete? Zakaj ne sprejmete odgovornosti?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Glejte, vi ste že bili v neki koaliciji ali pa ste bili nadkoalicijska stranka in ste prispeval k temu, da je nekdo vrgel puško v koruzo. Zdaj jaz vidim, da se še vedno trudite v isti smeri. Če bi bilo vse tako, kot ste povedali, pa če bi bilo vse tako, kot vi pravite, ne vem, zakaj ne prevzamete vlade. Vaš nesojeni mandatar koalicije iz koruze je pred kratkim izjavil, da ima 46 glasov. Če imate 46 glasov, postavite svojo vlado, saj veste, vse znate in boste normalno naprej delali in bo kdo drug kazal kakšne slike. Niti se ne splača na to odgovarjati, ker je vse navedeno eno samo protislovje. Mimogrede, od policije pojasnilo, da ni šlo za dostavo hrane. Šlo je za nespoštovanje oziroma neupoštevanje odloka, ki zapoveduje nošenje maske. Oseba na sliki nima maske, ki ste jo pokazali. Glejte, vsi ti ukrepi so sprejeti zato, da se čim bolj omeji število stikov. Moj najmlajši sin hodi v drugi razred in to razume. Tu bo treba v parlamentu suverene države razlagati, kaj je namen teh ukrepov. Izpostavljanje tega, bi rekel, laganje o očitnih dejstvih, samo prispeva k temu, da bo še več ljudi to posnemalo. Se pravi, »saj koga pa jaz ogrožam, bom pač dal dol masko, bom nekaj pojedel«. Ni problem, če eden to naredi. Problem je, če je tega veliko. Dovolj pa je, da je tega nekaj odstotkov v času epidemije. Zato smo tukaj, zato smo tukaj. Vi pa delate heroja iz nekoga, ki je kršil odlok. In to ne odlok, ki je bil namenjen ne vem čemu, ampak odlok, ki je namenjen temu, da se varuje javno zdravje, tudi vaše zdravje. Vlada nima nič z inšpekcijo in s policijo, ker oni opravljajo svoje delo. Po celi Evropi so takšni odloki sprejeti. Tam, kjer še niso, pa še bodo. Ker pač epidemija s tem drugim valom gre postopoma, tako kot je šla v prvem valu, od države do države. Še prejšnji teden ste vsi dajali Avstrijo za zgled, kako ni zapor, kako je vse v redu tam, brali smo na omrežjih slavospeve. Od jutri naprej so ukrepi tam še strožji, kot so pri nas. Jaz ne vem, kako da ne znamo pogledati malo okoli sebe. Še pred nami je bila Češka, celo nekatere druge države. Saj smo videli, kaj se tam dogaja, in smo vedeli, kam bo šlo, zato smo sprejemali ukrepe. In je bil ogenj v strehi, češ, samo Slovenija zapira šole, samo Slovenija uvaja prepoved gibanja ponoči in tako naprej. Ni res. Poglejte, mi smo v dnevnih stikih s predsedniki vlad držav drugih članic Evropske unije, pogovarjamo se, usklajujemo, ni tukaj samo naša stroka, je tudi stroka v drugih državah, delamo tisto, kar je tudi rezultat nekega kolektivnega razmisleka in številk. Skoraj vsak teden je videoposvet Evropskega sveta, nihče ni tukaj izjema. Mogoče bodo države, kjer ni take razcepljenosti in kjer ne kažejo takih slik in delajo heroje iz tistih, ki kršijo odlok, prišle ceneje skozi. Mi žal ne bomo.
Hvala. Kolega Mesec.
Hvala. Gospod Janša, jaz vam predlagam, da potem, ko midva zaključiva, organizirate tiskovno konferenco in demonstrirate za ljudi, kako se je burek z masko. Pravite, da človek ni imel maske. Ja seveda je ni imel, če je jedel burek. Očitno niste samo glavni epidemiolog v tej državi, ampak ste tudi edini, ki ve, kako se je burek skozi masko. Torej naredite tiskovno konferenco in pokažite. Druga stvar. Ko smo že ravno pri maskah. Poglejte, gospod Hojs, vaš odstopljeni minister, ste pozabili kuverto odpreti, je masko snel v parlamentu. Ali je on dobil 400 evrov kazni? Ali ste mu kaj rekli? Jaz vas nisem slišal. Predprejšnji teden, ko ste sredi epidemije rušili vodstvo RTV, je gospod Štuhec, spet nek prijatelj vaše koalicije, prišel meni nič, tebi nič na tisto sejo in si potegnil masko na brado. Ali ga je kdo iz koalicije obsodil? Ali ste ga vi obsodili? Poglejte, gospod Janša, to so stvari, zaradi katerih vi izgubljate zaupanje. Pridigate eno, počnete pa nekaj drugega. Govorili ste o drugorazrednih državljanih. To, gospod Janša, to je slika drugorazrednega državljana. Dostavljavec, ki za pet evrov na uro goni kolo po Ljubljani, ne sme več pojesti bureka v miru, ampak bo dobil 400 evrov kazni. Na drugi strani pa lahko sedaj vsi iz te koalicijske vrste ali pa vladne slečete maske in ne bo nikomur nič. To je država, ki jo ustvarjate. Kar je huje, je to, da se na oblasti držite z ojačevanjem svojega medijskega aparata, ki ste ga vzpostavili, ki ga sedaj uporabljate kot nek megafon za ponavljanje vseh vrst puhlic, ki hvalijo vašo vlado, ampak s tem, gospod Janša, delate resnično škodo. Edini dosežek v teh zadnjih osem mesecev pa je, da ste državljane in državljanke te države razdelili, tako kot še nikoli niso bili. Namesto da bi poslušali stopiti skupaj in potegniti ta narod skozi krizo enoten, so danes državljani in državljanke te države razdeljeni kot še nikoli. Zato ponavljam vprašanje: Kdaj boste sprejeli odgovornost?
Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev.
Smo v parlamentu in takšne besede so del normalnega političnega besednjaka. Gospod poslanec je še mlad, ima še veliko časa, da se nauči, kaj je življenje. Mogoče se bo čez 10 let celo preimenoval v Janeza Janšo, tako kot se je njegov kandidat na volitvah. Pustimo času čas. Kar se tiče pa odgovornosti, pa očitno se strinjate s tem, da ta vlada deluje, ker pravite, da imate 46 glasov. Imate mandatarja, ki je predlagal, da Slovenija izstopi iz evra, imenujte ga, prevzemite krmilo, izstopite iz evra, iz Evropske unije, v skladu z njegovim programom, pa bomo pač videli, kako se bo končalo na naslednjih volitvah. Ne nas pozivati naj odstopimo, če nas lahko zamenjate.
Hvala lepa. Kolega Mesec, postopkovni predlog.
Hvala. Sedaj je pričakovano, odgovor sem dobil, malo s paternalizmom, res je, gospod Janša, 30 let sem mlajši od vas, kar si nekako štejem v dobro. Po drugi strani pa nekaj teh puhlic in laži v smislu, da Jože P. Damjan hoče izstopiti iz evra in Evropske unije .Mislim, lepo vas prosim, kdo temu verjame. Vem, imate svoj medijski aparat, preko katerega to širite. Ampak to je glavni problem, zakaj bi morali vi in ta vlada oditi. Včeraj mi je en prijatelj poslal nek pasus Francisca Varele, Razmišljanje o čilski državljanski vojni , ki je rekel: »Pri nas se je stvar začela takole. En časopis je rekel sončno je, drugo časopis je rekel dežuje. En časopis je rekel oseba a je umazana svinja, drugi časopis je rekel oseba a je kralj vesolja«. Če zveni znano, pojdite danes pogledat te medije, ki jih predsednik Vlade imenuje kot MSM, kar je pobral od Trumpa kot neko to populistično puhlico, in primerjate njihovo poročanje, lahko v Sloveniji, lahko tuje, s tem, kaj piše Nova24. Vi, gospod Janša, zato da se boste obdržali na oblasti, ustvarjate neko vzporedno vesolje. Zadnjič je Gari Kasparov lepo napisal: »Ljudje kot ste vi in Trump poskušajo del javnosti odpeljati iz skupne deljene resničnosti in vzpostaviti neko paralelno resnično, v katerem boste vi kraljevali za vedno.« Ampak s tem drsimo v tisto, kar sem vam prej prebral, v čilski scenarij. Ker če ne ni več skupne deljene realnosti, to pomeni, da politična skupnost razprede. In vi, gospod Janša, se zaradi nekih osebnih ambicij dobesedno igračkate s tem. Ne samo z življenji ljudi med epidemijo, vi se igračkate s totalno razdelitvijo ljudstva in se na to niti ne ozirate. Sedaj ste mi malo odgovorili s paternalizmom, malo s puhlicami, malo pa z nekimi lažmi. Ampak jaz predlagam, da se o tem pogovorimo v parlamentu, ker z vami očitno se ne da, ker ne poslušate in nikoli niste. Se bo pa treba v parlamentu temeljito pogovoriti o tem, koliko časa boste, poslanke in poslanci, še krili hrbet taki politiki, ki je nevarna ne samo na kratek rok med epidemijo, ampak na srednji in na dolgi rok. Koliko časa bomo še gledali, da se lahko nekdo dobesedno norčuje vsak dan po Twitterju do svojih domačih državljanov, iz tujejavnosti, se roga vsem v brk, hkrati pa nek delež populacije, ki mu verjame, hujska in ga poskuša odlepiti od neke skupne deljene resničnosti in vzpostavlja totalen razdor v narodu. Za to ne bo nosil odgovornosti samo gospod Janša, ampak boste nosili vsi tisti, ki mu krijete hrbet.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. [[nemir v dvorani]] Prosim malo miru! Naslednja bo vprašanje postavila Janja Sluga.
Kot je vidno že iz tega uvoda in iz vseh vprašanj, ki so bila postavljena pred tem, se aktualna vlada v tem trenutku in dejansko od prvega dne njenega delovanja srečuje in ukvarja z obvladovanjem posledic epidemije koronavirusa. S kakšnim namenom? Da se čim bolj obvaruje zdravje ljudi in da so dolgoročne posledice za gospodarstvo čim manjše. Seveda pa ne glede na to, si mora in si vladna ministrska ekipa, pa tudi koalicijski partnerji v Državnem zboru prizadevamo po najboljših močeh za uresničevanje tudi ostalih koalicijskih zavez, ki so zapisane v koalicijsko pogodbo. Vsi ukrepi, ki so zapisani v tej koalicijski pogodbi, so seveda pomembni in potrebni. V SMC, kot v liberalni stranki, pa še posebno težo dajemo skupni koalicijski zavezi po ureditvi pridelave in rabe konoplje v medicinske in industrijske namene. V SMC menimo, da je čas, da se začne tudi o tej temi pogovarjati in da začnejo padati tabuji, ker prihodnost te po našem mnenju ne moremo graditi na koruzi, moramo spremeniti okostenele birokratske poglede na uporabo te rastline za medicinske in industrijske namene, pa tudi za prehrambne, učne, znanstveno-raziskovalne, veterinarske in kmetijske namene. Zakaj? Zaradi njene vsestranske uporabe, zaradi njenih pozitivnih sinergijskih učinkov ter zaradi številnih priložnosti za gospodarstvo, ki se v tem težkem korona obdobju sooča s številnimi težavami. Dejstvo zagotovo je, da je slovenska zakonodaja na področju konoplje ena najbolj zastarelih v Evropi. In v Evropi je to večmilijardni posel. Od njega imajo koristi številne industrijske panoge, ne le industrija, temveč tudi ljudje na področju zdravja, prehrane, nege in okoljevarstva. Dejstvo je, da hitre korake naprej delajo vse naše sosede, Slovenija pa v zadnjih letih ni sprejela praktično niti enega zakona ali drugega akta, ki bi si prizadeval celovito urediti to področje. Torej tukaj smo. Birokratska okostenelost preprečuje kakršnakoli prizadevanja za celovito ureditev tega področja, in to seveda ni dobro. Zato vas, spoštovani predsednik, sprašujem: Ali Vlada Republike Slovenije podpira namere SMC po urediti tega področja? Kakšne korake lahko s strani Vlade pričakujemo, da se bomo končno premaknili naprej in prekinili to škodljivo prakso, da je veliko lažje nekaj prepovedovati, kot pa področje smiselno in celovito urediti? Prohibicija seveda ni ustrezna in najbolj škoduje potrošnikom in družbi in nalaga predvsem nepotrebno breme, zato so smelejši koraki, po našem mnenju nujno potrebni.
Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Moram pa vseeno k prejšnji laži dodati, da je predlog, da se razgradi evro oziroma da je evro fašistična tvorba, Jože P. Damjan objavil v Mladini. Če kdo misli, da to sodi v vladni medij, potem tudi to. Kar se tiče vprašanja, dejansko koalicijska pogodba v šestem poglavju, ki govori o kmetijstvu in podeželju, pod točko 6 nalaga vladi ureditev pridelave in rabe konoplje v medicinske in industrijske namene. Ureditev, ki trenutno velja, je ureditev, ki povzema konvencijo Združenih narodov. Teče pa o tej ureditvi tudi že nekaj časa dokaj resna diskusija znotraj OZN, znotraj večine držav. Prihaja do sprememb, tudi do ureditev, ki odstopajo od te konvencije. Kar se tiče ureditve v Sloveniji, je verjetno na nekaterih točkah, ko gre za gojenje konoplje za medicinske in industrijske namene, pretoga. Zato Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano skupaj z Upravo za varno hrano pripravlja spremembo dveh pravilnikov. Eno je pravilnik za pridobitev dovoljenja za gojenje konoplje z uvedbo možnosti pridelave konoplje s sadikami in pridelavo konoplje v rastlinjakih, drugo je pa pravilnik o vzgoji sadik, ki bo določal pogoje za pridelavo sadik konoplje, primernih za trženje za nadaljnjo pridelavo. Sprejetje obeh pravilnikov je predvideno spomladi naslednje leto.
Kolegica Janja Sluga.
Hvala lepa. Jaz moram reči, da v SMC, kot vsi veste zelo dobro, smo v preteklem mandatu že vložili en predlog poslanskega zakona na to temo. V tem trenutku finiširamo pripravo nadgrajene verzije zakona, ker podpiramo pridelavo in predelavo konoplje. Dejstvo pa je, kot sem že prej povedala, da so slovenski konopljarji v nezavidljivem položaju tudi glede tega, kar je že dovoljeno. Kar zadeva industrijske konoplje, nimamo niti tako dobrih pogojev za gojenje, kot jih imata na primer Avstrija ali pa Italija. Ali če se pogovarjamo o osnovnem dokumentu za delovanje slovenskih konopljarjev, torej Enotna konvencija o mamilih iz leta 1961, ki je še vedno v srbohrvaškem jeziku, ne glede na to da so trije odbori tega državnega zbora že sprejeli sklep, da jo je treba vsaj prevesti v slovenski jezik. V SMC seveda pričakujemo, da ko bomo sfiniširali to zakonsko besedilo, da bo to skupna koalicijska pot tega zakona naprej, da bo vlada seveda to podprla, nudila ustrezen servis temu, da potem čim hitreje sprejmemo to zakonodajo, ki je nujen predpogoj za to, da nas ne bodo potem vse ostale evropske države prehitevale tako po levi kot po desni.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, želite besedo za dopolnitev?
Ja, lahko samo rečem, da vse, kar je implementacija koalicijske pogodbe, vsi akti so predmet koalicijskih usklajevanj, ne samo zakonski, tudi podzakonski akti, in tako bo tudi v tem primeru. Strinjam se, da so nekatere ureditve pretoge, da slovenske pridelovalce postavljajo v nekonkurenčen položaj z okolico in da je to treba urediti.
Hvala lepa. Končali smo z vprašanji in odgovori predsednika Vlade. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, prvi krog. Aljaž Kovačič bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec ter ministru za zdravje Tomažu Gantarju.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Štiri mesece ste imeli časa, da se pripravite na drugi val. Sam zdaj ne bom govoril o ostalih področjih, ampak se bom osredotočil na otroke s posebnimi potrebami. Nenazadnje glede ostalih področjih govorijo številke same zase. Glede izobraževanja na daljavo, ki ga trenutno imamo, je dejstvo, da vsi še vedno nimajo opreme, računalnikov, veliko pa je krajev, kjer še vedno ni interneta, tako da otroci niti samih računalnikov ne bi mogli uporabljati, če nimajo interneta. Spletne učilnice še vedno ne delujejo tako, kot bi morale, čeprav ste imeli štiri mesece časa, da se pripravite. Nenazadnje smo v LMŠ tudi sklicali odbor, kjer smo vas na to opozarjali. In tudi sama stroka je na nogah – tista stroka, ki bi pri teh odločitvah morala sodelovati, to so učitelji, pedagogi in tudi sami psihologi. [[nemir v dvorani]] Se pravi, še vedno niso zagotovljene enake možnosti za vse učence. Kot sem že omenil, sprašujem vas glede otrok s posebnimi potrebami. Številni med njimi imajo spremljevalce. Kaj je zdaj s spremljevalci teh otrok ? Se pravi, na domu jim ne morejo pomagati. V sklopu izobraževanja imajo omogočene specialistične obravnave. Na kakšen način se boste rešili teh problemov? Otroke in mladostnike, ki so vključeni v socialno zdravstvene zavode, kjer se učijo takih zadev, kot je hranjenje, kako si umiti roke, kako se igrati, ti centri so danes zaprti. Kako boste to rešili? Že v prvem valu ni bilo za to skupino ustrezno poskrbljeno. Poslabšalo se je njihovo stanje, stagnacije, celo nazadovanje otrok s posebnimi potrebami. Na drugi strani pa imamo veliko stisko njihovih staršev. Starši otrok s posebnimi potrebami, številna društva, ki skrbijo za njih, sama stroka in tudi v Listi Marjana Šarca smo vas opozarjali, in to pravočasno, da pripravite ustrezen načrt in poskrbite za to ranljivo skupino. Zato imam za vas, spoštovana ministra, tri vprašanja: Kako boste ob upoštevanju smiselnih ukrepov za preprečevanje širjenja covida organizirali, da bo izobraževalni proces za to skupino otrok nemoteno tekel dalje? Kako boste poskrbeli, da bodo otroci, ki potrebujejo specialistične obravnave, do njih tudi prišli? Kako boste poskrbeli za varstvo tistih otrok, ki potrebujejo strokovno varstvo, njihovi starši pa tega ne zmorejo? Prosim vas za konkretne odgovore in ne v smislu, bomo zmogli to in tople misli, kajti to ne bo pomagalo nikomur, se pravi konkretne odgovore.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec Kovačič! Zastavljate vprašanje o pravzaprav najbolj ranljivi učni skupini v našem izobraževalnem procesu, to so otroci s posebnimi potrebami. Najprej naj povem, da vsekakor izhajamo iz ocene, da gre za tisto skupino, ki je tudi v izobraževalnem procesu sedaj v najtežji situaciji. Tako kot so dejansko vsi učenci, dijaki, študenti in učitelji ter profesorji v drugačnih, sedaj nesporno težjih razmerah, ne v razmerah, ki bi bile lahko primerljive z običajnim izobraževanj v izobraževalnih ustanovah. V tej skupini pa so te razmere še težje zaradi specifik te ciljne skupine učencev, in to tako v izobraževalnem kot tudi v širšem, bom rekla življenjskem smislu. Zavedamo se, da je to stanje še dodatno oteženo in še dodatno stresno tudi za vse tiste, s katerimi so ti učenci na vsakodnevni bazi, govorim o njihovih starših, govorim o učiteljih, govorim o strokovnih delavcih, ki s to skupino učencev delajo. Mogoče samo v nekaj besedah, kakšni so bili do sedaj odzivi in pozornost, ki je bila namenjena na strani pristojnega ministrstva za izobraževanje tej skupini. Najprej zanesljivo tisti, bom rekla, operativni dokumenti. Upam, da poslanca to njegovo poslansko vprašanje še zanima, ker je odšel, tako da bom [[oglašanje iz dvorane]] , se opravičujem. Kaj smo naredili? Naredili smo to, da smo od 13. 3., ko smo nastopili svoj mandat, to je bila sobota oziroma petek zvečer, takoj 15. 3. že poslali prvo okrožnico za to ciljno skupino učenk in učencev na osnovne šole. In potem smo do današnjega dneva – tukaj sem dala natisniti – poslali toliko samo okrožnic. Zavod za šolstvo kot strokovni organ je pripravil številne smernice. Zadnja smernica, ki smo jo pripravili skupaj z NIJZ in datira s 30. 10. letošnjega leta so prav dodatna priporočila za zavode za vzgojo in izobraževanje otrok mladostnikov s posebnimi potrebami. To je tisto neposredno, kar sprašujete v okviru vašega prvega vprašanja. Kar se tiče vašega drugega vprašanja, vam bo lahko najbolj neposredno odgovoril tudi minister za zdravje, ker je to bolj v njegovi pristojnosti. Kar se tiče vašega tretjega vprašanja, seveda vsi PKP-ji, ki so aktivni, dajejo pomoč staršem teh otrok, da lahko v času njihovega izobraževanja ostanejo doma in zato prejmejo tudi ustrezna finančna nadomestila. Naj pa povem še ključno zadevo. Vsi zaposleni – od učiteljev, do strokovnih delavcev, celotna šola, ravnatelji in vsa strokovna podpora v ozadju je tista, ki za te učence še posebej sedaj skrbi in se jim še posebej predaja. Zaradi tega principa izobraževanja na daljavo gre za pristop, ki je izrazito individualiziran in terja še posebej dodatne napore in pa dodatno pozornost. Moramo se tudi zavedati, kako pomembno in predano vlogo tudi v tem trenutku opravljajo vsi ti delavci, vključno tudi z zdravstvenimi delavci, ki se dnevno ukvarjajo s to ciljno skupino. Verjetno bo tudi minister za zdravje podal še kakšno dodatno informacijo glede tega, ampak tisto, kar vam lahko zagotavljam, je, da v danih okoliščinah absolutno obstaja stalna dnevna visoka pozornost predvsem na tej strokovni ravni za to ciljno skupino, od pedagoške ravni do te svetovalne, posvetovalne in seveda tudi zdravstvene.
Hvala lepa. Kolega Kovačič, zahtevate dopolnitev odgovora?
Minister za zdravje še ni prišel do besede, ampak ja. Jaz se zavedam, da ste vi poslali, spoštovana ministrica, neko okrožnico, ampak dejstvo je, da so ti starši s svojimi otroki v takih težavah, da jim okrožnice ne bodo na žalost pomagale. Zato sem vas vprašal tri konkretna vprašanja, kajti ti učenci imajo svoje spremljevalce, ki jih sedaj ne morejo uporabljati, da bi jim pomagali. Potem individualne posamezne ure, ki ste jih tudi vi omenjali. Bil sem v stiku s kar nekaj starši teh otrok, in to je takšen primanjkljaj na dolgi rok, da si ti otroci na žalost najverjetneje nikoli ne bodo mogli povrniti tega, kar bodo v tem času izgubili. Ne samo da vsi učitelji niso sposobni izvajati, ampak to so specialni pedagogi, ki imajo individualne ure s temi učenci in niti drugi učitelji tega na žalost niso zmožni izvajati, kaj šele, da bi starši, ki za to niso izobraženi. Če bi bilo s to vašo okrožnico tudi vse tako dobro, kot omenjate, ne bi tudi s kolegico Jerco Korče na Vlado dala pobudo glede tega, predvsem pa sva pobudo dala zaradi tega, ker so se na nas, kot sem že omenil, obrnili tudi v društvu Mavrica, ki opozarjajo na mnogo težav in dali so tudi veliko rešitev. Prav tako pa dejansko dnevno starši kličejo glede te teme. Sicer se za to zavzemata obe ministrstvi, ker gre tudi za neko zdravstveno pomoč, ampak dejstvo je, da večinoma pa gre za izobraževanje. Zato tudi ne pričakujem le okrožnic, ampak da mi poveste: Kaj boste naredili glede spremljevalca, kdaj bodo lahko imeli spremljevalce, kdaj bodo lahko imeli individualne ure? To so leta in leta neke pomoči otrokom, ki se jim bo zdaj res toliko škode naredilo, da je dejansko sploh težko o tem govoriti.
Hvala lepa. Če prav razumem, želi besedo gospod minister. In gospa ministrica.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bom tu kratek. Glejte, jaz mislim, da ko sprejemamo ukrepe, se v resnici zavedamo posledic, ki jih takšni ukrepi imajo. Ko govorimo o otrocih, o posledicah, ki jih imajo že običajni otroci zaradi izostanka od pouka, še toliko bolj pa otroci in mladostniki s posebnimi potrebami. Zato je odločanje o tem, kje z ukrepom omejiti gibanje, stike, kontakte, dejansko težko. Jaz lahko z našega stališča rečem, seveda ne bom zdaj razlagal, v kakšni situaciji smo na področju zdravstva zaradi izrednih obremenitev, glede na to, da verjetno so te številke v veliki meri poznane in da se zdravstveni delavci vedno težje spopadajo s to epidemijo. In to je tisti glavni kriterij – zmogljivost zdravstvenega sistema – za večino ukrepov, ki jih sprejemajo tudi druge države po svetu. Žal smo prišli v to situacijo, kjer so potrebni skrajni ukrepi. Zagovarjali smo zdaj skrajne ukrepe zato, da ta začarani krog za čim krajši čas prekinemo, zavedajoč se tudi tega problema, da tudi te otroke, kar je edino, kar bo na daljši rok rešilo njihov problem, pustimo nazaj k pouku oziroma v zavode. Jaz verjamem, da to lahko dosežemo s takšnim ukrepom, ki je predlagan, zavedajoč se, še enkrat, da vedno tehtamo, kje bodo posledice izredne. V tem trenutku smo ocenili, da je najbolj kritično drugo področje in da je na račun tega treba sprejemati stvari, ki so seveda težke. V resnici mi je žal, da so v to kategorijo padli tudi ti otroci. Vedeti morate, da je okuženega največ aktivnega prebivalstva, daleč največji odstotek okuženih je tam med 35. in 55. letom, kamor sodi tudi večina učiteljev. V resnici smo imeli tudi veliko okužb med njimi in tudi med samimi temi otroki. Tako da jaz vidim edino pot ob striktnem upoštevanju navodil NIJZ, da po dveh tednih v resnici – in bodo med prvimi, ki bodo šli nazaj v šolske klopi – to obdobje nekako poskušamo premostiti in pomagati, če je še kje vmes kaj možno. Jaz področja ne poznam dovolj dobro, upam pa, da o tem na ta način govorimo zadnjič.
Hvala lepa. Kolega Kovačič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala še enkrat za besedo. Razumem Ministrstvo za zdravje, da stoji na svojem področju, ampak od Ministrstva za izobraževanje pa bi pričakoval, da se tako zavzeto, kot se Ministrstvo za zdravje bori za svoje področje, da se boste, spoštovana gospa ministrica, borili za svoje področje. Kot je minister za zdravje rekel, skrajni ukrep za kratek čas. Zavedati se moramo, da so že sedaj ti učenci in vsi drugi učenci že dva tedna oziroma zdaj že gre tretji teden, doma, plus še dodatna dva tedna, kar pomeni več kot en mesec, če vemo, da so že v preteklem šolskem letu bili, niti se več ne spomnim, ampak mislim, da so bili skoraj mesec dni doma. In tukaj gre, kot sem že omenil, za individualne ure. Tu bi se dalo marsikaj narediti tudi glede varnosti, da bi lahko te ure potekale. Vemo, da sistem, ki ga imamo v Republiki Sloveniji, ni optimalen. Starši veliko veliko truda in tudi denarja vlagajo v to, da si individualno urejajo strokovnjake na teh področjih, da lahko pomagajo. Se pravi, če jim država da enkrat na teden neko zadevo, si doplačajo, da jo imajo mogoče dvakrat, trikrat na teden, da lahko njihov otrok napreduje. Spoštovani gospod predsednik, mislim, da bi zaradi te težke teme res Državni zbor moral narediti razpravo o odgovoru, ki sta ga podala ministra.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek v okviru glasovanj. Naslednja bo vprašanje postavila mag. Bojana Muršič, in sicer ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Spoštovani minister, razumem vas, da se soočate s krizo covida, vendar kljub temu se mi zdi, da je treba pogledati vso zadevo širše, kajti zaposlovanje v prihodnjem letu bo izredno pomembno. Bližamo se koncu leta in s tem se bodo tudi ukrepi aktivne politike zaposlovanja na področju javnih del zaključili. Posledično pomeni, da bi bilo treba v izjemno kratkem času objaviti nov poziv za izbore javnih del in posledično s tem tudi vključevanje brezposelnih oseb v programe aktivne politike, kajti programi aktivne politike so že vrsto let izjemno pomembni pri spodbujanju socialne in delovne vključenosti ranljivih skupin brezposelnih, kar posledično pomeni tudi, da bo v prihodnjih letih to še toliko bolj pomembno. Še posebej pomembno pa mi je, da izpostavim problematiko, kajti brezposelne osebe, ki so vključene v te programe javnih del in še v tem letu ne bodo izpolnile celotnega pogoja vključenosti v javno delo, se pravi predpisanega roka leto ali celo dveh let, se soočajo s koncem leta z veliko stisko, kajti ne vedo, kako bo po novoletnih praznikih. Če razpis ne bi bil objavljen pravočasno, bi se bilo treba prijaviti na zavodu za zaposlovanje in čakati na morebitno novo vključenost. Ampak ni težava samo pri brezposelnosti, vključevanje v programe aktivne politike se odraža tudi na samem zavodu, kajti v zelo kratkem času je potrebno ponovno vzpostaviti celotno administracijo za zaposlene, kar posledično pomeni tudi, da je potrebno povečati število zaposlenih na zavodu oziroma jih sedaj tudi bolj aktivirati, kajti danes delajo na zavodih tisti, ki lahko opravljajo delo od doma. Ker si želim, da bi takšne osebe in tudi zaposleni v času praznikov bili čim bolj sproščeni in zadovoljni, da bi prihajalo do čim manj duševnih stisk, vas sprašujem: Kdaj bo ministrstvo objavilo poziv za javna dela v letu 2021? Koliko sredstev bo namenilo za javna dela v letu 2021, koliko brezposelnih oseb je cilj, da se bo vključilo v leto 2021? Kakšni bodo pogoji in katere ciljne skupine bodo imele prednostno vključitev v javna dela? Toliko za enkrat. V nadaljevanju pa bom še postavila nadaljnja vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsednik! Spoštovana gospa poslanka Muršič! Izjemno pomembna tematika aktivna politika zaposlovanja je tudi ena od prvih treh prioritet moje ekipe ministrovanja, odziven trg dela in vključevanje najbolj ranljivih dolgotrajno brezposelnih oseb, čemur je program javnih del prvenstveno namenjen. Morda za začetek samo orišem, da je v prvih desetih mesecih letošnjega leta bilo v programe javnih del vključenih 3 tisoč 177 dolgotrajno brezposelnih oseb. V letošnjem letu so se v večino teh programov javnih del, razen v socialnovarstvene programe, vključevali v največjem deležu dolgotrajno brezposelni, ki so prejemniki denarne socialne pomoči. V desetih mesecih leta 2020 je bilo v javna dela vključenih tisoč 842 brezposelnih prejemnikov denarne socialne pomoči, kar je skoraj 60 % vseh vključenih. Vključenih je bilo še dobrih 850 invalidov, kar je skoraj 27 % vseh vključenih. 38 % od vseh vključenih v programe javnih del je bilo starejših od 50 let in skoraj 16 % vključenih v javna dela je bilo tistih z nizko izobrazbo. To je oris, ki pravzaprav potrjuje to, kar ste izpostavili, da je izjemno pomemben segment pri spodbujanju socialne in delovne vključenosti najbolj ranljivih skupin brezposelnih in izboljšanju njihovih veščin in zaposlitvenih možnosti ravno program aktivne politike zaposlovanja in znotraj nje program javnih del. Programi javnih del so izbrani na podlagi javnega povabila. Javno povabilo za izbor teh programov v letu 2021, in to tudi najbolj sprašujete, bo objavljeno predvidoma v roku enega meseca. Okvirno bo za javna dela v letu 2021 predvidenih slabih 19 milijonov evrov za vključitev okvirno slabih 2 tisoč oseb. Javna dela so urejena v Zakonu o urejanju trga dela in predstavljajo poseben program v okviru ukrepa kreiranja delovnih mest. Prednost pri vključitvi pa imajo, kot sva oba že prej ugotovila, dolgotrajno brezposelne osebe, ki so več kot dve leti neprekinjeno prijavljene v evidenci brezposelnih oseb. Zavod Republike Slovenije bo v izbrane programe javnih del s področja socialnega varstva napotoval dolgotrajno brezposelne osebe, med njimi tudi prejemnike denarnega nadomestila, ki se odločijo za vključitev v program javnega dela v času pravice do denarnega nadomestila. Glede na drugi del vašega vprašanja oziroma na komentar, spodbudo, da se pomaga Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje pri vključevanju brezposelnih na trg dela, pa lahko povem, da se naše prioritete in naše aktivnosti pokrivajo s tem vašim predlogom, saj smo, kar sem tudi že nekajkrat javno komuniciral, posebej naprej kadrovsko in finančno okrepili Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje v času PKP4 oziroma 5, kjer smo namenili sredstva za to, da bo lahko zavod okrepil število zaposlenih, da bo lahko sproti izvajal redne naloge in še vse protikoronske pakete, saj veste, da predvsem ukrepi za trg dela, čakanje na delo, skrajšan delovni čas in nekateri drugi padejo na zavod za zaposlovanje in želimo mu omogočiti, da vse to v dobro državljanov, v namen zaščite delovnih mest tudi nemoteno izvaja.
Hvala lepa. Kolegica Muršič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod minister za vaš odgovor. Ampak na tem mestu bi rada še enkrat izpostavila. Objava razpisa v roku enega meseca je izjemno pozna oziroma bom rekla prepozna. Zakaj to navajam? Povedala sem vam, da v bistvu osebe, ki še niso izpolnile pogojev vključenosti eno leto, se najdejo v eni izjemno nezavidljivi situaciji, v času božičnih in novoletnih praznikov ne vedo, kako bo naprej. Ja, seveda, prijaviti se gre na zavod za zaposlovanje s 1. 1., dobijo neke pravice, ampak spet se celotni aparat ponovno vključi, tako zavod za zaposlovanje, kjer pač je potrebno opraviti vso administracijo, programi morajo biti odobreni, da se lahko vključi. Pred leti, ko smo izvajali te programe javnih del, so se razpisi objavljali pravočasno in z marsikaterim, ki ni izpolnil pogoja, se je dalo skleniti zgolj in samo aneks k pogodbi, ker je potem posledično odpadla vsa ostala administracija. Vsi vemo, da bo potrebno v javna dela vključevati še večje število ljudi. Danes ste mi povedali, da se predvideva 2 tisoč vključenih oseb. V letošnjem letu jih je vključenih več kot 3 tisoč, kar posledično pomeni, da bo vključenosti manj. Govorili smo pri prejšnjem poslanskem vprašanju, da imamo težave z otroki s posebnimi potrebami. Bilo bi potrebno mogoče razmišljati tudi o programih javnih del, da bi se pomagalo tem staršem, ki imajo takšne otroke. Pa mogoče bi bilo tudi smiselno razmišljati o programu pomoči otrokom pri učenju na daljavo. Danes so ti otroci brez kakršnekoli pomoči, ne znajdejo se, ne zmorejo vsega tega procesa učenja. Mogoče bi bilo tudi o teh programih potrebno razmišljati oziroma vam dajem pobudo, da mogoče tudi to vključite v programe aktivne politike zaposlovanja. Vsekakor pa menim, da je na zavodu za zaposlovanje večje število iskalcev prve zaposlitve, tistih, ki so zaključili šolanje. In tudi o teh ljudeh bi bilo treba [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Najlepša hvala. Kot ste posebej izpostavili, je pomembno, da vseeno ne objavimo tega javnega povabila prepozno. Razmere covid-19 so, lahko rečem kar iskreno, tiste, ki nam jemljejo energijo in čas za nekatere redne zadeve. In tu sprejmem kritiko. Vsekakor pa je naša naloga in dolžnost, da bomo postopke tako izvedli, da ne bi prihajalo do takih neljubih negotovosti vključenih v programe, ki ste jih izpostavili. Morda lahko rečem, da je dobrodošla vaša pobuda glede vključevanja preko aktivne politike zaposlovanja oseb, ki bi lahko nudile podporo učenju na daljavo ali pa mogoče skrbi za otroke s posebnimi potrebami, ob tem poudarjam, da je potrebno predvsem pri delu z otroki s posebnimi potrebami res upoštevati mnenja stroke. V majhen zagovor, pa vem, da to ni opravičilo, da je predvideno število vključenih nekaj manjše od letošnjega leta, lahko pa povem to, da razmišljamo oziroma gremo v smeri, da bomo zvišali spodnji prag oziroma spodnjo mejo sofinanciranja. Šli bomo naproti vsem uporabnikom ali pa prijaviteljem javnih del in bomo spodnji prag, ki je zdaj 30 %, najvišji, pa vemo, da je 95 %, dvignili na 50 %. Gremo v smer, da bomo javno povabilo oziroma program spremenili tako, da bomo zvišali spodnjo mejo in na ta način bolj in bolje podprli izvajalce javnih del. Vsekakor pa še vedno velja to, da so javna dela namenjena predvsem spodbujanju socialne in delovne vključenosti ranljivih skupin, brezposelnih, njihovih veščin in njihovih zaposlitvenih možnosti. Ta program omogoča neprofitnim delodajalcem sofinanciranje stroškov zaposlitve brezposelnih v programih javnih del. Je pa zanimanja vsako leto več, kot je možnosti financiranja s strani države. Tudi v letu 2021 računamo na družbeno odgovornost teh izvajalcev, ki bodo dali priložnost brezposelnim, ki jim je treba posvetiti več pozornosti ter zagotoviti dodatno pomoč in usposabljanje, da bodo lahko uspešni pri vključevanju na trg dela.
Hvala lepa. Mag. Muršič, imate besedo za postopkovni predlog.
Ja, vidim, da je izjemno pomembna zadeva. Glede na to, da je minister omenil, da bo povabilo objavljeno zgolj čez mesec dni, se mi zdi, da je potrebno o tem tudi razmisliti in opraviti širšo razpravo. Glede vsega navedenega seveda absolutno pozdravljam, da boste dvignili spodnjo mejo sofinanciranja za vse. Glede vključevanja brezposelnih bi pa rekla zgolj to, da tudi cilj v letošnjem letu 2020 je bil 4 tisoč 400 vključenih oseb, vključenih, kot ste navedli, je bilo v prvih desetih mesecih 3 tisoč 177. Posledično pa me zanima oziroma bi bila potem tudi pobuda oziroma vprašanje, kajti dogaja se to, da za tiste programe, v katere lahko vključujejo zgolj tiste, ki prejemajo denarno socialno pomoč, zmanjkuje na zavodu primernega kadra. Zato je izjemno pomembno, da mogoče tudi malce širše na to problematiko pogledate. Seveda se javni razpis, kljub temu da je objavljen, lahko potem dopolnjuje oziroma spreminja, zato se mi zdi pomembno, da bi o tej problematiki opravili širšo razpravo, se pogovorili, podali pripombe, predloge. Jaz bom rekla, ne pripombe, ampak predloge iz samega izvajanja. Potem bi nam bilo vsem skupaj lažje, kajti programi bi stekli. Pa toliko, da vam še dam v zagovor, ja, tudi povabilo za leto 2020 je bilo objavljeno bistveno prepozno, bilo je objavljeno decembra. Zato sem vas želela spodbuditi k temu, da bi o tem razpisu razmislili bistveno hitreje in prej, tako bi bile stvari izkristalizirane v mesecu decembru, ljudje bi bili bistveno bolj mirni, ker tudi koronakriza, tudi vključevanje, tudi delo, ki ga zdaj opravljajo ljudje, ki so vključeni v javna dela, niso enostavna, situacija je povsem drugačna, kot je bila pred leti, in to bi bil en pomemben korak in pomembna prednost in dobrodošlost za vse, za zaposlene na zavodih za zaposlovanje in za vključene brezposelne osebe, ki se soočajo z izjemno težko situacijo glede na stanje, ki dan danes poteka. Še enkrat pa vam dajem apel, da res razmišljate o programu pomoči otrokom pri učenju na daljavo, kajti tukaj je nastal en velik deficit, kajti ti otroci bodo še kako resnično potrebovali pomoč, da bodo potem zmogli. Pojavila se je celo skupina študentov, ki dejansko nudi otrokom pomoč na daljavo. Študentje, ki so zaključili šolanje, bi želeli svoje znanje prenesti na druge in verjamem, da boste potem to tudi upoštevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Mojca Škrinjar bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Ciglarju Kralju.
Hvala lepa. Zahvaljujem se obema ministroma, ker boste oba odgovarjala na vprašanje. Gre za kompleksno problematiko, zato sem vprašanje naslovila na oba. V seznam občutljivih tem v Sloveniji sodi odnos do ranljivih skupin ljudi. To so invalidi, starejši, bolni in socialno deprivilegirani ljudje, kakor je tudi taka občutljiva tema ohranitev slovenske kulture in jezika. Zanesljivo moramo biti najbolj zaskrbljeni, ko en problem naslavlja več kategorij. Primer, kjer se srečuje, hkrati več hudih problemov, je denimo Osilnica. Ni pa to edina taka občina v Sloveniji, kjer se je gospodarstvo skoraj ustavilo, ljudje zapuščajo kraj. Z največjimi napori, prošnjami različnim ministrom, celo predsednika države je v preteklosti uspelo Osilnici ohraniti podružnično šolo. Če je ne bi, bi v stiski starši učence spričo zapletene cestne povezave do matične šole in dolgotrajne vožnje zelo verjetno vključili otroke v hrvaško šolo, ki je le streljaj čez bližnjo mejo. Želim poudariti, da so Osilnica kot tudi podobna območja v Sloveniji strateškega pomena za obstoj Slovencev in slovenske kulture na obmejnem področju. Ena izmed dejavnosti, ki jo Osilničani vidijo kot dejavnik razvoja, je do sedaj še nedokončan dom za starejše, za katerega verjamejo, da bo v skladu s koalicijsko pogodbo tudi dokončan v najkrajšem času. Ob predpostavki, da ne gre dvomiti v koalicijsko pogodbo, sprašujem: Ali v okviru razvojnih načrtov in idej vlada načrtuje, kako bi zbrala najboljše ideje in pobude v državi, ki bi celostno naslavljale probleme demografsko in gospodarsko deprivilegiranih občin? Ob odlivu najbolj ambicioznih ljudi iz takih usihajočih območij, kar lahko razumemo, je težko pričakovati živahno burjenje najboljših idej v okolju. Ali Ministrstvo za gospodarstvo in Ministrstvo za delo, družino in enake možnosti morda vsako zase ali skupaj načrtujeta interdisciplinarne poizkuse, ki bi vključevali zbiranje idej z različnih smeri: ekonomija, kulturna dediščina, urbanizem, arhitektura, kmetijstvo, šport ter spodbujali razvoj? Morda bi lahko vključili tudi študente, diplomante, doktorante različnih smeri, da bi pripravili svoje ideje. na koncu koncev Slovenija tudi plačuje visokošolski študij in aplikativne naloge s tega interdisciplinarnega področja bi bile dobrodošle. Hvala.
Hvala lepa. Minister Počivalšek, imate besedo za odgovor.
Hvala, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovana gospa poslanka Mojca Škrinjar, hvala za vprašanje. Zakon o spodbujanju skladnega in regionalnega razvoja določa problemska območja z visoko brezposelnostjo in obmejna problemska območja kot prioritetna območja vseh razvojnih politik. Z uredbo o določitvi obmejnih problemskih območij so natančno opredeljena merila za določitev obmejnih problemskih območij in seznam občin, ki izpolnjujejo ta merila. Med obmejna problemska območja se tako uvršča 90 občin. V teh občinah pa živi petina vseh prebivalcev, ki lahko živijo na izredno redko poseljenem območju. Podrobneje to področje ureja še program razvojnih spodbud za obmejna problemska območja, ki je v pripravi. Namen je izboljšati kakovost življenja prebivalcev, spodbuditi podjetniški potencial in preprečiti odseljevanje ljudi iz teh delov države. Vsekakor je cilj omogočiti enakovredne pogoje dela in življenja na celotnem območju države. Načrtujemo, da se bodo ukrepi iz programa začeli izvajati v letu 2021. Pri tem sodeluje devet ministrstev. Ukrepi Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo pa so naslednji. Naše ministrstvo bo izvajalo podobne ukrepe, kot jih že izvaja na področju ohranjanja in odpiranja delovnih mest, na področju spodbujanja turizma, zlasti aktivnosti za razvoj infrastrukture in turističnih produktov. Ministrstvo že izvaja ukrepe in ima zanje ustrezno namenjena in razdeljena sredstva v letih 2020, 2021, subvencije za spodbujanje investicij, opremljanje poslovnih con za znanega investitorja na obmejnih območjih, subvencije za zagon podjetij na problemskih območjih preko slovenskega podjetniškega sklada, ugodne razvojne kredite za investicije preko Slovenskega regionalno razvojnega sklada, objavljen imamo tudi javni razpis Podpora mikro, malim in srednje velikim podjetjem s področja turizma za povečanje snovne in energetske učinkovitosti. Na razpisih našega ministrstva se projektom z obmejnih problemskih območij določijo dodatne točke pri izboru, se pravi, da imajo prednost. Ker ste eksplicitno omenili Občino Osilnica je ta tudi vključena v program spodbujanja konkurenčnosti Pokolpja v obdobju 11-20. Več o tem bom potem odgovarjal poslancu gospodu Predragu Bakoviću, ki je postavil eksaktno na to vprašanje. Trenutno pa potekajo tudi pogajanja z Evropsko unijo glede nove finančne perspektive. Dodatno je tudi v načrtu za okrevanje planiran zajeten delež sredstev za ta namen. V naših razvojnih načrtih so tudi omenjena območja, celo širše deprivilegirana območja, ki vključujejo tudi druga območja s podobnimi izzivi. Glede na navedeno nameravamo celostno reševati demografsko in gospodarsko deprivilegirane občine. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Škrinjar, zahtevate dopolnitev odgovora. Še minister Cigler Kralj.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Hvala lepa, spoštovana gospa Mojca Škrinjar, za vprašanje. Kolega minister za gospodarstvo je zelo dobro orisal globalni vidik. Glede zagotavljanja kapacitet za skrb za starejše, ki je prednostna naloga naše ekipe na ministrstvu v tem mandatu in ključna tema zdaj tudi zaradi korone, pa bi konkretno povedal, da projekt Osilnica je v koalicijski pogodbi in smo k izvedbi tega projekta zavezani. V kontekstu tega, kar je kolega Počivalšek povedal, in v kontekstu naših prizadevanj seveda iščemo možnost, da bi ta projekt v Osilnici, ne samo vzpostavili, ampak da bi tudi srednje in dolgoročno potem ta projekt lahko naprej živel. Gotovo je zagotovitev kapacitet za skrb za starejše lahko tudi generator ali spodbuda drugim vidikom življenja v teh obmejnih problemskih območjih. Ministrstvo za delo se je z ekipo Občine Osilnica že sestalo oziroma smo v rednih stikih in smo jih tudi seznanili s stanjem projekta. Pogovori med Ministrstvom za delo in Ministrstvo za zdravje, ki bi lahko tudi sodelovalo v delu projekta, kajti veste, če zagotovimo kapacitete za oskrbo starejših potrebujemo tudi ustrezne kapacitete s področja zagotavljanja zdravja, torej čisto osnovnega zdravstva, ker v domovih za starejše je potreba po teh storitvah in cilj na strani Ministrstva za delo je, da bi realizacija izgradnje doma v Osilnici bila do konca leta 2020. Točno časovnico vam pa še ne vem povedati, ker pogovori še potekajo in [[izklop mikrofona]].
Hvala lepa. Kolegica Škrinjar, zahtevate dopolnitev odgovora?
Zahvaljujem se za oba odgovora.
Hvala lepa. Naslednji bo vprašanje postavil Primož Siter, in sicer ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Kolega poslanec sodeluje izven sedeža Državnega zbora.
Lep dober dan. Upam, da smo tehnično preskrbljeni, kot je treba. Ministrici bom postavil vprašanje v zvezi s šolanjem otrok in mladostnikov v srednjih in osnovnih šolah od doma. V pomladnem času epidemije je bilo v okviru ukrepov za preprečevanje njenega širjenja pouk v osnovnih in srednjih šolah opredeljen na daljavo, Vlada pa je zdaj v jesenskem delu ponovila vajo oziroma ubrala podobno strategijo. Pomladna izkušnja je pričala o neprimernosti metode in zdaj vlada jeseni ponavlja napako. Pri oblikovanju ne upošteva nasvetov pedagoške stroke, socialnih okoliščin učencev in dijakov. Za ta uspešen učni proces pa vemo, sta pomembna oba dejavnika. Nad neučinkovitostjo tovrstnega pedagoškega procesa so se v pomladnem delu že takrat jasno izrekli tako starši kot pedagoška stroka pa tudi socialna stroka. Starši predvsem nad neživljenjskostjo tega ukrepa, težko je stvar speljati to recimo če imaš dva, tri otroke, delati in pouk in domače naloge in gospodinjska opravila in službene obveznosti. Učitelji in pedagogi so poročali o nezadostnih pogojih za učenje pa o posledično slabšem uspehu pri učencih in dijakih, skratka celostno o poslabšanih pogojih za lastno pedagoško delo. Da o izčrpanosti učiteljev sploh ne govorimo. Dodatna težava pa je tudi socialni vidik. Marsikateri otrok doma ni niti priskrbljen, niti na varnem. Marsikateri otrok je doma lačen, na mrzlem, žrtev ali priča psihičnemu, fizičnemu, spolnemu nasilju, v nevarnih okoliščinah in brez zagotovljenih materialnih pogojev, kamere, računalnika in vsega, kar takšen proces zahteva. Navkljub opozorilom ministrstvu v pomladnem času je za jesen ubralo podobno metodo, neučinkovito, neživljenjsko metodo, zato ministrico sprašujem: Kakšne so ocene izvajanja ukrepa šolanja na domu v pomladnem in zdaj, v kolikor lahko, v jesenskem času? Zakaj je Ministrstvo za šolstvo osnovnim in srednjim šolam naložilo izvajanje šolanja na daljavo, ki se je izkazalo za neučinkovito? Katera in čigava strokovna, torej pedagoška, socialna in delovnopravna priporočila je ministrstvo upoštevalo za ureditev strategije za jesenski čas? Kako ministrstvo zagotavlja normalne delovne pogoje za pedagoške delavce v osnovnih in srednjih šolah v času poučevanja na daljavo? Kakšne ukrepe je in bo ministrstvo sprejelo za izenačevanje pogojev pri izobraževanju na daljavo oziroma za zmanjšanje razlik med učenci in dijaki? Kako bo ministrstvo pomagalo učencem in dijakom, ki za učenje na daljavo nimajo materialnih pogojev? In zadnje vprašanje: Na kakšen način ministrstvo zagotavlja socialno varnost učencev in dijakov iz nevarnih okolij, ki so v času epidemije bolj izpostavljeni [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala tudi za vprašanje, poslanec Siter. Vidim in upam, da ste zdravi in da ste dobro. Najprej naj povem, kakšni so razlogi, ponovno povem, kakšni so razlogi za to, da sistem izobraževanja ta trenutek v celotni državi in praktično za vse učence na vseh nivojih izobraževanja poteka na daljavo. To je epidemiološka, zdravstvena, strokovna ocena, da je to ta trenutek za zdravje vseh vključenih v ta proces najbolj varno. Hkrati pa je seveda ocena pedagoške stroke tudi v delu, ki pravi, da mora izobraževanje potekati, verjamem, da enotna, in na tej podlagi pravzaprav potem odločitev, da je izobraževanje na daljavo v teh danih okoliščinah tisti najbolj optimalen možen pristop. Se pravi, če ne bi in če ne moremo izobraževanja peljati v šolah, potem je izobraževanje na daljavo tista odločitev, ki je, verjamem, da za vse skupaj bolj optimalna, kot bi bila odločitev, da izobraževalnega procesa v tem času sploh ne bi bilo. Takrat bi pa dejansko bila narejena ogromna škoda. Nesporno dejstvo je, da je kvaliteta znanja in pa samega izobraževalnega procesa v tem obdobju izobraževanja na daljavo drugačna. Ta drugačnost pravzaprav se odraža skozi vsaj tri glavne segmente. En segment je zanesljivo že skozi samo organizacijo dela izobraževanja na daljavo in je povezan tudi z vprašanjem normativov pedagoškega dela, o katerem sprašujete, in za katerega smo si želeli, da se ne zmanjša in da moramo poiskati način za to, da bomo rekli, da tudi s tega vidika normativnega delovnega procesa to delo poteka na enak način, da lahko zaposleni tudi dobijo enako plačo, kot bi jo dobili sicer. Potem drugi vidik pa je vidik, ki se nanaša na samo vsebino učnih načrtov in na učna orodja, ki se uporabljajo v tem času izobraževanja na daljavo. Tisto, kar je zanesljivo strokovna ocena, je, da je to potrebno določenih premislekov, prilagoditev. Hkrati pa si vsi skupaj tudi prizadevamo in želimo, da to izobraževanje na daljavo ne bi potekalo dolgo in v luči tega, da tudi ne bo potrebno, da bi morali karkoli bistveno kurikularno oziroma sistemsko spreminjati. Če bi se to izkazalo, bi, in smo tudi že pripravljeni na takšen scenarij, vendar pa si želimo in vse delamo na tem, da se to ne bi zgodilo. Zato prilagajamo sedaj tudi preko Zavoda za šolstvo s strokovnimi usmeritvami, kaj so tiste vsebine, ki so v času izobraževanja na daljavo lažje usvojljive, naj se jim daje večji poudarek, na kakšen način se potencialno lahko potem tudi lažje ali pa bolj optimalno preverja znanje in s kakšno izobraževalno opremo naj se to počne. V luči slednjega smo pravzaprav v tem celotnem času od pomladi dalje izjemno veliko pozornost namenjali tako donakupu potrebne izobraževalne IKT opreme za šole, za njihove učence, za njihove učitelje kot seveda tudi doizobraževanju zaposlenih pri rabi te informacijsko-komunikacijske opreme in pa tehnologije. Dodano je bilo učnim načrtom tudi veliko možnih orodij, tako imenovanih e oziroma EI-orodij za izobraževanje na daljavo. Sedaj v fazi, ko pripravljamo nov razpis za učbenike za naslednje šolsko leto, smo tudi na ta segment zelo pozorni. Povedati želim, da je v tem smislu pravzaprav ves čas ena stalna pozornost in pa spodbuda, en razvojni moment, za katerega tudi pričakujemo, da se bo izkazal kot pozitivni rezultat tega obdobja izobraževanja na daljavo. Kar se tiče pa socialne varnosti, pa je v prvi vrsti zdajle aktivacija pravilnika za pomoč, za dostavo brezplačne prehrane za učence iz socialno ogroženih skupin.
Hvala lepa. Kolega Siter, želite besedo za dopolnitev odgovora?
