Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 25. sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: mag. Bojana Muršič, Tina Heferle od 12.30 do 15. ure, Ferenc Horváth do 14. ure, mag. Branislav Rajić, Jerca Korče, Edvard Paulič od 12. do 14. ure. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter vršilko dolžnosti generalne sekretarke Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Sindikata delavcev migrantov Slovenije kot predstavnika predlagatelja v imenu 5 tisoč volivk in volivcev k 9. točki dnevnega reda, predsednika Državnega sveta k F11. in 30. točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 34. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 25. redne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 10. septembra 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 2. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je dnevni red 25. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 33.A TOČKO DNEVNEGA REDA – ZAHTEVA SKUPINE POSLANK IN POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJE OBRAVNAVA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 115. seji 10. septembra 2021 sklenil, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja obravnava po skrajšanem postopku. Na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora je skupina 43. poslank in poslancev s prvo podpisanim dr. Matejem T. Vatovcem zahtevala, da Državni zbor odloči o navedeni odločitvi Kolegija. Besedo dajem predstavniku vlagatelja zahteve dr. Mateju T. Vatovcu za predstavitev stališča.
Najlepša hvala, predsednik. Koalicijske poslanke skupine in poslanca narodnih skupnosti so v proceduro vložili novelo Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, s katero se predlaga korenita sprememba sestave svetov vzgojno-izobraževalnih zavodov. Želijo bistveno večji vpliv politike v šolah in vrtcih. To je ključna rešitev. Navkljub temu da po veliki spremembi, ki bi imela tudi resne posledice v javnem šolskem sistemu, ni bilo nikakršne predhodne razprave, je Kolegij 10. septembra sprejel skrajšan postopek za ta zakon. V opoziciji temu ostro nasprotujemo, zato smo na podlagi 21. člena Poslovnika zahtevali, da o postopku, po katerem se naj ta zakon sprejema, odloča Državni zbor v celoti. Novela ZOFVI ne prinaša nič drugega kot politizacijo javnega izobraževalnega sistema. Predlog namreč predvideva, da bi se število predstavnikov ustanoviteljev v svetu zavoda dvignilo s 3 na 5 in posledično zmanjšalo predstavnike zaposlenih za 2. S povečanjem števila predstavnikov ustanovitelja na 5 od skupno 11 članov se močno odpirajo vrata odločilnemu vplivu politikov na delovanje šol in vrtcev in predvsem se odpirajo vrata za politično nastavljanje ravnateljev. Če bo takšna sprememba sprejeta, bo v končni fazi pomenila, da bodo morali imeti kandidati za ravnatelje bodisi člansko izkaznico kakšne politične stranke ali pa biti simpatizerji kakšne občinske liste ali pa bodo morali biti odvisni od te iste politike. Sistem, ki ga poznamo danes, torej sestava, ki predstavlja 5 predstavnikov zaposlenih, 3 predstavnike občine in 3 predstavnike staršev, se je v 25 letih, odkar je bil ta ZOFVI sprejet, izkazal za ustreznega. Še več, sveti zavodov delujejo neodvisno od vsakokratne oblasti, odločujočo besedo pa imajo na koncu strokovni delavci, kolektiv v sistemu vzgoje in izobraževanja. To je seveda smiselno, sploh kadar gre za tako pomembno odločitev, kot je recimo odločitev, kdo bo vodil vzgojno-izobraževalni zavod. Vzgojitelji, učitelji, pedagoški delavci lahko najbolje ocenijo, kateri od kandidatov za ravnatelja oziroma ravnateljico ima ustrezne strokovne sposobnosti, znanje in tudi druge socialne lastnosti za uspešno vodenje kolektiva in celotne šole oziroma vrtca. Zmanjšanje vpliva teh delavcev je torej nezaupnica predvsem strokovnim delavcem v javnem izobraževalnem sistemu, ki ni niti podkrepljena niti argumentirana. Nasprotno, glede na kakovost našega javnega izobraževalnega sistema, ki se umešča v zgornjo četrtino najboljših v Evropi, je vodenje javnih šol in vrtcev uspešno. Vsakršen poseg bi torej moral biti najmanj strokovno utemeljen in podvržen neki širši strokovni in tudi javni razpravi. Zamenjava strokovnih meril s politično ustreznostjo bo nedvomno poslabšala kvaliteto javnega izobraževalnega sistema. Spremembe, ki jih predlaga koalicija, bi tako na široko odprle vrata političnemu kadrovanju in političnim pritiskom na vodenje izobraževalnih ustanov, kar je za nas nesprejemljivo in tudi nedopustno. Srčno upam, da boste ob današnjem ponovnem odločanju o postopku omogočili vsaj širšo javno razpravo in preprečili, da bi se po skrajšanem postopku, na hitro obravnaval tako korenit in bistven poseg v javni izobraževalni sistem.
Hvala lepa. O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu. Prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja se obravnava po skrajšanem postopku. Če sklep ne bo sprejet, bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 40. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato bo zbor navedeni predlog zakona obravnaval po skrajšanem postopku. S tem zaključujem 33.A točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Postopkovni predlog, kolega Bandelli.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani predsednik Državnega zbora, moj proceduralni predlog je, in vas predvsem pozivam, naj se predsednik vlade udeležuje sej komisij, posebej pa Komisije za nadzor javnih financ [[…]]
Kolega, kolega Bandelli [[…]]
[[…]]na kateri je bil že dvakrat odsoten.
Kolega Bandelli [[…]]
Dovolite, da zaključim, dovolite, da zaključim.
Ne, ne. Glejte, kolega Bandelli, to ni proceduralni predlog za to točko dnevnega reda. Smo pri vprašanju poslank in poslancev.
Glejte, dnevno se dogajajo korupcije, dogajajo se lobistični stiki. Dobivajo se ljudje po poročanju medijev, ki dobivajo posle na verjetno nepravi način. In to je sramota.
Kolega Bandelli, prosim, da spoštujete poslovnik. Kolega Bandelli [[…]]
Spoštujte poslovnik, predsednik.
Izrekam vam opomin.
Dovolite mi, da zaključim.
Izrekam vam opomin. Poglejte [[…]]
V glavnem, naredite red v tem državnem zboru.
Spoštovani kolegi, držite se točk dnevnega reda. Vsi vemo, kdaj se predlaga kakšen predlog. Tudi takšen predlog, kot ste ga sedaj izrazili, je mogoče predlagati, nanj opozoriti, ampak to ni ta trenutek. Smo pri vprašanjih poslank in poslancev in prosim in predlagam, da nadaljujemo s to točko, to je 1. točko dnevnega reda, da nadaljujemo s vprašanji v skladu s poslovnikom. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 37 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije ter na vprašanja poslancev vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: dr. Helena Jaklitsch, ministrica brez resorja, pristojna za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu; Jernej Vrtovec, minister za infrastrukturo; in dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez Janša. Poslanska vprašanja mu bodo zastavili štirje poslanci, kot prvi Robert Pavšič, LMŠ.
Gospod Janša, jaz vam čestitam, da ste danes končno zbrali dovolj poguma, da se soočite z Državnim zborom. Do zdaj ste se namreč uspešno izmikali našim vprašanjem. Dvakrat ste se izognili Komisiji za nadzor javnih financ, ki smo jo predlagali v LMŠ. Očitno se izogibate tudi parlamentarne komisije, ki preiskuje covid ukrepe, ki jo vodim in jo je tudi predlagala LMŠ. Do danes niste uspeli dvigniti vabila na zaslišanje te komisije. Saj veste, katero vabilo. Vam ga pošiljamo serijsko in vi ga serijsko zavračate. Tisto za ta petek ob 8.30. Mogoče se zaradi tega soočenja in vseh očitkov danes počutite neugodno, ampak odgovornost za to pripišite izključno samemu sebi in svojemu ravnanju. Vaš vztrajen molk, vaše izogibanje neugodnim vprašanjem, vaša ignoranca do Državnega zbora in njegove ustavne funkcije, vse to nas je pravzaprav prisililo, da nastopimo ostro, vztrajno, brezkompromisno in vas vsaj danes soočimo z vsaj enim vprašanjem. Poslanci, predvsem pa javnost, si to zagotovo zaslužimo. To je naša pravica, ustavna pravica, in vaša ustavna dolžnost. Sicer sem prepričan, da danes ne bomo dobili odgovorov − vas namreč že dobro poznamo − ker je takšen pač vaš način dela. Ker je danes premalo časa. Imeli ste priložnost, pa ste jo izpustili. Zato vas danes sprašujem le o moralnosti početja brez zahtevanih podrobnosti, ki jih bodo zagotovo preiskovali in pojasnjevali tudi drugi. Ne bom šel dolgo v preteklost, dovolj bo pet let, in vam povedal, zakaj ste zadnji, ki nam lahko pridiga o prvorazrednosti, o tajkunih z jahtami in vilami. Ne bom vam očital elitizma, to je stvar osebne percepcije in osebnih zmožnosti, čeprav ne morete biti zagovornik drugorazrednih, hkrati pa živeti življenje elite. Seveda boste rekli, da lahko vsak v svojem času počne, kar želi in s komer želi. Mar ne? Ampak ko ste javni politični funkcionar, pač niste več kdorkoli. Tako kot ni šlo za slučajnost ali naključje v vašem večkratnem srečevanju in druženju na eksotičnih otokih in na luksuznih jahtah na Jadranskem morju, niste slučajno ali naključno trikrat postali predsednik vlade – to je najvišji odgovorni nosilec politične izvršne veje oblasti. Imate pooblastila in moč in tega se, upam, zavedate. Zato javnost zahteva odgovore. Ali ste na kakršenkoli način katerikoli poslovni družbi omogočili sklepanje poslov z državo? Ali ste naredili karkoli, da se vaše zasebno druženje z lobisti, tajkuni in poslovneži ne bi odrazilo v potencialni korupciji oziroma klientelizmu? Ali je to, kar ste počeli in kar je bilo dokumentirano po vašem mnenju kakorkoli moralno ali etično sporno? Ali je to, kar počnete, pošteno?
Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za besedo. Najprej kar se tiče komisij. Po pravilih, ki veljajo, po zakonu in po poslovniku tega državnega zbora je udeležba na preiskovalnih komisijah, če si vabljen, potrebna in jaz s tem nimam nobenih težav. Bil sem že velikokrat, mislim da največkrat od vas vseh na pogovoru z raznoraznimi preiskovalnimi komisijami, ki se jih je kdo spomnil. In tega se nikoli nisem izogibal. Tudi vabilo za petek sem prejel in delam na tem, da bi lahko prišel. Je pa moj koledar poln. Jaz imam v enem tednu več evropskih in mednarodnih obveznosti kot jih je imel vaš predsednik vlade v celem letu. Tukaj je treba izbirati tudi prioritete in obstajajo v tej državi tudi telefoni in se da tudi zmeniti za kakšen termin, kar se tiče preiskovalnih komisij. Kar se tiče ostalih delovnih teles, recimo Komisije za nadzor javnih financ, jaz sem bil doslej izvoljen v vse sestave tega državnega zbora, tudi prve demokratične izvoljene skupščine. Ne spomnim se, da bi predsedniki vlad hodili na seje delovnih teles. Bil sem tudi član Komisije za nadzor javnih financ, ko smo bili v opoziciji. Vabili smo včasih tudi predsednike vlad. Ne spomnim se, da bi kdo prišel. Nikoli. Torej ne delati sage iz nečesa, kar pač enostavno ne drži. Na seje delovnih teles hodijo pristojni, ki določene stvari pokrivajo. Komisija za nadzor javnih financ nadzira javne finance in mislim, da se ministrstvo vedno teh sej udeležuje. Kar se tiče tega poskusa vaše moralne pridige o tem vprašanju. Glejte, niste vi tisti, ki vam bom jaz odgovarjal, s kom se lahko zasebno družim ali pa bom poročal koga srečam. Na konkretno vprašanje, ki ste ga postavili, je pa odgovor ne. Gospodi, ki so bili včasih spoštovani gospodarstveniki, sedaj pa, ko ste jih objavili na sliki z menoj, so pa naenkrat za vas postali tajkuni, z mano niso nikoli sklepali nobenih poslov. Če poznate kakšnega, ga povejte in potem nadaljujmo razpravo. Tudi na jahtah sem jaz v svojem življenju preživel mogoče vse skupaj 10 ur. Na različnih. Mislim, da sem bil pol ure na neki jadrnici celo z gospodom Kučanom. Pa to ni bilo neko lobiranje. In vse te slike, ki jih objavljate, to so iz časov, ko si mogoče tudi jaz lahko privoščim kakšen dopust, ko smo v opoziciji. Ko smo v vladi, teh dni praktično ni. In ko smo mi v opoziciji, prvič, pri nas nihče ne lobira. Pri meni ne lobirajo zato, ker vedo, da jaz nisem tarča za to. Drugič pa zaradi tega, ker vsi vaši mediji vedno, ko smo mi v opoziciji, pišejo, da SDS nikoli več ne bo v vladi, Janez Janša nikoli več ne bo vodil vlade. Zakaj bi potem lobirali pri nekom, ki ne bo imel nobene moči? Torej, zmenite se sami s sabo, kar se tega tiče.
