Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 8. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci. Mirko Zamernik, dr. Miha Brejc, Jelko Kacin, Franc Čebulj, Anton Delak, Milan Kopušar, Andrej Gerenčer, Franc Kangler za pričetek seje, Franci Rokavec za pričetek seje, Janez Kramberger, Sonja Areh Lavrič, Cveta Zalokar Oražem, Bojan Kontič, Jože Tanko od 17.00 ure dalje, Alojz Peterle za pričetek seje, Zmago Jelinčič Plemeniti in Roman Jakič za pričetek seje. Vljudno vas prosim za malo pozornosti, ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Glede na število kartic, glede na število, ki se nam pojavlja na monitorju, vas najprej vljudno prosim, da vstavite kartice. Ugotavljali bomo navzočnost. Prosim vas, da s pritiskom na tipko "kvorum" ugotovimo navzočnost. Navzočih nas je 43. Mislim, da nas je več, zato vas še enkrat lepo prosim za malo pozornosti. Drugič ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje so vabljeni predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Janez Drnovšek in ostali predstavniki Vlade Republike Slovenije; med nami ministra z državno sekretarko in svetovalko vlade lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 8. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 4. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 27. točke, to je predloga zakona o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v letu 2001, nato na obravnavo prekinjene 12. točke, to je predloga zakona o inšpekcijskem nadzoru ter po vrstnem redu dalje. Z obvestilom o nadaljevanju današnje seje ste bili tudi obveščeni, da bo predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Janez Drnovšek v okviru prekinjene 1. točke, to so vprašanja in pobude poslank in poslancev, na vprašanja treh opozicijskih poslancev odgovarjal ob 17.00 uri. Prehajamo torej na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH FINANCAH, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Mag. Anton Rop, minister za finance, izvolite. Proceduralni predlog, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Oprostite, gospod minister, vendar imam proceduralni predlog, naj državni zbor preloži obravnavo tega zakona, in sicer zaradi naslednjih razlogov: Dejstvo je, da ta zakon o javnih financah, ki ga vlada predlaga danes v obravnavo, predstavlja sistemske rešitve nekaterih vprašanj, s katerimi pa ta državni zbor resnično ni seznanjen. Dejstvo je, da smo v teh zadnjih dneh izvedeli marsikaj, predvsem pa o poročilu vlade o izvrševanju proračuna za leto 2001, ki ga je komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ obravnavala pred tednom dni. Na tej seji smo soglasno zaprosili vlado, da naj bi poročala komisiji in prek komisije tudi državnemu zboru o nekaterih podatkih, ki do sedaj še niso bili jasni. Gre namreč za nejasno podobo, v kakšni meri je resnično mogoče, da bomo izvršili proračun na takšen način, kot ga vlada predvideva. Dejstvo je, da na strani prihodkov in odhodkov obstajajo določena vprašanja, ki pa zahtevajo odgovore. In sicer na tak način, da se je vlada intudi ministrstvo za finance s tem strinjalo in nam je obljubilo, da bo do konca meseca ali pa zdaj v prihodnjih dneh - sam zaradi tega ne delam nobenih težav, kar se tega tiče - da nam bo posredovala dodatne podatke, in sicer na podlagi informacij, ki jih bo sama dobila in jih je dobila za mesec julij in avgust. Gre za prihodke v ključnih alineah davčnih prihodkov in pa tudi nekatere izdatke, kot na primer nejasnosti še pri nekaterih proračunskih uporabnikih, na primer ministrstvu zanotranje zadeve in drugih. Istočasno vemo iz poročil, ki smo jih brali v medijih, da nekateri prihodki, kot na primer UMTS ne bo izvršen v 22 milijardah, kot je bilo predvideno v dokumentu, sicer zato, ker bo to pač plačano v dveh obrokih, eden letos, eden pa prihodnje leto. Po drugi strani tudi vemo, da v zadnjem sklepu ZPIZ-a, in s tem, da so se povečale pokojnine za zelo veliko vsoto, bo tudi zahtevalo od našega proračuna za letos dodatna sredstva. Torej, po našem mnenju je neodgovorno z gospodarskega vidika in pa resnično nesmiselno, da bi državni zbor danes odločal o sistemskih rešitvah problemov, s katerimi še nismo seznanjeni, seznanjeni v celoti, kot bi morali biti, da bi lahko to delo dejansko tudi opravili. Seveda, mi imamo določene poglede na predlog zakona o javnih financah, a vendar smatramo, da bi bilo nesmiselno, da bi se ta debata danes tu razvila, ker nismo kot državni zbor seznanjeni z realno situacijo. Nima smisla, da iščemo sistemske rešitve za probleme, katerih razsežnosti ne poznamo. Torej formalno predlagam proceduralni predlog, naj se ta točka preloži, dokler ne bo državni zbor seznanjen z vsemi informacijami, ki pa prihajajo, in s tem, da jih še nimamo, je pa tudi jasno, ne vem, če jih že ministrstvo za finance ima. Torej, mi bi radi to videli in ne samo mi, kot člani komisije ali pa ta poslanska skupina, mislim, da je za odgovorno delovanje celotnega državnega zbora to potrebno. Hvala lepa, gospa predsedujoča.
Hvala lepa. Da povzamem, dr. Bajuk - vaš predlog, proceduralni predlog temelji na drugem odstavku 73. člena, se pravi v imenu poslanske skupine predlagate, da se razprava in odločanje o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah preloži na eno naslednjih sej. To je edini možni proceduralni predlog, ki ga lahko v tej fazi za zakon, ki ga obravnavamo v hitrem postopku, podate. Izvolite.
Smem popravek? Hvala lepa. Dejansko zame ni ključnega pomena, če je na tej seji ali pa na naslednji seji. Ko bomo imeli te podatke, pa lahko debatiramo. Če bodo ti podatki prišli pravočasno, še med to sejo, jaz nimam nobenega problema, da se tudi med to sejo to ne opravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. O tovrstnem proceduralnem predlogu v skladu s petim odstavkom 64. člena ni možna razprava poslancev in obrazložitev glasu, lahko pa se predstavnik vlade, ki je predlagateljica tega zakona, in tudi poslanske skupine do tega proceduralnega predloga opredelijo. Mag. Tone Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Danes pravzaprav ni vprašanje o izvrševanju proračuna za leto 2001, ampak gre za sistemsko spremembo, ki jo je vlada predlagala, preden smo začeli pripravljati in usklajevati končni predlog proračuna. Gre za sistemsko spremembo, po kateri bo mogoče v Sloveniji obravnavati in sprejemati dva proračuna. Proračuna za dve leti. Rekel bi, da sta ti dve materiji med seboj pravzaprav ločeni in neodvisni. Mi smo to prej predlagali in mislimo, da je to dolgoročna, sistemska rešitev, ki bo v bodoče v Sloveniji omogočala sprejemanje dveh letnih proračunov. Kar se pa tiče tekočega izvajanja proračuna in priprave proračuna, lahko povem, da so vsi ti dokumenti pripravljeni, da so pripravljene tudi vse bilance, tako pokojninska kakor tudi zdravstvena, vendar to nima direktne povezave s to sistemsko rešitvijo, ki jo mi sedaj in tukaj predlagamo. Zato predlagam seveda, da obravnavate te sistemske rešitve, da nam omogočite, da se sprejemata dva proračuna. Vso problematiko v zvezi z izvajanjem proračuna za leto 2001 bomo pa seveda obravnavali, ko bomo obravnavali proračuna za leti 2002 in 2003, če se boste tako pri sistemskih rešitvah odločili. Tudi če bi bil samo enoletni proračun, bi to isto diskusijo, realizacijo proračuna za 2001, tako ali tako obravnavali pri sprejemanju proračuna za leto 2002. In že v dokumentu, ki ga imate in je v Poročevalcu, imate podatke o realizaciji. Tako, da se bo to videlo. Vendar je to tema, ki je, še enkrat poudarjam, tema obravnave pri sprejemanju proračuna, kjer bo potrebno seveda ugotoviti realnost predpostavk za konkretna proračuna, ne pa realnost možnosti dvoletnega proračuna. Dvoletni proračun je možno sprejemati, če se tako sistemsko odločite in skupaj odločimo. Mi menimo, da je to sistemsko smiselno, argumentov za to je veliko in jih bomo tudi predstavili, ko bomo seveda imeli to temo na dnevnem redu in ko bomo lahko to temo obravnavali. Hvala.
Hvala lepa. Samo dovolite, dr. Bajuk, da pred tem vprašam še predstavnike poslanskih skupin, če se želijo opredeliti do tega vašega proceduralnega predloga, ker v skladu s poslovnikom imate možnost na koncu še 5 minut dodatno obrazložiti svoj proceduralni predlog. Se želi katera izmed poslanskih skupin opredeliti? Izvolite, gospod Janša, v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo. Mi ta predlog podpiramo. Dejstvo je, da je bil dvoletni proračun napovedan že zelo zgodaj, ne nazadnje formalno v koalicijski pogodbi, na podlagi katere je sestavljena vlada, se pravi pred več kot pol leta. Vendar pa je vlada kljub temu ta zakon poslala v državni zbor šele 6. septembra letos, in to zakon, ki ga je potem moral odbor za finance praktično skoraj v celoti spremeniti in še vedno ni dober in še vedno ni odgovorov na nekatera vprašanja. Se pravi, parlament zagotovo ni kriv za to, da smo v časovni stiski, zakon je prišel tik pred zdajci, govori o izjemno pomembni stvari. Vlada bi morala vedeti, da je najprej treba ustvariti sistemske temelje za dvoletni proračun in za spremembe na tem področju, potem pa predlagati konkretne številke. Tako pa smo dobili v parlament dvoletni proračun oziroma konkretne številke, ki nima ne zakonske podlage v zakonu o javnih financah niti mi nimamo ne v starem ne v novem poslovniku izdelane procedure, kako to sprejemati. Tako, da lepo prosim, če si vzamemo še nekaj časa za premislek in te stvari dostojno uredimo, predvsem pa bi rabili podatke o tem, na podlagi katerih ugotovitev vlada sploh predlaga takšne stvari, kot so možnost povečanja kratkoročnega zadolževanja s 5 na 8 procentov in tako naprej. To so pomembne zadeve in terjajo predhodne odgovore, preden odločamo o vsebini zakona.
Hvala lepa. Besedo dajem še dr. Andreju Bajuku kot predlagatelju proceduralnega predloga, da ga dodatno obrazloži, potem bomo o tem glasovali. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! Rad bi opozoril na to, kar je gospod minister nam sedaj razložil, da resnično gre za rešitev sistemskega značaja. Vprašanje pa je in še vedno obstaja - rešitev česa? Ali vemo, kaj rešujemo, ali sploh vemo, koga rešujemo. Dejstvo je, da stanje naših javnih financ ni takšno, kakor smo ga pač videli zadnjikrat, ko smo v tej dvorani sprejemali proračun za leto 2001. V teh zadnjih dneh je vlada priznala, da je dejansko obstajal nek drugačen primanjkljaj, ki ga zdaj javno prevzemamo. Vprašanje je, ali lahko rešujemo, če ne vemo, kaj rešujemo, ter za to rešitev obstaja tudi, za takšne probleme obstajajo drugačne rešitve. Na primer, ta državni zbor se lahko odloči za rebalans, za popoln pregled situacije, da bomo resnično vedeli, kje smo in kam gremo, in da potem zastavimo trdne temelje, ravno za to, kar bi vlada rada dosegla in s katero se jaz abstraktno lahko strinjam. Namreč, da bomo le dosegli v tej državi neko večjo preglednost in večjo stabilnost, kar se tiče priprave proračuna. Sam ne morem drugega kot pozdravljati, da nekaj takega pride nadan. A vendar, če smo se odločili, da bomo gradili dvoetažno stanovanje, ja, vas pa prosim, dajmo premisliti, ali imamo prave temelje za takšno konstrukcijo, ki jo zdaj hočemo obravnavati, imamo rešitve za probleme, za katere ne vemo, kakšni dejansko so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralni predlog, da se razprava in odločanje o obravnavani zadevi preloži na eno izmed naslednjih sej, dajem na glasovanje. Se opravičujem. [[Ugovori iz klopi.]] Glede na očitke - poslanske skupine so imele možnost obrazložiti svoja stališča, žal se pravočasno [[...]]Predlagatelj ima možnost v dodatnih petih minutah se opredeliti. To je vse, kar [[...]]V času, ko sem dala možnost, se nobena poslanska skupina, razen socialdemokratske, ni javila k besedi. Prehajamo torej na glasovanje o proceduralnem predlogu, kot sem ga predstavila. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 38. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni bil sprejet. Prehajamo torej na predstavitev predloga zakona. Mag. Anton Rop, minister za finance, izvolite.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Diskusija o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah na matičnem odboru je bila dokaj celovita, vsaj zelo jasen vtis je bil, da praktično ni bilo poslanca, ki ne bi podpiral sprejetja sistemske rešitve, po kateri bi bilo možno v Sloveniji sprejemati proračun za dve leti. Vsekakor ta koncept potrjuje in poglablja koncept večletnega javnofinančnega načrtovanja, ki je bil v Sloveniji sicer že uveden, zlasti s sprejemom koncepta, po katerem v Sloveniji sočasno s proračunom sprejemamo načrte razvojnih programov. Uresničevanje tovrstnih sistemskih rešitev, kot jih predlagamo, pa seveda pomeni bistven korak naprej. Predlog omogoča sočasen sprejem dveh letnih proračunov, kar bo v primeru sprejema v naslednjih dveh letih omogočilo, po našem mnenju, bistveno bolj transparentno spremljanje zlasti sprejemanja novih javnofinančnih obveznosti. Če se bodo v vmesnem času takšne obveznosti sprejemale, bo potrebno seveda aktualne proračune spreminjati, bodo potrebni rebalansi, bodo potrebne spremembe in potrebno bo soočenje različnih izdatkov, različnih prioritet, s celoto vseh prioritet in vseh izdatkov, in to je tisto, kar je seveda bistveno. Bistveno manj bo možnosti za sprejemanje novih in novih pogodbenih obveznosti, zakonskih obveznosti in seveda za opredeljevanja vedno večjega dela proračuna kot fiksnega dela proračuna. Analize kažejo namreč, da je v zadnjih letih ravno ta del proračuna iz leta v leto naraščal in da je pravzaprav v proračunih bilo vedno manj prostora za tako imenovani razvojnih del, ker so pač med letom in v vmesnem času sprejemale nove obveznosti, in ko so se posamezni proračuni sprejemali, pravzaprav zelo veliko več diskusije ni bilo možne, ker je bilo večino tega že preddeterminirano in ta preddeterminiranost sega čez 80 odstotkov v tem momentu. Vlada se je odločila, da pripravi proračun za dve leti ob obravnavi proračunskega memoranduma in je seveda tej odločitvi sledila tudi pri konkretni pripravi proračunov za leti 2002 in 2003, ki smo ju poslali v državni zbor. Danes sledi še celotna preostala dokumentacija, podatki o finančnih načrtih preostalih blagajn, načrt privatizacije. Skratka, vse tisto, kar je potrebno, da bi v celoti izpopolnili dokumentacijo, ki spremlja sprejemanje obeh proračunov. Priprava proračunov je še kako pokazala smiselnost takšnega pristopa, še zlasti z bistveno lažjim opredeljevanjem bolj dolgoročnih politik po posameznih področjih in lažjim zagotavljanjem sredstev financiranja za razvojne prioritete, ki si jih je vlada zadala. V samem razrezu za leto 2003 se vidi, da je večji del proračuna lahko namenjen za razvojne prioritete, da smo lahko večji del proračuna za leto 2003 opredelili in, seveda, mu dali mesto v tistem delu, ki omogoča večjo fleksibilnost, zlasti na področju rezerv in tudi na področju tekočih rezervacij. Skratka, naša ocena je, da je pravzaprav že praksa, in tudi sami boste videli ob diskusiji, pokazala, kako zelo smiselno je sprejemanje dvoletnih proračunov. Seveda pa bo v nadaljevanju verjetno tudi praksa pokazala, po naši oceni, kako zelo težko je seveda pa ob tem sprejemati nove pogodbene in finančne obveznosti in kako zelo transparentno je takšno novo sprejemanje v bodoče. Naj v uvodu, to se mi zdi zelo smiselno, zlasti v odgovor na nekatere diskusije in tudi pripombe s strani opozicije, ki so bile upravičene, to moram reči, še posebej poudarim, da se vlada strinja z vloženim amandmajem matičnega odbora. Diskusija na matičnem odboru je namreč pokazala, da predlagano likvidnostno zadolževanje prek leta 2001 ni smiselno. Mi seveda se strinjamo s to diskusijo na odboru in podpiramo ta amandma matičnega odbora in ne vidimo potrebe, da bi za naslednja leta imeli to stopnjo likvidnostnega zadolževanja večjo, kot je v sedanji sistemski rešitvi. Tisto, kar se nam je zdelo smiselno, je seveda v letu 2001, v katerem smo soočeni še vedno s prenosom dela virov financiranja v januar in zaradi tega z likvidnostnim izpadom nekaterih prihodkov, kar seveda povzroča večje likvidnostno zadolževanje, ki ga v naslednjem letu odpravljamo, in zato seveda ni potrebno večje likvidnostno zadolževanje v naslednjem letu. In zato, ponovno poudarjam, podpiramo amandma matičnega odbora. Tudi sicer vlada podpira vse amandmaje matičnega odbora. Predlaga, da jih državni zbor sprejme. Predlagamo, da ta predlog sprememb zakona sprejmete in seveda, da potem v nadaljevanju v naslednjih dnevih pristopimo k aktivni pripravi obeh proračunov, proračuna za leto 2002 in proračuna za leto 2003. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora, gospod Ciril Pucko, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, predstavnice vlade, kolegice in kolegi! Odbor je obravnavani predlog zakona obravnaval na svoji seji 19. septembra in pri tem smo pri dokaj obsežni in vsebinsko bogati razpravi predlagali določene spremembe oziroma izboljšave predloga zakona, predvsem v smislu pripomb sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Na naslednji seji smo tako oblikovali amandmaje odbora k 1., 2., 2.a, 4., 6., 7., za novi 9.a člen in k 10. členu ter za novi 10.a člen. S temi predlogi izboljšav smo v bistvu povzeli razpravo na odboru in s tem tudi vsebovane pripombe s strani tako sekretariata kot opozicije. Prav tako je odbor oblikoval tudi nov 10. člen, amandma k 10. členu, kjer smo povzeli amandma vlade in ga redakcijsko izboljšali. Zato predlagam, da zbor sprejme predlagano novelo zakona skupaj z amandmaji odbora. Odbor se ni opredelil do treh vloženih amandmajev kolegice poslanke Zalokar Oražmove, ker smo sprejeli amandmaje k 1., 2. in 4. členu. Kolegici pa smo predlagali, da ustrezno preoblikuje svoje amandmaje v amandmaje na amandmaje odbora. To je tudi storila in predlagam, da čeprav odbor ni razpravljal oziroma odločal o teh amandmajih, da jih glede na večinsko voljo tudi ustrezno podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želita besedo predstavnici sekretariata za zakonodajo? [[Ne želita.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana podpredsednica državnega zbora, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovan gospod minister ter predstavniki vlade! V Socialdemokratski stranki smo veliko časa posvetili tej noveli zakona o javnih financah, kajti gre za pomembne sistemske spremembe. Res je, gospod minister je delno pravilno povzel dokaj enotno in široko podporo ideji o večletnem proračunskem načrtovanju. Vendar tako, kot na odboru za finance, velja tudi na tem mestu potrditi in povedati naslednje: da je možno tako večletno proračunsko načrtovanje le na podlagi jasnih in dobrih osnov, temeljev in seveda na podlagi jasno določene vizije. Zato na tem mestu tudi povem in ponavljam stališče Socialdemokratske stranke do takega večletnega proračunskega načrtovanja. Najprej, če začnemo o katerikoli zadevi planirati, je potrebno jasno vedeti izhodiščno stanje oziroma analizirati situacijo, v kateri smo. Težko si predstavljamo takšno načrtovanje brez tega, da ta državni zbor obravnava in se resno pogovori tudi o izvrševanju proračuna za prvo polletje tega leta in da v bistvu sploh ugotovi, ali so nekatera pričakovanja, ki so bila lani napovedovana oziroma v začetku letošnjega leta, napovedovana za ta proračun, ali so realna ali držijo in ali so zadostna osnova za načrtovanje v bodoče. Sami vidimo, da so številni makrofiskalni cilji oziroma parametri, ki so bili določeni ob sprejemanju proračuna za leto 2001, že danes videti popolnoma nerealni. To se kaže tako pri inflaciji kot tudi pri proračunskem primanjkljaju, ki je po poročilu več kot dvakrat večji od načrtovanega oziroma predvidenega za celo leto. Na to temo je bila široka in burna diskusija tudi nakomisiji za nadzor, vendar menim, da argumenti, tam predstavljeni, nas o tem, da bomo s primanjkljajem prišli na slabih 50 milijard tolarjev, ni prepričala. To pomeni, da je možno, še enkrat poudarjam, načrtovati le ob jasni, določeni sliki, kje smo, da vidimo, ali so naše javne finance zdrave ali so bolne ali umirajo. In le ob točno določeni sliki lahko planiramo za naprej. To je prvi pogoj za, bi rekel, dobro popotnico večletnemu oziroma dveletnemu proračunskemu načrtovanju. Druga pomembna tema, ki bi morala služiti in bi morala biti spremljajoč dokument takega večletnega proračunskega načrtovanja, je usklajen in nekako realen mandatni ali pa nek srednjeročni proračunski memorandum, vsaj za tri, štiriletno obdobje, ki bi moral imeti konsenz in sprejem tudi v tem državnem zboru. Menimo, da bi v takem proračunskem memorandumu morali biti definirani osnovni makrofiskalni cilji in neka osnovna slika gibanja osnovnih parametrov javnih financ, kot so višina proračuna, višina inflacije, višina primanjkljaja oziroma celo presežka, in da bi bil kasneje proračun, večletni proračun zgolj izvedbeni akt tega proračunskega memoranduma. V Socialdemokratski stranki smo prepričani, da proračunski memorandum ni le akt vlade, ni le nekaj, kar vlada določi, potem pa kasneje išče podporo za parcialne rešitve oziroma za izvedbene rešitve tega proračunskega memoranduma v državnem zboru prek sprejetja proračuna. Menimo torej in zagovarjamo to stališče, da mora biti proračunski memorandum obravnavan in seveda tudi z neko mero sprejet v državnem zboru in da so šele kasnejši proračuni nekako izpeljanka oziroma izvedba te začrtane strategije. Tretja zadeva, ki jo pa ponovno pogrešamo, lahko se nanaša na proračunski memorandum ali je pa to poseben dokument, pa določa neke srednjeročne prioritete razvoja naše države. To se pravi prioritete, katera področja in katere smeri delovanja v Sloveniji bomo podirali. Ali bo to izobraževanje, ali bo to zdravstvo, ali bodo to gradnja avtocest. Skratka, široka in seveda srednjeročna strategija razvoja. Šele na podlagi teh treh temeljev lahko naredimo uspešen in dober večletni proračun, vendar poudarjam, po obrnjenem principu, kot to počne vlada. Občutek imam, da proračunsko načrtovanje v Sloveniji poteka od spodaj navzgor, da nekako ministrstva predlagajo spisek svojih želja, da ko te želje damo skupaj, ugotovimo, da je seveda bistveno bistveno premalo denarja za vse te želje in na koncu začnemo rezati. In režemo tako malo vse povprek in žal pridemo na koncu do rezultata, za katerega vnaprej vemo, daje nerealen. Kajti rezano je tisto, kar ne sme biti rezano. Ponavadi so tudi določene postavke načrtno manj ovrednotene kot vemo, da bodo na koncu stale oziroma koliko da bodo zahtevale denarja. Zato se potem tudi kasneje pri izvajanju tega proračuna ponavadi zaplete. To je zgodba, ki traja in traja v naši državi. In neka taka sistemska sprememba z uvedbo večletnega proračunskega načrtovanja ne bo rešila zadeve, kajti temelji in osnove niso ustrezno rešeni. V Socialdemokratski stranki sicer načeloma ne nasprotujemo takemu večletnemu proračunskemu načrtovanju, poudarjamo pa, da je potrebno vnaprej jasno opredeliti te tri predpostavke. Poudaril bi še to, da je naglica oziroma sedanje lovljenje nekih rokov za nas zelo težo razumljiva, da je ta sistemski zakon zopet dokaz neke nekonsistentne politike. Kajti smo tudi pri spreminjanju poslovnika in spreminjanju ustave, vendar te spremembe ne gredo nekako v sozvočju. Vemo, da bomo morali zopet prilagoditi poslovnik tem spremembah zakona o javnih financah, vendar tega nismo storili. Temveč bomo danes sprejeli ta zakon in imamo zopet eno leto časa, da spreminjajoči se poslovnik zopet spremenimo in prilagodimo. Mislim, da je ta neusklajenost delovanja nedopustna in seveda terja nove in nove popravke pravkar sprejetihodločitev. Dotaknil bi se še problema zadolževanja. Zadolževanje je bilo v osnovi predlagano, in sicer povečanje s 5 na 8 procentov, sedaj je vlada z amandmaji korigirala to in govori o kratkoročnem likvidnostnem zadolževanju v letošnjem letu za te dodatne 3 procente, kar pomeni 30 milijard več. To v številkah pomeni dobrih 30 milijard več in mislim, da se ob tem lahko tudi zamislimo in sprašujemo, ali ni mogoče ta rešitev pravzaprav neke vrste maska oziroma način, kako se bodo pač te težave z nerealno planiranim primanjkljajem okoli 50 milijard nekako zameglile v naslednje leto in seveda s tem povzročile zopet nejasno sliko za bodoča leta. Mi težko takim namenom oziroma takim nameram prisluhnemo oziroma jih podpremo. Poudaril bi pa tudi predlog, s katerim naj bi vsi posredni proračunski uporabniki [[javni zavodi, občine in številni drugi, ki so uporabniki, posredni uporabniki javnih sredstev]] , vstopili v tako imenovan enotni zakladniški sistem, kar pomeni, da bi imelo ministrstvo za finance oziroma ustrezna služba dostop do njihovih prostih sredstev. To pomeni, da pri tem nebi bilo samo načeto finančno delovanje teh posrednih proračunskih uporabnikov temveč seveda tudi poslovnih bank, kjer imajo ti javni zavodi oziroma ti posredni proračunski uporabniki odprte račune. Ob tem bi naslovil vprašanje vladi, kako si predstavlja izvajanje določb spremenjenega 61. člena ob še ne jasno določenih pravil igre, to pomeni zakonskih rešitvah in podzakonskih rešitvah, ki bi nekako uravnavale ta plačilni promet oziroma uravnavale izvajanje te sistemske spremembe zakona o javnih financah. Dotaknil bi se še sklepne teme, to je te, za katero vlada v naši stranki vseskozi prepričanje, da sistemsko ni v redu rešena - to so predvsem ta pretirana pooblastila vladi pri prerazporeditvah in pri posegih v spremenjen proračun. Prepričani smo, da če je državni zbor tisti, ki sprejema proračun, da je tudi državni zbor tisti pristojni, ki ga lahko spreminja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Blaž Kavčič. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani gospod minister, predstavnici vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije smo bili aktivno vključeni tako v nastajanje in oblikovanje ideje o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah kot tudi v izpopolnjevanje posameznih določb tega zakona. Ta predlog zakona bomo seveda podprli, ne samo to, menimo, da smo na tako spremembo zakona o javnih financah čakali dolgo, da gre za zelo dobrodošle spremembe, ki bodo vpeljale večjo stopnjo dolgoročnosti in racionalnosti pri načrtovanju proračunskih uporabnikov. Z večletno dimenzijo načrtovanja, ki ga dvoletna dimenzija proračuna zahteva, se približuje način načrtovanja pri proračunskih uporabnikih tistim, ki morajo v večjih gospodarskih sistemih, pa tudi manjših podjetjih načrtovati poslovanje. Zato menimo, da je ena izmed osnovnih kakovosti, prednosti tega predloga zakonav tem, da bo pripomogel k zvišanju stopnje racionalnosti porabe sredstev proračunskih uporabnikov. Že dosedanje indikacije pri pripravi proračunov za leti 2002 in 2003, s projekcijami za nadaljnja leta so pokazale, da je s tem pristopom možno bolj urejeno bolj racionalno in bolj dolgoročno umestiti razvojne projekte in morda tudi lažje razrešiti nekatera nesoglasja, uskladiti dinamiko okoli izgradnje določenih infrastrukturnih objektov, zato bomo predlog zakona skupaj z vsemi amandmaji v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije podprli. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Feri Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister, državna sekretarka in drugi prisotni! V poslanski skupini združene liste smo takoj, ko smo dobili predlog zakona, ocenili, da je v osnovi njegov namen pravi, da pa so nekatere rešitve, ki ali niso najboljše ali so celo vprašljive in to tudi ni nobena skrivnost in smo v koalicijskih razpravah takoj na začetku nanje tudi opozorili. Te pripombe so bile tudi upoštevane oziroma so tudi potem na samem delovnem telesu tako s strani pozicije kot tudi s strani kolegov in kolegic iz opozicije bile v bistvu upoštevane in so zdaj tudi tako rekoč zajete v amandmajih odbora. Zato bomo podprli predlog zakona in podprli predloge amandmajev odbora, ki v bistvu pomanjkljivosti, ki so bile po dosedanjih razpravah izražene, na katere smo tudi na začetku sami opozarjali, odpravlja. Med temi gre predvsem za samo proceduro sprejemanja v državnem zboru, kjer je pravilna določba, da je to stvar poslovnika, ne pa zakona. Drugje so zadeve tudi tako urejene. Dalje, predvsem za sprejemanje sprememb proračuna za naslednje leto oziroma za drugo proračunsko leto, če smem tako reči, se je tudi nam zdela rešitev z rebalansom neprimerna. In je ta rešitev, ki je zdaj predlagana, dosti primernejša. In pa tudi vprašanje, ali je to samo za naslednji dve leti, ta dva proračuna, ali je to sistem, in če je sistem, da se to lahko dejansko sprejema kot obveznost oziroma kot način dela tudi v naslednjih letih, in to je v amandmajih zajeto. Te rešitve se nam zdijo primerne. Ob tem ne morem mimo tega, da ne rečem, da je treba priznati, da so deloma upravičene pripombe, da je za tako pomemben sprejem sistemskega zakona o proračunu, kljub temu, da je njegov osnovni namen dober, da je časa, žal, malo in da sta potrebna seveda maksimalno dobra volja in sodelovanje, in to je dejansko bilo izraženo v dosedanjem delu, predvsem v matičnem delovnem telesu in tudi sicer, da glede na to, da smo v časovni stiski, enostavno ne preostane drugega, kot zakon sprejeti, pa tudi če ni idealen, kotpa da bi kasnili s sprejemom, z obravnavo in sprejemom proračunov. Dejstvo je, da je sedanje stanje najslabše. Namreč stanje, ko imamo po eni strani nacionalne programe, imamo razvojne, tolarske zakone, ki niso usklajeni z realnimi možnostmi, s projekcijami proračuna za več let, in potem smo imeli, se spomnimo, vsako leto mučne debate in smo bili nezadovoljni, ker ti programi in ti zakoni niso bili niti približno upoštevani v proračunu, ker niso mogli enostavno biti, nikoli pa ni bilo dovolj politične volje, da bi uskladili nacionalne programe, zakone z realnimi projekcijami prihodkov in možnih odhodkov. Napredek v tej noveli zakona in nameravanem sprejemu dveh letnih proračunov je vsaj v tem, da bo, kot je že bilo rečeno, da bo vsaj za naslednji dve leti dejansko bolj jasno, bolj obvezujoče, bodo opredeljeni programi, predvsem večje investicije in drugi večji programi. Če pogledamo rešitve, kako v drugih državah rešujejo te zadeve, vidimo, da so te rešitve različne. Pred kratkim smo imeli nekateri poslanci priložnost videti, kako Švedi pripravljajo svoje proračune, in smo videli, da imajo dejansko tri letne proračune, s tem da je prvi fiksen, drugi ni tako zabetoniran in ima okvire postavljene ter glavne namene, 27 namenov, tretji pa ima v glavnem ta globalni okvir postavljen. In tudi oni potem vsako leto glede na spremembe v makroekonomskih kazalcih in gospodarskih gibanjih, ne glede na to, da so tam razmere bolj stabilne, kot so pri nas, potem tudi gredo v spremembe na podoben način pravzaprav, kot je tupredlagano. Dobro, Nemci imajo drug način, sprejemajo letne proračune, vendar pri tem velja poudariti, da ob proračunu sprejmejo poseben večletni investicijski program, ki je dejansko sestavni del proračuna in ima dejansko tudi veljavo, bi lahko rekli, nekega kvazi večletnega proračuna na tem investicijskem področju. Zadeva, ki jo bo še vredno prediskutirati, ideja, ki je bila tudi v razpravah doslej in omenjena tudi danes tukaj in ki smo jo tudi videli na Švedskem, je to, da dejansko dvakrat letno obravnavajo predlog triletnega proračuna, in sicer spomladi, ko obravnavajo makroekonomsko politiko - to je nekaj približno takega, kot je naš memorandum - in postavijo okvirne proporce globalalnega proračuna in pa glavne namene, in potem v jeseni sprejemajo dokončni proračun oziroma dokončne proračune za tri leta. To je zadeva, ki se zdi, tudi glede na dosedanje izkušnje, tudi pri nas dobra, tako da je potrebno videti, ali je to še možno eventualno vgraditi v ta zakon ali pa v dograjevanju zakona potem eventualno uvesti tudi to prakso. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci in spoštovani gospod minister ter sodelavci! Naša poslanska skupina podpira predlog sprememb in dopolnitev zakona o javnih financah, ki ga je pripravila vlada in obravnaval matični odbor za finance in monetarno politiko. Posebej se strinjamo s tem, da bi imeli poslej torej proračun za naslednji dve leti in vedeli, kako bomo gospodarili in živeli v tem obdobju za dve leti naprej, kaj bomo gradili, kaj bomo razvijali in kakšne bodo naše skupne možnosti za življenje v prihodnje, da bomo tudi imeli finančni načrt zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki se nam zdi zelo pomemben, kajti iz tega izvirajo mnoge naše pravice in pa naše tudi obveznosti in možnosti, in zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Predvsemslednji se nam zdi pomemben, da ne bodo naši upokojenci nenehno živeli v nekem strahu, kaj bo čez mesec, dva, ali pa kaj bo prihodnje leto, kot se je pač s pokojninami dogajalo zadnja leta. Zdi se nam vredno omeniti tudi, da je dobro, da bodo vsi javni skladi in agencije, katerih ustanovitelj je država, načrtovali dolgoročno vnaprej, kajti tu je tudi del naših skupnih potreb in nalog. Pri proračunih občin oziroma lokalnih skupnosti smo načeloma za to, da načrtujejo oziroma sprejemajo enoletni, torej za leto naprej. Ne nasprotujemo pa tudi eventualni možnosti, da je tudi proračun lokalne skupnosti sprejet za dve leti, vendar ne čez mejo mandata, da ne bi prišlo do izrabljanj samega proračuna v določene politične namene pred letom volitev. Vsekakor pa bimorala biti ta možnost eventualnega dvoletnega proračuna zapisana v občinskih statutih, in če se bo neka občina ali lokalna skupnost odločila za to, bo to tudi demokratično sprejeto v statutu in bo potem pač planirala tako. Zavedamo se dejstva, da je katerikoli proračun, predvsem pa tisti za dve leti naprej, obsojen na neke določene negotovosti in da bo doživel verjetno vsako leto kakšne določene spremembe in dopolnitve. Mislimo pa, da bo to lažje narediti, ker bomo glavni okvir in proračun imeli in bomopač spreminjali tisto, kar bomo ugotovili na osnovi analiz in poročil o izvajanju proračuna v preteklem letu in bomo lažje spremenili in dopolnjevali samo tiste postavke. Pomembno se mi zdi, da bodo lahko lokalne skupnosti lažje planirale, sprejemale torej svoje plane na posameznem področju, če bodo vedele, kaj bo planirala država na določenem področju, kar je v tesni povezavi tudi s plani lokalnih skupnosti. Tudi mi opozarjamo na vso previdnost in resnost pri vprašanju zadolževanja države, pa tudi zadolževanja lokalne skupnosti in pri vprašanju prekoračevanja proračunskih postavk. Mnenja smo, da je sprememba koristna za državo, zato predlog zakona podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil dr. Jožef Bernik. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospod minister in obe spremljevalki! Gospe poslanke in gospodje poslanci! Moj komentar bo razmeroma kratek, ker večino tega je že povedal dr. Bajuk. Vendar bi rad poudaril še nekatere stvari. Najprej bi rekel to, da imamo tukaj opravka z izrednimi potrebami države. Čeprav to ni bilo toliko omenjeno prej, se mi zdi, da je kljub temu ob tem, ko sprejemamo proračun za naslednje leto, potrebno pogledati, kakšne sote potrebe države spričo izvrševanja proračuna za leto 2001. Zdi se mi skoraj nemogoče, da bi človek racionalno to stvar obdelaval in se odločal, kajti če ne vemo, kako je vlada letos izvajala proračun, bomo toliko težje vedeli, kaj je resnično potrebno, da se potrebe naših državljanov in naše države resnično uresničijo. Ne vem, kakšna je predlagana rešitev. Če sprejmemo ta proračun za naslednje leto, potem pa dobimo na klop poročilo o izvrševanju tega proračuna za letos, ali bomo šli potem ta novi proračun spreminjati ali ne. Zdi se mi, da je tukaj zadaj ena od pomanjkljivosti, ki se ji pravi proračunska strategija, in točno določeni kriteriji, ki jih tudi vlada potem ne more spreminjati, niti ministrstva. Zdi se mi, da je ta proračunska strategija kompromitirana, če so potem pogajanja oziroma trgovanje ne samo z ministri, temveč tudi s strankami, ki koalicijo predstavljajo. Opazil sem, da je velik del rasti proračuna za naslednje leto v povišanih plačah. Sprašujem se - ko je spomladi obiskala Slovenijo komisija mednarodnega denarnega sklada, je spričo napovedi inflacije, zmanjševanja izvoza in večje inflacije, se je ta gospod, ko smo se sestali na odboru za finance, vendarle okorajžil pa rekel, vprašal: Kdaj in kdo bo povedal vašim ljudem, da bo treba zategniti pas? Moje mnenje je bilo takrat, "nihče, ker nihče nima te korajže." Vendar prihajamo do tega, da bomo prej ali slej morali to storiti in ljudem povedati, da bo treba zategniti pas. Dobili smo predlog proračuna na mizo ta konec tedna, brez vsakih razlag. Seveda je to v tem sistemu narobe, kajti pozicija, vladna koalicija ima vodilo, to se pravi, kar vlada želi, to se podpre. Mi pa tega nimamo in se moramo po drugih kriterijih obnašati, to se pravi, koliko so predlagane spremembe oziroma taproračun v korist slovenskih ljudi, državljanov, davkoplačevalcev in pa države seveda. Naj omenim samo dve stvari iz predlaganih amandmajev k temu zakonu. Nikdar nisem pravzaprav dobro razumel, in to je moja osebna hiba, naj rečem, da kljub temu, da sem v teh letih, se človek še vedno uči in upa, da se bo kaj naučil: Kako bo funkcioniral ta zakladniški račun, kot je predlagan? Ali bo ta zakladniški račun ali računi morda v banki Slovenije, tako da bo potem ministrstvo po moje, ni mi čisto jasno, odločalo,kam se ti viški vlagajo? To se pravi, da bo minister imel popolno pooblastilo, da lahko favorizira, katere banke hoče in podobno. Če se motim, bom zelo vesel, da se motim. Druga stvar so seveda tale likvidnostna posojila v členu 68, likvidnostna posojila iz prostih denarnih sredstev, seveda pod pogoji, ki jih določa zakon. In ne vemo, kakšen ta zakon bo. In vprašanje je tudi, pod kakšnimi kriteriji. Naj za konec želim gospodu ministru veliko sreče pri tem, da - nekje sem bral - napoveduje, da bo čez tri leta ves deficit izginil in bomo imeli višek. Videl sem veliko proračunov gospodarskih podjetij, ne toliko državnih proračunov, vendar tam so se pogosto sprejemali proračuni za pet let. Seveda, čim dlje je človek šel s proračunom, tem bolj sončno je izgledalo. Potem, ko si do to tistega leta prišel, si pa videl, da je bilo precej sence in oblakov na tistih napovedih. Če se bo to zgodilo, bom zelo srečen in tudi naša stranka bo srečna, ne samo naši slovenski ljudje. Torej, če bo resnično moral zamašiti vse te luknje, to se pravi, vse te deficite in podobno, bomo veseli. Želimo vam veliko sreče pri tem. Poleg tega pa bi želeli tudi več informacij, tako da ta proračun, ne da bi imeli pred seboj analizo izvrševanja proračuna letos, bomo pač morali storiti vse da najdemo tiste luknje, ki verjetno so v proračunu. Naša poslanska skupina bo zelo kritično obravnavala ne samo ta zakon, temveč tudi proračun in videli bomo, kako celotna stvar izgleda v skupku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Cenjene kolegice, kolegi. Spoštovani gospod minister, državna sekretarka in predstavniki izvršne veje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah je v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke kot zakonska podlaga za pripravo in sprejetje proračunov za naslednji dve leti sprejemljiv. Novost, ki naj bi prinesla tisto, o čemer so že pravzaprav vsi moji predhodniki govorili, neko zdravo, realno financiranje te države in državljanov te države za prihodnji dve leti. A že v tem stavku sem ponovno ponovil tisto, ker pač moram, ker smo tako dogovorjeni, kar so predhodniki tudi - temelji. Vedno, kadar govorimo o temeljih na različnih področjih, se vprašamo, ali bomo hišo gradili na temeljih stare ali sploh podrli samo pol stare in gradili naprej, ali pa bomo gradili novo hišo. Mnogi pravijo, da je včasih ceneje in bolj predvsem zdravo graditi novo hišo na trdnih temeljih. Tudi v naši stranki želimo slišati in izvedeti, kakšni so ti temelji. Tudi če vemo, da so na eni ali drugi strani nekoliko majavi, bomo vsaj vedeli, da je tam potrebno postaviti pilotsko steno. Računamo tudi, da naj bi takšen način sprejemanja dveletnega proračuna pomenil dobro za vse tiste, ki so siti začasnih financiranj. Vsekakor bo dobro za to, da se ne bi izgovarjali potem, da zaradi nepravočasno sprejetih proračunov vsako leto prihajamo do začasnih financiranj, do pomanjkanja sredstev in se potem težave vlečejo iz leta v leto. Upajmo, da temu ne bo tako. Gospod minister je zagotovil, da bo bistveno manj možnosti za prevzem različnih obveznosti in da bo lažje opredeljevanje in lažje odločanje. Tudi v to lahko verjamemo. Bistveno vprašanje, ki se nam v Slovenski nacionalni stranki, ne bomo zahajali v mikro nivo, postavlja, pa je, ali bodo, pa ne glede, ali bo to enoletni, dve ali pa triletni proračun, ali bodo zaradi tega mogoče končno le vse zakonsko sprejete finančne obveznosti tudi spoštovane. In ali se ni za bati, da bi prevelika pooblastila vladi za prerazporejanje sredstev povzročila ravno tisto, česar se bojimo in kar sem se najprej vprašal. Torej, še vedno, ne glede na vse skupaj, je za nas najpomembneje, ali bodo zakonsko sprejete finančne obveznosti spoštovane. Mi ne bomo ovirali in nasprotovali novemu načinu dela, če bodo izpolnjeni tisti osnovni pogoji, ki jih, verjamem, tudi kolegi iz koalicijskih in iz opozicijskih strank zahtevamo. Neke osnovne in zdrave temelje in nek pošten pregled za, če bo to, dve ali pa za tri leta. Za pozornost najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker pisnih razprav k razpravi nisem prejela, je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Ko sem poslušal te razprave, se mi je utrnilo nekaj, kar bi veljalo vzeti v obzir kadarkoli, ne samo pri sprejemanju proračuna. To so tri stvari, ko delamo načrt. Najprej je ekzaktno, natančno in pošteno planiranje. Realno, včasih pravijo tudi. Drugo je seveda spoštovanje tega, kar se potem dogaja, da tistega, ki je sprejemal ta plan, pa nekdo drug, da ga je izvajal, da dostojno poroča o njem, da mu daje verodostojne podatke, zato da se tudi barka lahko kakorkoli spreminja, njena smer, vendar pa ne tako, da v začetku postavimo povsem irelevantne kurse, potem pa zgolj zaradi zamegljevanja spreminjamo konture. In tretje kar je nazadnje, je odgovornost. To je pa tretje, kar sem hotel posebej poudariti. Okej, mi se strinjamo, jaz se tudi sam strinjam z dveletnim proračunom, ampak na koncu dveletnega obdobja, bom pa zahteval odgovornost. Ne izmikanje odgovornosti zaradi naftnih derivatov, zaradi tega in tega, se nam je stvar porušila. Če se vlada resno opre na makroekonomske strokovnjake in te izkaze, potem seveda mora to držati. In če do tega ne pride, potem je normalno, ne da opozicija ali pa jaz, vprašam za odgovornost, ampak da tisti, ki je zadolžen za izvajanje, ki ima odgovornost izvajanja, to postavi vnaprej. In to je tisto, na kakšnih temeljih gradimo zgradbo. Proračunsko dolgoročno oziroma večletno proračunsko planiranje ima smisel samo v nekem kaskadnem sistemu in da je kot je to leto bolj odmaknjeno, tem bolj nejasno je. Ampak če pa pogledamo situacijo, kako jo je predstavila vlada, potem vidimo, da je pravzaprav letošnji plan najbolj meglen in tudi njegovo uresničevanje. Za naslednje leto in leto 2003 izgleda situacija mnogo bolj jasna. Ni potrebno hiteti, ker smo v stiski, tako kot pravi kolega poslanec Horvat, zaradi tega že ni potrebno sprejemati, ker se nam mudi. Sprejemati moramo proračun in ga bomo sprejemali zato, ker mora biti koristen dokument za Slovenijo. Glede kratkoročnega zadolževanja, da se poviša ta stopnja. Saj je pravzaprav vseeno, če bo torej zmanjkajo "špage", potem bo prišel predlog za spremembo, kjer bomo povišali iz 8 na 10 ali pa iz 10 na 15, po lepi stari navadi in po načinu preglasovanja. Zato take omejitve, za katere se vnaprej že predvideva, da ne bodo izpolnjene, zaradi nenavadnih, nepričakovanih situacij, ne vem, nima pomena. Potem bomo imeli samo delo, sprejemanje in spreminjanje, administriranje za ne vem koga. In zato je pomembno se držati tistega, kar na začetku postavimo in tretja točka, odgovornost. In vam povem, ne bom pozabil, odgovornost bom zahteval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več [[...]]Gospod Pukšič, izvolite, vendarle vedno čakate, da skoraj zaključim splošno razpravo. Izvolite.
Hvala lepa. Nisem čakal, da zaključite splošno razpravo, ampak sem pričakoval, da se bo še kdo drug oglasil. Mene seveda predvsem zanimajo posledice in spremembe 6., 7. in 9. člena. Namreč v 6. členu je zapisano med drugim, "v drugem odstavku se črta itn. in ki sestavljajo sistem enotnega zakladniškega računa občine". S predlaganimi spremembami sem, torej popolnoma na novo, in jaz upam, da so tisti, ki so predstavljali spremembo zakona, da so torej prebrali celotni zakon, ker se tu popolnoma na novo urejajo nekatere obveznosti. Predvsem dve sta pomembni za lokalno skupnost. Ena je, da se vsi računi občinskih proračunov vključijo v Banko Slovenije; in druga zadeva, da lahko torej župan občine sam sprejme odločitev za vključitev računov občine neposredno v sistem enotnega zakladniškega računa države. Če velja tista druga sprememba, da lahko župan občine sam sprejme takšno odločitev, je potem v 9. členu zapisano, da bo past, seveda na osnovi takšne odločitve, bodo dodana sredstva na način in pod pogoji, ki jih določi minister pristojen za finance. Pomeni, nič ne vemo, kaj bi se dogajalo, če bi se župan odločil, da ne gredo sredstva na zakladniški račun. Če pa gredo sredstva na zakladniški račun, torej proračunske občine, potem pa so naslednja dejstva. Poglejte. Poslovne banke ne bodo imele sedaj nobenega interesa občinam dajati tudi kakršnihkoli kreditov pod ugodnejšimi pogoji, kot so jih dajale sedaj. Preko poslovnih bank je teklo financiranje občin in so imele račune občine odprte na poslovnih bankah. Bom zelo konkreten. V občini subvencioniraš obrestno mero za neko dejavnost v občini v skladu s proračunom, narediš razpis itn. in se potem s poslovnimi bankami pogovarjaš in pogajaš, da je ta obrestna mera čim nižja, ker potem seveda z delom občinskega proračuna dvigneš oziroma dobiš bistveno več sredstev za novi investicijski ciklus. Če se to zgodi, poslovne banke ne bodo imele nobenega interesa. Dejstvo pa je, da se bo s tem povečal tudi vpliv Banke Slovenije, ker bodo pravzaprav vsa sredstva na Banki Slovenije. Ti členi so zelo splošno oziroma tako zapisani, da ne vemo, kakšne bodo rešitve. Če bi bilo možno odločanje, tako kot piše, da se župani sami odločajo, vendar v 9. členu bi potem moralo biti pojasnjeno, kakšni pa bodo pogoji, ki jih bo določal minister ob tem primeru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite. Potem gospod Kelemina.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod minister! Imam nekaj konkretnih pripomb oziroma vprašanj. Predvsem najprej na 3. člen, to je drugi odstavek 3. člena. Prvi odstavek 3. člena, sedanjega 28. člena, govori in točno določa rok, do katerega roka mora vlada predložiti predlog letnega proračuna državnemu zboru. V drugem odstavku pa ta rok ni jasno in eksplicitno definiran. Verjetno bi morala biti tudi tukaj beseda "mora". Župan mora v 30 dneh po predložitvi državnega proračuna oziroma župani morajo predložiti predlog občinskega proračuna. Dejstvo je, da je v Sloveniji kar nekaj oziroma veliko občin, ki sprejemajo proračune ali sredi leta ali celo še kasneje. Mislim, da je tukaj na nek način potrebno urediti to vprašanje, bolj jasno zavezati tudi v zakonu. Drugo vprašanje pa je deloma odprl tudi že gospod Pukšič. To je pa vprašanje tako imenovanih členov 6, 7, 8, ki pa seveda govori o možnosti enotnega zakladniškega računa države oziroma občine. Pri tem se mi zastavlja eno vprašanje, ker sem pač s temi idejami že nekajkrat bil soočen. Namreč, mislim, da je poskus tukaj na ravni države, kot tudi na ravni občine, da bi država ob likvidnostnih vprašanjih lahko posegla, ali na drugi strani tudi občina, po tako imenovanih prostih denarnih sredstvih pravnih oseb v lasti države aliv lasti občine. Namreč, 7. člen predloga zakona izrecno govori: "Prihodki od upravljanja s prostimi denarnimi sredstvi in stroški, nastalimi v zvezi z zagotavljanjem likvidnosti v sistemu enotnega zakladniškega računa države oziroma občin, so prihodek oziroma odhodek državnega oziroma občinskih proračunov oziroma pravnih oseb, vključenih v sistem enotnega zakladniškega računa". Tukaj bi resno dejansko prosil za odgovor, ali to pomeni, da lahko, če bo sprejeta taka dikcija, na nivoju občine ali države ta sredstva enostavno so sestavni del, prosta sredstva državnega oziroma občinskega proračuna. Ker če je to, potem mislim, da je verjetno ta predlog po moji oceni šel v napačno smer. Na nek način se potem tista samostojnost poslovanja določenega subjekta, pa najsi bo tudi v lasti države, postavlja lahko celo v vlogo bolj odvisnega subjekta od države ali pa občine. Zato bi dejansko prosil za razlago tega 7. člena, ker mislim, da je verjetno zelo pomemben. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Tudi sam bi pri tem 7. členu, se pravi pri oblikovanju teh prostih sredstev, nek sistem enotnega [[...]] [[Ni razumljivo.]] [[...]]računa imel eno vprašanje za ministra ali mogoče za sekretariat. Zanima me tudi, ali ne gre sedaj v tem primeru mogoče celo za formiranje neke nove banke. Ali ima ministrstvo taka pooblastila v skladu z obstoječo zakonodajo - to bolj za sekretariat velja, da lahko posoja denar pod nekimi pogoji iz teh prostih [[...]] [[Ni razumljivo.]] [[...]]sredstev. Če mi to obrazložite. Drugič pa bi vprašal, če oziroma v kakšnem roku, recimo, da se bodo sedaj ta prosta sredstva pač zbirala na nekem enotnem računu, v kakšnem času, ker to nikjer tukaj ne piše, bo potem ministrstvo ta sredstva sprostilo tistemu uporabniku, če jih bo slučajno nujno potreboval. Sedaj, če bo to slučajno 30 dni ali pa 60 dni ali nekaj takega, jaz ne vem, v kakšnem roku boste vi to naredili. Tukaj se lahko po moji oceni naredi celo nek zamik plačila oziroma vračanja teh sredstev, in to je sedaj, jaz predvidevam, lahko da se motim, ampak če je to 20, 30, 40 milijard, dejansko si državni proračun na ta način zagotovi neka prosta denarna sredstva, ki jih bo lahko v nedogled obračal. Če je to, recimo, 30 ali 40 milijard, ali pa več, ne vem, povejte tudi koliko teh sredstev je, če znate povedati, jih bo lahko neko obdobje obračal in si bo s tem dejansko zagotavljal neko večjo porabo, če tako v končni fazi tudi opredelim. Prosil bi, da mi poskušate nato vprašanje odgovoriti ali pa razložiti, ker ti roki tukaj niso napisani in ne vem, dejansko, v kakšnih rokih bo to možno vračati. Ali je to na poziv ali kako drugače. Vprašal bi še to, če lahko dobim odgovor, ker da sedaj ni znal nihče povedati na odboru za finance, mogoče sedaj že veste. Pri 10. členu, ko je šlo za neko dodatno zadolževanje, če sedaj že približno veste, koliko je potem teh razlik v bistvu med temi pravicami uporabe plačil glavnic in teh valutnih nihanj. Koliko je tega denarja, koliko predvidevate, da se bo tu potrebno dodatno zadolžiti, ali je to potem v bistvu več kot 3% od 5 do 8, ali je manj, koliko to znaša v bistvu v obliki denarja, recimo, ne vem koliko je to milijard. Če bi mi poskušali še to razložiti, če ste te stvari preštudirali od takrat, ko na odboru niste vedeli povedati, koliko je tega povečanega obsega zadolževanja. Mogoče na ta vprašanja, če bi lahko dobil odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Odgovora vam bo posredovala mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na ministrstvu za finance. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Morda najprej v zvezi z enotnim zakladniškim računom oziroma s spremembami in dopolnitvami 6., 7. in 8. člena, na kar so se nanašala vprašanja vseh treh poslancev v predhodni diskusiji. Kar se tiče enotnega zakladniškega računa v povezavi, torej ta sprememba, ki jo tukaj vnašamo, prinaša pravzaprav možnost, da se v enotni zakladniški račun poleg neposrednih proračunskih uporabnikov vključujejo tudi posredni proračunski uporabniki, pri čemer predvideva postopno vključevanje posrednih proračunskih uporabnikov. Posredni proračunski uporabniki so definirani v zakonu o javnih financah in spisek posrednih proračunskih uporabnikov je določen s posebno uredbo. Poleg tega daje možnost, da se občine, ki ocenijo, da je to za njih smotrno, da jim olajšuje ali poceni finančno poslovanje, lahko prav tako vključijo v enotni zakladniški račun. Nikakor tukaj ni postavljena obligacija, da občine to morajo početi. Če ocenijo, da je to za njih smotrno, se lahko odločijo za vključitev v enotni zakladniški račun, ki bo funkcioniral na nek način kot banka, kar pomeni, da bo prosta likvidna sredstva posameznih subjektov, ki bodo vključeni v enotni zakladniški račun, plasiral v banke, stem pridobil seveda ustrezne obresti, ki jih bo potem razdelil vsem uporabnikom oziroma vsem subjektom, ki so vključeni v enotni zakladniški račun na podlagi dobe, ko so bila ta sredstva vključena v enotni zakladniški račun in na podlagi obrestnih mer, kakršne so bile dosežene. Seveda je tu zamišljeno tudi posojanje teh sredstev pod praviloma ugodnejšimi pogoji, kakor bi jih sicer posamezni subjekt lahko dosegel pri banki. Kot pravim, posredni proračunski uporabniki, naj bi se v enotni zakladniški račun vključevali postopno, v odvisnosti od tega, kako hitro bo sprovedena reforma plačilnega prometa, občine pa v tem trenutku pravzaprav so kot možnost in vsaka občina se bo odločila, ali je to zanjo smotrno ali ne, sicer pač velja do spremembe plačilnega prometa sistem, kakršen je bil. Morda še v zvezi z vprašanjem, ki je bilo postavljeno na koncu, tečajne razlike. V letošnjem letu, jaz sem o tem že govorila precej na odboru za finance, v letošnjem letu je bilo teh negativnih tečajnih razlik do konca avgusta približno 3 milijarde 400. Seveda se bodo do konca leta nabrale tudi pozitivne tečajne razlike, glede na sistem, kako se to vodi in pravzaprav na koncu leta bomo znali povedati, kaj je v resnici razlika med negativnimi in pozitivnimi tečajnimi razlikami. Vtem trenutku je pač nek presek stanja, ki še ne odraža celotne slike leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Moram reči, da se mi zdi ta ideja dveletnega proračuna zanimiva, ker je tudi za vse tiste, ki sledimo temu državnemu proračunu, predvsem bolj predvidljiva. Rad pa bi opozoril na ugotovitev računskega sodišča, ki jo je zapisalo ob pregledu oziroma v poročilu o delu računskega sodišča za leto 2000, na strani 54, v Poročevalcu, v letošnjem letu, št. 37. In če citiram, piše dobesedno tole: "Ni mogoče spregledati dejstva, da je zakon o javnih financah povsem neprilagojen za občine, čeprav naj bi ga neposredno uporabljale. Seveda ni nič boljše, niti s podzakonskimi predpisi, sprejetimi na njegovi podlagi." Glede na to, da je gospod minister v obrazložitvi v uvodu povedal, da gre za sistemske spremembe in da je od 11. maja, ko je bilo to poročilo objavljeno, minilo že precej časa, bi pričakovali tudi ustrezne spremembe zakona o javnih financah tudi v tej smeri. Vendar vsi ti predlogi in pa tudi amandmaji niso prilagojeni, zato mislim, da ne bodo omogočili izboljšanja na tem področju. Občine bodo še vedno funkcionirale, bi rekel malo bolj po svoje, ne pa v skladu z zakonom o javnih financah. Temu primerne bodo tudi ugotovitve računskega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se sicer zahvaljujem za dane odgovore, ampak tako splošni, kot so bili, so mogoče za strokovno razpravo. Pri zakonu bi pa vendarle bilo dobro, če bi povedali kaj bolj konkretnega. Konec koncev, ko se bo zakon sprejel in če bo seveda v takšni obliki sprejet, potem bo kdaj potrebno dati tudi kakšno obrazložitev, ko bo kdo zahteval obrazložitev določenega člena. Seveda ob taki priliki bodo vsi argumenti za in proti in vse obrazložitve, ki so bile dane, seveda imele svojo težo. Poglejte. Vi ste rekli, da se bodo občine lahko odločile. To sem tudi jaz prebral iz zakona in sem povedal. Ampak postavili sta se dve vprašanji. Če se občina ne odloči, potem v 9. členu piše, da bo o tem odločil minister, pod kakšnimi pogoji, kje in kako bodo ta finančna sredstva. Občinska seveda. Drugo. Rekli ste, da bodo potem tisto deponirana sredstva tudi plasirana in potem seveda bodo participirale tiste občine na obrestih. Seveda je tu potrebno bolj jasno povedati, kakšne bodo dosežene ali kaj se predvideva, kakšne bi naj bile dosežene te obresti, kar je pravzaprav verjetno tudi težko, kar razumem Lahko pa poveste, ali pa morate pa povedati, pod kakšnimi pogoji bodo občine dobile, če bodo, v tem enotnem zakladniškem računu, pod kakšnimi pogoji bodo pa občine dobile kredite. Če to ni konkurenčno sedanjim poslovnim bankam, potem ni nobenega razloga oziroma pomeni osiromašenje poslovnih bank in dodatek k tistemu, čemur pravimo ne, torej k centralizaciji prek Banke Slovenije. Jaz bi vseeno prosil, če lahko malo bolj konkretno odgovorite na moja postavljena vprašanja.
Hvala lepa. Gospa Kamnar in potem gospod Vizjak. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo. Morda najprej dodatno pojasnilo v zvezi z enotnim zakladniškim računom. V 9. členu, o katerem ste v tem trenutku govorili, pravzaprav vzpostavljamo samo že vzpostavljeni režim, ki je zapisan v 70. členu zakona o javnih financah, za tiste subjekte javnega prava, ki ostajajo zunaj enotnega zakladniškega računa. Po sedanji ureditvi zakona o javnih financah so subjekti javnega prava dolžni, preden plasirajo prosta denarna sredstva v poslovne banke, ponuditi sredstva finančnemu ministru oziroma morajo ta sredstva naložiti v državne vrednostne papirje. Ta režim ohranjamo, torej nič ne spreminjamo, režim je postavljen in ga samo apliciramo na tiste, ki ostajajo zunaj enotnega zakladniškega računa. Za tiste, ki so v enotnem zakladniškem računu, ta račun ne velja, ker je nesmiselno, da bi veljal, ker so že tako v sistem vključeni, kjer stvari drugače tečejo. To je pravzaprav smisel 9. člena. Torej, na nek način je prilagoditev 70. člena veljavnega zakona na to, da prihajajo v sistem enotnega zakladniškega računa postopoma tudi posredni proračunski uporabniki in možnost, seveda, da prihajajo tudi občine. Za vse tiste, ki niso notri, bo pa še vedno veljal režim 70. člena veljavnega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vizjak najprej, potem gospod Bajuk, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Jaz bi še enkrat spregovoril glede tega enotnega zakladniškega računa. S to novelo oziroma z amandmaji padejo v ta pravila igre - to se pravi enotnega zakladniškega računa - tudi vsi posredni proračunski uporabniki, ki, kot pravite, so evidentirani in se ve, koliko jih je itn. Zanima me, ali bo ta določba obveljala pred sprejetjem zakona o plačilnem prometu oziroma pred sprejetjem nekih bolj detajljnih pravil igre na tem področju oziroma kako nameravate regulirati to področje - to se pravi bolj v smislu čisto izvedbene plati. To je prva zadeva. Druga zadeva pa je ta. Verjetno razpolagate s podatkom, kaj to pomeni za likvidnost državnega proračuna. Koliko je teh sredstev oziroma posledično, kolikšen bo izpad kapitala oziroma teh sredstev s strani poslovnih bank? Če ti posredni proračunski uporabniki padejo pod ta enotni zakladniški račun, niso več evidentirani pri poslovnih bankah. To pa pomeni, da s temi sredstvi ne razpolagajo več poslovne banke, temveč so predmet tega enotnega zakladniškega računa in to ob situaciji lastninjenja bank v Sloveniji oziroma prodaja teh državnih deležev znatno vpliva na ceno bank kot tudi na njihov rating, saj ne bodo razpolagale več z določenim obsegom sredstev, s katerim danes razpolagajo. To se pravi, s prostimi sredstvi posrednih proračunskih uporabnikov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister. Danes poslušamo o neki abstraktni konstrukciji, ki je dejansko ne poznamo, ker državni zbor in strokovna javnost nista seznanjena s tem projektom o skupni zakladnici. Vsaj kot je meni znano, to še ni bilo predmet nobene debate v tem državnem zboru. To poznajo sicer na ministrstvu za finance nekateri strokovnjaki, baje nekateri tudi v Banki Slovenije, a vendar, človek se pa le vpraša, ali lahko to izvedemo zdaj, v tem kratkem roku, ali lahko damo bianco menico ministrstvu za finance, da bo opravljalo s takšnimi vsotami denarja, ko pa istočasno imamo od računskega sodišča poročilo za leto 2000, ki ga je že omenil kolega Tanko, v katerem pa piše, ena zanimivost: Evidence o kreditih po posameznih bankah v sektorju za javno računovodstvo niso zagotavljale ustrezne preglednosti nad stanjem dolga, kar nam je omejilo možnosti nadziranja pravilnosti knjigovodskega evidentiranja zadolževanja in odplačil kreditov v tekočem letu. Računalniški program, ki ga uporablja ministrstvo za finance, ni omogočal spremljanja posameznih kreditov po pogodbah in bankah. Jaz bi vprašal - to se dogaja pač v drugem uradu, ampak enega in istega ministrstva, ali je možno, da se danes tukaj odločimo, to je tudi del tega, zakaj sem jaz predlagal, da se to preloži, da pridemo do bolj ustreznih poročil, ali je naše ministrstvo za finance že te stvari uredilo, ki jih, tu piše, ampak ne bi rad otem odpiral debate, a vendar, kakšno zagotovilo pa imamo, da bomo morali ponovno brati od računskega sodišča, da ni moglo pregledati, ker dejansko ni bilo pregledno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Jaz še vedno nisem dobil konkretnega odgovora na zelo konkretno zapisano v 6., 7., 8. in 9. členu. Poglejte, saj župani občin niso drugo kot tako rekoč menedžerji v podjetjih in se seveda prekleto racionalno morajo in moramo obnašati. Jaz pravzaprav ne poznam primera, da ne bi dnevno, samo do nekega določenega časa bilo odprto za servisiranje tisto, kar zapade v plačevanje računov in tako dalje, in od nekega trenutka naprej so to vezana sredstva na teh poslovnih bankah, ker nam seveda na ta način omogočajo enostavno poslovanje in boljše pogajalske pozicije pri konkretnem primeru, ki sem ga že prej omenil ali pa najemanju kakšnih kratkoročnih kreditov ali karkoli že. S tem pa seveda bomo dobesedno pobrali, vi pravite v 70. členu, seveda, saj poznam 70. člen zakona o javnih financah, da je potrebno ministrstvu predložiti, najprej ponuditi, kot pa poslovnim bankam. Dnevno, ko gre za likvidna sredstva in tako dalje, se seveda s tem nihče ni in se v praksi verjetno tudi ne bo ukvarjal. Enostavno pa bodo na ta način pobrana sredstva občinskih proračunov, torej ne samo to, ampak tudi vse možne ugodnosti, ki so iz tega izhajale, in tako rekoč na ta način osiromašenje lokalne skupnosti, tudi preko tega in vseh akterjev, ki so v lokalni skupnosti. Saj mi vsi vemo, da so se in se nekatere zadeve v lokalni skupnosti in financirajo prek lokalnih skupnosti, ki niso po zakonu o delu lokalne skupnosti, ki so naloge ministrstva. Ampak, žal, konkreten primer, do danes z ministrstva za gospodarstvo niso prišle odločbe o sredstvih za skladen regionalni razvoj. Niso. Ampak jaz ne vem, saj je pravzaprav vsako leto približno isto. Te stvari trajajo in trajajo in v tem času je potrebno nekako premeščati tudi situacije, ki so zapadle v plačilo in tako dalje. In vse to danes pravzaprav delamo s poslovnimi bankami. Jaz se bojim, da s takšnimi spremembami bi povzročili še marsikatero nelikvidno zadevo, pa mogoče celo marsikatero manjše podjetje obrtnika podjetnika, ki mu je nekaj sto tisočakov lahko odločujočih, spravili tudi na kolena. Zato jaz mislim, da je premalo jasno, resnično premalo jasno to v tem 6. členu oziroma v 61., te spremembe o zakladniškem računu in kaj pravzaprav to je, da bi bilo potrebno to enostavno umakniti.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, potem pa želi ponovno gospa Kamnar pojasniti oziroma odgovoriti. Izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, jaz bi resnično prosil, na podlagi tega, ker imamo tudi nekatere amandmaje, ki obravnavajo to tematiko, da naj bi se zdaj tudi na občinskem nivoju sprejemali dveletni proračuni in tako naprej. Ampak dejansko je to res neka vsiljena rešitev, posebej če zdaj se mimogrede zahvalim kolegu poslancu, gospodu Jožetu Tanku, ki je opozoril na te stvari, da se tako parcialno neka zadeva rešuje v tem zakonu, ne da bi se poiskali neki tehtni argumenti, ki so bili navedeni s strani računskega sodišča. Niste odgovorili na to, zakaj se ta opozorila računskega sodišča niso upoštevala sedaj že pri tem zakonu oziroma povejte kdaj se bo to upoštevalo. Me prav zanima, kakšno je vaše mnenje, glede na to, da imamo določene amandmaje, ki sedaj kar tako, ker se je nekomu zdelo, da bi to bilo "fino", tudi na občinske nivoje prenašajo neke pristojnosti oziroma obveznosti, možnosti, za neke zadeve, ki mogoče niso najbolj utemeljene ali pa najbolj preštudirane. Jaz bi vas prosil, da mi odgovorite, zakaj niste upoštevali teh priporočil, kdaj jih boste upoštevali in kako gledate na te predloge, ki so sedaj tukaj, da bi se tudi na občinskem nivoju sprejemali dveletni proračuni. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Preden nam gospa Kamnar poda odgovore na ta vprašanja, dovolite, da vas seznanim in med nami s spoštovanjem pozdravim poslance odbora za kmetijstvo, parlamenta češke republike. Lepo pozdravljeni v našem imenu. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi vas rada opozorila na 35. člen zakona o izvrševanju proračuna. V tem členu je zapisano, da občine morajo do 1. januarja 2002 v skladu s 109. členom zakona o ZJF odpreti račune pri Banki Slovenije. To se pravi, računi pri Banki Slovenije, o čemer je že tekla danes tudi diskusija, niso predmet tega zakona, ki ga obravnavamo, ampak je ta zadeva že urejena v veljavnem zakonu o izvrševanju proračuna. V tem zakonu, kar prinašamo, je pravzaprav samo to, da dajemo možnost, da občine stopijo tudi v sistem enotnega zakladniškega računa, če ocenijo, da je to za njih koristno. To je vse, kar je tu zapisano. Mislim, da je čisto brez potrebe kakršnakoli skrb o tem, da bi se občine ne mogle zadolževati pri poslovnih bankah. Tako ali tako pa preden se zadolžijo, morajo vprašati ministrstvo za finance, ker jim to nalaga veljavna zakonodaja. Morda samo še glede vključevanja drugih posrednih proračunskih uporabnikov. Posredni proračunski uporabniki so subjekti javnega prava in razpolagajo z javnimi sredstvi. Prav zaradi tega razloga je toliko bolj upravičeno, da so vključeni v sistem enotnega zakladniškega računa, ker to vse skupaj pripomore k zniževanju javnofinančnih bremen in k optimizaciji poslovanja. Dejstvo je, da ti subjekti danes dnevno razpolagajo tudi s 30 milijardami likvidnih denarnih sredstev na bančnih računih.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa za ta podatek. Je zelo pomemben, kajti če pravilno razumem državno sekretarko, to pomeni, da bodo poslovne banke poslej razpolagale s 30 milijardami sredstev manj dnevno, če pravilno razumem to zadevo, kajti ta zadeva gre zdaj v drug sistem. Govorim o posrednih proračunskih uporabnikih, kot so javni zavodi, bolnišnice, šole, ne vem, univerze in podobno.
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Ja, to absolutno ne velja. Razlika bo samo v tem, da ne bo krog sklenjen, v tem smislu, da bi najprej posredni uporabniki dajali to bankam, banke pa posojale državi. Krogotok bo prekinjen in bodo ta denar, če bo presežka toliko v agregatu, plasiran bankam in bodo banke morale iskati druge, bolj optimalne vire oziroma plasmaje za svoja sredstva in ne bodo državi dodatno obračunavale marže. Država ne bo več plačevala marže v tistem delu, kjer bo znala optimizirati to poslovanje. To je skrajno racionalno in skrajno smiselno. Vse pa bo izvedeno, kar se tiče občin, samo in takrat, ko bodo občine smatrale, da se to njim splača in da velja iti notri; vse je prostovoljno, mi samo širimo. Projekt je nastavljen, ki je bil nastavljen z ZIPRO-m, ga delamo skupaj z Banko Slovenije, in če boste občine, tisti, ki ste predstavniki občin, smatrali, da je to smiselno, boste lahko šli v ta sistem.
Hvala lepa. Gospod Vizjak.
Res se opravičujem, vendar sem pravilno razumel. Ne govorim o občinah, govorim o posrednih proračunskih uporabnikih, se pravi o tistih, ki uporabljajo javna sredstva. Ti imajo zdaj pri poslovnih bankah odprte svoje račune in imajo na njih pač ta sredstva. Pravite, da je teh sredstev dnevno tudi za 30 milijard, se pravi prostih sredstev. To se pravi, poslej, s to novelo, s tem amandmajem, teh prostih sredstev ne bo več na teh računih poslovnih bank, temveč bodo ta prosta sredstva vključena v sistem enotnega zakladniškega računa. S temi sredstvi bo to plačilno funkcijo oziroma to bančno funkcijo prevzelo ministrstvo za finance. To pomeni, jaz ne razpravljam, ali je to racionalno za državo ali ne, poudarjam, ampak to se mi zdi izredno pomembna okoliščina v tem trenutku, ko lastninimo slovenske banke. Kajti komitentov teh poslovnih bank bo poslej bistveno manj v njihovo škodo, kajti 30 milijard dnevno ne bodo več sredstev banke obračale, ampak jih bo nekdo drug obračal.