Ja, prosim lepo. Spoštovana ministrica, jaz ne oporekam epidemiološkem ukrepu šolanja na domu. Kar je pa moteče, je pa to, da je splošni modus operandi vlade Janeza Janše delo za zaprtimi vrati in da tukaj vsi pogrešamo sprejemanje odločitev ali pa vključevanje širšega nabora stroke. Problem ostaja, trenutna metoda ne popravlja nobene škode iz pomladi. Učitelji so še vedno izmučeni, pravijo, da ne zmorejo več, starši prav tako, učenci pa še vedno, eni brez opreme, drugi, da rečem lačni. Malce bom tukaj kritičen tudi po zaslugi nevolje poslancev koalicije, da jim uredimo tople obroke, stvar, ki je stara nekaj dni. Zato glavni problem ni, da rečem epidemiološki, je pedagoški. Vlada se zdaj tokom drugega vala spravlja reševati probleme drugega vala, vmes je imela pa celo pomlad in poletje čas, da to naredi. Zato še enkrat vprašam: Zakaj ponavljate napake iz pomladi, preverjeno nefunkcionalne metode? Zakaj ne upoštevate širšega glasu pedagogov in staršev? Zakaj učiteljem nalagate, česar v štartu vemo, da ne morejo izpolniti? Zakaj vzpostavljate stanje, ki že itak razslojeno družbo, kar je najbolj boleče, med otroki še bolj razbija, revščino in socialno izključenost še bolj potencira? Zakaj ponavljate napake iz pomladi? Zakaj časa do zdaj niste izkoristili za oblikovanje bolj prijaznega, bolj plodnega, bolj življenjskega modela šolanja na daljavo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Pravzaprav smo vse od pomladanske izkušnje dalje izjemno pozorni na učinke, ki jih prinaša to izobraževanje na daljavo. Še enkrat, tisto, kar je nesporno dejstvo in se je že spomladi pokazalo, sedaj se pa s to izkušnjo tudi jeseni utrjuje oziroma potrjuje, je to, da je šola pravzaprav kot fizični prostor ne samo tisti primarni prostor za podajanje znanja, ampak je še to mnogo več. To je prostor socializacije, in je nič ne more nadomestiti. Tisto, kar moramo v tem vmesnem času, dokler se nam stanje epidemiološko ne izboljša, narediti vsi skupaj – mi kot starši in seveda tudi učitelji, kot, bom rekla, prve strokovne avtoritete, ki delajo z našimi otroki v šolah, pa tudi različne stroke, ne samo pedagoška tudi psihološka stroka, je tukaj sedaj v tem danem trenutku izjemno pomembna, da naredimo vse, za to, da to obdobje na najboljši možni način odpeljemo vsi skupaj, in verjamem, da si ga nihče kar sam od sebe ne želi. Verjamem, da vsi na svojih ravneh odgovornosti, pristojnosti pa tudi znanj in usposobljenosti prepoznavamo težave in iščemo rešitve. Tisto, kar mi lahko na ravni ministrstva naredimo, je predvsem to, da zagotavljamo najbolj optimalne pogoje za to, da izobraževanje teče. Na kakšen način, s kakšnim pristopom bo to potem potekalo, je pa že na ravni drugih vključenih skupin in deležnikov. In to je tisto, kar v praksi, jaz bom rekla, v 70 % primerov šol, tudi dela ravnateljev in posameznih učiteljev se potrjuje, da je izvedljivo, je drugače, vendar pa se je prilagodilo, zato da lahko izobraževalni proces teče dalje. Imamo pa vsekakor težave tam, kjer se iz takšnih ali drugačnih razlogov teh prilagoditev ni uspelo aktivirati in tam pravzaprav pomagamo, kolikor lahko. Da bi znali pomagati na način, da bi šolanje na daljavo izgledalo, kot je šolanje v šolah, tega pa žal ne moremo. Te zmožnosti v resnici nimamo. Tisto, kar lahko, je samo to, da si v tem trenutku res pomagamo, da vključujemo drug drugega in da prihajamo z nekimi konstruktivnimi, alternativnimi rešitvami, boljšimi rešitvami od teh, ki so sedaj na mizi. In to vam zagotavljam, da ves čas počnemo ravno v smislu pedagoške stroke. V četrtek strokovni svet, pristojen za izobraževanje, organizira eno veliko strokovno razpravo točno na vse te teme, na katere tudi vi sami opozarjate.
Hvala lepa. Kolega Siter, imate besedo za postopkovni predlog.
Prosim lepo, hvala lepa. Bom konstruktiven in pozitiven, kot je ministrica namignila, in dajem na začetku postopkovni predlog, da Državni zbor na to temo opravi razširjeno razpravo, in utemeljim zakaj na kratko in enostavno. Ključni problemi ostajajo in so jasni pri belem dnevu. S tem se vsi strinjamo. Starši tovrstnega načina ne zmoremo. Spomnimo se, nekaj dni nazaj je po spletu zaokrožilo sporočilo ene mamice, ki je rekla: »Jaz imam dva otroka, tri otroke ne morem, moji otroci se ne bodo več vključili v šolanje.« Učitelji so preobremenjeni, obremenjeni so toliko ur na dan kot delavci v domovih za starejše. Sami pravijo, da ni željenega pedagoškega učinka ali pa doseženih ciljev. Otroci iz nevarnih okolij ostajajo v nevarnih okoljih. CSD v teh dneh poročajo o porastu številke nasilja v družini. Kot pravite, ministrica, šola je prostor za socializacijo. Res je, šola je tudi varen prostor in prostor, kjer se otrok iz revne družine lahko naje. Otroci ostajajo brez materialnih pogojev, revščina ostaja doma, nekateri otroci , kot smo slišali, si ne upajo niti kamere prižgati, če jo imajo, da sošolci ne bi videli, v kakšnih razmerah živimo, in tako naprej. Skratka, vsi otroci si ne morejo privoščiti tega, kar določi Ministrstvo za šolstvo v okviru šolanja na domu, tega sploh ne morejo realizirati. To so problemi, s katerimi se je treba ukvarjati. Razumem, še enkrat, da smo sredi epidemije, in razumem, da karantena in osamitev služita preprečitvi širjenja okužbe. Poglejte mene v tem trenutku. In na tej točki vam starši in pedagogi ne zamerijo ničesar. Kar pa vam starši in pedagogi, vladi Janeza Janše, zamerimo, je, da ta neživljenjskost in socialni razdor iz prvega vala nista prinesla lekcije za oblikovanje strategije v drugem valu in da niste, celotna vlada, reagirali pravočasno, se pripravili na ta drugi val, da ste čas, ki bi ga lahko namenili za pomembna področja, kot so zdravstvo, sociala in izobraževanje – podčrtam izobraževanje, namenili za kadrovanja, napade na medije, na tuje diplomate, na računice iz nekih orožarskih poslov. To je tista nepopravljiva škoda, ki se je zgodila in mogoče izgubila celo generacijo. To je treba spremeniti, sicer bo tretji val, če pride, še hujši. Vi boste delali iste napake, otroci bodo na udaru, starši, učitelji, bodo še naprej izmučeni, edino vlada bo v vmesnem času znova profitirala. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Naslednja bo vprašanje predstavila Maša Kociper, in sicer ministru za zdravje Tomažu Gantarju.
Spoštovani minister, lep pozdrav tudi v mojem imenu. V SAB smo že pred volitvami v tokratni mandat Državnega zbora opozarjali, da je za tokratno vlado zdravstvo in problemi v zdravstvu tisto, kar so bili za vlado naše predsednice Alenke Bratušek problemi v bankah in potreba, da se ti problemi rešijo, da bi lahko družba normalno delovala dalje. Kljub nakopičenim problemom na tem področju, predvsem dolgim in predolgim čakalnim vrstam, se nam je potem vsem skupaj zgodil še ta covid. In situacija je trenutno zares zelo kritična. V SAB smo že večkrat opozarjali, da kljub covidu, bolezen, ki je zaznamovala to epidemijo, ne more biti nekaj nadbolezen in ne moremo pričakovati, da se bodo vsi ostali zdravstveni problemi našega prebivalstva za čas epidemije skrili v kot in počakali, da epidemija mine. Na probleme opozarjamo ves čas. Ljudje ne pridejo do obiskov pri zdravniku na primarni ravni, kjer bi se ugotovilo, če so bolni in kakšna je njihova bolezen, še težje pridejo na sekundarno raven k specialistom. Še posebej so pod pritiskom različni programi, kot so programi boja proti raku in tako naprej. Potem razne statistike kažejo, da se je število novih onkoloških bolnikov zmanjšalo za tretjino, v resnici pa vsi vemo, da je problem samo v tem, da niso prišli pravočasno do diagnoze. Covid in novi koronavirus po našem mnenju ne moreta biti neka nadbolezen in je treba ostale zdravstvene probleme, v kolikor je le mogoče, reševati še naprej. Vaša vlada, vlada Janeza Janše je potem res v peti protikoronski paket dodala eno določbo, ki bo Ministrstvu za zdravje zagotovila podlago za izvedbo nacionalnega razpisa, s katerim bi za pomoč javnemu zdravstvenemu sistemu lahko vključili tudi zasebne zdravstvene zavode. Naj tukaj povem, in s tem ste vi, minister, že seznanjeni, da mi v SAB takšni začasni pomoči v načelu ne nasprotujemo. Mi nasprotujemo samo temu, da bi ta zadeva trajala predolgo časa in da bi vodila v privatizacijo zdravstva. Moje prvo vprašanje je: V kakšni fazi je omenjeni razpis, ali se je že izpeljal oziroma kaj se trenutno na tem področju dogaja? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala za vprašanje, gospa Kociper. Lep pozdrav še enkrat vsem! Zavedamo se problema čakalnih dob. Traja že vrsto let. Po podatkih je bilo v letu 2014 9,5 % nedopustno čakajočih, naslednji dve leti 13,6 %, 17,7 % v letu 2017, 25,2 % v letu 2018, 40 % v letu 2019 in letos nekoliko nižje, ker še niso bili vsi razporejeni glede storitev. V vsem tem času je bilo porabljenih, ker se je denar vlagal v krajšanje čakalnih dob, ampak porabljenih oziroma neporabljenih je ostalo 69,2 % sredstev v vseh teh letih, kar je ogromno in kar kaže na to, da sami javni zavodi enostavno niso bili sposobni tudi izven epidemije skrajševanja čakalnih dob. Zato razmišljanje o tem, da bi v nekem trenutku vključili tudi zasebne izvajalce. Seveda bi lahko z eno obsežno reformo javnega zdravstva verjetno vzpostavili drugačne pogoje in na drugačen način vključevali tudi javne zavode. Samo jaz mislim, da o tej reformi govorimo že zelo dolgo, mi pa v tem trenutku nimamo časa pustiti in videti naprej, spremljati naraščanje števil čakajočih oziroma nedopustno čakajočih pacientov. Tudi to je razlog, da smo mi v tem drugem valu epidemije, ki je res hud, nekoliko drugačno strategijo vzeli. Ob prvem valu smo enostavno vse zaprli, razen nujnih primerov. V drugem valu smo pustili. Res pa je, da vse redno delo omejuje naraščajoče število bolnikov s covidom, ki jih je, današnja številka je recimo 1264 zasedenih postelj, od tega 207 intenzivnih. V teh nekaj dneh je to število relativno stacionarno, ampak brez da bi se znižalo, težko računamo na to, da bodo drugi programi ponovno v večji meri lahko izvajani. Kar se tiče nacionalnega razpisa. Ta je pripravljen. Ni se mi pa zdelo primerno, da ga v tem najhujšem delu epidemije, dokler ti ukrepi še trajajo, tudi objavljam. Čim bomo te ukrepe začeli sproščati, bomo objavili tudi ta razpis. Veljal bo za naslednje leto. Letošnje leto smo zaradi covida praktično zamudili, in se ne bo podaljšal avtomatično za vse te izvajalce v naslednja leta, v nasprotju z razpisom, kot je bil na ZZZS narejen pred leti. Se pravi, gre za naslednje leto. V tem trenutku se zato nanj ni mogel še prijaviti nihče in tudi noben denar ni bil razdeljen. Morda še metodologija, kaj bo vključeno. En del programov, mi smo letos kljub tej krizi prvič sredi leta v javni zdravstveni sistem pustili 86 milijonov, pristali na vse širitve programov, višali ceno prvih pregledov, postavili minimume, ponekod meje odpravili, da se plača realizacija in tako naprej. Bo pa to težko narediti. Na drugi strani pa za ta nacionalni razpis velja, da bodo razpisani tisti prospektivni programi, ki jih ZZZS plačuje do določene meje. Se pravi, tam, kjer ima bolnica ali izvajalec omejitev, od tu naprej bodo ti programi vključeni. Tu gre za različne vrste posegov, ušesa, nos, usta, grlo, ortopedske operacije, siva mrena, karpalni kanal, kile, pa tudi ambulantno EMG, EEG, ultrazvok ramena, vratnih arterij in tako naprej. Ne bodo pa vključeni tisti programi v ta razpis, ki jih plačuje ZZZS po realizaciji javnim zavodom. Na ta način je to predvideno, pripravljeno in jaz kratkoročno res ne vidim druge možnosti, kot da so vsi vključeni v skrajševanje čakalnih dob. Želel pa bi si, da bi se to obdobje potem tudi za dejansko nujne spremembe tudi na področju javnega zdravja uporabilo, da bo lahko potem tudi bolj učinkovito delalo v nadaljevanju.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, minister. Odgovorili ste mi na to glavno vprašanje, ali je bil omenjeni razpis že opravljen. Sicer pa, če nadaljujem, kjer sem ostala, mi v SAB zagovarjamo sicer močno javno zdravstvo, vendar pa to mora biti res dostopno. Se pravi, da ni to samo na papirju, ampak tudi dostopno za vse, ki te zdravstvene storitve potrebujejo. Zato smo mi to − če se spominjate, smo sicer bili načelno za to, da je možnost −, da se čakalne vrste krajšajo tudi s pomočjo zasebnikov, pozdravili. Vendar pa smo predlagali v amandmaju, ki so ga podprle tudi druge opozicijske stranke, da se določi nek vrstni red. Se pravi, vrstni red, po katerem se denar porablja in omejitev. Se pravi, da razpis velja samo za neko točno določeno obdobje, ne pa kar tako za naprej. Zdaj na to drugo ste mi odgovorili, da bo čas porabe sredstev omejen. Zanima me pa še vaš odgovor: Zakaj niste kot koalicija pristali na to možnost, da se najprej denar po tem razpisu razdeli javnim zavodom, nato koncesionarjem in šele na koncu zasebnikom? Pa bom spet povedala, zakaj tako razmišljam. Večkrat omenim primer našega bivšega poslanskega kolega, sicer pa uspešnega kirurga ortopeda, ki deluje v eni od javnih bolnišnic, saj niti ni važno v kateri in ki nam večkrat pove, da bi on lahko naredil še veliko več operacij vsako leto, če bi le imel denar. Tako pa od oktobra naprej ne more delati operacij, ker ZZZS ne zagotovi denarja, kljub temu da je na voljo on, medicinske sestre, prostor in tako naprej. Se pravi, če je res problem samo pri tem, da javni zavodi niso mogli v celoti realizirati nekih potreb zato, ker ni bilo denarja, pri čemer je tri četrt nekih materialnih stroškov bilo na razpolago, potem na razumemo, zakaj ne bi naš dober javnozdravstveni sistem še naprej vzdrževali, hkrati pa določili za določeno obdobje možnost teh razpisnih sredstev, vendar po vrstnem redu, kot sem ga omenila prej. Hvala lepa.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Poglejte, absolutno zagovarjamo javni sistem. In vedeti morate, da vse države, po katerih se tudi zgledujemo navsezadnje, imajo ta sistem deljen, pretežno javni del in seveda tudi zasebni, kar je verjetno nekje normalno. In mi smo, če gledam samo v letošnjem letu, mislim, da smo veliko poskušali pomagati zaradi epidemije in ostalih razlogov tudi javnemu sistemu. Plačna nesorazmerja, ki bolnišnice silijo v izgubo smo odpravili v celoti. Zagotavljali za vso to opremo dodatno, vse to kar je dodaten denar. Nenazadnje plačevali nerealiziran program do določenega odstotka zaradi objektivnih okoliščin z namenom, da bodo javni zavodi zdržali in da bodo delali. Seveda to ne nadomešča neke konkretne reforme. Če gledam glede samega razpisa, bo verjetno zelo težko šli diskriminatorno, ker jaz mislim, da bi nam vsak malo boljši pravnik ali pa tudi ne izpodbil takšen razpis, če bi začeli različno na ta način, na tak kriterij postavljati. Lahko da se motim, ne vem. Ampak kakorkoli, tisti podatek, ki je bil meni ključen, je bil ta, kar sem vam prej našteval podatke. Se pravi, da je bilo v preteklih letih samo z javnim sistemom neuporabljenega 69,2 % denarja za programe za krajšanje čakalnih dob. In ko pridemo enkrat sredi leta do točke ali pa jeseni, da nekdo potem reče v javnih zavodih, zdaj pa mi tega ne moremo več narediti, nam bo spet zmanjkalo časa in čakalne dobe bodo samo daljše. Zato se mi zdi eno leto tisto obdobje, kjer vidimo, kaj lahko vsi in skupaj naredimo, to zmanjšamo. Seveda pa je vzporedno potrebnih res veliko sprememb v javnem zdravstvu, pa naj bo to plačni sistem, naj bo to vodenje, naj bo to tudi način financiranja in stimuliranja teh javnih zavodov. Problemov na področju javnega zdravstva se je nakopičilo res veliko in odraz teh so tudi te čakalne dobe. Nenazadnje pa tudi delno denarja, ker vsa leta so bolnišnice delale programe preko zmožnosti plačevanja zavarovalnice in tudi zato seveda izgube in podcenjene storitve in podobno. Poskušamo pa reševati in pred nami je bolnik, ki čaka nedopustno dolgo, in ga ne moremo pustiti naslednje dve, tri leta čakati, kar nas pa ne obvezuje za delo naprej.
Hvala lepa. Gospa poslanka imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, spoštovani podpredsednik, bi kar uporabila svojo poslovniško možnost in predlagala, da se enkrat v tej problematiki v miru pogovorimo. Namreč v primeru amandmaja, ki smo ga na predlog SAB predlagale opozicijske stranke, se mi zdi, da ni bilo časa za to debato. Gre pa za to, da je mislim, da če se je kdaj, spoštovani mister, se zdaj pokazalo, kako velika dodana vrednost je močen javni zdravstveni sistem. Vidimo, kakšne težave imajo v Ameriki. Jaz vam povem, moji kolegi mediatorji, s katerimi se pogovarjam, najbolj od vsega jih skrbi, da če bodo zboleli za covidom, kako si bodo plačali zdravje, kako si bodo plačali zdravljenje, koliko stanejo testi, kako pogosto se naj testirajo zaradi tega, ker je to velikanski strošek. In te debate, zakaj nek vrstni red ni primeren pri tem razpisu, nismo imeli časa opraviti. Jaz osebno, moje mnenje je, da ta vaš pomislek, da bi bilo to, da bi se preferiralo eno skupino proti drugi, ne vzdrži. Gre namreč pri teh zadevah vedno za tehtanje javnega interesa. In javni interes je v primeru, ko se delijo sredstva države za zdravstvene potrebe, tako jasen, da bi po mojem brez problema obrazložili, zakaj morajo najprej dobiti denar javni zavodi, še posebej, če je v javnih zavodih problem to, kar sem prej omenila, da imajo in ljudi ne samo zdravnike, medicinske sestre, podporno osebje, prostore in material, da bi naredili več storitev, pa jih ne morejo zato, ker nimajo denarja. Če je to samo ta problem, potem bi dodatno financiranje po tem vrstnem redu seveda stvari lahko na veliko spremenilo. Vem, da mi nimate možnosti odgovoriti, ampak če bi opravili tako debato, bi se jaz tudi enkrat želela pogovoriti z nekom, kot ste vi, o tem, kaj s temi zdravniki, ne vem, ali se za njih uporablja izraz dvoživke, se pravi zdravniki, ki imajo redno plačo in urejen delovno-pravni status nekje v javnem zdravstvu, hkrati pa popoldne delajo še nekje drugje, da si bistveno izboljšajo svoj materialni položaj. Mene zanima, ali je problem naših čakalnih vrst tudi to, da take vrste zdravniki namesto, da bi s polno kapaciteto delo in energijo delali tam, kjer so primarno zaposleni, delajo potem v zasebnem sektorju. Vedno znova me zmoti, recimo, ko slišim reklamo Vzajemne ali kakršnekoli druge zavarovalnice, tukaj se cele dneve pogovarjamo o čakalnih vrstah, tam pa imamo reklame na televiziji: »Vas skrbijo čakalne vrste? Ne poznate nobenega, ki bi vas prerinil preko čakalne vrste? Pridite k Vzajemni ali katerikoli drugi zavarovalnici in jutri boste na vrsti.« To je poniževalno do našega sistema, kjer smo toliko truda in energije in denarja vlagali v javno zdravstvo. Tako da upam, da bodo poslanci morda podprli ta predlog, da se opravi javna razprava. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav prav vsem prisotnim! Spoštovana ministra, oba sta že seznanjena, da zgodba o cesti Ormož−Ptuj−Hajdina, ki bo ormoško območje bolje povezala z avtocestnim križem in ima za lokalne prebivalce Spodnjega Podravja velik pomen, se vleče že več kot dve desetletji. Če smo na odseku Markovci−Ormož že nekoliko bližje realizaciji, trenutno poteka izbira izvajalca gradnje, pa se še vedno zapleta pri odseku Markovci−Ptuj. Doslej ni bilo sprejete namreč nobene primerne rešitve za traso zadnjega dela te ceste pri Ptuju, zato je bila lani imenovana medresorska delovna skupina. V zvezi s tem me zato zanima: Kako z delom napreduje medresorska delovna skupina, ki mora za odsek Markovci−Ptuj izbrati tri variante, o katerih bo potem opravljena tudi presoja? V kateri fazi je trenutno ta postopek oziroma kako daleč je medresorska delovna skupina glede izbora teh treh variant? Ali ima delovna skupina kakšen rok, v katerem mora izbrati najprimernejše variante? Ali lahko postrežete s kakšnim podatkom o tem, kdaj bi lahko bila najprimernejša trasa umeščena v prostor, če bi se vse aktivnosti odvijale po planu, kakšen je torej optimističen scenarij? In pa vprašanji za gospoda ministra za infrastrukturo: Kdaj bo izdano gradbeno dovoljenje po integralnem postopku za drugi del, torej od Gorišnice do Markovcev? Predvideno oziroma planirano je bilo nekje do konca tega leta. Kdaj bo izbran izvajalec za gradnjo prvih dveh odsekov oziroma kdaj bi se lahko gradnja odseka od Ormoža do Markovcev začela? Prosim.
Hvala lepa. Minister mag. Andrej Vizjak, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, hvala lepa za vprašanje. Tako kot ste ugotovili, se je medresorska delovna skupina za ta prvi del ceste Ormož−Ptuj februarja letos sestala in se od takrat dalje sestaja na praktično mesečnih sejah. Delovna skupina je do sedaj na podlagi preveritve dodatnih variant in optimizacije že obstoječih variant predlagala novo varianto, ki je potencialno primerna tudi z vidika lokalnih skupnosti. Gre za tako imenovano optimizacijo obstoječe S4 variante. Tako je trenutno v preverjanju pet variant. Delovna skupina se je na zadnji seji v oktobru leta 2020, to se pravi tega leta, odločila, da bodo vsi nosilci urejanja prostora predvidoma v prvem tednu decembra pozvani k dopolnitvi smernic. Pred tem mora investitor Dars pripraviti potrebna gradiva, zato šele takrat. Na podlagi teh pridobljenih smernic se bodo člani delovne skupine odločili, katere variante bodo primerjane v študiji variant. Tako da je zdaj rok december letošnjega leta, da gredo te variante na podlagi mnenj mnenjedajalcev naprej. Kar se pa tiče gradbenega dovoljenja v integralnem postopku za drugi odsek, to je od Gorišnice do Markovcev, je investitor v fazi dopolnjevanja dokumentacije glede na zahteve, ki izhajajo iz mnenj mnjenjedajalcev. Glede nekaterih dopolnitev želi investitor usklajevanje s posameznimi mnenjedajalci, zlasti Arsom, Zavodom za varstvo narave in Ministrstvom za kmetijstvo. Po končanih usklajevanjih bo treba izvesti še javno razgrnitev, kar je 30 dni, in morebitna obravnava s strankami, 24 dni. To vse bo vplivalo na rok izdaje gradbenega dovoljenja za ta drugi del. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Jernej Vrtovec, imate besedo za drugi del odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Jaz naj povem, da je z izborom izvajalca Dars s samim postopkom začel v mesecu avgustu, konec meseca oziroma tam nekje, ja, konec meseca avgusta, če se prav spomnim. Postopek javnega naročila za pridobitev izvajalca je v teku. Razpis je bil pripravljen v dveh fazah. V prvi fazi se ugotavlja sposobnost ponudnikov. Ta trenutek naj povem, da smo v bistvu s prvo fazo v zaključku, čakamo v bistvu še pravnomočno odločitev glede priznanja sposobnosti. Kar nekaj gradbincev se je prijavilo in so sposobni za to. Zdaj pač gremo v drugo fazo, torej zdaj v začetku decembra meseca gremo v drugo fazo. V drugi fazi razpisa bo Dars izbiral v bistvu med ponudniki povabilo k oddaji samo cene. Vse skupaj seveda je odvisno od tega, koliko pritožb bo prišlo na prvo fazo. Morda se to zavleče, če bo v skladu z našim Zakonom o javnem naročanju prišlo veliko število pritožb, se lahko hitro zavleče kakšen mesec, ampak načeloma verjamem, da se to ne bo zgodilo. In če ne bo pritožb, potem pride pač na začetku decembra začetek druge faze, 40 dni, ko se zbirajo ponudbe za cene. Mi lahko gradbinca za ta del imamo na začetku naslednjega leta. Ampak seveda brez pravnomočnega gradbenega dovoljenja ne bomo mogli graditi, ampak je že gospod Vizjak govoril o gradbenem dovoljenju za ta del. Računamo, da se lahko to pridobi v prvi polovici, tudi sami si to želimo, da se pridobi čim prej. Mi vodimo vzporeden postopek pridobivanja gradbenega dovoljenja izključno zato, da ne zamujamo s časom. Se pravi vzporedno, ko se pridobiva gradbeno dovoljenje, lahko mi zbiramo ponudnike, tako lahko prišparamo tri, štiri mesece. In to sem vam tudi obljubil, ko sem bil v Ormožu meseca maja, junija, in tako tudi zdaj to vodimo. Končno je ta projekt pod to vlado šel iz mrtve točke naprej.
Hvala lepa. Imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Obema se zahvaljujem za odgovore. Ja, in res je, vesela sem, da ste prisluhnili tej ideji in da je razpis za izbor izvajalca šel dejansko ven, še preden se je gradbeno dovoljenje za drugi odsek izdalo, da ne izgubljamo ponovno teh mesecev, kajti z izgubo vseh teh mesecev smo že prišli do dvajsetih let. Če sem pravilno razumela ministra Vizjaka − bi samo, če me potem popravi oziroma potrdi −, ja, res je, trenutna delovna skupina operira s petimi različnimi variantami in delovna skupina je tista, ki mora iz teh petih izbrati tri, ki bodo šle v nadaljnjo presojo. Če sem prav razumela. In decembra, ste rekli, bi naj izbrali te tri. Jaz se obema v bistvu zahvaljujem za današnje odgovore in tudi za dosedanjo konstruktivno sodelovanje in se priporočam za takšno sodelovanje še naprej. Hvala.
Hvala lepa. Minister Vizjak, imate besedo za odgovor.
Ja, potrdil bi rad to, kar ste dodatno vprašali. Res je, namreč izbrane variante morajo biti predhodno presojene tako glede družbene sprejemljivosti kot glede sprejemljivost nosilcev urejanja prostora. Kajti potem so te variante izvedljive, je kasneje v izdelavi dokumentacije, tako DPN kot seveda tudi gradbenega dovoljenja, manj zapletov in zato je temu morebiti pametno posvetiti malo več časa, tako kot govorim glede družbene sprejemljivosti kakor glede mnenjedajalcev. Hvala.
Hvala lepa. Minister Vrtovec, izvolite.
Tudi ta del okrog Ptuja, se pravi od Markovcev do Ptuja, bomo hitreje rešili, ko bomo končno začeli graditi prvo in drugo fazo. Zaradi tega, ker potem – s čim smo imeli zdaj problem? Problem smo vedno imeli z neenotnostjo lokalnih skupnosti. Eni bi želeli severno varianto, eni južno varianto, nihče pa ne bi imel rešitve, ki bi vsaj malce, če posega v njegov prostor, recimo, ne, to pa ni dobra rešitev. Torej mi želimo čimprej graditi Ormož−Gorišnica, Gorišnica−Markovci in potem bomo, verjamem, hitro dobili tudi rešitev okrog Ptuja. Kar je gospod Vizjak dejal, je zelo jasno, ta vlada si prizadeva čim prej priti do te hitre ceste zaradi tega, ker že 20 let lokalno prebivalstvo posluša samo obljube, mi smo pa končno začeli s postopki. Hvala.
Hvala lepa. Zmago Jelinčič Plemeniti bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala lepa. Nedolgo nazaj smo imeli v Ljubljani hude izgrede. Mene zanima: Kdo bo plačal to škodo in kdo bo plačal vse tiste policiste, ki so bili prisotni in so morali službovati na teh izgredih? Kdo bo plačal ure letenja helikopterja, saj je bilo stroškov zagotovo za več kot 800 tisoč evrov? Ali je policija ugotovila, kdo so glavni izgredniki? Če je pogledala, kaj tukaj pomeni element tujine? Dejstvo je, da so bili prisotni na izgredih tudi tujci iz Evrope in tudi nekateri iz nekdanjih držav nekdanje Jugoslavije. Sprašujem: Ali je policija na prehodih popisala tiste tujce, ki so se, recimo, v tistem dnevu pripeljali iz Avstrije oziroma iz Nemčije in so prešli našo mejo? Kajti smiselno bi bilo, da verjetno ob četrtkih noben ne hodi v Ljubljano na kakšne veselice ali pa v kakšne lokale, ko je pa vendarle vse zaprto. Po 21. uri je bila tako imenovana policijska ura. Pa me zanima: Koliko kazni je policija izdala za te izgrednike? Zdaj smo opazili tudi, da se je policija v veliki meri bolj branila, kot pa urejala zadeve, konec koncev je bilo 15 policistov poškodovanih in noben izgrednik. Tudi tukaj bo treba nekaj narediti in tiste, ki so povzročili poškodbe, kaznovati. Seveda, mogoče je tukaj tudi še enkrat treba opozoriti na to, da je potrebno naše meje varovati bolj striktno in močneje in zato, gospod minister, jaz upam, da bomo 37.A člen vendarle sprejeli tukajle v Državnem zboru, da bomo uredili vsaj nekaj zadev. Zanimivo je to, ko je bila ta zadeva na Dunaju, sta bila oba policista, ki sta ustrelila tistega terorista, za katerega naši mediji pravijo, da je državljan Avstrije in državljan Makedonije, nihče pa ne pove, da gre za albanskega terorista. Tista dva policista sta bila odlikovana za svoje dejanje, pri nas so imeli pa policisti ukaz, da ne smejo biti preostri in da ne smejo uporabljati kakšnih takšnih močnejših prejemov, kar tudi mislim, da ni dobro. Minister, sprašujem: Ali boste policistom naročili naslednjič malo bolj ostre ukrepe, če bo do tega prišlo, in pa uporabo tudi drugih prisilnih sredstev?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec! Če začnem od zadaj naprej. Jaz sem že v svojih usmeritvah tam nekje spomladi policiji napisal, kako naj postopajo ob izgredih oziroma takrat to še niso bili izgredi, ampak so bili zgolj protesti, ki so se tedensko odvijali v Ljubljani. Moram reči, da sem med drugim zapisal tudi to, da pričakujem, da policija ravna stoično, profesionalno in da ni ona tista, ki bi povzročila kakršnokoli nasilje. Moram reči, da se je to skozi pomladanske mesece seveda vseskozi izvajalo, čeprav daleč od tega, da bi lahko govorili, da tisti protesti, torej petkovi protesti, niso bili nasilni. Samo spomnite se tistih začetnih petkovih protestov, ko so ljudje na ulici vzklikali, da je treba ubiti predsednika Vlade, ali pa morda ponazorimo to zadevo s performansom, ki seveda za mene ni performans, tukaj pred Državnim zborom, kjer so kamenjali lutko predsednika Vlade, tega se boste dobro spomnili, verjetno, ali pa ko so žgali mojo lutko. Poglejte si stara poročila pa boste videli, kako so protestniki simbolni zažgali lutko notranjega ministra. Meni se to ne zdi nenasilno, to se mi zdi naravnost pozivanje k nasilju, zato seveda nekako ne morem mimo tega, da bi rekel, da tudi petkovi protesti kljub temu, da bi jih nekateri radi sedaj prikazali kot popolnoma benigne, popolnoma brez kakršnihkoli vplivov, daleč od tega, da bi bili nenasilni. Tisto, kar se mi zdi zelo bistveno, kar ste, poslanec, zelo korektno vprašali, pa mislim, da tudi slovensko javnost zanima, in to zelo močno zanima, so seveda stroški. Tukaj moram na žalost povedati, da vse to plačujemo mi. Vse to plačujemo davkoplačevalci. Vsak Slovenec − na koncu leta bom lahko izračunal – bo izvedel, koliko je prispeval za petkove proteste, kjer, pod narekovaji, ni nobenih organizatorjev, koliko je stal sam četrtkov protest, seveda v smislu zavarovanja s strani policije. Sem pa že pred časom povedal, da so dosedanji stroški varovanja, pod narekovaji, in vzdrževanja reda in miru na petkovih protestih, govorim zgolj o petkovih protestih, presegli pol milijona evrov. Potrebno je vedeti, da je treba postaviti ograjo, da je potrebno aktivirati policijske enote, da je vse te policiste potrebno plačati, kar je povsem normalno in je prav, da se plačajo. Da o tem, kar ste povedali tudi sam sedaj, torej o uri letenja helikopterja, ki gre tudi v nekaj tisoč evrov, vemo, koliko časa je helikopter tukaj v četrtek moral opravljati svoje delo, seveda ti stroški so enormni. Na žalost za enkrat ni drugega naslova za plačilo teh stroškov kot državni proračun. Seveda je potrebno povedati, da je iskanje organizatorjev v takih primerih seveda relativno težko, kajti nihče od teh, tudi Jenull se nikoli ni razglasil za organizatorja, kljub temu da si poglejte stare videoposnetke, pa boste videli, kako skupaj z novinarko 24ur.com nekako režirata petkov protest. Gospod Jenull ji pove, s katere strani bodo prišli, gospa ga vpraša, ali bodo zavili levo ali zavili desno in podobno. Za mene je po zdravi kmečki pameti seveda to organizacija protesta, za pravne regelce pa temu ni tako. Enako je bilo tudi s četrtkovim protestom. Moram reči, da je policija takoj, ko je zasledila, da nekateri, med njimi je tudi Anis Ličina na Facebooku in na drugih javnih omrežjih pozival k tem protestom, nenazadnje je bila njegova televizijska izjava, mislim da, posneta pred kakšnimi 14 dnevi ali pa mogoče celo več, točnega datuma ne vem, dovolj jasen poziv k nasilnim protestom. Takrat je jasno povedal: Vabim vas, pridite 5. 11. na proteste, ki ne bodo zvončkljanje, tako nekako se je izrazil, ampak bodo pravi protesti. S tem je seveda izkazal ali pa nakazal, kaj bi se lahko zgodilo 5. 11. Kar se tiče same tujine, moram reči, da je precej teh pojasnil že dala Sova, saj vi, gospod poslanec, veste, kaj je bilo na zaprti seji KNOVS. Mislim da, je bilo poročilo kar dosti izčrpno. Sam moram reči, da je slovenska policija vse tiste, ki so prihajali iz juga, govorim na naših mejnih prehodih, torej ne kontrolnih točkah, registrirala, torej se ve, kdo je prijahal v državo tisti dan. Medtem ko pa je sam vstop s severa, tako kot ste tudi sam pravilno ugotovil, pa nekoliko težji. Kot veste, tam nimamo mejnih prehodov, imamo zgolj kontrolne točke, kjer v bistvu ne kontroliramo, glede na to, da smo v šengnu, tako natančno, kot to delamo na južni meji
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Mene tudi zanima: Kdo je naročil te proteste, kdo je sklical tujce in kdo je plačal? Taki protesti niso zastonj in potrebna je precejšnja organizacijska zadeva, da se to izpelje. In, vemo, da so tukaj zadaj leve politične stranke in njihovi eksponenti, verjetno pa tudi kakšni drugi levičarski elementi tudi izven dejanske politike, ampak tudi v kakšnih gospodarskih sferah. Mene zanima: Ali ste ugotovil, kdo je metal kocke, kdo je metal pirotehniko? Tukaj gre za direkten napad na policijo, na državne urade. Tukaj je resnično treba odreagirati. Poglejte, v Avstriji so zaprli celo vrsto mošej, v teh mošejah so našli več kot 25 milijonov evrov v gotovini. In če pogledamo, da je v Avstriji, predvsem na Dunaju, skoncentriranih cirka 250 imamov, od teh pa jih večina izhaja iz nekdanje Jugoslavije, tukaj moramo najti tudi paralele, konec koncev tudi paralele z mošejo v Ljubljani pa mogoče tudi s tistimi, ki so se zavzemali za gradnjo te mošeje. Govorijo tudi, da je, recimo, ko je gospod Janković dal izjavo, da je proti temu, pravijo nekateri, ki so blizu njemu, da gre za vnaprej posneto izjavo, kar zopet odpira določena vprašanja. Jaz ne vem, ali je to res, ampak, take govorice krožijo in pridejo tudi nam na ušesa. Predvsem pa, kar se tiče levih usmeritve, je treba povedat, kaj je rekla gospa Tanja Fajon. Rekla je: »Zahvaljujem se vsem tistim, ki so poskušali vnesti nemir.« Kaj to pomeni? Ali zdaj ni tukaj evidentno, da je ona bila za to, da se vnaša nemir, če se jim pač zahvaljuje [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani poslanec, moram reči, da je ta izjava, ki ste jo na koncu citirali, tudi mene šokirala, da se predsednica socialdemokratov javno zahvaljuje vsem tistim, ki so vnesli nemir, se mi zdi tudi, bi rekel, škandalozno. Bil sem res presenečen ob tej izjavi. Kar se tiče samega nagovora gospoda Jankovića, moram sicer reči, da jaz osebno ne verjamem, da bi bilo to posneto vnaprej. Moram reči, da me je, kar sem tudi javno objavil, gospod Janković poklical v petek zjutraj ob 8.15, nekako tako, in mi rekel, da naj prenesem zahvale policiji za uspešno opravljeno delo. Povedal sem mu, da bom to storil. Sem pa nemudoma seveda tudi to javno objavil, da je ta klic bil in da bom te njegove zahvale prenesel policiji. Obenem sem pa seveda napisal, da pričakujem, da se bo drugič oglasil prej, kajti mislim, da njegova beseda vsaj v tem delu Ljubljane kar nekaj velja. Če bi prej pozval k temu, da ti protesti ne bi bili nasilni, je vprašanje, če bi se razvili v to, v kar so se razvili. Tako da verjamem, da bo drugič to storil prej in ne post festum. Kar se tiče samih preiskav pa tega, kar se je dogajal na Dunaju, moram reči, da smo mi dobil te informacije. Takoj, ko je policija dobila te informacije, je nemudoma drastično povečala stopnjo pripravljenosti na naši severni meji. Takrat so bili pač neki indici, da bi se lahko ti teroristi iz Dunaja umikal tudi v Slovenijo. To se k sreči ni zgodil, saj policija nima teh informacij. Kar se pa tiče samih prepoznav obrazov oziroma tega, da se identificirajo tisti, ki so škodo delali oziroma nazadnje sem šel sam preveriti po protestih, ena od kock je priletela celo v vodni top in ga kar dobro poškodovala. Govorim o vdrti pločevini oziroma o tem, da je pač to vozilo poškodovano. Vsi ti dogodki so posneti, tudi kamera na vodnem topu je delovala. Jaz pričakujem, da bo policija iz vseh teh videoposnetkov, ki jih ni bilo malo, vendarle v končni fazi lahko identificirala tiste, ki so bili tukaj, če rečem, najbolj krvoločni ali pa najbolj huliganski. Nekaj ovir seveda je, ker je kar precej teh ljudi bilo zamaskiranih. Kot veste, so nosili bodisi kapuce bodisi šale preko obraza in podobno. Ampak vendarle mislim, da je na policiji sedaj v naslednjih dneh kar precej dela zato, da bodo to lahko realizirali. Sem pa že sam razmišljal o tem, da bi morda v bodoče pozval vse ljudi, da bi naredili neko platformo na spletni strani ministrstva, kamor bi lahko vi tisti, ki snemajo te stvari, torej navadni občani, te svoje filmčke potem dali tudi policiji v preverbo, kar bi bilo v bistvu pravzaprav lažje, kot da to pošilja eden ali drug ali tretji, ampak da je neka platforma, kamor se to lahko nalaga.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, da ste mi razčistili tiste pojme v zvezi z gospodom Jankovićem. Kajti, res njegova beseda bi lahko v veliki meri zaustavila precejšnje število teh udeležencev, glede na to, da je bilo slišati približno večino neslovenskega jezika na teh protestih. Upam, da bo policija identificirala te ljudi, ki so povzročali to škodo in pa da jih bo tožilstvo procesiralo. Hudo je to, ko človek bere v medijih, da tožilka izjavlja, da ne bo procesirala tistih, ki so to počeli. Medtem ko je z veseljem dala, mogoče ne ona ista, ampak recimo tožilstvo je z veseljem dalo zapreti Šiška, ki pa je v bistvu varoval slovenske meje. On se je boril zato, da bo pomagal policiji, da bo lažje obvladovala te prehode čez mejo, pa so ga zaprli, medtem ko so razbojniki divjali po Ljubljani, razbijali, uničevali in poškodovali policiste, ti ljudje imajo pa dovoljenje. Človek se vpraša, ali na tožilstvu delujejo ljudje, ki so proti samostojni Sloveniji in hočejo Slovenijo razbiti in uničiti. Tudi v to smer bi morala policija sprožiti kakšne preiskovalne ukrepe. Glede identifikacije storilcev je pa tako. Jaz sicer malo dvomim, da bo policija kaj dosti odkrila. Konec koncev tudi tisti gospodje, ki so zmetali tisto olje v mojo hišo, niso nobenega našli in po določenem času so meni napisali policisti: Gospod Jelinčič, če kaj odkrijete, pa izveste, dajte nam sporočiti. Jaz nimam pravice preiskovati ,kdo je to naredil, policija se mora pa bolj potruditi. Policija je v določenih segmentih izredno dobra, je pa treba povedati, da imate tudi na policiji kukavičja jajca, ki zelo škodujejo ugledu, predvsem pa varnosti znotraj naše države. Hvala lepa. Ne bom zahteval razprave v Državnem zboru.
Hvala lepa. To je malo kršenje poslovnika, ampak gremo naprej. Postopkovno, izvolite.
Spoštovani podpredsednik, najlepša hvala. Verjetno bom jaz ta proceduralni predlog nekoliko zlorabil, vendar glede na to, da sta izjavo naše predsednice Tanje Fajon zlorabila tako poslanec Jelinčič kot tudi zelo nehigienično minister za notranje zadeve, moram povedati, da je bil to lapsus naše predsednice, za katerega se je opravičila. In če bi bil minister pošten, bi v odgovoru kolegu Jelinčiču to tudi povedal, ne da je šel to zlorabljati tudi sam. In še enkrat ponavljam, to je bil lapsus, ki se lahko zgodi vsakemu, tudi najbolj izkušenim politikom. To, kar sta sedaj izvajala gospod poslanec in minister, je najmanj kar je, je nehigienično.
Ja, res je, to je zloraba poslovnika, drugič vam bom dal opomin za tako zadevo. Hvala lepa. Gremo naprej. Edvard Paulič bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Danes bom govoril o sektorju gostinstva, ampak problematika je še kako aktualna tudi za ostale panoge, ki so morale zapreti ali pa omejiti svoje delovanje, recimo industrija srečanje je en tak primer, frizerji, fitnes centri, kozmetični saloni in še bi lahko našteval. Gostinstvo je torej eden od najbolj prizadetih sektorjev in zaposluje skoraj 40 tisoč oseb. Dejstvo je, da je na robu preživetja, saj bodo letos zaprti pet mesecev, nekateri pa tudi dlje, in to ne po lastni krivdi, pač pa zato, da se ohrani javno zdravje in prepreči zlom zdravstvenega sistema. Dejavnosti, ki so se morale zapreti, prav tako omogočajo drugemu delu gospodarstva, da deluje, gre za neko tako imenovano načelo solidarnosti. In kljub temu, da gostinci ne obratujejo, jim nastajajo določeni fiksni stroški. In če se ta panoga žrtvuje za javno dobro, je pošteno, da se jim stroške tudi povrne. Dosedanji protikorona paketi žal te problematike niso naslovili dovolj ustrezno in lahko že zasledimo, da gostinci napovedujejo odpuščanja in pa zapiranje svojih dejavnosti. Zato me, spoštovani gospod minister, zanima: Na podlagi kakšnih analiz in kazalcev ste se odločili za zaprtje gostinske dejavnosti v tem in v preteklem času? Na kakšen način boste pristopili k reševanju sektorja gostinstva?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec Edvard Paulič, spoštovani Državni zbor, podpredsednik Državnega zbora! Hvala za vprašanje. Zavedam se težav gostinsko-turističnega gospodarstva. Sem v dnevnem stiku s predstavniki te panoge in vem, da preživljajo najtežje čase v obdobju zadnjih 30 let. V dosedanjih petih paketih protikoronskih ukrepov smo kot Vlada naslovili številne težave gospodarstva, ne pa vseh. In pred tem dejstvom se ne skrivamo. Mnogi že sprejeti ukrepi pa pomagajo tudi gostinstvu, govorim o ukrepih: čakanje na delo, skrajšan delovni čas, uvedba turističnih bonov za vse osebe s stalnim prebivališčem v Sloveniji, izredna pomoč v obliki mesečnega temeljnega dohodka, sofinanciranje zaščitne opreme. Poleg navedenih paketov pomoči so gostincem na voljo tudi različni javni razpisi, ki jih izvajamo v okviru ministrstva in izvajalskih inštitucij. Tudi zaradi gostincev smo spremenili in oblikovali nekatere obstoječe finančne inštrumente, saj si želimo, da pride denar tja, kjer je najbolj potrebno. Ta mesec bomo preko javne agencije SPIRIT objavili tudi javni poziv za sofinanciranje obratovalnih stroškov podjetjem v gostinstvu in turizmu v času epidemije covid-19. Skupni znesek ukrepa je 10 milijonov evrov. Ker sem rekel ta mesec, to pomeni slučajno dane. Ta ukrep je namenjen sofinanciranju obratovalnih stroškov podjetjem v gostinstvu in turizmu v času epidemije. Prijava bo potekala v celoti elektronsko, to je po sistemu vavčerjev. Ker sem rekel, da je bil razpis objavljen danes, v prvi uri smo dobili 90 prijav. Do sredstev bodo upravičena mikro, mala in srednje velika podjetja, tudi espeji in zadruge s področja gostinstva in turizma, ki svojo glavno dejavnost opravljajo v dejavnosti gostinstva pa tudi na področju nastanitev, potovalnih agencij, kongresnih dejavnosti in umetnosti. Posamezno podjetje bo lahko prejelo sofinanciranje v višini 9 tisoč 999 evrov. Gre za nepovratna sredstva. In še enkrat ponavljam, prijava poteka v celoti elektronsko, to je po sistemu vavčerjev, nebirokratsko in hitro. Ukrepov, ki jih sprejemamo kot Vlada oziroma ministrstvo, ne oblikujemo sami. Na MGRT imamo posvetovalni organ, to je strokovni svet za turizem, v njem so predstavniki vseh ključnih deležnikov, Obrtne zbornice, Turistično gostinske zbornice, Združenje hotelirjev, Kongresni urad Slovenije in drugi. Njihova mnenja in predlogi so nam v izjemno pomoč. V sodelovanju z njimi že pripravljamo novi paket ukrepov, ki bo nadgradil PKP6, o katerem boste v Državnem zboru odločali že v teh dneh. Zakaj tako hitimo? Ker se iz meseca v mesec pojavljajo nova vprašanja in nove težave gospodarstva, mi pa si ne želimo, da bi gospodarstvo ostalo brez ustreznih odgovorov zato, ker bi mi delali v običajnem ritmu številnih prejšnjih vlad. Prihajajoči šesti paket ukrepov, ki ga boste v Državnem zboru obravnavali, odgovarja na specifične težave tega dela gospodarstva, ki je zaradi drugega vala epidemije najbolj prizadeto. To so obrtniki, mikro, majhna in srednje velika podjetja, mnoga tudi s področja gostinstva. Želel bi izpostaviti zame ključni novi ukrep, to je delno povračilo fiksnih stroškov. Upravičenci bodo pravne in fizične osebe, ki so registrirane pred 1. septembrom 2020, z vsaj enim zaposlenim. Obdobje upravičenosti je od 1. oktobra 2020 za čas tri mesece, znesek pa bo izračunan na podlagi odstotka prodaje v letu 2019, v odvisnosti od padca letnih prihodkov, pogoj za upravičenost je 40-procentni padec letnih prihodkov. Gostinstvo in z njim tudi turizem doživlja v tem letu globok padec. Virus nam je vsem postavil visok zid, omejitev, ki se je ne da premagati drugače kot s potrpežljivostjo in doslednostjo. Gospodarstvo vse to peha v veliko negotovost, ki pa jo bomo zmogli obvladati, če bomo v prihodnjih tednih pokazali, da nam je mar za skupnost. Sam si najbolj od vsega želim dvoje: da bi ostali zdravi in da bi vsi spet lahko delali, čeravno v nekih omejitvah. Tako nam bo vsem lažje in zdaj nam preostane samo to, da spremljamo razmere, se nanje pravočasno odzovemo in da čim prej vzpostavimo pogoje za normalno delo v prihodnje. Sam bom storil vse, kar je v moji moči, da bo naše gospodarstvo po koncu najhujšega vala epidemije ostalo v dovolj dobri kondiciji, da bo lahko samo zmoglo pot naprej. Hvala.
Gospod Pavlič, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, omenil ste dva ukrepa − PKP6 in pa javni poziv za pomoč podjetjem. Oba ukrepa poznam oziroma sem jih prebral in moj občutek je, da v PKP6 mečete v isti koš dejavnosti, ki so bile zaprte z odlokom Vlade, in pa tiste, ki so bile ali pa so še odprte, pa zaradi tržnih razmer ne poslujejo optimalno. In jaz menim, da to ni prav. Pošteno bi bilo, da se dejavnostim, ki so zaprte z odlokom Vlade, stroške povrne v celoti. Se pravi, govorimo o plačah in pa prispevkih ter vseh fiksnih stroških, recimo stroški električne energije, komunalni prispevki, stroški najemnin in pa podobno. Vedeti moramo, da so te dejavnosti privarčevana sredstva porabile večinoma že v prvem valu epidemije. Verjetno poznate primer Nemčije, država bo tam krila določen odstotek lanskih prihodkov. Mislim, da je odstotek 80 %. To pa ni isto, kot kritje določenega dela fiksnih stroškov, kar predlagate vi v PKP6. In gostinci že opozarjajo, da s temi ukrepi verjetno ne bodo mogli preživeti. Zato vas še enkrat sprašujem: Kako nameravate preprečiti zlom gostinstva in pa ostalih storitvenih dejavnosti glede na to, da PKP6 teh problemov ne rešuje v celoti? Ali razmišljate o širitvi turističnih vavčerjev tudi na gostinsko panogo?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala. Najprej, ukrep delnega pokritja fiksnih stroškov je narejen enostavno, na način, da bomo lahko gostincem pomagali hitro oziroma vsem malim in srednjim podjetjem, tudi velikim. In v tem ukrepu je zajeto plačevanje oziroma strošek energije, poleg NUSZ in pa stroškov zavarovanja. Ko govorite o primeru Nemčije in Avstrije, sta nam znana eden in drugi, vendar se vedno pove prvi del njihovega ukrepa, ne pove se pa, da je ta ukrep organiziran ali pa namenjen po vzoru de minimis. In v našem primeru verjamem, da smo v večini naslovili probleme, ki tarejo mala in srednja podjetja, tudi gostince. Mi želimo poudariti, in to sem tudi povedal, da se zavedamo, da nismo naslovili vseh problemov, ki jih imajo mala, srednja in velika podjetja, in zato smo začeli z aktivnostmi na pripravi PKP7, v katerem bomo področja, ki niso ostala dovolj dobro pokrita, tudi v največji možni meri naslovili. Mislim, da ste me vprašali še o ukrepu turističnih bonov. Najprej smo sprejeli v peticiji možnost, da bo Vlada podaljšala ta ukrep za obdobje drugega leta. Zakaj? Zato ker nismo imeli možnosti − mislim, da smo prišli nekaj pod polovico − v celoti izkoristiti ukrepa turističnih bonov zaradi drugega vala epidemije. Zato bo Vlada ta ukrep podaljšala. V zakonu piše, da ga lahko podaljšamo za eno leto. Ne morem pa v tem trenutku napovedati novega, podobnega ukrepa za leto 2021. Ta ukrep, zdajšnji, je bil namenjen pomagati gostincem v letu 2020. Še enkrat pa poudarjam, da bomo tudi za gostince in za posamezne ostale specifične panoge, ki jih s splošnimi ukrepi nismo naslovili, predvideli ukrepe v PKP7. Hvala.
Ja, gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi vseeno še pokomentiral ta dva ukrepa. Res je, da se v PKP6 predvideva delno pokritje fiksnih stroškov, ampak pogoji za dosego teh sredstev so relativno strogi. Pogoj je upad prometa za najmanj 40 % v zadnjem kvartalu 2020. Maksimalna višina znaša tisoč evrov na zaposlenega in višina kritja teh fiksnih stroškov je relativno nizka, 0,6 % letnih prihodkov od prodaje v letu 2019 oziroma 1,2 %. Gostinci opozarjajo, da ta višina teh sredstev ne bo zadostna. To je ena zadeva. Druga zadeva je pa, omenil ste javni poziv za pomoč podjetjem, ki je bil danes objavljen. Tudi ta poziv ima relativno stroge pogoje. Pogoj je, da ima podjetje več kot 50 tisoč evrov prihodkov, da ima minimalno štiri zaposlene in pa da ima poravnane obveznosti do države. In če se dotaknem tega slednjega, podjetja, ki so bila v prvem valu epidemije zelo prizadeta, nekatera od njih morda tudi niso mogla poravnavati teh obveznosti do države, in to je izločitveni pogoj tega razpisa. Kar pomeni, da pomoč, vsaj po mojem mnenju, ne bo prišla do tistih podjetij, ki bi pomoč najbolj potrebovala. In glede na to, da je te materije še kar precej, bi jaz v skladu s poslovnikom prosil, da se o tem opravi splošna razprava na eni od naslednjih sej.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Predrag Baković bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, pozdrav tudi z moje strani. Program spodbujanja konkurenčnosti Pokolpja v obdobju od 2011 do 2020 se izteka v tem mesecu. Ti ukrep programa so seveda dosegli nekatere zastavljene cilje, pa vendar je kljub temu ostalo na tem območju še veliko odprtih stvari, od neizgrajenih prenekaterih vodovodnih omrežjih, tudi mnoge cestne infrastrukture, ni še širokopasovnih povezav vsepovsod in tako naprej. Res je, da je program Pokolpje dosegel pozitivne učinke tudi na področju znižanja stopnje brezposelnosti in tudi prebujanja gospodarskega razvoja, pa vendar neto dodana vrednost na zaposlenega še vedno odstopa od slovenskega povprečja za dobrih 22 %. Posledično za slovenskim povprečjem močno zaostajajo plače, hkrati pa se ohranjajo negotovost pri nadaljnjem ohranjanju delovnih mest. V občinah, ki jih zajema program Pokolpje je tako še vedno izražena precej nizka dodana vrednost na zaposlenega pa tudi demografska slika se konstantno slabša. Število prebivalcev v teh občinah namreč upada, povprečna starost je višja od povprečne starosti v državi in tudi v jugovzhodni regiji. Upada število učencev, dijakov in študentov, narašča pa število upokojencev. Na podlagi teh pokazateljev je očitno, da so ukrepi iz programa Pokolpje še vedno nujni in zato tudi zelo potrebni. Zato na vas naslavljam naslednje poslansko vprašanje: Kako vi na podlagi zgornjih dejstev ocenjujete uspešnost Programa spodbujanja konkurenčnosti Pokolpja? Je dosegel zastavljene strateške in operativne cilje? Ker se program izteka, vas sprašujem: Ali nameravate nadaljevati z ukrepi, ki se nanašajo na občine iz programa Pokolpje? Če je odgovor da: Na kakšen način nameravate nadaljevati z aktivnostmi, se bo veljavnost program spodbujanja konkurenčnosti podaljšala ali se bo pripravil nov program oziroma neki novi ukrepi? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec Predrag Baković, spoštovani podpredsednik Državnega zbora! Hvala za vprašanje. Vlada je leta 2011 sprejela Progam spodbujanja konkurenčnosti Pokolpja v obdobju 2011−2020, ki se izvaja na območju občin Črnomelj, Metlika, Semič, Hostel, Osilnica, Loški potok in Kočevje. Program se zaključuje z 31. decembrom 2020. In sicer je bilo govora o podaljšanju, ampak podaljšanje progama ni predvideno, saj ni izpolnjenega pogoja za razglasitev območja z visoko brezposelnostjo. Osnovni pogoj za določitev območja z visoko brezposelnostjo je najmanj 17 % registrirana brezposelnost na nivoju upravne enote. Občine Pokolpja izražajo nižjo stopnjo brezposelnosti. Vse omenjene občine pa so hkrati obmejne občine, tako da nameravamo na tem delu še nadaljevati z ukrepi za obmejna problemska območja. Ministrstvo namreč v sodelovanju z drugimi pristojnimi resorji pripravlja program razvoja spodbud za omenjena obmejna problemska območja, s katerimi nameravamo izboljšati kakovost življenja prebivalcev, spodbuditi podjetniški potencial in preprečiti odseljevanje ljudi iz teh delov države. O tem programu obmejnih problemskih območij sem prej odgovoril že na poslansko vprašanje poslanske gospe Mojce Škrinjar. Program spodbujanja konkurenčnosti Pokolpja je po naši oceni bil uspešen. V okviru programa smo izvajali številne ukrepe in inštrumente, ki jih sedaj ne morem naštevati, ker bi zmanjkalo časa. Zato se bom osredotočil samo na doseganje ciljev, in sicer v okviru javnih razpisov za velike investicije se je izvedlo oziroma se izvaja 136 začetnih investicij. S tem smo oziroma bomo ustvarili 490 novih delovnih mest in 365 novih ali obnovljenih turističnih ležišč. S tem sta bila že do konca leta 2017 presežena kazalnika programa. Do sedaj je ustvarjenih več kot 500 novih oziroma obnovljenih ležišč. Zaostanek neto dodane vrednosti na zaposlenega na območju Pokolpja, ki je bil leta 2011 več kot 41 % za slovenskim povprečjem, se je od leta 2012 zmanjševal in je v letu 2019 znašal 23,5 %. Število registriranih brezposelnih se zmanjšuje. Število brezposelnih se je že šesto leto zapored po sprejetju programa Pokolpja zmanjšalo. Kot sem navedel na začetku, je skupno padlo pod mejo 17 %. Kako naprej? Kot ste že povedali, se program izteka in ga zaradi bistveno izboljšane gospodarske slike na tem delu ne moremo več podaljšati. Ker pa vse te občine sodijo v obmejna problemska območja, se tudi za te občine na našem ministrstvu že izvajajo številni ukrepi in pripravljamo program razvojnih spodbud za obmejna problemska območja, kjer poleg našega ministrstva sodeluje še osem ministrstev. Ta program bo vseboval ukrepe z vseh resorjev za ta območja. Več o tem sem že prej, kot sem povedal, odgovoril gospe poslanki Škrinjarjevi. V vsakem primeru pa se zavedamo, da moramo s tem programom razvojnih spodbud za vsa obmejna problemska območja ustvariti pogoje za nova proizvodna delovna mesta na teh območjih, ki bodo omogočala, da bodo ljudje našli perspektivo v življenju na teh področjih ob plačanih delovnih mestih, ki bodo taka, da ne bo potrebe po preseljevanju v bolj urbane centre. Verjamem, da bomo za ta program in za spremembe na tem področju dobili podporo tudi vas cenjenih poslancev. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Baković, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora, izvolite.