Kolega Pavšič, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Sem čakal, da bo aplavz s te strani. Pričakovano. Preveril sem, gospod Janša, niste prevzeli vabila. Tistega, ki sem vam ga vročil, zakonsko ne zadostujemo, po Zakonu o kazenskem postopku. Drugače pa, vabila, ki smo vam ga poslali iz preiskovalne komisije, niste dvignili. Še vedno se vrača. In vse kar zmorete, je pravzaprav izogibanje, blatenje, prenašanje odgovornosti, zamegljevanje, odvračanje pozornosti, prazno moraliziranje. Ne z moje strani, direktna vprašanja sem vam poslal. Kar počnete, pravzaprav vnaša razdor med ljudi, zato spremljamo tudi zmerjanje s prostitutkami, ki ga sodišče tudi označi za nedovoljenega in nezakonitega. Si vi lahko predstavljate, kako velika in odmevna bi bila tovrstna politična afera, če bi se zgodila v Nemčiji ali v Avstriji? Zagotovo bi bile posledice. Pri nas pa nočete niti podajati odgovorov. Zato ni čudno, da nekateri poznavalci politične scene v Sloveniji to vaše delovanje označujejo kot najbolj nemoralno dejanje domače politike doslej, ker gre za zdravstvo, gre za denar za bolnike, za otroke, za starejše. Ker gre v prvi vrsti za sprenevedanje. Pozicija, opozicija, moč imate, te ne morete zanikati. Za zasluge in poplačilo zaslug, med javnim in zasebnim. Popolnoma nepomembno je, če gre, tako trdite, za sprego levih, desnih ali pa sredinskih politik preteklosti ali sedanjosti. Vsi bi morali odgovarjati, vsi, ki so izvajali tovrstno politiko. Povejte kaj o tematiki, aktualni ali pa pretekli, poznate vi osebno, kdo je kršil te zakone, kdo je lobiral nezakonito? Pokažite, pa bomo preganjali vse, ampak ne se izogibati, pa ne se sprenevedati. Konec koncev, avgusta 2016 ste bili na tej jahti, z dvema poslovnežema in tega stika niste prijavili KPK. Torej ste se KPK zlagali. Kaj ste torej dobili za to deseturno uživanje na tej jahti? Kaj ste vi imeli od tega?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, lahko dopolnite odgovor.
Žalostno je, da smo prišli v situacijo, ko imamo opozicijo, ki je vse, kar zmore, utripanje na nekih starih slikah. V Sloveniji se marsikaj dogaja in mislim, da bodo naslednje leto zelo pomembne volitve, in bi bil čas, da začnemo tekmovati s programi, koncepti, s tem, kako se bo sodelovalo, da bo Slovenija napredovala hitreje. Ker smo v tem času, ko se vi ukvarjate s starimi slikami, ustvarili realno podlago za to. Ne vem, če ste v tej ihti opazili današnji podatek državnega zavoda za statistiko – v lanskem letu se je povprečna plača v Sloveniji povečala za 5,4 %. Že v prvem letu mandata te vlade so se pokojnine povečale za 7,7 %. Imamo rekordno nizko brezposelnost po letu 2008. Gospodarska rast, ki je bila napovedana prejšnji teden, je za 2 % višja, kot je bil padec v lanskem letu. Se pravi, imamo neko realno podlago za povečevanje blaginje in glede na to, da živimo v parlamentarni demokraciji, mislim, da bi se spodobilo v tem času, da začnemo tekmovati v tem, kdo bo te priložnosti, ki so bile ustvarjene, v prihodnosti bolje izkoristil. Ne pa, da zapravljamo čas z mlatenjem prazne slame in brcanjem prazne konzerve, iz česar ne bo nič. Če bi vi imeli kakršenkoli dokaz, da je bilo tukaj kaj narobe, bi tega že zdavnaj privlekli na dan. Poleg tega pa, glejte, če ste tako proti korupciji v zdravstvu, koalicija je vložila zakon o drugačnem načinu javnih naročil, ki bo že sistemsko onemogočil kakršnekoli podobne očitke, ki jih vi izrekate in pričakujemo, da bo takrat Hic Rhodus, his salta! in da boste zakon podprli in da ne bo v prihodnosti niti teoretično osnove več za takšne razprave.
Hvala lepa. Kolega Pavšič, imate besedo za postopkovni predlog.
Zakon, ki ste ga omenjali, ne bo tega preprečil, ampak bo to omogočil. Ampak to je že neka druga zgodba. Zamegljevanje, to je vse, kar smo danes slišali. Sama megla in razpihovanje megle. Poleg vseh selektivnih statistik, ki jih izbirate zelo sebi v korist, pa bi povedali, da imamo tudi veliko teh zdravstvenih tajkunov, ki so jahte kupili z javnim denarjem oziroma sodelovanjem z državo. Tukaj niste vi osebno podpisovali pogodb, tega vam nihče ne očita, ampak omogočili, da nekdo pride do tega. Nismo dobili odgovorov, niti enega, niti na eno vprašanje niste odgovorili, očitki pa so hudi. V tem se verjetno strinjava, da so to hudi očitki. In obstaja utemeljen sum, da je šlo v primeru vašega zamolčanega druženja z lobisti, poslovneži in zdravstvenimi tajkuni vsaj za politično odgovornost. Ali se bo Državni zbor odpovedal svoji ustavni pravici po odgovorih, je pravzaprav vaša odločitev, spoštovani kolegice in kolegi. Zato predlagam, da o vlogi predsednika Vlade in njegovih odgovorih odpremo razpravo in dobimo končno odgovore. To nam omogoča poslovnik, in to je naša dolžnost, ustavna dolžnost, da javnosti ali popolnoma razblinimo vse sume ali jih pa potrdimo in se končno v tej državi lahko zgodi, da nekdo pa prevzame odgovornost za nečednosti, ki se dogajajo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra, v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik za besedo. Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci! Predsednik Vlade Janez Janša! Pred nekaj trenutku ste izrekli besede, da opozicija ne zna delati drugega kot odpirati tem iz preteklosti. Predsednik Vlade, to ne drži. Pred vami je nov predlog zakona o spodbujanju gradnje javnih najemnih stanovanj, ki ga je pred dnevi vložila celotna demokratična opozicija. Zagotovo je pred vami zanimiv izziv, ali boste ta predlog, ki je, jaz mislim, dober in nujno potreben za celotno državo, bili sposobni v koaliciji podpreti ali ne. Spoštovane kolegice in kolegi, mladi v Sloveniji se soočajo s hudo stanovanjsko revščino. Lahko bi rekli, da v Sloveniji vlada stanovanjska kriza. Na tisoče mladih družin tako nižjega kot tudi srednjega razreda si ne more urediti stanovanjskega problema, kaj šele zagotoviti primernega stanovanja, ki bi ga lahko trajno koristili. Najemnine predvsem v Ljubljani, pa tudi v drugih mestih so v nebo vpijoče, rastejo, iz dneva v dan so višje. Da ne govorim o možnosti nakupa stanovanj. Stanovanje si dejansko lahko privošči le elita, tisti, ki dajo lahko štiri in več tisoč evrov na kvadratni meter za nakup novega stanovanja. Ta situacija se je pokazala še toliko bolj grozljiva v času te zdravstvene krize, zato je nujno, da se na tem področju nekaj naredi. Kot sem povedal, smo Socialni demokrati vložili v proceduro zakon po zgledu Dunaja. Kot veste, je na Dunaju ta stanovanjska problematika zgledno urejena. Tam mesto vodijo že dolga leta Socialni demokrati. Zakon bi omogočil v naslednjih šestih letih izgradnjo deset tisoč najemnih stanovanj. Višini najemnine bi bila nekje 350 evrov za 65 kvadratnih metrov v Ljubljani. V ta namen bi namenili milijardo 300 evrov v teh šestih letih, večina sredstev bi temeljila na povratnih sredstvih in na poroštvih, nekaj pa bi bilo tudi nepovratnih sredstev. Spoštovani predsednik Vlade, sprašujem vas: Ali ste pripravljeni tovrstno zakonsko rešitev podpreti? Jaz mislim, da predvsem mladi pričakujejo neke konkretne rešitve s strani Vlade. Niso dovolj zgolj bombončki in obljube na nivoju nekih deklarativnih stališč, kako je treba skrbeti za mlade. To vprašanje moramo rešiti skupaj kot družba, ne se deliti na opozicijo, koalicijo. To je vprašanje, ki ga je treba rešiti. Z Jazbinškovim zakonom v času vaše Demosove vlade se je celoten javni fond stanovanj razprodal, privatiziral. Žal je od takrat naprej vse skupaj prepuščeno trgu, kar je slabo in nedopustno. Predsednik Vlade, na potezi ste. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Zelo pomembna tema. Ampak ker ste že na koncu omenili, kdaj se je ta fond razprodal, to ni bil Jazbinškov zakon. Jazbinškov zakon je bil drugačen. Jazbinškov zakon je predvideval mislim da 50-odstotno poplačilo. Potem pa je Miran Potrč iz SD zbral podpise za amandma v takratni skupščini in na podlagi tega amandmaja, ki je bil potem sprejet, ni pa ga predlagala Demosova vlada, je dejansko mislim da 150 tisoč stanovanj v Sloveniji bilo v glavnem podarjeno tistim, ki so v njem živeli. Kdo pa je prišel do stanovanja v prejšnjem režimu, pa verjetno ni treba razlagati, in na kakšen način in kdo je prišel do boljših stanovanj. Potem so si nekateri tovariši hišo v Murglah kupili za 35 tisoč mark. Toliko o zgodovini. Če bi bil pa Jazbinškov zakon, ki ga je Demosova vlada sprejela, sprejet v prvotni obliki, bi takrat nastal ogromen fond za izgradnjo stanovanj, iz katerega bi še vedno lahko gradili stanovanja. Zdaj toliko za zgodovinsko korektnost. Kar se pa tiče pa obljub, kako bomo zgradili 10 tisoč stanovanj v prihodnosti, pa bi spoštovanega kolega poslanca spomnil na to, da to obljubo vedno slišimo pred volitvami od stranke, ki jo predstavlja. Recimo 11. avgusta 2008 je njegova stranka objavila predvolilni manifest, kjer so rekli, da Socialni demokrati bomo najprej poskrbeli za pospešeno gradnjo neprofitnih najemnih stanovanj v javni lasti, bivalnih enot in tako naprej. Pa vam povem, koliko teh stanovanj ste zgradili, pa ste bili od leta 2008 do leta 2020, z izjemo enega leta, vseskozi v vladi. Okej, za tista prva leta, ko je bila gospodarsko-finančna kriza, je razumljivo, da se ni moglo veliko vlagati, to je pač druga tema, bom povedal za zadnjih pet let. Leta 2015 132 stanovanj, leta 2016 nobenega, leta 2017 102, leta 2018 73 in 2019 33. 340 v petih letih vladavine Socialnih demokratov. Za naslednjih pet let bo Stanovanjski sklad na podlagi projektov, ki so že v teku, dal na trg skoraj najemnih 4 tisoč stanovanj. Se pravi, več kot 10-krat več, kot ste jih vi zgradili v zadnjih petih letih. Poleg tega smo dvignili povprečnine slovenskim občinam, se pravi lahko tudi občinski in mestni stanovanjski skladi vlagajo. Oni bodo v naslednjih petih letih temu dodali še več kot tisoč 500 stanovanj iz teh sredstev. Se pravi, iz projektov, ki so že v teku, iz sredstev, ki so načrtovana in v veliki meri zagotovljena, deloma desetine milijonov tudi iz načrta za okrevanje in odpornost, bo v prihodnjih letih dejansko zgrajenih več kot pet tisoč stanovanj. In to niso samo obljube, ker si to že dogaja. Jaz mislim, da bo samo v letošnjem letu zgrajenih več javnih najemnih stanovanj, kot jih je bilo v prejšnjih petih letih. Je pa v dosedanjem načrtovanju poleg tega, da se je veliko govorilo in zelo malo naredilo, tudi napaka v tem, da so se stanovanja v glavnem gradila v centru. Na ta način se je povečevala centralizacija, praznilo se je podeželje, ker pač mladi šolani ljudje gredo tja, kjer so pač pogoji za življenje. Namesto da bi sledili deklarativni politiki enakomernega razvoja, smo jo centralizirali. Poleg tega je pa stanovanje v Ljubljani še enkrat dražje recimo kot v Mozirju ali pa v Murski Soboti in tako naprej. Tako da me veseli, da se zdaj situacija popravlja. Lahko vam naštejem po občinah, kje se zdaj gradijo stanovanja in na srečo se ne gradijo samo v Ljubljani.