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Vse je odvisno od tega, koliko bo znašala neto agregatna ponudba teh sredstev. Če bo notranji kliring povzročil, da bo manj teh sredstev, bo manj plasmaja bankam. Če pa ne bo notranjega povpraševanja med posrednimi proračunskimi uporabniki, bo pa to plasirano prav tako na banke. Samo banke ne bodo potem v vlogi, da bi nazaj posojale, če bi ta potreba bila, in marže obračunavale. To pomeni, da bo pravzaprav ta implicitna neracionalnost javnega sektorja bistveno zmanjšana in da bodo banke seveda morale bolj racionalno poslovati in da ne bodo več brez posebnega smisla na tak način obračunavale marže, ampak se bodo morale bolj boriti za to, da bodo dobile komitente, da bodo lahko ta sredstva plasirale. Sredstva pa jim bodo ponujena, vendar nazaj se ne bodo vračala v javni sektor in se marže obračunavale. Pravzaprav se bo za privatni sektor lahko v tem delu povečal plasma in povečal obseg razpoložljivih sredstev in konkurenca ponudbe bo večja in zato nujna racionalnost seveda tudi večja bank.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Opravičujem se, ampak, niste mi hoteli odgovoriti, ne vem, zakaj, na moje vprašanje, ki sem ga nazadnje postavil. Zakaj niste upoštevali dosedanjih pripomb računskega sodišča? Kdaj jih boste upoštevali? Ali ta predlog, ki je zdaj tudi pred nami, da se tudi na občine prenesejo določene pravice in nove obveznosti, ali to vlada podpira ali ne? Na ta tri vprašanja mi niste odgovorili. Prosil bi, če se da, če ne, bom pa pač razumel, da ne znate. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Kamnar, izvolite.
Opravičujem se, da prej nisem odgovorila na to vprašanje. Tudi sami se zavedamo nekaterih pomanjkljivosti v zakonu o javnih financah glede poslovanja občin. To bomo temeljito analizirali in pri popravku sistemskega zakona tudi vnesli v veljavni zakon o javnih financah.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
To bi vas bilo prav zanimivo poslušati, da bi nekaj več povedali o tematiki, ki ste jo sedaj odprli. Ampak, žal, ker ni predlog te razprave, bi se mi lahko kaj hudega zgodilo, ker jaz sem sicer že ena od tistih tarč, ki mora govoriti samo zelo usmerjeno. Zato bom tudi pri tem ostal, o tem naprej govoril. Glejte, niste mi povedali, in prosim, da to jasno in glasno poveste. Občine s tem, če bodo prišle na zakladniški račun, ne bodo v nobenem primeru na slabšem, kot so sedaj, ko so na poslovnih bankah. Torej ste vi prej rekli, da je potrebno na Banko Slovenijo, lokalne skupnosti poslati do 1.1.2002 in tako dalje. Ja, seveda, to poznamo. Ampak poslovanje to pomeni. Poslovali bomo preko Banke Slovenije, ne pa obračali ali imeli svoja proračunska sredstva. Prihodki občin so po dveh členih, kiso različni. Resnično obstaja bojazen, da bomo zaradi teh 30 milijard, s katerimi bodo poslovne banke manj operativne in seveda jih ne bodo obračali, bomo zaradi tega imeli tudi manjše bonitete na drugi strani. In ne bom tega ponavljal, kar sem že takrat povedal. Ali bo pomenilo pogoje, ki jih bo določil minister, če ne bo šel. Če boš pa šel v ta zakladniški račun, to pomeni najmanj to, kar ti bodo poslovne banke ponujale. Na ta način se postavlja tudi konkurenca. Če boš šel v zakladniški račun, pod nekimipogoji, plus in minus obresti, in če ne boš šel, pa bodo seveda poslovne banke ponujale te pluse in minuse pri sredstvih, ki so deponirana, in pri sredstvih, ki jih boš najemal za takšno ali drugačno poslovanje. Rad bi od vas zagotovilo, da v tem zakladniškem računu ali pa pod pogoji ministra, ne bodo slabši, kot jih bodo na trgu ponujale poslovne banke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem s pojasnili predstavnikov iz ministrstva za finance zadovoljen in bi tudi ob tem trenutku nekako nakazal ene čestitke ministru Ropu, da uspešno koncentrira svoje moči in to redko komu uspe, da lahko, recimo, nekdo uspe tudi v svojih krogih prepričati, da bo pač on tisti, ki bo razpolagal s tako precejšnjimi sredstvi, kot je 30 milijard dnevno. Mislim, da je to čestitke vredno. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Kamnar, ste želeli odgovoriti gospodu Pukšiču? Izvolite.
Hvala lepa. Morda samo toliko. Pogoji zanesljivo ne bodo slabši. Najslabše, kar se lahko zgodi, je, da bodo nevtralni.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. V okviru prve obravnave zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - razprava ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočnih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 9. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo torej na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev, z dne 26.9.2001. Danes pa ste na klop dobili tudi amandmaje, ki jih je vložila poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, in sicer amandmaje k 6., k 7., k 9. in k 10.a členu. V razpravo dajem 1. člen in dva amandmaja k temu členu, in sicer pod zaporedno številko ena je amandma na amandma odbora k 1. členu, katerega predlagateljica je poslanka Zalokar Oražem Cvetka, z opombo, da je ta amandma vsebinsko povezan z amandmajem iste predlagateljice na amandma odbora k 2. členu ter k 3. in 4. členu; in pod zaporedno številko dve je amandma odbora, ki ga vlada podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Pri splošni obravnavi nekako predstavniki vlade niso hoteli odgovoriti na določena vprašanja pa bi prosil zdajle takoj pri prvem amandmaju - upam, da imam pravilnega pred sabo - kjer je predlagateljica gospa poslanka Zalokar Oražem Cvetka. Že na podlagi prejšnjega poročila, prej omenjenega poročila računskega sodišča, je razvidno, da bi bilo potrebno za nivo lokalne samouprave pripraviti neko spremenjeno besedilo zakona o javnih financah. Zdaj pa ta predlog nekako podaljšujete pristojnosti oziroma pravice in možnosti, ki jih bo imel državni zbor, se pravi, ob predlaganju dveletnega proračuna nekako kar avtomatsko prenaša na občine. Na samem odboru, mislim, da se je precej zanimiva debata razvila in tam mnenja vlada na ta predlog ni dala. Tako da bi bilo prav, da se tudi zdajle vlada opredeli do tega amandmaja. Osebno pa menim, da ni zaenkrat popolnoma nobene potrebe, da bi občinski proračuni se sprejemali za dveletno obdobje. Tako da bi v tem trenutku prav gotovo in tudi na podlagi razprave zadnjič, temu predlogu osebno nasprotoval. Bi pa prosil za obrazložitev in odgovor vlade na postavljena vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Kamnar, želite odgovoriti na vprašanja gospoda Kelemine? Izvolite.
Glede vloženega amandmaja lahko rečem, da vlada temu amandmaju ne nasprotuje.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasovali bomo najprej o amandmaju na amandma odbora pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti 22. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 12. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu in dveh amandmajih k temu členu, in sicer pod zaporedno številko 1 je amandma na amandma odbora k 2. členu. Predlagateljica je Zalokar Oražem Cvetka. Pod zaporedno številko dve je amandma odbora, ki ga vlada podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 21. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 4. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 2. člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 2.a člen, katerega predlagatelj je odbor. Vlada amandma za novi 2.a člen podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 1. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je Zalokar Oražem Cvetka. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 18. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 3. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 15. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod zaporedno številko ena je amandma odbora, ki ga vlada podpira; in pod zaporedno številko dve je amandma predlagateljice Zalokar Oražem Cvetke. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 6. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 14. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Se opravičujem, mislim, da smo sprejeli drugi amandma. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 5. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in o dveh amandmajih k 6. členu. V pregledu amandmajev se nahaja amandma odbora, ki ga vlada podpira. Pod zaporedno številko 2 pa bomo odločali o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke k 6. členu, ki ga imate na posebnem listu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju k 6. členu, katerega predlagatelj je odbor. Glasujmo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 5. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma odbora sprejet. Odločamo še o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije k 6. členu. Glasujmo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 35. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o 6. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 14. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu. K 7. členu imamo v pregledu amandmajev amandma, katerega predlagatelj je odbor in ga vlada podpira. K 7. členu pa imamo tudi amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije z opombo, da se amandmaja izključujeta. Če bo sprejet amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, o katerem bomo najprej glasovali, bo postal amandma odbora brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije. Glasujmo! Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 36. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju odbora k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 18. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma odbora v celoti sprejet. Odločamo še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 9. členu in o amandmaju k 9. členu, katerega predlagateljica je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, in sicer da se besedilo 9. člena črta. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 36. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 9. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 15. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora, ki ga vlada podpira, za novi 9.a člen. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 2. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma za novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in o enem amandmaju k 10. členu. Ker je amandma pod zaporedno številko dve vlada 26.9. umaknila, v razpravo dajem torej amandma pod zaporedno številko ena in 10. člen v celoti. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 5. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 10. člen v celoti spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 10.a člen, katerega predlagatelj je odbor in ga vlada podpira. Želi kdo razpravljati? Poslanski skupini Socialdemokratske stranke Slovenije želim pojasniti, da je njihov amandma k 10.a členu brezpredmeten in lahko le v tretji obravnavi vložite amandma, da se novi 10.a člen, v kolikor bo sprejet in katerega predlagatelj je odbor, črta. Prehajamo torej na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za novi 10.a člen. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 15. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma za novi 10.a člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 11. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujmo! Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 7. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi morebiti kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Ker ne, sprašujem na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika predstavnice sekretariata, če je zaradi sprejetih amandmajev morebiti porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 15. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovani gospod minister, predstavnici vlade! Za sodelovanje se vam najlepše zahvaljujem, ravno tako obema predstavnicama sekretariata hvala lepa. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTOVITVI SREDSTEV ZA ODPRAVO POSLEDIC SUŠE, POZEBE IN NEURIJ S TOČO V LETU 2001, hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Alojz Sok. Želi predlagatelj predloga zakona besedo? Gospod Sok, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane kolegice poslanke in poslanci. Pred nami je zakon, s katerim naj bi popravili oziroma odpravili letošnje posledice suše, pozebe in pa neurij s točo. Glede na v koalicijski pogodbi zapisano določilo, da vladajoča koalicija ne bo podprla nobenega zakona, ki bi ga v parlamentarno proceduro vložila opozicija, pravzaprav ugotavljam, da sem poskusil nekaj nemogočega. Torej že vnaprej mi je nekako jasno, da bo parlamentarna večina, ki jo v tem državnem zboru imate predstavniki velike koalicije, ta zakon zavrnila, verjetno v takem razmerju, kot se je to zgodilo na odboru za infrastrukturo, kjer je z 9 glasovi proti in 6 glasovi za bil ta zakon ocenjen kot neustrezen, v sklepu pa piše, da je vladni predlog boljši. Torej dovolite mi, da pojasnim nekaj razlogov, zakaj sem se pravzaprav odločil vložiti ta zakon. Prvi razlog je ta, da je državni zbor, sicer v nekoliko drugačni sestavi in pa z drugačno vlado, kot jo imamo letos, lani podoben predlog zakona obravnaval 30. avgusta in ga tudi 30. avgusta sprejel. Jaz sem pa svoj predlog vložil 7. septembra in danes smo 1. oktobra in še vedno podobnega zakona torej nimamo. Kaj je temu krivo? Vsekakorto, da pred nami niso volitve in da se je razmerje moči v državnem zboru spremenilo. Pred radgonskim sejmom se je veliko govorilo o suši, na radgonskem sejmu so o tem problemu govorili od predsednika države, gospoda Milana Kučana, do predsednika našega parlamenta, gospoda Pahorja. Vsi so delili kmetom komplimente in jim nekako obljubljali pomoč, seveda neko nedorečeno, sklicevali se na parlament, v bistvu pa se v vladnih vrstah ni zgodilo nič. In ko vlada na svoji 1. seji v septembru ni sprejela predloga zakona v skladu s odločitvami, s sklepi, ki jih je sprejel odbor za kmetijstvo, ki je imel svojo izredno sejo v prostorih radgonskega sejma, sem se odločil, da s svojim predlogom spodbudim vlado vsaj k temu, da bo začela razmišljati, da imamo v Sloveniji poleg bank, ki jo zelo zanimajo, in pa zavarovalnic, ki jo tudi zelo zanimajo, tudi kmete, tudi tiste, ki so prizadeti zaradi katastrofalne suše. Drugi razlog, ki me je prepričal, da je treba nekaj narediti, je ta, da kmetje v tistem trenutku, ko sem predlagal ta predlog zakona, niso dobili niti še izplačanih vseh sredstev za pomoč po suši v letu 2000 in mislim, da v tem trenutku država še vedno ni poravnavala zneska v višini 1,4 milijarde. Dobili pa so v tem času, to pa lahko zatrdim, različne sklepe, enkrat o takšni pomoči, drugič, ko je minister Kopač kriterije menjal, o drugačni pomoči in v tem trenutku ne vedo, kaj jim pravzaprav pripada niti za leto 2000, še manj za leto 2001. Osnovna intenca tega zakona, ki je pred vami in ki bi ga naj danes obravnavali, je, da zagotovi neposredno pomoč prizadetim, in sicer v višini 11 milijard in 150 milijonov slovenskih tolarjev. Od tega naj bi za sušo namenili 9,5 milijarde, za pozebo 1,5 milijarde in pa za neurja s točo 150 milijonov. Škoda naj bi se izplačala do višine 50%. Poudarjam, v zakonu je zapisano do 50%, in sicer neselektivno, neselektivno tako na višino sredstev kot tudi na površine, na kateri prizadeti kmetujejo oziroma vršijo pridelavo. Ta neselektivnost je namreč v skladu z našo osnovno opredelitvijo - to je opredelitvijo v nacionalnem programu, kmetijskem nacionalnem programu, kjer piše, da je slovensko, naravnanost slovenskega kmetijstva eko-socialna in multifunkcionalna. Eko-socialna, tako kot jo pojmujemo v naši stranki, pomeni, da če prihaja dodržavne pomoči, da je potem to pomoč treba deliti neselektivno oziroma da vršimo s takšnimi in drugačnimi izplačili, bi rekel, to socialno noto v slovenskem kmetijstvu, posebno še sedaj, ko se slovensko kmetijstvo pripravlja na vstop v Evropsko unijo. Poleg tega v predlogu zakona predlagamo, da bi se v procentu ocenjene škode prizadetim odpisali tudi davki, kakor tudi prispevki za zdravstveno, pokojninsko in invalidsko zavarovanje, in pa da bi se tistim, ki imajo v najemu zemljišča sklada kmetijskih zemljišč, za ta procent znižala zakupnina. Zdi se nam torej to smiselno, kajti če je nekdo utrpel škodo, če nekdo nima dohodka, potem si težko predstavljamo, da bi lahko tudi poravnal vse obveznosti do države in država ima to možnost, da ga oprosti plačila določenih državnih dajatev. Mi v tem našem predlogu oziroma v predlogu, ki sem ga predlagal, tudi nismo povzeli smernic Evropske unije, in sicer da se škoda priznava samo takrat, kadar je ocenjena škoda preko 30%. Enostavno zato ne, ker Slovenija še ni članica Evropske unije, to je ena stvar; druga stvar pa je to, da se mi v Sloveniji šele na vstop v Evropsko unijo pripravljamo in je v tej konzultaciji vsak tolar, vsako sredstvo pomembno, da bi izboljšali položaj našega kmetijstva. Prav tako smo predlagali, da bi ti postopki potekali po že ustaljeni metodologiji, se pravi, prek občinskih cenilnih komisij, preko občin. Gre za načelo subsidiarnosti, ki ga poudarja tako Evropska unija kot tudi mi velikokrat o tem govorimo, v praksi pa seveda velikokrat naredimo drugače. Torej, to so osnovne intence tega zakona. Naslednje, kar bi rad poudaril in kar je minister Rop izrecno spraševal na odboru za kmetijstvo, ki je kot zainteresirano delovno telo ta predlog zakona, sicer brez mene obravnavalo, ker sem bil odsoten, kako smo prišli do ocene škode. Moram poudariti, da smernice Evropske unije govorijo, da je škodo najenostavnejše in najbolj dosledno možno oceniti z ocenitvijo škode na vsakem posestvu posebej. To govorim zato, ker vladni predlog predvideva nekakšno drugo ocenitev. Oceno na vsakem posestvu posebej je pripravila kmetijsko gozdarska zbornica, ki ima prek svoje pospeševalne službe ustrezno in usposobljeno mrežo pospeševalcev, ki so tudi usposobljeni in lahko to škodo ocenijo. Po poročilu kmetijsko gozdarske zbornice, ki ga je ta izdala 22.8.2001 in je zajemalo oceno škode nekje do vključno 17. avgusta, je bila ta škoda ocenjena na 14 milijard 400 milijonov tolarjev. Ker pa je škoda potem še trajala naprej, se pravi od 17. avgusta in do konca avgusta, kajti do prvih padavin je prišlo šele na začetku septembra, in ker so po meteoroloških podatkih količina padavin v letu 2001 na prizadetih področjih bila celo nižja, kot v letu 2000, kakor tudi dejstvo, da je bila povprečna temperatura za 2 do 3 stopinje višja kot v letu 2000, smo mi nekako ocenili, da bo ta škoda v letošnjem letu, se pravi v letu 2001 enaka ali celo nekoliko višja kot v letu 2000. Korigirana oziroma verificirana škoda v letu 2000 pa je, kot vam je znano, bila blizu 19 milijard tolarjev. V tem trenutku državna komisija in občinske komisije še vedno zbirajo ustrezne podatke. Prepričan sem, da bo dejansko končna ocena škode vsaj takšna, kot je bila lani oziroma mnenja sem, da celo nekoliko višja. To je, kar se tiče naše ocene škode po suši v letu 2001. Kar se tiče škode po pozebi, je kmetijsko-gozdarska zbornica - po njihovih poročilih - ocenila, da je ta škoda nekje 5 milijard 400 milijonov, medtem ko se je sedaj, ko škodo prijavljajo ali pa ko je večina škode prijavljena, izkazalo, da je škode po pozebi bilo nekaj več kot 3 milijarde in mi v tem zakonu, kot sem že uvodoma povedal, predlagamo 1,5 milijardo za povračilo škode po pozebi. Kar se tiče neurij, je škoda ocenjena višje, kot smo jo mi predlagali. Ampak glede na to, ker predlagamo, da se izplača pri suši do 50% ocenjene škode, lahko pride znotraj zakona tudi do prelivanja, se pravi do prerazporeditve in se del ocene oziroma sredstev, namenjene za sušo, lahko nameni toči. 150 milijonov smo vzeli zato, ker je bolj ali manj škoda po neurjih stočo v naši državi nekaka stalnica in je vsa prejšnja leta tudi škoda bila nekje ocenjena v tej višini. Kot sem že uvodoma povedal, je odbor za infrastrukturo ocenil, da je ta predlog zakona slab oziroma da je predlog vladnega zakona boljši od tega, kot ga predlagam jaz. Seveda se sprašujem, s katerega nivoja je boljši. Vsekakor ni boljši za prizadete, kajti vladni predlog predvideva, da bi naj tem posledicam letošnjih katastrofalnih razmer v kmetijstvu namenili vsega 5 in pol milijarde in še to v letošnjem letu samo do eno, ostanek pa v letu 2002. Se pravi, obveznosti nekako prenaša v naslednje leto. To, kar predlaga vladni predlog, je, da bi bilo v zakonu določeno, da se škoda izplača neposredno, da kmetje oddajo oziroma prizadeti oddajo vloge sami in to v tistih občinah, kjer imajo zemljišča. Kot sem lahko iz dosedanjih postopkov glede oddajanja vlog ugotovil, pomeni že ta vladni predlog ogromno nepotrebnega administriranja, ogromno papirjev, kar seveda naše prizadete kmete, ki še niso dobili sredstev za lani, spravlja v eno situacijo, ko pravzaprav ne verjamejo, da bodo iz tega naslova kaj dobili in jih veliko tudi, po moji oceni, vlog ne bo oddalo. Vladni predlog predvideva, da bi se izplačala samo tista škoda, ki je večja od 30%. Torej, tu se sklicujejo na smernice Evropske unije, čeprav še enkrat poudarjam, da Slovenija v tem trenutku ni članica Evropske unije in ne vem, zakaj sklicevanje potem na te določitve. Prav tako je treba povedati [[...]]