Spoštovani minister, mene pravzaprav žalosti, da je edini ali pa, bom rekel, poglaviten merilnik za učinkovitost programa Pokolpje zgolj številka, ki se tiče brezposelnosti. Mene veseli, kar sem iz vašega prispevka razbral, da se zavedate teh problemov, da se zavedate, da je demografska slika slaba, zlasti iz tega se je potrebno tudi zavedati, da se lahko ta stopnja brezposelnosti v tem predelu zelo hitro spremeni in zopet postavi v slabše, vendar takrat programa Pokolpje seveda več ne bo. Glede na to, da nameravate z naslova obmejne problematike nadaljevati z nekimi ukrepi, ki naj bi predstavljali tudi strateške in operativne cilje iz tega programa, me zanima: Ali bo to nekako ustrezen nadomestek tega programa Pokolpje, da se bodo ti strateški in operativni cilji, ki so bili opredeljeni v programu Pokolpje, nekako nadaljevali, da se ta situacija v tem predelu države še izboljša? Ali bo to ustrezen nadomestek temu programu, ki se izteka, ali pa bo morda treba narediti še kaj več? Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala, spoštovani gospod poslanec, za dopolnjeno vprašanje. Jaz bom še enkrat ponovil, da je program, ki se izteka, dal konkretne rezultate. Na koncu koncev to, kar sem povedal, se je razlika v dodani vrednosti s povprečjem države prepolovila. Na drugi strani smo ustvarili nova delovna mesta. Definitivno pa je na tem področju potrebno nadaljevati z aktivnostmi. O tem se sigurno strinjava. Seveda pa po tem ukrepu problemskih območij zaradi takega izboljšanja rezultatov ne moremo nadaljevati. Zato ocenjujemo, da bomo z generalnim pristopom obmejnih problemskih območij, ki so vsa približno enako prizadeta, naslovili to, kar sem prej povedal, vso težo delovanja v smeri ustvarjanja proizvodnih, korektno plačanih delovnih mest na teh področjih. To je odgovornost države, da spodbudimo slovenske in pa tuje investitorje za delo oziroma investicije na tem področju. Sicer bomo generalno gledano prišli do situacije, da čez 20 let ne samo v Pokolpju, nikjer na obmejnih problemskih območjih ne bomo imeli zadovoljive poseljenosti. In prva skrb države ja, da brani svoje meje. Meje pa lahko najboljše branimo z ljudmi, ki tam zadovoljno živijo in lahko od svojega dela ustvarjajo neko novo dodano vrednost in zagotavljajo svojim družinam dostojno življenje. In to bomo nadgrajevali s tem programom za obmejna problemska območja. Če bo potrebno, bo potrebno ta projekt nadgraditi in podpreti tudi z ustreznim zakonom. Hvala.
Hvala lepa. Gremo naprej. Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. Spoštovani minister, spet midva, se pravi, bom nadaljevala nekako tam, kjer smo se morda malček na koncu zataknili na Odboru za kulturo. Kajti mislim, da takrat nisem dobila dovolj preciznih ali pa vseh odgovorov, na nekatera vprašanja, ki se porajajo ob tej zgodbi glede Metelkove 6 in Prirodoslovnega muzeja. Da malo obnovim zgodbo za tiste, ki nas morda poslušajo, pa nas takrat niso. Na dan, ko je bila razglašena epidemija, ko je bila pri nas po 80. letih uvedena policijska ura, je prispela na Metelkovo 6 v nabiralnike nevladnih organizacij, ki tam delujejo, neprijetna pošiljka s strani ministra oziroma ministrstva, in sicer obvestilo o prenehanju najemne pogodbe za prostore. Kot strela z jasnega, brez kakršnekoli predhodne najave ali pa kakršnegakoli predhodnega dialoga. Z odpovedjo pogodbe, minister, v bistvu moramo reči, da nekako izganjate ljudi, ki tam desetletja delujejo, umetnike, ki tam desetletja ustvarjajo, dobesedno jih torej izganjate ali pa poganjate na cesto, in to sredi najhujše zdravstvene krize, kar je, opomnimo, sredi hude epidemiološke situacije. Tam deluje pač več kot 20 nevladnih organizacij, ki izhajajo iz dediščine, civilnodružbenih gibanj, ki so v 80. letih prejšnjega stoletja še kako spodbujala, prav te organizacije, demokratične družbene spremembe in še kako pripomoglo k temu, da imamo demokratični sistem, kakršnega imamo. Minister, na nujni seji Odbora za kulturo in potem tudi v intervjuju za Novo 24 TV, ste nas vse skupaj nekako presenetili s trditvijo, da ministrstvo stavbo na Metelkovi 6, iz katere izganjate nevladne organizacije, potrebuje za muzejsko dejavnost, in sicer prednostno za Prirodoslovni muzej, ki je eden najbolj ogroženih muzejev v smislu, da nima prostorskih kapacitet. Res je, ta muzej je ogrožen. To vemo vsi, da Prirodoslovnemu muzeju, v sedanji stavbi, ki je le streljal od našega parlamenta, zmanjkuje prostora, neizpodbitno drži, a ta težava ni od včeraj. Natečaj za novo stavbo Prirodoslovnega muzeja je bil po desetletjih načrtovanj izpeljan že pred več kot 15 leti. Skupaj s sodelavci je načrt izdelal Aleš Vodopivec, a je ta načrt zaradi spremenjenih predpisov potem nekako zastaral, zato so pripravili novega. Novi muzej bi tako moral stati v Biološkem središču v bližini Živalskega vrta. O tem, da naj bi sedaj Prirodoslovni muzej selil na Metelkovo 6, pa niti Vodopivec niti tisti, ki so vpleteni, ne vedo nič. Minister, zato vas sprašujem: Ali je izvajalec za [[izklop mikrofona]]
Žal, gospa poslanka, časa je zmanjkalo. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa. Gospa je začela s tem, da smo na dan epidemije izgnali ali pa poslali pismo oziroma na ta dan so ga dobil, v časih, silno neprimernih in hudih časih, in da je to prišlo kot strela z jasnega neba in da izganjamo ljudi iz Metelkove 6, kjer imajo že desetletja nekateri ljudje svoje prostore, in da je to seveda nekaj nemogočega in nepravičnega. Moram reči, da nihče nikogar ne izganja. Poslali smo pismo, v katerem smo natančno napisali, da prosimo, da v treh mesecih podajo, da podajo čim prej svoje mnenje o tem in da si v treh mesecih skušajo najti nove prostore. Mi vsi vemo, da je ta odlok lahko tudi enoleten, v zvezi s takim načinom, kako bi rekel, odpovedi najemnega razmerja, seveda, na tem bomo logično tudi vztrajali. Na zadnjem Odboru za kulturo smo se odločili skupaj, da bomo poskušali vendarle tem nevladnim organizacijam pomagati pri iskanju novih prostorov. V zvezi s tem smo že poslali tudi pismo poizvedovalno na Ministrstvo za javno upravo, sedaj bomo tudi na druga ministrstva, poskušali bomo tudi na določene občine. Skratka skušali bomo pomagati, če so bo to dalo. Pričakujemo seveda pa, da bodo prizadete stranke v tem postopku pravzaprav tudi same poskušale poiskati sebi primerne prostore ali vložile energijo v to, da bi si vendarle našli druge nadomestne prostore, s čimer bi nam zelo olajšali naše delo in tudi rešili problem, za katerega vsi vemo, to je Prirodoslovni muzej, katerega nameravamo sezidati oziroma obnoviti v tako imenovani muzejski četrti. To je edina hiša, ki še ni obnovljena in dobesedno kazi ta prostor. Ta prostor postaja vsak dan bolj nemaren in zanemarjen, z nekimi praksami, ki so v tujini povsem tuje, to je mazanje sten, katerim pravijo, da so grafiti. To so neka znamenja nekih ljudi pravzaprav, ki iščejo svojo identiteto na ta način, da postavijo svoje znake po hišah, kar se v tujini ne dogaja, ker v tujini v raznih muzejskih četrtih v glavnih mestih vsi spoštujejo svoje mesto in so tudi nanj ponosni in ga čuvajo ne glede na to, koliko so stari. Glede stvari, o katerih je govorila, o načrtih za Prirodoslovni muzej, ki jih pripravlja ali jih je pripravljal gospod Vodopivec, seveda se bomo temu odpovedali in vztrajali na tem, da to muzejsko četrt zaključimo. Če so se eventualno načrti, ne vem na podlagi koga, posebnih naročil, bomo preverili, izboljševali ali preurejali, tega jaz ne vem. Vem pa, da so se recimo tudi za Narodno univerzitetno knjižnico vsaj petkrat spreminjali načrti povsem neupravičeno in samovoljno tudi s strani določenih ministric in ministrov. Mi bomo vztrajali pri tem, kar sem povedal. Želimo v tem prostoru zaključiti to in narediti kare, ki bo služil svojemu namenu v vsej svoji žlahtnosti in sporočilnosti. Toliko bi za enkrat povedal. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, spoštovani. Vi pravite, bomo to naredili, ampak mene zanima: Zakaj nenadoma ni več ustrezen ta nekdanji načrt Prirodoslovnega muzeja in novogradnja na lokaciji v Biološkem središču, kot je bilo načrtovano? Tam bi tudi bila nekoliko bolj logična umestitev. Nad vašimi besedami je začudena tudi nekdanja ministrica za kulturo Majda Širca, ki se ji je pa zdela, recimo, Vodopivčeva arhitekturna rešitev za to novo stavbo izjemno smiselna. Če bi se ministrstvo odločilo, da projekta ne bo in se bomo sedaj namesto tega preselili na stavbo na Metelkovi, bi vendarle to morali nekako malo bolj utemeljiti, ne pa, da ste se vi odločili, da boste naredili tam neki kare in pika. Ona dodaja, citiram: »Odločitev mora biti podkrepljena z dejstvi, podobno kot moraš, če prenavljaš kopalnico, vedeti, ali imaš dovolj denarja za novo školjko ali ga nimaš. Ne moreš pa zahtevati od ljudi, da se izselijo v treh mesecih, obenem pa biti brez načrta.« Ona pravi, da ne ve, kako je v tem primeru. Zato vas sprašujem: Ali obstaja gradbeno dovoljenje, ali obstaja resen načrt, ali imate že izbranega izvajalca, ki bo to izdelal, ali imate arhitekturne rešitve na mizi? Kajti tega nisem dobro razbrala na seji odbora. To so pomembna vprašanja. Ne moreš ti najprej vse skupaj tam na glavo obrniti in potem šele začeti to delati. Tako da me zanima, kje, na kateri točki smo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Kaj gospa Širca govori, je meni čisto vseeno. Zanima me pa seveda vaše vprašanje, ki ste mi ga postavili, in nanj bom skušal tudi odgovoriti. Glede na to, da mi niste natančno postavili vprašanja, ampak sta samo dve vrstici, je ustrezno, seveda imam vso gradivo, ampak bi moral iskati. Leta 2018 je že bil narejen pravzaprav tudi investicijski načrt, jaz se na te tehnološke zadeve pravzaprav ne spoznam. Torej, narejen je bil vsekakor načrt z natančno rekonstrukcijo po posameznih prostorih, kako naj bi ta Prirodoslovni muzej izgledal. To je bil načrt, ki so ga zagovarjali že tudi nekateri moji predhodniki. Tudi v mojem času je bila to ena od oblik, ampak takrat še ni bilo toliko daleč, torej v času, ko sem bil prvič minister. Vendar je sedaj v tej obliki izvedljivosti, da je treba resno pristopiti k temu. Mi imamo rezervirana sredstva tudi za del Prirodoslovnega muzeja, eventualno, če se bo v naslednjem letu ta pot začela. Čim dalj bomo odlašali, težje seveda bo. Jaz upam, da si bomo šli nasproti. Vsekakor bomo peljali vzporedno zgodbo tega, da se ti načrti, ki so v določeni tehnični obliki že narejeni in izpeljani v obliki torej knjige, in jo bomo seveda peljali tako naprej, da bo prišlo do čim hitrejše izvedljivosti in začetka obnove te hiše v prid in v obliki, kot muzeju pritiče. Seveda bo to odvisno od tega, koliko uspešni bomo skupaj, nenazadnje, da bomo te prostore zagotovili, izpraznil in jih potem predali v končno izdelavo, da pride do Prirodoslovnega muzeja, ki si to vsekakor zasluži in da bo ta kvart tak, kot sem že prej povedal, dejansko muzejska četrt v vsem svojem lepem izgledu in zanimiv za vse generacije tako Ljubljančanov kot Slovencev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Imam še postopkovno. Ja, poglejte, minister, kaj naj rečem, lotili ste se nekih zelo hudih, radikalnih posegov v kulturno krajino. Ne govorim, eno je zdaj ta situacija z Metelkovo, potem imamo pretrese v medijskem prostoru, ampak na kakšen način ste se lotili. Tega se lotevate, na žalost, brez neke zares javne razprave, brez pravega dialoga, recimo, v tem primeru civilnega dialoga. In ko se pač lotiš takih radikalnih stvari, ne moreš tega početi na način, kot to počnete vi. Za to obstajajo, vsaj če naj bi bili v demokratični državi, neka pravila, povabi se stroko v razpravo, povabi se prizadete v razpravo in potem se skupaj z njimi sooblikuje skozi dialog neke rešitve. In takrat verjamem, da napetosti ni in problemov ni. Na ta način gotovo ne boste dosegli, da grafitov ne bo na stenah, ki vam očitno niso všeč, čeprav so nekateri precej umetniška dela, moram reči, ampak vam pač to ni všeč. Ampak s tem vi grafitov ne boste odpravili, tudi če tam daste notri prirodoslovni muzej, ljudje bodo pač še zmeraj grafitirali. Tega ne boste mogli preprečiti. Še bolj bodo grafitirali, če bodo jezni, ker stvari ne potekajo tako, kot bi morale. Skratka, poglejte, glede na vse, čemur smo priča zadnje čase, tem pretresom oziroma dobesedno potresom v kulturni krajini na splošno, jaz mislim, da bi morali širše razpravljati v Državnem zboru o teh zadevah. Mislim, da omejitev razprave zgolj na Odbor za kulturo ni dovolj, zato predlagam, da opravimo to razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Jurij Lep bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, lep pozdrav! V preteklih letih je država posameznikom, ki so se prvič odločili za samostojno podjetniško pot, na pomoč priskočila z različnimi ugodnostmi. Prvi koraki so seveda najtežji. Od določitve poslovne ideje do izvedbe nas največkrat loči ravno finančna ovira, zato je vsaka pomoč dobrodošla. Hkrati pa je to lahko dodaten razlog za posameznika, ki koleba pred odločitvijo za samostojno podjetniško pot. Takšna odločitev nikakor ni preprosta, saj prinaša popolnoma nove dolžnosti in odgovornosti. Kot dober primer pomoči novim podjetjem lahko navedem subvencije za prvo samozaposlitev. V letu 2010 so tako posamezniki za dobro poslovno idejo, željo, pogoj in možnost za samozaposlitev prejeli 4 tisoč 500 evrov tako imenovanih zagonskih sredstev. Podobna situacija se je odvijala tudi leta 2018, ko je ta subvencija znašala 5 tisoč evrov. Ta sredstva seveda niso le podarjen denar, temveč naložba, ki se povrne skozi prispevke oziroma davke, ki jih nato novi podjetnik plačuje. Seveda so bili za prejetje sredstev določeni posebni pogoji, ki jih je moral izpolniti prejemnik, med drugim tudi to, da bo posameznik imel podjetje odprto vsaj eno leto. Novi podjetniki lahko ob odprtju prvega espeja prejmejo tudi druge ugodnosti. Glede na ZPIZ-2 so že deležni oprostitve dela plačila prispevkov v prvih dveh letih od registracije espeja. V prvih 12 mesecih poslovanja so tako po prvem vpisu v poslovni register oziroma evidenco oproščeni plačila prispevkov zavarovanca in prispevkov delodajalca v višini 50 % zneska prispevka. V naslednjih 12 mesecih so te osebe oproščene prispevka zavarovanca in prispevka delodajalca v višini 30 % zneska prispevka. Iz preteklih let je tudi razvidno, da se koriščenje tako subvencije in oprostitve plačila dela prispevkov nista izključevali. Ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti sprašujem: Ali bi bilo primerno, da v PKP6 ali morebiti v naslednjih protikoronskih zakonih v zakonski paket vključite takšne subvencije oziroma zagonska sredstva ter seveda dodatne ugodnosti v obliki kritja višjega dela prispevkov za nova podjetja? Ali ima ministrstvo pripravljen poseben načrt, ki bi v tem kriznem času dodatno pripomogel k hitremu zagonu novih in perspektivnih podjetij, ki bi v prihodnjih letih prispevala k nižji brezposelnosti ter gospodarski obnovi naše države po epidemiji? Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec Lep, hvala za to pomembno vprašanje v zvezi z zagonskimi sredstvi in dodatnimi ugodnostmi v obliki kritja višjega dela prispevkov za nova podjetja. Kot ste že sami navedli, je nekaj ugodnosti oziroma spodbud že v trenutno veljavni zakonodaji na voljo. In sicer poleg te možnosti, ki ste jo vi navedli, da vsi tisti samostojni podjetniki, ki so šele na začetku opravljanja svoje samostojne dejavnosti, lahko koristijo oprostitev plačila prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za zavarovanca in delodajalca, in sicer v višini 50 % zneska prispevka v prvih 12 mesecih poslovanja, po prvem vpisu v poslovni register ali v drug register oziroma evidenco, v naslednjih 12 mesecih pa so te osebe, torej ti samozaposleni, oproščeni prispevka zavarovanca in delodajalca v višini 30 % zneska prispevka. Oproščene prispevke iz tega naslova pokriva proračun Republike Slovenije. Poleg tega je samozaposlenim zavarovancem že tudi na voljo možnost, ki omogoča znižanje zavarovalne osnove tistim zavarovancem, ki ocenijo, da zavarovalna osnova ne ustreza pričakovanemu dobičku v tekočem letu. Ti zavarovanci lahko za naprej plačujejo prispevke od zavarovalne osnove, zmanjšane za 20 %, vendar najmanj od zavarovalne osnove v višini 60 % povprečne letne plače zaposlenih v Republiki Sloveniji. Torej nekaj teh možnosti spodbud že obstaja. Seveda pa v želji, da bi zagotovili pomoč k hitremu zagonu novih in perspektivnih podjetij, ki bodo, tako načrtujemo po koncu te epidemije in vseh posledic zaradi nje, pripomogli k hitrejšemu zniževanju brezposelnosti ter hitrejši gospodarski obnovi. Želel bi poudariti, da Ministrstvo za delo ni pristojno dodeljevanje zagonskih sredstev, temveč je ta vsebina v pristojnosti Ministrstva za gospodarstvo. Z vidika področja dela, ki pa se nanaša na naš resor, in z vidika ugodnosti v obliki kritja višjega dela prispevkov za mlada podjetja, bi pa želel poudariti, da je pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki zajema celotno delovno aktivno populacijo, eden izmed sistemov socialnega zavarovanja, za delovanje katerih smo odgovorni, in nastopa kot garant socialnih pravic posameznikov v primeru starosti, invalidnosti in smrti. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju zasleduje načelo poenotenja vseh oblik dela, in sicer na način, da so vse oblike dela obremenjene s prispevki na enak način. Če si posameznik materialno in socialno varnost tako zagotavlja iz naslova opravljanja dejavnosti, se mu prispevki iz tega naslova, plačani v času aktivne dobe ter obdobja zavarovanja, pozneje upoštevajo pri pridobitvi pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. To navajam predvsem zato, ker je zelo pomembno, da ni kasneje, ko pride do uveljavljanja pravice iz vplačanih prispevkov, tudi kakih neprijetnih presenečenj, kot veste, jih je kar nekaj, ki jih še danes odpravljamo in popravljamo, ko pač posamezniki ali pa skupine ljudi v podobnem položaju ugotavljajo, da nimajo neke pravice v tolikšni meri kot nekdo drug. Morda omenim to, da smo v vseh dosedanjih protikorona paketih seveda imeli v mislih najprej dobrobit, torej varovanje zdravja in življenja ljudi, takoj za tem pa tudi ohranjanje zaposlitev in tudi ohranjanje stanja na trgu dela, torej preprečevanje prevelikega priliva v brezposelnost. Zaenkrat vsaj po podatkih lahko rečemo, da nam je z ukrepi to dobro uspelo. In med temi ukrepi je bilo kar precej takih, ki so poželi tudi pozitivne povratne informacije s strani gospodarstva, in sicer univerzalni temeljni dohodek, ki je zdaj ponovno uveden, tudi oprostitve plačil prispevkov, ki so tudi tokrat v PKP6 zajete v to višino UTD, oziroma v PKP5 tudi, tako da na nek način gremo naproti. Seveda je pa vedno na mestu ta vaš poziv, da spodbujamo mlada, nova zagonska podjetja, ki seveda še posebej dajo en zagon v teh pokriznih, zato [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala za odgovor, gospod minister. Zelo široko ste šli, sem zelo vesel tega vašega odgovora. Vsekakor se pa vsaka tematika sociale in gospodarstva nekako povezuje, zato smo tudi lokalne skupnosti vso prejšnje leto dajale tudi zagonska sredstva za samozaposlitev, nekaj tisoč evrov, tako da sta to dve ločeni zadevi. Ampak glede na to, da se pač vsi borimo za prispevke in davke, sem naslovil na vas vprašanje. V tem kontekstu bi tudi mogoče, glede na to, da je bilo govora, da so v PKP6 neke zadeve, ki so že jasne, druge so pa te, ki jih je gospod minister Počivalšek že povedal, da so razpisi, to so razpisi za obrtnike, podjetnike, za male podjetnike, ki imajo najmanj enega zaposlenega. Jaz poznam primere, kjer sta v eni hiši dva samostojna podjetnika, ki imata svoje firme, in zdaj to pomeni, da ne bosta imela nič fiksnih stroškov pokritih, kar se mi zdi, da ni pravično. Tudi jaz sem bil v svoji zgodovini obrtnik in sem po letu 1990 sam koristil ta sredstva za 70 % do 30 % v roku treh let za plačevanje prispevkov. Potem v vseh naslednjih letih je pa naše podjetje plačevalo redno vse prispevke za zaposlene in za našo državo. Tako da bi s tega stališča pač rekel, da v drugem valu epidemije sicer opažamo veliko manj izbrisa samostojnih podjetnikov iz poslovnega registra kot v prvem valu. Prav tako pa je več na novo ustanovljenih podjetij. Vseeno verjamem, da bi bila takšna spodbudna pomoč več kot dobrodošla za vse, ki razmišljajo o odprtju svojega novega podjetja ali pa o zagonu za obstoječe, ki so ga pač morali prekiniti. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala tudi gospod poslanec Lep za to dopolnitev. Seveda, tukaj se strinjamo, smo skupaj in tukaj s kolegom Počivalškom z Ministrstva za gospodarstvo imava to odgovornost in dolžnost in zavedanje, da bomo napravili kar najboljše okolje za to, da se bodo lahko podjetja po krizi hitreje zagnala, seveda z manj birokratskih ovir in manj administracije in večjimi spodbudami. Ena ključnih zadev ali pa ključnih dolžnosti mojega resorja je tudi to, da že zdaj skrbimo, in na to tudi delodajalce javno večkrat opozarjam, in tudi sicer, ko se srečujemo, da že zdaj poskrbimo za to, da se zaposleni pri njih ne glede na to, ali so vključeni v katerega od ukrepov, na primer čakanje na delo ali skrajšan delovni čas, ali pa niso, da se vlaga v njihovo izobraževanje, usposabljanje, prekvalifikacije, dokvalifikacije, da bodo lahko tudi po koncu te krize ustrezno usposobljeni, digitalno pismeni in sicer ustrezno odgovorili s svojimi timi na nove razmere, ki po virusu in že zdaj med epidemijo gotovo bodo nastale. Tukaj mi preko programov aktivne politike zaposlovanja tudi namenjamo pozornost predvsem brezposelnih, da bi se čim prej lahko vrnili na trg dela. Po drugi strani pa nudimo tudi podjetjem razne programe in jih spodbujamo, da bi bolj participirali na teh programih, ki so na voljo, za izobraževanje njihovih zaposlenih ravno zaradi teh ciljev, ki sem jih malo prej navedel. In ključni so naslednji programi, morda tudi v sklopu tega navedem, programi usposabljanja in izobraževanja, torej usposabljanja za krepitev znanj, potem usposabljanje na konkretnem delovnem mestu in delovni preizkusi, subvencijski programi Zaposli me in Trajno zaposlovanje mladih. To je tudi ena od vaših kolegic prej izpostavila, da pomagamo mladim čim prej vstopiti na trg dela. In nenazadnje nadaljevanje programov za najbolj ranljive, tiste, ki so dolgotrajno brezposelni. Tako da tukaj imamo kar nekaj nalog in dolžnosti za opraviti in mislim, da tudi odgovorov in znanja in odločenosti ne manjka.
Hvala lepa. Gremo naprej. Robert Pavšič bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa. Dober dan vsem skupaj! Ukrepi v protikoronskih paketih, pa tukaj ne mislim na odloke eksplicitno, bom razložil, ne mislim na vladne odloke, o teh imam sicer svoje mnenje, ampak to ni vprašanje danes za vas, minister. Torej ukrepi so sporadični, brez vizije, neusklajeni, neučinkoviti, nedodelani, arbitrarni, na trenutke bi jim lahko tudi rekli, da so diskriminatorni, in še bi lahko naštevali. Pa se dajmo samo spomniti, protikoronski paket ena smo že trikrat popravljali, najmanj trikrat. Protikoronski paket dva v bistvu sploh ni zaživel. Od tretjega do četrtega smo obravnavali pravzaprav samo podaljševanje ukrepov, ki so bili že prej sprejeti in tudi popravljeni, in zdajle v šestki 40 popravkov petke in že napovedujete sedmi paket. Zakaj to govorim? Zato, ker je bil najprej za PKP6 napovedan tudi ukrep tako imenovane zamrznitve usklajevanja minimalne plače. Zdaj me pa, minister, zanima, glede na to, da smo iz medijev izvedeli, da bo ta paket obravnavan oziroma ta ukrep obravnaval v naslednjem protikoronskem paketu: Kolikšni so letošnji življenjski stroški, od katerih je odvisna ta uskladitev minimalne plače? Kolikšno bi bilo posledično zakonsko zvišanje? Vem, da mi ne morete povedati točne številke, ampak na deset evrov lahko zaokrožimo. Koliko ljudi pravzaprav v Sloveniji prejema minimalno plačo oziroma nižjo plačo? Katere panoge bi s potencialno zamrznitvijo oziroma preložitvijo implementacije, ki jo že določa zakon, največ prihranile? Na osnovi katerih podatkov in raziskav ste sploh razmišljali oziroma predlagali zamrznitev rasti oziroma usklajevanja minimalne plače? Ali je bila ta usklajena na Ekonomsko-socialnem svetu, glede na to, da ste rešitve v PKP7 obljubili zgolj delodajalcem?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec Robert Pavšič. Spoštovani državni zbor! Hvala za vprašanje še enkrat. Kot vemo, Zakon o minimalni plači, ki ga je Državni zbor sprejel pred dvema letoma, določa postopen dvig minimalne plače do končne višine, kar naj bi se zgodilo s 1. januarjem 2021. Zakon smo sprejemali v obdobju gospodarske rasti in blaginje. Tudi sam takrat dvigu minimalne plače nisem nasprotoval. Nasprotno, večkrat sem jasno poudaril, da si želim, da v Sloveniji ne bi bilo potrebno določati minimalne plače in da bi bila podjetja stanju svojo konkurenčnost dokazovati z drugimi parametri, ne pa z nizkimi stroški dela. Danes, ko je pred nami dvig minimalne plače na z zakonom določeno končno raven, so seveda razmere v družbi in gospodarstvu zelo drugačne. Poslušam številne pozive gospodarstva k temu, da dvig minimalne plače začasno zamrznemo, in jaz moram povedati, da jih razumem na tem področju. Gospodarska kriza zaradi posledic epidemije bo ne glede na to, da prihodnji razvoj zdravstvene krize kaže zelo nepredvidljive smeri, velika. Posledice bodo čutile vse države, zlasti take, kot je naša, ki je izraziti izvozno usmerjena. Vemo, kako mnoga podjetja iščejo izhod iz krize z znižanjem stroškov. Žal to pogosto pomeni tudi selitev proizvodnje v države z nizko cenovno delovno silo. Slovenija je v zadnjih letih naredila ogromen korak naprej v tem, da je svojo konkurenčnost začela graditi na znanju. A dejstvo je, da je pomemben del naše industrije še vedno povezan z dobavnimi verigami globalnih znamk, ki bodo zaradi epidemije iskale cenejše dobavitelje. O tem lahko debatiramo iz več vidikov, a pod črto ostaja grožnja selitve delovnih mest iz Slovenije v mnogo cenejše države. Iz tega vidika je danes, ko vemo, da bo naše okrevanje po epidemiji močno odvisno od tega, koliko ljudi bo ohranilo svoje delo, smiselno razmisliti o začasni zamrznitvi dokončnega dviga minimalne plače. K temu se ne nagibam zato, ker bi nasprotoval dvigu minimalne plače ali ker bi tistim, ki jo prejemajo, ne priznaval tega, da si jo zaslužijo. Kdor mi želi pripisati kaj takega, se moti. K temu se nagibam zato, ker se zavedam, da bo v prihodnjih dveh, morda treh letih v pomembnem delu industrije potrebno sprejemati tudi težke odločitve. Želim si, da bi si kateri od teh izognili že sedaj in postavili okvire, ki bodo dajali delodajalcem nekoliko več manevrskega prostora za sprejemanje odločitev. In ko govorimo o minimalni plači, je potrebno poudariti, da Slovenija že v tem trenutku presega povprečje Evropske unije glede minimalne plače za 200 evrov. Po izračunih Gospodarske zbornice Slovenije bi dvig minimalne plače povzročil izgubo vsaj 10 tisoč delovnih mest v prihodnjem letu. Kljub temu, da naša država za pomoč gospodarstvu namenja velika sredstva in da smo doslej s pravočasnimi in učinkovitimi ukrepi uspeli ohraniti več 10 tisoč delovnih mest, bodo prihodnja leta od nas terjala veliko truda za spodbujanje gospodarstva in rast blaginje. Zato vse, tudi vas, spoštovani zbor, pozivam k odgovornemu in celovitemu odločanju o vseh vprašanjih, ki bodo odločala ali pa določala naš razvoj v prihodnjih letih. Jaz sem na seji Ekonomsko-socialnega sveta naslovil to vprašanje, o katerem govorite, na obeh strani, na delodajalce in delojemalce, s prošnjo, da preučimo, na kakšen način lahko rešimo problem, kajti v krizi, v kateri se danes nahajamo, moramo najti rešitev za teh 10 tisoč delovnih mest. Če v normalnih razmerah to lahko na nek način prenesemo, je zdaj po koronakrizi izguba vsakega delovnega mesta težka in neprecenljivo je vsako ohranit. Čisto konkretno bom povedal. Če ne najdemo rešitve, pa rešitev ni samo v zamrznitvi uveljavitve tega zakona, potem bo podjetje s tisoč zaposlenimi delavkami na vzhodu Slovenije preseljeno v drugo državo. Tega ne bomo nikoli nadomestili, v vsakem primeru bomo pa morali financirati te delavke na zavodu za zaposlovanje. Trenutna kriza, s katero se soočamo namreč ni samo zdravstvena, temveč je tudi gospodarska. In od tega, kako bomo znali upravljat tveganje v prihodnjem letu, dveh, bo odvisno, kako bomo živeli v naslednjem desetletju. Zato je potrebno o vseh pobudah, tudi za zamrznitev dokončnega dviga minimalne plače, odločati odgovorno, v dialogu z vsemi socialnimi partnerji in z realno mislijo na prihodnost.
Hvala lepa. Gospod Pavšič, imate besedo z obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Jaz vam nisem niti z besedo očital kakršnekoli nagnjenosti h kakršnikoli odločitvi, ampak od šestih vprašanj, ki sem vam jih dal, in to konkretnih, mi niste niti na enega odgovorili. Za kolikšen dvig predvidoma bi šlo? Ker če se odločate o tem, da se nekaj zamrzne, potem vam mora bit znan ta podatek, za koliko denarja se gre. Mediji poročajo, da je to okrog 30 evrov. Gospodarska zbornica je grozila z odpuščanji že, ko smo sprejemali ta zakon, pa ga je SMC tudi potrdil, pa se ni zgodilo. Pa še nekaj moramo razčistit. Več 10 tisoč delovnih mest ste ohranili z dosedanji ukrepi, ste rekli. Upam, da je bil to lapsus, ker januarja letos je bilo 895 tisoč 400 zaposlenih v Sloveniji, avgusta pa 882 tisoč 100. Če je tukaj razlika več 10 tisoč, potem spet na nekih preverljivih dejstvih popolnoma nesmiselno zgubljate svojo kredibilnost. Jaz sem vas samo konkretno vprašal: Na osnovi katerih podatkov ste začeli razmišljate o tem, da bi usklajevanje, ki je zakonsko določeno, zamrznili? Ali je to samo na poziv Gospodarske zbornice Slovenije oziroma drugih delodajalcev? Ker videli smo odziv sindikatov oziroma delojemalcev na drugi strani, da je daleč od tega, da bi bila zadeva usklajena. Predvsem pa to: Za koliko denarja gre, katere panoge bi največ s tem prihranile in koliko bi prihranile? To je bistveno vprašanje.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, nadaljujete s prakso, da postavite eno vprašanje, tukaj v dvorani pa ga dopolnite s popolnoma drugo vsebino. Če bi mi vsa ta vprašanja postavili tako, kot naredi večina ostalih poslancev, bi vam tudi z večino odgovorov lahko postregel, ampak ne gre za to. Odgovoril sem vam na vse to, kar ste me vprašali − na osnovi diskusije. Jaz nisem začel te diskusije sam, ampak smo na Ekonomsko-socialnem svetu to težko problematiko izmenjali v dialogu med obema, delodajalci in delojemalci, in ničesar ne bomo naredili, ne da se bomo dogovorili. Jaz sem pa dolžan kot minister, odgovoren za gospodarstvo, opozoriti na to, da bomo v tem trenutku izgubili prenekatero delovno mesto, ki bi ga lahko ohranili. In še enkrat vam bom povedal, da smo z ukrepi od PKP1 do PKP6 v največji meri ohranili večino delovnih mest in večino podjetij. Kajti, kako ravnati in kaj pomeni zamuda, smo se naučili v krizi 2008, 2009, ko je prenekatero podjetje šlo v stečaj. In o tem, kako smo bili uspešni, govorijo številke. Od začetka koronske krize narast od manj kot 70, na preko 90 tisoč brezposelnih, pa zdaj upad in stabilizacija nekje pri nekaj čez 80 tisoč. In z nadaljnjimi ukrepi se bomo trudili še naprej ohranjati delovna mesta. Okoli minimalne plače pa samo še enkrat to, da ne gre za sistemsko in dolgoročno zaviranje razvoja minimalne plače, ampak da gre za to, da globoko verjamem, da bosta ena in druga stran, delodajalci in delojemalci, našli razumen konsenz za to, da v tem kriznem obdobju ohranimo delovna mesta in na njihovem hrbtu ne politiziramo. Sem optimist in verjamem, da bomo našli rešitev, ali v smeri začasnega podaljšanja ali pa bomo našli drugo rešitev, s katero bomo onemogočili, da bi se na vrat na nos začela selitev takih delovnih mest iz Slovenije v druge države. Zato ker mi je in nam je stalo do vsakega delovnega mesta, še posebej do takih, kjer je praktično nemogoče doseči, da bomo taka delovna mesta hitro nadomestili. Najlepša hvala, gospod poslanec, za vprašanje še enkrat.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo odgovorov. Izvolite.
No, najprej poziv vam, predsedujoči. Gospod minister me je obtožil kršitve poslovnika in da postavljam vprašanja, ki niso v tematiki, ki jo obravnavamo. Gospod minister, jaz sem vas vprašal samo za osnovna izhodišča. Če ne veste, koliko bi ta zadeva vplivala dejansko nominalno in odstotkovno na področja, ki jih dejansko tudi zakon tangira, potem se ne moremo niti pogovarjati. In to je samo še en dokaz, da pravzaprav ne veste, o čem govorite. Ali pa tisti, ki vam pripravljajo odgovore tega ne počnejo tako, kot bi bilo treba. Če govorimo o minimalni plači, seveda je potem vprašanje, za koliko bi se dvignila, če bi se dvignila. In to je osnovni podatek. In zdajle, ne vem, v desetih minutah – okej, na eno vprašanje ste mi odgovorili, in to je usklajevanje z Ekonomsko-socialnim svetom. In upam, da se bo res razvilo tako, da bosta obe strani zadovoljni. Ampak vsaj osnovne podatke, ko pridete odgovarjati v parlament, pa [[…]]Ne vem. Med večino pa več 10 tisoč je tudi pomenska razlika. Prejle ste rekli več 10 tisoč, zdajle v dopolnitvi odgovora pa večino. Ja, vi pravite, da ste jih ohranili, jaz pravim, da ste jih zamrznili, zato ker neke vizije v bodoče še ni videti, čeprav se že pripravlja sedmi PKP zakon. Skladno s poslovnikom, gospod predsednik, prosim, da Državni zbor odloča, da o tej tematiki razpravljamo temeljito na eni izmed bodočih sej. Seveda pa si ne delam utvar, da bi ta zadeva šla skozi. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Žal so epidemija in z njo povezani omejevalni ukrepi za preprečitev njenega širjenja pustili izjemne posledice tudi na našem duševnem zdravju. Strah nas je, da bi se okužili s koronavirusom, strah nas je, da bi se okužili naši najbližji. Omejitev socialnih stikov in gibanja povzročata osamljenost, anksioznost, tegobe, depresijo, tesnobo. Vsi omejitveni ukrepi in prepovedi puščajo posledice, kar izkazujejo tudi mnoge anonimne izpovedi, ki jim lahko sledimo na socialnih omrežjih. Zelo žalostno je tudi dejstvo, da se zaradi prepovedi oziroma znatno omejenih obiskov v bolnišnicah tudi svojci obolelih srečujejo z velikimi in izjemnimi stiskami, ko ne morejo do svojih najbližjih, ko se ne morejo posloviti od njih. Ostanejo občutki praznine, obupa, žalosti. Stiske vsekakor doživljajo tudi starejše, posebej ranljive skupine, ki dlje časa niso v stiku s svojimi najbližjimi in ki do njih ne morejo. Podatki s sveta tako kažejo, da se je predvsem med starejšimi v času epidemije povečala depresija oziroma depresivna motnja. Dejstvo je tudi, da so duševne bolezni v naši družbi še vedno stigmatizirane in da marsikdo psihiatrično pomoč doživlja kot nekaj sramotnega oziroma nepotrebnega. Prepogosto se tudi dogaja, da se duševni, psihiatrični bolniki znajdejo potisnjeni na rob družbe, zato je še posebej pomembno tudi osveščanje o duševni motnji. Strokovnjaki sicer že več let opozarjajo, da je na področju duševnega zdravja v Sloveniji potreben celovit pristop in da so nujne sistematske zakonske spremembe na področju duševnega zdravja. Na to opozarja tudi Varuh človekovih pravic v svojih poročilih. Tudi Ustavno sodišče je že lani odločilo, da je Zakon o duševnem zdravju neskladen z ustavo in opozorilo, citiram: » [[…]]da je bilo Vladi že v priporočilu Državnega zbora naloženo, naj poleg priprave predloga zakonskih sprememb zagotovi ustrezne prostorske zmogljivosti v socialnovarstvenih zavodih in dovolj osebja, ki bo lahko zagotavljalo ustrezne socialnovarstvene storitve.« A žal odločba Ustavnega sodišča še danes ni uresničena. Zaskrbljujoče pa je tudi dejstvo, da zadnji podatki kažejo, da se tudi duševno zdravje mladih tako v Sloveniji kot po svetu poslabšuje. Hiter tempo življenja, družbeno omrežje, nove oblike tehnologij žal pripomorejo k slabšemu duševnemu zdravju, posebej mladi, ki so toliko bolj psihološko in socialno ranljivi. V času epidemije pa se bodo verjetno, žal, te odvisnosti še povečale. Nenazadnje tudi beremo v novi raziskavi znanstvenikov, ki je pa pokazala potencialno škodljive učinke covida na možgane in duševno stanje bolnikov. Kar eden od petih bolnikov, ki so preboleli in preživeli covid-19, bo glede na nova dogajanja v roku treh mesecev dobil diagnosticirano duševno motnjo. Skratka vse skupaj kaže, da je res nujno, da se tej problematiki pristopi sistematično, z vso resnostjo in se pripravi tudi ustrezna zakonodaja. Zato me zanima: Kakšni so konkretni ukrepi, ki jih je Ministrstvo za zdravje zavzelo v tem kontekstu? Ali je bila morda kakšna raziskava o tem, kako je epidemija vplivala na duševno zdravje Slovencev, izvedena? Ali se pripravljajo spremembe Zakona o duševnem zdravju?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala, gospa poslanka, za vprašanje. Še enkrat, lep pozdrav vsem! Dejstvo je, da je to obdobje epidemije, s katerim se soočamo ne samo mi, praktično ves svet, tisto, kjer pride sigurno do večjih učinkov oziroma večjih posledic tudi na področju duševnega zdravja ne samo ostalih bolezni, kjer smo tudi že prej govorili o dolgih čakalnih dobah in tako naprej. Dejansko so prisotne večje stiske starejših ob vseh omejitvah, kot ste jih omenili, obiskov v domovih za starejše, kjer smo v nasprotju s prvim valom poskušali le korak naprej narediti in ne zgolj prepovedati, ampak vsaj delno ob določenih pogojih tudi omogočiti, seveda v dogovoru tudi z Ministrstvom za delo. Zelo podobno velja za bolnišnice, kjer seveda so kljub vsemu izjeme otroci, kjer se omogoča sicer ne v neomejenem številu obiskov in tudi oseb, ampak kljub vsemu. Področje duševnega zdravje je gotovo tisto, ki je bilo na nek način ob vseh ostalih problemih ne samo v času epidemije, ampak predvsem tudi prej na nek način zapostavljeno. Veste, da je bila v letu 2018 sprejeta resolucija kot neki osnovni strateški dokument za 10 let, ki sam na sebi seveda veliko ne pomeni in ne rešuje, ampak predvsem zavezuje k nadaljnjim korakom na tem področju, o katerem smo tudi mi, tudi jaz sem bil pri Varuhu človekovih pravic in smo razpravljali, kako naprej, s kakšno hitrostjo, s kakšnimi koraki . Je pa kljub vsemu ta resolucija dokument, ki celostno obravnava problematiko duševnega zdravja, od promocije, seveda zgodnje obravnave, samega zdravljenja, rehabilitacije, spremljanje kakovosti in tako naprej, nenazadnje tudi mreža izvajalcev, ki je sigurno potrebna posodobitve. V teh trenutnih razmerah smo pripravili nek akcijski načrt, ki je bil strokovno in seveda hitreje pripravljen zaradi posledic epidemije. Jaz mislim, da je kljub vsemu eden glavnih elementov v tem akcijskem načrtu pomoč, predvsem preko te enotne številke, kjer seveda delajo strokovnjaki različnih strok s področja duševnega zdravja. Obravnavajo pa se seveda zelo različni problemi. Gre za čisto osnovno čustveno podporo pri obvladovanju tesnobe, strahu in vsega, kar je v povezavi s samim covidom, podporo obolelim in tudi njihovim svojcem z ustreznimi usmeritvami in navodili, tudi seveda ob izgubi bližnjega, potem tudi podpora pri vzgoji otrok, za katere vemo, da so pač predvsem v zadnjem obdobju izvzeti iz šolskega pouka in kjer se tudi številne težave pojavljajo, pa nenazadnje tudi partnerske krize. Se pravi razlogov za tako pomoč in obravnavo je v resnici veliko. Seveda zdaj neke sveže ankete nimamo. Ta pomoč je delovala v prvi vrsti delno tudi pomladi preko NIJZ, tudi zdaj, in takrat je bila ena anketa opravljena, so bili zadovoljni seveda s tako pomočjo večinoma vsi ti klicatelji, medtem ko neke resne analize seveda v tem obdobju nismo delali. So pa izkušnje tudi iz drugih držav seveda, da, prvič, ta pomoč je potrebna, da se ljudje soočajo z drugimi, drugačnimi, novimi težavami na področju duševnega zdravja in da je seveda to področje vsaj enako podobno resno za jemati kot tudi področje somatskih bolezni. Kar se tiče same zakonodaje − Zakon o duševnem zdravju, ki upošteva ugotovitve Ustavnega sodišča in tudi skuša seveda odpraviti te neskladnosti z ustavo, je v javni obravnavi do konca meseca. Potem, po končani javni obravnavi, bomo videli, kaj bo, kakšna bodo izhodišča, in bo šel v nadaljnji postopek za sprejetje.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi izrazila v bistvu pohvalo glede akcijskega načrta in tudi tega telefona za psihološko podporo, kar mislim, da je zelo pomembno in jaz upam, da ga bodo naše državljanke in državljani čim bolj uporabljali, ker to je neka dobrodošla pomoč v teh res težkih težkih časih in morda te osamljenosti, s katero se marsikdo sooča in ne ve, na koga se obrniti. Tako da jaz mislim, da je to res prava pot. Upam tudi, da bo zakonodaja zelo hitro na naših mizah, da bomo lahko tukaj naredili korak naprej, ker resnično zaostajamo na področju duševnega zdravja, in to je absolutno, po moje, ekvivalentno vsaki psihosomatski motnji, ker duh je na koncu koncev neka podlaga, da gremo naprej. Ampak morda bi se v kontekstu mladostnikov dotaknila še odprtega pisma psihologov, ki so ga posredovali, če se ne motim, tudi vam, gospod minister, kjer so v bistvu izrazili, da vse več tudi študij in dokumentov izkazuje, da so predvsem otroci in mladostniki lahko v teh časih epidemije izjemno izpostavljeni duševnim motnjam, izpostavljeni občutku osamljenosti, zaskrbljenosti, simptomi anksioznosti, depresivnosti, specifični strahovi, vezani na zdravje, smrt, ekonomski status. Še posebej opozarjajo, da bi bilo potrebno nasloviti predvsem posebno ranljive skupine, torej otroke, ki zaradi pomanjkanja osnovnih življenjskih dobrin in neustreznih pogojev bivajo, živijo v revščini. Teh je bilo po podatkih SURS že pred epidemijo več kot 45 tisoč. Dejavniki tveganja se pri njih praviloma seštevajo, zato je pomen vrtcev in šol kot varovalnega dejavnika pri njih še večji kot pri njihovih vrstnikih. In zato navajajo, da bi že delno obiskovanje vrtca, šole ali univerze izjemno prispevalo k blaženju dolgoročnih posledic, ki jih bodo, žal, ti otroci in mladostniki čutili še leta. Ali ste seznanjeni s tem odprtim pismom? Kako odgovarjate na te navedbe? Ali imamo pripravljene kakršnekoli ukrepe, ki se bodo res dotikali otrok in mladostnikov in tega, kako se bodo soočali s tem po epidemiji, ker bodo najbrž nosili posledice še vrsto let, sekundarno socializacijo namreč izgubljajo v tem trenutku?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Glede konkretnih ukrepov na področju teh mladostnikov in vseh teh jaz v bistvu nimam pravih podatkov. Vem, da skupine delajo. Na kakšen način in kaj je predvideno, pravzaprav ne vem. Mogoče toliko, da ko smo sprejemali in ko te ukrepe delamo, se v resnici zavedamo teh težav, o katerih pač psihologi govorijo že skoraj dnevno, kaj pomeni takšna izolacija za šolske otroke, tudi predšolske. Jaz mislim, da bo to obdobje zdaj, ko bo zaključeno tisto, kjer bomo res skušali, da s pretiranimi ukrepi ne bi posegali na področje varovanja otrok in tudi šolanja, vsaj manjših otrok, ker je pa treba vedeti, da pri iskanju ravnovesja med ukrepi in trenutnim stanjem, ki v resnici je še vedno, bilo pa je tudi še bolj zaskrbljujoče, žal ni bilo druge izbire. Zaradi, prvič, starostne strukture tudi vzgojiteljev in, drugič, seveda tudi zaradi pretiranega širjenja okužb med samimi otroki, kar je bila verjetno posledica poletnih počitnic in prehajanjem meja. Jaz upam, da bomo to sedaj s tem, kar smo naredili in pripravili, uspeli obvladati, predvsem pa da ne bo več potrebno posegati v te omejitve v to najbolj ranljivo skupino. Se strinjam, se zavedam. Bom pa tudi jaz še videl, kaj je možno dodatno narediti za te najpomembnejše člane, če lahko tako rečem.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. V oktobru sta Slovenijo obšla dva zelo zaskrbljujoča klica na pomoč. Prišla sta iz dveh bolnišnic, iz ptujske bolnišnice in iz bolnišnice Nova Gorica. Zadeva pa je takšna. V Splošni bolnišnici dr. Franca Derganca v Novi Gorici so pred kratkim, se pravi konec oktobra, zaprosili gospodarstvenike iz regije za finančno pomoč v okviru zmožnosti za nakup nujno potrebnih medicinskih aparatov, ki jih bolnišnica, poslušajte to, potrebuje za zdravljenje covid-19 pacientov. In to se meni zdi, ko se pojavi tak klic na pomoč, se mi zdi nedopustno v tem času, da sploh do česa takšnega pride. Se pravi, bolnišnica mora na svojo, bom rekel kar, pest oziroma roko poskušati dobiti iz lokalnega okolja finančno pomoč, da bo lahko sploh reševala življenja, okuženih s virusom covid-19. Druga zadeva, v ptujski bolnišnici je bila tudi sprožena akcija, katere smo se tudi mi vsi udeležili in pomagali po najboljših močeh, ko je gospa direktorica tudi pozvala občo javnost, če lahko pomagajo z napitki in s pijačo, ker enostavno nimajo denarja, da bi si lahko privoščili navadno pitno vodo. In smo bili zgroženi, moram priznati, vsi. Ampak glede na to, da je Ptuj res solidarno mesto in Slovenci smo solidarni ljudje, smo seveda stopili skupaj in zbrali tisto, kar so pač potrebovali in seveda odpeljali v bolnišnico. Sedaj pa me zanima sledeč: Kako je lahko prišlo do tega, da v času največje zdravstvene krize, se pravi te koronakrize, nekatere bolnišnice nimajo zagotovljene niti osnovne medicinske opreme za nemoteno izvajanje delovnega procesa, sploh ko gre za paciente s covid-19? Kako je mogoče, da v času, ko trenutna vlada zapravlja 780 milijonov za orožje, nekatere bolnišnice, kot je recimo ptujska bolnišnica, ne more zagotoviti niti osnovnih dobrin za svoje zaposlene, pitne vode? In tu se postavlja tudi potem meni osebno tudi vprašanje, ker potem se lahko tudi upravičeno vsi zaskrbljeno sprašujemo, kako je v bolnišnicah z zagotavljanjem obrokov in pijače za bolnike. Če nekateri niti za svoje zdravstveno osebje ne morejo poskrbeti oziroma nimajo finančnih sredstev, da bi lahko poskrbeli za svoje osebje. Potem naslednja zadeva, ki je, mislim da, tudi vso Slovenijo zmotila, je ta zadeva s temi ventilatorji Sirusis MED, ki so se kar naenkrat po eni uri delovanja pokvarili v UKC Maribor. In kaj se je spet zgodilo? Spet je šel UKC Maribor v svojo nabavo nekih svojih novih ventilatorjev, da lahko spet pomagajo oziroma tudi zdravijo po neki normalni poti covid-19 bolnike. Spet nedopustno. Meni se postavlja vprašanje, kaj pravzaprav se dogaja v vladi in kaj se dogaja na Ministrstvu za zdravje, da pride do takšnih anomalij oziroma do takšnih primerov, kot sem jih zdaj naštel. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala, podpredsednica. Hvala za vprašanje. Podatki, ki ste jih dali, moram reči, da me presenečajo. Namreč tudi sami ste kot poslanec videli, da je bilo kar nekaj ukrepov sprejetih tudi za finančno stabilizacijo bolnišnic. Ne nazadnje pa so bolnišnice imele praktično vsa pretekla leta, tudi v lanskem letu, precej finančnih težav, ki smo jih mi letos tudi z ukrepi reševali, v prvi vrsti tudi finančne narave. Zakaj so bile v takšnem stanju, je verjetno preširoka razprava za tale odgovor. Dejstvo je, da je bil eden pomembnih razlogov v plačnih nesorazmerjih, se pravi v plačah, ki jih Zavod za zdravstveno zavarovanje v cenah storitev ni priznaval, in tudi to smo letos odpravili, zato da jim olajšamo poslovanje. Naslednja stvar. Zagotovili smo jim vsa nujna sredstva za nabavo vse opreme, ki je vezana na covid. Zagotovili smo 80 % nerealiziranega programa, če bi do tega prihajalo zaradi posledic epidemije in neizvajanja ostalih programov. Sredi leta smo širili programe v aneksu 1, razdelili dodatnih 86 milijonov. Samo za nabavo medicinske opreme smo namenili, mislim, da je bilo 20 milijonov za zaščitna sredstva, 20 milijonov iz naslova REACT-EU, in 50 milijonov je bilo sprejetih v zakonu o izvrševanju proračuna za refundiranje vsega, kar je povezano s covidom. Se pravi, iz tega naslova trditi, da bolnišnice nimajo dovolj denarja, da bi lahko poslovale in nabavile osnovne stvari, enostavno ne drži in ne more držati. In tudi podatki, ki jih mi dobivamo na ministrstvu, tega ne kažejo. V tem trenutku, prvič od 1. junija naprej, so bolnišnice same dolžne nabavljati opremo glede na to, da imajo za to predvidena sredstva iz naslova cene zdravstvenih storitev in že omenjena iz proračuna in iz evropskih sredstev. Se pravi, iz tega naslova ne morejo biti oškodovane. Na drugi strani so v tem trenutku po poročilih, ki jih imamo, bolnišnice morale same zagotoviti enomesečne zaloge, če slučajno ne bi mogle, smo ponovno odprli možnost, da to dobijo iz blagovnih rezerv. Samo ena bolnišnica je zaenkrat zaprosila za to, da bi iz tega naslova pomagali. Zaenkrat uradno ni nobena druga. Vse, kar se tiče medicinske opreme, je predvideno za refundiranje vseh stroškov z zagotovljenim denarjem, ki sem ga omenjal. Morajo pa bolnišnice seveda izstaviti račune, nekaj so dobile, nekaj bodo dobile še do konca leta. Težko pa rešujemo vse likvidnostne težave, ki jih imajo bolnišnice že vrsto let, glede na to, da imajo neporavnanih obveznosti za, ne vem, okrog 60 milijonov, se mi zdi, iz prejšnjih let. To pa je v tem trenutku nekoliko težje in iščemo seveda tudi tukaj možnosti za reševanje. Če se posamezna bolnišnica odloči za nakup medicinske opreme, je to seveda stvar njene odločitve v tem trenutku in sveta zavoda in njihovih sprejetih dokumentov, ki jim to omogočajo in zagotavljajo. In če bo to povezano s covidom, in opravičljivo, seveda, ampak predvsem povezano s covidom, potem je to zagotovljen denar, da se jim to refundira. Jaz v tem trenutku prav gotovo ne vidim nobene potrebe za zbiranje, ne vem, dobrin, še posebej ne hrane ali česarkoli podobnega. Predvsem vidim pobudo nekaterih državljanov, da za zdravstvene delavce družba nekaj naredi ali pa prepozna njihov pomen in napore. Ne pa v resnici za to, da se ne bi iz tega naslova mogli financirati. Očitno razpolagate s povsem drugimi podatki, kot jim nam izvajalci pošiljajo in za katere se tekoče dogovarjamo, kaj potrebujejo in kaj bomo naredili.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, hvala za odgovore. Me pa kljub temu zanima: Ali so se ti zavodi, ki sem jih prej omenil, najprej obrnili k vam na ministrstvo po pomoč, preden so se s klicem na pomoč obrnili na gospodarstvo in prebivalce? Glede tega klica, ki je bil, ker to je bilo tudi v medijih objavljeno pa potem tudi, bom rekel, večkrat prediskutirano oziroma razpravljano. Glede solidarnosti sploh ni debate. Ko je treba pomagati ljudem, ki so res v prvih bojnih vrstah – zdaj trenutno, ko gre za covid-19, bomo zmeraj priskočili na pomoč in pomagali ne glede na to, za kaj bo treba to dati pa koliko bo treba dati. Saj pravim, problem je samo v tem, da so to bili javni pozivi, ki so bili tudi javno objavljeni in vam jih lahko prinesem ali pokažem, kakorkoli. To je tisto, kar je ljudi najbolj zmotilo. Ker ko gre za reševanje te krize, jaz mislim, da moramo vsa sredstva, ki so možna, vložiti v reševanje te krize covid-19. Me pa tudi nekaj zanima, ker so se obrnile delavke oziroma medicinske sestre, pa tudi tehnično osebje, ki dela po bolnišnicah po Sloveniji, po DSO-jih in ostalih, raznoraznih zdravstvenih domovih, o tej debati glede javnega prometa. Saj mogoče ste že tudi vi zdaj kaj razbrali iz medijev. Dejansko so bile zgrožene, kako je mogoče, da se je spet ugasnil tudi v drugem lockdownu javni promet, glede na to, da v Avstriji pa v Nemčiji normalno funkcionira. In pravzaprav funkcionira normalno zaradi tega, ker želijo ravno to, da se veriga možnosti dostopa delavcev do delovnega mesta ne prekine oziroma ne onemogoči. In je tudi potem dosti več delavcev dosegljivih, tega strokovnega kadra, ravno zaradi javnega prometa. Ker potem meni ni logično, zakaj se mora recimo šest medicinskih sester skupaj peljati v avtu, ne vem, v UKC, pa dela od teh šestih medicinskih sester vsaka na svojem oddelku. S tega stališča mislim, da je tudi zdravstveno sporno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Poglejte, zdaj je tako. Bolnišnice oziroma nasploh javni zdravstveni zavodi so v obdobju te epidemije dejansko izpostavljeni nenormalnim, izrednim obremenitvam. Če je po eni strani, kot sem prej trdil, da ne bi smel biti problem zagotavljanje sredstev, ker smo jih zagotovili, tudi ne zaščitne opreme, tudi ne zdravil, je pa na drugi strani velik problem, ki se vleče sicer že vrsto let, zdaj bistveno potenciran. Ta pa je vezan na kadrovske zmogljivosti znotraj zdravstvenega sistema. Dodatno nam močno otežkoča delo tudi, podobno kot v drugih dejavnostih, veliko število okužb med zdravstvenimi delavci. Samo v zadnjih dveh tednih mislim, da jih je okrog tisoč 800, kar je odraz velike razširjenosti okužbe znotraj populacije, ne vem, vsak 22. ali kateri je okužen. Kar se mene tiče, je glavna skrb predvsem zagotavljanje kadrov, še toliko bolj pa kadrov, ki morajo imeti določena specialna znanja, ki morajo biti pripravljeni. Seveda so potekala določena izobraževanja, da bi jih usposobili, je pa res, da to ravno ni, zdravstvo ni področje, kjer bi s hitrimi tečaji lahko ljudi prerazporejal na zahtevana mesta. Vseeno smo poskušali dati možnost premeščanja teh zaposlenih z določenih delovnih mest glede na možnosti, ki znotraj države obstajajo, od vključno specializantov, pripravnikov na področjih zdravstvene nege in na področju zdravnikov pa do prerazporejanja zaposlenih. Odredba je že bila podpisana, osnova je bila dana v PKP, zato da bi res skušali razbremeniti določena delovna mesta, kjer so obremenitve in težave z zagotavljanjem kadra daleč največje. Vprašanje je pa, koliko je realno, do katere mere lahko v te delovne procese vključiš nekoga, ki ni dovolj izvežban in seznanjen z delom. To pa je ob težavah, o katerih govorimo že vrsto let, res težko. Mogoče za primerjavo. V prejšnjem obdobju, brez covida, smo imeli, mislim da, okrog 157 postelj v intenzivnih enotah, pol manj kot recimo Avstrija, zdaj jih imamo zasedenih, mislim, da je 220 ali nekaj takega danes, tam okrog, neka takšna številka. In lahko verjamete, da to povzroča tudi med zdravstvenimi delavci velike stiske [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, čas vam je potekel. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog? [[Da.]] Izvolite.