Hvala lepa. Mag. Koprivc, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Poglejte, predsednik vlade, zdelo se mi je, da boste na ta način odgovorili. Sem pa vendarle imel kanček upanja, da boste vendarle glede na to, da smo korektno pristopili in neko konkretno vprašanje postavili, da se boste vendarle na nek način spomnili vseh tistih mladih, ki tudi danes gledajo to najino soočenje prek televizijskih zaslonov in si želijo nekih konkretnih rešitev, vi pa se vračate v preteklost. Vi pa se vračate v preteklost, enako kot ste prej očitali mojemu kolegu iz opozicije, dejansko počnete to točno vi. Vračate se v preteklost, govorite, kaj vse ni bilo narejeno. Veste kaj, perverzno se mi zdi na nek način, 30 let ste v tej politiki, 30 let in boste meni, ki sem 3 leta poslanec, očitali, kaj ni bilo narejenega, s tem da sem jaz uvodoma povedal, da je pomembno, da se celotni politični razred dogovori, kaj je prioriteta. Stanovanjska politika, oprostite, na žalost tudi v časih vaših vlad, ko ste jih vi vodili ali pa ko ste bili del vlade, ni bila prioriteta. Dajmo stopiti skupaj in od vas bi želel slišati, da boste v teh nekaj mesecih, ko boste še na oblasti − žal ni v naših rokah, kdaj bodo volitve, če bi bilo, bi volitve že bile − povedali, da boste nekaj konkretnega naredili, da boste ta naš predlog, ki je narejen po dunajskem zgledu, podprli in da bomo s tem odprli vrata poleg tistih stanovanj, ki se gradijo, in vemo, da se gradijo, dali možnost še za dodatno izgradnjo 10 tisoč novih stanovanj. Ampak žal očitno to za vas ni prioriteta. Žal bo ta zgodovina 30-letnih napadov, teorij zarot, žaljenj, cinizma in tako naprej trajala še nekaj mesecev, dokler boste na oblasti. Je pa to največja škoda za Slovenijo. In zaradi tega je v slovenski družbi stanje duha tako, kot je. Mislim, da je na najnižji točki od leta 1990 dalje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Jaz nisem začel z omenjanjem Jazbinškovega zakona, jaz sem samo odgovoril na tisto, kar je bilo postavljeno v vprašanju. Kar se tiče pa projektov, ki so v teku, in to niso obljube, ki se pozabijo en dan po volitvah, so pa naslednji: Novo Brdo Ljubljana, skoraj 500 stanovanj; Gerbičeva, 109 stanovanjskih enot; Pod Pekrsko gorco Maribor, 400 stanovanj; Dolgi most Ljubljana, 40 stanovanj; v Kranju 187 stanovanj; Jesenice, 43 stanovanj; Koper, 90 stanovanj; Lukovica-jug, 80 stanovanj. Nakupi po javnem pozivu za nakup stanovanj in zemljišč za gradnjo stanovanj, ki so v teku: Slovenj Gradec, 87; Lenart, 10; Kočevje, 76. Mozirje, 24; Radenci, 10. Slovenska Bistrica, 31; Gornja Radgona, 10; Pesnica, 24; Mežica, 19; Črnomelj, 30 stanovanj. Potem gre še za financiranje pri zagotavljanju javnih najemnih stanovanj: na Novem Brdu 674; Celje, 128; Rogaška, 10; Braslovče, 4; Ravne na Koroškem 22. Delno se to pokriva z lastnimi projekti, delno gre za dodatne enote. Glede na to, da je, kot že rečeno, vlada povečala oziroma smo skupaj s proračunom za letos povečali tudi povprečnine občinam, je v tem trenutku samo iz ljubljanskega stanovanjskega sklada v gradnji 1044 stanovanj in še mnogo po drugih slovenskih občinah, kjer so ta sredstva namenili tudi za izgradnjo stanovanj. Govorimo o obdobju od letošnjega leta do leta 2026. Se pravi, končno lahko tudi ta cilj 10 tisoč stanovanj v naslednjih desetih letih dosežemo. Samo denar bo treba namenjati za stanovanja, tako kot obljubljamo pred volitvami, in ne za Metelkovo 6, kot delamo potem po volitvah.
Hvala lepa. Imate besedo za postopkovni predlog mag. Koprivc.
Hvala lepa, predsednik. Poglejte, ta cinizem je res višek. To, kar ste na koncu zdaj spet skušali zanetiti vojno z nevladnimi organizacijami, to je nesprejemljivo in nedopustno in nikakršne zveze nima s stanovanjsko politiko. To je zavržno, kar počenjate. Bi pa želel izpostaviti, gospod predsednik, da zavajate, zavajate javnost. Zdaj ste tri minute brali seznam stanovanj, ki se bodo zgradila, ki nimajo zveze z neprofitnim najemom. Zgolj na koncu ste omenili nekaj stanovanj, ki so namenjena neprofitnemu najemu, ostala stanovanja so tržna. In to nima zveze s samim neprofitnim najemom oziroma z zakonom, ki smo ga mi predlagali. Mi želimo povečati fond neprofitnih najemnih stanovanj, ki je v Sloveniji eden izmed najnižjih v primerjavi z ostalimi evropskimi državami. In v to bi bilo treba vlagati. Na koncu pa se vam zahvaljujem, da ste pohvalili ljubljanski stanovanjski sklad. Res je, Ljubljana je na tem področju naredila ogromno in brez javnega stanovanjskega sklada MOL bi bila situacija v Ljubljani še hujša. Ampak na srečo so tako samoiniciativni, da uspejo zadeve kljub mačehovskem odnosu države kolikor toliko dobro peljati. Je pa tudi res, da s tem, ko se je omogočilo nekoliko večje zadolževanje, se je naredila stanovanjskim skladom usluga. In tega ne zanikamo. Mi želimo zgolj nadgradnjo. Mi želimo, da se zagotovijo dodatna sredstva in sistemske podlage, da bi se lahko začelo graditi, obširnejši stanovanjski fond za neprofitni najem. To smo skupaj s strokovnjaki s tem zakonom naredili po zgledu Dunaja. In vi, predsednik Vlade, mi niste z besedo odgovorili, ali ste pripravljeni podpreti tovrstne rešitve, ni potrebno ta zakon, tovrstne rešitve., Ampak zadeve obračate na drugo stran, kot vi znate, in manipulirate. Zato bi jaz prosil, spoštovani predsednik, da daste na glasovanje moj proceduralni sklep, da bi vendarle Državni zbor razpravljal o tej zelo pomembni tematiki. Morda pa uspemo, sicer upanja je zelo malo, ampak upanje umre zadnje, pa vendarle kakšnega predstavnika koalicije iz Janševe stranke ali pa iz stranke njegovih satelitov prepričati, da je vendarle vlaganje v stanovanjsko gradnjo pomembno in da mladi morajo biti prioriteta, ne zgodbe iz preteklosti, ne junaške zgodbe in tako naprej, o katerih stranka SDS ves čas govori, ampak prihodnost. In prihodnost temelji na mladih. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil Luka Mesec.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Spoštovani gospod Janša! Jaz vam ne bom moralno pridigal, ker ni moje mesto presojati o tem, s kom se vi družite v zasebnem času in s kom ne. Vendar pa opozarjam, da glede na to, da ste že 20 let praktično na vodilnih funkcijah v tej državi, večino tega časa ste bili bodisi vodja opozicije bodisi predsednik vlade, ste dolžni javnosti nekaj pojasnil o vaših stikih z dvema lobistoma in dobaviteljema v zdravstvu, Božom Dimnikom in Andrejem Marčičem, ki sta v tem istem času, v teh 20 letih skupaj obrnila za okoli 300 milijonov evrov poslov s slovenskim zdravstvom, s slovensko državo. To pa ste dolžni pojasniti, kaj ste se tam dogovarjali in ali je imelo to kakršenkoli vpliv na vašo politiko in na akcije, ki jih je izvajala vaša stranka. Pravite da niste prijavljali teh stikov protikorupcijski komisiji, ker so bila naključna. Ampak teh naključij je bilo malo preveč. Naključje na Novi Zelandiji, pa naključje na Mauritiusu, pa naključje pri vas na vikendu, pa naključje na jahti, kje vam je očitno po enem krogu postalo tako dolgčas, da ste se usedli na kavč in začeli gledati teletekst. Teh naključij je bilo malo preveč, da bi kdo verjel vanje. Drugič, ko presojamo o kakšni stvari, o programu stranke, o delovanju, se je treba vedno vprašati, kaj je tam in česa ni. Jaz o vašem delovanju, odkar sem tukaj, sem videl ogromno nekih lamentacij o korupciji v zdravstvu, rohnenja nad tem, kako odtekajo stotine milijonov evrov preko dobaviteljskih mrež iz tega zdravstva. Zanimivo pa je, da nisem s strani vaše stranke slišal niti enkrat imen Marčič ali Dimnik. Niti enkrat. Pri tem, da sta ta dva človeka ena od glavnih dobaviteljev v slovenskem zdravstvu in da sta tudi onadva tista, ki sta si kupila, kar sta si kupila, vsaj deloma verjetno z denarjem, ki je pritekel iz slovenskega zdravstva. Zato me zanima, gospoda Janša: Ali lahko z gotovostjo trdite, da vaša srečanja s tem dvema človekoma niso imela nikakršnega vpliva na politiko SDS? Če tako malo od daleč pogledam, začenjam dvomiti, če sem malo ciničen, v tisto vašo zgodbo o stricu iz ozadja Janezu Zemljariču, ki prek svojih dobaviteljskih mrež vleče milijone iz slovenskega zdravstva. Ne rečem, najbrž je tudi kaj na tem. Ampak malo me spominja na tisto šalo o tem, kako oropati trgovino na desni strani ulice, tako da zakričiš, da nekdo ropa na levi strani in vsi pogledajo tja, zato da nihče ne bi videl, da sta na drugi strani Dimnik in Marčič. Tako da me zanima, gospod Janša: Kako komentirate vpliv teh dveh ljudi na politiko in akcijo SDS v zadnjih letih?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Kar se tiče verjetja v naključja ali pa v Marxa, ima vsak svoje prepričanje. Sedaj lahko vsak svoje verjame in o tem se lahko v svobodni državi pogovarjamo. Ko pa gre za neke težke obtožbe, pa je verjetno dobro dostaviti kakšen dokaz. Še posebej, če imamo na razpolago program, ki kaže, koliko je kakšno podjetje v kakšnem času poslovalo z državo in koliko je zaslužilo. In imena, ki jih omenjate, so bistveno več služila v poslih z državo v času levih vlad, tudi v času, ko ste bili vi v vladi. To so pa dejstva. Kar se tiče korupcije, verjetno vam je gospod Kordeš na sestanku dal kak nasvet v zvezi s tem, ampak, jaz na to ne bi dal veliko. Ko že rečeno, v proceduri je zakon, kar se tiče nabav v zdravstvu. Preiskovalna komisija glede korupcije v zdravstvu, ki jo je vodila naša poslanska kolegica Jelka Godec, je odkrila neposredno zelo veliko ljudi s prsti v marmeladi, posredovala je te dokaze tožilstvu in nič se ni zgodilo. Nič se ni zgodilo. Mogoče bi tudi kdo od teh gospodov kje ven padel, če bi pristojni organi začeli preiskovati, ampak se ni nič zgodilo. Če poznate kakšnega tajkuna z jahto, ne samo tajkuna, kot pravite ali pa kogarkoli, ki posluje v zdravstvu in je član SDS, mi ga pokažite. Če pa poznate kakšnega člana ali pa kakšnega podpornika Slovenske demokratske stranke, ki posluje v zdravstvu in ima jahto, mi ga pa še posebej pokažite. Nenavadno je, da lobirajo pri nas, mi jim zagotavljamo posle, potem so pa v SD, v LMŠ, v LDS, v Zaresu. Res neverjetno! Ali ni bil gospod Miklavčič celo minister za zdravstvo? Ali ni bil gospod Miklavčič zelo minister za zdravstvo v levi vladi? Kakor vem, je on najboljši prijatelj gospoda Dimnika, ne jaz. Jaz sem gospoda Dimnika velikokrat srečal v življenju. On je bil poleg tega, kot pravite, da se ukvarja s temi stvarmi, v Svetovnem slovenskem kongresu v času osamosvajanja in je pomagal pri pridobivanju mednarodnega priznanja. V času našega prvega mandata je bil predsednik Društva hrvaško-slovenskega prijateljstva, kjer smo tudi na nekaterih mejnih stvareh sodelovali. Tako da jaz sem njega velikokrat srečal, samo nikoli se nisva pogovarjala pa sklepala kupčij v zvezi z zdravstvom. Nekateri ljudje imajo v svojem življenju več vlog. In zelo zanimivo, da doslej ni bilo o teh ljudeh nič slabega rečeno. Zdaj so se pa objavile neke slike in, evo, zdaj je pa to vse narobe. Mi smo kot stranka bili od leta 1990 naprej v vladah manj kot eno tretjino časa. Vse ostalo smo bili v opoziciji. Obstajajo časovna obdobja, kjer se vidi, kdo je sklepal kakšne posle, kdo je kaj podpisal, veliko tega je tudi elektronsko. Vse se da preveriti in imate vse možnosti. Delati politiko zaradi, bom rekel, izpraznjenosti lastnih konceptov na nekih aferah, je vse kratkega diha. Sedim tukaj tretjič že kot predsednik Vlade, naposlušal sem se tega v tridesetih letih in večina teh, ki so mlatili prazno slamo, je že zdavnaj na pokopališču zgodovine.