Gospod Sok, se opravičujem. Mislim, da pred sabo nimamo vladnega predloga zakona, niti ga ni na dnevnem redu, ga ne obravnavamo. Tako da vas lepo prosim, da se v predlogu osredotočite na svoj predlog zakona v vsebini, kot ste ga vi predlagali. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem želim obrazložiti sklep odbora za infrastrukturo in okolje, ki je v svojem sklepu določil, da je vladni predlog boljši. Zato se želim dotakniti tudi tega vprašanja, ali je res vladni predlog boljši. Pod tem naslovom so tudi izšla v medijih vsa poročila v zvezi s tem zakonom. Zato, če mi dovolite [[...]]
Gospod Sok, v splošni razpravi, z vsem spoštovanjem, boste lahko odprli vsa vprašanja, tu pa vendarle predstavljate in imate pravico kot predlagatelj predstaviti svoj zakon, ki ste ga predlagali v proceduri. Nikakor vam pa te pravice v dialogu s predstavniki vlade nimam pravice kratiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se bom potem še enkrat oglasil. V glavnem, predložil sem ta predlog zakona. Prepričan sem, da bi moral državni zbor, ker je to eden od predlogov, ki bi naj ga sprejemali po hitrem postopku, ta predlog zakona obravnavati in eventualno tudi obravnavati vložene amandmaje vlade na predlog zakona, ki smo ga podali. Povedal bom še to, da je vlada s svojim predlogom dejansko zamujala in zamudila. Kajti, če bi vlada pravočasno vložila svoj predlog in če bi predlog vlade zares bil boljši od tega, kar smo mi predlagali, potem bi se lahko tudi eventualno dogovorili in pogovorili o eventualni zamenjavi teh dveh predlogov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Podpredsednik odbora, gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za infrastrukturo in okolje je na svoji 15. seji obravnaval predlog zakona, ki ga je državnemu zboru poslal v obravnavo in sprejmete po hitrem postopku, poslanec Alojz Sok. Člani odbora so dobili poleg osnovnega gradiva tudi gradivo z mnenjem sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve ter z mnenjem in amandmaji vlade Republike Slovenije, na sami seji pa so prejeli še mnenje komisije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano državnega sveta Republike Slovenije. Predlagatelj zakona, gospod Alojz Sok, je uvodoma povedal razloge za vložitev zakona in v kratkem predstavil vsebino zakona, ki je podobna vsebini zakona iz leta 2000. Sekretariat za zakonodajo je podal tudi pripombe k temu zakonu, od katerih je najbolj bistvena ta, da je treba časovno zamejiti obdobje škode, ker je od tega odvisna tako ocenitev škode kot višina potrebnih sredstev za ta namen. S strani vlade je predstavnik vlade predstavil usmeritve, ki jih je vlada Republike Slovenije podprla pri obravnavi svojega predloga zakona oziroma kasneje pri pripravi amandmajev k obravnavanemu zakonu poslanca Alojza Soka. Ena od bistvenih usmeritev je ta, da se sredstva državne pomoči dodelijo oškodovancem, nosilcem kmetijskih gospodarstev, neposredno. Druga usmeritev je bila vezana na smernice Evropske unije, ki predvidevajo, da je naravna nesreča takrat, kadar škoda presega 30 odstotkov normalnega pridelka. Pozneje, v okviru razprave je član odbora opozoril, da bi se moral odbor najprej odločiti glede nadaljnje obravnave tega zakona, saj je v obravnavi predlaganega zakona pač na ta zakon vlada vložila amandma oziroma amandmaje, s katerimi v celoti spreminja besedilo vloženega zakona. Poleg tega je za proučitev in obravnavo teh amandmajev, ki so bili predloženi, bilo zelo malo časa, saj so amandmaji bili vloženi 26.9., in seveda bi bilo tudi zelo težko oblikovati morebitne dopolnjevalne in spreminjevalne predloge k tem amandmajem. Zato je bil podan proceduralni predlog, in sicer da zakon ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo in da se državnemu zboru predlaga, da ga zakona ne sprejme. O tem proceduralnem predlogu je odbor glasoval in ga z večino glasov tudi sprejel. Tako odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v letu 2001 ne sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine SLS + SKD Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini smo prepričani, da je država dolžna na podlagi veljavne ustave in drugih zakonov pomagati, kadar se v državi zgodi elementarna nesreča. Tudi letos nas je, žal, prizadela tako suša kot tudi pozabe in neurje s točo. Vedno, kadar se zgodi taka elementarna nesreča, je zelo pomembno, da država odreagira hitro in da odreagira pravično. Ni enostavno združiti oba elementa: na čimbolj pravičen način pomagati ljudem. Ko je letošnja suša zelo pokazala zobe, smo se tudi poslanci v zadnjih dneh avgusta zbrali v severovzhodni Sloveniji in se tam na delovnem telesu državnega zbora - to je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano - po odkritem pogovoru med seboj dogovorili, da bomo omogočili vladi, da do septembrske seje, ki se je pričela 25. septembra, pripravi zakon, s katerim bomo pomagali prizadetim. Nismo pričakovali, da bo kdo od poslanskih kolegov vskočil in zaprl proceduro. Seveda pa poslovnik to omogoča, skomine so velike in poslanski kolega Sok se je odločil in vložil svoj zakon. V naši poslanski skupini bomo podprli predlagani zakon, ki ga predlaga kolega Sok. Zakaj ga bomo podprli? Zato, ker bo v skladu s proceduro in veljavnim poslovnikom lahko v okviru hitrega postopka potem tudi podprli predlagane amandmaje, ki jih je predlagala vlada. Ko je bila vlada obveščena na seji kolegija v sredini septembra, da je pač to edina poslovniška pot, je bila tudi sprejeta odločitev, da se bo tako vladni zakon, ki je bil pač vložen že po zakonu od kolega Soka, spremenil tudi v amandmajsko obliko. Zato ocenjujemo in predlagamo poslanskim kolegom, da nam sledijo; imamo možnost, da podpremo hitri postopek oziroma da podpremo, da se postopek zakona nadaljuje. Če bo tak predlog sprejet - to se pravi, da zavrnemo predlog delovnega telesa - potem se ponovno sestane delovno telo in opredeli do vloženih amandmajev. V poslanski skupini bomo torej podprli predlagani zakon, nato pa tudi aktivno sodelovali pri sprejemanju vladnih amandmajev. Po našem mnenju bi bilo modro nekatere tudi še nekoliko dopolniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni. V Slovenski nacionalni stranki oziroma poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo že ob sprejemanju dnevnega reda povedali, da je to en izmed tistih redkih zakonov, ki si zaslužijo ta status sprejemanja, kot si ga zasluži ta zakon, in predvsem zaradi dejstva, ki so ga pred menoj omenili vsi govorniki. V osnovi bi rad povedal, da predlog zakona, kakršen se nahaja danes in v tem trenutku pred nami, je za Slovensko nacionalno stranko sprejemljiv. Po našem mnenju je sprejemljiv tudi za vse tiste, ki so to škodo - oziroma kar recimo to vrsto katastrofe - tudi doživeli; kajti zakon je pisan njim in v osnovi bi ta državni zbor moral gledati, da ta zadovoljuje potrebe tisti, katerih zakon tangira. Vprašanjepa je, v kolikor se bodo pojavili posamezni amandmaji s strani vlade na podlagi poslovnika državnega zbora in kakor bodo ta predlog zakona, ki ga v proceduro predlaga gospod Sok, spremenili v tisti obliki, da so do povračila upravičeni tisti, ki bodo upoštevali tako imenovani kriterij Evropske unije, to je 30 procentov škode. V takem primeru, torej če se bo taka dikcija vpletla v omenjeni zakon, je vprašanje, če bo doživel podporo z naše strani, ker se nam zdi to krivično. V obstoječi obliki pa seveda zakon gospoda Soka, in s postopkom in z vsebino, v Slovenski nacionalni stranki je naletel na odobravanje.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Geza Džuban in potem gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, predsedujoča. Podprli bomo predlog odbora za infrastrukturo, ki pravi, da zakon ni primerna podlaga. Razlogi so pa naslednji. Takoj v začetku moramo ugotoviti, kar smo mi tudi obravnavali. Tovrstna zadeva je v vsakem primeru malo pregreta in nevarna in je seveda pomembno, kako se do tovrstnih problemov, ki prizadenejo državljane, obnašamo. Znesek - pred sabo imamo seveda predlog poslanskega kolega Soka in vladne amandmaje, ki so v proceduri. Znesek, ki se zgodi na koncu, je v vsakem primeru kompromis v tem državnem zboru, ki bo odmerjen vsem prizadetim po suši, toči in pozebi. In v tem trenutku je prerano govoriti o znesku, ki ga predlaga kolega Sok, ali pa v vladnih amandmajih, ki ta znesek spreminjajo. Res je to, da priznavamo, da je predlog poslanskega kolega spodbuda tudi vladi, da je pripravila svoj zakon, vendar istočasno moramo imeti v vidu, da so amandmaji povzeti iz tega zakona in bi dopolnjevali zakon poslanskega kolega tako, da bi praktično prišli do enega drugega predloga, tako kot bi bilo potrebno. Naslednji razlogi so pa, po moje, zelo pomembni, ker bi imeli opravka; prvič, s popravki zakona poslanskega kolega in po pregledu amandmajev vlade, tudi z nekaterimi korekturami teh amandmajev, bi korigirali dva dokumenta. Vsi, ki spremljate navodila za popis, ti prvi podatki so na hitro zbrani in temeljit popis teče in tudi iz odzivov teh, ki popisujejo, to je svetovalna služba, je do nas posredovana prošnja, da se popis podaljša od tistega prvotnega roka ki je menda bil konec septembra in da v tem času ni možno popisati škode. In ta popis naj bi tekel do 20. oktobra. Kar pomeni, da v tem času mi lahko obravnavamo enoten dokument, ki pa zelo natančno in široko razdela, prvič: popis škode, delo komisij, potem delitev sredstev in seveda nadzor nad njimi. In seveda, če smo toliko odgovorni, kot izgleda, da tukaj smo, potem koncem oktobra oziroma na naslednji seji lahko mi zelo hitro med prvimi točkami dnevnega reda sprejmemo čisti vladni predlog zakona, ki bovse te rešitve, ki jih ponujamo v dveh dokumentih, zaključil, vključno z zneskom, ki mora biti kompromis v tem državnem zboru, in praktično časovno nič ne izgubimo in tisti, ki so prizadeti, bodo v istem času lahko dobili pomoč. Istočasno moramo ugotoviti, če smo realni, da trenutno teče izplačilo škode po lanskoletni suši iz milijarde 800, kar zahteva svoj čas in postopek v administraciji, ki to izvaja. V nadaljevanju čaka to isto službo izplačilo preostalega zneska iz lanskoletnega zakona, kar resnici na ljubo tudi pomika vse zadeve proti koncu oktobra in v tem času, da se pripravijo ali po enem, drugem ali tretjem predlogu sanacije izplačila iz letošnjega zakona, smo v mesecu novembru, kar je datumsko povsem isto: ali obravnavamo prva dva dokumenta ali pa tretji dokument, ki je vladni predlog. Torej, to so razlogi in če se ti razlogi upoštevajo, nam nihče ne more očitati, da nismo za to, da se tistim, ki so prizadeti, škoda pravočasno pokriva. Zaradi tega bomo podprli predlog odbora za infrastrukturo v vsebini, ki je predložena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav. Kaže, da je Slovenija postala država, ki jo rade obiščejo naravne nesreče s hudimi, včasih tudi s katastrofalnimi posledicami. Zadnjih nekaj let se prav vsako leto ukvarjamo z elementarnimi težavami. Tudi letos ni nobena izjema, nikakršna izjema, saj se težave vlečejo že vse od zgodnje spomladi in Slovenijo so prizadele že vse znane ujme, razen morda še poplav; in še te lahko pričakujemo do konca letošnjega leta. Vse naravne nesreče prizadenejo skoraj izključno podeželje. To je tisti del naše države, ki skrbi za lep, urejen izgled pokrajine in za zdravo kmetijsko proizvodnjo. Velik del tega podeželja ima bistveno slabše razvojne možnosti in perspektive kot urbani del, zato se mu poskuša pomagati z zakonom o skladnem regionalnem razvoju in tudi s podporami kmetijske okolske politike. Jasno je, da ti ukrepi že v normalnih razmerah, predvsem zaradi zamud v izvajanju kmetijskih reform in neurejenih tržnih razmerah, ne zadoščajo za izravnavo oziroma, če rečem drugače, za odkup razvojnih zaostajanj. Še zlasti izrazitopa se problemi in težave pokažejo ob naravnih nesrečah, saj se zaradi narave dela in slabih možnosti oblikovanja materialnih in finančnih zalog kmetijski sistem skoraj v celoti podre. Zato preseneča, da vlada, kljub temu da so ji dobro poznane težave podeželja in kmetijstva, ni tako dolgo odreagirala in pripravila zakona o državni pomoči za odpravo posledic naravnih nesreč. Vlada je reagirala pozno, celo prepozno, pa čeprav ima na razpolago politične vzvode, stroko, institucije - skratka, vse. Šele ko seje zaradi čakanja vlade pojavil drug pobudnik, se je operativna politika zganila in bo skoraj zagotovo izrabila svojo politično moč. Da vlada lahko reagiral hitreje, je dokazala pred dnevi, ko je izjemno hitro, morda v nekaj urah, pripravila, sprejela in predložila zakon o jamstvu za zavarovalno kritje letalskih prevoznikov. Državljani pričakujemo, da se bo vlada pravočasno odvzala na težave - ne samo kmetijskega gospodarstva, ampak tudi drugih oškodovancev, ki jih prizadanejo nenadne nesreče ali spremembe Kljub temu da večino posledic naravnih nesreč že ni več moč verodostojno oceniti, pa v poslanski skupini podpiramo predlog zakona, ki ga je v zakonodajni postopek vložil poslanec, gospod Sok, saj so predlagani ukrepi dovolj celoviti, predvidljivi, pravočasni, zadostni in kar je tudi pomembno, zajemajo vse oškodovance. Zakonski predlog ne izloča nikogar. Vladni predlog, ki smo ga dobili na odboru na mizo, je manj prepričljiv, mnogo bolj selektiven, neprilagojen razmeram na deželi, zaradi tega tudi močno protekcionističen, je nedefiniran, ker nima nikakršnih vrednosti in primerjav in ponujena rešitev je nepreverljiva in tudi premalo obrazložena. Zavedati se moramo, da je pomoč lahko učinkovita le, če je dovolj hitra in pa zadostna. Zato se ne strinjamo s kozmetičnimi nakazili v višini le nekaj odstotkov. V naši poslanski skupini menimo, da mora biti takojšnja pomoč bistveno višja. In tudi zaradi tega je predlog poslanskega kolega Soka primernejši in ustreznejši. Pričakujemo pa tudi, da bosta imela vlada in ministrstvo spoštljivejši odnos do prizadetih in da jim bo tudi preostali del nakazan v višini in rokih, kot jim bo nalagal zakon. Ocenjujemo, da je smiselno, da se predloženi zakon sprejme, vlada pa pripravi nov zakon, s katerim bi se celovito predvidelo ukrepe, naloge in ravnanja za prihodnje elementarne nesreče. Menimo, da je mnogo lažje, predvsem pa mnogo manj obremenjujoče, predvideti prihodnja ravnanja, kot pa poračunavati oziroma usklajevati v primerih, ko prepozno poskušamo popraviti neprijetno stanje. V novi zakon bi kazalo vključiti tudi druge nesreče, kot so poplave, potresi in podobno. Za nove rešitve zakona bi bilo nujno preveriti tudi drugačne metodologije izračuna odškodnin, saj bi pred odločanjem radi vedeli, ali prinaša rešitev približno enake ali bistveno drugačne odškodnine. Zato smo torej v naši poslanski skupini mnenja, da se letošnji elementar obračunava in obravnava na podoben način kot do sedaj. Zato tudi podpiramo predlog kolega Soka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Glede na to, da bo ob 17.00 uri odgovarjal na vprašanja dr. Janez Drnovšek, predsednik vlade, in da tri ure že neprekinjeno delamo in prav tako ne bi želela naslednjega razpravljavca, to je gospod Alojz Sok, ki bo predstavil mnenje poslanske skupine Nove Slovenije, prekinjati na polovici njegovega izvajanja, prekinjam to točko dnevnega reda. Ob 17.00 uri vas zopet vabim, da nadaljujemo z delom. Hvala lepa.