O tej temi, covidu-19, pa tudi vseh težavah, ki se kar, bom rekel, dnevno odpirajo oziroma so kot neke rakrane, žal, jaz mislim, da moramo o teh zadevah nujno opraviti neko širšo razpravo v tem državnem zboru, pa tudi z gospodom ministrom za zdravje. Ker ljudje pričakujejo jasne odgovore, strokovne odgovore, strokovne razlage določenih tem, tudi ki ste jih zdaj razlagali meni osebno oziroma tudi ostalim poslušalcem oziroma poslancem. Predlagam, da se na to temo opravi širša razprava. Je pa danes zjutraj prišla tudi informacija, da se dogajajo neke diskrepance v podatkih, ki se pošiljajo naprej v EU glede, žal, res žal, umrlih zaradi covida-19. Jaz bi si želel, da ne bi bilo nobenega več, ampak se bojim, da še bodo. Vemo, da so kar velike razlike. Recimo, če bi bili vsi podatki vzeti tako, kot je treba, oziroma tudi zbrani – ker tudi svetovne firme, ki zbirajo podatke glede umrlih in zbolelih glede virusa covid-19, so nas opozorile na to, da podatki, ki prihajajo iz NIJZ, ne vsebujejo vseh podatkov o umrlih, vsebujejo samo podatke o umrlih iz bolnišnic, ne vsebujejo pa podatkov o umrlih iz DSO-jev. Tako da jaz mislim, da bo tudi tu treba neke stvari razčistiti oziroma se pogovoriti. Žal je to duh časa, zeitgeist, ki ga doživljamo, ta covid-19, upam, da bo čim prej konec te epidemije. Saj pravim, moramo opraviti razpravo na to temo, pa tudi mislim, da je Vlada v drugem valu žal zamudila pravi čas, da mogoče celo ne bi prišlo do tega drugega lockdowna oziroma tudi socialne, ekonomske in gospodarske krize, pa zdravstvene itak, ki največja. Opravimo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Sedaj nadaljujemo. Gospa Jerca Korče bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednica, za besedo. Lep pozdrav, spoštovani minister! Danes se bova s tega mesta, bom rekla na žalost, vrnila v maj 2020, ko sem vam s tega istega mesta postavila vprašanje glede prvega vala. In sicer, bili smo v fazi, ko je bilo konec prvega vala in smo vsi skupaj z zaskrbljenostjo ugotavljali, da so bili domovi za starejše občane tista žarišča, ki so nam do neke mere ušla izpod nadzora, in smo tam najranljivejše pustili nekako prepuščene same sebi. Vaša ugotovitev takrat je bila, da ste bili v prvem valu uspešni, kajti v 90 % domov virus ni šel oziroma vdrl. To je bila vaša ocena. Danes s tega mesta lahko skupaj ugotoviva, da je to razmerje ravno obratno. V več kot 85 % domov imamo virus, virus je vdrl v skoraj, bova rekla, že 90 %. Torej, to razmerje je obrnjeno. Takrat sem vas vprašala, ali se čutite odgovornega za to, kar se je dogajalo v prvem valu, ko so najranljivejši ostali prepuščeni sami sebi. Rekli ste, da ne, in izhajali ravno iz te uspešnosti. Zato vas danes še enkrat sprašujem: Kako ocenjujete svojo uspešnost po številkah, ki so danes na mizi? In to je, da očitno od prvega do drugega vala ni bilo storjeno dovolj. Še več. Takrat sem vas nekako pozvala oziroma sem apelirala na vas, da čim hitreje pripravite vse protokole, akcijske načrte, ukrepe, da bomo ob drugem valu drugače pripravljeni. Vi ste takrat rekli, da govorimo o morebitnem drugem valu. Izgleda, da ste to besedo morebitni vzeli preveč resno in v vmesnem času več mesecev niste storili – to je moja ocena, seveda boste vi v svojem odgovoru povedali morda drugače – skoraj nič. Vendar dejstva, številke izkazujejo to, kar vam govorim sedaj. Zanima me tudi: Kaj ste sploh storili v tem vmesnem času, da bi pripravili domove za ostarele? Danes vidimo, da je edina stvar, ki jo imajo, to, da so delavci in delavke tam izjemno požrtvovalni in srčni. Vendar to, da oni vsaj do določene mere s svojim strokovnim znanjem obvladujejo situacijo, ni izgovor za politiko, da ne pove, da je bila njena odgovornost, da jih drugače pripravi in sprejme ukrepe. Zanima me še: Zakaj niste našli ustreznih lokacij za osamitev, na kar so vas opozarjali že junija? Zakaj se niste odločili za hitre teste in še marsikaj? Kaj je bilo storjeno, oziroma bolje rečeno, ali čutite del odgovornosti za vse to, kar ni bilo storjeno? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, spoštovana poslanka Jerca Korče, za to vprašanje. Naj najprej povem, da se nikoli nisem izogibal odgovornosti za resor in vse, kar se dogaja v okviru mojega resorja, in to nameravam tudi nadaljevati. Torej, sem odgovoren za vse, kar se dogaja v mojem resorju, in tak je moj pristop vedno, tako službeno kot zasebno. Drugič. Če bi pristal na vašo trditev, da so najranljivejši ostali prepuščeni sami sebi, potem bi zanikal vso požrtvovalnost in ves trud zaposlenih v vseh socialnovarstvenih zavodih po Sloveniji, kamor spadajo tudi domovi za starejše, ki nudijo najvišji možen nivo oskrbe starejšim in ostalim, ki so v institucijah socialnega varstva. Torej če me vprašate, ali je starejšim in ostalim ranljivim skupinam v domovih za starejše in ostalih socialnovarstvenih zavodih zagotovljen ustrezen, najboljši možen nivo oskrbe, je odgovor da. Od nastopa mandata nove vlade so bili v ospredju ukrepi ministrstva, ki ga vodim, in izvajalskih organizacij, to so domovi in ostali zavodi, za zajezitev novega koronavirusa. Prvi val epidemije covida-19 je zagotovo razgalil dolgoletne, več kot desetletne težave s kadri in prostori v domovih. Od prvega dne mandata zato na ministrstvu za delo vseskozi odgovarjamo na najnujnejše potrebe teh zavodov, tudi na področju ali pa predvsem na področju kadrovske in prostorske problematike. Tako kot ste rekli, v prvem valu se je okužbe z novim koronavirusom ubranilo kar 90 % domov. Tam, kjer so se okužbe razširile, pa je bilo to povezano s slabo lokalno epidemiološko sliko. Spomnimo se težkih zgodb Šmarja pri Jelšah, spomnimo se Ljutomera in morda še kakšnega, na primer v vmesnem času Hrastnika. V prvem valu je bilo torej to povezano s slabo lokalno epidemiološko sliko. V drugem valu je epidemiološka slika v državi takšna – in tudi v Evropi širše, nismo izoliran otok– da to vpliva tudi na stanje prisotnosti virusa v domovih za starejše. Vse odgovorne ekipe glede tega pa imajo zadeve, čeravno so težke, čeravno so zahtevne, pod nadzorom in ravnajo v skladu s protokoli in pravili, ki smo jih v vmesnem času na podlagi izkušenj iz prvega vala seveda pripravili. Če omenim samo nekatere. Gre za to, da smo zagotovili zadostne količine osebne varovalne opreme, zagotovili možnosti izobraževanja oziroma usposabljanja za njeno pravilno uporabo, pripravili smo domove, da so pripravili krizne načrte za ravnanje v primerih, ko pride do vnosa okužbe v dom, izdelali smo protokole z opisom postopkov ter priporočila in navodila za izvajanje ukrepov. Naj omenim, da je eden izmed bolj uspešnih ukrepov iz teh protokolov – na katerega so se tudi stroka, tudi socialnovarstveni zavodi, s katerimi smo stalno v stiku, tudi s skupnostjo socialnih zavodov, pozitivno odzvali – umik prvih okuženih pozitivnih stanovalcev iz doma za največ 72 ur, da se dom kadrovsko, organizacijsko pripravi na obvladovanje in ustavljanje okužbe.
Hvala lepa. Gospa Korče, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Strinjava se tukaj, da so zaposleni tisti, ki rešujejo situacijo, ampak nobeden od naju se ne more skriti za krinko srčnosti in požrtvovalnosti zaposlenih, ki rešujejo to, kar rešujejo, in opravljajo svoje delo in svoje poslanstvo. Na drugi strani pa vendarle imava politiko. Midva, minister, sva politika in naloga politike je, da stori vse, kar je v njeni moči, da v vmesnem času pripravi zadeve do te faze, da bodo domovi imeli sploh možnost, da ne pride do tega, čemur smo priča danes, in to je, da imamo okužbo v 90 % domov. Jaz si danes ne želim politizacije na številkah o tem, koliko žrtev in koliko usod tako ravnanje oziroma neravnanje pušča za sabo. Pa greva naprej, da se ne bova potem čez nekaj mesecev spet ozirala nazaj. Kaj bomo storili od danes? Vemo, recimo, da cepivo pride, čakamo na to, kdaj bo tista faza, ko bomo dovolj precepljeni, torej lahko sledi še nekaj valov v domovih za ostarele. Recimo, imamo primer Nemčije pa Avstrije, kjer so se že septembra odločili za uporabo hitrih antigenskih testov, da testirajo zaposlene, oskrbovance. Še več, na tak način imajo lahko oskrbovanci tudi stik s svojci ravno zaradi teh ukrepov. Tukaj pa je vendarle bila naloga politike, da sprejme ukrepe in da domovom pove, kako ravnati. Tako da, razumem tudi to, da nismo osamljen otok, ampak midva sva, ponovno, politika in politika je sprejela to, da bo ta vlada očitno reagirala pri 25 % okužb v državi in ne pri 5 %. Gre za to, da vam je pač spodletelo, ampak zanima me – pa poglejva v prihodnost, da ne bova čez pet, šest mesecev na isti lokaciji sedela v istih vlogah in se pogovarjala o istih stvareh – kaj počnete, bom rekla, danes za tretji, četrti val oziroma za naprej. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, gospa poslanka, za dodatno, dopolnilno vprašanje. Vaše vprašanje res izrecno jemljem kot – kako bi rekel? – izražanje velike skrbi za starejše, in tu smo skupaj. Torej, jaz razumem ta forum kot enega izmed možnih forumov, da iščemo skupaj pot naprej, predvsem pa, da zaščitimo najranljivejše. To je tudi naša dolžnost in tako dojemam tudi svoje delo. Dovolite mi, da odgovorim na ta vaš drugi del in nadaljujem s tem, kaj smo pripravili in kaj izvajamo tudi za to, da bodo domovi v bodoče bolje pripravljeni in da bodo že sedaj lahko bolje ustavili širjenje virusa. V protikoronskem paketu 4 smo zagotovili 26 milijonov za dodatne kadre samo v domovih za starejše. Dodatno kadrovsko okrepitev smo zagotovili tudi z začasno razporeditvijo zaposlenih tam, kjer je povečan obseg dela zaradi covida-19. Okrepljeno je sodelovanje s študenti zdravstva, s civilno zaščito. Pomoč so ponudili tudi številni študentje in upokojenci, ki so skupaj opravili skoraj 30 tisoč ur. Teh 26 milijonov evrov bo zadostovalo za 550 dodatnih zaposlitev samo v domovih za starejše. To pomeni, da njihove kadrovske okrepitve ne bodo finančno prevaljene na oskrbovance in njihove svojce. Pri kadrovskih normativih gre namreč za kolektivno določene standarde, zato se dvig le-teh lahko izrazi kot neljuba posledica dviga cen. S PKP4 smo to želeli preprečiti. Lahko povem, da smo na podlagi teh določb že angažirali, torej realizirali, preko 300 zaposlitev in tu imamo izjemno pozitivne odzive domov za starejše in drugih socialnovarstvenih zavodov, 136 prek javnih del. Oprostite prejšnji številki 30 tisoč, 39 tisoč ur so študentje že oddelali. Zagotovili smo dodatno plačilo zaposlenim v rdečih conah. To je 30-odstotni dodatek, in premeščenim delavcem 20-odstotni dodatek k urni postavki. Poleg tega smo zdaj v PKP6 zagotovili, da se ta 30-odstotni dodatek za delo v rdečih pa sivih conah ne bo izključeval z dodatkom po kolektivni pogodbi. Torej, tako kot ste sami rekli, delamo, kar moremo, v sodelovanju s stroko in z vsemi deležniki.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Jaz se vam opravičujem, minister, ker vam ne verjamem na besede, ker so bile približno enake besede, kako zelo dobro delate, slišane iz vaših ust 25. 5., ko sva bila tukaj v isti situaciji. In takrat me je vaš odgovor pomiril. Seveda, človek vzame odgovor ministra in reče, bodo pripravili. Danes sediva tukaj novembra ob številkah, za katere ne jaz ne vi, verjamem, nimava besed, kaj smo naredili v domovih za starejše občane in kako jih nismo bili sposobni v vseh teh mesecih pripraviti na drugi val in kako vam je tukaj spodletelo. Zato mi te vaše besede, ko govorite o prihodnosti, zvenijo zlagano. Slišati je o milijonih, o novih kadrih, ampak midva tukaj govoriva o oskrbovancih, o katerih so dnevno, dnevno so beležene črne statistike, na tistih, za katere bi država morala poskrbeti kot prve, da točno do tega ne pride. Zato smo vas dobronamerno maja opozarjali, pripravite zadeve za drugi val, pa tega niste storili. Vendar kljub vsemu dajem s tega mesta postopkovni predlog, da opravimo razpravo o tem, kako bomo postopali v prihodnje. Ker če kaj, me pa resnično skrbi, kako bo, ko bo cepivo prišlo, ko bomo začeli cepiti, ampak vemo, da to, da je, bom rekla, populacija do dovoljšne mere precepljena, nekaj časa traja, ta virus bo pa še vedno prisoten med nami. In jaz si ne upam napovedovati, kakšna bo statistika ob ravnanjih, ki jih ta vlada počne oziroma bolje rečeno ne počne. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Naslednja je na vrsti gospa Alenka Jeraj. Postavila bo vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni! Ni neka nova zadeva, o kateri bom govorila, ampak traja že nekaj časa, in sicer gradnja oziroma dograditev ženskega zapora na Igu na Grajskem hribu. Ministrstvo se je pred leti odločilo, da tam naredi večji zapor, glede na število zapornic in tako naprej, in je pripravilo neki predlog, ocenjen na 46 milijonov evrov, kar je velik znesek, in sedaj, torej po vseh teh postopkih, pridobilo tudi že gradbeno dovoljenje, na podlagi katerega zdaj potekajo arheološka izkopavanja. Arheologi so v obdobju, ko morajo izkopati kar pomemben del, ker ravno v tistem delu, kjer je bilo predrimsko gradišče, nameravamo delati zapor, kar pomeni, da bi te najdbe oziroma ostanke hiš, temeljev hiš in tako naprej, ob tem uničili. Najprej me zanima: Ali ocena stroška gradnje ženskega zapora na Igu še vedno ostaja, glede na to, da je bilo dogovorjeno, da se zmanjšajo stroški, in glede na nenormalno številko, ki je bila prevelika že celo za takratno vlado, ne samo zdaj? Kje smo dejansko zdaj finančno? Ali je še optimalno oziroma ali podatki o številu zapornic kažejo, da dejansko potrebujemo zapor za 140 zapornic? Kolikor jaz vem, že kar nekaj časa ne dosegamo niti številke 100, kaj šele 140, nameravamo pa graditi zapor za 140. Zanima me tudi: Kakšna je zdaj ocena stroška in tudi dinamike, kako bodo stvari potekale, glede na to, da ta trenutek potekajo izkopavanja, ki še niso končana? Ne vem, ali jim boste kaj podaljšali čas ali ne. Mislim, da morajo končati do konca novembra, ampak glede na presenetljivost in bogato arheološko najdišče je najbrž skoraj malo nerealno pričakovati, da bi vse v tem roku dokončali. Tako da me zanima, kaj se dogaja.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovana gospa poslanka Jerajeva, hvala za vaša vprašanja. Res je, ta zgodba traja že veliko let. Ta projekt traja že približno 10 let, za to, da je prišlo do odločitve – kot veste, leta 2016 se je začelo s projektno nalogo in leta 2018 se je potem z občinskim prostorskim aktom umestilo to lokacijo v sam prostor. V tem zaporu gre trenutno za pogoje, ki ne omogočajo resocializacije, na kar nas opozarjajo tudi mednarodne inštitucije, nazadnje nas je tudi Zagovornik načela enakosti, ki je izdal odločbo, da kršimo oziroma ustvarjamo diskriminacijo glede na ostale zavode. Namreč, ne zagotavlja se določenih pogojev, kot je prostor za otroke, kot je prostor za obiske, kot je prostor za previjanje otrok, kot je prostor za prespati s partnerjem. Nedvomno je ta investicija upravičena. Seveda je potem vprašanje primernosti lokacije. Vem, da je bilo kar veliko vprašanj na to temo, ampak tudi glede tega govorijo vsi razlogi, da je lokacija, kamor je umeščeno, upravičena. Stroškovno, kot ste navedli, je bilo prvotno predvidenih 46 milijonov, nato se je pa ta vrednost tudi zaradi pobude Državnega zbora znižala in se je racionalizirala za 20 %, tako da je trenutna vrednost 35,8 milijona. Naj povem, da je bilo do sedaj porabljenih, se pravi konec leta bomo za to investicijo že porabili 2,2 milijona. Glede kapacitete, torej 140 oseb, kot navajate. Res trenutno ni 100 oseb, vedeti pa moramo, da je poslovanje nekega zavoda optimalno takrat, ko je v njem 80-procentna zasedenost. Iz tega naslova je potem tudi predvideno nekoliko večje število. Sploh če pogledamo trenutno situacijo, covid situacijo, v kateri smo se znašli, se v ostalih zavodih, pa tudi v teh, poslužujemo drugih ukrepov, zato da nimamo tako napolnjenih prostorov zaradi samoizolacije in osamitve ljudi. Iz tega naslova je tudi študija pokazala, da je to število, obseg za 140 oseb, ustrezno. Glede dinamike, kje smo trenutno. Kot ste omenili, smo pridobili na začetku novembra gradbeno dovoljenje, arheološka izkopavanja so v zaključni fazi, sama sem si to ogledala, in kot pravite, gre za izredno obsežna in pa tudi izjemno pomembna. Mislim, da smo prav s to investicijo odkrili prazgodovinska gradišča iz časa rimske dobe, ki bodo lahko tudi kasneje, vsaj tako je dogovor z lokalno skupnostjo, ostala na ogled javnosti. Tako da mislim, da smo s to investicijo naleteli na situacijo, na kulturno dediščino, ki jo bomo lahko dokumentirali in jo dali na vpogled ostalim. Sočasno s pridobivanjem, se pravi z izvajanjem teh arheoloških del, poteka tudi izvedba javnega naročila, pripravljamo dokumentacijo za izvedbo za gradbeno-obrtniška dela, pa pripravlja se tudi dokumentacija za izvedbo, tako da načrtujemo, da bi se novogradnja začela, prva faza torej, v letu 2022 in bi potem v letu 2023 izvedli adaptacijo gradu, ki je predvidena. Možno je, da bo grad tudi na ogled v določenem delu, odvisno, kako se bo potem odvijalo, in predvidena je vselitev leta 2022. Naj povem, da trenutno sledimo tej dinamiki, smo znotraj teh rokov, tako da verjamem, da bomo tudi naprej lahko v teh rokih izvrševali.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za povedano. Zanima me: Ali bomo vse to financirali iz proračuna ali je možno recimo vsaj za grad dobiti kakšna evropska sredstva, ne vem, energetska obnova stavb in podobno? Jaz si še vedno želim, glede na to, kar je bilo odkrito [[…]]Zdaj se pač tam zasipa, in ravno na tem delu bo ta vkopani del, kar pomeni, da bomo močno posegali v te najdbe oziroma ostanke, in ne vem, ali je sprejemljivo, da se potem vseeno na tem območju gradi. Ker je zaradi tega tudi dražje, ker je v bistvu vse vkopano v zemljo in tako naprej. S tem bomo absolutno poškodovali vse te stvari, ki so bile najdene. Jaz sem se ves čas nekako nagibala k temu in predlagala, da bi vseeno razmislili, ali ne bi za to izkoristili spodnjega dela, se pravi, da ko bo nov moški zapor v Dobrunjah in bo šel odprti oddelek tja, se pač v tem ta trenutek odprtem oddelku za moške naredi ta novi objekt. Mislim, da bi se ga tudi precej ceneje dalo. Težave s tem, da je zapor na Igu, najbrž Ižanci nimamo več, ker smo se že navadili tega, da zapor tam je, in mislim, da ne bi bilo nobenih težav v zvezi s tem. Konec koncev, Občina Ig je na seznamu Unesca zaradi koliščarjev, in da imamo v gradu zapor, je noro. Saj v Sloveniji imamo v gradovih vse mogoče, tudi domove starejših in tako, ampak mislim, da bi morali nek pameten razmislek v tem smislu narediti pa morda res poiskati eno bolj optimalno lokacijo, ki, sem prepričana, bi bila tudi bistveno cenejša.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala. Torej, kako se financira. Predvidena so sredstva v proračunu za financiranje, smo pa projekt tudi prijavili v sklad za okrevanje in tu še ni odločitve, ali bo iz teh sredstev lahko financiranje. Je pa pomembno, da je tudi Vlada prepoznala ta projekt kot strateški in ga uvrstila med strateške projekte, zaradi česar lahko vsa dovoljenja hitreje pridobimo. Da, lahko se z vami, gospa Jerajeva, strinjam, da je pač grad, da je morda škoda, da je tam zapor. Po drugi strani pa je ta odločitev bila sprejeta, tudi lokalna skupnost se je s tem strinjala, in z vidika same resocializacije in okolja, v katerem se nahaja, je za te ljudi – čeprav včasih rečemo, da gradimo za njih hotel – izjemnega pomena, ker je možna tudi samooskrba, energetska učinkovitost bo na tistem območju, možni so tudi dodatni sprehodi za zapornice. Tako da je bila o tem okolju tudi z vidika njih, pa tudi z vidika lokalne skupnosti, ki je vedno imela razumevanje in je sprejemala, da je tam ta lokacija in da se ta dejavnost tam opravlja, sprejeta odločitev, da je to primerno. Glede samih arheoloških izkopavanj. Jaz sem si to ogledala, izjemno veliko dediščine je v tej zemljini. Arheologi sami so povedali, da bodo to zasuli, seveda ker je predvidena investicija, je pa pomembno, da dokumentirajo, vzeli bodo tudi vse vzorčne predmete, na podlagi katerih bodo potem lahko naredili raziskave in to dokumentirali. Pogovarjali smo se in tudi lokalna skupnost ima načrt, da bi potem okrog vseh teh predmetov naredili neko pot, na podlagi katere bi se lahko seznanili z vso dediščino, ki je tam, tako da bi bila tudi dodana vrednost za samo lokalno skupnost, tudi to. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, gospodu Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani minister! Kot vemo, je temeljni cilj kohezijske politike zmanjševanje razlik v razvitosti med državami članicami EU ter prizadevanje za ekonomsko in socialno kohezijo. Tudi znotraj Slovenije so velike razlike v stopnji razvitosti med posameznimi območji, zato je črpanje evropskih sredstev izjemno pomemben finančni vir, s pomočjo katerega izvajamo projekte in uresničujemo razvojne cilje naše države. Iz zadnjega poročila Službe Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko je razvidno, da je Sloveniji do 30. septembra letos uspelo počrpati 44 % sredstev, ki nam pripadajo v obstoječi finančni perspektivi. Zanima me: Ali drži podatek, da je Sloveniji do 30. septembra letos uspelo počrpati 44 % sredstev, ki nam pripadajo v obstoječi finančni perspektivi, ali ministrstvo že razpolaga z novejšim? Kako boste zagotovili višji odstotek počrpanih sredstev v trenutnem programskem obdobju? Kakšna je strategija ministrstva, ki ga zdaj vodite vi? Hvala za odgovor, minister.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa poslancu Marku Bandelliju iz politične skupine Stranke Alenke Bratušek, vesel sem tega vprašanja, zaradi tega ker je bilo začutiti neko zaskrbljenost v njem o tem, ali bomo pri črpanju sredstev iz obstoječe finančne perspektive uspešni ali ne. Lahko ga razveselim in povem, da so bile odločitve, ki so bile sprejete v zadnjih mesecih, take, da bo Slovenija v tem obdobju počrpala vsa sredstva, ki so bila na voljo, oziroma še več. Do tega trenutka se je stanje seveda spremenilo, po 30. 9., v tem mesecu in pol, ki je za nami, so bile podpisane dodatne odločitve o podpori. Danes sem podpisal recimo eno izmed večjih, za 50 milijonov evrov iz Kohezijskega sklada za obnovo predora Karavanke na gorenjski železniški progi. Tako da je zdaj skupna številka dodeljenih sredstev že 3 milijarde 190 milijonov evrov, kar pomeni, da je to približno 4 % več, kot ima Slovenija v tem programskem obdobju na voljo sredstev. Veste, da jih imamo iz tega naslova 3 milijarde 67 milijonov. Res pa je, da so odločitve o podpori različne po posameznih skladih. Največji odstotek zavezanosti beležimo na Evropskem socialnem skladu, kjer je overcommitment že nekje na višini plus 18 %, 118 % razpoložljivih sredstev je zavezanih, nekaj malega ostanka je še na skladu za regionalni razvoj, vendar bo ta zaostanek do konca leta zaprt in nekaj podobnega je tudi na Kohezijskem skladu. Pri izvajanju finančnih perspektiv veste, da se vedno izda več odločitev o podpori, kot je na voljo sredstev, zaradi tega, ker je pač potrebno izhajati iz neke varovalke, nikoli doslej se še ni zgodilo, da bi bilo vse 100-odstotno počrpano. Ta varovalka je nekje med 3 in 7 % in v tej smeri tudi delamo. Tako da vam lahko odgovorim da, številke so se spremenile. Slovenija ima zavezana praktično vsa sredstva iz sedanje finančne perspektive in do konca leta bo počrpanih približno 50 % razpoložljivih sredstev. Bolj kot ti podatki za nazaj, ki govorijo o stanju za nazaj – veste, da je bilo črpanje skozi leta slabše zaradi tega, ker se je ta perspektiva začela izvajati šele dve leti po sprejetju, šele v letu 2016 so bila prva izplačila, in še to iz projektov vodooskrbe, ki so bili del overcommitmenta prejšnje finančne perspektive – pa je potrebno pripraviti se za naprej. Veste, da imamo v okviru REACT na voljo okrog 330 milijonov evrov sredstev, in seznanjeni ste tudi s tem, da sprejetje formalnih podlag za koriščenje teh sredstev ne teče tako, kot je bilo prvotno načrtovano, ko naj bi bile formalne podlage na nivoju Evropske unije sprejete do konca letošnjega leta. Kot kaže sedaj, bodo te formalne podlage sprejete nekje v prvem kvartalu prihodnjega leta. Glede na to, da je potrebno ta sredstva počrpati tudi do 31. 12. 2023, in glede na to, da gre za sredstva, ki so pomembna predvsem za krepitev zdravstvenih sistemov, kamor namenjamo preko 140 milijonov evrov teh sredstev, za sredstva, ki jih namenjamo spodbujanju gospodarstva in socialne oskrbe, bomo priprave na črpanje teh sredstev izvajali na način, da bomo izdajali odločitve z odložnimi pogoji, kar pomeni, da bomo v formalnem smislu pripravili vse, da bodo ta sredstva lahko koriščena za projekte, ki bodo lahko izvajani, takoj ko bodo tudi formalne podlage zanje izpolnjene. Glede enakomernega razvoja naj povem, da je seveda še vedno razlika ne samo med vzhodom in zahodom, ampak tudi v okviru posameznih regij, tudi v okviru zahodne kohezijske regije, ki je po kazalcih bistveno bolj razvita od vzhodne, imamo območja, ki so v razvojnem zaostanku. Glede na to, da bodo v naslednji perspektivi deležna manjšega odstotka sredstev, je bila sprejeta odločitev, da bo ta razlika okrepljena prek nacionalne ovojnice. Torej če poenostavim, bila je sprejeta odločitev, da morajo biti območja, ki imajo podobne razvojne kazalce, v enakopravnem položaju pri dostopanju do razvojnih sredstev ne glede na to, kaj evropska pravila glede tega govorijo. Seveda pa bi bilo lažje, če bi v preteklosti, v zadnjih štirih letih bila sprejeta določitev, da se osrednji del Slovenije, ki te kazalce dviguje, opredeli kot tretja regija na ravni NUTS 2. S tem bi tudi preostalemu delu zahodne Slovenije, ki zdaj žal pade pod te boljše kazalce, omogočili, da bi bilo to črpanje oziroma bi bil odstotek sofinanciranja pri črpanju vsaj 55-odstoten, ne 40, kot bo sedaj, ali pa celo tako kot v vzhodni regiji, 85-odstoten.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Hvala za odgovor, minister. Saj sem pričakoval to, da boste na ta način odgovorili, vendar ta odgovor – dobro, pol matematični, pol politični, ampak jaz bi vam rad poudaril, da je kohezijska politika edina, lahko rečemo zaenkrat, razvojna politika, katere cilj je pospeševanje rasti, zagotavljanje enakih priložnosti, zmanjševanje gospodarskih in socialnih razlik. To moramo paziti mi zdaj. Kako boste vi napravili tisto, kar ste zdaj rekli – da boste omogočili na drugem kraju še dodatna sredstva – tudi mene zelo zanima. Glejte, jaz vas bom samo spomnil na eno zadevo. Ko smo mi prevzeli katastrofalno situacijo prejšnje leto, leto prej, podedovali smo jo, smo s 14 % prišli na 32 %, popravili cel sistem, in računalniški, in smo začeli črpati zelo močno. Vi ste rekli, da boste prišli na koncu leta do 50 %. Pohvalili ste se še, da ste podpisali neke odločitve o podpori, ampak odločitev o podpori še zdaleč ni črpanje. Vi veste sami, kaj pomeni odločitev o podpori in kaj pomenijo konkretni projekti, da se začnejo realizirati. Se pravi, da če danes govorite o tej podpori, je še zelo daleč do realizacije teh projektov. Pa mi vemo, da imamo zdaj tri leta časa, da jih pokasiramo, če bi tako rekli, da jih moramo praktično zaključiti do leta 2023. Zato mene zanima, še enkrat vas vprašam: S kakšnimi konkretnimi ukrepi boste ta odstotek črpanja še povišali, kako, na kakšen način konkretno, minister? Povejte mi prav konkretno, na kakšen način boste to naredili. Ne kaj je in česa ni – kako, dobesedno. Da ljudje vidijo, da razumejo, da je to pomembno. Tudi če imate v luči tega kakšne večje projekte. Jaz vem, da je bilo govora in ste se pripravljali tudi na Kanin. Jaz bi rad vedel, ljudje, narod, Slovenija hoče vedeti, kaj je s Kaninom. Mi hočemo vedeti, kaj je. To podpiram, ampak če [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Naj vas še enkrat potolažim, poslanec Bandelli, da je vaša zaskrbljenost odveč. Vam bom povedal na praktičnem primeru, kako so se stvari izvajale, ko je ta resor vodila Stranka Alenke Bratušek, in kako se odvijajo sedaj, od 12. marca dalje. Na enem konkretnem primeru. Bil je podpisan dogovor za razvoj regij leta 2017, na drugi poziv je bil iz tega dogovora od 62 projektov do marca meseca izpeljan en projekt. En projekt. Gre za okoljske projekte kanalizacije in vodooskrbe. Od 12. marca do danes je bilo od teh 52 izpeljanih 14 projektov oziroma 16, dva vodovoda in 14 kanalizacij. Tako, na tak način bomo to naredili. Tako, da bomo v tem roku, ki nam je ostal na voljo, počrpali vsa sredstva, tako kot sem vam povedal. Ste pa bili tudi sami minister, sicer 61 dni, po mojih podatkih tukaj, in dobro veste, kaj je v pristojnosti organa upravljanja. Organ upravljanja nima pristojnosti pri izvajalcih, ker z nobenim od izvajalcev ne podpisuje pogodb, to je stvar posredniških teles in ostalih. In tam so kontrolni mehanizmi in mehanizmi spodbujanja, ki lahko omogočajo, da se ta sredstva hitreje črpajo, in kot vidite iz tega primera dogovora za razvoj regij, se v tem obdobju po 12. 3. tudi hitreje črpajo. Pa tudi številke povedo svoje. Saj niso pomembne za nazaj, mislim, da ni potrebno o tem razglabljati, ampak ker že želite. Stranka Alenke Bratušek je ta resor vodila 491 dni, od tega vi 61 dni, dva ministra, dve ministrici, v tem obdobju je bilo podpisanih za 526 milijonov odločitev o podpori. V mojem obdobju je bilo podpisanih za 466 milijonov odločitev o podpori v 248 dneh. Torej če se gremo matematiko, v tem vašem obdobju bi moralo biti podpisanih dvakrat toliko odločitev o podpori, to je za 931 milijonov, bilo jih je pa podpisanih za nekaj več kot 500 milijonov. Tako da te številke govorijo o tem, da smo stvari pospešili, niso še v polnem teku, tudi zaradi razmer, v katerih smo, vendar pa se bistveno hitreje odvijajo, kot so se v preteklosti. In še enkrat vam povem, ne delajte si skrbi, noben evro ne bo ostal nepočrpan. Tisto, kar je pa najbolj pomembno in čemur v preteklosti ni bilo posvečene dovolj pozornosti, pa je, da ti evri ne bodo šli za napačne projekte in operacije. To je po mojem večja in bistveno bolj utemeljena skrb, na kateri tudi delamo in želimo, da bodo sredstva, ki bodo na voljo v prihodnje, ne samo v celoti počrpana in izkoriščena, ampak tudi izkoriščena za prave namene. Zaradi tega sem povedal, da so poudarki na tistih sistemih, ki so bili v preteklosti podhranjeni, že v okviru REACT, načrtujemo znatne investicije v zdravstvene sisteme, preko 140 milijonov evrov, preko 200 milijonov evrov v okviru sklada za okrevanje, obe infekcijski kliniki, tako v Mariboru kot v Ljubljani, obnova številnih bolnišnic in tako naprej.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, gospod Bandelli, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Minister, sploh mi niste odgovorili, ali je kakšen večji projekt tudi v fazi realizacije, niste mi odgovorili niti, kaj se dogaja s Kaninom, o čemer je zelo veliko govora. Samo da vas spomnim, nisem bil 61 dni, ampak sem bil tri mesece, saj ni nobene razlike, ampak mene briga toliko za jasnost, ker sem tekoče posle moral delati. Ampak veste, jaz pa mislim tukaj eno drugo zadevo. Vi se hvalite, da boste počrpali, da boste naredili, koliko ste naredili v tem času, česa niste naredili – saj ste devet mesecev že tam, neprekinjeno. Devet mesecev ste tam. Devet mesecev. To se pravi, veste, kar ste napravili – res moram povedati, pohvalno – hvalili ste se, kaj boste napravili do konca leta, 50 % do konca leta, se pravi naši podatki, da je počrpano 44 % do danes, so resnični, tako izgleda, se pravi, počrpali ste manj, proporcionalno krepko manj od tistega, kar smo mi naredili. Tudi če ste se hvalili s 14 projekti, mi z enim, ampak tudi to ni važno. In prav iz tega naslova, ker nas zanima tudi osebno: koliko bruseljskega denarja je bilo v tem programskem obdobju izplačanega Sloveniji? O tem nikoli ne govorimo. Koliko denarja je iz Bruslja prišlo nazaj v Slovenijo? Zaradi tega, prav zaradi tega predlagamo, da bi odločali, po drugem odstavku 246. člena predlagamo splošno razpravo v bodoče. In da nam boste odgovorili direktno na to, tudi o teh sedanjih podatkih upam, da boste malo bolj s konkretnimi podatki prišli na plan, ne samo s filozofijo. Hvala.