Hvala lepa. Kolega Mesec, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Najprej hvala za korektnost. Res je, Levice niste omenili kot stranke, kjer bi bili lobisti ali pa dobavitelji v zdravstvu, in to z razlogom, ker jih ni. Niti enega ne boste našli, niti po prijateljskim vezeh. Drugič, kar se tiče Bineta Kordeža, glejte, če bi jaz imel kaj za skrivati, bi se verjetno tudi z njim dobil kje na Mauritiusu, ne pa sredi Ljubljane, vsem na očeh. Poleg tega pa ni odveč pripomniti, da ta človek je bil tajkun v času, ko obstaja kakšna slika vas z njim, zdaj pa tajkun že kakšnih deset let ni več. Vmes so bili sodišča, zapor, sodni postopki. Ima pa kaj zanimivega povedati o tistih časih, to je pa res. Ampak nazaj k dokazom. Moja teza je, da SDS aktivno teh 20 let, kolikor se vi družite s temi lobisti, sabotira ureditev nabavnih cen v zdravstvu. To ni samo moja teza. Marko Noč, on je človek, ki je bil blizu Jelke Godec in vaše stranke, pomagal je tudi pri preiskovalni komisiji, je pred nekaj meseci, ko je bila pod vašo zdajšnjo vlado oblikovana delovna skupina, ki naj bi uredila dobavne cene materiala in opreme v zdravstvu, tako da bi najprej pogledali, koliko kakšna stvar stane v Skandinaviji ali pa v Nemčiji, preden se začne dogovarjati z dobavitelji tukaj, odstopil in v svoje protestno odstopno pismo napisal, da je ugotovil, da je bila ta skupina oblikovana samo zato, da se njegova pobuda za ureditev cen v zdravstvu nevtralizira, ne pa zato, da se uresniči. In to je zgolj indic. Bom šel še bolj nazaj. Andrej Bračun je ukinil poskus sistema enotnih nabav v zdravstvu. Potem afera operacijske mize. Tam je bila bivša žena Boža Dimnika, tista, ki je v materi vseh afer sodelovala. Potem imamo Onkološki inštitut, kjer je dr. Erik Brecelj povedal, da je SDS napadel revizorja dr. Sandija Ogrizka, ki je rekel, da je bilo Marčiču 10-krat do 100-krat vse preplačano, kar je za Onkološki inštitut naredil, zato da je Marčič pogodbo obdržal. In konec koncev je takih zgodb še več in se bodo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Ko nekdo govori na pamet, se slej ko prej ujame v lastno past. To, kar je koalicija predlagala kot zakon za drugačen sistem nabav v zdravstvu, je ravno predlog, ki ga je dal dr. Noč in njegova skupina. Res pa je, da delovna skupina, ki smo jo oblikovali iz teh strokovnjakov, ki so imeli iz prakse ideje, kako stvari postavit na noge, in uradnikov Ministrstva za zdravje, ni prišla nikamor, ker na Ministrstvu za zdravje je več ali manj – zdaj se aktualni minister trudi in je nekaj novih ljudi pripeljal –v glavnem stara ekipa, ki je bila že pod vsemi ostalimi ministrstvi, in je to blokirala. In dr. Noč je imel prav. Zato tega predloga nismo mogli zapeljati v realnem času preko vladne procedure in je šel preko vas poslancev, koalicijske procedure. Natančno isti predlog, o katerem ste vi zdaj govorili, je v zakonu, ki mu pa vi nasprotujete, smo slišali. Torej glasujmo za ta zakon, za to, kar je predlagal dr. Noč, pa se vsi strinjamo, da bo bolje.
Hvala lepa. Kolega Mesec, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala. Nisem dobil zadostnih pojasnil in predlagam, da opravimo resno razpravo o tem. To, kar se je odstrlo s temi slikami, je morda vrh ledene gore, pod katero se skriva ogromna korupcijska afera. Glejte, gospod Janša, bom šel po vrsti o vaši vpletenosti v neurejanje cen v zdravstvu. Prvič, leta 2002 in 2003 je dr. Dušan Keber, takratni minister za zdravstvo, začel postavljati enoten sistem za nabave v zdravstvu. Ko pridete vi na oblast, je ta sistem suspendiran. Suspendiral ga je Andrej Bručan, takratni minister za zdravstvo, češ da je to brez zveze. Od takrat naprej je naše zdravstvo šlo iz afere v afero. Prva zares velika je bila afera operacijske mize. Tisti, ki se spomnite tega, veste, da je bilo naročilo vredno 4 milijone evrov, od tega je bilo kar 2 milijona preplačil. Kdo je bil za to afero? Gospod Dimnik in njegova bivša žena. Onadva sta vodila ta posel. Potem imamo Onkološki inštitut. Marčič je tam baje, tako pravijo nekateri podatki v medijih, preko programske opreme v nekaj letih zaslužil 17 milijonov evrov in pol. Ker zdravniki in drugi uporabniki s sistemom niso bili zadovoljni, ker je bilo vse nefunkcionalno, so najeli zunanjega revizorja dr. Sandija Ogrizka, informatika, ki je javno povedal, da je šel gledat te račune in so bili, kot se temu na Gorenjskem reče, pisani z vilicami, od 10 do 100-krat preplačani. Potem je dr. Erik Brecelj povedal, da je SDS tega revizorja napadel. Revizor je bil odstranjen. Marčič je pogodbo obdržal. Potem žilne opornice, ki jih omenjate. Pri žilnih opornicah je tudi zanimivo, da vi ste napadli podjetje Mark Medical, ki je dobavilo žilne opornice, ampak zdaj je prišlo v javnost, da je bil konkurent tega Mark Medicala nekdo, ki se je potegoval za njegov posel, Medias International, podjetje, ki ga vodi hči Boža Dimnika. Teh stvari je, gospod Janša, enostavno preveč, da bi kdo še lahko verjel v naključja.Glede na to, da je ta sprega dobaviteljev v zdravstvu, ki so dejansko eden izmed največjih problemov slovenskega zdravstva poleg zdravnikov dvoživk, ki jih vi s tako vnemo branite, ali pa dopolnilnega zavarovanja, ki čeprav se ni porabljalo med covid krizo, vi niste želeli opravičiti plačevanja in se je v zavarovalnice steklo okrog 50 milijonov evrov na ta način. Vse to, gospod Janša, so indici, da vaša druženja niso nedolžna in da imajo marsikaj s politiko, ki jo SDS vodi v zdravstvu in ki slovensko zdravstvo drži v stanju, v kakršnem je. Zato predlagam, da se o tem temeljito pogovorimo. Kot pravim, najbrž gledamo vrh ledene gore, pod katerim se skriva korupcijska afera.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Kot zadnji bo predsedniku Vlade postavil vprašanje Jožef Horvat.
Spoštovani gospod predsednik Vlade! Sedanja vlada je svoj mandat začela v hudih kriznih razmerah. V Državni zbor je prvi paket pomoči ljudem in gospodarstvu prinesla v 100 urah od prisege. V zahtevnih okoliščinah je pripravila številne interventne zakonske pakete za soočenje s covidom-19. Nova Slovenija je hvaležna, da lahko v okviru te koalicije uresničuje svoj program, predvsem svoj gospodarski program. Hvaležni smo gospodarstvu, torej delodajalcem in delojemalcem, ki skupaj z državo vlagajo izjemne napore za izvajanje gospodarske dejavnosti, zagotavljanje eksistence družinam v zaostrenih razmerah. Učinkovitost vladnih ukrepov potrjujejo številke. Evropska komisija je julija Sloveniji za letos napovedala 5,7-odstotno gospodarsko rast, kar je skoraj 20 % višje od povprečja napovedi za EU. Umar je oceno gospodarske rasti za letos povišal celo na 6,1 %. Slovenija je po kriteriju brezposelnosti med najboljšimi državami v EU in OECD. Upoštevajoč še bonitetne ocene Slovenije, lahko ugotovimo, da je Slovenija v prvi četrtini najuspešnejših držav Evropske unije. Zadovoljstvo, ki ga stanje našega gospodarstva in naše države dajejo kazalniki, je pred dnevi prekinila slaba novica iz Strasbourga. Evropsko sodišče za človekove pravice je razsodilo, da je nekdanja vladna koalicija pod vodstvom gospe Alenke Bratušek kršila pravice razlaščenim vlagateljem v podrejene obveznice in delnice saniranih bank. Razlaščenih je bilo več kot 100 tisoč lastnikov podrejenih obveznic oziroma delnic v skupni vrednosti približno 960 milijonov evrov. Zgodba bančne sanacije torej še zdaleč ni zaključena. Nad davkoplačevalci torej visi Damoklejev meč, težak približno 1 milijardo evrov. Če temu prištejemo še vse zamudne obresti, bi končni znesek lahko narastel približno na višino cene, ki smo jo davkoplačevalci morali plačati za projekt TEŠ6, ki se bliža stečaju. Gospod predsednik vlade, nekatera ravnanja levih vlad torej predstavljajo resno grožnjo za razvoj Slovenije. Če bi teh 960 milijonov evrov namenili za pokojnine, bi lahko, na primer, povprečno pokojnino za eno leto povečali s 720 evrov na 858 evrov in tako dalje. Zanimivo je še nekaj. Praktično isti del političnega spektra, ki nosi odgovornost za oškodovanje 100 tisoč razlaščencev, danes oblikuje koalicijo proti znižanju davčnih bremen državljanom. Če Slovenija ne bo uspela z realizacijo predlagane davčne reforme ter z razbremenitvijo najbolj ustvarjalnega dela naše družbe, ne bomo mogli resno izboljšati našega poslovnega okolja. Spoštovani gospod predsednik Vlade, zanima me: Kako ocenjujete vpliv grožnje izplačila tako visokih odškodnin iz državnega proračuna na razvojni potencial Republike Slovenije? Hvala lepa za vaš odgovor.
Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Prej je poslanec Mesec zlorabil svoj nastop v predlogu za razpravo. In me čudi, zakaj se je sploh ustavil pri naštevanju tega stopnjevanja korupcije. Ker sam vrh tega po njegovi logiki je to, da je on sam pa tudi vsi ostali iz koalicije KUL za mandatarja [[…]] [[nemir v dvorani]]
Prosim, malo tišine prosim. Prosim, tišina, da slišimo odgovor!
[[…]]s podpisi tudi gospoda Mesca za mandatarja predlagala Karla Erjavca, tasta gospoda Marčiča. Ali si predstavljate to korupcijo? Pa da je poslanka Zabretova bila v času te silne afere z operacijskimi mizami bila žena dobavitelja teh operacijskih miz. To je šele korupcija po tej razlagali. To se pravi, to so kriteriji po katerih izbirate kandidata za mandatarja. Zdaj to bolj za šalo. To, kar pa sprašuje gospod Horvat, je pa seveda krvavo resna stvar. Slovenija ima v tem času visoko gospodarsko rast, nizko brezposelnost, stabilen mednarodni finančni položaj na finančnih trgih, milijarde nepovratnih sredstev za investicije v okviru Sklada za okrevanje in odpornost in lahko naredimo veliko stvari, ki jih doslej nismo. Lahko poleg digitalne in zelene preobrazbe nadoknadimo veliko vrzeli, ki so se doslej pojavile. So pa tukaj določena tveganja. Eno od teh tveganj je ravno to, da padajo okostnjaki iz omare. Ta sodba Evropskega sodišča glede razlastitve podrejencev seveda ne nalaga direktno državi, da se jim to povrne, jasno pa pravi, da je bila tista odločitev nezakonita, ker ni dopuščala pravnega varstva in da imajo pravico do tega. In seveda vemo, kaj to pomeni. Slej kot prej bodo prišli računi, ali bo prišlo do neke poravnave in bomo plačali pol tega ali pa celo več, in to so velika sredstva. Mi smo prejšnji teden dobili že nakazano na račun prve četrt milijarde evrov nepovratnih sredstev iz evropskega sklada za okrevanje, in to je velik denar. Samo če bodo podrejenci na podlagi te sodbe dosegli povračilo, potem bo šel praktično ves ta denar, vsa ta vsota bo šla za čas, ko je gospa Bratuškova reševala Slovenijo pred trojko in je namesto tega, da bi si takrat iz Evropskega sklada za reševanje bank denar sposodili po ceni, praktično brez obresti, razlastila podrejence in celoten dolg za sanacijo bank obesila na slovenske davkoplačevalce. Hkrati je pa v ta paket sanacije vključila še dve tajkunski banki, Factor banko in Probanko in smo dejansko dobesedno stotine milijonov evrov dali oziroma še dajemo za to. To je bilo to reševanje Slovenije v tistem času, za katerega zdaj prihajajo računi. Zanimivo, gre za milijardo evrov, slovenski mediji pa na prvi strani novica o stari sliki, ki je bila itak že objavljena takrat, pa so jo zdaj še enkrat odkrili. To je bila prva novica in danes tudi pol tega časa v zvezi s poslanskimi vprašanji porabljenega za to, ne pa za nekaj, kar je dejansko, kot je bilo pravilno izpostavljeno v poslanskem vprašanju, tveganje, ki se je pojavilo na mizi in ki nam lahko zaustavlja razvoj. Pa še nekaj je teh okostnjakov. Polno teh odločitev je bilo v časih levih vlad, ko ji mediji ne gledajo pod prste, ko organi pregona nič ne ukrepajo, je vse pod kontrolo, politično pod nadzorom. Ampak enkrat pridejo računi. Tudi za to bo prišel in vlada dela na tem, da se ta tveganja zmanjšajo.
Hvala lepa. Spoštovani kolegice in kolegi! Glede na to, da sem dobil zdajle mimogrede še ene par intervencij v zvezi s postavljanjem vprašanj in odgovorov. Seveda tukaj apeliram tudi na predsednika Vlade, danes ni bilo nobene zlorabe pri postavljanju vprašanj. Edino pravilo, ki se ga moramo držati, je, da je poslansko vprašanje kratko in jedrnato. Ta čas, ki ga ima poslanec na voljo, dopušča nekoliko več svobode. To, kar smo danes slišali, je vse v skladu s tem, kar pravimo naša parlamentarna praksa. Tako da jaz predlagam, da smo toliko prizanesljivi eden do drugih, da poslušamo, kaj poslanec postavi kot vprašanje, tudi če ima mogoče uvod, ki gre nekoliko širše od tistega, kar je na koncu zastavljeno. In enako velja za odgovore. Tako da jaz predajam besedo naprej kolegu Horvatu. Imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod predsednik Državnega zbora. Hvala za odgovore, gospod predsednik Vlade. Seveda je lastnina sveta stvar. To imamo zapisano v slovenski ustavi, in to je dejansko povedalo tudi Evropsko sodišče za človekove pravice. V Novi Sloveniji si prizadevamo, da še naprej izdatno in še izdatneje razvijamo Slovenijo. Zagnali smo kar nekaj investicij v vrtčevsko, osnovnošolsko infrastrukturo po desetih letih vakuuma. Ravno tako po desetih letih vakuuma gradimo domove za starejše. Dejansko skrbimo za dostojanstvo človeka. Lahko smo ponosni na diplomatske uspehe te vlade, ki je Slovenijo postavila ponovno na pomemben zemljevid Evrope in širše in tako naprej in tako naprej. Seveda naša prioriteta je poslovno okolje, gledamo gospodarstvo, torej delodajalce in delojemalce, in seveda tudi zdravstvo. Kar se tiče zdravstva, najbrž se oba strinjava, gospod predsednik, da je potrebno nekaj narediti na področju plač zdravnikov, medicinskih sester. Tu me zanima vaš razmislek, razmisleki, ki jih imate znotraj vlade. Kar se pa tiče gospodarstva, v zadnjem času smo kar imeli nekaj sestankov s predstavniki gospodarstva, ki na nas naslavljajo vprašanje oziroma prošnjo, da tisti, gospodarski subjekti, ki so bili upravičeni do denarne pomoči države v času epidemije, so pa bili uspešni, hvala bogu, da so bili, in sedaj dejansko ne ustrezajo kriterijem za upravičenost te pomoči. Ali je razmislek na vladi, da jim ne bi bilo treba te pomoči vračati, če bi dokazali, da so vlagali ta sredstva v razvoj, raziskave ali pa za stimulacijo delavcem? Hvala lepa vnaprej za vaše odgovore.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Kar se tiče tega zadnjega vprašanja, to proučujemo, je nekaj mejnih primerov. Ministrstvo bo podalo svoj predlog, kako to rešiti. Seveda pa je tu največ problemov v nekaterih delih storitvenega sektorja, kjer se sedaj ugotavlja, da niso vseh prihodkov včasih beležili. Sedaj je težko dokazati, da je bil upad tam, kjer se ni beležilo. To pa so neki drugi problemi, ki so, kar se tiče pripomb, ki prihajajo, očitno večji. Pri investicijah v zdravstvo iz Sklada za okrevanje in odpornost bo na voljo ogromno sredstev in deloma jih bomo zagotovili iz lastnih nacionalnih virov, da sedaj postorimo vse, kar je potrebno. Zato apeliram na vse, da čim prej sprejmemo ta zakon, ki ga imate v proceduri. Vidim, da opozicije to ne zanima, ker praktično ni nobenega več v dvorani. Zanimajo jih zgolj afere, ne pa razvoj. In je to zelo žalostno, še posebej v času, ko se pripravljamo na volitve. Poleg tega pa, še enkrat opozarjam na to, da del teh problemov, ki so odprti v povezavi z zdravjem, rešujemo tudi zakon o dolgotrajni oskrbi. Tukaj je pravzaprav še na nek način največja vrzel. O tem zakonu se govori in se ga pripravlja že 20 let. Ta vlada je dobila v roke 126. enačico. Za vse te enačice je bilo plačano na milijone evrov v času levih vlad za razne študije in tako naprej. Ko bi morali poslati naprej predlog, so naročili novo študijo. Ta zakon rešuje problem starejše generacije, ki se veča, ki včasih potrebuje oskrbo, ki ni bolnišnična, pa niti ni oskrba, ki jo lahko dobijo doma ali v domovih za starejše. Teh kapacitet Slovenija praktično ni gradila nikoli. Zaradi tega apel vsem, ko bo ta zakon sprejet, bo na sto tisoče ljudi v prihodnosti hvaležnih Državnemu zboru, da je končno rešil nek problem, ki so se ga doslej vsi izogibali.
Postopkovni predlog? Ne. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 24. seji Državnega zbora. Minister za zunanje zadeve dr. Anže Logar bi moral odgovoriti na vprašanje mag. Andreja Rajha v zvezi z aktivnostmi za uresničevanje arbitražne odločbe med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško in mag. Branislava Rajića v zvezi s skupno izjavo 18 držav članic Evropske unije, kjer obsojajo novo madžarsko zakonodajo proti skupnosti LGBTIQ. Minister za zunanje zadeve je danes odsoten. Poslanca mag. Andreja Rajha sprašujem, ali vztraja pri ustnem odgovoru ali želi morda pisni odgovor ministra. Kolega Rajh?
Spoštovani predsednik Državnega zbora, jaz vztrajam pri ustnem odgovoru.
Hvala lepa. Poslanec mag. Branislav Rajić, ki je danes odsoten, bo prejel pisni odgovor. Minister za infrastrukturo Jernej Vrtovec bi moral odgovoriti na vprašanje Vojka Starovića v zvezi z delovanjem letalskega centra Maribor, vendar je danes odsoten. Poslanca sprašujem, ali vztraja pri ustnem odgovoru ali morda želi pisni odgovor.
Spoštovani predsednik, vztrajam pri ustnem odgovoru. Hvala.