Ugotavljamo navzočnost v dvorani. V dvorani je navzočih 55 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. V skladu z dogovorom in predhodnim obvestilom prehajamo sedaj na prekinjeno 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV, in sicer na tisti del točke, ki se nanaša na poslanska vprašanja s strani opozicije predsedniku vlade dr. Janezu Drnovšku, ki ga pozdravljam v državnem zboru in v imenu vseh skupaj želim premierju Drnovšku vse dobro. Prvi bo zastavil vprašanje dr. Andrej Bajuk v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Dr. Andrej Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade! Slovenska javnost je že prek medijev lahko dodobra seznanjena z dejstvom, da uprava LBS New York in uprava Nove Ljubljanske banke, d.d. in posredno tudi vlada Republike Slovenije po oceni banačnih nadzornih služb v Združenih državah ni izvajala svojih upravljalskih upravičenj s skrbnostjo dobrega gospodarja. Poslanci Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke smo državni zbor in Banko Slovenije opozarjali na nujnost celovitega in odgovornejšega strokovnega nadzora nad poslovanjem Nove Ljubljanske banke in njenih hčerinskih družb v tujini že v juliju mesecu na seji državnega zbora ob obravnavi poročila o delu Banke Slovenije za leto 2000. Banki Sloveniji smo postavili že tedaj vrsto vprašanj in posredno že tedaj dobili od njenega viceguvernerja odgovor, da nas z nadzornimi poročili, s katerimi sicer razpolaga Banka Slovenije, lahko seznani le vlada Republike Slovenije. Guverner Banke Slovenije je zavrnil tudi naše pisno zaprosilo o posredovanju nadzornih poročil, ki smo ga poslali 3. septembra tega leta, ter nas opomnil, in tu citiram, "da so vsi podatki in ugotovitve, ki jih Banka Slovenije ne more posredovati, v pristojnosti lastnika in upravljalskih organov bank". Zato vas danes kot predsednika vlade Republike Slovenije sprašujem, ali boste državnemu zboru poslali poročila, za katera smo zahtevo pred tednom dni naslovili tudi na vlado trije poslanci opozicije. Sprašujem vas tudi, kaj je vlada Republike Slovenije storila, ko se je seznanila z zahtevami ameriških nadzornih oblasti, to je s FDIC, "Order to cease and desist" v katerem so te med drugim zapisale, da mora LBS New York prenehati z nezakonitom in nevarnim bančnim poslovanjem, zlasti z delovanjem banke, katere vodstvo s svojo politiko in delovanjem škodi banki in ogroža varnost njenih depozitov, z vpletenostjo v kršenje zvezne ameriške zakonodaje in drugih pravil, s tveganim dajanja posojil in malomarno prakso pri njihovi izterjavi, s prekomernim deležem slabih naložb in tako naprej in tako naprej. Sprašujem vas tudi, kaj je vlada storila, ko se je seznanila z zahtevo FDIC, da mora LBS New York priskrbeti dokumentacijo in izdelati poročilo o desetletnem odobravanju posojil podjetjem slovenskega porekla, kot so Globe Trade, Adria Investment, Adria Management, Iskra USA, Iskra Commerce MT, Dora FUC, Copo International, SZ Acroni, Cinkem USA, Slovenske železarne, Cinkarna Celje, Linden Importing, ter poročati tudi o zakonitem ali premoženjskem interesu bančne stranke Bojana Bevca pri pravkar naštetih pravnih osebah, pri Novi Ljubljanski bankid.d. ter pri drugih pravnih osebah, ki so poslovno povezane z ljubljansko LBS New York, njenim poslovanjem ali dobičkom. Sprašujem vas torej, ali je vlada že seznanjena z višino in pogoji odobrenih in nevrnjenih posojil imenovanih podjetij in vlogo Bojana Bevca pri teh ter v sami NLB d.d. kot tudi pri drugih z LBS povezanih osebah. Hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala lepa, dr. Bajuk. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec. Vlada se še ni seznanila s poročilom o situaciji v LBS, torej v banki v New Yorku, ki je v lasti Nove Ljubljanske banke. Po tistem, kar mi je poznano - in bili ste eden izmed prvih oziroma prvi, ki me je tudi seznanil s tem worderjem ameriških regulativnih oblasti- o tistem, kar mi je poznano o tej problematiki, gre za to, da je očitno ameriški regulator v zadnjem času zaostril svoj odnos do te banke in verjetno zaostril tudi svoj odnos do nekega rizika, ki ga predstavlja banka, ki je kljub vsemu izšla iz nekdanjega jugoslovanskega prostora, bančnega prostora in ki je sicer v tem desetletnem obdobju prešla najbrž zelo težavno obdobje, vendar je uspela ohraniti se kot banka in to v zelo zahtevnih konkurenčnih in tudi najbrž regulatorskih pogojih. Vendar ob tej moji okvirni oceni, ki jo lahko imam kot, morda kot nekdanji poznavalec bank, ne več toliko sedanjih, čakam, da dobimo v vladi poročilo o delovanju te banke. Za takšno poročilo sem se že dogovoril, tako z ministrom za finance kot tudi z guvernerjem Banke Slovenije. In ko bo vlada dobila takšno poročilo in ko bomo lahko bolj relevantno sodili o celotnem dogajanju, ne vidim zadržkov, da ne bi tega poročila posredovali tudi ustreznemu odboru v državnem zboru, seveda s tistim tretmanom tega poročila, ki bo pač potreben glede na naravo podatkov. Sam sicer ugotavljam, da je celotna problematika dobila precejšen odziv v javnosti, da je bil dan temu zelo velik poudarek, precej večji, kot bi si najbrž zaslužila sama problematika oziroma tudi količina, vrednostna količina tega problema. Tisto, kar vemo, je, da je bila sicer banka redno pregledovana skozi vsa ta leta, skozi vsa ta obdobja, da vrši nadzorni odbor tudi Banka Slovenije, da so vršile nadzorno funkcijo revizijske hiše, a vendar vlada ni bila nikoli posebej opozorjena kot takšna, da gre za kakršnokoli večjo problematiko ali sploh za težave v funkcioniranju te banke. Ker je sprožen postopek privatizacije Ljubljanske banke, je seveda tovrstna publiciteta slaba za sam proces privatizacije. In zato je seveda interes lastnika, da stvari razčisti, da jo postavi v pravo dimenzijo. Prepričan sem, da je ta dimenzija bistveno bolj formalna, kot izgleda po dosedanjih različnih zapisih, in da nikakor ne ogroža normalnega procesa privatizacije Ljubljanske Banke, niti njene vrednosti. Torej, vlada bo, upam, da v najkrajšem času, takšno poročilo dobila. Verjetno bo dala tudi svojo oceno in potem bomo, seveda, lahko bolj decidirani. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Želite dopolnilno vprašanje dr. Bajuk? Prosim, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Očitno ni običajno, da lastnik ni obveščen o takšnih težavah, in to ugotavljam po besedah gospoda predsednika. Rad bi pa še dodal še eno vprašanje, ki je pa povezano tudi z javno izraženo namero o privatizaciji Nove Ljubljanske banke. Rad bi vedel, predvsem pa zaradi tega, ker smo vsi poslanci in tudi širša javnost iz dnevnega časopisja in odgovorov članov uprave Nove Ljubljanske banke na zastavljeno novinarsko vprašanje v zvezi s poslovanjem LHB Internacionale Handelsbank v Frankfurtu, upravičeno lahko sklepamo, da morda tudi ta hčerinska družba ne ohranja ali povečuje državnega kapitala, s katerim posluje. Bi vas tudi rad vprašal, če je vlada seznanila s tem problemom poslovanja te hčerinske banke v NLB in kaj je sklenila storiti za izboljšanje tega poslovanja. V zvezi s tem, ali sta objavljena knjigovodska vrednost bilančne vsote in kapitala NLB, vsebuje tudi vrednost naložb v hčerinske družbe v tujini in kako jemogoče, da v teh družbah ni bil pred objavo prodaje NLB d.d. opravljen skrbni pregled. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega dr. Bajuk. Gospod predsednik vlade.
Da, zelo kratko. Vlada nima nobenih informacij o tem, da bi šlo za kakršnekoli težave v poslovanju LHB Banke v Frankfurtu. Predpostavljam, da bomo torej skupno dobili poročilo tudi o tej problematiki, seznanjen pa sem tako kot vi, tudi z javnimi zagotovili uprave Nove Ljubljanske banke, da je poslovanje banke v Frankfurtu normalno in brez problemov. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Naslednje vprašanje vam bo zastavil kolega Sašo Peče. Kolega Peče, imate besedo, prosim.
Spoštovani prisotni. Pred časom je bila izjava vašega zunanjega ministra o delitvi sveta na civiliziran svet in svet barbarstva, kar je v luči hlapčevskega prilagajanja vojaškim organizacijam, kar je v interesu in težnjam slovenske vlade razumljivo; toda, kar je v smislu biti Slovenec na Slovenskem nerazumljivo. V zvezi s tem dve podvprašanji, in sicer prva zadeva, ki se vam na prvi pogled mogoče ne bo zdela pomembna odgovora, upam, da se vam bo zdela, je sledeča. Po terorističnih napadih na Združene države Amerike je Slovenija oziroma vaše službe izpraznila parkirne prostore okoli ameriške ambasade, zaščitili in s tem pokazali, da je to ena izmed morebitnih točk teroristične agresije na Republiko Slovenijo. Zaščitili smo tujo ambasado, sosednja stavba je otroški vrtec, otroški vrtec Franceta Prešerna, kjer ste pustili parkirišče v normalnem stanju. Najmanj kar bi človek pričakoval od slovenske vlade, če že pristopi in kar sem tudi pravil - k spraznitvi parkirišč okoli ambasade, da stori to tudi za najmlajšime slovenske državljane, to so obiskovalci teh vzgojno-varstvenih institucij. Upam, da boste pobudo vzeli dobronamerno in če ne drugega, to storili čimprej. Drugi del: Rad bi vas vprašal in dobil z vaše strani samo pozitiven ali negativen odgovor. Ali je slovenska vlada zaključila svoj list v vprašanju, če se bodo slovenski vojaki udeležili, recimo temu pohoda zoper - pa bom uporabil žargon gospoda Rupla - "barbarski svet". In pa tretja zadeva v dovoljenem roku. Dne 20. julija 2001 leta, to je tega leta, smo na vas kot na predsednika vlade naslovili pobudo, vprašanje oziroma željo za vašo večjo aktivnost na področju sprememb kazenskega zakonika. Podali smo vam predloge v obliki predloga zakona na področju spolnega nasilja, spolnega nasilja zoper mladoletne, posilstev in bolnih oseb. Vašega odgovora na naše pismo, ki je bilo tudi javno predstavljeno, nismo dobili. Pa bi vas v zvezi s tem vprašal, ali ga nismo dobili zaradi tega, ker smo ga postavili v okviru Slovenske nacionalne stranke? To bi bilo še lahko razumljivo. Ali ga nismo dobili zaradi tega, ker v omenjeni tematiki ne vidite problema Republike Slovenije? In ob tem naj vas opozorim, da statistika - med drugim tudi urada Republike Slovenije - prikazuje na povišano rast teh kazalcev, ki kažejo na tovrstna kazniva dejanja. Prosim, če se priključite Slovenski nacionalni stranki na področju zaostritve, maksimalne, za omenjena kazniva dejanja. Hvala.
Hvala lepa vam, kolega Sašo Peče. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec! Kar nekaj vprašanj je bilo. Skušal bom odgovoriti nanje, toliko kolikor seveda lahko. Kar se tiče odnosa Slovenije do zadnjih dogodkov, do dogodkov 11. septembra, do terorističnih napadov v Združenih državah Amerike, je vlada svoje stališče izrazila zelo jasno: nasprotujemo kakršnemukoli terorizmu. Terorizem ni in nikoli ne more biti način za razreševanje kakršnihkoli problemov na tem svetu. Pri tem trpijo nedolžni ljudje. Zelo jasno je, da je šlo pri tem terorističnem napadu za velikansko število nedolžnih žrtev, nedolžnih ljudi, tudi otrok. Takšna teroristična dejanja bi se lahko dogodila kjerkoli, navsezadnje tudi pri nas. Razumljivo je, da ne moremo biti do tega ravnodušni in se izolirati od tega,češ, to se je zgodilo nekje drugje, to se pri nas ne more zgoditi. Očitno je, da prihajamo v obdobje novih nevarnosti, novih rizikov v svetu in da bo treba temu prilagoditi tudi našo miselnost, naš odnos, tudi naše aktivnosti. Vprašanje svetovne varnosti naenkrat izgleda povsem drugače kot pred 11. septembrom. Prej smo, seveda, vsi na svetu, navsezadnje tudi Američani, računali z možnostjo takšnih terorističnih dejanj in s tem kot z nekim rizičnim faktorjem. Vendar, dokler se to ni dejansko zgodilo, je bilodnos vseh nekoliko drugačen do tega. Sedaj se je to zgodilo in obstaja možnost, da se bo zgodilo tudi še v prihodnje, da se bodo teroristični napadi tudi še ponavljali, da lahko pride tudi še do hujših terorističnih napadov z uporabo tudi hujših sredstev, vključno z biološkim, kemičnim ali jedrskim orožjem. Seveda ob tem ne more biti hladnokrvna nobena vlada in zelo razumljivo je, da se je zato svet odzval in da se je večina držav pridružila temu odgovoru in zelo jasnim stališčem, da so proti takšnim akcijam in da se bodo s koordinirano mednarodno aktivnostjo soočile s terorističnimi grožnjami, z možnostjo terorističnih napadov in da bodo pri tem med sabo sodelovale. To je tudi stališče Slovenije. In pri tem, seveda, nikakor ne delimo sveta na civiliziranega in neciviliziranega ali barbarskega ali kakršnegakoli; razumljivo je, da ne. Delimo ga na tisti del sveta, na tiste države, na ljudi, ki so pripravljeni svoje probleme in težave reševati na miren način, z mirnimi aktivnostmi, z dogovori, s politično aktivnostjo, in na tisti del, ki je pripravljen reševati probleme z nasiljem, z orožjem, s celo nediskriminiranimi terorističnimi napadi, pri katerih prihaja do zelo velikega števila nedolžnih žrtev; z namenom torej, da se da še nek večji poudarek, večji pomen njihovim akcijam, njihovim gibanjem. Torej, takšna delitev se je danes vzpostavila na svetu. Osebno se zelo pridružujem temu, da moramo posebej poudariti, da pri tem ne gre za borbo - nikakor ne: ne proti islamu, ne proti kakršnimkoli državam ali delu sveta, ki bi ga kvalificirali drugače, češ da je drugačen, kot smo mi. Ni res! Vrsta držav, islamskih držav, zmernih držav se je pridružila tej akciji, temu mednarodnemu odgovoru. In mislim, da je edino pravilno, da je tudi Slovenija na tej liniji. Hkrati pa smo v vseh svojih izjavah opozorili, da je borba proti terorizmu kratkoročen odgovor oziroma tisto, kar je seveda nujno storiti, tako zaradi naše varnosti kot tudi zaradi odkrivanja in kaznovanja storilcev. Drugi del problematike pa je bolj dolgoročnega pomena in ga bo treba reševati na daljši rok. Očitno je na svetu toliko akumuliranih napetosti, razlik v nivoju življenja, v kvaliteti življenja, toliko revščine, toliko razlik, ki se ne zmanjšujejo, ampak celo povečujejo z leti oziroma z razvojem, navsezadnje tudi globalizacije, da bo treba tem vprašanjem posvetiti najbrž precej večjo pozornost, kot jo je svet posvečal do zdaj. Sicer se bodo najbrž vedno generirale tudi takšne nevarnosti, možnosti tudi terorističnih napadov ali drugačnih groženj za mir oziroma za neko normalno in stabilno življenje v svetu. In od tega se ne more nihče izolirati, tudi Slovenija ne. Mi ne moremo reči: mi smo pa nek izoliran otok, pri nas se ne more nič zgoditi, mi smo nekaj, nekaj izven tega. Vsi smo na tej Zemlji in delimo to skupno usodo. Zato naša vlada intenzivno proučuje ta dogajanja in tudi nadaljujemo z našimi aktivnostmi, našimi ocenami. Skušamo ugotoviti, kaj bi bilo treba storiti v Sloveniji za to, da se bolj zaščitimo, bolj pripravimo na morebitne rizike, seveda pa smo v tisti prvi reakciji govorili tako kot večina držav v svetu; zaščitili smo najbolj izpostavljene točke, vključno z ameriško ambasado, ki ste jo omenili. Kaj je s parkirišči ob tem, vam ne bi mogel odgovoriti. To, tak odgovor lahko da - in ga lahko seveda tudi zahtevamo - tisti organ, ki je za to pristojen, vsekakor pa je v slovenski vladi na prvem mestu interes varnost Slovencev. To je razumljivo. Ob zavedanju seveda, da se ne moremo izolirati od ostalega sveta in da moramo na varnost gledati v sklopu mednarodne akcije, mednarodne solidarnosti in pa mednarodnega sodelovanja. Kar se tiče vašega vprašanja oziroma vaših predlogov v zvezi s spremembo zakonodaje, ki ste jo omenili, v zvezi z različnimi kazenskimi delikti, sem to vaše pismo vzel oziroma pobudo posredoval ministrstvu za pravosodje. In glede na vaše današnje ponovljeno vprašanje, bom tudi sam ponovil vprašanje oziroma skušal ugotoviti, kako daleč so njihove priprave oziroma ocene, da odgovorijo na to pobudo oziroma na kakšen način bi jo vklopili v njihove aktivnosti oziroma v eventualne spremembe zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Kolega Peče, imate dopolnilno vprašanje, prosim, imate besedo 2 minuti.