Hvala lepa, gospod poslanec. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Samo v pojasnilo vsem ministrom. Gospod Černač, to zdaj leti na vas. Jaz sem tukaj, da skrbim za to, da seja poteka v skladu s poslovnikom, in prosim, da nas pri tem ne motite s svojimi komentarji. Gospod Bandelli je zelo korektno obrazložil svoj postopkovni predlog. Prosim, da se v prihodnje vzdržite. Nadaljujemo. Gospod Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Ob vse težji situaciji, v kateri se nahajamo, vam, spoštovani minister Gantar, kar nekako z zadržkom postavljam današnje vprašanje, pa vendar je to potrebno, da dobimo nekatere odgovore, ki se nam porajajo ob ukrepanju oziroma neukrepanju. Odgovore seveda pričakujejo tudi zdravstveni delavci in prav iz tega razloga danes postavljam ta vprašanja. Poglejte, povsem enakoglasno kot vsakodnevni podatki o okuženih s covidom-19 in številu hospitaliziranih odmeva realnost, s katero se soočajo bolnišnice, odmeva njihov klic na pomoč. Poleg postelj jim kronično primanjkuje zlasti kadra, usposobljenega, seveda, za delo s covid bolniki. Okuženih ali zaradi karantene odsotnih zdravnikov, medicinskih sester in drugega osebja je vse več, zavodi so na robu zmogljivosti, če ne že čez rob. Vem, da si bolnišnice v določeni meri med seboj pomagajo, vem, da zaposleni od sebe dajejo vse, kar lahko, izrekam jim zahvalo s tega mesta, ne razumem pa vašega ravnanja oziroma ravnanja Vlade, da z odloki ureja in omejuje že domala vse. Ponavljam, z odloki. Z odloki odredi obvezno uporabo mask na prostem, z odlokom omeji javni promet in zapre večino trgovin, z odlokom uvede policijsko uro, z odlokom najprej zapre regije, nato še občine. Nato z odlokom odpre zlatarne in pedikerske salone in tako naprej. Veliko je bilo tega in je še. Skratka, Vlada z odloki kroji vsakdan. Sprašujem vas: Zakaj Vlada ni enako odločna, kot je pri krojenju vsakdana z odloki, ko gre za krepitev zdesetkanih kadrovskih vrst v zdravstvu, ki ga seveda vodite vi? Zakaj nimate te moči, da tudi na tem področju to izvedete? Zakaj Vlada z odlokom denimo ne aktivira zdravnikov zasebnikov in koncesionarjev, ki bi osebju v bolnišnicah in domovih za starejše pomagali pri oskrbi bolnikov s covidom-19? PKP4 je bil pripravljen denar za skrajševanje čakalnih vrst nameniti tudi zasebnikom. Zdaj, ko javno zdravstvo bolj kot kdajkoli doslej potrebuje njihovo pomoč, pa Vlada ne ukrepa ustrezno, ne vpokliče niti zasebnikov niti koncesionarjev, pač pa te pozive prepušča bolnišnicam samim, ki za njihovo pomoč tako rekoč prosijo, in to brez učinka, zaman. Priča pa smo bili predlogu, sicer prostovoljnemu, da bi v rdeči coni covid oddelkov delali celo zdravstveni delavci, ki so okuženi in še zmorejo delati. Spoštovani minister, prosim za odgovor, tudi tako, kot da bi odgovarjali zdravstvenemu osebju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Hvala za vprašanje. Kadrovska problematika je sigurno ena najtežjih pri soočanju s to krizo. Prisotna je bila v veliki meri že prej in seveda je v teh razmerah zdaj potencirana. Zelo podobno se dogaja v vseh državah. Na eni strani se da na nek način zagotoviti bolniške postelje, tudi opremo, tudi zdravila, in to v resnici v tem trenutku ne predstavlja posebnega problema v naši državi, medtem ko, kot sami ugotavljate, zagotavljanje zadostnega števila zaposlenih brez dvoma. Že pred tem obdobjem smo imeli določenih zdravstvenih delavcev manj, jih imamo manj, predvsem zdravnikov, nekoliko boljša je številka pri zdravstveni negi, pa čeprav so tudi tam omejitve glede na to, da se je nedavno razmejilo delo srednjih in diplomiranih sester in razdelilo kompetence, kar lahko predstavlja tudi v tem delu precejšnjo oviro pri razporejanju vseh teh delavcev. Poleg tega tudi ljudje uhajajo iz poklica, predvsem na področju zdravstvene nege, zaradi slabega vrednotenja in tako naprej. Se pravi, kadrovska situacija na tem področju je v Sloveniji dejansko zelo vprašljiva. Zato smo iskali rešitve. Je pa treba vedeti, da specializiranega medicinskega osebja z znanjem, kot ga potrebujejo, v nekaj mesecih ne moreš dobiti, niti slučajno. Enostavno to nobenemu ne uspe in izobraževanje na področju zdravstva, pa naj to velja za zdravstveno nego ali za zdravnike, pač traja tako dolgo, da narediti univerzalnih sester pa univerzalnih zdravnikov v tem trenutku ne moreš več. To je vezano na licence, na dovoljenja in tako naprej. Na ta način se seveda delati ne da. Res pa je, da neko osnovo lahko nudi večina, ampak tukaj ne govorimo o osnovi, ampak govorimo predvsem, v tem trenutku vsaj, o specializiranih znanjih. Pri zagotavljanju zdravnikov to, kar zdaj delamo, seveda trenutka ne rešuje. Povečan razpis, več specializacij, velike težave so na področju družinske medicine, za kar se enostavno mladi zdravniki ne odločajo v zadostni meri, tudi letos so ostala številna mesta nezasedena. Tu nas čakajo spremembe, zato da se razmere in pogoji na teh področjih dolgoročno izboljšajo, da bo tudi interes za to večji. Kaj smo mi delali za ta področja? Prvič, omogočali smo tudi čez poletje dodatna usposabljanja in izobraževanja, predvsem na nekoliko nižjih nivojih. Potem smo v teh pogojih z odredbo, kar na tem mestu zadostuje, zagotovili, da se mladi zdravniki, specializanti, pripravniki, tudi na področju zdravstvene nege, vključijo v delo v matičnih ustanovah oziroma po potrebi v bolnišnicah, kjer je to potrebno. Dodatno smo zdaj dobili v protikoronapaketu 5 zakonsko osnovo za prerazporejanje zdravstvenih delavcev. Jaz sem odredbo podpisal prejšnji teden, zato da jih imajo pravico prerazporejati, glede na to, da smo tudi za nekatere programe – recimo če gledam nenujno preventivo, se pravi nekatere referenčne ambulante in tako naprej – omogočili, da se te ljudi prerazporeja. Seveda, to pa ni na nivoju ministrstva, ampak je dogovor med zavodi. Osnova, se pravi in zakon in odredba, pa je napisana, pač treba ju je izvajati. Potem smo z odredbo omejili tudi nekatere pravice iz delovnega razmerja, v tem trenutku, ko so obremenitve večje, koriščenje prostih ur, dopustov in tako naprej, da zagotovimo to nujno število. Morda naj opozorim, ker ste vprašali glede zasebnikov in koncesionarjev in vključevanja. Spomladi smo praktično vse dejavnosti zaustavili, ker niti približno takrat nismo vedeli, kaj nas čaka zaradi popolnoma neznane bolezni. Za ta način se zdaj nismo odločili – da bi vse zaustavljali pod nujno – zaradi že prej omenjenih čakalnih dob, problemov, ki jih imajo vsi ostali bolniki. Zato tisti, ki niso s koronaproblematiko obremenjeni, v tem trenutku izvajajo svoje dejavnosti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, čas se vam je iztekel, boste v drugem delu. Verjamem, da gospod poslanec želi dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Na koncu ste na tisto bistvo začeli odgovarjati, kar je bil tudi moj namen. Ker moje vprašanje je, ker so me zdravstveni delavci na to opozorili, zaradi tega sem ga postavil, da to tudi javno povemo. Jaz imam celo informacijo, da ti zasebniki in koncesionarji lahko delajo samo na tistem področju, kjer so usposobljeni, za tiste v javnih zavodih pa so te prerazporeditve, o katerih zdajle govorite. Pa bom še kar konkreten: Zakaj, gospod minister, vi in Vlada niste čez poletje – čeprav ste rekli, da ste, ampak nekako nimam teh informacij – ko je bil še čas, usposabljali zdravstvenega osebja iz drugih oddelkov, specializantov, študentov, upokojenih zdravstvenih delavcev, da bi ob drugem valu bili pripravljeni na to situacijo, ki smo ji danes priča? Zakaj tega niste storili? Slišimo, da so v Nemčiji in tudi v nekaterih drugih državah ukrepali in se čez poletje pripravljali na ta drugi val, tudi z nabavo postelj, celovitih covid oddelkov in pa seveda z upoštevanjem drugih zdravstvenih delavcev. Zakaj ta vlada tega ni naredila? Govorim v množini – vlada, ne samo vi. To se danes sprašujejo vsi tisti, ki so se morali z danes na jutri prilagoditi in se prilagajati novim razmeram, vsi tisti, ki danes ne zmorejo več. Vsi tisti zdravstveni delavci, ki so prišli pomagat na intenzivne oddelke, točno v sive cone in rdeče cone covid oddelkov, so postavljeni pred dejstvo: reševanje življenj, za katerega niso usposobljeni. Lahko pa bi bilo bolje, če bi se na to pripravljali. Strah jih je odgovornosti, strah jih je smrti, ki jim niso v popolnosti kos. Strah jih je, ker z danes na jutri širijo covid sobe, pregrajujejo prostore, prestavljajo paciente iz prostorov v prostore, iz zgradbe v zgradbo. Dejansko so v stiski. To je tisto in želijo danes od vas tule pred kamerami slišati, kje so bili tisti vzroki, da niso bili.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem danes že enkrat uporabil pri novinarjih to, da je po bitki lahko biti general, pa tudi danes bi morda o kakšni stvari presojali drugače. Dejstvo je, da, po mojem, tako izrazitega in močnega drugega vala praktično nobena država ni pričakovala, predvsem tudi ne tako zgodnjega. Moje osebno – priznam, če bi mi nekdo poleti rekel, jeseni boste rabili pa tisoč postelj za covid bolnike, bi težko verjel. In v resnici večina držav, predsednikov, ministrov, vsi so trdili, da ne bo več lockdownov, ne bo več takih omejitev, bomo pač s postopnim spoštovanjem ukrepov, uporabo mask in tega, nadzorovali situacijo in peljali zadevo naprej s čim manjšo gospodarsko škodo pa seveda s čim manjšo obremenitvijo zdravstva. In ko danes gledate te krivulje obremenitev oziroma drugega vala, je praktično v vseh državah, glede na to, da po celi Evropi poteka na enak način, krivulja identična. Razlikujemo se v višinah pa morda v tednu razlike ali pa desetih dnevih, kako gre, ampak poteka na enak način. Kako silovito je to potekalo – seveda eksponentna rast, se razume – se vidi iz tega, da smo mi, ne vem, na začetku oktobra potrebovali 200, 300 postelj, zdajle jih imamo pa tisoč 264 zasedenih v tem segmentu. In zato že razlika 10 dni pomeni blazno razliko pri tem. Mi smo mlajše usposabljali, so se pa usposabljali predvsem v okviru svojih profilov, se pravi specializanti, ne vem, interne medicine, usmerjanje infekcijskih bolezni in tako naprej, in tudi pri izobraževanju sester so potekala izobraževanja in v bolnišnicah in tudi v domovih kot priprave na covid. Je pa res, da je dodaten faktor, ki je zadevo še močno poslabšal, število okuženih med zdravstvenimi delavci, ob vseh navodilih, ki smo jih dajali. Samo je treba pač vedeti, da zdravstveni delavci isto živijo v okolju kot mi vsi, in večina okužb je prinesena v ustanove. In če je vsak 22. okužen, je seveda tudi verjetnost, da se bo zdravstveni delavec okužil, velika. Zdajle je bilo v zadnjih 14 dnevih okrog tisoč 800 zdravstvenih delavcev okuženih, mislim da. Težko je vse te razmere vnaprej do takšne mere predvideti, da bi reševal problem, na drugi strani pa še vedno imeti omejeno število zaposlenih. Tako da, kot pravim, jaz bi, če razmišljam danes, morda kakšen korak kje tudi drugače naredil. Po drugi strani je pa zadeva tako nenadoma potekala, da enostavno mislim, da je bilo precej pripravljeno, in tudi zagotavljanje postelj na način, kot so nekateri pričakovali, ne bi bilo smiselno. Mislim, da smo ravnali dobro. Mi je zmanjkalo časa, ali ne? Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani minister, moram se vam zahvaliti. Kar dobro, realno, odkrito ste odgovorili. To se pravi, imamo nekako realno stanje, na podlagi vašega odgovora. S tem tudi kažemo, da smo določene zadeve zamudili, nismo bili dovolj pripravljeni, kar je tudi realno. Ne bom podajal zahteve po splošni razpravi iz čisto preprostega razloga – ker je zdravstvo na vseh področjih zdaj na tapeti. Povsod se spremlja, povsod se, in imamo tudi veliko drugih možnosti, da bomo še spraševali, opozarjali in bomo kritični do vsega tega. Želim, da poskušamo v tej čudni situaciji najti tiste prave prijeme čim prej, da bo zdravstvo vzdržalo. To je tisto najbolj pomembno in upam, da boste kot minister čim več napravili, tudi če vam bo vrh politike drugače nalagal, in da boste naredili ekipo strokovnjakov, ki bo enotna pri tem, in da boste šli to pot, da bo tudi zaupanje večje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, moram vas opozoriti, da ste zlorabili postopkovni predlog. Sami ste povedali, da ne boste podali predloga, da se opravi splošna razprava, ampak ste nekako podaljšali svojo razpravo, kar ni korektno, in prosim vse ostale, da se vendarle pri teh zadnjih treh minutah omejimo na obrazložitev, zakaj dajemo postopkovni predlog po splošni razpravi. Nadaljujemo. Gospod Soniboj Knežak bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani minister! S tako imenovanim PKP3 je bil uzakonjen dodatek za pripadnike Civilne zaščite in prostovoljce, ki so aktivirani zaradi pomoči pri zajezitvi epidemije. Dodatek je določen v 66. členu Zakona o interventnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic epidemije COVID-19. V prvem odstavku je določena višina 30 evrov na dan, v petem odstavku pa je določeno, da je dodatek oproščen plačila davkov in prispevkov. Vendar to v bistvu v praksi ne velja. Name se je obrnil državljan s konkretnim primerom. V času epidemije je bil prostovoljec, ki se je odzval pozivu občine, in je opravljal delo znotraj Civilne zaščite. Pri izplačilu dodatka za njegovo prostovoljno delo pa so njegov dodatek obremenili z davkom in prispevki. Izkazalo se je namreč, da tretji odstavek zakona ne govori o vseh prostovoljcih, temveč le o tistih, ki prostovoljno delo opravljajo v okviru javnih služb oziroma tega javnega pooblastila, to so jamarji, gorski reševalci in podobno. Tisto, kar mene skrbi, zato se tudi obračam na vas, je, da bodo prav zaradi tega ljudje, ki so se v epidemiji odzvali klicu na pomoč, za svoje skromno nadomestilo za delo v javno korist nazadnje plačali tudi davke. Tudi pogodbeni pripadniki Civilne zaščite glede na določila istega člena do te oprostitve niso upravičeni. Tisti znotraj Civilne zaščite, ki pri spopadanju z epidemijo nosijo najtežje breme, bodo tako polovico in lep del svojega dodatka namenili za davke in prispevke. Zaradi tega vas, spoštovani minister, sprašujem: Zakaj ste interventni zakon pripravili tako, da davčne oprostitve pripadajo le prostovoljcem, pogodbenim pripadnikom pa ne? Ali mislite, da je trenutno veljavna ureditev epidemičnih dodatkov ustrezna? Ali in kako nameravate ukrepati, da se položaj prostovoljcev in tudi pogodbenih pripadnikov izenači? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Ob tem bi rad poudaril, da se Vlada zaveda, da so pripadniki Civilne zaščite in prostovoljci v času epidemije zelo pomembni pri pomoči pri izvajanju nalog in ukrepov, povezanih z epidemijo nalezljive bolezni covid-19, in podobno kot zaposleni v službah, katerih opravljanje je nujno za delovanje države, so izpostavljeni nevarnosti okužbe z virusom. Zato je država tem osebam ne glede na to, da nepoklicno opravljajo naloge zaščite, reševanja in pomoči, posebej namenila dodatek za izpostavljenost nevarnosti in posebne obremenitve v času epidemije. Dodatek je bil prvič določen z Zakonom o interventnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic epidemije COVID-19, tako imenovanim tretjim protikoronskim zakonom. Takrat je bilo to prvič. Namenjen je bil pogodbenim in prostovoljnim pripadnikom Civilne zaščite ter tudi prostovoljcem, ki opravljajo naloge po Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. V sprejeti interventni zakonodaji je dodatek za nevarnost in posebne obremenitve določen za različne sektorje, med drugim tudi za zaposlene v zdravstvu, javne uslužbence in podobno. Ti dodatki se izplačujejo ob redni mesečni plači in so obdavčeni tako kot dohodek iz delovnega razmerja. Zaradi tega v času sprejemanja zakona ni bilo izpostavljeno vprašanje davkov in prispevkov za navedeni dodatek. Je pa spremembe prinesel tako imenovani PKP5. S petim protikoronskim zakonom je bila določena oprostitev plačila davkov in prispevkov za dodatke prostovoljcev, ki opravljajo naloge javne službe za zaščito, reševanje in pomoč. Se pravi s PKP5. Dovolite, da ob tem izrečem osebno zahvalo in zahvalo v imenu Vlade vsem, ki pomagajo pri soočenju z virusom covid-19. Ker se Vlada zaveda pomembnosti pogodbenih in prostovoljnih pripadnikov sil za zaščito, reševanje in pomoč, ki opravljajo naloge v času epidemije, je tudi v šestem protikoronskem paketu, ki ga boste obravnavali v Državnem zboru v naslednjem tednu, seveda skupaj z Vlado, rešitev, to se pravi v šestem protikoronskem zakonu je rešitev, da dodatki za nevarnost in obremenitve niso obremenjeni z dohodnino niti s prispevki. S tem se izenačuje status pogodbenih in prostovoljnih pripadnikov Civilne zaščite in tudi prostovoljcev. Tako da nekaj smo rešili s PKP5, ki je že v veljavi in se drugače obračunava sedaj oziroma se ne obračunavajo davki in prispevki, in še s PKP6 enako, kar pomeni, da ti zneski – mislim, da je 30 evrov, neka lestvica je glede na ure, ki se tukaj opravljajo – ne bodo obdavčeni niti s prispevki niti z davki. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Spoštovani minister, me veseli, da ste tudi sami ugotovili, da so ta neskladja. Moram reči, da kolega, ki se je obrnil na mene, ki je bil ta prostovoljec, o katerih se pogovarjamo, ni šel, verjetno enako kot ostali prostovoljci, zaradi teh denarnih nagrad. Seveda tudi sam pozdravljam, da so se v tem državnem zboru sprejele te nagrade za prostovoljce, ker dejansko jim primanjkuje ljudi. Da vam ne razlagam, probleme verjetno bolj poznate kot jaz. Je pa res, da je precej nejasnosti tudi v tem 66. členu, ki je bil spremenjen v PKP5. Imaš tri odstavke, prvi govori o tem, da je do dodatka za nevarnost in posebne obremenitve upravičen pripadnik Civilne zaščite ali državljan, ki je bil vpoklican k opravljanju nalog zaščite. To konkretno ta primer ni, ker se je javil, ko so iskali prostovoljce. In v tretjem so pa prostovoljci, ki v času epidemije opravljajo naloge javne službe. To sem pa prej rekel, da so jamarji, vsi tisti, ki imajo ta javna pooblastila. Da je bilo precej nejasnosti – in to je bil tudi namen mojega poslanskega vprašanja, da se to ne bi več dogajalo – dokazuje tudi, da so imeli kar nekaj težav. Tu imam pred sabo tudi dopis o tolmačenju Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje, od koder so se na Ministrstvo za finance obrnili prav s tem vprašanjem, ki so ga na njih naslavljale občine – kako te zadeve izplačevati. Če so v tem paketu, ki bo zdajle pred nami, te zadeve pošlihtane oziroma jih nameravate urediti tako, kot ste rekli, bom sam, kar se mene tiče, in verjetno bo tudi možakar, ki se je obrnil na mene, zadovoljen s tem vprašanjem. Tako da hvala za odgovor. In tudi v nadaljevanju, predsedujoča, nimam nobenega predloga za razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, želite še kaj dodati? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. In še enkrat hvala vsem prostovoljcem. Mi smo menili, da je tudi prostovoljce treba nagraditi, to je bilo osnovno vodilo. Tukaj bi rad povedal, da verjamem, da je prišlo, in tudi sam vem, da je prišlo do zapletov pri izplačilu. Tudi zaradi tega, ker so različni subjekti izplačeval, ali so bile to občine, društva [[…]]Skratka, zelo veliko teh plačnikov je bilo in tako na državni, regijski kot občinski ravni so imele osebe, ki so prejemale te dodatke, različne statuse. To so bili lahko tako upokojenci, zaposleni, brezposelni kot študentje. Skratka, na eni strani smo imeli veliko plačnikov, na drugi strani smo imeli veliko prejemnikov, ki so imeli tudi vsak drugačen davčni status, da tako rečem. Zato je FURS, finančna uprava, pripravil glede tega zelo natančno navodilo. Že v prvem je pripravilo to navodilo in jaz upam, da se bodo vsi ti plačniki davka tega tudi držali. Tukaj v bistvu pozivam vse, da se držijo natančnih navodil, če je šlo to za nazaj. Ampak zdaj za naprej pravzaprav ne bo potrebno, ker ti prispevki oziroma ti dodatki ne bodo obdavčeni, še enkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Jožef Lenart bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani prisotni gostje, ministri, kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospod Janez Cigler Kralj! Nekaj tednov nazaj smo v DZ obravnavali 25. redno Letno poročilo Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2019, iz katerega je razvidno, da je še veliko področij, kjer bi se dalo in moralo človekove pravice bolj spoštovati. Iz poročila Varuha sledi: »V letu 2019 smo med drugim opozarjali na neizvajanje Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. Vlada in pristojna ministrstva se na tem področju ne odzivajo na potrebe invalidov in ne zagotavljajo potrebnih podpornih storitev v skupnosti.« Zaznana je torej neaktivnost prejšnje vlade na zelo kočljivem področju, dejansko tudi fizične nedostopnosti gibalno oviranih oseb, se pravi invalidske problematike. Gibalno ovirane osebe dejansko še vedno nimajo zagotovljene dostopnosti do infrastrukture in javnih institucij. Po posvetovanju z invalidi opozarjam na to, da imajo gibalno ovirane osebe pri vsakdanjem življenju in delu velike težave, in sicer nekatere javne ustanove še vedno nimajo dostopa, urejenega z rampo, v veliko primerih pa je tudi ta prestrma. Strma rampa je dejansko za nekoga na vozičku, ki nima zelo močnih rok, enako, kot da je ne bi bilo. Iz istega razloga sledi nedostopnost do stanovanj za gibalno ovirane osebe, in sicer so ovire kot: večstanovanjske stavbe so brez dvigala in imajo prestrme rampe ali pa so te rampe poškodovane. Osebe na vozičku se v restavracijah tudi ne morejo namestiti k mizi, saj je le-ta običajno prenizka in se invalidski voziček zatakne. Potem so tukaj še pločniki z visokimi robovi, robniki, potem so neke vrste nepremostljive ovire za osebe na električnem vozičku. V zvezi s tem vas, spoštovani minister Janez Cigler Kralj, sprašujem: Katere aktivnosti izvajate in katere načrtujete na področju izboljšanja dostopnosti do javne infrastrukture in do javnih institucij za gibalno ovirane? Katere aktivnosti izvajate in katere načrtujete za izboljšanje vključenosti gibalno oviranih oseb ter drugih invalidov v delo in v družbo?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, spoštovani poslanec gospod Jožef Lenart. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti spoštuje uresničevanje Konvencije o pravicah invalidov, ki jo je Republika Slovenija ratificirala med prvimi, že leta 2008, in je leta 2010 pripravila horizontalni Zakon o izenačevanju možnosti invalidov, ki ga je Vlada istega leta tudi sprejela. V zakonu je urejeno tudi področje dostopnosti, ki ga izpostavljate v svojem poslanskem vprašanju. Pri tem je potrebno poudariti, da je ta zakon podlaga, osnova za ostale zakone po posameznih resorjih ministrstev, ki so potem dolžna uresničevati posamezna področja dostopnosti. Problematiko smo naslovili tudi prek nekaterih zaključenih in nekaterih še delujočih projektov na ministrstvu za delo, kot je Zmoremo, ki je imel namen spodbujanja enakosti in preprečevanja diskriminacije invalidov. Na podlagi tega projekta je bila pripravljena tudi interaktivna spletna aplikacija za prepoznavanje grajenih barier in posledično možnost njihove odprave. Drugi projekt v tem sklopu je projekt ZaVse/4ALL, ki je namenjen zmanjšanju diskriminacije in prispeva k zavedanju in zmanjševanju problemov v družbi na področju enakih možnosti in diskriminacije in je ravno tako namenjen odpravljanju arhitektonskih barier v grajenih objektih in v grajenem okolju. Ministrstvo za infrastrukturo pa je pripravilo večletni projekt multimodalne mobilnosti, ki zajema možnosti dostopanja vseh invalidnih oseb, ne glede na njihovo invalidnost, prek spletne aplikacije do točke, na katero so se namenili, primer dom–služba. Pri tem jim aplikacija omogoča dostopati po poti brez barier. Ta projekt je še v razvoju in še poteka in verjamemo, da bo tudi imel ugodne posledice v smeri odprave grajenih barier. Konkretno vprašanje glede gibalno oviranih, ki se v vsakodnevnem življenju srečujejo z ovirami, kot so neograjena dvigala in rampe, ki so pogosto nepravilno postavljene, pa se ob tem, da ste ga naslovili name, na naše ministrstvo, nanaša tudi na druga ministrstva. In sicer konkretno, neograjena dvigala in rampe se nanašajo na področje pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor, kajti v njegovi pristojnosti je Gradbeni zakon in Pravilnik o univerzalni graditvi in uporabi objektov. Oba omogočata ali pa določata graditev in uporabo objektov, dostopnih vsem ljudem, ter graditev prilagodljivih objektov in uporabo objektov, ki podrobneje določa bistveno zahtevo, s katero se zagotavljata univerzalna graditev in uporaba objektov, dostopnih vsem ljudem. Drugo vprašanje, vprašanje glede oseb, ki uporabljajo invalidski voziček v restavracijah, je iz pristojnosti Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Gre za zakonodajo o gradbenih in varnostnih proizvodih. Tretje vprašanje se nanaša na osebe, ki uporabljajo električni invalidski voziček in se srečujejo s težavo prehoda na pločnik z visokimi robovi, robniki, zakonodajo za to področje pa ureja Ministrstvo za infrastrukturo. Torej je izziv oziroma problematika, ki ste jo v svojem ustnem poslanskem vprašanju izpostavili, nedvomno relevantna in izrazito zahteva medresorski, horizontalni pristop, torej medresorski pristop in horizontalno usklajevanje, sodelovanje, koordinacijo, da bomo dosegli to, kar je naš skupni cilj – enakost možnosti dostopa in preprečevanje diskriminacije invalidov.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Gospod minister, hvala lepa za te odgovore. Nekako vidim, da smo, bom rekel, na neki podobni valovni dolžini. Ampak vseeno, povedali ste, več resorjev je zraven. Ampak ravno tole morda, nepovezovanje [[…]] [[pokaže predmet]] Eno tako sliko sem potegnil dol, ki se dejansko ne dotika vašega resorja, ampak infrastrukture. Ampak tule je na vozičku ena oseba, ki ne more mimo enega droga, pa je pravkar bil narejen tam pločnik. Slika je sicer stara, ampak enako zgodbo imamo na področju, s katerega prihajam. Državna cesta med Markovci in Moškanjci, na pločniku je drog za razsvetljavo, voziček ne more več mimo. Mislim, da tudi z malo večjim vozičkom mamica z dojenčkom ne more. Se pravi, to, kar sem hotel omeniti, je, da imamo interes, ampak da nam v zadnjih desetletjih osnovnih zadev za invalide ne uspe reševati, to pa ni v redu. Se pravi, invalidi so tisti, ki so nekako najbolj ranljivi. Dejansko ne uspevamo zagotavljati najosnovnejšega, morali bi pa zagotavljati popolno enakost. In glede na to, da seveda čudi invalide, da se v Sloveniji namenja sredstva za raznorazne tipe ranljivih skupin, nekateri so morda manj ranljivi kot invalidi, druge so potem tudi nekakšne skupine, ki se zbirajo iz nekih muh [[…]]Ampak kljub vsemu v Sloveniji, da bi bili nekako na teh področjih enaki do vseh, namenjamo kar znatna sredstva, tukaj na področju invalidov pa potem nekako pogrnemo. Tako da bi morda še kaj dodali o zaposlovanju invalidov in lažji vključenosti v delo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, gospod poslanec, za dopolnilno vprašanje. Glede stanja, ki ste ga orisali na podlagi fotografije, ki ste jo pokazali, je nedvomno, da je naloga nas vseh, da do tega ne prihaja. Torej, mi moramo zagotoviti, da se bodo spoštovale vse smernice iz Konvencije o pravicah invalidov, in kar je v moji moči, bom jaz tudi storil, da res preprečimo takšne arhitekturne in druge ovire invalidom. Tudi glede vključevanja na trg dela je velik izziv, ki se ga pa ne bojimo in ne izogibamo v tej vladi. Vi veste, da imajo podjetja, invalidska podjetja, nekatere ugodnosti in jih podpiramo v tem, da dajejo delovna mesta tistim, ki so na različne načine težje zaposljivi ali prikrajšani, in s tem nameravamo nadaljevati. Smo pa na ministrstvu posebej pozorni na to, da v tem koronačasu, ko je trg dela še bolj pod, bi rekel, pritiski, in ranljive skupine še posebej, ne bi spregledali nikogar v tem, da bi jim nudili zaščito delovnih mest, zaščito statusa, ne nazadnje pa tudi možnost hitre aktivacije, če se morda delovno mesto, ki ga zasedajo, zapre. Tako da hvala vam za to skrb in bomo tudi vnaprej s svojimi aktivnostmi posebej pozorni na ta segment.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Željko Cigler bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Gospod minister! Postavljam vam ustno poslansko vprašanje v zvezi z želenim sosežigom odpadkov s strani TEŠ v Velenju. 29. 10. 2020 je sedanji direktor TEŠ gospod Mitja Tašler celo izjavil, da lahko v TEŠ kurijo do 15 % alternativnega goriva – to je odpadkov. In če ne bo dovolj naših, jih bodo očitno uvažali. Usoda Lafargea v Trbovljah nam je pokazala, ko je Lafarge hudo škodoval okolici in tudi zdravju ljudi, da se je moral zapreti, hkrati se je ob cementarni Anhovo, ki tudi sosežiga – tako kot je Lafarge sosežigal in tako kot želi TEŠ sosežigati – pokazalo, da so se tu odprla vprašanja, ali so v Sloveniji dopustne sosežigalnice ob tako nekontrolirani razliki izpustov, kot jih sosežigalnica izpušča napram sežigalnici. Zato, spoštovani gospod minister, vam postavljam vprašanje: Ali ste do tega trenutka že izdali dopolnjeno energetsko dovoljenje na podlagi 52. člena Energetskega zakona Termoelektrarni Šoštanj za uporabo novega energenta, to je sežig smeti? Namreč, pravnomočno energetsko dovoljenje je osnovni pogoj za dopolnitev gradbenega dovoljenja, ki bi ga Termoelektrarna Šoštanj, TEŠ 6 v tem primeru, potrebovala. In drugič me zanima: Katere podatke v zvezi z namero uporabe novega energenta vam je do zdaj Termoelektrarna Šoštanj že posredovala? Če gre za obsežno dokumentacijo, bi vas prosil, če se mi morda lahko posreduje tudi v pisni obliki. Zakaj vas sprašujem, gospod minister, o tej zadevi? Na zadnji seji Državnega zbora sem vam zelo natančno postavil vprašanje, ali je že izdano oziroma ali imate na ministrstvu vlogo za izdajo novega energetskega soglasja. Na to vprašanje odgovora od vas nisem dobil. Energetski zakon namreč izrecno določa, da je treba pridobiti energetsko dovoljenje za vsako rekonstrukcijo energetskih objektov, ki spreminja energetske parametre in katere obseg sprememb je tak, da je za rekonstrukcijo posega potrebno pridobiti gradbeno dovoljenje. Ministrstvo je pa tisto oziroma vaš podpis je tisti, ki to zadevo potrjuje. Prosim vas za ta odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Gospa podpredsednica, gospod poslanec! Glede na to vprašanje bom zelo jasen in jedrnat. Glede na navedeno niti Termoelektrarna Šoštanj niti Holding Slovenske elektrarne, torej HSE, nista poslala nobene vloge za izdajo energetskega dovoljenja za sosežig odpadkov ter takega energetskega dovoljenja v skladu z Energetskim zakonom, nasprotno, v bistvu niti ne potrebujeta. Torej, ne gre za proizvodno napravo, ne gre za povečanje nazivne moči v TEŠ niti ne gre za vpliv na prenosno energetsko omrežje in mi do sedaj nismo dobili nobene vloge za izdajo energetskega dovoljenja. To je vse, kar lahko odgovorim najbolj eksplicitno, ne da navajam, kaj govori Energetski zakon.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovani gospod minister, niste mi odgovorili. Hvala, ker mi niste odgovorili, vas bom pa dodatno vprašal. Namreč, za vgradnjo nove tehnologije, da vas podučim – nove tehnologije, to se pravi, da se bodo zdaj kurile smeti, ki so bistveno bolj energetsko močne kot pa velenjski lignit – je potrebno pridobiti novo uporabno dovoljenje, saj se bodo s sosežigi spremenili vsi bistveni parametri, pod katerimi je bilo za objekt izdano uporabno dovoljenje. Gre namreč za bistvene spremembe tehnologije – ki je bila takrat predmet tudi presoje vplivov na okolje – ker se je kurilo samo velenjski lignit oziroma nekaj malega je bil dopuščen tudi indonezijski črni premog, sedaj se kurijo zraven tudi smeti. Sprašujem tole. Zaradi tega bo potrebna tudi sprememba v prostoru in dodatna investicija v elektrarne. Gre za posebno nosilno konstrukcijo, gre za nove odprtine v objektu, to je v tem kotlu, spremembo fasade, nov dostop bo tudi povečal gabarite objekta. Dejstvo pa je, da se postavlja naslednje vprašanje: Ali bo Ministrstvo za infrastrukturo, ki ga vi vodite, spoštovani gospod minister, od termoelektrarne zahtevalo pridobitev garancije oziroma izjave izvajalca Alstom, ki nam je pripravil to elektrarno, od katerega smo jo kupili, da zaradi kurjenja odpadkov, SRF, v bloku 6 na napravah ne bo prišlo do poškodb oziroma okvar? Namreč, za to spremembo energenta se lahko skriva tudi nova, dosti velika investicija, ki jo bomo morali plačati proizvajalcu kotla, to je Alstomu, z njim pa vem, da v Sloveniji nimamo najbolj korektnih izkušenj, podobno kot jih nimajo tudi v drugih državah, zlasti zaradi koruptivnih praks. Prosim za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Še enkrat hvala za vprašanje, dopolnilno. Začel bom s tem, kar je bilo na koncu. Naredili bomo vse to, kar je potrebno, če bo to potrebno, da bomo zadostili vsem ciljem in tudi vsem okoljevarstvenim zahtevam. In če bo potrebno od vseh deležnikov v tem postopku pridobiti vse potrebno, kar rabimo, bomo to naredili. Pa se vrnem na osnovo. TEŠ bo za sosežig po našem mnenju zagotovo potreboval, tako kot ste sami rekli, okoljevarstveno dovoljenje, ki ga pa izdaja Arso, pod neki drug resor to spada. In skladno tudi z 82. členom Zakona o varstvu okolja je pač treba za obratovanje naprave ali za vsako večjo spremembo v obratovanju pridobiti okoljevarstveno dovoljenje, seveda če se v njej izvaja dejavnost, ki povzroča emisije v zraku, vodi ali tleh in so zanjo predpisane mejne vrednosti emisij. V tem primeru torej tudi ne bi šlo za napravo, v kateri se izvaja dejavnost, ki lahko povzroči onesnaževanje okolja večjega obsega, kot to govori 68. člen Zakona o varstvu okolja. Torej, naprava je v tem primeru nepremična ali premična tehnološka enota, za katero je določeno, da lahko povzroča obremenitev okolja, ker v njej poteka eden ali več določenih tehnoloških procesov in na istem kraju drugi z njimi neposredno tehnološko povezani procesi, ki lahko povzročajo obremenitev okolja. Zagotovo, skladno z 82. členom Zakona o varstvu okolja, je pač treba za obratovanje naprave ali za vsako večjo spremembo v obratovanju pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. Kar se pa tiče prvega dela. Kar sem vam odgovoril – naredili bomo vse, kar je potrebno, da se vse preveri, in to je to. Nihče ne bo, tudi če gre za Alstom ali katerokoli drugo podjetje, v nobenem privilegiranem položaju, ne glede na sloves ali pa nesloves, ki ga uživa v svetu.
Hvala lepa. Gospod Cigler, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Postopkovni predlog, seveda, da se zadeva, problematika obravnava na prihodnji seji Državnega zbora, ker problematika sosežiga odpadkov je odprta. Ministri, ki pokrivajo infrastrukturo ali pa okolje in prostor, so že večkrat v Državnem zboru zagotovili – tako kot takrat, ko se je odpiralo tako vprašanje Lafargea in onesnaževanja z njegove strani kot tudi vprašanje onesnaževanja okolice in delanja škode prebivalcem okoli Anhovega – da se bo problematika sosežiga v Sloveniji proučila, oziroma če bo prišlo skozi ugotavljanje meritev do ugotavljanja krepkega preseganja dovoljenih kritičnih stopenj omejitve, da se bodo bodisi stvari izenačile, kar se onesnaževanja tiče, s sežigalnicami, bodisi sosežigi v Sloveniji prepovedali. Zdajle imamo pred sabo možnost, napoved začetka novega sosežiga, ki bo hudo vplival na okolico in okoliško prebivalstvo, zato ocenjujem oziroma menim, da je potrebno to problematiko obravnavati v Državnem zboru, da se Državni zbor odgovornosti, da se do tega problema opredeli, ne more losati. Hvala.
Hvala lepa za vaš predlog. Državni zbor bo o njem odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Naslednji je na vrsti gospod Vojko Starović, postavil bo vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani prisotni, gospod minister! Moram omeniti zopet poročilo Svetovne banke o merjenju kapitala 21. stoletja, ki je bilo narejeno na študiji 122 dežel sveta. Zelo obsežna študija in v tej študiji se zaključuje, da je najpomembnejši del nacionalnega bogastva dobro delovanje institucij. Prosperiteta najbolj razvitih dejansko temelji na institucijah, ki omogočajo čim večjemu delu prebivalstva, da sodelujejo v politiki in gospodarstvu. Tam pa, kjer vladajo skupine in klani, kjer za naše veljajo drugačna pravila kot za preostale, kjer si oblast podreja sodstvo, medije in parlament, tam na dolgi rok pač ni uspeha. Med te pomembne institucije vsekakor sodi tudi Policija, ki je eden od branikov uveljavljenih vrednot, človekovih pravic in svoboščin. Stanje v naši družbi in tudi Policiji pa trenutno ni najbolj blesteče, rekel bi, da je celo težavno. Ne gre za nažiganje, se strinjam z vami, minister, da nažiganje drug čez drugega pri ljudeh morda vzbuja nelagodje. Tu gre za agresivnost v komunikaciji, ki ni potrebna. To seveda še dodatno poleg covida-19 povečuje stisko, frustracijo in razdvojenost ljudi, kar tlakuje pot v konflikte. Divjaštvo, ki smo mu bili priča v Ljubljani, je sicer gotovo tudi odraz vse večje prisotnosti laži in manipulacij, sovražnega govora, vključno s strani vlade. Pa vendar lahko vseeno ugotavljamo, da so ti protesti oziroma manifestacije tega divjaštva prišle iz popolnoma drugih krogov. Sami ste v intervjuju v Delu omenili, da zadeve prihajajo celo iz kriminalnih krogov. Res so posamezniki, tudi lastniki kafičev, kaj jaz vem, redarji, preprodajalci, ne vem, vabila so bila baje naslovljena tudi na klube z borilnimi športi, in te skupine očitno zasledovali neke povsem druge cilje, tudi nasilje nad policisti. Torej neka eskalacija neprimernega vedenja. Vi, gospod minister, pa ste kot krivce označili [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Poslanec, čas se vam je iztekel. Sedaj ima besedo za odgovor minister. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec! Na koncu se vas res ni najbolje slišalo, ampak tukaj moram pa tudi jaz malo protestirati. Jaz nikoli nisem rekel, da so mediji ali pa opozicija krivi za te proteste, rekel pa sem, da morajo mediji prevzeti del odgovornosti, nisem govoril o krivdi. Ali pa del krivde, če hočete. Enako pa sem govoril tudi o opoziciji, ampak ne v tem smislu, da ste za te konkretne nemire, ki so se zgodili v četrtek, krivi v opoziciji, ampak sem povedal nekaj drugega. Povedal sem, da so v teh časih – torej od februarja oziroma marca naprej, ko imamo z nekaj krajšimi presledki vendarle opravka z relativno zelo hudo epidemijo, to se kaže zdaj bolj kot v spomladanskem delu – v glavnem vsi mediji in tudi celotna opozicija molčali o vseh tistih petkovih prireditvah, ki so bile ravno tako nezakonite. Morda se res slepimo zdaj vsi skupaj s tem, da na tistih petkovih protestih, kar sem danes že povedal večkrat, ni prihajalo do nekega tako drastičnega, bi rekel vandalizma, če temu tako rečem. Ampak tudi na petkovih protestih so zažigali lutke, kamenjali so figuro predsednika Vlade, zažgali so moj lutko, pozivali so k uboju predsednika Vlade in še kar nekaj stvari bi lahko naštel. Mediji se v vsem tem času niso prav zelo velikokrat oglasili, vsaj jaz jih nisem slišal, razen morda kakšnih, ki so, kot pravite vi, blizu desnici. Drugače pa ste lahko tedensko spremljali medijsko podpihovanje protestov na POP TV, tam ste lahko celo videli, kako se »neorganizator« gospod Jenull pogovarja z novinarko in ji razlaga, od kod bodo odšli, kam bodo zavili, kdaj bodo prišli na Slovensko in tako naprej. Če v vseh teh tednih ali pa mesecih tudi vi kot opozicija, pa mediji, bolj mediji kot vi, niso v njem prepoznali organizatorja teh protestov, je to res žalostno. Seveda ni bil nihče formalno organizator, tudi ta četrtek ni nihče formalno prevzel organizacije tega protesta. Je pa policija že vse od sredine prejšnjega meseca spremljala to, kar se dogaja na družbenih omrežjih, torej vabila na ta protestni shod, tako kot ste sami povedali, vabila lokalom, nekim, bi rekel borilnim športom oziroma klubom z borilnimi športi. Jaz sem na Ministrstvu za notranje zadeve naročil, da se najprej preveri, ali držijo navedbe, ali ima kdo od tistih, ki so bili na družbenih omrežjih imenovani in so bili tudi navedeni kot neki varnostniki nekih služb, kakšno licenco oziroma ali je kdo od teh slučajno še vedno akreditiran varnostnik. Kot veste, morajo imeti družbe za varovanje posebno dovoljenje, vsi ti ljudje so varnostno preverjeni, ta podjetja odgovarjajo za te ljudi. Moram reči, da sem nekako z veseljem ugotovil, potem ko so mi podali poročilo, da nihče od teh, ki so bili tam navedeni, nima aktivne legitimacije za to, da je v kateremkoli od teh podjetij, ki varujejo objekte in premoženje ljudi, zaposlen. Imeli pa so to legitimacijo. Torej tisti, ki so tam napisani, so nekoč bili aktivni pripadniki raznoraznih ljubljanskih varnostnih služb. Jaz sem se zato odločil in v tem tednu povabil na razgovor – mislim, da je razgovor v sredo ali v četrtek – predsednika Zbornice gospoda Slaka, nekdanjega direktorja Policijske uprave Novo mesto, ter tri največje direktorje slovenskih varnostnih služb, torej imamo Sintal, imamo Aktiva Group varovanje in še nekaj. V četrtek oziroma v sredo bomo dali karte na plano, jaz bi tudi rad vedel, kakšno je stališče teh direktorjev, ki zaposlujejo takšne ali pa drugačne varnostnike. V četrtek se je nedvomno izkazalo, da ni bil namen zgolj nek protest proti epidemiji, proti temu, da so ljudje zaprti, ampak je bil očiten in več kot jasno izražen interes, da se sprovocira policijo oziroma da se policiji na nek način da vedeti, da njihovih usmeritev, njihovega varovanja oziroma njihovih napotkov [[…]]Kot veste, je v primeru neorganiziranih shodov policija tista, ki mora sprejeti skrb za red in varovanje takega shoda, če ni prijavljen in organiziran. In več kot očitno je bilo, da je bila želja, da se policijo sprovocira do te mere, da pride do izgredov. Na žalost je do tega res prišlo. Zakaj je do tega prišlo, pa sem že večkrat – upam, da uspešno, verjamem pa, da za mnoge neuspešno – poskušal pojasniti.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Saj pisno sem poslal dve vprašanji. Mislim, da je bil ta odgovor dokaj profesionalen, bolj je razjasnil zadevo. In drugo vprašanje: Kaj boste storili, da se zaupanje v policijo, v njeno neodvisnost, in spoštovanje ponovno okrepita? Za kaj gre? Za to, da se zaradi teh pogostih, večkratnih menjav, in tudi napadanja posameznih policistov zaradi njihove vloge, nemir med policisti širi in so nezadovoljni. Sindikat celo pravi, da lahko pride do stavke. Mislim pa, da bi bilo to zelo slabo in moramo mi skrbeti in vi kot prvi morate skrbeti, da policija deluje in da po 11 dneh pridemo do odgovora, kaj je bilo s temi protesti. Ni prav, da mešamo proteste, kjer ljudje izražajo drugačno mišljenje in poglede kot Vlada, in če so ti mirni – lahko, da je kršitev covida, teh odlokov, ampak – gre za popolnoma drugo naravo. To je bilo moje in tega se moramo držati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala še za to dopolnilo. Se popolnoma strinjam z vami. Teh petkovih protestov – kljub temu da sem prej povedal, da so po moji oceni vsaj na nekaterih že kazali relativno zelo visoke znake agresivnosti ali pa nasilja, sem ga tudi plastično predstavil – vendarle policija, razen tistih takoj na začetku, ko se pravzaprav ni vedelo, s kakšno intenziteto mislijo ti protestniki protestirati, ni ocenila kot visoko tvegane, tega pa je. Zaradi tega je, kot ste videli, bilo v četrtek pripravljeno pravzaprav vse precej bolj striktno, torej od ograj do vpoklica posebnih enot praktično iz cele Slovenije, do pripravljenega vodnega topa v neposredni bližini in še kar nekaj drugih, konjenica, recimo, ki je tudi prej ni bilo. Policija je v tem primeru po mojem ravnala prav, na podlagi tistega, kar je lahko odkrila na družbenih omrežjih, in vsega tega, kar je v neposrednih osebnih razgovorih z ljudmi skomunicirala, je po mojem ocenila, da je stopnja tveganja velika. Kot zanimivost naj povem, vsaj tako so mi policisti povedali, da recimo gospoda Ličine, kot sem povedal tudi že na odboru, niso uspeli dobiti prej kot nekaj dni pred samim protestom. Prej je bil nekje v tujini. On je govoril, da je povsem miroljuben, da mu gre bolj za ustanavljanje nove stranke kot pa za neke proteste, da on v bistvu na ta način, ko ljudi vabi na proteste, nekako nabira bazo za novo stranko, ki jo bo ustanovil, in podobne stvari. Kasneje ste videli, da je na protestu bil. Kaj je tam počel, še ne vemo, vemo pa, da je s protesta bežal. Torej, po tem, ko ga je policija prijela, po tem, ko so ga hoteli pripeljati na zaslišanje, je najprej zbežal in se v nekem avtu s tujim voznikom – seveda ni vozil sam – poskušal na zadnjem sedežu z mesta protestov odpeljati, ne da bi ga policija na koncu prijela. No, policija ga je vendarle na koncu prijela. Kar se tiče zaupanja v policijo, moram reči, da so, tako kot v vseh teh sistemih, po mojem še vedno upravičeno na prvem mestu Slovenska vojska, slovenska Policija pa še nekaj takih organizacij, Civilna zaščita recimo, ki jim Slovenci zelo zaupajo. Jaz verjamem, da tega zaupanja policija ne bo zapravila z nobeno tako ali pa drugačno potezo. Seveda pa ne morem pristati na tezo, da je to, kar govori sindikat, posebej tisti sindikat, ki je v bistvu v zadnjem tednu ali pa v zadnjih dneh nekako odurno spolitiziral stvari [[…]]Lahko bomo tudi, in mislim, da bo potrebno predstaviti vse tisto povišanje ali pa, bi rekel, realna plačila policistov v zadnjih štirih, petih letih. In lahko boste videli, da ni nobenega razloga za stavko, kvečjemu obratno. Pravzaprav ni nikakršnega razloga za stavko, in če bo do stavke prišlo, bo prišlo izključno zaradi politizacije sindikata.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala. Hvala tudi za odgovore. Ampak jaz mislim, da je to toliko pomembna tema, da je vredna razprave, da govorimo o inštituciji posebej, govorim o inštituciji Policije. Strinjam se z vami, da v policijo na splošno – tudi poberemo, kar se piše – vlada dosti veliko zaupanje in tega dejansko ne gre zapravljati, tudi, kar sem že omenil, s temi menjavami, z nekimi odločbami, odstopi pa neodstopi in tako naprej. Moramo čuvati to. Vi ste minister vseh nas Slovencev, prvorazrednih, drugorazrednih, ni važno, ste skupni, in glede tega nažiganja mislim, da bi lahko vplivali na to, da se na televiziji, ki ste jo vodili in res polno nažiga, pa tudi grožnje padajo, tudi v demokraciji bi lahko vplivali na to, da se tam tudi zniža ta nivo. Predlagam razpravo o inštituciji Policiji in kako jo narediti še bolj našo in človeško. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Poslanec Janez Moškrič bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani minister za okolje in prostor gospod Andrej Vizjak! Sprašujem vas o strokovnosti in o smiselnosti drugega odstavka 29. člena Uredbe o vodovarstvenem območju za vodno telo vodonosnika Ljubljanskega polja. To je iz Uradnega lista 43 iz leta 2015. Omenjeni odstavek pa se glasi takole: »Na območjih obstoječih pokopališč v Stožicah, Dravljah in Šentvidu sta dovoljena žarni in klasični način pokopavanja. Širitev pokopališča na parcele zunaj območij obstoječih pokopališč ni dovoljena.« Zanimivo je to, da je ta drugi odstavek dobesedni prepis iz starejše uredbe in je bil v 25. členu. Če pa gledamo to uredbo kot celoto, pa ugotovimo, da se območja, da se zemljišča teh pokopališč nahajajo v vodovarstvenem območju II B, kjer pa je dopustno graditi pokopališke stavbe in spremljajoče objekte. To je vse razvidno iz tabel in tudi grafičnih prilog. Se pravi, na teh zemljiščih je možna gradnja, dejansko je na vseh teh zemljiščih tudi veliko stanovanjske gradnje. V letu 2010 je bil tudi spremenjen prostorski plan Mestne občine Ljubljana, kjer so ta zemljišča okoli teh treh pokopališč nekako namenjena širitvi pokopališč, predvsem z vidika infrastrukture, ki je sedanja, obstoječa, stara pokopališča nimajo. Se pravi, potreba lokalne skupnosti je velika na tem področju, tega se zavedajo prebivalci, tega se zaveda tudi Mestna občina Ljubljana. Zato je bila pobuda po ureditvi, spremembi tega člena, tega dela člena, tudi že podana v preteklosti. Zanima me: Zakaj v vseh teh letih ni prišlo do črtanja omenjenega dela 29. člena Uredbe o vodovarstvenem območju za vodno telo vodonosnika Ljubljanskega polja? Ker namreč ni nikjer nobenih strokovnih podlag, da bi bila to nedopustna gradnja, če vemo, da potrebe so, in območje tudi ne spada pod tako visoko zaščitenost glede vodnega varstva. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Na podlagi 74. člena Zakona o vodah se zaradi varovanja vodnih teles in tudi obvladovanja tveganj za onesnaženje pitne vode določijo vodovarstvena območja. S tem se pravzaprav ščiti in uvaja določen vodovarstveni režim na območju. Vodovarstvene uredbe so pravzaprav vsepovsod po tej državi, kjer so ta vodna telesa in ti vodni viri; in posledično se seveda tudi določa vodni režim in omejuje posege na tisti prostor. Konkretna vodovarstvena uredba za Ljubljansko polje je bila sprejeta v letih 2003–2004 in potem posodobljena v letu 2015. In v okviru te uredbe je aktivno sodelovala tudi Mestna občina Ljubljana. In prav na zahtevo oziroma pobudo Mestne občine Ljubljana je bila z uredbo o vodovarstvenem območju Ljubljansko polje določena ureditev, da se dopusti zgolj širitev osrednjega pokopališča Žale, medtem ko se zaradi tega dejstva na drugih lokalnih pokopališčih tega ne omogoča. To se pravi, prav Mestna občina Ljubljana je bila kreator te pobude, zahteve, ker je izvajala neko svojo politiko širitve Žal in ne ostalih pokopališč, da pride do te ureditve. Ta ureditev je sedaj presežena. Mi smo v jeseni tega leta pristopili k pripravi novele uredbe o vodovarstvenem območju Ljubljansko polje, kjer bo sedaj na predlog MOL-a, se pravi v sedanji ekipi, tudi odpravljena ta določba in bo širitev lokalnih pokopališč mogoča. Seveda pa MOL poda k tej ureditvi tudi druge svoje poglede in je v teku usklajevanje z Mestno občino Ljubljana. Če me sprašujete, kdaj bo ta uredba sprejeta, je to v glavnem odvisno od teh pogajanj. Gotovo pa bo to v relativno kratkem času prihodnjega leta.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Seveda tudi sam sem poudaril, da je bil leta 2004 napisan ta del člena v določbi. Tudi sem povedal, kot ste ugotovili, da je leta 2010 Ljubljana generalno spremenila prostorski plan; in tudi te zgodbe z lokalnimi pokopališči so šle v smer, da se vse pokopava še vedno naprej. Tako tudi dosti manjša pokopališča, kot je recimo pokopališče Šentvid. Če lahko še enkrat povzamem samo to, da so v dogovorih, je usklajevanje in da lahko pričakujemo v letu 2021 odpravo tega dela člena, ki bo omogočal širitev pokopališč. Je temu tako ali ni, da bo v naslednjem letu prišlo do črtanja te določbe?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Točno to, kar sem tudi že v prvem odgovoru povedal. Povedal sem, da je nova uredba o vodovarstvenem območju Ljubljansko polje trenutno v usklajevanju z Mestno občino Ljubljana; da bo ta omejitev širitve lokalnih pokopališč – ne samo šentviškega, tudi ostalih – odpravljena. Mestna občina ne vztraja več pri tem in tudi sledi pobudi, ki jo vi zastopate; in bo ob tem seveda še kakšna druga ureditev mogoča. Ta trenutek poteka usklajevanje z Mestno občino Ljubljana. Če bo ta uskladitev razmeroma hitra, bo tudi ta uredba na Vladi razmeroma hitra. Gotovo pa bo to v letu 2021.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti Lidija Divjak Mirnik, ki bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Lep pozdrav, gospod minister, kolegice, kolegi! V preteklih letih je bilo za oživitev mariborskega letališča oblikovano več različnih strategij. Mogoče malce zgodovine za začetek. Zadnja v vrsti predlaganih rešitev je bila preoblikovanje letališča Maribor v tako imenovano butično letališče za neke petične goste in tako dalje. Iz tega ni bilo nič. Potem je prevzela mariborsko letališče družba DRI, ki je rekla, da bi bila na letališču parkirana neuporabna letala prevoznikov do vnovične vzpostavitve letalskih linij po svetu, vendar je bilo vse to tudi prekinjeno. Potem ste vi, gospod minister, to rešitev ob vašem obisku junija nekako označili za neprimerno in preko spletnih socialnih omrežij povedali novo strategijo, kjer ste na kratko predstavili vašo vizijo. Po vaše bi naj to letališče postalo multimodalni cargo logistični center, tako imenovani Smart hub Maribor. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem sledeče: Kakšen je trenutni odnos s kitajskim lastnikom nepremičnin na območju letališča? Ali je bila mogoče s strani bivših kitajskih lastnikov tudi vložena odškodninska tožba zoper državo? Kakšni so dosedanji stroški DRI za upravljanje letališča Maribor? Kaj menite o pobudi Liste za pravičnost in razvoj iz Maribora o zamenjavi nepremičnin med UKC Maribor in državo ter letališko zgradbo na mariborskem letališču in Mestno občino Maribor? In zelo konkretno glede tega Smart hub Maribor vas pa sprašujem naslednje: Kakšen je predviden scenarij trajne rešitve za mariborsko letališče? Ali bo pred vzpostavitvijo logističnega centra treba spreminjati oziroma dopolniti tudi kakšne prostorske akte? Kdo izdeluje projektno dokumentacijo in v kateri fazi se ta postopek tudi nahaja? Ali je bila v pripravo projekta vključena tudi Mestna občina Maribor? Katere dejavnosti bodo vključene v ta logistični center, o katerem vi govorite? Kakšna je vrednost te investicije, o kateri vi govorite? Ali so postopki izbire investitorja zaključeni? In če so, kdo je potemtakem izbran? Ker pa bom še imela dopolnilno, bom kasneje nadaljevala. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. In končno hvala za to zelo pomembno vprašanje, s katerim se ukvarjam že vse od meseca maja tega leta, ko sem prvič obiskal Maribor. Ko sem prišel v Maribor, je bilo stanje glede letališča zelo zapleteno. Končno smo začeli odvijati stvari. Ta trenutek imamo pred seboj idejno zasnovo s strani DRI, kako bi izgledal Smart hub Maribor, kako bi izgledal multimodalni logistični center Maribor. In pretekli teden sem ga predstavil tudi županu Mestne občine Maribor, sva bila skupaj v Mariboru in sva tudi o tem debatirala. V začetku naslednjega tedna se želim sestati tudi z ostalimi predstavniki lokalnih skupnosti, torej z ostalimi župani. To sem predstavil tudi županu Hoč gospodu Soršku, ki je bil pri meni na ministrstvu približno tri tedne nazaj. Se pravi, da lokalna skupnost je v ta projekt vključena. Če kdo misli, da bo letališče Maribor živelo na podlagi dozdajšnjih strategij, ne bo, kajti do zdaj na podlagi vseh teh strategij ni. To, da DRI upravlja s tem letališčem, je, če sem prav razumel prejšnjo ministrico, ki se je za to odločila, bila izključno neka začasna rešitev, ki pa jo je treba nekako zaključiti in dobiti končno rešitev. Vi ste postavili sedem vprašanj. Če grem step by step, potrebujemo izredno sejo odbora za infrastrukturo, da vam vse to predstavim. Bom pa vključil v razpravo tudi vse mariborske poslance, koalicijske in opozicijske; ampak dovolite, da najprej idejno zasnovo predstavimo samim županom. Če se župani ne bodo strinjali s to rešitvijo, ki jo je pripravil DRI, kako naj izgleda Smart hub Maribor, potem s tem projektom pač ne bomo nadaljevali. In prav je tako, da ste s tem projektom seznanjeni, preden grem jaz na Vlado Republike Slovenije s to zasnovo in s to spremembo ter dopolnitvijo DPN. Torej odgovarjam na vaše drugo vprašanje – DPN. Bomo to predstavili tudi samim poslancem. Kar se tiče DPN, naj povem, seveda gremo v spremembo DPN, na začetku ne samo podaljšanje proge, da ne bo pomote, kajti mislim, da bi s tem naredili preveč hrupa. Gledali bi samo drevo, ne pa samega gozda. Treba je urediti dostop, če govorimo o multimodalnem logističnem centru, je treba urediti dostop železnice, tira do samega Smart huba. Drugače to nima pomena, da govorimo o Smart hubu, če tam ne bo imel vlak dostopa. Po drugi strani naj povem, da smo naredili cono ena, cono dva, cono tri, skupaj gre za okoli 400 hektarjev površin. To bi bil zelo velik, največji logistični center, zelo moderno zasnovan, največji logistični center v Sloveniji. To bi bilo primarno zaledno skladišče, logistični center Luke Koper, ki bi bil zelo moderno zasnovan. Mi bomo posegli v DPN okrog in okrog Magne. S tem ko je enkrat Magna na tem področju, smo rekli, da če je tam Magna z vsemi dovoljenji okoljevarstvenikov, proizvodnjo torej, potem logistični center brez težav tam deluje. Maribor z okolico ima izredno logistično priložnost za razvoj tovrstne dejavnosti, ki jo moramo izkoristiti. In ker je na tem krožišču poti še letališče, je to dodatna cargo priložnost. Glede potencialnih investitorjev je brezpredmetno govoriti. Najprej pogovor z lokalnimi skupnostmi, podpis pisma o nameri, računam, da bo do konca tega leta. V tem vmesnem času Vlada Republike Slovenije širi DPN in potem gremo v mednarodni arhitekturni natečaj, kako bo izgledal ta Smart hub Maribor. Nič pa ne delamo mimo lokalnih skupnosti in tudi nič ne bomo naredili mimo poslancev Državnega zbora, ki prihajata s področja Maribora in okolice. Druga stvar, kar je bilo omenjeno glede investitorjev. Nobenih investitorjev se ta trenutek ne išče, čeprav sem od svoje objave na socialnih omrežjih dobil že iz dveh držav pobude, da bi bili morebitni kupci tega projekta. Ampak ne gre najprej za to. V preteklosti smo se s kupci prenaglili in prišlo je do težave, kakršno ta trenutek jaz sam rešujem. O tem pa v drugem delu odgovora.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Minister, jaz se vam zahvaljujem za nekatere podane informacije. Vendar kljub temu morava še nekatere stvari rešiti. Še zmeraj me zanima: Kakšen je odnos oziroma kje smo z bivšimi lastniki, kitajskimi lastniki namreč? Tisti, ki smo iz Maribora, vemo, da so Kitajci lastniki vseh, da temu rečem, dopremičnin do same nepremičnine, poti in tako dalje. Mi niti na svoje letališče ne moremo priti, ker je nekdo to takrat tako naredil, kot je naredil. Zato me še enkrat zanima: Ali so ti bivši kitajski lastniki vložili tožbo zoper državo? Jaz se z vami popolnoma strinjam, da razen tega, da tam podaljšamo progo, moramo tudi železnico pripeljati v tisti del. Če me spomin ne vara, je ta plan bil tudi že v času vlade Marjana Šarca in se je tudi to dalo v proračun. Torej je to treba samo narediti oziroma oddelati; seveda pa s tem spreminjati tudi DPN, kar me veseli, da ga boste. Veseli me tudi to, da prepoznate mariborsko letališče kot izjemno logistično priložnost in kot izjemen potencial, kjer bi takšen cargo center pravzaprav moral že zdavnaj stati; pa zaradi takšnih in drugačnih političnih odločitev do tega ni prišlo. Kljub temu me zanima, ko govorite, da se boste pogovarjali z lokalnimi župani, kar seveda jaz pozdravljam: S katerimi točno se boste poleg mariborskega in hoškega župana še pogovarjali? In zanima me tudi: Ali razmišljate o tem, o čemer sem govorila, da bi tudi mariborska občina postala deležnik tega letališča na način, kot smo vam ga že predlagali? Se pravi, država, UKC in tiste variante, o katerih sem govorila. To se mi zdi zelo pomembno. Pa časovnica me kljub temu zanima. Z župani se boste torej pogovarjali, potem boste to predstavili poslancem in kako dalje naprej? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Jaz se te diskusije zelo veselim, ker sem kar ogromno pozornosti dal mariborskemu letališču, in to lahko župan Maribora tudi pove. Kitajci – sodni postopki so, v katere smo vsakodnevno vpeti. Da pa ni to vse, na drugi strani so tudi pogovori, da bi dosegli kakšno poravnavo čim prej, ampak ne morem pa več kot to, da vam to omenim. Žal je bil v preteklosti marsikdo prenagljen pri tem, ko je sklepal posle brez krčmarja. Jaz si kaj takega ne bom privoščil. Tudi pri tem, ko dobivamo ponudbe za koncesijo za letališče Maribor, se pač ne bom prenaglil. Da je nekdo samo zelo premožen in pri denarju, to ne pomeni, da je lahko dober gospodar in dober lastnik. Druga stvar. Sestal se bom še z županom občine Rače-Fram in županom občine Miklavž na Dravskem polju. Mislim, da je še ena občina, pa se je ne morem ta trenutek spomniti, se opravičujem. Ampak z vsemi župani, ki jih letališče Maribor zadeva. Glede tega, da je občina Maribor deležnik, lahko se okrog tega pogovarjamo; moram pa povedati, da se glede tega zaenkrat z županom nisva še pogovarjala. Sva se pogovarjala v tem smislu, da sem mu jaz pokazal, kakšen je načrt ministrstva in DRI. Jaz naj povem, da sem prisluhnil arhitektom, strokovnjakom s tega področja, kaj pomenijo smart hubi v tujini, kakšne ideje so, green smart hubi tako rekoč, kakšen je ta Bauhaus in kaj tudi je priložnost za sofinanciranje iz tujine. In temu sem prisluhnil. Ne gre za klasični logistični center v smislu kontejnerskega terminala, kot ga poznate v Gradcu. Mislim, da boste imeli v roku 14 dni to priložnost, da boste videli vso prezentacijo, pa boste videli, da v bistvu je to priložnost za neko idejo, ki bo res pomenila nov preboj tega dela regije, da se izkoristi te razvojne potenciale. Glede časovnice mislim, da do konca tega leta bomo mi na Vladi sprejeli dopolnitve DPN oziroma vse potrebne sklepe za dopolnitev DPN, pa pisma o nameri z župani lokalnih skupnosti. Osnutek pisma o nameri se že dela, ker ga pač želim vsakemu županu posebej tudi predstaviti. Potem pa na začetku naslednjega leta mednarodni arhitekturni natečaj, ki bi trajal recimo pol leta. Arhitekti potrebujejo eno leto, da narišejo tako, kot je treba. Tukaj ne gre za male površine, gre za – kot sem navedel, prva, druga in tretja cona – 400 hektarov površin, ki bi bili povezani tudi z železnico. Nekoč je imel ta koncept že veljavo, to je bil nekoč projekt Oreh. Zdajle smo to poimenovali Smart hub Maribor. [[nerazumljivo]]pomeni hrup. Tako, da gremo naprej.