Hvala lepa. Minister bo odgovoril na naslednji seji zbora. Minister za obrambo mag. Matej Tonin bo odgovoril na vprašanje Jureta Ferjana v zvezi s pravicami veteranov vojne za Slovenijo. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! V Sloveniji imamo na današnji dan 67 tisoč 694 vojnih veteranov oziroma če rečem približno nekaj manj kot 68 tisoč vojnih veteranov. Največja skupina predstavlja vojne veterane iz časa osamosvojitvene vojne tako iz vrst Teritorialne obrambe, Policije in pa tudi Manevrske strukture. Teh je približno 55 tisoč. Sledi druga večja skupina z okoli 3 tisoč 500 veteranov še iz časa 2. svetovne vojne. Poslanec je spraševal, kakšne so pravice vojnih veteranov, če so te enake. Razlike med vojnimi veterani obstajajo, ker so zakonske podlage, na podlagi katerih so jim bile dodeljene pravice, različne. Iz časa bivše država obstaja osem različnih zakonov, ki so določali pravice veteranov, zdaj v kasnejšem obdobju je teh zakonov seveda bistveno manj. In tudi pravice so različne. Tako imajo recimo veterani iz časa 2. svetovne vojne čas, ki so ga preživeli v vojni, priznan kot dvojni čas, ki se jim šteje v pokojnino. Prav tako imajo večje pravice tisti iz vseh različnih vojn, odlikovani z najvišjimi odlikovanji, na primer s častnim znakom, z redom za izredne zasluge, z zlatim redom za zasluge pa tudi z redom narodnega heroja. Vsi ti vojni veterani imajo seveda večji obseg pravic. Poslanec je tudi spraševal, koliko država nameni za vojne veterane. Država na podlagi proračuna, ki je sprejet, nameni za vojne veterane nekaj več kot 61 milijonov evrov letno. Torej za 68 tisoč vojnih veteranov gre 61 milijonov evrov na leto. Vlada si prizadeva, da izboljšujemo status veteranov vojne in ljudi, ki so s to vojno povezani. Govorim o osamosvojitveni vojni. Tako sami veste, da imate poslanci v proceduri tri različne zakone, in sicer novelo Zakona o vojnih invalidih, Zakon o posebnih pravicah žrtev v vojni za Slovenijo pa tudi Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o žrtvah vojnega nasilja, ki bodo pomembno izboljšali status ljudi, ki so bili tako ali drugače prizadeti z osamosvojitveno vojno. Tako po dolgih letih končno popravljamo tudi krivico, ki je bila storjena zlasti otrokom padlih v vojni za Slovenijo. Otroci padlih v vojni za Slovenijo bodo po sprejetju tega zakona, ki ga zdaj Državni zbor obravnava, upravičeni do 100 tisoč evrov odškodnine. Prav tako bomo s spremembami zakonov, ki sem jih omenil, omogočili, da si status uredijo tudi svojci padlih v vojni za Slovenijo. Tako na primer eden izmed takih najbolj vidnih primerov je, da si družina gospoda Šimčika, ki je prva žrtev vojne za Slovenijo in je padel ob pekrskih dogodkih, še vedno ne more urediti statusa, ker so bili termini v zakonu doslej predvideni, da se to lahko ureja šele s tem, ko se je dejansko vojna začela, vsi pa vemo, da so številne aktivnosti, tudi, recimo temu, vojne, potekale že pred tem. Sedaj s temi spremembami omogočamo, da si bodo tudi ti ljudje status uredili. Prav tako pa podaljšujemo rok, do katerega lahko udeleženci vojne za Slovenijo tudi uveljavljajo določene zdravstvene in druge težave, ki jih imajo kot posledico same vojne. Vse to je treba zdravniško dokazati in če bo zdravniško dokazano, da je nekaj posledica vojne za Slovenijo, bodo to lahko tudi ustrezno kompenzirali.
Hvala lepa. Kolega Ferjan, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister za obrambo, najlepša hvala za odgovor! Dovolite pa mi, da še nekoliko dopolnim svoje vprašanje. V bistvu s tem, kar ste vi končali, bi jaz nadaljeval, in sicer na področju morebitnih novih ukrepov jaz pozdravljam stvari, ki jih bomo obravnavali v Državnem zboru v sklopu septembrske seje, torej seje, ki se je danes začela. Verjamem ter se veselim, da bodo tovrstni predlogi, ki izboljšujejo to področje, tudi sprejeti. Bi vas pa še vprašal: Kakšno je vaše stališče do tega oziroma če ste na Ministrstvu za obrambo pripravili določene aktivnosti, kajti v zadnjih tednih se je name obrnilo kar nekaj ljudi, ki so denimo v času vojne za Slovenijo bili v službah, torej niso bili vpoklicani, so pa vseeno sodelovali pri različnih aktivnosti za obrambo naše države, na primer pri varovanju strateških objektov? In drugi del dopolnitve, če se lahko dotaknete tudi pobude, ki sem jo julija naslovil na vaše ministrstvo glede morebitnega stalnega dodatka k pokojnini za tako imenovane zasluge v vojni za Slovenijo v sklopu tudi tega, da se poveča obseg pravic tistih, ki so izborili našo domovino. Hvala lepa.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
V letošnjem letu smo praznovali 30. obletnico naše domovine, ki je bila ubranjena tudi v vojni, žal v vojni, kjer smo imeli tudi žrtve. Pri obrambi naše domovine je sodelovalo veliko število ljudi, tudi zato je bila ta vojna za Slovenijo uspešna. Kot sem dejal, ima danes status vojnega veterana urejenih 67 tisoč 694 oseb. Te osebe so precej raznolike. Kot sem dejal, so tisti, ki so sodelovali v sestavah Teritorialne obrambe, Policije, Manevrske strukture narodne zaščite, potem imate med njimi tudi člane republiškega, mestnega ali občinskega štaba za Civilno zaščito, pa njihovih specializiranih enot, imate tudi voznike, voznice ali pa zdravstvene delavce v reševalnih vozilih nujne medicinske pomoči, ki so bili kot člani operativnega sestava, tudi tiste, ki so sodelovali v gasilskih organizacijah pri obrambi domovine, recimo tudi predstojniki zbirnega centra in še marsikdo drug. Problem, ki se je začel pojavljati v zadnjem obdobju, je, da se še vedno določene skupine čutijo prizadete. Konkretno lahko povem, da so se name obrnili tudi novinarji Radiotelevizije Slovenija, ki so na primer poročali iz prvih bojnih vrst, z območij, kjer so boji neposredno potekali. Gre za novinarje, gre za snemalce in v primerjavi z nekaterimi drugimi skupinami se jim zdi, da so na nek način oškodovani, da do tega statusa vojnega veterana ne morejo priti. Tukaj bi izpostavil dve zadevi. Prva stvar je, da je Vlada sprejela poseben odlok, kjer bo ob 30. obletnici podelila spominske medalje vsem tistim, ki so zaslužni za osamosvojitev Slovenije, vsem veteranom vojne za Slovenijo. Hkrati pa je po tem odloku možno predlagati za to spominsko medaljo tudi vse ostale, ki so si za to prizadevali, naredili velike stvari za osamosvojitev Slovenije, nimajo pa priznanega statusa vojnega veterana. Tako da tudi zdaj spodbujamo vse tiste, ki morda čutijo, da jim je storjena krivica, da se obrnejo na ministre, ki smo po tem odloku upravičeni predlagati te dodatne prejemnike te spominske medalje. Hkrati pa smo zdaj v okviru Ministrstva za obrambo organizirali tudi Upravo za vojaško dediščino, ki ima celostno skrb za vojne veterane in tudi na podlagi vaše pobude bomo ponovno opravili razmislek o tem, ali so pravice vojnih veteranov ustrezne in koga bi lahko še dodatno vključili.
Hvala lepa. Ministrica za izobraževanje, znanost in šport, dr. Simona Kustec bo odgovorila na vprašanje Željka Ciglerja v zvezi z zagotavljanjem ustrezne infrastrukture javnim osnovnim šolam in vrtcem. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. Naj povem, da smo bili takoj ob začetku našega mandata seznanjeni s potrebami, ki jih imajo šole pa tudi občine za izgradnjo novih ali pa adaptacijo obstoječih stavb, v katerih se izvaja vzgoja in izobraževanje v naši državi. Izkazalo se je, da gre za pravzaprav, bom rekla, nacionalni projekt. Praktično skorajda nismo identificirali občine, ki te potrebe ne bi imela. Zato smo potem tudi ob prvem razpisu, ki smo ga razpisali 5. februarja letošnjega leta, povečali prvotno načrtovane finance za pomoč pri sofinanciranju izgradnje šolske oziroma vrtčevske infrastrukture. Po odzivu, ki je prišel na podlagi tega razpisa, smo v tem prvem krogu namenili 43 milijonov evrov, in sicer 13,3 milijona evrov za investicije v vrtce, 27,7 milijona za osnovne šole in 2 milijona evrov za investicije šolstva narodnosti. Z drugimi besedami, sofinanciranje je dobilo 13 vrtcev in 27 osnovnih šol po državi, tisti, ki so glede na kriterije, ki so jih izpolnjevali, najbolj potrebovali to pomoč. Hkrati pa se je ob pregledu stanja že takrat pokazalo, da so potrebe resnično tako nujne in da so razmere v nekaterih vrtcih in šolah tako zaskrbljujoče in slabe, da zgolj ta denar ne bo pomagal vsem, ki nujno potrebujejo to pomoč. Iz tega naslova se je vlada najprej seznanila potem pa tudi enotno odločila, da bo našla še dodaten denar in pomagala vsem tistim prijaviteljem, ki so izpolnjevali vse razpisne pogoje že v prvem razpisu. Potem smo šli še 8. julija letošnjega leta v drugi razpis, kjer smo potem še podprli dodatnih 86 projektov, 42 vrtcev, 44 osnovnih šol oziroma 32 milijonov evrov za investicije v vrtce, 40 milijonov evrov za investicije v osnovne šole. Torej še dodatnih 86 občin je bilo potem upravičeno do te pomoči. Tako da lahko rečem, da smo ob koncu tega razpisa pomoči sofinanciranja izgradnje šolske vrtčevske infrastrukture, ki se je zgodil prvič po letu 2011, na MIZŠ za obdobje štirih let 2021–2024 sofinanciranje dodelili 126 investicijam v skupnem znesku 115,5 milijonov evra. Ker mi je ostalo še malo časa, mogoče še ena osebna ocena ob tem. Tudi sama sem se osebno na licu mesta prepričala na številnih šolah in vrtcih, kako zelo potrebna je ta finančna pomoč, bodisi da govorimo o stavbah, ki absolutno niso več primerne in varne za izvajanje vzgojno-izobraževalnega procesa, bodisi da govorimo o občinah, ki zaradi ali naraščajoče natalitete, tudi to se dogaja, bolj v ruralnih delih, ali pa zaradi priseljevanja potrebujejo nove stavbe. Naša temeljna naloga je, da vsem tem zavodom prisluhnemo, tako kot tudi občinam, in da na ta način pomagamo. Vesela sem, da so ti vsi projekti bili izbrani in da se veliko njih že zelo aktivno tudi izvaja. Prejšnji teden, v petek, recimo, sem bila prisotna pri otvoritvi obnovljenega vrtca in zavoda za otroke s čustvenimi in vedenjskimi težavami oziroma potrebami v Veržeju, v Rogatcu smo postavljali temeljni kamen za nov vrtec in tako naprej.
Hvala lepa. Kolega Cigler imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Gospa ministrica, hvala za ta odgovor. Predvsem za dober trend, ki se pri nas sedaj odvija. Dobro, da so se našla dodatna sredstva. Vprašal bi pa samo nekaj, ni nepomembna zadeva, ker gre za državne osnovne šole in vrtce, kjer je večina otrok predšolskih pa osnovnošolskih udeleženih. Poglejte, jaz sem se na nekaj naslovih pozanimal. Stvari dejansko tečejo, vendar nikjer nisem videl, da bi bili vključeni prezračevalniki. Izjemno pomemben element, ki ga sedaj že rabimo oziroma v bodočnosti rabimo. In tukaj, kjer imamo sedaj adaptacije oziroma dograditve in novogradnje, osebno ocenjujem, tako kot je bila v tem državnem zboru razprava, da bi ta zadeva morala biti obvezno sedaj zgrajena, ker je zelo pomembna. Zanima me: Ali se boste še za to vključitev prezračevalnikov v te novogradnje dogovorili oziroma zahtevali od izvajalcev, investitorji so lokalne skupnosti, da to vgradijo in jim to tudi dodatno sofinancirali? Moram reči, jaz to pogledal, Gimnazija Celje - Center je sama v 13 od 33 predavalnic z lastnimi sredstvi, ki jih je sama pridobila, vgradila prezračevalnike. Ne gre za velike zneske, ampak za delo v prostorih v današnjih razmerah, ne vem, kaj bo sledilo covidu, je pa to izjemno pomemben element. Samo to če mi, prosim, še lahko poveste.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Vsekakor se strinjam z vami. Jaz ocenjujem, da vsi odgovorni izvajalci, projektanti se tega zavedajo in da so tudi nekako upoštevali ali pa dodali k svojim predlogom. Naj pa povem, da gre tu za investicijo v samo, bom rekla, ta infrastrukturni del. Kar se tiče prezračevalnih naprav, je to, bom rekla, tehnično strokovno vprašanje, koliko je to že lahko del tovrstne infrastrukturne adaptacije oziroma vključeno v gradnjo, koliko je pa to nekaj, kar je lahko v sklopu teh ukrepov, ki se uporabljajo pri preventivi prenosa okužb, kot so recimo tudi nošenje mask pa razkužila in tako naprej. V takšnih drugih primerih to velja tudi za vse tiste šole in vrtce, ki niso sedaj v tem paketu sofinanciranja investicij, pa smo tudi omogočili, da se denar, ki ga dobijo mesečno za covid ukrepe šole in vrtci, lahko namensko porabi tudi za te namene, torej za ustrezne naprave glede prezračevanja. Je pa to nekaj, ker je pravzaprav na vodstvih šol in vrtcev, da se odločijo skupaj s predstavniki na ravni občin, kaj od tega bodo izbrali, kaj v bistvu posamezni objekt sploh potrebuje, kakšno vrsto tovrstne tehnične opreme, tako da ne moremo in tudi ne smemo standardizirati. Hkrati pa je to tudi izjemno strokovno-tehnično vprašanje v tem smislu, da se res s pomočjo na eni strani NIJZ in tega dela epidemiološke stroke, na drugi strani pa proizvajalcev odloči za tisti najbolj gospodaren, najbolj optimalen nakup za posamezno stavbo, za katero se ti prezračevalni sistemi tudi potem nameščajo.