Hvala. Lepo je, da slovenska vlada skrbi za svetovno varnost, vprašaj pa je, če je za to poklicana. Lepo ste nam govorili o terorizmu, kaj je prav in kaj ni prav. Seveda, saj vsi mi obsojamo terorizem. Gospod Drnovšek, govorite: parkirišča - ni govora o parkiriščih! Govor je o temu, da dve sosednji instituciji: eno zavarujete, v kateri so ameriški državljani, drugo, v kateri so slovenski otroci, pustite nezaščiteno. In to kljub temu da sta obe stavbi zaradi lokacije na seznamu najbolj ogroženih objektov v Republiki Sloveniji. To se mi ne zdi prav. Strinjamo se z vami, da je terorizem nekaj slabega. Seveda, saj mislim, da se vseh 90 tu notri o tem strinja; ne strinjam pa se z vami, pa ne zaščitite - če že čutite potrebo po zaščiti - slovenskega živeža. Dalje. Samo prosim, odgovorite mi: bodo slovenski vojaki šli v omenjena križna žarišča ali ne. Ja ali ne. Je slovenska vlada zaključila ta list zgodovine ali ne. In pa pravite oziroma drugo poglavje, spolno nasilje. Pravite, da ste dali ministrstvu za pravosodje dokument oziroma pobudo Slovenske nacionalne stranke v roke. Naj vas opozorim, da je 90 dni od tega. 90 dni od tega. Ministrstvo za pravosodje je slabo pravosodje, če v 90-ih dneh ni bilo sposobno pripraviti odgovore. Gre za eno bolj perečih tem. Hvala.
Hvala lepa. Želite gospod predsednik vlade dopolnilno pojasniti stališča?
Zelo kratko. Gospod Peče, mislim, da ste dobili dokaj korekten odgovor na vaše vprašanje, tako da mislim, da ni povsem korektno sedaj nekoliko populistično postavljati vprašanja zaščite ameriške ambasade in morda še parkirišča ob tem. To je strokovno vprašanje institucij, ki se ukvarjajo z varnostjo, ki o tem presojajo, to ni vprašanje vlade ali predsednika vlade, o tem ne odloča predsednik vlade in tudi ne sodi povsem v delokrog teh vprašanj. Seveda, o tem odločajo ustrezne institucije na podlagi varnostne ocene. Pravilno je sicer, da ste opozorili na to, čeprav bi lahko seveda že prej in tudi na pravi naslov. Bom to vašo pobudo dodatno usmeril v ministrstvu oziroma v institucije, ki so za to odgovorne. Hvala.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Naslednje in zadnje vprašanje bo zastavil kolega Janez Janša. Imate besedo, kolega Janša.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, člani vlade, kolegice in kolegi. Nekje sredi letošnjega poletja se je v nekaterih osrednjih slovenskih medijih začela intenzivna protinatovska kampanja. Ta kampanja še vedno traja. Ena od konkretnih posledic te kampanje je tudi ugotovitev vladne raziskave javnega mnenja iz prejšnjega meseca, ki jo delo oziroma plačuje center vlade za informiranje. Po tej ugotovitvi je podpora za članstvo Slovenije v Natu v slovenski javnosti padla za dobrih 7 odstotkov in je po dolgem času pod 50-imi odstotki. V vsem tem času, odkar ta kampanja traja, ni bilo opaziti kakšnega intenzivnega soočanja argumentov oziroma vlada in njeni ministri z eno izjemo niso prav sodelovali v teh razpravah niti ponujali argumente, zaradi katerih je članstvo v Natu tudi prioriteta sedanje vlade. Potem je 11. septembra prišlo do te teroristične akcije v Združenih državah. Ta dogodek je pospešil mnoge procese v svetovnem merilu, med drugim tudi širitev Nata. O tem, kakšna bo ta širitev, širitev bo, do spremembe v strategiji ni prišlo, ker je bilo jasno povedano večkrat v zadnjih dneh. O tem, kakšna bo in kdo bo zraven pri tej širitvi, pa se v veliki meri odloča sedaj, ko se gradi ta protiteroristična koalicija, v kateri poleg natovskih in evropskih držav sodelujejo tudi nekatere muslimanske države. Ta koalicija se še širi. Izmed devetih kandidatk za članstvo v Natu je Slovenija med zadnjimi odgovorila s svojo ponudbo - sodelovanje v tej koaliciji - in to je bilo opazno daleč prek slovenskih meja, kot je bilo opazno daleč prek slovenskih meja tudi pasivnost vlade v tej protinatovskikampanji, ki se je začela v slovenskih medijih. Od kandidatk za članstvo so nekatere, recimo baltiške države, ki so tudi nekje na prioritetni listi, ponudile celo sodelovanje v smislu 5. člena ustanovne pogodbe Nata, kot da bi že bile članice. Mnoge drugekandidatke so ponudile skoraj toliko. Slovenija, pač, daleč od tega! Glede na povedano sprašujem vlado, predsednika vlade: ali je članstvo Slovenije v Nato še vedno strateška zunanjepolitična prioriteta Slovenije in tudi vlade? 2. Kaj bo storjeno, da bo razpravo o članstvu oziroma nečlanstvu v Nato prešla v neko argumentirano razpravo, da se ne bodo navajali samo argumenti proti? 3. Ali se vam zdi, da je Slovenija naredila vse, kar je v teh časih potrebno in koristno, v smislu tega cilja vključitev v Nato, ko gre za sodelovanje v tej protiteroristični koaliciji?
Hvala lepa, kolega Janša. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec! Stališča slovenske vlade do članstva v zvezi Nato je nespremenjeno. Torej, skupaj s parlamentom, z večino parlamentarnih strank, smo že pred časom, že v prejšnjem mandatu zavzeli jasno stališče, da smo kandidati za članstvo v zvezi Nato. Zadnja debata o Sloveniji oziroma intenzivnost te debate, ki je potekala v poletnem času, sicer dopustniškem času, je bila nekoliko nenavadna in presenetljiva, po moji oceni prezgodnja. Prezgodnja zato, ker imamo za sabo navsezadnje tudi že izkušnjo iz prejšnjega kroga razširitve Nata, iz madridskega kroga, ko se je pokazalo, da pravzaprav prezgodnja domača diskusija, previsoko dvigovanje pričakovanj, seveda, lahko naleti potem na neko odločitev, ki je drugačna. Odločitev zveze Nato, ki sicer nima nič opraviti z našo pripravljenostjo, z našo odločenostjo, z našo željo,ampak izhaja iz nekih povsem tretjih razlogov, na katere Slovenija nima vpliva. Takšna situacija se lahko ponovi tudi sedaj ali leta 2002, ko bi predvidoma konec leta Nato spet odločal o nadaljnji razširitvi. Zato, če povem povsem tako, kot sem sam razmišljal, bi bilo seveda smiselno nadaljevati naše aktivnosti, naše pripravljalne aktivnosti na vseh področjih, seveda predvsem v slovenski vojski, in tudi v naših komunikacijah s članicami zveze Nato, tudi z vodstvom organizacije Nato. In potem v zaključni fazi, seveda, ko bi stvar postala bolj jasna, opraviti tudi intenzivno domačo razpravo, intenzivno domačo predstavitev argumentov, razlogov za, takrat ko bi pravzaprav dozorel čas za to odločitev, tako v zvezi Nato kot tudi - za takšno razpravo - v Sloveniji. Tako da nikakor ne gre za to, da bi slovenska vlada spremenila svoj odnos do članstva v zvezi Nato, ampak gre za oceno tega torej, kdaj in kako se vključiti v to debato in kdaj pravzaprav tudi prestaviti doma to v najvišjo prestavo, če tako rečem, intenzivirati to diskusijo, skladno s tem, kako se bodo stvari razvijale na drugi strani, v sami zvezi Nato. Tisto, kar me sicer nekoliko moti, in to tako pri Evropski uniji kot tudi pri zvezi Nato, je, da se kandidatke velikokrat obravnava kot razred šolarjev. In na nek način tega ne slišimo na najvišjih političnih nivojih, ampak vedno na nižjih, na nek način, češ, katera kandidatka bo nekaj hitreje rekla in hitreje naredila, kdo bo bolj priden šolar in tako naprej; včasih kar nekoliko ponižujoče za suverenedržave kandidatke. Takšen tretma, torej razreda šolarjev, ki se morajo obnašati leta in leta pridno in vsakič pridno dvigovati roko, to je tisto, kar me v vseh teh letih kljub vsemu nekoliko moti. Ker navsezadnje, kaj šteje? Šteje resnost države, zrelost države, razvoj demokracije, gospodarstva, vsi ti dejavniki. Tako v Natu kot v Evropski uniji Slovenijo zelo visoko cenijo, jo najvišje cenijo med vsemi kandidatkami, in to vsi priznajo. Potem pa velikokrat slišimo, češ, ja, sedaj se niste odzvali med prvimi, niste takoj ponudili svojega zračnega prostora, tako kot morda baltske države, čeprav je povsem nejasno, ali bo to sploh potrebno. Moj odgovor temu je jasen, napisal sem ga tudi v pismu ameriškemu predsedniku Bushu: Slovenija, seveda, je proti terorističnim akcijam in se pridružuje državam, ki se proti temu borijo; kakšna konkretna sredstva, kakšno konkretno sodelovanje je potrebno, to moramo pa skupaj ugotoviti. In takrat, ko bo izražena potreba, bomo, seveda, na njo odgovorili v skladu z našimi postopki, ki so lahko tudi zelo hitri, če je treba. Vendar kar tako, zaradi tekmovanja z drugimi kandidatkami, z baltskimi državami, z Romunijo in Bolgarijo - zanimivo je, da tisti, ki so najbolj oddaljeni od realne možnosti za članstvo v Natu, največ ponujajo, najhitreje, najmanj ponujajo pa same članice Nata, ki so v svojih stališčih bolj previdne in, seveda, vse so dale načelno podporo, vendar za konkretne aktivnosti bodo pa vse - in to jim omogoča člen 5 - še posebej odločale takrat, ko bo jasno, kakšne aktivnosti naj to bodo in kako naj države odgovorijo. Torej, gre za to, da se pač obnašamo, vsaj mislim, kot resna država, in smo izrazili svojo pripravljenost, da s svojimi možnostmi, sredstvi, ki jih imamo, sodelujemo v tej mednarodni akciji; vendar na tisti smiseln način in tam, kjer je potrebno. Če to povemo in če je potrebno, lahko to tudi še ponovimo. Če to povemo, mislim, da bi to moralo zadoščati. Sicer pa je Slovenija, s tem se pa strinjam, da se včasih morda premalo zavedamo, kljub vsemu, potrebe, da moramo tudi sami nekaj prispevati k svetovnemu miru, k stabilnosti, k varnosti; da ne moremo pričakovati samo, da bodo drugi nas varovali. Skratka, tudi mi moramo nekaj prispevati. Če navežem na prejšnje vprašanje gospoda Pečeta, ki je spraševal, če bomo poslali kakšne vojake na krizna žarišča, nobene potrebe, nobenega namena nimamo sedaj pošiljati vojake na kakšna nova krizna žarišča. Tudi nihče nas tega ni vprašal. Je pa v našem interesu in postopno nekoliko povečujemo naše angažiranje v jugovzhodni Evropi: V Bosni in Hercegovini, tudi na Kosovu, v mednarodnih silah. In ta naš prispevek je cenjen. Cenjen je zato, ker imamo tudi več vpogleda, več izkušenj na tem območju, navsezadnje tudi neposredni interes za to, da je ta regija čim bolj stabilna. In v tem če tako rečem, v tej niši vidim tudi glavni adut ali glavni pomen Slovenije za zvezo Nato, njen pomen za stabilnost v jugovzhodni Evropi. Že do sedaj smo profilirali kot najbolj stabilna država, kot tista država, ki je pravzaprav na meji med, seveda, Evropsko unijo, Natom in potem med bolj nestabilnim Balkanom ali jugovzhodno Evropo. Sodelovali smo na različne načine in še vedno sodelujemo z ZDA, z Evropsko unijo, z Natom, v okviru OZN pri razreševanju problematike na tem območju. In s tem bomo nadaljevali. To je pravzaprav naš najbolj cenjen prispevek, ki ga lahko dajemo. Popolnoma se strinjam z vami seveda, da je treba pa, jasno torej naš prispevek mednarodni varnosti in dajemo ga največ v tem prostoru. Ampak tudi drugje, tam seveda, kjer ocenimo skupaj z našimi mednarodnimi partnerji, da je to koristno. Slovenska vlada bo, če zaključim, nadaljevala s svojimi aktivnostmi, tudi nekatere kritične pripombe v zadnjem času, tudi vaše vprašanje, tisto kar ste v njem povedali, bomo ponovno proučili in ocenili, kje in kako je treba naše aktivnosti intenzivirati, zato da naši ključni cilji, pač - ki pa na koncu pomenijo seveda večjo varnost in pa stabilnost naše države - in ponavljam: mislim, da jo v okviru kolektivne varnosti, lažje zagotovimo kot pa sami, da tega cilja ne ogrozimo in da pripeljemo do konca. Upam, da je tudi članstvo v zvezi Nato, že - upam, da po pričakovanju vabila naslednje leto na vrhu v Pragi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Janez Janša želi dopolnilno vprašanje. Prosim, imate besedo.
Hvala za ta del odgovora. No, jaz sem prej želel poudariti predvsem to, da so se razmere po 11. septembru spremenile. Če je do takrat za širitev članstva Nata oziroma za nove članice veljalo, da bodo morale izpolniti mnogo tehničnih kriterijev, so sedaj stvari obrnile in gre bolj za več ali manj voljo, politične kriterije itn. To je popolnoma jasno, stvari so sedaj drugačne. Res mi sodelujejo oziroma delimo odgovornost za svetovni mir v naši regiji, vendar je trajalo nekaj let, preden smo se za to odločili in precej pozno poslali oziroma začeli sodelovati v teh konkretnih oblikah v teh mednarodnih institucijah tudi v okviru Nata oziroma OZN v regiji. Nekaj let je trajalo in to nas je verjetno stalo članstva v Nato v prvem krogu. Češka se je pridružila koaliciji takrat proti raku, pa ni bila niti članica Nata, niti še resna kandidatka in je sodelovala z nekaj vojaki. Mi smo sicer v Irak kasneje poslali gospoda Jelinčiča, žal na napačno stran, tako da to se nam prav dobro ne šteje. Ampak ko gre za članstvo, štejejo konkretna dejanja. Sedaj, v naslednjih dneh je pozornost usmerjena tudi na to, kaj bodo storile kandidatke. Sedaj, s takim govorjenjem, ko smo ga prej malo slišali, češ mi smo suverena država itn. Sevedasmo suverena, zato sami odločamo in mi smo tisti, ki smo se odločili za to, da bi želeli v Nato. Tako je jasno, da tukaj ne gre za dve enakopravni poziciji, ne gre za dve državi, ki sklepata pogodbi, ampak se mi želimo priključiti neki integraciji, ki že ima izoblikovana svoja pravila in ta je treba, pač, sprejeti. Vendar bi vprašal, če morda ta pasivnost vlade v tej kampanji ni povezana tudi z ugotovitvijo v tej vladni raziskavi, javnomnenjski raziskavi, v kateri piše, da je padec podpore za članstvo Slovenije v Natu v slovenski javnosti precej neenakomerno porazdeljen. Vladna raziskava piše: "Ugotavljamo, da je podpora upadla predvsem med preferenti Liberalne demokracije in Združene liste."
Hvala lepa, kolega Janša, za vaše dopolnilno vprašanje. Gospod predsednik vlade, prosim.
Hvala. No, če po pravici povem, tako podrobno sploh nisem gledal teh raziskav. Zaenkrat me niti ne skrbi preveč za podporo Liberalni demokraciji. Povedal sem že, da bomo nekatere ocene, nekatere kritične pripombe v zadnjem času resnično morali ponovno ovrednotiti. Ponovno vrednotijo pravzaprav številne države sedanjo situacijo v svetu in ta proces še teče. Imamo različne reakcije, različne reakcije posameznikov, posameznih politikov držav in tako naprej, proces teče. Seveda moramo pri tem intenzivno sodelovati. Velikokrat ste slišali: po 11. septembru je svet drugačen, ko je bil prej. Marsikaj izgleda povsem drugače v svetovnih, mednarodnih odnosih. Prioritete so se spremenile. Zamislimo si samo, kaj bo, če bodo dogodki sledili naprej, če bo prišlo do novih aktivnosti, novih akcij in, navsezadnje, lahko tudi do novih terorističnih napadov. Marsikje države zaostrujejo svoje varnostne ukrepe na različnih področjih in marsikje se postavlja vprašanje med varnostjo in sedanjo svobodo povsem na novo. Torej, gre za resna vprašanja in nikakor ne mislim, da lahko dam v tem trenutku dokončne odgovore na vse to, kar se v svetu dogaja in kar se bo dogajalo. Slovenija mora biti ob tem zelo aktivna in zelo, zelo spremljati te pojave, ustrezno reagirati in razmišljati, kako svojo varnost najbolje zagotoviti. Ponavljam, vse naše dosedanje ocene v okviru vlade so bile, da svojo varnost lažje zagotovimo, bolje zagotovimo v okviru zveze Nato, ki jo vidimo tudi kot zvezo držav z enakimi vrednotami, navsezadnje cilji, kot zvezo za stabilnost in za mir v svetu. Torej ne neko organizacijo, ki bi bila uperjena proti komerkoli. Prepričan sem, da bo tudi javna diskusija v nadaljevanju, zlasti takrat, ko bo vse skupaj prišlo v odločilno fazo, tehtna, poglobljena, in da bomo lahko ponudili vrsto prepričljivih argumentov za to našo usmeritev. Toliko. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. S tem, ko ste odgovorili na zadnje vprašanje, ste tudi zaključili prej prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to so vprašanja in pobude poslank in poslancev. S tem to točko zaključujem in predlagam, glede na uro, da danes prekinemo 8. sejo in jo nadaljujemo jutri z obravnavo 28. točke, nadaljevanjem in odločanjem o predlogu poslovnika v tretjem branju, potem s 27. točko, to je z zakonom o suši, in 12. točko, to je zakonom o inšpekcijah. Vsem se zahvaljujem za sodelovanje in še enkrat [[...]]Prosim? Kolega Pucko, imate proceduralni predlog? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Samo eno obvestilo: obveščam članice in člane odbora za finance in monetarno politiko, da je nadaljevanje danes prekinjene seje jutri ob 13.00 uri namesto ob 9.00 uri, kot je bilo dogovorjeno. Hvala.
Hvala lepa za to obvestilo, kolega Pucko. Vsem torej prijeten večer, vam, gospod predsednik vlade, pa še enkrat vse dobro. Zaključujem oziroma prekinjam 8. sejo in nadaljujemo jutri ob 10.00 uri. Hvala.