Žal vas je čas prehitel. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, moram priznati, da se absolutno strinjam z vami. Tudi se strinjam z idejo tega projekta, ker – kot rečeno – je to verjetno neka modifikacija projekta Oreh, ki ga jaz poznam, vi pa verjetno tudi. Ampak to mariborsko letališče, za tiste, ki ne vedo, v bistvu ne leži v mariborski občini, zato sem prej ministra tudi vprašala, kar sem ga vprašala; ampak leži v sosednji občini. Se mi pa kljub temu zdi pomembno, da bi tudi mariborska občina postala formalni deležnik. Zato je tudi predlog Liste za pravičnost in razvoj takšen, kot je bil. In vas vljudno prosim, da o njem tudi razmislite. Če ga župan Maribora ne pozna, potem pač župan Maribora nekih stvari ne bere, ker bi ga moral poznati, ker smo mu ga tudi predstavili. Ampak pustimo to. Mariborsko letališče je nedvomno izrednega pomena za razvoj te regije – za področje turizma, za področje Pohorja, ki obsega severovzhodno Slovenijo vse do Koroške. To letališče bi bilo smiselno oživiti. Glede na to, kakšno je, razen to, da je lepo in novo, je to tudi vse. Zato se mi zdi pomembno, da o tem spregovorimo tudi poslanci, pa ne samo mariborski poslanci, ampak vsi poslanci, da se zavedamo, da Maribor kot drugo največje mesto pač potrebuje letališče. Ali bo to, kot rečeno, nek logistični center ali bo še kaj drugega, o tem se bomo verjetno na podlagi nekih dokumentov morali odločiti. Vsekakor si pa želim, da bi se ta vlada zavedala decentralizacije tudi pri dejanjih, ne samo pri govorjenju in pri nekih odgovorih; ampak konkretno pri dejanjih. In tukaj pravzaprav to lahko dokažete. Jaz si želim, da ta projekt izpeljemo; bi si pa tudi želela, kar tudi predlagam v mojem tretjem delu, da o pomembnosti mariborskega letališča, o projektih, ki se bodo tam izvajali, v končni fazi tudi o višini investicij in o vsem, kar bi naj tam bilo, razpravljamo tudi na seji Državnega zbora, kajti Maribor si to absolutno zasluži. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Tina Heferle bo postavila vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Gospa ministrica, moje vprašanje se dotika imenovanj in napredovanj državnih tožilcev. Pa bom začela tako. SMC – vaša stranka, gospa ministrica, je ob vstopu v to vlado zagovarjala, da bo edini in največji branik demokracije in pravne države v tej vladi. Od nastopa Janševe vlade pa vse do danes lahko vidimo vso to razgradnjo družbenih podsistemov, med njimi tudi enega izmed bolj pomembnih ali pa bolj občutljivih podsistemov, torej državnega tožilstva. V času te vlade je bilo kar nekaj neposrednih oziroma tudi posrednih političnih pritiskov na organe pregona, tudi na državno tožilstvo; in če se osredotočim samo na zadnjega, ki se je zgodil v postopku imenovanja in napredovanja državnih tožilcev. Vlada je v tem postopku, če se izrazim, ignorirala predlog, ki ga je oblikoval Državnotožilski svet. Vemo, da postopek je tak, da zakon določa, da Vlada potrdi predlog, ki ga pripravi Državnotožilski svet. Ta ga predstavi Ministrstvu za pravosodje, vašemu ministrstvu, gospa ministrica, potem pa Vlada potrdi. Državnotožilski svet je strokovni organ, sestavljen iz tožilcev in zunanjih pravnih strokovnjakov. Ta predlog pripravijo na podlagi neke strokovne ocene in ob proučitvi strokovnih pogojev, ob tem pa so kandidati, ki čakajo na imenovanje, izpostavljeni nekemu dolgotrajnemu in natančnemu strokovnemu preverjanju njihove primernosti. Kar je pa zelo nevarno pri tem – in tukaj je moje vprašanje za vas, gospa ministrica –, nevarno postane, ko vlada želi imenovanja ali pa napredovanja spolitizirati do te mere, da zadrži neko imenovanje ali pa napredovanje državnega tožilca samo zaradi njegove politične nepripadnosti. Med drugim v tem primeru ni bil imenovan kandidat, ki dela v protikorupcijski komisiji; vemo, s čem se ta danes ukvarja. Ustavljeno je bilo napredovanje tožilke, ki je zavrgla ovadbo, v kateri je premier trdil, da geslo »smrt janšizmu« pomeni grožnja s smrtjo. Moje vprašanje vam, gospa ministrica, je: Kako komentirate vse to, glede na to, da je vaše ministrstvo podalo predlog za imenovanje in napredovanje državnih tožilcev, ki je bil identičen predlogu, ki ga je pripravil Državnotožilski svet?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovana gospa poslanka Heferle, hvala za to vprašanje. Poznate proces imenovanja državnih tožilcev. Trenutno je ureditev, da je Državnotožilski svet tisti neodvisni in strokovni organ, ki resnično po zelo dolgem postopku – postopki zelo dolgo tudi trajajo – pretrese s strokovnega, psihičnega, osebnostnega vidika, skratka z merili, ki so določena, ustreznost posameznega kandidata. Kje je tukaj vloga Ministrstva za pravosodje in mene kot ministrice – dvojna vloga. Imamo razpisno vlogo, pripravimo razpis in kasneje tudi predlagalno vlogo. V primeru, ko dobimo dokončno mnenje Državnotožilskega sveta, ima minister možnost, če se ne strinja z mnenjem Državnotožilskega sveta, lahko zaprosi za dodatno dopolnitev; v nasprotnem primeru pa poda predlog na Vlado. Ministrstvo za pravosodje je v tem mandatu podalo skupaj 14 predlogov, dokončnih, torej mnenj Državnotožilskega sveta, in sicer 4 konec julija, in so bila tudi vsa štiri imenovanja izvedena konec avgusta. Kasneje smo dali še 10 predlogov, od teh je bilo 5 imenovanih, 5 pa jih še čaka na uvrstitev. Obstaja poslovnik o delovanju Vlade, ki v trenutku, ko je gradivo s strani ministrstva oddano na Vlado, določa postopek, kako poteka. To gradivo ni bilo uvrščeno v informacijski sistem, Ministrstvo za pravosodje je enkrat pisno in dvakrat ustno prosilo za uvrstitev. Ne poznam teh razlogov, ki jih vi navajate. Običajno se tudi s samimi imeni ne ukvarjam. Verjeli ali ne, imen ne poznam, kdo so, ker se mi zdi, da je pomembna njihova strokovnost, ne pa njihovo ime. Obsojam vsakršno morebitno politično obračunavanje sodnikov in državnih tožilcev, pa naj bo to v Državnem zboru ali na Vladi. To je moj komentar na vaše vprašanje.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Gospa ministrica, v velikem delu, če ne v celem delu vašega odgovora, se strinjam z vami. Državnotožilski svet res pretrese strokovnost vsakega posameznika, tako kot ste dejali. Jaz sem govorila predvsem o tem zadnjem primeru imenovanj in napredovanj, ki naj bi se obravnavala na Vladi. Če sem vas prav razumela, tega niti niste v celoti obravnavali na Vladi, se pravi predloga Državnotožilskega sveta, ki ste ga na vašem ministrstvu potrdili takšnega, kot je bil predlagan. Jaz razumem, da je vlada kolegijski organ; ne razumem pa tega, da morda vi kot pristojna ministrica ne posvečate več pozornosti temu ali pa morda bolj odločno ne nastopate v primerih, kjer gre po mojem mnenju za očitno politizacijo, vsaj poskus politizacije ali pa diskreditacije posameznih tožilcev zaradi njihove strokovne odločitve. Na drugi strani pa je ta interpretirana kot politična nepripadnost. Jaz močno dvomim, da je zgolj in samo naključje, da je med temi kandidati, ki jim napredovanje ni bilo odobreno, tožilka, ki je zavrgla kazensko ovadbo v primeru, ko je premier trdil, bom ponovila, da je geslo »smrt janšizmu« grožnja s smrtjo. Močno dvomim, da je to naključje. In vas zdaj kot ministrico še enkrat sprašujem: Ali imate kakšne vzvode za to? Vendarle ste kot ministrica tudi članica vlade – kolegijskega organa. In zanima me: Zakaj niste urgirali, da bi se tovrstna imenovanja izvedla?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Da ste pravilno razumeli, pet predlogov še ni bilo uvrščenih na sejo Vlade. Kljub vzvodom, ki jih pač minister ima, da lahko prosi za uvrstitev tega, drugih vzvodov praktično nimaš. Pripravljamo pa spremembo zakonodaje. Želimo, da se tudi imenovanje državnih tožilcev približa ureditvi za sodnike. Tudi želimo veliko bolj fleksibilno kadrovsko politiko. Vemo, da imamo premalo državnih tožilcev, ker se to pozna na njihovem delu. Z obliko imenovanja oziroma vzpostavitve enovitega državnega tožilca bo veliko teh postopkov na tak način lahko tudi odpadlo. Če rečete, da sem premalokrat odločna pri tem oziroma ne nasprotujem takemu odnosu ali pa političnemu reagiranju; veste, da je to na strani Državnega zbora in na strani Vlade; veliko tega je do tožilcev in tudi do sodnikov. Z veliko najrazličnejših strani sem zaprošena, da naj komentiram razne sodbe. Tudi nedolgo nazaj se je zgodilo, da se je tudi v parlamentu obravnavalo sodnike zaradi njihovega sojenja, kar mislim, da je absolutno neprimerno. Obsojam, se pa ne oglašam vsakokrat, ker mislim, da bi morali vsi skupaj imeti politično kulturo. Nedvomno ni minister za pravosodje tisti, ki uči politično kulturo ostale politike. Dejstvo pa je, da je danes mednarodni dan strpnosti in bi se toliko bolj morali tega zavedati, še posebej v politiki, in se naučiti neke kulture dialoga. Toliko.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog.
Ja, se strinjam glede politične kulture, gospa ministrica. Ne strinjam se pa glede tega, ko pravite, da se ne morete ravno vsakokrat oglašati. Ti primeri, ki se nam dogajajo pri državnemu tožilstvu, pri Policiji, pri drugih preiskovalnih uradih – da ne bom preširoka, se bom osredotočila samo na tožilstvo –, niso kar tako. Če pogledamo z vidika neke pravne države, je izjemno pomembno, da državni tožilec ni odvisen od vsakokratne oblasti, da ni podvržen nobenim političnim pritiskom ali drugim pritiskom; tako da je bil moj apel predvsem v tej vezi, glede na to, da ste pristojna resorna ministrica. Kar se tiče te politične kulture, ja, tudi mene velikokrat začudi delovanje te vlade. Ne mislim vas osebno, morda bolj predsednika Vlade, ko kar na Twitterju obračunava z državnim tožilstvom, pa da ne bom preostra. Čudi me tudi poskus spreminjanja kazenske zakonodaje kar s strani ministra za notranje zadeve Hojsa, čeprav je to vaš resor, gospa ministrica. In tukaj razumem vašo stisko, če se tako izrazim, res nimate nekih formalnih vzvodov. Ampak ker verjamem, da vendarle ste požrtvovalna ministrica, da ste zavedna pri svojem delu, me čudi – morda tukaj malce širše mislim na stranko SMC – to vztrajanje v tej vladi, kjer vidimo, da se rušijo neki ustaljeni družbeni sistemi, kjer nam vladajoča stranka praktično ruši neke pravne in demokratične standarde, ki veljajo v tej državi. In iz tega razloga, ker mislim, da so to zelo pomembna vprašanja – neodvisnost državnega tožilstva, predlagam, da Državni zbor opravi o teh vprašanjih razpravo; in da morda enkrat za vselej se pa neka politična večina strinja s tem, da je temu treba napraviti konec. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Zaradi dolgoletnega rudarjenja je treba zavarovati območje neposredno nad Rudnikom živega srebra Idrija in obvarovati mesto Idrija pred posledico posedanja in drugimi posledicami, ki so nastale zaradi dolgoletnega rudarjenja in se odražajo v rudarski škodi na infrastrukturnih in drugih objektih, degradiranem okolju ter zdravstvenem stanju nekdanjih rudarjev in prebivalcev mesta, ki so nastali na vplivnih območjih rudnika ter na širšem območju mesta Idrija. Evropska komisija je ustanovila Sklad za pravični prehod, ki je namenjen predvsem premogovnim regijam. Poleg že upravičenih slovenskih premogovnih regij, to sta Savinjsko-Šaleška regija in Zasavje, ki bi bili vključeni v Sklad za pravični prehod, si Slovenija prizadeva, da vanj vključijo tudi Goriško regijo oziroma severnoprimorsko regijo, Gorenjsko regijo in Koroško regijo. Zato vas, gospod minister Zvonko Černač, pristojen za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, sprašujem: Ali podpirate sanacijo rudarske škode in degradiranega okolja zaradi posledic rudarjenja v Rudniku živega srebra Idrija iz Sklada za pravični prehod? Že vnaprej se vam zahvaljujem za vaš odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za vprašanje. Lep pozdrav vsem prisotnim še enkrat! Vprašanje se sicer samo posredno nanaša name, bolj neposredni odgovori bi lahko prišli z Ministrstva za infrastrukturo in Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, vendar vam z veseljem v okviru tega odgovorim, kar vem glede Sklada za pravični prehod. Kot vam je znano, je prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo eden najpomembnejših ciljev politike Evropske unije. V vprašanju ste omenili slovenski premogovni regiji, ki sta v procesu opuščanja premogovnih aktivnosti. Gre za Šaleško in Zasavsko regijo. Ti dve regiji je Evropska komisija že opredelila v poročilu o državi Slovenija 2020. Zaradi tega so se aktivnosti za prestrukturiranje že pred časom začele in so v teku, vključno s pripravo nacionalne strategije in dveh načrtov za postopno opuščanje izkoriščanja premoga v teh dveh slovenskih premogovnih regijah. Seveda ta prehod zahteva tudi finančna sredstva za prestrukturiranje, zato da se gospodarstvo v teh regijah usmeri v druge smeri, da ljudje dobijo delo in priložnosti na drugih področjih. Zaradi tega je pred slabima dvema letoma Ministrstvo za infrastrukturo oziroma takratni državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo 29. 1. 2019 na generalnega direktorja Direktorata za energijo Evropske komisije naslovil vlogo za prestrukturiranje teh dveh premogovnih regij, torej SAŠA in Zasavje. 15. 3. 2019 je bil s strani Evropske komisije posredovan pozitiven odgovor. Na tej osnovi je bilo potem tudi omogočeno koriščenje sredstev za pripravo ustrezne študije s strani Evropske komisije, kjer je imela in ima še vedno Slovenija na razpolago približno 500 tisoč evrov sredstev, ker je pač ta dokument osnova za pripravo ustreznih programov in dostop do sredstev iz Sklada za pravični prehod. Ker je bila v poteku oblikovanja te uredbe glede Sklada za pravični prehod omogočena širitev možnosti koriščenja sredstev, sem jaz pred časom dal pobudo in ta pobuda je bila na nivoju skupine NGS1, ki jo vodi predsednik Vlade, 10. 9. tudi sprejeta. Oziroma sprejeta je bila odločitev, da Slovenija glede na formalne možnosti, ki so na voljo, na podlagi predloga uredbe z dne 28. 5. 2020 pripravi predlog za proučitev razširitve območij tudi na opuščena industrijska območja. In ta pobuda je bila pred dnevi tudi implementirana oziroma Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo kot pristojno ministrstvo je na Evropsko komisijo, na pristojni direktorat, posredovalo predlog za razširitev teh regij na regije Goriška, Gorenjska in Koroška. Predvsem gre za regije, kjer gre za posamezna opuščena industrijska območja. Ali in v kakšnem obsegu bo ta pobuda uspešna, bo znano po opravljeni študiji in po odločitvah Evropske komisije na osnovi te študije. Formalno podlago pa seveda predstavlja Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Sklada za pravični prehod, ki omogoča regijam in ljudem, da za okoljske, gospodarske in ostale posledice prehoda v podnebno nevtralno gospodarstvo koristijo tudi sredstva tega sklada. Pri tem je ključno, da podpora iz tega sklada mora biti pogojena z učinkovitim izvajanjem procesa prehoda določenega območja za doseganje podnebno nevtralnega gospodarstva, in ključno je, da države članice v teh območnih načrtih, ki bodo potem podlaga za dostop do sredstev za ta prehod, opredelijo in utemeljijo najbolj prizadeta območja, na katera je treba potem osredotočiti podporo. V skladu so pač trije stebri. Prvi steber pomeni nepovratna sredstva, ostala dva stebra pa pomenita povratna sredstva; se pa navezujejo na ukrepe in vse ostalo, kar je povezano s tem prehodom.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Hvala tudi vam, gospod minister Černač, za odgovor. Danes sem namreč dobil informacijo, da je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo pri enem izmed podjetij naročilo to raziskavo, o kateri ste govorili, za preveritev upravičenosti priprave območnih načrtov za Goriško, Gorenjsko in Koroško regijo z namenom naslavljanja ukrepov in ciljev iz Sklada za pravični prehod. Izpostavljeni so trije industrijski obrati z največjo intenzivnostjo toplogrednih plinov, to so območje Salonita Anhovo, območje Acronija Jesenice oziroma železarne in Metala Ravne. Idrija in težka dediščina živega srebra pa je bila zopet prezrta, se pravi, da ta študija ne vključuje tudi tega projekta. Ker za vami sedi gospod minister, ki sem ga pred enim letom tudi spraševal na to temo, predlagam, da se ta študija, ki jo je MGRT naročil pri enemu izmed podjetij, razširi še na problematiko Idrije in poltisočletnega rudarjenja. Namreč od likvidacije rudnika živega srebra se v državi očitno nihče noče resno ukvarjati s posledicami poltisočletnega rudarjenja, in to pridobivanja živega srebra, ki ga je Evropska unija iz uporabe umaknila leta 2010, na globalni ravni pa je bila ratificirana Konvencija Minamata o živem srebru kot okoljski problematiki svetovnega merila par excellence. Tako recimo med drugim, naj povem samo eno zadevo, v Sloveniji nimamo niti odlagališča za odpadke, ki so obremenjeni z živim srebrom, čeprav je bila Idrija oziroma naše območje drugi največji proizvajalec živega srebra in s tem onesnaževalec na svetu v vseh časih. Hvala lepa za morebitni odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za to možnost. Študija se nanaša na Gorenjsko, Koroško in na Goriško regijo. V okviru te študije bo pač opredeljeno, katero območje v tej regiji je tisto, ki je nosilno območje oziroma potencialno območje za širitev z naslova tega mehanizma. Nič drugače ni ta študija naročena, tako kot je bila naročena takrat, ko je šlo za Zasavje oziroma za Savinjsko-Šaleško regijo. In v primeru Zasavja je pač ugotovitev za vse tri občine, v primeru SAŠE žal ne. V primeru Savinjsko-Šaleške regije je ta študija ugotovila, da so potencialno ogrožena območja, ki lahko participirajo s tega naslova, iz stebra ena samo območja treh občin. Vsa ostala območja, ki se navezujejo, pa lahko pri tem prehodu participirajo iz sklada 2 in iz sklada 3. Zaradi tega sem jaz povedal, da je od tega, kar bo študija odgovorila, odvisno, kako in na kakšen način bo potem to območje na koncu opredeljeno. Jaz verjamem, da bodo ti, ki pač te stvari izdelujejo, pregledali vse relevantne podatke in v najboljši možni meri tudi naslovili ta problem.
Hvala lepa. Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vaše ministrstvo je v enem od stališč do poteka blejske obvoznice zapisalo, da je v zvezi s streliščem Mačkovec na Bledu, citiram, »v srednjeročnem obdobju predvidena prenova in ureditev strelišča za možnosti različnih usposabljanj streljanj«. Širitev strelišča, ki je samo streljaj oddaljeno od enega najbolj turistično poznanih in obiskanih krajev v Sloveniji, to je Bled, je seveda zelo občutljiva zadeva. Še posebej, če v obzir vzamemo kontekst, kako poteka komunikacija na Ministrstvu za obrambo z Občino Postojna oziroma lokalno skupnostjo, povezano z vadbiščem Slovenske vojske na Počku. Nočno streljanje z velikimi kalibri, nizki preleti Natovih reaktivnih lovskih bombnikov, zaradi katerih lokalni prebivalke in prebivalci ne morejo spati, zapiranje cest, zastoji na cestah zaradi vojaških konvojev, neplačevanje nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, izsiljevanje v zvezi z izplačili sofinanciranja v preteklosti dogovorjenih ter izvedenih projektov in tako naprej, če naštejem samo nekatera od spornih ravnanj Ministrstva za obrambo. In ko po vsem tem na drugem koncu Slovenije zasledimo informacijo, da naj bi se s strelišče širilo, smo v Levici seveda zaskrbljeni, še posebej, ker gre za kraj, ki je eksistenčno vezan na turizem. Pokonci skočijo tudi okoliški prebivalci. Zato vam zastavljam sledeča vprašanja: Ali je bila predvidena širitev strelišča in njen obseg, namen in tako naprej kakorkoli predstavljena in usklajena z lokalno skupnostjo? Zakaj je ta širitev sploh potrebna? Z orožjem kakšnega kalibra se bo streljalo na razširjenem strelišču in kako pogosto? Ali se bodo streljanja izvajala ponoči, v času turistične sezone in podobno? Vse te gabarite je treba vzeti v obzir. Kako bo Mors v času izvajanj streljanj obveščal lokalno prebivalstvo? Kdo bo poleg Slovenske vojske še uporabljal strelišče? Ali se bodo na njem urile tudi imperialne sile pakta Nato? Kako nameravate poskrbeti za varnost lokalnega prebivalstva, turistov, sprehajalcev in drugih, ki se lahko znajdejo v bližini strelišča? Če recimo spet posežem po primeru Poček, ki je sicer manj obljuden, tam je treba prekiniti vaje zaradi civilistov na območju vadbišča. Strelišče se nahaja tudi v neposredni bližini naravnih vrednot, tik ob njem teče reka Sava Bohinjka, zato gre tudi tu za vodovarstveno rizično območje, v katerega je treba vključiti tudi zaščito vodnega vira. Zanima me: Kako boste zaščitili talne in podtalne vode na Mačkovcu? In za konec, ali se vam zdi normalno, da ob svetovno znani turistični atrakciji, kot je Bled, širite vojaško strelišče? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Tonin, izvolite.
Dragi kolegice in kolegi, lep dober večer! Strelišče in vadišče Slovenske vojske Mačkovec se nahaja v bližini občine Bled, približno 2,5 kilometra od središča Bleda in 3,5 kilometra pred vasjo Bohinjska Bela. Gre za strelišče, ki je bilo v uporabi že s strani Jugoslovanske ljudske armade. Strelišče Slovenska vojska uporablja vse od osamosvojitve in je opredeljeno kot območje izključne rabe za potrebe obrambe. Vsa zemljišča so zemljiškoknjižno urejena, območje pa obsega 21,5 hektarov. Strelišče in vadišče Mačkovec je namenjeno za izvajanje vojaškega usposabljanja, izvajanje streljanj s pehotnim orožjem manjšega kalibra na razdaljah do 400 metrov, taborjenje ter za ostale vojaške strokovne aktivnosti. V načrtih posodobitev navedenega strelišča obstaja, vendar pa širitev izven trenutnega območja ni predvidena. Ko govorite o širitvi, je vaša informacija netočna in ne drži. Drži pa, da bomo to strelišče posodobili. Posodobitev vadbene infrastrukture, med katero sodijo tudi strelišča, so ena od prioritet pri posodabljanju naše vojaške infrastrukture. Dejstvo je, da sta bili vse od osamosvojitve posodobljeni oziroma zgrajeni samo dve sodobni strelišči, s katerima razpolaga Slovenska vojska, in sicer Mlake pri Vipavi ter Škrilj. Načrtovana posodobitev strelišča Mačkovec bo izvedena zato, da bo na strelišču vzpostavljen pogoj, ki bo omogočal varno in tehnološko sodobnejše streljanje na razdalji do 400 metrov. Streljalo pa se bo s kalibrom do 12,7 milimetra. Gre za pehotno orožje. Ta posodobitev bo zmanjšala vse zunanje vplive, ki jih ima okoliško prebivalstvo, hkrati pa tudi omogočila Slovenski vojski ustreznejše usposabljanje. In še mimogrede, poslanec, naj povem, ker ste v svojem vprašanju precej pozornosti posvetili tudi Postojni. Dialog s Postojno teče; verjamem, da smo blizu dogovora.
Hvala lepa. Minister Počivalšek, izvolite.
Spoštovani poslanec gospod Miha Kordiš, spoštovani Državni zbor! Hvala za vprašanje tudi meni. Uvodoma bi želel reči, da je vprašanje gospoda poslanca Kordiša kompleksno vprašanje. Želel bi si, da bi bilo napovedano bolj natančno, da bi mi omogočilo, da podam res najustreznejše informacije in bi lahko odgovoril karseda celovito. Poskusil pa bom vseeno predstaviti dogajanje v tem delu občine Bled z vidika pristojnosti Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Kar se tiče aktivnosti, ki jih iz pristojnosti regionalnega razvoja sofinancira naše ministrstvo, je vsebin kar nekaj. Preko Dogovora za razvoj regij na tej relaciji trenutno sofinanciramo izvajanje projekta kolesarska povezava Bled–Bohinjska Bistrica v skupni vrednosti dobrih 6 milijonov evrov. Od tega sofinancira Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo več kot 2 milijona evrov, Direkcija za infrastrukturo 3 milijone in vložek obeh občin pol milijona evrov. Po Zakonu o financiranju občin sofinanciramo tudi investicijske projekte občin Bled in Bohinj, kot so jih prijavile, v višini z zakonom določenih nepovratnih sredstev in oblike nepovratnih sredstev z ničodstotno obrestno mero. Na razpisih Podpora mikro, malim in srednje velikim podjetjem s področja turizma za povečanje snovne in energetske učinkovitosti na omenjenem problemskem območju smo v letih 2018–2020 na območju občine Bohinj sofinancirali energetsko prenovo številnih turističnih objektov. V okviru programa Izvajanje lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, Lokalne akcijske skupine (LAS), s ciljem izvedbe celovitega in uravnoteženega razvoja lokalnih območij po pristopu »od spodaj navzgor« občini Bled in Bohinj sodelujeta kot partner v projektih. Zaradi omejenosti bom naštel le nekaj projektov s tega področja. Občina Bled in Bohinj sta sama po sebi turistična prvokategornika. Celovito območje obeh krajev pa seveda ni samo turistično, tam sobivajo številne dejavnosti, ki morajo med seboj poiskati ustrezno ravnovesje. Prepričan sem, da je to cilj, ki ga lahko z ustreznim odnosom in komunikacijo med deležniki dosežemo tudi pri vprašanju strelišča pri Bohinjski Beli in njegovo umestitvijo v dolgoročni razvoj občine Bled in turizem Bohinja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kordiš, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Ne želim delati problema tam, kjer problema ni. Moje vprašanje je predvsem preventivne narave, ker poznamo, kakšno zgodovino ima Ministrstvo za obrambo z občino Postojna oziroma natančneje z vadbiščem Poček, kjer velja 20-letno zatečeno stanje, s katerim Ministrstvo za obrambo občino izsiljuje, ob vsakokratnih streljanjih ogroža vodne vire in tako naprej. In seveda zastrižem z ušesi, ko pride do mene informacija, da naj bi se širilo oziroma, kot je dejal minister Tonin, posodabljalo strelišče na drugem koncu države. Bom ponovil nekatera vprašanja, ki so ostala neodgovorjena oziroma zgolj delno odgovorjena. Kako poteka komunikacija z lokalno skupnostjo v zvezi s to posodobitvijo, ne širitvijo, ampak zgolj posodobitvijo tega strelišča? Se je dalo delno razumeti, da morda ta komunikacija niti ni tako zelo pomembna ali pa celo potrebna, ker je neko območje, ki je že nekako alocirano za vojaške potrebe. Zanima me tudi raba tega strelišča. Je to strelišče, ki je zgolj v rabi in bo v rabi Slovenske vojske, ali se predvideva urjenje tudi kakšnih drugih sil pakta Nato? Kako nameravate poskrbeti za varnost lokalnega prebivalstva, tudi turistov, sprehajalcev, glede na to, da se pogovarjamo o turističnih krajih? Spet primer s Počka. Tam je treba prekiniti vaje zaradi civilistov na območju vadbišča, pa gre za precej manj obljudeno območje. In navsezadnje skrbi me zaščita talnih in podtalnih voda na Mačkovcu. Spet ne po nujnosti dejavnosti, ki bi se tam izvajale, to je dejstvo, da gre za strelišče; ampak glede na to, da se je Mors dolga leta na vse načine izogibal temu, da bi sprejel državni prostorski načrt za Poček na način, da bi vanj vključil tudi zaščito vodnega vira. Hvala.
Hvala lepa. Minister Tonin, izvolite.
Spoštovani poslanec, še enkrat; dialog s Postojno teče. Jaz verjamem, da nam bo do konca leta uspelo doseči dogovor. V interesu Ministrstva za obrambo je, da prebivalci občine Postojna pijejo neoporečno vodo in da zmanjšamo vplive, ki jih obramba tam povzroča, na minimum, kar le lahko. In v tej smeri se tudi pogovori peljejo. Glede strelišča Mačkovec pa še enkrat, tam je umeščeno že dolga leta. Jaz ne poznam nobenih pritožb lokalnega prebivalstva ali občin. Morda pa se bo tudi tukaj zgodilo, kot se je kjerkoli drugje, da so bile neke politično motivirane iniciative, ki so začele določene stvari problematizirati. Skratka, doslej s tem streliščem ni bilo težav. Druga zadeva, ki jo izpostavljate; ne bo šlo za širjenje strelišča, ampak bo šlo za obnovo strelišča. In katerokoli strelišče smo doslej obnovili, je prispevalo k izboljšanju pogojev. Zmanjšal se je hrup, ker so nameščene tudi določene druge protihrupne ovire in podobne stvari, tako da bo ta obnova izboljšala pogoje delovanja tega strelišča tam gor in tudi zmanjšala vplive na lokalno prebivalstvo. Uporablja pa se za pehotno orožje in na tem strelišču se zlasti usposabljajo ali pa se bodo usposabljali zlasti vojaki iz Bohinjske Bele in Kranja. Na območju tega strelišča in na tem strelišču pa tudi gostimo vsakoletne vojaške tabore, kjer se mladi usposabljajo za vojaške veščine na tem območju. Če pa se bo na tem strelišču usposabljala kakšna druga zavezniška vojska, je pa odvisno od vsakoletnega programa vaj, ki jih sprejemamo na Vladi; in boste z njimi tako ali tako vnaprej seznanjeni. Danes vam pa ne morem reči, da na tem strelišču zagotovo ne bo nobenega drugega zavezniškega vojaka in da se bo izključno uporabljalo samo za potrebe Slovenske vojske, ker to je odvisno od programa našega sodelovanja in od vaj, ki jih imamo. In mislim, da ste lahko popolnoma mirni, da bo ta stvar narejena na takšen način, kot mora biti. Kako pa izgleda profesionalno urejeno strelišče, vas pa vabim, da se enkrat kot član Odbora za obrambo udeležite in si ogledate strelišče v Škrilju ali pa strelišče v Vipavi; in boste videli, če stojite kilometer stran, so ti vplivi že zelo zmanjšani, tukaj je pa naselje več kot 2,5 kilometra stran. Jaz ne vidim nobenih težav, da bi to kakorkoli vplivalo na razvoj turizma ali drugih dejavnosti na tem območju.
Hvala lepa. Gospod Kordiš? Ne, ne želite postopkovnega. Potem nadaljujemo. Naslednji bo vprašanje postavil gospod Branko Simonovič, in sicer ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim! Pred dobrim letom sem nekdanjemu ministru za okolje in prostor postavil vprašanje glede zagotavljanja ustavne pravice do pitne vode za prebivalce slovenske Istre. Naj samo povzamem; 25. junija 2019 je pri Hrastovljah prišlo do železniške nesreče, kjer je zaradi iztirjenega vlaka iz cistern v tla iztekla večja količina kerozina. Nesreča se je zgodila na drugem vodovarstvenem območju reke Rižane, ki je glavni vodni vir za oskrbo s pitno vodo v vseh štirih obalnih občinah, kjer živi nekaj manj kot 90 tisoč prebivalcev. V poletnih mesecih se to število zaradi turizma poveča še za dodatnih 30 tisoč. Gre za izjemno obremenjen vodni vir, še posebej poleti, ko je potreba po pitni vodi toliko večja. Kljub obljubljam in delu nekdanjega ministra se do danes zgodba z iskanjem alternativnega in trajnega vodnega vira za prebivalce slovenske Istre še ni zaključila. Po ponovnem pregledu vseh predhodnih študij za določitev strateškega vodnega vira se je Ministrstvo za okolje in prostor odločilo, da ne bo začelo s ponovno analizo vseh že obravnavanih vodnih virov. Glede na informacije, ki so nam dostopne, je ministrstvo na osnovi vrednotenja variant študije iz leta 2006 nadaljevalo z aktivnostmi za pripravo in izvedbo projekta vodnega vira z akumulacijo Suhorice na območju Brkinov. Kot smo seznanjeni, je tej rešitvi nasprotovala civilna iniciativa Ohranimo Brkine, saj bi po njihovi oceni imela negativen vpliv tako na Regijski park Škocjanske jame kot tudi na biosfero območja Kras. Spoštovani minister, res je, da železniška nesreča pri Hrastovljah k sreči ni onesnažila vodnega vira, vendar velja že sedaj upoštevati slovenski pregovor – Po toči zvoniti je prepozno. Vložiti moramo vse napore v to, da zagotovimo pitno vodo vsem prebivalcem slovenske Istre in tudi turistom, ki nas bodo obiskali. Izpad vodnega vira Rižanski vodovod lahko pomeni, da zaradi tehnoloških zmogljivosti vodovodnih virov za nakup vode, bodisi od Kraškega vodovoda bodisi kot uvoz iz hrvaške Istre, ki imajo zmogljivost nekaj manj kot 200 litrov na sekundo, potreba pa znaša do 450 litrov na sekundo. Žal mi je zmanjkalo časa.
Hvala lepa za ta prvi del. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Mislim, da je pomembno, ker se tudi odvija neka javna polemika v zvezi s tem. Mislim, da ustavna zaveza o pravici do zdrave pitne vode ni samo črka na papirju, ampak mora postati tudi v realnosti izvedljiva pravica. Ko sem prevzel Ministrstvo za okolje in prostor, smo imeli dve izbiri – ali po dvajsetih letih raznoraznih študij naročimo še eno študijo in zopet iščemo variante, vrednotimo variante in delamo variante na variante ter delamo študije na študije; ali pa na podlagi študij, ki so bile narejene, na podlagi vrednotenja vseh variant, ki so bile narejena, izberemo najugodnejšo in tudi strokovno najbolj sprejemljivo ter začnemo postopke umeščanja v prostor. Jaz sem se odločil za slednjo varianto, ker sem človek akcije, ne pa študiranja, študij in priprave novih strokovnih podlag ter znova in znova pisanja dokumentov, ki koštajo milijone evrov. Ustavna pravica ostaja nespoštovana in ljudje v slovenski Istri ostajajo brez pitne vode, pravzaprav so celo odvisni od sosednje Republike Hrvaške. Zato smo 21. oktobra podpisali pogodbo za izdelavo projektne prostorske in investicijske dokumentacije do faze dokumentacija za pridobitev gradbenega dovoljenja za investicijski projekt Ureditev oskrbe prebivalstva s pitno vodo slovenske Istre in kraškega zaledja. Ta dokumentacija ne bo samo obravnavala vodooskrbe slovenske Istre, ampak bo tudi predvidevala rezervni vodni vir za kraško zaledje oziroma za obstoječe tri vodovodne sisteme na tem področju. S to pogodbo stopamo k velikemu projektu, ki ima za cilj po 24 mesecih pridobiti gradbeno dovoljenje za vodni vir za oskrbo slovenske Istre in kraškega zaledja. To se pravi, oktobra leta 2022 – gradbeno dovoljenje. Mi smo po ponovnem pregledu vseh predhodnih študij za določitev strateškega vodnega vira odločili, da ne bomo ponovno pričeli s to analizo, in se na osnovi vrednotenja variant študije iz leta 2006 – tukaj imam tudi povzetek te študije – odločili za izvedbo dolgoročnega strateškega projekta vodnega vira z akumulacijo na potoku Suhorica kot optimalne variante v postopku priprave državnega prostorskega načrta. Ta projekt je obsežen, normalno. Povejte mi, kateri tako velik projekt nima nasprotnikov. Mimogrede, ta del Brkinov sem šel tudi sam osebno ogledati, bil sem na terenu, bili so na terenu tudi strokovnjaki z našega ministrstva. Jaz ne razpolagam z nobeno dokumentacijo, ki bi kakorkoli oporekala okoljski sprejemljivosti tega projekta. Še več, ki bi kakorkoli opredeljevala negativen vpliv na Škocjanske jame. In prav nasprotno, imamo Unescov dokument, kjer govorijo, da je ta projekt sprejemljiv za to Unescovo naravno dediščino. Želim poudariti, da bo tudi postopek priprave državnega prostorskega načrta priložnost za strokovno izmenjavo mnenj, da bo priložnost za javno izražena stališča vseh zainteresiranih, in sicer lokalnega prebivalstva, občin ter nevladnih organizacij. In to bo polje, kjer se bomo odločili oziroma kjer se bo stroka odločila, ali je projekt sprejemljiv z vidika vplivov na okolje ali ne. In mislim, da je to edina pot, da pridemo do novega stabilnega dolgoročnega vodnega vira za slovensko Istro in hkrati rezervnega vodnega vira za kraško zaledje.
Hvala lepa. Gospod poslanec, želite dopolnitev odgovora? Da. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor, gospod minister. Vprašanja so bila v skladu z 240. členom Poslovnika postavljena v pisni obliki, tako da ste na nekatera moja vprašanja že odgovorili. Pa vendar bom izkoristil to dodatno obrazložitev, da vprašam: Kako daleč smo s končno rešitvijo zagotovitve tega dodatnega vira? Ali ste iskanje drugih potencialnih vodnih virov dali na stranski tir? Kako boste reševali problem, če pride do onesnaženja primarnega vodnega vira, to, kar ste tudi sami rekli? Vemo, da tehnološke zmogljivosti nakupovanja vode, bodisi iz Krasa bodisi iz hrvaške Istre, znašajo do 200 litrov na sekundo. Prebivalstvo slovenske Istre v špici sezone pa potrebuje do 450 litrov na sekundo. Pa če je morda še možnost, kakšen je časovni okvirni načrt? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Glede časovnice tega projekta sem povedal, da 21. oktobra je bila podpisana pogodba, 21. oktobra 2020. In 21. oktobra 2022 bo pripravljena dokumentacija za pridobitev gradbenega dovoljenja, skupaj s pravico graditi na tangiranih območjih. Takrat bo možno tudi zasaditi prvo lopato. V tem dvoletnem obdobju bo pa seveda potekala pomembna strokovna diskusija in naloga, to je presoja vplivov na okolje, z odgovorom na vsa vprašanja, ki ste jih izpostavil. Mimogrede, varovalka glede Škocjanskih jam je že. Kot sem poudaril in še enkrat poudarjam ter vabim tudi vas, spoštovani poslanec in kogarkoli iz javnosti, da pride na ministrstvo, mu bomo dali na vpogled mnenje Unesca glede njihove ocene vpliva na naravno dediščino tega dela. V tem obdobju se bo vse to ponovilo. Vsi ti okoljski vplivi se bodo ponovno presojali skozi današnje oči, kajti to so soglasja in mnenja recimo izpred desetih let ali pa še bolj nazaj; in bodo seveda v zadostni meri zagotavljala pitno vodo slovenski Istri. Kako bo to tehnično izgledalo, je zadeva relativno preprosta. Na tem vodotoku Suhorica, variantno je pa tudi na spodnjem delu vodotoka Padež, se bo naredila velika pregrada oziroma na gornji strani pregrade večja akumulacija, ki bo vodotesna, kar pomeni, da voda, ki se bo tam akumulirala, ne bo pronicala v podzemlje, ker sicer je brez veze delati akumulacijo. Surova voda, ki bo peljana v vodarno, kjer se bo tudi dodatno obdelala, da bo seveda ustrezna in bo pitna, jemal se bo zgolj srednji sloj te akumulacije. Vrhnji sloj, ki je zaradi listja in ostalega neprimeren, in spodnji sloj, ki je tudi zaradi usedlin neprimeren, se ne bo uporabljal za vodooskrbo oziroma za surovo vodo, ki bo osnova za predelavo te vode v pitno vodo. Jaz ne vem, kakšno rezervo temu vodnemu viru bi lahko na tak način nudili, bo pa ta vodni vir rezerva za ostale tri vodovode in bo nudil rezervni sekundarni vodni vir za izpad obstoječih vodovodov na ilirskobistriškem območju in ostalih območjih, ki so v kraškem zaledju.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister za infrastrukturo gospod Vrtovec! Vsi vemo, da je epidemija covida močno posegla v naša življenja; in to na način, da jih je zaustavila. Zaustavila jih je na način, da je zaustavila gospodarstvo, da je zaustavila promet, da je v bistvu posegla v vse pore našega življenja; in to zaradi tega, ker še zmeraj ogroža naše zdravje. In eden od ukrepov, ki je sledil v smislu zmanjševanja posledic širjenja epidemije, je bila tudi omejitev gibanja na občino stalnega prebivališča. In ta ukrep je imel posledice tudi na uporabo slovenskih cest, kar se pozna tudi po podatkih o štetju prometa iz števnih mest, o količini pobrane trošarine od prodaje pogonskih goriv in nenazadnje tudi od količine prodanih vinjet za uporabo slovenskih avtocest in hitrih cest. In to je dokaz, da so bili ukrepi ministrstva za omejevanje gibanja tudi zelo zelo učinkoviti. In moje vprašanje se v tej luči veže prav na rabo prometne infrastrukture. Zavedati se moramo, da večina državljanov ob nastopu novega koledarskega leta kupi letno vinjeto in ob registraciji vozila plača takso za uporabo cest, torej cestno takso. Mene zanima, glede na to, da državljani cest nismo mogli uporabljati zaradi teh omejitev: Ali Vlada oziroma ministrstvo razmišlja o tem, da bi v sorazmernem deležu za čas trajanja prepovedi oziroma omejitev podaljšala veljavnost vinjet in tudi cestnih taks? Jaz bi tukaj želel tudi pokazati en predvolilni letak predsednika Vlade, ki je prav tako namigoval, da so vinjete v Sloveniji predrage v primerjavi s sosednjimi državami. In tudi ta tvit iz leta 2018 nekako razumem v tem smislu, v tej smeri, da se zasleduje, da se, če se nekaj ne sme ali pa ne more uporabljati, to tudi upošteva v ceni oziroma podaljša veljavnost za sorazmerni del časa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najprej najlepša hvala za vprašanje. Niste prvi, ki naslavljate to vprašanje glede vinjete pa cestne takse, zlasti glede podaljšanja vinjete. Mi smo naredili že temeljite izračune. Vi morate vedeti, da se je v tem letu na Darsu nabralo za skoraj 100 milijonov evrov izgube zaradi premajhne prodaje vinjet oziroma minusa pri prodaji vinet v primerjavi z lanskim letom; pa tudi glede kamionov oziroma tovornjakov se je nabralo za okrog 100 milijonov evrov izgube v primerjavi z lanskim letom. Mi smo se na ministrstvu tega vprašanja že v preteklosti v zadnjih tednih lotili. Ugotovili smo, da če hočemo na eni strani dobiti to sorazmerje med željo, da želimo imeti novo hitro cesto Velenje–Slovenj Gradec in naprej proti Dravogradu in da to stane toliko in toliko sto milijonov evrov, na drugi strani imamo izgubo 100 milijonov evrov zaradi manjše porabe avtocest s strani tovornih vozil in uporabnikov vinjet, torej osebnih vozil, moramo ugotoviti, do kje lahko gremo. To je ključno vprašanje, do kje lahko gremo, da bo še vedno imel Dars dovolj denarja za projekte. Na eni strani v Državnem zboru sprejemamo projekte za Dars, na drugi strani rečemo – okej. Se strinjam z vami, uporabniki avtocest, tisti, ki so pač plačali vinjeto, se v določeni meri pač ne morejo voziti po avtocesti in so zagotovo prikrajšani zaradi tega, ker med vikendom ne moreš iti iz občine v občino po avtocesti v primerjavi z enim mesecem nazaj. Ampak o tem z Darsom diskutiramo, se pogovarjamo. Tudi že v medije smo dali zapise o tem, da poteka diskusija. Glede plačila cestnin, ki jih opravimo pri registraciji, uporabnin, naj povem, da tam je še bolj zapletena stvar, ker tisto gre direktno v proračun države. Na eni strani je vprašanje, ali je tudi tista lokalna cesta iz vasi v vas znotraj občine, kjer se posameznik lahko giba, stvar državne ceste. Ali se ni smel gibati ali se je lahko gibal? Se je lahko gibal, tudi po tisti cesti, ki jo država vzdržuje, to drži. Ampak če vi predlagate, da se tukaj zniža cestnina, potem se morate zavedati dejstva, da bo v naslednjem letu v proračunu manj denarja tudi na račun tega, da bodo recimo v vašem volilnem okraju pač določena cestišča, ki ne bodo asfaltirana. Se pa strinjam zlasti glede vinjet, da moramo to diskusijo in ta pogovor voditi v smer, da skušamo nekako situacijo rešiti. Rešili jo bomo zagotovo tudi z digitalno e-vinjeto, ki bo po mojem mnenju za uporabnike veliko bolj praktična. Ne govorim o tem, da bo cenejša, o tem lahko kasneje, ampak bolj praktična pa zagotovo bo. Na eni strani se zavedam in če bi bil jaz poslanec opozicije, bi po mojem mnenju postavljal enaka vprašanja kot vi; na drugi strani pa veste sami, da ni tako enostavno nadomestiti 100 milijonov evrov manj v budžetu Darsa. To je ena četrtina tega dela 3. razvojne osi, o katerem se zdaj pogovarjamo. To ni malo denarja. In dodatno bi prišli z dodatnim zamikom, ne bi bil zamik samo za to leto, ampak bi to pomenilo zamik tudi za naslednje leto. Če mi letos zamaknemo za 3 mesece, potem mora biti letna vinjeta za naslednje leto tudi cenejša. Ne govorim o tem, da ne bo cenejša takrat, ko bo to e-vinjeta. Po vsej verjetnosti bo cenejša takrat, ko se bodo stroški znižali, ampak kar se zdaj tiče, še potekajo diskusije. Mi se z Darsom pogovarjamo, na kakšen način lahko pridemo do tega zamika, na kakšen način lahko to ljudem povrnemo, kajti vinjeto so plačali, ne morejo pa je v vsej polnosti uporabljati, se strinjam z vami absolutno; ampak na ta način, da bi bil čim manjši manko potem pri gradnji avtocest in pri obnovi avtocest. Nihče si tega ne želi, da bi bili potem vsi ljudje, na primer na 3. razvojni osi, ob tem prikrajšani. O tem se vodi diskusija, tako da brez težav lahko odgovarjam na ta vprašanja.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Res je, hvala za ta izčrpen odgovor. Kot sem vas razumel, je prihodek Darsa zaradi upada prometa upadel za 100 milijonov evrov. Torej ne, da ima 100 milijonov evrov izgube, ampak da je manjši prihodek od pobranih cestnin od osebnih in tovornih vozil. To pomeni tudi, da je bilo manj prometa in manj povzročene škode na slovenskem avtocestnem omrežju. Ko govorimo o tem, da je nekdo nekaj plačal, da smo uporabniki nekaj plačali in potem storitve tudi zaradi višje sile ne dobimo, menim, da bi država morala biti tista, ki bi avtomatsko morala iti naproti državljanu kot šibkejšemu na tej strani. Govorim tudi o Darsu, še posebej, ker je v preteklih letih vsako leto nizal okoli 150 milijonov evrov dobička iz poslovanja; in letošnji izpad prihodkov ne bi smel biti vzrok za njegov propad oziroma finančno ogrožanje njegovega poslovanja. Dejstvo je, da če nekdo nekaj plača in ne more dobiti, bolj razumljivo rečeno, tako kot sedaj v primeru fitnesov ali pa letnih članarin. Ko nekdo plača pavšal, je navodilo pravnih strokovnjakov, da se bodisi za ta čas najemnina ali članarina ne obračuna bodisi za en sorazmeren del to podaljša. In jaz mislim, da bi morali v tej smeri tudi vi avtomatsko razmišljati na področju vinjet in na področju cestnih taks. Ne pa da se sedaj tu išče izgovore, da ni denarja za to, da ni denarja za to, da so ogroženi slovenski projekti. Preprosto; ljudje smo nekaj plačali in nismo mogli uporabljati. Najmanj kar je, bi morala država iti naproti, da se podaljša veljavnost tega, kar smo plačali, za to obdobje, ko tega nismo mogli uporabljati.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Družba Dars je zagotovila uporabnost avtocest v tem obdobju. Je ali ni? Je. Družba Dars je to zagotovila in avtoceste so bile izpravne, družba Dars ne more odločati o tem, ali jih je nekdo uporabljal, ali jih kdo ni uporabljal. Oni so jih imeli na razpolago in dali so jih na razpolago. Ljudje so kljub temu hodili v službo. Mi se glede tega pogovarjamo. Ne rečem, da to, kar je vaša želja, ko vi postavljate vprašanje, ste na podlagi vseh novinarskih vprašanj šestnjasti v vrsti, po mojem mnenju ste pač zamudili ta čas. Vsem ostalim smo odgovorili, da glede tega vodimo diskusijo. Še enkrat povem, 100 milijonov evrov je skoraj ena četrtina tega, kar se sedaj pogovarjamo, in sicer Slovenj Gradec–Velenje. To je to, to ni malo denarja. Vi pač rečete, dajmo to povrniti pavšalno. Ne gre za to. Gre za to, da ko v tem parlamentu sprejemamo poroštva, takrat pa vsi vik in krik, kje se kaj izplača, kje se ne izplača. V Novi Sloveniji smo takrat ta poroštva potrdili, tudi za 3. razvojno os. Glede tega se vodi tudi z Darsom diskusija. Pretekli teden sem dobil popolne izračune, kakšne so kapacitete. Naj povem, ne gre samo za e-vinjeto, gre tudi za tovorna vozila, ki jih mnogo manj kot pa v lanskem letu. Veste, da s tovornimi vozili dobimo več kot 50 % v proračun Darsa. Ne na račun nas, uporabnikov vinjet, ampak na račun tovornih vozil, ki smo jim sedaj rekli, da ne smejo prehitevati, pa so zelo besni. Ampak stvari niso enostavne tudi za družbo Dars. Naj se to vleče še eno leto, bo koliko minusa, koliko izgube v primerjavi z lanskim letom? Veliko. Glede tega bo rešitev prišla v približno štirinajstih dneh. Verjamem, da bomo tudi z Darsom zagotavljali vzdržnost Darsa in vinjetnega sistema. Vesel sem, da prehajamo na e-vinjeto. To smo ljudem tudi obljubili in bo veliko bolj enostavno – hvala tudi za podporo celotne opozicije, tudi Levice –, da je e-vinjeta živa stvar in bo šla naprej in jo bomo imeli z naslednjim letom. Naj pa povem, da glede uporabe pa morebitnega nadomestila v smislu podaljšanja bo v kratkem Dars tudi sporočil javnosti, kako in kaj, kakšne so realne situacije. Ni toliko enostavna stvar, kot se na prvi pogled zdi. Veste, mi imamo tudi 3. razvojno os – južni del. Ta trenutek se projektira predor Gorjanci. Naslednji mesec boste imeli v parlamentu belokranjski ipsilon, da damo Darsu. To spet stane nekaj sto milijonov evrov. Nihče pa se ne vpraša, kdo bo to financiral. Ampak končno bomo imeli naslednji mesec, gospa Violeta Tomić, prihajate iz teh krajev, Belo krajino v projektu. To je tudi denar. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Tako. Jaz bi dal postopkovni predlog. Tema je zelo pomembna, vprašanj je veliko, zato želim, da se o tem razpravlja na eni od prihodnjih sej. V Sloveniji imamo namreč podatke o tem, koliko je upadel promet. Menim, da je treba dati samo Darsu ali pa uradnikom na ministrstvu jasna navodila, kaj morajo narediti. Tudi vi sami ste dali jasna navodila, da se po celotnem slovenskem avtocestnem križu cel dan ne sme prehitevati s tovornimi vozili, in ste pokazali odločnost in ste pokazali pot, kako to narediti. Tudi naša predsednica je kot vaša predhodnica uradnikom dala jasna navodila, da je treba upokojencem, starejšim od 65 let, vojnim veteranom zagotoviti brezplačne prevoze v medkrajevnem potniškem prometu, pa so govorili vsi, da ne gre. Pa se je zdaj pokazalo, da gre. Imamo več kot 160 tisoč novih uporabnikov na javnem potniškem prometu in tudi v kratkem bomo priča, da se po vaši odločnosti na slovenskih avtocestah tovorna vozila ne bodo več med seboj prehitevala. Jaz prosim, da o tej zelo pomembni temi, o načinu pravičnega plačevanja storitev, razpravljamo na eni od prihodnjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Gospa ministrica, jaz sem pozorno poslušala poslansko vprašanje, ki ga je zastavila kolegica Tina Heferle. In še bolj pozorno sem poslušala vaše odgovore. Ker se moje vprašanje nanaša na isto temo, ga bom začela z drugega konca. Spomnili ste nas, da je danes svetovni dan strpnosti, zato čestitam vsem tukaj v dvorani in vsem, ki nas spremljajo, za svetovni dan strpnosti – strpnosti, ki je zelo ogrožena na celi zemeljski obli v tem trenutku. V zvezi s tem pa mene zanima, ali vi res mislite, da je vaša neskončna strpnost do nestrpnosti znak vaše strpnosti?! Kajti kolikor se spomnim, ste prisegli tukaj, v tej dvorani, da boste delali za vse državljane in državljanke. In česar se iskreno bojim, je, da se vi s to nestrpnostjo v resnici strinjate, kajti drugače bi se oglasili, ker vam vest ne bi dovolila, da molčite. Tako se boste pa v zgodovino zapisali kot ministrica za pravosodje, ki je samo molčala, medtem ko so nam razkrajali pravno državo in teptali ustavni red. Zdaj pa naj se dotaknem predvsem imenovanja državnih tožilcev. Vrhovno državno tožilstvo je, vemo, podhranjeno. Očitajo mu zaostanke, a vlada, predvsem Janševa SDS, na zelo perfiden način nekako izvaja politični pritisk na tožilstvo, na kadrovske postopke, imenovanje in napredovanje tožilcev, pri katerih skuša disciplinirati tiste tožilce, ki v preteklosti niso odločali v skladu z željami stranke SDS. Obe veva, da tožilstvo sicer ne sodi v sodno vejo oblasti, ampak v izvršilno; zato pa je še bolj nujno, da ta državni organ uživa kar največjo stopnjo samostojnosti in neodvisnosti. Pred kratkim je vladajoča koalicija že sprejela spremembo Zakona o državnem tožilstvu, ki manjša samostojnost državnih tožilcev. Zakonodaja določa, da Vlada zgolj potrdi predloge za imenovanje in napredovanje tožilcev, ki jih pripravi Državnotožilski svet, ki pa je strokovni organ. Ta je svoje delo opravil že pred časom in vam kot pravosodni ministrici podal pozitivno mnenje o dvanajstih kandidatih; vi pravite, da ste dobili štirinajst predlogov že avgusta in septembra. Vi ste se s tem strinjali, potem pa se je pri imenovanju zataknilo pri Vladi. Zanima me: Ker bi potrditev novih tožilcev na Vladi morala biti samo formalnost, ker jih je predlagalo vaše ministrstvo, kako gledate na to, da vlada, katere del ste vi, selekcionira predloge Ministrstva za pravosodje in Državnotožilskega sveta? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovana poslanka, lepo pozdravljeni in hvala za vaše vprašanje. Torej vi menite, da strpnost pomeni strinjanje z nestrpnostjo. Sama menim, da je bolj pomembno človeka soditi po njegovih dejanjih, ne po njegovih besedah . Torej navedba, da ima državno tožilstvo ali pa sodišče zaostanke, ne drži. Državno tožilstvo zelo dobro obvladuje pripad, več kot 100 % ga na letni ravni obvladajo. Problem, ki ga imajo tudi v skladu z ugotovitvami Evropske komisije, torej poročilo o vladavini prava, je dolgotrajnost postopkov na finančnem področju in področju preiskave bančnega kriminala; ni pa to povezano s številom državnih tožilcev, ampak je veliko drugih dejavnikov, ki vplivajo na dolgotrajnost teh postopkov. Prav tako na sodiščih sistemski problem niso več zaostanki, ravno tako poudarjajo mednarodna poročila in tudi sama sodišča to poudarjajo, torej prav pri teh najzahtevnejših kaznivih dejanjih. Tri imenovanja na Vladi, tako kot pravite, je formalnost. Zastavljajo se mi vprašanja smiselnosti take formalnosti. Tako formalnost imate tudi v Državnem zboru, pomeni imenovanja sodnikov. Pa se sprašujem, v čem je vloga tega in v čem je pomen. Zato tudi pripravljamo spremembo zakonodaje, kjer taka formalnost sploh več ne bi bila potrebna. Pomanjkljivost veljavne zakonodaje je v tem, da ne Vladi ne Državnemu zboru ne določa roka, v katerem mora odločiti. Kako gledam na to, da gradivo ni uvrščeno? Gledam tako, kot sem povedala že prej in kar sem tudi naredila – trikrat smo urgirali, da se zadeva uvrsti na sejo Vlade. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrica, Vlada kar v polovici primerov ni upoštevala predlogov Državnotožilskega sveta in med drugim ni imenovala kandidata, ki dela v protikorupcijski komisiji. Ustavljeno je bilo tudi napredovanje tožilke, ki je zavrgla ovadbo, v kateri je Janez Janša trdil, da geslo »smrt janšizmu« pomeni grožnja s smrtjo. Pa tudi vaše mnenje iz medijev smo razbrali, da mislite, da se lahko ubije samo nekaj živega. Se pravi, da se tudi vi ne strinjate s to odločitvijo te državne tožilke. In vse te poteze jasno kažejo težnjo, da bi si politika podredila ta represivni organ in da bi ljudi preganjali ali pa ne bi preganjali po vladinih željah, namesto v skladu z objektivnimi merili, ki jih določa zakonodaja. Vlada Janeza Janše, katere del ste tudi vi kot pravosodna ministrica, na tožilstvo izvaja vse večji pritisk; in to veva obe. Kandidati, ki čakajo na imenovanja, so šli čez dolgotrajne in zelo natančne strokovne postopke presoje primernosti, ki so določeni v zakonu o državnem tožilstvu. Na podlagi katerih meril in pristojnosti sploh vlada lahko presoja o predlaganih kandidatih? In kaj boste vi storili, da zaščitite svoj resor in preprečite razgradnjo pravne države? Kajti, kot vidimo, se soočamo s popolnimi absurdi, s kaznovalno politiko brez primere, ko predvsem notranji minister spreminja Kazenski zakonik, grozi z nesorazmerno visokimi kaznimi, tudi po 15 tisoč evrov, lepo vas prosim, za povsem legitimne proteste proti tej vladi, ko se soočamo s seksizmom, sovraštvom, ki prerašča zgolj sovražni govor. Priča smo napadom na ženske reproduktivne pravice, repatriarhaciji družbe, kršenju človekovih pravic na vseh področjih, od javne do zasebne sfere; vi pa molčite. Kaj boste storili, da boste delali v dobro vseh državljanov? Prosim.