Hvala lepa. Kolega Cigler, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Moj postopkovni predlog je, da se zadeva obravnava na prihodnji seji Državnega zbora ob vsem spoštovanju do sredstev, ki so bila za to zagotovljena. Rad bi samo to povedal, da v kraju, od koder prihajam, je bilo narejenih nekaj meritev deleža ppm delcev v razredih in se je dejansko ugotovilo, kar se je že večkrat dejansko pojavilo, po šest tisoč ppm delcev po prezračevanju je v prostoru, pogoji za delo v šoli so zelo težki, ker ni kisika za možgane, če lahko rečem. Kar se pa covida tiče, pa praktično se pri 6 tisoč ppm delcih vdihava zrak, ki so ga izdihali drugi, tudi potencialno okuženi. Mislim, če bi zdaj že pri teh novih investicijah ministrstvo prevzelo iniciativo in bi dosegli dogovor, da se vgradijo prezračevalniki, bi bilo to dobro za nove investicije, kjer se gradijo novi vrtci in šole oziroma dograjujejo, potem bi po zgledu na to prakso lahko vzpostavili tudi dodaten razpis, s katerim bi še v ostale javne vzgojno-izobraževalne ustanove, ki prezračevalnikov nimajo, te vgradili. Zato predlagam, da to zadevo obravnava naš Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanju. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, prvi krog. Andreja Zabret bo postavila vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani minister, gospod Poklukar! Pet dni v naši državi vlada zmeda, nejasnost, nezadovoljstvo zaradi novega vladnega odloka, ki določa izpolnjevanje pogoja PCT praktično povsod. Priča smo protestom, v praksi pa se kot po tekočem traku vrstijo specifične situacije, ki kažejo na nesmiselnost odloka. Jasno je, da ukrepi niso bili pametno načrtovani oziroma sploh niso bili načrtovani. Sprejeti so bili kar tako ad hoc in brez tehtnega razmisleka, predvsem pa brez udeležbe stroke. Da je precepljenost v državi prenizka, to vsi vidimo in kakšni so vzroki za to, se verjetno lahko vprašate edino vi, minister. S popolno zgrešeno in klientelistično usmerjeno kampanjo cepljenja ste še dodatno zamajali zaupanje v ljudi v pristojne in pa v stroko. In kdo je na koncu vedno kaznovan za vladno nesposobnost? Ljudje. In nenazadnje še nekateri predstavniki Vlade, vemo, na kakšen način, nagovarjajo te ljudi, kaj vse so in se nato pričakuje dober odziv in pa solidarnost ljudi do vlade. Težko. Naj izpostavim le nekaj popolnoma absurdnih primerov, kar se tiče tega odloka. Gre za primer recimo mladinskih centrov, ki mladim nudijo brezplačno učno pomoč vsak teden. Od prejšnje srede pa si morajo ti mladi, ki so večinoma iz socialno šibkih družin, plačati hitri test, da se lahko udeležijo te brezplačne pomoči, kljub temu, da se v šoli tedensko samotestirajo. Prav tako ne morejo dostopati do gradiva za učenje in študij, ne morejo se več udeleževati športnih delavnic in dejavnosti ter drugega programa in projektov, ki jih ti mladinski centri nudijo. Ti ljudje, kot sem že omenila, večinoma izhajajo iz socialno šibkih družin in nimajo denarja za te teste. Zanima me: Ali boste to anomalijo odpravili? Potem naslednji primer je recimo necepljeni delavec, ki virusa ni prebolel, se pravi, nima ne P ali C pogoja, se v službi tedensko testira, test pa mu zagotovi delodajalec. Ampak ta isti delavec mora za koriščenje javnega prevoza, s katerim pride do službe, opraviti še samoplačniški hitri test, ki velja 48 ur. Tudi tu vas sprašujem: Ali se zavedate, kakšne dodatne stroške povzročate in kakšno anomalijo ter ali boste tudi to odpravili? Zanima me: Ali boste odpuščali zaposlene v državnimi upravi, ki ne izpolnjujejo pogoja P in C in dela ne morejo opravljati na domu? [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovana gospa Andreja Zabret, hvala za vprašanje, ki ste ga izpostavili. Seveda je lahko govoriti o tem, da so ukrepi bili zapisani brez soglasja stroke ali brez prizadevanja stroke. Vendar naj vam povem, da o protokolu PCT stroka razpravlja že od maja dalje in da nenazadnje o vseh neuradnih semaforjih, o katerih so pisali številni mediji, je notri protokol PCT že od začetka dalje. In ta semafor je nastal na posvetovalni skupini. Po drugi strani pa se je treba zavedati, zakaj so ukrepi. Seveda so ukrepi za čas, da dosežemo zadostno precepljenost. Verjamem, ko bomo vsi skupaj dosegli to soglasje in skupaj nagovarjali najširšo slovensko javnost, da bo ta cilj najlažje in z največjo verjetnostjo dosegljiv. Pogovarjamo se o pogoju PCT, namesto da bi se pogovarjali o postopnem sproščanju ukrepov kot v ostalih evropskih držah, seveda ob zadostni precepljenosti. Cilj je preiti četrti val epidemije brez zapiranja družbe. Za to so potrebni določeni ukrepi, s katerimi zagotovimo varnost in zdravje ljudi, ki hodijo v službe, varnost in zdravje ljudi, ki hodijo v šole in na druge dogodke. Še enkrat, najučinkovitejši ukrep pa je cepljenje. Cepljenje je potrebno zato, da čim bolj zmanjšamo verjetnost sprejema v bolnišnice, predvsem v enote intenzivne terapije, ki so najožje grlo naše družbe v času obvladovanja epidemije. In tukaj ponovno pridemo do že znane teze, da epidemija ni zdravstveni problem, ampak je epidemija družbeni problem. Zato s pozitivnim nagovarjanjem vseh verjamem, da lahko to dosežemo. V zadnjem času, se pravi od konca junija, smo vam določeni strokovnjaki s področja zdravstva že napovedali, da smo v četrtem valu. Pa vendar nekateri še vedno težko sledijo tempu epidemije, ki se dogaja. Veste, da so številke močno porasle in da to terja ukrepanje, kajti samo na ta način lahko zagotovimo zdravje in reševanje življenj vsem v Republiki Sloveniji. Kar se tiče ranljivih skupin se zavedam, da moramo poskrbeti za najšibkejše, kajti naša širina, naša dostopnost je odvisna od tega, koliko znamo v vse svoje ukrepe vključiti ravno najšibkejše. Tako smo obveznost pogoja PCT v odloku, ki ste ga navajali, prilagodili izvajalcem, seveda na način, da lahko zaposleni to izvajajo v obliki samotestiranja na delovnem mestu, za uporabnike storitev pa to omogočili v načinu izvedbe s testiranjem, s tem da smo pri tem določene stroške ob takem načinu izvzeli oziroma naložili državnemu proračunu. Tukaj gre za samotestiranuje učencev in dijakov, testiranje uporabnikov azilnih domov,testiranje oseb, ki se ne smejo cepiti zaradi zdravstvenih razlogov. Pa še enkrat, ves prah se dviguje zaradi T. CPT so 3 črke in T je tisti ukrep, s katerim si kupujemo čas, da dosežemo zadostno precepljenost in da se tako kot, bom rekel, najbolj uspešne države v Evropi začnemo pogovarjati o postopnem sproščanju ukrepov. Tukaj je moj nagovor vsem tukaj prisotnim, da vsi skupaj to naredimo, kajti verjamem, da to zmoremo. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Zabret, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Minister, jaz razumem, da se vi osebno zelo trudite, da bi izboljšali situacijo in povečali precepljenost. Tudi vaša komunikacija je malo drugačna kot mogoče kakšnih drugih kolegov iz vlade, ampak vse skupaj je vseeno prepozno. Vi kot zdravstveni minister ste vseeno odgovorni, vas se osebno najbolj tiče, kar se tiče covid krize in bi morali tudi pri sami vladi doseči nek konsenz, kako se komunicira. Pravite, da so bili ti ukrepi oziroma ta odlok je bil sprejet na podlagi stroke. Pa me zanima, katera stroka je to, ime in priimek. Vodja strokovne skupine gospa Logar je rekla, da konkretno takih ukrepov oni niso predlagali. Zato me zanima: Katera je tista stroka, ki je predlagala take odloke? Pravite tudi zdaj, da je prah največ pri črki T, se pravi pri testiranju. Seveda največji problem je to testiranje, ker je postalo plačljivo. Določene skupine, ki so socialno ogrožene, ali tudi tisti, ki niso, se pač ne bodo testirali. Vemo, da tudi če si cepljen, lahko prenašaš virus. Marsikdo se pač zdaj, ko je plačljivo, ne bo testiral. In ne vem, če je pravi ukrep, da lahko zmanjšamo samo epidemijo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala tudi za to dodatno vprašanje gospe Zabret. Tisto, kar je treba povedati, posvetovalna skupina je večkrat, v tem zapisniku je, vidno obravnavala PCT, obravnavala je tudi obvezno cepljenje. V posvetovalni skupini so jasna imena in priimki. Ja, vodja je dr. Mateja Logar, potem so pa še številni drugi iz vsaj štirih specialnosti s področja medicinske stroke. Koliko razprav je bilo o tem narejeno znotraj posvetovalne skupine, tudi kažejo semaforji oziroma variante semaforjev, ki jih je posvetovalna skupina pripravljala. Tudi znotraj tega je že v prvi fazi, kot sem rekel, PCT protokol, pa tudi samotestiranje, pa potem tudi PC protokol. Kar se tiče T, ko ugotavljamo, da dviguje prah, seveda pri T je ključno to, kot sem rekel, da si kupujemo čas, zato da se zadostno precepimo. Ne končuje pa T epidemije, ne končuje te agonije, s katero se ukvarjamo zdaj že eno leto in pol. Kar se tiče cepljenih, ki lahko zbolijo. Ja, dokazano je, cepljeni lahko zbolijo, vendar praviloma zelo majhen odstotek potrebuje hospitalno obravnavo v primerjavi s tistimi, ki niso cepljeni. Zato se pri vseh cepljenh v tej fazi epidemije, kot predlaga stroka, v primeru simptomov ali kakršnihkoli znakov na podlagi pregleda pri zdravniku odredi PCR testiranje. Kar se tiče socialno šibkih, da dopolnim še svoj odgovor, za najbolj ranljive skupine poskušamo povečati dostopnost do nujnih zdravstvenih storitev in do nujnih postopkov zaradi socialne in pa družinske problematike. Tako je ta zadnji odlok razširjal te izjeme predvsem za vrsto oseb, ki jim ni treba izpolnjevati pogoja PCT, z vidika otrok do 15. leta, osebe, ki so vključene v storitve vodenja, varstva in zaposlitev pod posebnimi pogoji, je zapisano v prvi alineji tretjega odstavka 5. člena, in pa področja, za katere ne veljajo omejitve zaradi neizpolnjevanja pogoja PCT, to pa so nujne zdravstvene storitve in nujni postopki socialne in družinske problematike ter nujne osebne asistence, kar pa govori četrti odstavek 5. člena. PCT je bil uveden zato, ker je epidemija družbeni problem, zato da vsi skupaj dobimo orodje, s katerim lahko vplivamo na potek in razvoj epidemije in si na ta način zagotovimo optimistično jesen in zimo. Hvala.