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Kaj lahko naredim na Vladi? Vlada, kot sem rekla, nima roka za odločitev. To, kar lahko naprej naredimo na Ministrstvu za pravosodje, je, da spremenimo zakonodajo, ki trenutno tega roka nima. Pravnega sredstva nima niti minister, nihče drug, torej ni pravnega interesa. Torej kaj lahko Vlada tu stori? Da, Vlada lahko potrdi, lahko pa zavrne. Gre za odločanje v upravnem postopku, ker tukaj gre za javni natečaj, na podlagi katerega se imenuje posameznika. Vlada v primeru, če potrdi, pomeni, da imenuje; v primeru, če se pa ne strinja, pa je treba izdati odločbo, ki jo izda oziroma pripravi Komisija Vlade Republike Slovenije za administrativne zadeve in imenovanja ter potem Vlada o tem odloča. Torej ne gre za čisto formalnost, ampak gre resnično za presojanje, presojati je pa treba strokovne elemente. O tem, da gre za take osebe, ki so bile zaposlene tam, ali nekdo, ki je razsojal na tak način, predvsem to, da je nekdo zaposlen, prebereš, ko prebereš mnenje državnega tožilstva in se kot ministrica seznanim s tem. Kako je pa nekdo odločal v svojem postopku, pa slišim danes tukaj, s tem nisem seznanjena, sem že prej povedala. Vemo, kaj so pristojnosti ministra za pravosodje, so napisane v Zakonu o Vladi Republike Slovenije. Minister za pravosodje lahko daje mnenje na ostale, se pravi izven svojega resorja, podaja mnenje in se lahko strinja ali ne strinja s tem, kar drugi resorji počnejo. To je pristojnost ministra za pravosodje. Kolikokrat pa kot ministrica za pravosodje podam svoje pripombe ali drugače glasujem, sem pa prepričana, da niste seznanjeni. Zato sem uvodoma rekla, da eno je soditi človeka po besedah, drugo je soditi človeka po dejanjih. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovana ministrica, eno je soditi človeka po dejanjih, eno po besedah. Besed nismo slišali, dejanj nismo videli. Medtem ko vi kot resorna ministrica molčite, se dogajajo številni posredni in neposredni pritiski s strani vladajoče politike; in tega ne vidi samo nekdo, ki miži. To vidijo vsi državljani in državljanke. In vi ste odgovorni in boste tudi v zgodovino Slovenije zapisani kot ministrica vlade, ki je najbolj uničevala pravno državo, kakorkoli se vi strinjate z mano ali ne. In tudi s spremembo kazenske zakonodaje, s katero Vlada uvaja neprimerno kratke roke za vložitev obtožnice, bodo tožilcem onemogočili kakovostno opravljanje dela v najtežjih primerih gospodarskega kriminala, korupcij in zlorabe položaja, v katere so prepogosto vpleteni ravno politiki in njihovi prijatelji. Pravite tudi, da obsojate vsako politično obračunavanje, to ste prej odgovorili kolegici. Kaj naredite, ko se srečate s političnim obračunavanjem? Seveda obstaja poslovnik o delovanju Vlade, vendar rezultati, kot vi pravite – ne besede, ampak dejanja, nam kažejo sliko, ki je za večino državljank in državljanov v tej Sloveniji res zaskrbljujoča. Skrbi nas. Ne samo, da nas skrbi, premnoge je strah, kam gre država, ko nam notranji minister odreja, kakšne kazni bo dajal, ko za jedenje nekega sendviča ali bureka državljani plačujejo kazni. Kje in kam smo prišli?! Vi ste tista skrbnica, ki bi morali skrbeti za to, da ostane država vendarle pravna in ustavna demokracija. In zato seveda predlagam, da se v skladu s poslovnikom opravi razprava na to temo, ki je več več kot potrebna. Hvala za besedo.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Besedo ima Jože Lenart, ki bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, mene še vedno skrbi strmo naraščanje javnega dolga, in to vedno bolj, kajti spremljamo vedno slabše napovedi za rast gospodarstva. Ja, razumljivo mi je, da smo v času epidemije in ukrepov, ki hromijo gospodarstvo in ekonomijo, priče nižjim prihodkom v državno, zdravstveno, pokojninsko in tudi blagajno občin. Razumljivo mi je, da moramo izvajati ciljne ukrepe, da pomagamo prebivalstvu, ki je ostalo brez dela in prihodkov, da moramo pomagati gospodarstvu, tudi javnim zavodom in vsem ostalim, ki jim zaradi epidemije niso zagotovljeni prihodki. Predvsem pa mi je jasno, da moramo v tej situaciji okrepiti zdravstvo, ki je epidemijo pričakalo podhranjeno tako s potrebno opremo kot seveda tudi kadrovsko. Posredno je na mestu tudi vprašanje izpostavljanja večjemu obsegu dela ter tudi izpostavljanju nevarnosti v zdravstvu in tudi drugod. Vendar, spoštovani minister, v proračunu za leti 2020, 2021 so predvideni covid odhodki, v letu 2022 pa covid odhodki niso več predvideni. V letu 2022 na podlagi napovedi načrtujete prihodke že v bistveno višjem doseženem BDP, ki so za dobre 3,5 milijarde višji kot v letu 2019. Tako se sprašujem, zakaj tudi v letu 2022 takšen primanjkljaj. Prihodki so načrtovani višje, kot so bili doseženi v letu 2019, odhodki pa vsi višje pri vseh ministrstvih. Bistveno več je investicij, ki pa bi morale biti po vaših obrazložitvah pokrite s sredstvi iz skladov Evropske unije v višini kar 12 milijard v naslednjih sedmih letih; verjetno tudi investicije za oborožitev vojske. Kaj torej takšen primanjkljaj? Ali gre za neuravnotežen proračun, kjer odhodki ne pokrivajo prihodkov? Seveda, saj ste jasno povedali ničkolikokrat, da so v teh proračunih vsi dobili več. Števec ste postavili bistveno višje. Kaj pa prihodki, zakaj jim ne sledijo? Ob tako postavljenem števcu je jasno, da bo proračunski primanjkljaj spremljal Slovenijo še leta, do takrat, da gospodarstvo ne dohiti odhodkov. Dolg z 31 milijard v letu 2019 povečujete v treh letih na 42 milijard v letu 2022, če bi bili optimistično postavljeni proračunski dokumenti uresničljivi. Spoštovani minister: Kdaj in kako se bo vračal ta javni dolg? Kje je vaša projekcija vračanja dolgov v proračunskih dokumentih? Ali mogoče prelagate to zahtevno nalogo na drugo vlado oziroma druge generacije? Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa za vprašanje. Kje je vaš načrt v proračunskih dokumentih za odplačilo dolga in kje je vaš načrt v proračunskih dokumentih za zmanjšanje primanjkljaja, tako sem nekako povzel. Proračunski dokumenti imajo svoje zakonitosti in so letni. To se pravi, da govorimo o letnih proračunih. V teh letnih proračunih navadno ne prikazujemo, še nobena vlada ni prikazovala nekega razvoja, kaj se bo dogajalo v srednjeročnem obdobju. Govorimo o proračunskem memorandumu, kjer pa je dejansko tudi že omenjeno, kako bo s primanjkljajem oziroma kaj vlada razmišlja glede primanjkljaja. Če vzamemo zraven še proračunski memorandum, potem so tam že nastavki za to, kako se bo ta primanjkljaj zmanjševal. Vi pravite, da je še vedno primanjkljaj v letu 2022, ni pa covid stroškov oziroma odhodkov. Ja, seveda, zaradi tega, ker ta primanjkljaj ne more biti pokrit v enem letu. To je popolnoma neizogibno. Če bi to naredili, potem bi dejansko lahko zmanjšali odhodke na takšno raven, da bi bilo neznosno. Je pa nekaj drugega, ta primanjkljaj v letu 2022 je manjši kot v letu 2021 in manjši, kot je v letu 2020, in to bistveno manjši. In to tudi zaradi večjih prihodkov, ki so načrtovani. Ampak da sem zdaj natančen in tudi tisto, kar je v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu; v skladu z 12. členom Zakona o fiskalnem pravilu mora država narediti načrt, kako bo javne finance pripeljala v tako imenovano normalno stanje, kjer bodo prihodki enaki odhodkom oziroma bodo prihodki, še bolje, večji kot odhodki. Skratka, da se bo upoštevalo fiskalno pravilo; in to mora predložiti Fiskalnemu svetu. In tudi obdobje mora določiti, katero je tisto obdobje, v katerem bodo prihodki in odhodki izenačeni oziroma v katerem bo suficit oziroma presežek državnega proračuna in javnih financ. In to vlada bo naredila. In že v tem obdobju oziroma v tem makroekonomskem scenariju, ki je tudi del proračunskih dokumentov, je že nakazala tudi za obdobje. Potem se mora s tem strinjati tudi Fiskalni svet, ampak najprej bo to naredila Fiskalnemu svetu, ker je za to tudi zakonsko obvezna, ampak to seveda po zaključku krize oziroma po zaključku tega, da bo lahko ugotovila, koliko je dejansko tega primanjkljaja. Tukaj ni nobenih težav in tudi vlada je to že napovedala in povedala. V skladu z javnim dolgom in tako naprej ravno tako vlada načrtuje, kakšen bo javni dolg. Javni dolg se bo zmanjševal iz leta 2020, ko je 82,4 napovedan, v letu 2021 na 80,9, v letu 2022 – 79,3. To je že v teh dokumentih napovedano in tudi za nadaljnja leta skrbno načrtuje, kakšne so obveznosti glede vračila dolgov, skrbno načrtuje, kakšne so obresti. Tukaj moram povedati, da se obresti zmanjšujejo, kar z drugimi besedami pomeni, da plačujemo vedno manj obresti, to je tudi razvidno. In načrtujemo to zadolževanje na način, da bomo po letih plačevali tako, da ne bo ogrožena stabilnost, likvidnost države v zvezi z javnimi financami. Skratka, vse delamo po načrtu in vse delamo v skladu z zakonodajo.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, jaz vas ves čas sprašujem o nominalnem dolgu, za katerega pa vidimo, da se vsa leta samo povečuje in ni v planu, da bi se zniževal, ker se tudi ne more, ker so primanjkljaji. O tem govorim. Zadnji dolg iz časov Avstro-Ogrske je Slovenija odplačala šele v tem tisočletju. Na to nas je ob sprejemanju proračunov za leti 2019, 2020 še pred epidemijo opozarjal takratni finančni minister dr. Andrej Bertoncelj. Če gospodar na kmetiji svoje gospodarstvo ves čas zadolžuje in kakšno prenese na mladega gospodarja, je vprašanje, če bo mladi gospodar to prevzel, ali se ne bo raje odločil in šel iskat boljše pogoje za življenje drugam. Tako je tudi v Sloveniji. Mladi se sprašujejo, ali je ob takšnem gospodarjenju, ob vladni politiki, ki ne zagotavlja prave prihodnosti, prinaša negotovost, vredno vztrajati, če pa je svet tako širok in prinaša popolnoma druge izzive. Veste, spoštovani minister in celotna vlada, mladi so izobraženi, razgledani, imajo vse informacije. In ko spremljajo to netransparentno sprenevedanje, že otroško zavajanje, prepire, obtoževanje in nespoštovanje celo Ustave Republike Slovenije, ki ruši demokracijo, je velika verjetnost, da bodo mladi in številni kadri tudi v prihodnje zapuščali našo lepo deželo in ustvarjali tam, kjer to cenijo in spoštujejo. Tisti, ki ostajajo, nemo opazujejo politike, ki odločajo v njihovem imenu in bijejo bitko prevlade med dvema stranema in še za več vrtičkov. Nove bančne luknje in javni dolg pa raste, spoštovani minister. Zato vas še enkrat sprašujem za konkreten odgovor: Kje je vaša projekcija za vračanje javnega dolga, da bomo mi in naši zanamci vedeli, kje smo in kaj nas čaka? Kdaj bomo začeli nominalno vračati, kot če bi mi najeli kredit na banki osebno?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za dodatno vprašanje, gospod Lenart. S tem, kar ste povedali, se jaz ne morem strinjati. Od tega, da ste povedali, da gre za netransparentnost, do tega, da ste povedali, da gre za neustavnost. Neustavnost določa Ustavno sodišče, nihče drug po mojem osebnem mnenju. Mislim, da gre za nekaj stvari, s katerimi jaz nikakor ne soglašam. Tudi nominalno bomo začeli vračati takrat, ko bo situacija taka, da bo gospodarska rast takšna, da bomo lahko pokrili vse nujno potrebne odhodke. Bi pa rad sedaj ob vsem tem, kar ste povedali, rekel naslednje. Ta dolg nastaja zato, ker rešujemo zdravje ljudi in življenja. Ta dolg ne nastaja zaradi tega, ker bi sama po sebi država več trošila mimo tistega, kar se nanaša na epidemijo. In s tem dolgom rešujemo v tem primeru življenja in zdravje ljudi.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, očitno sva vsak malo na svojem krogu. Tudi jaz sem poudaril, da se zavedam v tistem delu, ko gre za zdravstvo. Seveda je pa veliko drugega, kar je v tem času te krize, te epidemije vsekakor nepotrebno. In na to opozarjamo, zato ta dolg po nepotrebnem raste tako naglo, kot raste. Predvsem v dobro mladih, v dobro obstanka države Slovenije, ki jo vsi tako cenimo, levi in desni, od leta 1989 oziroma od leta 1991, prav iz teh razlogov podajam zahtevo za splošno razpravo na eni od naslednjih sej Državnega zbora, da to bolj temeljito spremljamo in smo pozorni na to, kam gremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra 2020, v okviru glasovanj. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Letošnje leto je zelo posebno leto, še posebej na področju zdravstvenih sistemov. Zaradi koronavirusa je zdravstveni sistem v Sloveniji in tudi drugje po svetu na veliki preizkušnji, kar vemo vsi. Spopada se z zdravljenjem težkih bolnikov zaradi covida-19 na eni strani, na drugi strani pa ljudje še vedno zbolevajo ali zbolevamo za že znanimi boleznimi; z zdravili in drugimi medicinskimi pripomočki pa si lajšamo tegobe, ki jih posamezne bolezni prinašajo. Zaradi ponovnega zapiranja držav se mnogi sprašujejo, ali bo zaradi vse bolj resne situacije, povezane s koronavirusom, otežen tudi dostop do zdravil. Skrbi jih, da se bo tudi Slovenija soočala s pomanjkanjem zdravil, da bodo tudi zaradi otežene distribucije iz držav proizvajalk zdravil generična zdravila iz Indije, ali pa bo zaradi neplačevanja zdravil, tako kot smo brali pred nekaj dnevi za sosednjo Hrvaško, prišlo do pomanjkanja zdravil. Ljudi med drugim tudi skrbi, da bodo ponovno redna zdravila, ki jih drugače dobivajo za tri mesece, dobivali le zgolj za mesec dni naprej in da bodo v teh zimskih časih morali vsak mesec hoditi v lekarne in pred njimi čakati v dolgih kolonah. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Ali bo država poskrbela za zadostne količine zdravil in medicinskih pripomočkov? Ali je dovolj velika zaloga v Republiki Sloveniji? Kakšna je zaloga zdravil in medicinskih pripomočkov v Sloveniji? Ali se bo ob zaostrovanju protikoronskih ukrepov morebiti omejila distribucija zdravil in dostop do zdravil? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovana gospa Muršič, ostali prisotni! Kar se tiče zalog in celotnih količin oziroma dobave zdravil, zaenkrat ni napovedanih niti s strani sosednjih držav in tudi ne s strani pristojnih v naši državi, da bi prihajalo do kakršnihkoli napovedi ali motenj pri preskrbi oziroma dobavi s temi zdravili. Spomladi je bilo v resnici nekaj težav, predvsem zaradi motenja proizvodnje oziroma zaradi slabše dobave učinkovin, ki jih pač proizvajajo v Indiji in na Kitajskem. Pozneje se je to umirilo oziroma zagotovilo te učinkovine in Evropska unija zdaj teh težav nima več, teh motenj ni več. Tudi pri naših proizvajalcih, veletrgovcih, lekarnah, nenazadnje tudi s strani pristojnih, tudi Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke, ni nobenih napovedanih težav z oskrbo z ne samo nujnimi zdravili za zdravljenje covida, ampak tudi z vsemi ostalimi, kjer je bilo res v spomladanskem času nekaj omejitev. Glede zapiranja meje moram reči, da je seveda sedanja politika Evrope nekoliko drugačna, kot je bila v obdobju prvega vala. Tudi s tega naslova ni napovedanih sprememb in jaz verjamem, da tudi do tega ne bo prišlo. O predpisovanju zdravil samo za en mesec se nismo pogovarjali, ker dejansko ne vidimo razloga, da bi bilo to treba. Kvečjemu bi to bila dodatna obremenitev za zdravnike in seveda tudi za bolnike, ki bi se morali ponovno naročati. Jaz pričakujem, da podobno kot z zaščitno opremo in z ostalimi medicinskimi pripomočki tudi s tem v naslednjem obdobju ne bi smeli imeti nobenih težav. Če bi se kjerkoli izven Slovenije napovedovale motnje ali ovire, bomo seveda poskušali prej dobiti tudi zadostne količine, ampak mislim, da v tem trenutku ni še čas za to.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za odgovor. Veseli me, da ste optimistični na tem mestu, in upam, da res do vseh teh težav ne bo prišlo. Navedla sem, kot ste tudi sami že navedli, da je direktor Javne agencije Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke v spomladanskem času navedel, da v primeru, da bi prišlo do povečanja oziroma daljše epidemije, se lahko zgodi, da bo prišlo do preskrbe z določenimi zdravili. Poziv je bil dan tudi zdravnikom, da naj določijo krčenje seznama zdravil, kar je bila velika težava za zdravnike, katera zdravila bi bila. Ker imam informacijo, da so ministrstva za zdravje sosednjih držav že rezervirala dobave medicinskih pripomočkov, opreme in zdravil za vse leto dni naprej, je ta podatek zelo skrb vzbujajoč. Zato me zanima:, Kje smo glede tega v Sloveniji? Ali smo mi tako dogovorjeni z ostalimi farmacevtskimi hišami v tujini, da res do tega ne bo prišlo? Ali morebiti menite, da smo v Sloveniji dovolj samopreskrbljeni? Jaz osebno dvomim, da je temu tako, zato resnično upam, da bodo vaše besede res držale, da vsaj v prihodnjem letu ne bo prišlo do težav. Ali drži ta podatek, da so ostala ministrstva za zdravje že dogovorjena za leto dni naprej z ostalimi farmacevtskimi družbami in so zakupila te zaloge zdravil, pripomočkov in ostale opreme? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Jaz tega podatka od kolegov ministrov za zdravje, s katerimi se občasno slišimo, nimam, da bi se za leto vnaprej dogovarjali glede zalog zdravil. Bom pa seveda glede na to navedbo še enkrat to preveril. Po drugi strani pa je treba vedeti, da mi glede na sedanji drugi val zelo težko napovedujemo oziroma ne vemo, kaj se bo v resnici dogajalo v prihodnje. Tržišče teh zdravil, ki jih v resnici ni veliko, ker pravega zdravila za covid, vemo, da ni. Se pravi, gre bolj za uporabo učinkovin, ki lajšajo simptomatiko, se pravi remdesivir in deksametazon, tu imamo tudi mi proizvajalca. Tako na tem področju ne verjamem, da bi smelo biti. V spomladanskem času smo res tudi določene omejitve postavili pri porabi in omejili predpisovanje, mislim, da je bil azitromicin, pa ne vem, kje je bil tudi omenjen kot eno od zdravil takrat za zdravljene covida, in da ga ne bi uporabljali v drugačnem namene. Še enkrat s strani vseh v naši državi, predvsem pa agencije nimamo nobenega znaka ali informacije, da bi morali vnaprej odreagirati, bodisi tudi na višjem nivoju z drugimi državami, da bi morali to narediti. Bom pa seveda preveril, če ta navedba drži. Bi me pa skoraj malo presenetilo, da bi zdaj nekdo za leto vnaprej se dogovarjal, vsaj generalno za zdravila, ki jih uporabljamo splošna, ne vem, pri zdravljenju drugih bolezni. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in invalide, gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. V zadnjem obdobju smo Slovenci stopili skupaj in pomagali Vanji in Vidu s Ptuja; se pravi, materi in sinu od Vanje, ki jo tudi osebno poznam. Dejansko je otrok s posebnimi potrebami in sta bila žal tik pred tem, da bi ostala na cesti oziroma brez strehe nad glavo. Kot že rečeno, sreča je pač ta, da smo Slovenci stopili skupaj, zbrali ta denar, da sta lahko odkupila tisti dolg in ostala v tej hiši. Imamo pa tudi še en primer, za katerega tudi teče akcija – za 63-letnega očeta samohranilca in njegovega 17-letnega sina, ki živita v najemniškem stanovanju Stanovanjskega sklada Republike Slovenije in že nekaj časa ne zmoreta plačevati najemnine. Žena in mamica pa je pred letom umrla. Državnemu skladu dolgujeta 6 tisoč 46 evrov, ki jih ne moreta odplačati, saj mesečno skupaj dobita 700 evrov prihodkov, pa še to zgolj tedaj, če upoštevamo sinovo štipendijo. Koliko najemnikov se bo zaradi nezmožnosti plačevanja najemnine zaradi teh protikoronskih ukrepov znašlo v isti situaciji, pa je spet drugo vprašanje. Žal pa moram ugotoviti in malo popraviti vaše ministrstvo. Navkljub zaostrovanju te socialne slike v drugem valu epidemije pa vaše ministrstvo ni uspelo v šestem protikoronskem paketu zaščititi najšibkejših pred deložacijami, se pravi družine z otroki, sploh z otroki s posebnimi potrebami. Ali bomo to res dopustili, da ljudje v teh krizi ostanejo brez strehe nad glavo, ali bomo dopustili deložacije, ker so ljudi ostali brez dohodkov, bomo dopustili deložacije družin tudi takšnih z mladoletnimi in invalidnimi otroki, kot je bil primer na Ptuju? Upam, da ne. Na vas, gospod minister, polagam upanje, da boste ukrepali tudi v tem protikoronskem paketu 6 in poskušali urediti zadevo, da bi se deložacije kakorkoli v tem času epidemije koronavirusa zaustavile oziroma kakorkoli postopki zaustavili. Zdaj pa vas sprašujem: Ali nameravate po nujnem postopku predlagati spremembe, ki bi onemogočile deložacije najemnikov v času epidemije? Zakaj niste upoštevali predloga Poslanske skupine Levica, da naj se v času epidemije deložacije enostavno prepovejo, plačevanje najemnin pa začasno zamrzne? To smo vam na ministrstvu tudi predlagali, žal nismo dobili nobenega odgovora. Kako je deložacija iz stanovanj državnega sklada sploh mogoča, sploh pa v primeru, ko gre za družine z mladoletnimi, šolajočimi se ali invalidnimi otroci? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica, hvala lepa spoštovani gospod poslanec Koražija! V zvezi s pristojnostjo Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti odgovarjam, da so osebe, ki jim grozi deložacija, za namen reševanje položaja materialne ogroženosti lahko, seveda ob izpolnjevanju zakonsko določenih pogojev, upravičene do denarne socialne pomoči in izredne denarne socialne pomoči, pa tudi do socialnovarstvenih storitev, namenjenih odpravljanju socialnih stisk in težav. Različne storitve so: prva socialna pomoč, osebna pomoč, pomoč družini. Z namenom preprečevanja tako imenovane socialne izvršbe na nepremičnine, ko gre za majhen dolg, tudi take primere smo že imeli, in bi bilo njegovo poplačilo za dolžnika s pomočjo morda sorodnikov, sosedov, humanitarnih organizacij ali drugih realno obvladljivo, novela postopka o socialnih izvršbah, skladno z novelo Zakona o izvršbi in zavarovanju, predvideva obveznost za sodišča, da morajo pred postopkom izvršbe na nepremičnino, ki je dolžnikovo stanovanje ali stanovanjska hiša, v kateri dolžnik živi, in gre za poplačila dolga, ki je očitno nesorazmeren glede na ugotovljeno vrednost nepremičnine, obvestiti CSD. Torej, obveznost sodišč obstaja, da pred oziroma med postopkom izvršbe obvestijo center za socialno delo. Center za socialno delo mora po prejetem obvestilu začeti z izvajanjem nalog, ki so mu poverjena kot javna pooblastila, oziroma z izvajanjem socialnovarstvenih storitev, namenjenih odpravljanju socialnih stisk in težav – kot sem že omenil, na primer storitve prve socialne pomoči, osebne pomoči ali pomoči družini. To pomeni, da center za socialno delo že v postopku izvršbe posamezniku lahko pomaga pri prepoznavanju socialne stiske oziroma težave, skupaj z njim oceni možne rešitve in ga seznani z možnimi socialnovarstvenimi storitvami oziroma mrežo izvajalcev, ki bi mu lahko nudili pomoč. V primerih, ko pa dolžnik ne bi mogel sam predlagati oziroma sodišče ne bi moglo samo določiti drugega sredstva za izvršbo in bi za poplačilo dolga ostala le še izvršba na nepremičnino, ki je dolžnikov dom, pa sodišče na podlagi obrazloženega mnenja centra za socialno delo, da bi takojšnja izvršba ogrozila eksistenco dolžnika ali njegovih družinskih članov, lahko odloži izvršbo za šest mesecev, če bi šlo za relativno nizko terjatev, za katero se predvideva, da bi jo lahko dolžnik ob pomoči vseh prej naštetih – torej svoje mreže sorodnikov, prijateljev, sosedov, humanitarnih organizacij – uspel poplačati. Mnenje centra za socialno delo upraviči odložitev izvršbe, kadar iz njega izhaja, da bi takojšnja izvršba ogrozila eksistenco dolžnika ali njegovih družinskih članov. Sicer pa sem že sam večkrat s svojo ekipo tudi javno poudaril, da je vsem, ki bi se zaradi korona krize našli v težji materialni finančni situaciji, na voljo izredna denarna socialna pomoč. Še posebej zdaj, ko so v tem času stiske res velike, ko je veliko strahov, izgub dohodka in drugih negotovosti, je pomembno, da na te stiske tudi hitro odgovorimo. Takšna je tudi naša usmeritev in res spodbujam vse, ki se znajdejo v stiski, da se obrnejo na center za socialno delo, kjer jim bodo pomagali v njihovi situaciji.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana, hvala za besedo. Jaz bom kar vztrajal na svojem stališču, da bi v PKP6 oziroma že v teh protikoronskih paketih vsekakor morala biti prepovedana deložacija. Kakorkoli ste zdaj obrazložili zadevo glede centrov za socialno delo in te stvari, je vseeno vaše ministrstvo odgovorno za socialni položaj in socialno varnost vseh prebivalcev. Ko pa gre za družine oziroma ko gre za matere samohranilke z otroki, ki so otroci s posebnimi potrebami, pa mislim, da bi morala biti država na prvem mestu in tudi vaše ministrstvo in tudi vi, kot minister bi morali prvi stopiti tudi pred te družine pa tudi pred medije, pa tudi na ministrstvo in se prvi zavzeti, da se jih ne deložira oziroma da se poiščejo rešitve, ki ste jih že prej delno opisali v vaši razlagi. Tako bom glede tega vztrajal na svojem, da ko gre za najšibkejše v naši družbi, in to ti otroci s posebnimi potrebami so, in otroci so potem tudi najbolj zaznamovani v teh primerih, ko gre za izvršbe oziroma ko gre za deložacije. Mislim, da nimamo kaj razmišljati in se kaj pogovarjati, ko gre za otroke, sploh pa, ko gre tudi za otroke s posebnimi potrebami, je treba, da država stopi v akcijo, da zadeve uredi, da poskuša tudi pomagati s pravno pomočjo, s finančno pomočjo, socialno in tudi ostalimi zadevami, ki jih pač premore, z vsemi vzvodi, da ne bomo samo govorili, da gre za otroke. Za otroke je treba tudi nekaj narediti pa za njihovo prihodnost in treba se je tudi za njihovo prihodnost boriti, ker dostikrat se sami oziroma v resnici se sami niti ne morejo boriti za svojo prihodnost v takem primeru, ko so vrženi dobesedno na cesto ali s svojo družino ali pa s svojo materjo, ki je samohranilka. Tu vztrajam, da mora vaše ministrstvo biti bolj dosledno, tudi bolj vehementno pri reševanju teh problemov, pa tudi res stopiti na stran tistih najšibkejših, kot že rečeno, otrok, sploh pa otrok s posebnimi potrebami. Me pa tudi zanima: Ali imate tudi kakšne druge zadeve [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Zmanjkalo vam je časa. Gospod minister, želite kaj dodati? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala za dopolnilno vprašanje, gospod poslanec Koražija. Razumem vaš poziv k temu, kar ste našteli, da bi se nekatere stvari uredile v protikoronskih paketih. Sam z ekipo ocenjujem, da ni dovolj samo iti nasproti tem, ki so v stiski zaradi morebitne deložacije. Naši programi so usmerjeni ciljno, da tega posameznika ali pa družino tudi podpremo v reševanje situacije, ki je pripeljala do tega. Deložacija je potem samo posledica vse krizne, socialne in siceršnje situacije v družini ali pa pri posamezniku, seveda še posebej, če so v družini še otroci ali pa otroci s posebnimi potrebami. Tako ocenjujem, da naši programi in strokovnjaki, zaposleni na centrih za socialno delo, res z enim občutkom pristopajo k reševanju teh težkih razmer. Lahko se, če ste me hoteli potem morda vprašati, preden je čas potekel, poleg tega, kar sva že omenila, se lahko stranke vedno obrnejo na center za socialno delo, kjer skupaj s strokovnjaki, tam zaposlenimi, ocenijo, ali obstaja še kakšna možnost, da ne bi prišlo do deložacije, ali še obstajajo zmožnosti poplačila nastalih dolgov z različnimi finančnimi pomočmi. Center za socialno delo stranki nudi tudi podporo in svetovanje, če do deložacije pride, ter pomaga pri iskanju nove namestitve. Preverja, ali obstaja možnost za dodelitev izrednega neprofitnega stanovanja ali bivalne enote, ali je možna namestitev pri sorodnikih ali v okviru mreže socialnovarstvenih programov, na primer v zavetiščih ali pa materinskih domih, če je to primerno. Poveže jih s humanitarnimi organizacijami ter predstavi mrežo in programe izvajalcev, ki mu lahko pomagajo pri reševanju situacije. Pomembno je, da posameznik ali pa družina v takšni situaciji ne čaka, ampak čim prej poišče pomoč in ukrepa, dokler dolg ne naraste preveč. Sicer pa sofinanciramo tudi izvajanje nekaterih drugih socialnovarstvenih programov s področja deložacij, in sicer program Preprečevanje deložacij in krepitev moči za ohranjanje obstoječih nastanitev, ki ga izvaja Društvo za pomoč in samopomoč brezdomcev Kralji ulice, ter program psihosocialne pomoč v finančnih stiskah in dolgovih, ki ga izvaja društvo Prelomi.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Moj postopkovni predlog je, da se na to temo opravi širša razprava v Državnem zboru, sploh ko je gospod minister na koncu omenil brezdomne osebe. To me, bom enostavno rekel, globoko stisne v duši in srcu. Mislim, da kot država, taka kot smo, in če zares stremimo k socialnemu in k nekemu solidarnostnemu vidiku ali pa konsenzu, mislim, da moramo poskrbeti, da ne bi imeli brezdomnih oseb, kaj šele brezdomne družine oziroma v takem primeru brezdomne matere z otroki. Želim, da se na to temo opravi širša razprava. Dejansko bodo največje žrtve te korona krize, žal, otroci oziroma naši zanamci in najstarejši. Če si želimo res lepše ali boljše prihodnosti, bo treba bolj varovati naše zanamce in otroke, pa tudi, da se bo naša generacija, v tem primeru mi, ki smo že v srednji generaciji ali pa starejši, da se bomo tudi za njihov namen pa za njihovo boljšo prihodnost tudi mi odpovedali nekim svojim plusom, da bodo oni imeli od tega nekaj več in da bodo imeli boljšo in lepšo prihodnost. Zato smo tu, zato tudi vaše ministrstvo in zato tudi hočem, da naprej ostanemo socialna država. Če si bomo to še naprej zaslužili, bomo morali za to hudičevo, hudičevo veliko narediti pa tudi delati naprej Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Moje vprašanje se nanaša na davčno politiko države. Še kot poslanec in v predvolilni kampanji je vaša stranka zelo zagovarjala znižanje davka, še posebej davka na dodano vrednost na predkrizno raven. Tako nekako ste zapisali: »V Slovenski demokratski stranki državljankam in državljanom obljubljamo, da bomo DDV spustili na predkrizno raven z 22 procentov na 20 procentov in z 9,5 na 8,5. To obljubo bo nova vlada SDS izpolnila in po vzoru nekaterih evropskih držav uvedla še znižano davčno stopnjo 5 odstotkov za najnujnejše življenjske potrebščine.« Tudi sami ste kot poslanec bili prepričani, da ima znižanje DDV davka ugoden vpliv na padec cen izdelkov in storitev ter tudi pozitiven učinek na družinski proračun in da ne bo ogrozil javnih financ. Vaš poslanski kolega pa je celo izjavil, da je regresiven in nesocialen davek, ki najbolj prizadene tiste z najnižjimi prihodki, saj ga ti glede na svoje prihodke plačajo največ. Spoštovani minister, mene zanima: Kakšna je danes davčna politika, kako zasledujete te cilje iz predvolilnih obljub? Tudi sami ste, če se ne motim, večkrat v zakonodajni postopek vložili predlog za znižanje davka na dodano vrednost, pa me zanima: Kdaj lahko državljani pričakujemo, da se bo ta davek znižal na predkrizno raven? Nekatere ukrepe ste seveda tudi že začeli na področju trošarinske politike. Tako ste ob nastopu krize znižali trošarine na pogonska goriva in tako ohranili ceno goriva na enem evru za liter, kar seveda potrošniki pozdravljamo. Zato me posebej zanima v luči teh ukrepov: Kdaj lahko pričakujemo znižanje davka na dodano vrednost na predkrizno raven? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Res je, ko ni bilo krize, smo predlagali tudi znižanje davka na dodano vrednost, splošno stopnjo, kot ste rekli, tudi znižano stopnjo. Sedaj smo v krizi. Sedaj smo v krizi in ker smo v krizi, smo podjetjem z različnimi ukrepi omogočili odlog davkov, tudi davka na dodano vrednost, kar pomeni, da ga ne plačujejo. Ravno tako akontacije. S PKP6 bomo odložili tudi prispevke, kar pomeni, da podjetja teh davkov trenutno, če ne želijo, ne plačujejo oziroma lahko odložijo. Glede na to, da je padla osebna potrošnja in je ta potrošnja dejansko manjša, tudi ne vidimo kakšne večje možnosti, da bi se ta potrošnja povečala z znižanjem davka na dodano vrednost za dve odstotni točki ali za eno odstotno točko. Mislim, da se s tem ne bi bistveno izboljšal položaj oziroma položaj podjetij izboljšujemo z neposrednimi ukrepi, s tem da podjetjem omogočimo, da ne plačujejo prispevkov, da ne plačujejo davkov in da jim nadomeščamo tudi plačilo plač. To je eden izmed glavnih ukrepov. Sedaj jim bomo omogočili tudi, da bo država namesto njih plačala fiksna stroške. Davek na dodano vrednost, mislim, da je posredni davek, neposredno ne vpliva na cene. Z drugimi besedami, tudi če se zniža davek, še ne pomeni, da se bodo znižale tudi cene. To nikjer ne piše, cene so proste, prosto se oblikujejo in mislim, da podjetja oziroma trgovine večje znižanje izdelka naredijo s popusti kot z znižanjem davka na dodano vrednost. S tega zornega kota mislim, da ko bo kriza minila, ko bo epidemija minila, ko bomo na drugi strani tudi postavili načrt, da bomo izpolnili tisto osnovno pravilo v fiskalnem pravilu – to se pravi tisto osnovno pravilo, ki pomeni, da so odhodki enaki prihodkom –, takrat se lahko razmišlja tudi o znižanju davka na dodano vrednost. Mislim, da je bolj pomembno za podjetja, da se jim, na primer, daje neposredne subvencije ali pa, da se jim neposredno da denar, zato da lahko ostanejo na trgu. To je eno. In drugo, da se jim enostavno zniža tudi stroške s fiksno ceno ali pa z znižano ceno naftnih derivatov, o čemer tudi govorite in ste tudi omenili. Skratka, v bistvu je ta cena naftnih derivatov, kar pomeni strošek za podjetja, stabilna in kaže na stabilnost, in to smo dosegli dejansko z znižanjem trošarin. To je vsekakor nek prispevek tudi na področju posrednih davkov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rajh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V tej razpravi bi se vrnil na leto 2013, ko je takrat poslanec, danes pa predsednik Vlade, zelo nasprotoval dvigu kriznega davka. Pa takrat Republika Slovenija ni imela tako ugodnih možnosti, da bi izpad dohodkov nadomestila z zadolževanjem, kot to lahko počenja danes. Tudi prav, minister, če ste spremenili mnenje, da nižanje davkov v tej situaciji preprosto ni mogoče. To tudi nekako sprejmemo. Bi pa v bistvu vseeno rad izpostavil, da glede nato, da davkov ne bomo nižali, zato da ohranimo prihodke, in da imamo tudi na razpolago številne vire, dolgoročne vire, ki tudi temeljijo na zadolževanju. Me pa vseeno zanima, ena od volilnih obljub je tudi za nižanje cestnin; torej, da se bo znižala cestnina, vinjeta s 100 evrov na 55 evrov. Tu je tudi obljuba, da bodo vsi upokojenci vsako leto dobili božičnico za 500 evrov, in tudi obljuba s strani vaše stranke je bila dana, da se bo znižal DDV. Nič od tega niste izpolnili. Seveda obstajajo danes neke okoliščine, ampak tudi mi tega nismo nikoli obljubljali, zato ker to preprosto ni bilo izvedljivo. Pa me zato, spoštovani minister, zanima, ker je toliko teh konfuznih izjav: V kakšnih okoliščinah bomo vseeno znižali ta DDV?
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa, še enkrat. Sedaj moram biti pa bolj jasen, spoštovani poslanec, ali pa sem vas narobe razumel v prvem vprašanju. V prvem delu vprašanja ste vi govorili o davku na dodano vrednost in jaz sem govoril o davku na dodano vrednost in govoril sem o subvencijah, ki jih dobivajo podjetja zato, da preživijo, in zato, da zadržijo zaposlenost. Če govorimo pa o vseh davkih, potem pa tukaj ne morem pritrditi, ko vi pravite, da z znižanjem davkov nič ne bo. Prvi zakon – mislim, da bo prišel tudi v Državni zbor še letos – bo davek na motorna vozila, kjer bo za večino motornih vozil ta davek nižji. Rekel sem za večino, ker če bi rekel za vse, potem bi mi našli en model, pa bi rekli, da pri temu pa ni to tako. To bo tako imenovana podpora zeleni politiki, to, kar je tudi evropska politika. Drugo, kar je že v sami koalicijski pogodbi zapisano, bomo spremenili tudi v naslednjem letu – morda že letos, nekaj v zadnjem ukrepu – Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb in Zakon o dohodnini. Tukaj govorimo o tistem, kar smo napisali v koalicijsko pogodbo. Gre za uvedbo tako imenovane seniorske olajšave za upokojence s polno pokojninsko dobo, potem gre za davčno razbremenitev nagrad za uspešnost, spodbujanje vlaganj zasebnega sektorja v šport s pomočjo davčnih olajšav. In to je v programu te koalicije. Tukaj govorimo izključno o nižanju davkov. Še enkrat, v prvem delu vprašanja ste me spraševali o davku na dodano vrednost. Povedal sem vam, da to v tem trenutku ni mogoče. Možno pa je zniževati tako imenovane neposredne davke, ki imajo tudi veliko večji učinek na podjetje in na poslovanje podjetja. Kot sem že omenil, davek od dohodkov pravnih oseb, dohodnina, govoril sem o DMV, trošarinah. To so sama znižanja davkov. Tisto, kar je najpomembnejše, pa je, da ne govorimo o nobenem davku, da bi ga povišali. O tem govorimo. Ker danes je nemogoče povečevati davke, ker so podjetja v tako slabem položaju zaradi krize, da morajo najprej preživeti, obstajati, začeti poslovati, tudi s tem, da jim omogočimo odlog davkov in prispevkov. Šele potem je možna tudi obdavčitev. Tako da to dajemo podjetjem in prebivalstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rajh, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Imam proceduralni predlog, da se o tej temi opravi posebna razprava v Državnem zboru. Ministru bi se rad zahvalil za korekten odgovor. V stranki SAB se zavedamo, kako težko je v kriznih razmerah voditi vlado. Opozicija je pač vedno tu zato, da vlado nadzira in da nekako tvorno z njo sodeluje. V stranki SAB seveda zmeraj opozarjamo, govorimo tudi o zelo pomembnih temah, ki vplivajo na prihodnost naše družbe. Prav v tem smislu zaradi številnih nedorečenosti, ki se lahko zgodijo kot posledica epidemije covida, predvsem njene nepredvidljivosti, predlagamo in prosimo, da na to temo v Državnem zboru opravimo razpravo. Vseeno bi se še enkrat rad zahvalil za korekten odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospod Željko Cigler bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V nadaljevanju vašega najboljšega odgovora vam postavljam vprašanje glede na začetek protipoplavnih ukrepov na območju Celja v sektorju Medlog, kjer se trenutno delajo vmesni ukrepi do izgradnje suhega zadrževalnika v Levcu. Rad bi vam povedal, da gre tukaj za poplavno varnost tega dela Celja, ki je praktično najbolj ogrožen del mesta in je od sredine 80. let že bil 6-krat močno pod vodo. Ta načrtovani zadrževalnik, ki je začasno v Levcu, pa je načrtovalo pred vami že šest ministrov Vprašal bi vas: Zakaj država ni zagotovila informiranosti in vključitve prizadetih ljudi in širše javnosti v Celju o tem ukrepu, ki se zdaj iz javnih evropskih in državnih sredstev? Ta poseg v prostor po Aarhuški konvenciji zahteva, da mora biti z njim javnost seznanjena. Drugič sprašujem. Protipoplavno zaščito je potrebno zagotoviti vsem ogroženim brez izjem: V čem je vzrok neenakopravne obravnave Celjanov in gospodarskih družb, ki žive in poslujejo v Medlogu, napram privatnemu kapitalu investitorjev šestih prestižnih vila blokov, od katerih bodo štirje dobili gradbeno dovoljenje takoj po izgradnji novega protipoplavnega nasipa, ki bo zgrajen z javnimi sredstvi in sredstvi EU? Gospod minister, rad bi vam povedal, da se zdajle dela ta ukrep takole. Imam pa tukaj narisano oziroma pobarvano z modro s strani projektantov, kjer je označeno, da bo kompleten Medlog praktično jezero ob vsaki malce višji gladini Savinje, ki je hudourniška reka. Kaj se dogaja? Odstranjuje se 430-metrski nasip ob levem bregu Savinje. Skratka, znižuje se ga! Vsaka malo višja voda bo imela prostor, dela se koridor proti Medlogu v širini 70 metrov na dnu v smeri Medloga. Znižuje se cesta, ki je do zdaj branila dotok vode do Medloga, tako da bo voda imela prosto pot. Hkrati se pa izgrajuje čelni zid in 845 metrski protipoplavni nasip, ki naj bi del Celja pravično zaščitil. Se strinjam s tem. Gospod minister, ogrožen je vrtec Montessori. Do zdaj so vedno otroci plavali, tudi naprej bo tako. Dvanajst gospodarskih družb, visok kapital so vložili in poslujejo na tem območju Medloga. Osem stanovanjskih hiš in, spoštovani gospod minister, še tole bi vam rekel. Na eni izmed hiš piše: V zahvalo in spomin na dejanje v vojni za osvojitev samostojne Slovenije. V tej hiši je bilo v letih 1990 in 1991 tajno skladišče orožja Teritorialne obrambe. Tudi ta hiša, gospod minister, bo pod vodo. Pod prvo točko današnjega dnevnega reda je predsednik Vlade Janez Janša močno izpostavljal prav osamosvojitev. Uskladite se malo pri teh vrednotah. Povejte mi: Zakaj diskriminirate poplavno varnost prebivalcev v celjskem Medlogu?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Seveda bom prezrl to vašo trditev na koncu, da kogarkoli kdo diskriminira, ker je čista politična izmišljotina. Bi pa rad poudaril sledeče, da je za zagotovitev poplavne varnosti Celja seveda poleg lokalnih protipoplavnih ukrepov ob Savinji in pritokih, ki so predvideni v okviru projekta Zagotovitev poplavne varnosti na porečju Savinje – lokalni ukrepi, potrebno izvesti tudi celovite ukrepe v spodnji Savinjski dolini, ki obsegajo izvedbo desetih suhih zadrževalnikov. To je projekt, ki se snuje in bo realiziran v prihodnji finančni perspektivi, je pa ključen za celovito zagotovitev poplavne varnosti. Vsaki parcialni ukrepi vodijo v podobne sklepe, kot ste jih vi en kup navedli, ki so popolnoma nestrokovni in ne odsevajo nobenih rezultatov nobene hidrološko hidravlične študije, ki je bila za to območje tudi narejena. Pomemben je tudi suhi zadrževalnik Levec, ki bi v kombinaciji s protipoplavnimi ukrepi ob Savinji in Ložnici zagotavljal poplavno varnost območja na zahodnem delu Celja, Špica. Suhi zadrževalnik se ne bo zgradil do zaključka projekta Zagotovitev poplavne varnosti na območju Savinje – lokalni ukrepi. Do sedaj so se izvedli visokovodni nasipi in zidovi ob Ložnici, od sotočja s Savinjo do zahodne meje Mestne občine Celje. Poleg ukrepov ob Ložnici je bil nadvišan tudi nasip vzdolž levega brega Savinja proti vodomerni postaji Medlog. Z zadrževalnikom Levec bi bil preprečen preusmerjen v Savinjo dotok prelitih vod iz zaledja na območje Špice. Zaradi neizgradnje suhega zadrževalnika Levec – odločitev je bila sprejeta pod ministrom Dejanom Židanim –, je bil predlagan nadomestni ukrep, to je prečni nasip Medlog, da se poplavna varnost območja Špice ne bi poslabšala. Predvidena rešitev zagotavlja, da se z izvedbo novih visokovodnih nasipov v ničemer stanja na območjih industrijske cone, stanovanjskih objektov in tudi vodarne Medlog ne poslabšuje glede na obstoječe stanje. Z izvedbo predvidenih nadomestnih ukrepov ne bo to vplivalo niti na kvaliteto podzemne vode, ker se ukrepi izvajajo dolvodno do vodarne Medlog. Ponižanje nasipa na levem bregu Savinje omogoči vračanje razlitih vod nazaj v Savinjo pred naseljem Špica, s čimer se obvaruje celotno naselje Špica pred poplavnimi vodami, ki so jih ogrožale desetletja. Še enkrat pa poudarjam, da je za dokončanje protipoplavne varnosti potrebno izvesti tudi 10 suhih zadrževalnikov, o čemer sem tudi uvodoma govoril.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani gospod minister, jaz sem iz Celja in te poplave sem doživljal. Še enkrat vam povem, da je Medlog poplavno najbolj prizadeto območje. Povedal sem vam in fizično sem vam pokazal, da se bregovi odstranjujejo. Savinji se dela prosti tok do Medloga. Savinja se ob visokih vodah razlije, tam bo zadeva razlita. In dobili smo neodvisno mnenje hidrologa, ki je te stvari pregledal in je rekel, da je poplavna varnost najmanj takšna, kot je bila 1990. leta, ko je bilo Celje celo pod vodo oziroma Medlog bo praktično razlivno področje v celoti. Tam je vodovarstveno območje. Tam je bilo že 6 poplav. Če pridete na obisk, pridite v Celje, dobrodošli; dam za kavo. Ljudje vam bodo pokazali, kje je voda stala na strehah. Vrtec Montessori bo praktično neuporaben. To je uničevanje okolja, privatne lastnine in ogrožanje življenj na tem območju. Še nekaj. Ob zadnji poplavi okoli leta 2000 je bil breg Savinje dvignjen, ni bil znižan, tako kot ga boste zdajle znižali in koridor proti Medlogu naredili. Takrat je bila poplava tudi. Ne razumem, zakaj se na tak način začasno ukrepa. Dvorni projektanti, dvorni advokati in piarovske dvorne službe bodo to sigurno znali utemeljiti, vendar, gospod Vizjak, če ne bomo uspeli teh stvari spremeniti in enakopravno zagotoviti poplavne varnosti, mi verjemite, da vas bodo prebivalci tega dela Celja povabili ob prvi poplavi – pač, karkoli vi takrat boste, boste na tej funkciji ali kje druge. Upam, da ne bo do te poplave prišlo že prej. Niste mi pa odgovorili: Zakaj država, ki načrtuje ta projekt in ga zdajle izvaja z javnimi, državnimi in evropskimi sredstvi, s tem projektom ni seznanila niti prebivalcev Medloga, ki bodo najbolj prizadeti, in gospodarskih družb, ki tam delajo? Zakaj se to ni zagotovilo? Gospod minister, vi ste za to odgovorni. To je vaša odgovornost. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Spoštovani poslanec! Prvič, to vprašanje, to se pravi celovite protipoplavne zaščite Celja oziroma širšega območja, ni politično vprašanje. To je strogo strokovno vprašanje in zato v skladu z vsemi spoznanji stroke ta projekt vodi Direkcija Republike Slovenije za vode. Direktor direkcije je poznan v Celju kot izkušen, dober strokovnjak s tega področja, gospod Roman Kramer. Vi ste z njim neštetokrat razpravljali na to temo, dal vam je vse odgovore in tu sedaj polemizirate in politizirate to izredno občutljivo strokovno vprašanje. Prosim vas, javno vas pozivam, predložite strokovno mnenje hidrologa, na katerega se sklicujete – ker ne obstaja. Prosim vas lepo. Gre za preresna vprašanja, da boste tu mene obtoževali, da izpostavljam kogarkoli v tej državi ogroženosti pred visokimi vodami v prihodnje. Še enkrat, gre za strogo strokovno vprašanje, ki vam je dobro jasno, in tukaj zaradi kamer nastopate s populističnimi floskulami. Prosim vas, iz odgovornosti do Celjanov nehajte s takim načinom.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog, izvolite.
Spoštovani gospod minister, poslušal sem pozorno vaše pomembne besede in ugotovil, da verjetno to ni politikantstvo. Gre za osnovno poznavanje fizike, da če ti odstraniš dejstvo, da če odstraniš vodi oviro, to je zaščitni protipoplavni breg, bo voda udarila, ko se bo razširila. Verjetno Savinje ne poznate, ampak tako je to pri Savinji. Drugič, z gospodom Romanom Kramerjem sva osebno celo prijatelja, sva o tej zadevi trikrat govorila. Največ o zaščiti drevesnega parka, ki je projekt, za katerega želimo, da si ga ogleda tudi veleposlanica Velike Britanije v Sloveniji, pa ne vem, če bo še takrat stal. To mi je Roman vse razložil. Ko sva prišla pa do protipoplavne zaščite, se pa stvari niso dale pojasniti, ko sem mu dajal kontraargumente. In ne gre za nobeno zavajanje. Gospod minister, tam žive državljanke in državljani Slovenije, ki imajo tam stalno, začasno prebivališče, obiskujejo vrtec, gospodarske družbe. Tudi tem je potrebno zagotoviti poplavno varnost. To niso nobene floskule, nobeno nabiranje političnih točk. To je vaša odgovornost, da zagotovite tem ljudem, ker ste vi minister za okolje in prostor, protipoplavno varnost in zaščito. Samo za to gre. Prosim, gospa predsedujoča, da to zadevo po postopku postavite, da glasujemo, da se obravnava na seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek, 20. novembra, v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti gospod Branko Simonovič. Postavil bo vprašanje ministru za infrastrukturo, gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Sredi lanskega leta so se župani slovenske Istre poenotili, da je vprašanje umeščanje cestnega omrežja v regiji slovenske Istre nekaj, kar presega tako interese posamezne občine kot tudi interese države. Promet namreč nesporno vpliva na konkurenčnost regije in njen strateški obmorski položaj. Vse dosedanje ureditve niso bile niti celovite niti časovno usklajene, predvsem pa nesistematične in nepovezane z regionalnimi razvojnimi in prostorskimi interesi. Zato so župani obalnih občin imenovali posebno koordinacijsko strokovno skupino, ki je imela namen proaktivno uskladiti občinska stališča in njihove prostorsko umeščene ugotovitve, glede katerih obstaja soglasje med župani. In sicer prvič – dolgoročnim potrebam tranzitnega prometa preko slovenske Istre zadošča izgradnja samo ene hitre ceste. To hitro cesto je potrebno pospešeno umestiti v prostor in jo tudi čim hitreje izvesti, začenši z nespornimi odseki. In drugič – za namene medsebojne regionalne povezave ter povezave med Piranom, Izolo in novo hitro cesto Koper–Šmarje–Dragonja je potrebno umestiti zmogljivo omrežje glavnih cest. Občine so tako oblikovale predlog alternativnega omrežja glavnih cest, ki nadomešča načrtovani odsek hitre ceste Jagodje–Lucija na način, da sonaravno umesti povezave med Piranom in Izolo ter Piranom in priključkom na hitro cesto, ki poteka pretežno v tunelih in dolinah brez hujših posegov v krajino. Ob tem pa celo posodobi povezave med podeželjem in mestnimi središči, kar bo spodbudilo skladnejši razvoj podeželja in s tem turistične ponudbe. Moje poslansko vprašanje je: Ali se strinjate tako s pristopom kot z rešitvijo, ki promet v Istri rešuje sonaravno, celovito in hkrati zadosti vsem prometnim potrebam? Ali se strinjate s tem, da je omrežje glavnih občinskih cest, ki bi se zgradilo kot priključek na eno hitro cesto Koper–Šmarje–Dragonja, ustrezna alternativa in po izračunih strokovnjakov znatno cenejša alternativa načrtovani hitri cesti Jagodje–Lucija? Ali ste pripravljeni v primeru slovenske Istre pristopiti k partnerskemu odnosu tako pri umeščanju kot pri izvedbi predlaganih usklajenih rešitev? Ali lahko prebivalstvo slovenske Istre računa na to, da namen cest v slovenski Istri ne bo le najhitrejša pot na Hrvaško, ampak instrument razvoja, ki je trajnosten in spoštljiv do naših edinstvenih krajinskih vrednot in identitete prostora? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala kolegu Simonoviču za to vprašanje. Mislim, da je bil julij mesec, ko sem bil v Piranu in se pogovarjal z županom Pirana. Točka pogovorov je bila tudi ta, tudi z ostalimi župani, podžupani sem se tudi pogovarjal. Ta hitra cesta od Jagod do Lucije oziroma Jagodje–Lucija je pač že umeščena, pridobljeno je gradbeno dovoljenje. Če se ne motim, je pridobljeno že tudi 94 odstotkov površin, potrebnih za gradnjo. Zakaj se tukaj gradnja ne nadaljuje? Zakaj? Ravno zaradi tega, ker so prebivalci in občine, torej vse tri občine, lokalne skupnosti, tudi mene na podlagi strokovnih podlag nekako prepričale oziroma prepričujete v to, da je potrebno narediti hitro cesto Koper–Šmarje–Dragonja. Obljubil sem eno stvar. Z Darsom se mi o tem pogovarjamo. Tudi že v preteklosti, moram reči, v prejšnjem mandatu, so se okrog tega pogovarjali. Ampak jaz obljubljam eno stvar, in sicer, da se bodo lokalni poslanci in župani z menoj pa z Darsom v mesecu decembru dobili na to temo in da končno povlečemo nek končni rez okrog tega. Ne trdim, da ni potrebno narediti nove povezave od Jagodja do Lucije, se pa strinjam s tem, da je potrebno Koper–Šmarje–Dragonja narediti povezavo zaradi tega, ker sicer bo celoten tranzit, ki gre na Hrvaško, šel ob obali in zagotovo motil naš razvoj našega turizma na Obali. Tudi ves tranzit iz Italije proti Istri, na primer, bo posegel tudi v ta segment razvoja Obale, zagotovo. S tem se strinjam. Saj veste sami, prihajam tudi iz neposredne okolice oziroma iz Vipavske doline, ampak veliko sem na Obali, pa vem, za kakšno problematiko gre. Zagotovo, če se bo slovenska Obala želela razvijati, ne more iti v središče slovenske Istre oziroma ob slovenski Obali dodatna hitra cesta, ki bi na ta način dejansko onemogočala razvoj. Ne bom govoril o tem, kakšna je cena, zaradi tega ker to je tako, udarimo nekaj čez palec, ampak bi morali na ta način res in sistematično v sam postopek, kakšna bi lahko bila cena v primerjavi s to hitro cesto, ki ima v bistvu že pridobljeno gradbeno dovoljenje. Še enkrat povem, sem za to, da začnemo pogovore in pridobimo vse dodatne strokovne podlage za umeščanje hitre ceste Koper–Dragonja. Obljubljam vam to, z Darsom smo se že o tem pogovarjali, to povem, bi pa bilo fino, da se skupaj jaz, Dars pa lokalna skupnost in vsi poslanci z Obale. Ne vidim nobenih težav. Z župani smo se o tem že pogovarjal in vsi so istega stališča kot vi, tudi župan Pirana. Sem bil pri njem v poletnih mesecih in je isto rekel, da ne moremo imeti v Luciji na krožišču celotnega tranzita. Vem, da je to problem. Saj, zaradi tega se še ne gradi, ker je to problem. Morate pa vprašati, zakaj je do tega problema prišlo, vse načrtovalce v preteklosti. Ampak okej, mi smo tukaj, da rešujemo težave, ne pa, da iščemo krivce za nazaj in mi bomo to težavo rešili. Okej?
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa za odgovore. Da malo pojasnim. Od začetka, ko so načrtovali to hitro cesto, sta bila dva kraka; eden Koper–Izola–Lucija krožišče in se hitra cesta tam konča. Ko bi bila ta zgrajena, naj bi se gradilo hitro cesto Koper–Šmarje–Dragonja. Ker je časovna komponenta toliko zastala in stara, so se zdaj razmere spremenile. Zagotovo sem pristaš tega in menim, da kaže najprej reševati eno hitro cesto in na račun druge mogoče narediti te lokalne glavne ceste s povezavo na to. To bi bil nek predlog in upam in verjamem, gospod minister, da se boste tudi vi angažirali, ker iz vašega odgovora sem nekako zaznal, da načeloma podpirate to usmeritev. Župani pa stojijo za tem, to je bila njihova ideja na točkah, v katerih so se uskladili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Saj ne gre za odgovor, ampak bolj kot dopolnitev. Pri vas ni stvar, kdo je na oblasti v dotični občini, ampak gre za to, recimo, da so zadnja dva mandata različni župani na istem stališču. Torej ,zagotovo bomo [[…]]Ne trdim, še enkrat povem, da od Jagodja do Lucije niso potrebne izboljšave in preureditev in hitra cesta, ampak vzporedno mora biti tam tudi narejena od Kopra pa do Dragonje oziroma iti sočasno. Če bi enkrat naredili to povezavo in bi lahko samo obljubljali od Kopra proti Dragonji, potem je nikoli ne bi bilo. Ampak se moramo mi prej dogovoriti, kako bo to šlo. Mislim, da moramo ta dialog voditi oziroma se moramo tudi z župani zavezati, zavezati se moramo, ker do zdaj je bilo zadnja dva mandata samo govorjenja o tem, da bomo začeli. Mene pa še vedno čaka, pa nič nimamo na tem, da bi kje od Kopra do Dragonje naredili približno traso – brez strokovnih podlag, brez umeščanja pa tako naprej. Veste pa, da postopek umeščanja take trase traja tudi 5, 6 let. To pa je treba imeti v zakupu, ko bi tam lahko že zgradili, bomo mi tukaj umeščali. Ampak okej, prisluhnil bom lokalnim skupnostim, tako kot vedno. Mimo lokalne skupnosti pač ne bomo šli, kajti si ne predstavljam, da bi celoten tranzit resnično šel skozi Lucijo. Vse, kar gre na Hrvaško tudi preko Dragonje, bi šlo v tem primeru čez Lucijo. Na tistem rondoju bi bil zelo velik zamašek, da ne govorimo tudi naprej, kaj bi to pomenilo. Se pravi, vozila bi stala nekje do središča Portoroža. Zagotovo. Tukaj se bo treba zelo hitro dogovoriti, da začnemo s postopki umeščanja Dragonje, pa potem naprej pridobivanje vseh ostalih dovoljenj proti Dragonji, zagotovo. To sem, mislim da, že tudi v okviru svoje predstavitve dejal na začetku mandata. Hvala za vprašanje.
Hvala, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Miha Kordiš bo prav tako postavil vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo. Konec oktobra letos se je začela obnova železniškega prehoda Trata v Škofji Loki. Ta obnova je bila dogovorjena z Občino Škofja Loka pod pogojem, da se prehod vrne v predhodno stanje. To se ni zgodilo, prenova prehoda se je sprevrgla v popolno zapiranje tega prečenja čez železniško progo za motorna vozila. Ne samo da gre za kršenje dogovora z Občino Škofja Loka, na tak način se v nevarnost spravlja tudi okoliške prebivalce krajane vasi Trata, pa tudi zaposlene v industrijski coni, ki se napaja iz tega železniškega prehoda; v Knaufu dela 450 ljudi, krajanov Trate je nekaj čez 250. 10 ljudi zaposluje tudi Kisikarna. Če se ta prehod zapre, se intervencijska pot do industrijske cone in do bivališč teh ljudi podaljša za pet minut, kot so na zboru krajanov vedeli povedati gasilci. To je razlika med tem, da če pride do neke industrijske ali druge nesreče, ali se fabriko zaščiti pred posledicami te nesreče, ali nekomu pogori hiša ali pa se to ne zgodi. Ta primer ni hipotetičen, lani februarja je zagorelo v Knaufu, in to poleg skladišča s plinskimi jeklenkami in če ne bi pravočasno interveniralo 64 gasilcev iz Trate, Gosteč, Škofje Loke, iz Stare Loke, iz Groharce in da so na pomoč prišli še poklicni gasilci iz Kranja, bi to skladišče razneslo. Ambicija Slovenskih železnic pa tudi določenega dela birokracije znotraj vašega aparata, gospod minister, je, da se ta prehod na Trati na vsak način zapre in to utemeljujejo z argumentom varnosti, češ da ta prehod ni čisto tehnično ustrezen. Ampak v 100 letih na tem prehodu ni prišlo do nikakršne nesreče, ravnokar sem vam pa očrtal, kaj zaprtje prehoda za motorna vozila lahko pomeni v primeru, da v industrijski coni zagori. Pri temu niti ne upoštevam dejavnika, da če pride do potrebe, da se zaposlene, prebivalce kakorkoli evakuira, se ceste, alternativni dostopi do mesta nesreče, ki vodijo skozi vas Trata, kaj lahko zabašejo. Potem interventna vozila z gasilci na čelu niti ne morejo priti do kraja nesreče pravočasno ali kakorkoli drugače. Zato, gospod minister, vas sprašujem: Ali boste zaustavili zapiranje železniškega prehoda in ga vrnili v prvotno stanje? Ali boste zagotovili sredstva in začeli z izgradnjo izvennivojskega križanja, se pravi podvoz, kot je bilo obljubljeno krajanom Trate že več kot desetletje nazaj? Pri tej prenovi, ki se je sprevrgla v zapiranje prehoda, pa se je pokazal še en dodaten problem, da ta prehod ni zares prehod, če si se znašel na invalidskem vozičku. Dva taka krajana tam sta, ki ne moreta normalno čez ta prehod prehajati, en je tudi na električnem vozičku. Niti ni vozno kolo čez ta prehod.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, najlepša hvala, kot tudi za poslansko vprašanje. Gospod Kordiš, bil sem, mislim da 14 dni nazaj z županom Občine Škofja Loka. O tem sva temeljito debatirala in smo tudi dobili določene zaključke. Prvič, ne moremo takega problema reševati kratkoročno, dolgoročno pa je to, da bo DRSI, to je organizacijska struktura ministrstva, začela z vsemi izvedbami, da se začne celovita prenova, obnova železniške postaje Škofja Loka, kot tudi izgradnja podvoza. Razpis po mojem mnenju za izvajalca, če bodo vsi postopki potekali tako, kot morajo, brez pritožb, bi lahko bil v naslednjem letu. Najprej razpis za projektiranje, da arhitekt izriše in tako naprej, potem pa s samo gradnjo. To je celovita rešitev. Ne samo debatiramo o tem, kako bomo nekaj ukinili, nečesa ne bomo ukinili, ampak če že bomo nekaj ukinili, imamo alternativno, naredili bomo podvoz, kajti Škofja Loka si to zasluži. Drugič. Ne gre v tem primeru samo za progo. Ta železniški prehod, nivojski prehod, je v tem primeru prehod čez del železniške postaje. Ali gre samo čez en tir? Čez koliko tirov gre? To sem si šel ogledat, zaradi tega, ker je bila huda polemika. Zakaj to govorim? Zaradi tega, ker si tudi sicer sodelovanje med Občino Škofja Loka, že iz preteklosti, ko smo bili že priča, kako je Občina Škofja Loka tam, kjer bi morala država zgraditi leta 2010, pa ni bilo v državnem proračunu dovolj denarja, proti eni industrijski coni Škofja Loka sama zgradila – sem rekel, da si Škofja Loka zasluži, da ji gre ministrstvo tukaj naproti. Zaradi tega smo šli celovito reševat situacijo. Povem vam, da v roku dveh let bo tam prenovljena železniška postaja, narejen podvoz. Kar se tiče invalidov. Bil sem obveščen, da gre za eno osebo, ki je na invalidskem vozičku, ki se dnevno giblje čez progo. Glede pešcev in invalidov bo poskrbljeno in bo tam, kjer je bila zdaj zemlja, makadam tam med tiri, zdaj poskrbljeno. Tudi glede avtomobilov, prehod z avtomobili. Mi bomo o tem z občino še naprej vodili pogovor in se bo Komisija za nivojske prehode ponovno sestala na mojo pobudo, ker ne bom dovolil, da se dogaja določenemu delu mesta krivica – ki se ni zgodila v mojem mandatu, da ne bo pomote. Se ni zgodila v mojem mandatu, ampak se je zgodila prvič leta 2008 in drugič leta 2019 pod prejšnjo ministrico. 11. aprila, ko je ta komisija ponovno ugotovila določene neskladnosti, je bilo 2019 izdano soglasje za ukinitev tega nivojskega prehoda. Ampak takrat ni bilo nobenega, da bi se pritoževal, dokler niso prišli količki fizično tja. O količkih, dokler niso bili postavljeni, nisem bil obveščen. Tudi nisem šel pogledat vseh dokumentov, ki so jih moji predhodniki od leta 2000 naprej izdali. Če pa bi bil o tem obveščen, zagotovo, gospod Kordiš, bi šel tja, pa si pogledal problematiko. Ne bom trdil, da se je zgodila krivica ali kakorkoli, rešujem pa to situacijo, ki je bila v preteklosti narejena in ne trdim, da ni bilo pri tem narejenih napak. Kaj je zgodba celotne stroke? Da ne gre samo za železniški prehod, ampak gre za del železniške postaje in za prehod. Če greste sedaj na Google maps pa pogledate ta železniški prehod, boste ugotovili, da gre čez prehod tovornjak, šlepar, ki gre na Trato tam čez. Če ne drugega, je treba za tovornjake tam preprečiti prehod. Res govorim na pamet, ker sem se z županom dobil, s svetniki iz Občine Škofja Loka in to problematiko poznam. Ne trdim, da je bilo v preteklosti sprejete odločitve, rešujemo pa to, kar se rešiti da. Zagotovo bomo rešili vse za invalide in za pešce. Komisija pa se bo ponovno sestala in ponovno bo o tem odločala. To je moja obljuba. Ne bom pa obljubljal nečesa, česar ne morem obljubiti, ker je bilo že leta 2008, pa 2019 narejeno. 4. novembra sem se z županom dobil. V preteklosti se niso dobili, pa so o tem odločali.
Hvala lepa. Gospod Kordiš, izvolite besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala za besedo, predsedujoča. Minister, to ni problem, ki bi ga vi naredili, pričakujem pa od vas, da ga boste rešili. Leto dni nazaj sem zastavil enako poslansko vprašanje vaši predhodnici Alenki Bratušek in takrat je bila izglasovana tudi splošna razprava o njenem odgovoru na moje poslansko vprašanje. To mojo parlamentarno akcijo proti zapiranju železniškega prehoda na Trati je podprla tudi vaša poslanska skupina, minister Vrtovec. In jaz sem bil tisti, ki sem v Državnem zboru kazal slike iz Google maps, kako izgleda ta železniški prehod. In smo imeli točko na dnevnem redu plenarnega zasedanja Državnega zbora. Kar me v resnici na to temo zanima, je dvoje. Najprej, da se reši zatečeno stanje – pereč problem, ki ga imamo. To je, da se je brez soglasja, brez posvetovanja oziroma celo mimo vseh dogovorov šlo in pod pretvezo prenove zaprlo ta železniški prehod in se je začelo betonirati tja noter količke. Na ta način se je spravilo v nevarnost vse prebivalce Trate pa vse zaposlene, ki delajo tam v Knaufu oziroma v industrijski coni, kot sem že prej poudaril, intervencijska pot pa se podaljša za 4 do 5 minut. To, da pride tam notri v tej industrijski coni do nesreče, ni hipotetično, ampak se je zgodilo dobro leto in pol nazaj. Moja želja je, da se vsa ta dela nemudoma ustavijo in ta prehod vrne v prvotno stanje ali pa morda malo prilagojeno stanje, ki bo otežilo dostop tovornjakom, ki imajo en kilometer naprej svoj industrijski podvoz. Druga rešitev, dolgoročna rešitev, o kateri vi, minister, tudi govorite, je pa seveda izvenlinijski dostop. Če se že gre v zapiranje tega prehoda, kar se ga lahko, samo po sebi temu nihče ne nasprotuje, če se poskrbi za alternativo v obliki nadvoza in podvoza, bo seveda vse v redu. Ampak za ta nadvoz, podvoz so potrebna sredstva in ne more biti tudi omejen zgolj na kolesarje, recimo, ta podvoz ali nadvoz, ampak mora biti dostopen tudi za motorna vozila. Ali bomo našli ta sredstva?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Ta sredstva so zagotovljena, in sicer zato, ker imamo končno, prvič v zgodovini, več kot milijardo evrov proračuna pod to vlado. O tem sem tudi z županom govoril. Tam bo podvoz. Del rekonstrukcije in obnove celotne železniške postaje Škofja Loka, če smo že pač trajno mobilnostni – mi moramo gledati na to, da iz Škofje Loke gre zelo veliko ljudi v službo v Ljubljano z vlakom –, potem bo del te obnove tudi ta podvoz. To je to! Tudi za motorna vozila, tudi za avtomobile. To je to. O tem sem županu govoril. O tem teče diskusija in tudi DRSI ima navodilo, to je pač organ v sestavi ministrstva, da začnejo s postopki takoj. Vam lahko pokažem dopis, ga bom skupaj objavili na socialnih omrežjih, pa boste lahko delili, o tem, da se začne dolgoročno z obnovo železniške postaje in s podvozom pod železniško postajo, ki bo vključeval, se pravi nadomestil tale prehod proti Trati. Še enkrat povem, s komisijo se bom še enkrat sestal in dobili bomo rešitev. Zagotovo bo ta rešitev ta, da bo urejeno za invalide in za pešce. Trudil se bom, naredil vse, kar je možno, da se za eno leto pač podaljša oziroma do izgradnje podvoza, da se podaljša prehod – ne za tovornjake, ker to je res nevarno. Kar je na Google maps, ta tovornjak, če nekdo kakšnemu strokovnjaku to sliko pokaže, takoj ugotoviš, da to ni to. Se pravi, če je bilo zatečeno stanje 50 let, ne vidim nobenega razloga, da ne bi bilo še eno leto. Seveda pa takrat, ko bo prometna nesreča in smrtna žrtev, boste name kazali s palcem. To vem, ampak okej. Upam, da je v tem letu ne bo oziroma da jih sploh ne bo pri tovrstnih problematičnih prehodih. Mi se bomo s komisijo, še enkrat povem, še dobili. Z županom sem se takoj dobil, ko sem za to problematiko izvedel. Nisem pa izvedel predenPač nisem bil obveščen o teh dokumentih, a me razumete? Tudi, če vi meni rečete, da smo leta 2019 razpravljali o tem v parlamentu – midva sva o marsičem razpravljala v parlamentu –, verjamem; ampak šele, ko me je župan poklical, smo začeli diskusijo in sva se dobila in tudi z ostalimi občinskimi svetniki in tako naprej. Vem, da je ta problematika zelo velika, pa ne zaradi reševalnih vozil, ne samo zaradi reševalnih vozil. Dva kilometra je okrog, sem šel z avtomobilom izmeriti – to ni 5 minut vožnje z reševalnim vozilom, 2 kilometra ni 5 minut. Ampak vsakodnevne navade ljudi, kmetov s traktorji in tako naprej, tudi zdaj se vozijo ta invalid in pešci okrog, je problem in jaz to vem, da je problem, zaradi tega se tudi z lokalno skupnostjo pogovarjamo. Tako, da pač [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Kordiš, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Gospod minister, lokalni gasilci so na zboru krajanov povedali, da so pač naredili probo, da so se poštopali in da se intervencijski čas podaljša za 4 do 5 minut. Zame, ki gledam s pozicije konec koncev tudi lokalnega predstavnika, kot poslanca Škofje Loke, je zame vprašanje varnosti daleč največji problem. Čeravno ga krajani morebiti na vsakodnevni ravni občutijo kot neprikladnost, ki jim nekako onemogoča hitro mobilnost in hitro prehajanje železniške proge, mislim, da so tukaj ključna življenja in vprašanje reševanja teh življenj, v kolikor pride do kakšne nesreče, pa upam, da tega ne bomo videli kadarkoli v resnici. Ampak vi, gospod minister, ste nekako na čelu infrastrukturnih projektov v tej državi, zato navsezadnje ste minister za infrastrukturo, pa je kljub temu prišlo do praktično gverilskega zapiranja železniškega prehoda na Trati mimo soglasja in mimo dogovorov z Občino Škofja Loka. To se ni zgodilo zaradi vas, vi o tem niti niste bili obveščeni – jaz, gospod minister, vam verjamem –, ampak zelo očitno se tukaj izkazuje nek drug interes. Ta interes mislim, da kaže na določene elemente v birokraciji znotraj vašega ministrstva, še posebej pa na Slovenske železnice, ki želijo ta prehod na vrat na nos zapreti in z vprašanjem, kaj to pomeni za požarno in še kakšno drugo varnost krajanov in zaposlenih v industrijski coni, se pa ne ukvarjajo kaj dosti. In se je šlo mimo dogovorov zapiranje tega prehoda, brez da bi bili vi, gospod minister, obveščeni. To je tudi eden izmed razlogov, zakaj o vašem odgovoru želim splošno razpravo v Državnem zboru. Vsebinsko v resnici sem s tem, kar ste povedali, precej zadovoljen, nenavadno dober odgovor je bil. Če bomo res dobili prenovljeno železniško postajo in podvoz, ki bo ustrezal vsem pogojem, ki jih krajani imajo in ki jih imajo zaposleni v industrijski coni, da se bo lahko do tja normalno dostopalo. Skrbi pa me, da na ministrstvu ni področje infrastrukture, kaj šele železniške infrastrukture tudi posebej, ni enovito področje znotraj države, ampak so različna mesta z različnimi ljudmi, z različnimi agendami in z različnimi interesi. Če temu ne bi bilo tako, bi bil ta podvoz zgrajen že 10 ali 15 let nazaj. Pa ni, ne? Priča smo temu, da se gre v nasprotju s soglasjem občin, v nasprotju z dogovorom in mimo krajanov v zapiranje prehoda in v betoniranje količkov. Bojim se, da neka ideja, da se nemudoma zaustavi to zapiranje prehoda in da se vrne stvar v prvotno stanje in nato v naslednjem koraku zgradi izvenlinijsko križanje, da se bo nekje kljub vašim ambicijam, gospod minister, zaustavila v kolesnicah. Da bodo priletela kakšna polena s strani tistih, ki pa ta prehod želijo zapreti.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospod Luka Mesec bo postavil vprašanje ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Gospod minister, postavil vam bom dve vprašanji, tako kot napovedano. Prvo zadeva samozaposlene v kulturi. Samozaposleni v kulturi morajo svoj status oziroma tudi pravico do plačevanja prispevkov s strani države na 5 let obnavljati in za to skrbijo strokovne komisije. Strokovne komisije so tiste, ki ocenjujejo njihovo vrhunskost, ki ocenjujejo, a samozaposleni zadostujejo merilom, da so upravičeni do obnove statusov oziroma do ponovnega priznanja plačevanja prispevkov. Tam so kriteriji precej jasni, točkovniki tudi transparentni in do zdaj je vse to, recimo da, normalno teklo. Do letos oziroma do vašega mandata, ko pa slišimo, da ste v bistvu začeli vi kot minister samovoljno posegati v to zadevo mimo mnenj komisij. Recimo, ljudje dobijo pozitivno mnenje komisij, vi kot minister enostavno razsodite, da ta samozaposleni ni upravičen do podaljšanja statusa ali do plačila prispevkov. Zanima me, gospod minister, konkretno: Na kakšni podlagi to počnete in po kakšnih kriterijih? Drugič; to je pa vprašanje glede filma, kjer pa je zgodba podobna. Slovenskemu filmskemu centru so bila odobrena sredstva, projekti so bili razdeljeni. Nekateri filmi so se začeli že snemati, ampak zdaj številke kažejo, da od blokade sredstev za film naprej v začetku vašega mandata je Slovenski filmski center prejel do danes 17 procentov sredstev, ki so mu jih bila obljubljena. To pomeni, da ljudje, ki so delo že opravili, so začeli film že snemati ali pa ga celo že dokončali, niso bili plačani, da čakajo na plačila za delo po več kot pol leta, da so mnogi od njih zadolženi oziroma v dolgovih do zunanjih izvajalcev, do hotelov. Da so mnogi od njih morali vmes, čeprav so delali, zaprositi za temeljni dohodek, zaradi tega ker jih vi oziroma zdaj po novem notranje ministrstvo, ki po ne vem kakšni logiki bdi nad tem, ne plačuje. Zanima me, gospod minister, čisto konkretno: Kaj je vaša agenda oziroma kaj je vaš interes, da tako stradate slovenski film oziroma, če bom bolj direkten, zakaj ga uničujete? Na oboje prosim zelo eksaktne odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Glede samozaposlenih, ne bomo zdaj ponavljali vsega, kdo je do tega upravičen in kako. Rekel bi samo to, da to, kar ste ugotovili, kaj komisija dela, kakšno vlogo ima pri tem tudi minister. Minister ima tudi diskrecijsko pravico, mimogrede. Komisije so seveda odobrile zadeve v prid določenim kandidatom, ki so dostikrat na začetku svoje poti. In zahteva se, kot vemo po kriterijih, kriteriji so znani, zahteva se petletna odličnost, ki naj bi izkazala s tem izjemen prispevek slovenski kulturi. Mislim, da nekdo, ki konča, recimo, fakulteto in naredi dve seminarski nalogi ali pa diplomsko nalogo, pravzaprav to še ne more biti zadosten razlog, da bi bil upravičen do takega privilegija. Torej mislim, da to ni izjemen prispevek slovenski kulturi in tudi iz dokumentov, ki to obrazlagajo, bi pravzaprav težko sodil, da gre za izjemen prispevek. Zaradi tega mislim, da so taki ljudje šele na začetku svoje ustvarjalne poti in svoje umetniške poti, če hočete. Če bi kar vsem odobrili vse, tako kot se zdi, da je prav ali pa z eno veliko naklonjenostjo, brez da bi upoštevali, po mojem mnenju, pravzaprav tiste osnovne stvari, kaj je to petletna odličnost in v kakem času, menim, da bi prispevalo to tudi k neenakopravnem položaju državljanov in za take stvari ne vidim, da bi dal osebno podporo. Tudi če nekdo dela v kulturi, to ne pomeni, da je avtomatično več vreden kot drugi in da mu pripadajo privilegiji, ki jih seveda drugi nimajo. Privilegiji, če že so, morajo biti redki, morajo biti skrbno in premišljeno podeljeni. Tako je do teh stvari prišlo, kot je prišlo, vendar, v začetnem problemu, ki se je pojavil, sem dobival predloge brez kakršnihkoli utemeljitev ali pa brez zadostnih utemeljitev in seveda sem to vrnil v ponovno obravnavo. Potem sem te stvari tudi sam skrbno pregledal, premislil in menim, da tudi niso v zadostni meri sledili tem kriterijem in sem se odločil, tako kot sem se odločil, ne pa seveda pri vseh. V zvezi s filmom je bilo že kar precej povedanega, veliko. Torej, ne vem, kaj naj bi še dodatnega povedal, kar ni bilo že javno povedano ali pa večkrat tudi v tem parlamentu ali pa mogoče celo na odboru za kulturo. Rekel bi, da je do te zadrege prišlo v tem smislu, ker se je v začetku letošnjega leta – torej, ko še nismo bili na vladi – zahtevalo, da celotni filmski paket gre na vlado in potem je seveda prihajalo do nekaterih, kako bi rekel, ovir ali pomislekov, na katere pa sam nisem imel več vpliva. Sam sem te zadeve predal naprej, na Generalni sekretariat Vlade, kjer se je zadeva ustavila ali tako ali drugače pravzaprav problematizira. Sam sem večkrat že poskusil, da bi to prebil to zadrego, da tako rečem. Zavedam se, da je film do določene mere, jasno, v tem času prav zaradi tega tudi v določeni situaciji, ki ni obetavna, vendar upam, da se bo rešilo v prid dobrega zaključka.
Hvala lepa. Gospod Mesec, ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Prvič, gospod minister, vem, da imate diskrecijsko pravico, ampak moje vprašanje je bilo, na podlagi kakšnih kriterijev vi odločate, kdo je primeren in kdo ne, in na podlagi katerega mnenja oziroma kakšne presoje lahko vi kar zavrnete ali pa povozite mnenje komisij oziroma, če že to počnete, se mi postavlja vprašanje, zakaj te komisije potem sploh so, če ste zdaj vi, gospod minister, edini razsodnik v tem, kdo je upravičen in kdo ne. Kot drugo, mislim, da tukaj malo prehitro govorite o privilegiju. Če se ne motim, je četrtino samozaposlenih pod pragom tveganja revščine, prag za mesečni zaslužek je pa tam okrog tisoč 600 evrov. Se pravi, ni to nek jak privilegij oziroma niso to blazno dobro plačani ljudje. In zadnjič, ko pravite, nekdo, ki je začel, naj se dokaže drugje. Na žalost, v kulturi, kakršno imamo, prav veliko drugih možnosti nima. Povejte mi: Koliko ljudi ste letos v institucijah zaposlili? Če zavračate samozaposlene: Koliko ste pa mladih zaposlili v institucijah, da bi lahko začeli drugje kot pri samozaposlitvi? Drugo pa, filmarji. Ne morem se nikakor sprijazniti z odgovorom, da vi upate, da se bo to razrešilo. Pa vi ste minister za kulturo, ki ste odgovorni za to, da se to razreši! Vi ste minister za kulturo, ki ste odgovorni za to, da ne potopite slovenskega filma. Tam delajo sami prekarci, ki že prej niso bili plačani, ki gredo od projekta v projekt za male pare in pač naredijo tisto malo, kar se iz tega slovenskega filma da. Mimogrede, en nemški celovečerni film ima v povprečju višji budžet, kot je budžet celotnega slovenskega filma v enem letu, zdaj jih pa celo leto ne plačujete. 17 procentov tega denarja ste jim dali in pravite, »upam, da se bo to razrešilo«. Pa kdo ste vi?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Dobro, upam, da boste prišli kdaj na vlado in vi, ki vse znate in vse veste, s svojimi velikimi izkušnjami in poznavanjem kulture, mislim, da boste to uredili. Fino bi bilo, da bi slišali vas, da bi povedali točno, kaj boste naredili, da bodo lahko ljudje vas držali za besedo, ker tako vse veste in vse znate, kako to gre. Torej, komisije so ministru posvetovalni organ in mu dajejo predloge. To je, kaj več od tega seveda ni. Kdo sem? Minister za kulturo, ki ima določene pristojnosti, ki jih tudi seveda uporablja. Glede filma nimam kaj več povedati, kot sem. Mislim, da naj filmarji, če je ta stvar pripeljala do tega absurdnega stanja, kot je, uberejo še kakšno drugo pot, sodno pot, da se bo ta zadrega premostila in seveda šla v prid filmarjem. To v zvezi s filmom se obravnava na določenih odborih, v katerih moje vloge ni več. Večkrat sem poskušal te odbore premakniti, pa se seveda niso. Res pa je, s tem pa se strinjam – kako bi rekel –, ne vem, da bi morda moral več narediti, ampak ne poznam, nimam orodja, da bi kaj več storil kot sem, si pa stalno seveda prizadevam, da bi se vendarle te stvari premaknile in uredile. Torej upam, da se bodo. Kaj drugega ne morem več povedati. Naj pa filmarji potegnejo vse poteze, ki so v njihovih rokah, tudi sodne, da bodo stvar seveda rešili.
Hvala lepa. Gospod Mesec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala Se strinjam z vami, gospod minister, stanje je absurdno, ampak do tega absurda ni prišlo po nekakšni nesreči oziroma zadregi, kot ji pravite, ampak je prišlo zaradi vas. Vsi, vsa ministrstva imajo v naslednjem letu več denarja, kot so ga imela prej oziroma imajo več denarja kot kadarkoli. To, da vi stradate nek ubog slovenski film, pardon, to ni nobena nesreča ali pa zadrega, to je pač politična odločitev, da boste to naredili. To je tako, kot če bi finančni minister tamle za vami, se odločil, da ne bo več izplačeval nekemu proračunskemu uporabniku denarja, pa bi rekel, ja nerodno, nerodno je. Neka zadrega se je zgodila. Tako se ne moremo pogovarjati, gospod minister. Vi ste zreli na celi črti za interpelacijo. Na celi črti. Vi ste svoj mandat zavozili bolj, kot ga je katerikoli kulturni minister do zdaj. Ne vem, kako imate obraz, da ljudem, ki delajo v slovenskem filmu in niso plačani že celo leto, dobesedno zadolžujejo se in prosijo za temeljni dohodek, da preživijo, čeprav delajo, pridete sem in rečete, ja nerodno, zadrega, upam, da se bo čim prej razrešilo. Vi, ki ste odgovorni za to, da se je ta absurdna situacija sploh zgodila! Tako predlagam, da se o tem temeljito pogovorimo v Državnem zboru. Kar se samozaposlenih tiče, pa samo še to, gospod minister. Ne vem, s kakšno pravico si vi jemljete absolutne pristojnosti nad tem, da odločate, kdo bo status dobil in kdo ne. Tudi tega si ni še nobeden kulturni minister do zdaj drznil.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za finance, mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Ravnokar smo slišali od ministra za kulturo, da je plačilo prispevkov samozaposlenim v kultur privilegij. Sedaj pa v šestem protikriznem paketu država namenja izredno pomoč za verske uslužbence v višini 700 evrov mesečno, brez da bi dokazovali odličnost ali pa pet let vrhunskosti in tako naprej, brez da bi kadarkoli tudi davke plačevali, za razliko od samozaposlenih v kulturi, ki so vedno delali. Posvečeno jim je kar celo poglavje, od člena 114 do 118. Za mesece oktober, november in december se pa za njih najde 700 evrov na mesec. Seveda je glavni prejemnik te državne pomoči Katoliška cerkev, saj ima ta največ teh prej omenjenih uslužbencev. Janševa vlada je v epidemiji duhovnike izenačila s samozaposlenimi. Si vi to predstavljate?! Isto pomoč kot podjetnikom namenja verskim uslužbencem. In ta računica, oprostite, močno smrdi. RKC namreč v Sloveniji razpolaga z bajnim bogastvom. Cerkev je mega korporacija in največje podjetje v državi. Na primer, družba Metropolitana ljubljanske nadškofije je lani ob 14 milijonih evrov prihodkov imela kar za 7,5 milijona evrov čistega dobička. Decembra 2018 je imela 30 milijonov bančnih depozitov, izplen visokih dobičkov gre tudi od upravljanja gozdov, ki jih je Cerkvi država neupravičeno vrnila, kajti prodala jih je že leta 1858. Metropolitana je torej lastnica 15 tisoč hektarjev gozdov, sedaj pa si še obeta lastništvo v Triglavskem narodnem parku. Gozdno gospodarstvo Bled, ki upravlja z gozdovi na Pokljuki in Jelovici, je lani ustvarilo 52 milijonov evrov prihodkov in 3 milijone evrov čistega dobička. Nadškofija Maribor pa je ob nezaslišanem premoženju celo bankrotirala. Cerkev torej uživa brezmejne ugodnosti, država sedaj že približno 800 uslužbencev RKC, pa ne le duhovnikov, da se razumemo, tudi cerkovnikom, kuharicam in hišnikom iz proračuna zagotavlja plačilo prispevkov in to nas je stalo leta 2018 1,0 milijona evrov. Ob tem je Cerkev v Sloveniji oproščena – edina! – plačevanja davka na dobiček, DDV, davka na nepremičnine, rabo stavbnih zemljišč, davka na dediščine in darila. Skratka, krizna državna pomoč kasti klera odpira vprašanje, kdo je dolžan poskrbeti za verske uslužbence: verska skupnost ali država, kajti po ustavi imamo ločitev države in vere. Zato vas sprašujem: Zakaj duhovnike med epidemijo plačuje država iz proračuna, kljub ustavni ločenosti države in cerkve? Država mnogim brezposelnim v teh kriznih časih ni dala nobene pomoči. Za sramotno bogato Cerkev pa je to že druga pomoč v teh kriznih časih [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa poslanka. Preden nadaljujemo, gospod Hojs in gospod Simoniti, vaju prosim, da ta debatni krožek prestavita ven, ker sta mene izredno motila, kaj šele gospoda ministra, ki ne verjamem, da je gospo poslanko sploh slišal. Prosim vaju za spoštovanje, čeprav smo pred predzadnjim vprašanjem. Hvala lepa. Gospod minister, sedaj pa izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovana poslanka! Država plačuje določen denar tudi za verske skupnosti oziroma za člane verskih skupnosti. Tudi s PKP6 je tako določeno. Plačuje tudi določene prispevke v zvezi s tem. Prvič, to je zakonsko urejeno, kar ste sami rekli, in drugič, to je v skladu z ustavo oziroma tudi z ustavno odločbo. Več jih je bilo. Citiram eno ustavno odločbo: U-I-92/7-23 z dne 15. 4. 2010, kjer je določeno, da država ne glede na ločenost cerkve in države, da ta člen seveda ne izključuje financiranja cerkve. Tukaj je treba tudi pogledati 41. člena Ustave, ki govori o verski svobodi, treba je upoštevati Zakon o verskih skupnostih, treba je upoštevati tudi, tukaj mislim predvsem na 5. člen tega zakona, in Zakon o pravnem položaju verskih skupnosti. Ko je bilo to vprašanje, ki ga zdaj postavljate, ustavno presojeno, je Ustavno sodišče v tej odločbi z dne 15. aprila 2010 zapisalo, da država lahko gmotno podpira registrirane cerkve in druge verske skupnosti zaradi njihovega splošnega koristnega namena, kakor je opredeljeno v 5. členu tega zakona, se pravi Zakona o verskih skupnostih. Cerkve in druge verske skupnosti, ki se zavzemajo za duhovnost in človekovo dostojanstvo v zasebnem in javnem življenju, si prizadevajo za osmišljanje bivanja na področju verskega življenja in imajo hkrati tudi s svojim delovanjem pomembno vlogo v javnem življenju z razvijanjem svojih kulturnih, vzgojnih, izobraževalnih, solidarnostnih, karitativnih in drugih dejavnostih s področja socialne države, s katerimi bogatijo nacionalno identiteto in s tem opravljajo pomembno družbeno vlogo, so splošne koristne organizacije. Splošne koristne organizacije so seveda tudi financirane s strani države in to ne pomeni, da bi s tem bilo kršeno načelo ločevanja države od cerkve. To piše v ustavni odločbi, kot sem že citiral, in s tega zornega kota, mislim, da je to urejeno. Tukaj bi rad opozoril, če govorimo o verskih skupnostih, da država financira v skladu z zakonom sedem verskih skupnosti, Katoliško cerkev, Evangeličansko cerkev v Republiki Sloveniji, Evangelijsko binkoštno cerkev, Srbsko pravoslavno cerkev Metropolijo Zagrebško-Ljubljansko, Krščansko adventistično cerkev, Islamsko skupnost v Republiki Sloveniji in Slovensko muslimansko skupnost. To so pač tiste skupnosti, ki so jih po zakonu, kjer imajo določen kriterij, tudi to je določeno, in tudi o tem se je izreklo Ustavno sodišče, da je to možno zaradi tega, ker tiste verske skupnosti, ki so splošno koristne tudi za širšo družbeno skupnost, ker so dejavne na področjih, ki sicer sodijo v okvir socialne države, lahko država gmotno podpira. S tega zornega kota je, kot ste rekli, to dejansko lahko plačljivo in tukaj ni nobenih težav. Drugače pa imamo seveda register cerkva in drugih verskih skupnosti, kjer pa imamo 56 cerkva in drugih verskih skupnosti, ravno tako v skladu z ustavnimi določbami, ki se nanašajo na to, da je seveda vera prosta in svobodna. V zvezi s tem, kaj plačujejo cerkve in tako naprej, bi vas rad opozoril, da seveda plačujejo davek na dodano vrednost, tako kot vsa ostala podjetja, tako kupujejo svoje blago. To je prva zadeva. In druga zadeva, da za svojo podjetniško dejavnost, ki se nanaša na podjetja, ki opravljajo gospodarsko dejavnost in tako naprej, plačujejo davek in so zavezane za davke, tako kot vse ostale.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Vemo, da se verski uslužbenci financirajo iz iste malhe – iz Ministrstva za kulturo. In minister je govoril o neenakopravnem položaju kulturnikov. Ne vem, kaj tam počnejo verski uslužbenci. Obljubljali ste nam Švico. V Švici cerkveni davek plačuje izključno tisti, ki se opredelijo za določeno versko skupnost. In pravite, da so splošno koristne organizacije. Seveda. Zato Zavod svetega Stanislava dobi največ denarja po Erarju od nevladnih organizacij – 76 milijonov in še nekaj. Slomškova ustanova 33 milijonov, Fundacijia Alojzija Šuštarja dva milijona in še nekaj. Skratka, glede tega PKP6 gre za enak ukrep, ki ga je Vlada sprejela že v prvem valu epidemije. Skratka, RKC ima okrog tisoč škofijskih in redovnih duhovnikov. Država je verske uslužbence oprostila še plačila vseh prispevkov in vsa obvezna socialna zavarovanja. Kot lastnica gozdov in kmetijskih zemljišča pa je Cerkev – ne boste verjeli – deležna tudi kriznih ukrepov na področju kmetijstva. In potem rečejo, najprej življenja, potem zdravje, nato ekonomija. Ja, super! To leporečje zelo lepo podpira tudi Katoliška cerkev, za kar je tudi lepo, lepo nagrajena. Veste, to SDS podporo RCK vsi plačujemo, in to je narobe. Očitno gre za zakonito korupcijo, ker si vladna koalicija s protiustavno pomočjo kupuje naklonjenost klera z namenom, da si z njegovo pomočjo še bolj utrdi svojo volilno bazo in svojo oblast. Zato res pričakujem, da mi poveste. Verjamem, ja, da lahko podpira, kot je bila sodba iz 15. 4., nikjer pa ne govori za toliko odpustkov, toliko plačil. A veste, koliko ljudi danes strada? In noben duhovnik danes ni lačen.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
To, da so cerkvene organizacije splošno koristne organizacije, je reklo Ustavno sodišče v več sodbah in v eni izmed teh sodb. In iz tega pač celotna zadeva izhaja.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Seveda pričakujem, da bomo o tem opravili razpravo, kajti RKC v Sloveniji ima popolnoma privilegirano vlogo. Če pogledamo, koliko njenih odškodnin smo jim dali za protipravno pridobljene gozdove. Poglejte, 1858. jih je prodala, v 150 letih je RKC bila lastnica zgolj 3 leta, in še to na papirju, in smo bili edini, ki smo vrnili. 30 milijonov odškodnine zdaj zahteva od Slovenije RKC! In to je toliko kot je bila zgornja meja odškodnine na Madžarskem, pa je Madžarska precej večja. 500 milijonov evrov bančne luknje so nam cerkvena podjetja izvrtala – 60 milijonov z obrestmi zdaj zahteva danes RKC. Ob tem, da vrednoti gozdove toliko, kot so danes vredni, vemo pa, da je Sklad kmetijskih zemljišč med leti 2010 in 2016 v gradnje gozdnih cest vložil 38 milijonov evrov. Pa kje vam je razum, vas sprašujem, v državi, kjer se danes toliko ljudi komaj prebija iz dneva v dan! 90 milijonov več so danes vredni zgolj gozdovi gozdnega gospodarstva Nazarje – in nič evrov je država dobila od RKC nazaj. Veste, in potem Komisija za pravičnost in mir, ki jo je podpisal nadškof Anton Stres, ki poziva – celo kritizira popustljiv odnos do protivladnih protestnikov in očitki o ideološkosti javne televizije in opoziciji očita, da se poskuša dokopati do oblasti in tako naprej. Veste, Cerkev je ob osamosvojitvi uživala kar nek ugled, ki ga je pa zdaj popolnoma izgubila zaradi te razdvajajoče politike. Dobro vemo, da je sprega oblasti in Katoliške cerkve vedno za ljudstvo poguba. To, da mi minister za kulturo danes govori, da je plačilo prispevkov samozaposlenim v kulturi privilegij, ob tem, da samozaposleni delajo in plačujejo davke, da govori take brezsramne stvari kot minister za kulturo, po drugi strani pa mirno vsem verskim uslužbencem dajete lepe privilegije, hude privilegije. Za ta denar bi bil vsak državljan sit, ne bi imeli revežev v državi! To se mi zdi nedostojno in nedopustno in pričakujem, da na naslednji seji dejansko opravimo o tem PKP6 in o privilegiranem položaju verskih uslužbencev zato, da podpirajo eno samo politično opcijo potem in da s prižnice seveda govorijo, »volite Janeza Janšo, drugače je greh«, Ker vedo, samo on jih tako bogato nagrajuje. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v petek v okviru glasovanj. Sedaj pa imamo še zadnje poslansko vprašanje. Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite, gospa poslanka.
Hvala za besedo. Zakorakali smo v pozno nočno uro. V policijski uri smo se že znašli pravzaprav minister in očitno sva poslednja Mohikanca danes tukaj. Ampak imamo pač problem; problem s prekomerno uporabo sile, problem s stopnjevanjem represije nad protestniki in navsezadnje v veliko primerih ali pa kar v večini primerov s kršenjem temeljnih človekovih pravic protestnikov. Pa poglejva, recimo, v petek, 9. oktobra zvečer so kot vsak petek potekali protesti proti vladi Janeza Janše. Vemo, da so ti protesti popolnoma nenasilni, popolnoma miroljubni. Potekali so na največjem trgu v mestu, Trgu republike. Vemo, kakšna je arhitektura trga, takšna, da zagotavlja, da se ljudje lahko razporedijo v skupine in se distancirajo med sabo; se pravi, vzdržujejo socialno distanco. Lahko se torej družijo v skupinah, kot jih velevajo trenutni protikoronski ukrepi. Vse to so protestniki v večini upoštevali, žal pa smo po nekajmesečnem premoru bili spet priča policijski represiji nad zbranimi na Trgu republike, kasneje pa še na Trdinovi ulici. Glede na pričevanja žrtev policijskega nasilja lahko upravičeno sumimo, da je policija uporabila prekomerno silo. Na primer, v nekaterih primerih je policija dobesedno napadla mirne protestnike, ne da bi jih predhodno opozorila ali pa, recimo, legitimirala. Ali pa če povzamem, recimo, en odlomek pisma proti policijskemu nasilju na protestih. Navajam, »poleg tega so policisti selektivno izbirali svoje žrtve. Tako so izbrali znano slovensko pisateljico in pesnico Svetlano Makarovič, ki je mirno in sama stala na Trgu republike. Popisali so jo in očitno je policija podala prijava na Zdravstveni inšpektorat, ki je pristojen za obravnavo domnevnega prekrška«. Pa vas, spoštovani minister, sprašujem: Ali se vam ti postopki policije, ki postopa, kot da posreduje v nekih hudih nemirih, čeprav teh nemirov v resnici ni bilo, ali se vam to res zdi ustrezno in zakonito? Zanima me: Ali boste kot minister vendar sprožili notranji nadzor v povezavi s temi petkovimi dogodki? Toliko uvodoma. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Imate besedo za odgovor.
Hvala lepa spoštovana podpredsednica. Spoštovana poslanka! Spoštovana gospa Sukič, najprej moram reči, da ste zdaj pretežno govorili o petkovih protestih, če sem vas prav razumel. Tudi navajali ste neke datume petkovih protestov, ne iz tega zadnjega, zato se bom tudi sam osredotočil bolj na te petkove. Že kar dosti kmalu, zdi se mi tam nekje v juniju ali pa v juliju, sem izdal usmeritve policiji, ta dokument seveda tudi obstaja, kjer sem napisal, da naj v čuvanju oziroma v vzdrževanju reda petkovih protestov policija nekako deluje absolutno strokovno, stoično naj prenaša vse provokacije in naj ne bo tista, ki bi kakorkoli povzročila kakršnokoli nasilje. To piše v mojih usmeritvah. Moram reči, da je vse to – po moji oceni seveda, vaša ocena je gotovo drugačna – v vseh teh petkovih primerih bilo prisotno. Mislim, da policija niti v enem trenutku, prvič, ni prekoračila svojih pooblastil; drugič, mislim, da nikoli ni bila nasilna; tretjič pa mislim celo, da je v vsem tem izkazovanju tega stoičnega prenašanja, če rečem tako, zasmehovanja policije. Spomnim se tistih prizorov, recimo, pred Slavijo, kjer so stali policisti, pa je neka gospodična okrog letala s pištolico pa jih je streljala. Ali pa, recimo, mimogrede naj tudi rečem, da meni se zdi nasilje, ne zgolj tisto nasilje, ki je bilo vidno v petek, ampak meni se zdi nasilje tudi, o čemer večkrat govorijo vaši poslanski kolegi; tudi verbalno nasilje ali pa simbolno nasilje. Glejte, verbalno nasilje je na teh protestih po moji oceni, to sem danes že dvakrat povedal, bilo prisotno od vsega začetka. Zdaj, lahko se strinjamo ali pa ne strinjamo, ampak dejstvo je, da so tam bili ljudje, ki so vpili, koga je potrebno v tej državi ubiti. Tukaj pred parlamentom so kamenjali lutko predsednika Vlade in zažgali lutko mene. To se meni ne zdi čisto nenasilno. To je na simbolni ravni precej grozovito, posebej če se spomnimo tistih lutk iz leta 2012, ki so tam visele na Dravskem mostu v Mariboru, in vemo, kaj se je iz tistih dogodkov potem kasneje v Mariboru, pa tudi v Ljubljani, razvilo. Torej, po moji oceni so vsi ti pristopi policije v petkovih protestih bili absolutno na meji dopustnega. Moram povedati, da sem bil tudi absolutno šokiran takrat, ko sem slišal neka priporočila. Mislim, da je Varuh človekovih pravic to govoril, pa mislim, da smo se o tem pogovarjal tudi na zadnji seji, ne vem, če ste bili vi zraven, ampak mislim, da ste bili na zaprti seji Knovsa, kjer je bilo nekako povedano, zakaj v petkovih protestih – ne! – četrtkovih protestih, teh zadnjih, policija ni identificirala oziroma legitimirala tistih ljudi, ki so tukaj pred parlamentom – ker ste bili baje poslanci opozorjeni, da ne smete, ne vem po kateri uri, ven hoditi, ker bojo stvari pač napete –, zakaj ni policija legitimirala tistih ljudi, ki so tukaj hodili z nekimi črnimi nahrbtniki, vsaj tako je bilo rečeno na tistem odboru. Nekako sem pojasnil, da se mi zdi to na nek način sprenevedanje. Če se boste spomnili, je bilo ene tri tedne nazaj velik stampedo na policijo, kot sem rekel, celo Varuh človekovih pravic je nekaj o tem govoril, češ, kako si policija dovoli legitimirati ljudi, za katere oceni – ona oceni –, da bojo lahko kaj nepridipravega storili; torej, prekršili javni red in mir. Mislim, da so takrat identificiral neke ljudi, če se ne motim na Trubarjevi, ki so bili namenjeni, vsaj po oceni ali pa po presoji policije, na te protestne shode. Nihče seveda ne nasprotuje, to smo večkrat povedal, protestnim shodom, ki so mirni, ki so, lahko rečemo, nek performans. Jaz sicer mislim, da zažiganje lutk pa kamenje lutk ni performans, ampak okej, dobro. Nikakor pa seveda ne moremo v vseh teh petkovih protestih mimo tega, da je, morda v enem ali pa v dveh petkih ne, drugače je bilo čisto v vseh petkih, čisto v vseh petkih je bilo to zbiranje kršenje odloka. Od marca pa do zdaj je bila omejitev gibanja zelo izrazito poudarjena, od desetih posameznikov do petdesetih in tako naprej. Kot veste, vsaj taka so bila poročila, je bilo na teh protestih vedno nekaj sto – v začetni fazi, mislim, da jih je bilo celo dva tisoč ali nekaj takega, je poročala policija in protestniki. Torej v vseh teh primerih je šlo za kršenje odloka in glede na to, da imamo v Sloveniji tak red, tak Zakon o javnih zbiranjih, je evidentno, da v kolikor nimamo organizatorja – in na vseh teh petkih organizatorja, vsaj formalno, pod narekovaji, ni bilo, čeprav vsi vemo, kdo je to organiziral, ampak formalno se noben kot tak ni izkazal –, da je policija dolžna na takih neorganiziranih shodih vzdrževati javni red in mir. Mislim, da ga je na vseh teh petkih, vključno s četrtkom, ko so bili nasilni protesti, vzdrževala zelo dobro.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa Sukič, izvolite besedo za dopolnitev vprašanja.
Minister, malo ste mi že vmes odgovarjali na moje dopolnilno vprašanje, ampak ne ravno tistega, kar vas pa res hočem vprašati. Ja, četrtkov protest 5. novembra je bil, seveda za razliko od petkovih tradicionalnih protestov, drugačen, je bil nasilen, ampak vendarle, policija je uporabila posebna sredstva, kot je vodni top, konjenica in prvič v zgodovini tudi gumijaste naboje. Za gumijaste naboje vemo, to je pa izjemno nevarno prisilno sredstvo, ker lahko povzročijo različne telesne poškodbe, kot so oslepitev, invalidnost in v kakšnih redkih, ampak vendarle primerih, tudi smrt. In šele po poročanju medijev je policija priznala, da je uporabila pet gumijastih nabojev, kar je dodatno zaskrbljujoče, ker več kot očitno ste to pomembno informacijo nekako v prvi fazi zamolčali. Pa sprašujem: Kaj je bilo vendarle na tem protestu? Vem, da je bil nasilen, ampak vendarle, kaj je bilo tako zelo izjemnega, da je bilo potrebno uporabiti kar gumijaste naboje in s tem, seveda, so se ogrožala vendarle tudi življenja ljudi. Zakaj sta bila uporabljena vodni top in konjenica? Vemo, da se vodni top in konjenica uporabljata po navadi, ko so protesti zelo množični, ti pa niso bili, so bili manjšega obsega. Pa še nekaj, minister, vi ste se sprehodili takrat, ob vas so bili varnostniki, specialci, ki so pa imeli prave naboje in ne vem, to je pač zelo tveganje dejanje, kar ste naredili. Izzivali ste neko novo varnostno grožnjo. Lahko bi vas kdo napadel in bi se uporabili pravi naboji. Ali pa, recimo, specialci so bili osredotočeni, da varujejo vas, namesto da bi opazovali ostalo dogajanje, pa me zanima vaš komentar. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Sam sem bil, kot sem tudi že povedal, na OKC; mislim, da tam nekje od 17.48. Mislim, da je bilo po oceni policistov zbranih na tem protestu nekako med 400 in 600 ljudi, potem ko so se začeli prvi incidenti na Trgu republike in ko je policija glede na to, da je bilo potrebno, da ta shod nekako varuje in usmerja, glede na to, da zopet ni bilo organizatorja, potem ko je zahtevala, da se ljudje razidejo, so se ti začeli razhajati oziroma umikati proti Slovenci cesti oziroma proti Nami oziroma v okolici Čopove ulice. Moram reči, da sem spremljal – na pamet ne vem, koliko je bila ura, ampak točno poročilo je tako ali tako dano, po mojem je bila tam nekje okrog 18. ure – na video posnetku. To je bila živa, live kamera v OKC, kjer sta bili parkirani dve reševalni vozili na križišču Slovenske in Šubičeve ulice, torej to je tukaj 100 metrov od parlamenta. Zunaj so stali tudi reševalci, ko je ta horda teh mladcev prihrumela proti policijskemu motorju, prevrnila policijski motor, začela metati granitne kocke – torej granitne kocke so najprej padle na reševalno vozilo, kar se meni zdi sploh neverjetno – in v tistem trenutku se spomnim, da je vodja oziroma direktor policijske uprave, ki je bil vodja te intervencije, odredil uporabo vodnega topa. Potem je vodni top prišel po Slovenski cesti, ljudje, protestniki so se v hipu razbežali. Po kakšnih dvajsetih minutah ali kaj takega – tam ni bilo live slike, ker povsod ni bilo slike – so v OKC prihajala sporočila, da se protestniki približujejo Prešernovemu trgu po Milošičevi navzdol, da nosijo v rokah granitne kocke, da so na trgu tudi civilisti in da je treba z vsako silo preprečiti, da bi ti ljudje ponovno napadli bodisi policijo bodisi mimoidoče. Kasneje so začeli kuriti oziroma prevrnili neke zabojnikov na proti Magistratu, razbili dve ali tri stojnice in v tistem trenutku je direktor policije dal nalogo, da se proti tem izgrednikom uporabijo tudi plinska sredstva, torej to so ti naboji, o katerih ste vi govorili. Po mojem čisto upravičeno. Kar se tiče mojega prihoda, sem pa tudi že večkrat povedal, tja sem prišel skupaj z direktorjem policije in direktorjem uniformirane policije, vsi specialci, ki so tam bili, so bili v funkciji varovanja teh dveh, seveda pa so varovali obenem tudi mene. Sam nisem ocenil, da bi s tem povzročal večje varnostno tveganje, kajti na območju, kamor smo prišli, torej na križišče Šubičeve in Slovenske ceste, so bile se aktivnosti v zvezi s to akcijo že zaključene, tja pa smo prišli izključno in samo zato, da smo se policiji zahvalili za uspešno opravljeno delo.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa Sukič, postopkovni predlog. Izvolite.
Seveda imam tudi postopkovni predlog. Poglejte, vse od nastopa vlade Janeza Janše je dejstvo, da se na tisoče državljank in državljanov ob petkih, zdaj trenutno ne zaradi epidemiološke situacije, zgrinja na trge in ulice slovenskih mest. Zakaj? Ker so pač ljudje očitno obupani zaradi politične situacije in želijo izraziti svoj pogled, kar je njihova demokratična pravica, njihovo nasprotovanje izražajo vladajoči politiki ali pa, recimo, recimo temu tvitokraciji. Ker če je vas žalilo to, da so protestniki simbolno kamenjali neke lutke, morate vedeti, da ljudi, državljane zelo žalijo tviti samega premiera Janeza Janše in to skoraj na dnevni ravni. Ampak, kljub temu da na teh tradicionalnih petkovih protestih vendarle doslej ni bilo navzven nekih večjih incidentov, takšnih primerljivih, sploh kakorkoli s tem četrtkovim, Vlada vendarle nekako brez utemeljenega razloga stopnjuje pritisk na demonstrante, začasno odvzema celo prostost posameznikom, izdajo globe, legitimira ljudi, celo izven lokacije protestov. Prišlo je celo do situacije, ko so bili legitimirali ljudje na Čopovi, zato ker je policija presodila, da so potencialni demonstranti oziroma tisti, ki bodo odšli na protest. Ali si predstavljate? Nekdo je nekomu izgledal potencialni protestnik in je bil ustavljen in je doživel globo! Mislim, to je res neverjetno. To je kot v znanstvenofantastičnem filmu Back to the Future, v katerem glavni junak sreča svojo mamo, še preden ga je ta rodila. Res, takšne situacije imamo ali pa situacijo, da nekdo miroljubno bere na Trgu republike Ustavo in se ga odvleče nasilno in strpa v marico. Oprostite, to res niso standardi neke demokracije. Prvi in doslej res edini izgredi, to se strinjamo, so se zgodili 5. novembra, ki pa nimajo nobene zveze s petkovimi protesti. Čeravno so bile te demonstracije nasilne, spoštovani minister, vendarle ne morem kupiti zgodbe, da je bilo potrebno tako pretirana uporaba specialnih sredstev; vodni top, gumijasti naboji – kaj je še bilo, še nekaj –konjenica. Pač, meni se to zgodi malo preveč, oprostite, spektakularno. To je enostavno zastraševanje kot v kakšnem akcijskem filmu in je res nepotrebno, zato ker še bolj iritira ljudi. Treba je vedeti, jaz ne vem, kdo so vse ti ljudje bili na tem nasilnem protestu, ampak gotovo so – tudi to, mnogo njih, ne vsi, delno vem, da so bili tam iz nekega podzemlja kriminalnega, ampak obupanci z roba družbe, socialno ogroženi ljudje v tej situaciji. Pač treba je imeti malo subtilnosti pri tem pristopu, tudi če so [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa poslanka. Čas se vam je iztekel, pa tudi postopkovnega predloga niste podali, tako da o njem Državni zbor ne bo mogel odločati. [[oglašanje iz dvorane]] Niste povedali na začetku, da želite razpravo. [[oglašanje iz dvorane]] Gospa Sukič, imela ste triminutno debato, niste pa podali postopkovnega predloga, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Meni je zelo žal. S tem smo zaključili z današnjimi vprašanji. Ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. Zaključujem 1. točko dnevnega reda in prekinjam 48. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lep večer vsem!