Hvala lepa. Želite besedo? Imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala minister. Zdaj vemo, da ste čez nekaj dni v tem odloku določene stvari nekoliko malo omilili in popravili. In ravno o tem govorim, o komunikaciji, na kakšen način komunicirate. Minuli teden smo v naši poslanski skupini ponovno pozvali celotno vlado, naj se priprave predpisov za preprečevanje širjenja virusa loteva premišljeno in da ponovno uvedite brezplačno testiranje, k čemur vas želim tudi danes pozvati sama. Pozivam vas tudi, da pravzaprav spremenite odlok in vsem ljudem omogočite dostop do zdravstvenih storitev in da se odpravijo vse anomalije, ki ste jih tako ad hoc z odlokom in pravzaprav brez stroke sprejeli. Predvsem se mi pa zdi ta tema izredno pomembna, zato bi tudi na podlagi poslovnika prosila, da se na eni izmed naslednjih sej tudi ta tema obravnava.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Matjaž Nemec, in sicer ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju.
Hvala lepa. Spoštovani kolegice, kolegi! V zadnjem času se soočamo s skrb vzbujajočim trendom porasta sovražnega govora, podpihovanja nestrpnosti, neposrednih groženj in zaničevanja ljudi, žal tudi s strani naših vrst, torej politikov vseh vrst. Predvsem pa je ta prisotna v družbenih omrežjih in žal postaja to vsesplošna platforma za širjenje sovraštva. V Državnem zboru so se naši predhodniki, torej tudi komisija, ki je nastala predvsem zaradi tega, da bi proučevala porast desnega ekstremizma, ukvarjala le s tem. Zaman je govoriti in enačiti vse tipe ekstremizmom, so to politični ali so to verski, kajti v naši družbi je le eden v izjemnem porastu, in to še posebej v zadnjem obdobju. Komisija je v letu 2014 prišla do vmesnih sklepov in se je do desnega ekstremizma opredelila, citiram, »Načeloma desni ekstremizem v sedanjem času ne predstavlja nevarnosti za nacionalno varnost, slednje pa se lahko spremeni, če bi dobil aktivnejšo podporo nosilcev politične moči.« Danes smo soočeni s posebnim izzivom. Tako državnemu sekretarju za nacionalno varnost gospodu Mahniču kot državnemu sekretarju na Ministrstvu za notranje zadeve Francu Kanglerju ter celo direktorju policije je bilo očitana neposredna povezava med njimi in pojavom neonacizma v Sloveniji. Spoštovani minister Vasko Simoniti, dovolim si reči, da vi ste šli še nekoliko dlje. Ne samo, da se vam dokazuje neposredna povezanost s financiranjem, ampak se vam očita neposredna podpora s financiranjem tovrstnih organizacij. Če bi poenostavil, moje poslansko vprašanje je: Ali ste pri ugotavljanju pogojev za pridobitev statusa delovanja društva v javnem interesu na področju kulture poleg formalnih pogojev preverili, ali društvo, katerega financirate in ki mu je očitana neposredna povezanost z rumenimi jopiči, in tem je dokazana povezanost z neonacističnimi gibanji, torej govorim o Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot, deluje v skladu z ustavo in zakonom, in mu dodelili finančna sredstva? Če tega niste storili oziroma zakaj niste tega preprečili, če ste vedeli, da je temu tako? Kakšna je oblika vaše podpore tovrstnim organizacijam? Ali bi to isto ponovili? Prosim, če mi daste konkreten odgovor na konkretno vprašanje, kajti enačenje in posploševanje vaših odgovorov, kot smo jih bili vajeni na seji, ki ste se ji izognili, govorim o skupni seji nekaj dni nazaj, na kateri na vprašanja nismo dobili odgovorov. Zaradi tega vas sprašujem in prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Na začetku bi rekel, da če sem prav razumel, da neposredno financiram neke organizacije in neke zadeve. Odločno zavračam, take organizacije, o katerih vi govorite, ne financiramo, niti jih sam ne financiram, niti kakorkoli drugače podpiram. Drugič, izognil se nisem nobenim vprašanjem, ampak pametnemu dovolj. Zelo jasno in nedvoumno sem povedal, kakšno je moje stališče do teh zadev in iz teh stališč se povsem jasno vidi, da je moj odnos do vseh totalitarizmov odklonilen, jasen in nedvoumen. Glede društva, o katerem govorite, za promocijo tradicionalnih vrednot je pa treba povedati, da je društvo vse kriterije, ki so predpisani, izpolnilo in je bilo vpisano v razvid. Društvo za promocijo tradicionalnih vrednot je 26. marca 2021 posredovalo ministrstvu vlogo za pridobitev statusa nevladne organizacije v javnem interesu in po uradni dolžnosti je pristojna uslužbenka pridobila s strani Upravne enote Ljubljana temeljni akt društva. Društvo je bilo pozvano k dopolnitvi vloge s poročilom o delu društva, iz katerega so razvidni programi, projekti in druge aktivnosti. Po pridobitvi vseh dokumentov in na podlagi tretjega odstavka 5. člena Pravilnika o določitvi kriterijev za izkazovanje pomembnejših dosežkov delovanja društva za podelitev statusa društva v javnem interesu na področju vzgoje, izobraževanja, raziskovalne dejavnosti, kulture in športa je bila zadeva predana v obravnavo strokovni komisiji. Mnenje strokovne komisije je bilo pozitivno. Temu mnenju je sledila tudi strokovna služba in to društvo deluje torej javno in na podlagi javno pridobljenih dokumentov. To društvo je pridobilo tudi potrdilo Ministrstva za pravosodje, da društvu ni bila izrečena kazenska sankcija. Pridobljeno je bilo tudi potrdilo Ministrstva za finance, da društvo ni vpisano v prekrškovno evidenco prekrškovnega organa kot storilec prekrškov. Na podlagi tega je bila društvu izdana 28. maja ustrezna odločba. Karkoli bi bilo v zvezi z delovanjem narobe, Zakon o društvih jasno postavlja omejitve glede tega tako pri registraciji kot pri delovanju. Če ta društva delajo kakorkoli nasilno dejavnost, bi človek rekel, se trudijo ali prizadevajo v smeri spremembe ustavne ureditve in podobnih stvari, da ne naštevam, se takemu društvo odreče delovanje in se ga izbriše ali se mu odreče pravzaprav ta zaščita, da rečem v navednicah, ministrstva, ki izda tako odločbo. Še enkrat bi rad poudaril, da registracijo društva oziroma nevladne organizacije izvajajo upravne enote, ki preverijo na podlagi priloženih dokazil, ali bo društvo delovalo na območju Republike Slovenije v skladu z veljavno zakonodajo in ustavo Republike Slovenije. Ministrstvo za kulturo po upravnem postopku pred podelitvijo statusa nevladne organizacije v javnem interesu na področju kulture ugotavlja, ali v skladu z dejavnostjo, ki jo društvo izvaja, to izvaja na področju kulture in je ta dejavnost v javnem interesu. Poudariti želim, da društvu ni bila izrečena nobena kazenska sankcija. Ministrstvo je pridobilo potrdilo Ministrstva za finance, da društvu ni vpisano v evidenco prekrškovnega organa. Eventualne privatne aktivnosti predsednika društva ali članov pa niso predmet upravnega postopka, zato se je ministrstvo do tega ne opredeljuje in to tudi ni v njegovi pristojnosti.
Hvala lepa. Kolega Nemec, imate besedo.
Spoštovani minister imate prav, ko govorite, da vi ne financirate tovrstnih organizacij, ampak omogočate financiranje tovrstnih organizacijam. Plačujemo in financiramo pa jih predvsem državljanke in državljani Spoštovani minister! Ministrstvo za kulturo je maja 2021 društvu, ki kot svoje poslanstvo navaja širjenje pomena tradicionalnih vrednot in kulturne dediščine Slovencev, ustvarjanja, organiziranja in prirejanja javnih predavanj in multimedijskih predstavitev na tematiko kulturne dediščine Slovencev. Četudi je iz javno dostopnih informacij razvidno, da je delovanje društva in njegovih članov usmerjeno predvsem k širjenju nestrpnosti in sovraštva do določene skupnosti, kot so recimo LGTB, priseljenci, muslimani ali judi, kar je po Ustavi Republike Slovenije prepovedano. Zato, spoštovani minister, vprašanje: Na kakšen način lahko utemeljujete, da se to isto društvo izpostavlja z besedami, kot je »Hitler heroj«? Spoštovani minister: Ali si upate javno pokazati, na kakšen način je ministrstvo dodelilo tovrstna sredstva tej organizaciji – vso dokumentacijo, kdo je tisti, ki je tako imenovanim neonacistom omogočil pot do javnih financ in s tem prisilil davkoplačevalce, da financiramo tovrstne ideologije ali širjenje nestrpnosti v naši državi? Prej ali slej se boste s to realnostjo ali s tem vprašanjem soočili ali na seji ali pa ob kateri drugi priliki, ko bo nastala nova vlada. Spoštovani minister, težko boste oprali ime neposredne povezanosti vašega ministrstva za kulturo z neposrednim financiranjem tovrstne ideologije z javnimi sredstvi. Prosim za kratke odgovore in, še enkrat ponovim tisto, kar je ključno: Ali ste pripravljeni razgrniti celotno dokumentacijo v zvezi s tem, kako si je to društvo pridobilo javna sredstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Še enkrat in znova, govorite stalno, da je to društvo dobilo javna sredstva s strani Ministrstva za kulturo. Prosim, če postrežete neposredno, ker imate potem še govor naprej, ko jaz nimam več besede in boste izrabili, da boste eno in isto ponavljali, če jasno nedvoumno pred javnostjo poveste, koliko denarja je dobilo društvo z Ministrstva za kulturo, kdaj in kdo je podpisan pod tem. Lepo prosim, če to storite. Ker ostale stvari, ko govorite, da bom težko opral ime ministrstva, ki ga vodim, torej verjetno mislite tudi moje ime, če ne boste tega povedali, kar ste trdili o financiranju, pa tega javno pa vsi, to so pač skrivaške besede, je to navadno klevetanje. In to je jasno. Drugič, ministrstvo ni pristojno, da bi ugotavljalo osebnostne lastnostni članov društva in njihove opredelitve do posameznih vprašanj. Upam, da to razumete. Ker vprašanje je tukaj, če razumemo, kaj govorimo. Nekateri dvomim, da zmorejo to razumeti. Poleg tega vi veste ali pa še ne veste, da je bila vrhovnemu državnemu tožilcu na oddelku za civilne in upravne zadeve posredovana zahteva, da se to društvo izbriše s strani neke pravne mreže za demokracijo. In vi veste, če pa ne veste, vas pa sedaj opozorim, da je Vrhovno tožilstvo to zavrnilo. Zavrnilo je izbris iz registra. Dajte si to zapomniti in ne te besede premetavati gor in dol in ustvarjati videz, kot da je nekaj, kar ni. Za vse ostale stvari smo že zadnjič povedali, da so pristojni organi, ki imajo to za storiti že po zakonu, po vseh uzusih, ki so za to predvideni, mora ravnati državni tožilec in vsi ostali organi, če mislijo, da je karkoli narobe, da so dolžni po uradni oceni podati razloge za to, da se tako društvo eventualno izbriše in prepove. Ljudje, ki pa kršijo zakone, zakonodajo, pa prosim, da so sankcionirani tako, kot morajo biti v vsaki normalni demokratični državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Nemec, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa, predsedujoči. Seveda bom izkoristil to postopkovno priložnost in pozval poslanke in poslance k nujnosti razprave na seji delovnega telesa oziroma Državnega zbora. Pravite, da ni res, spoštovani minister. Samo zadnji tvit, žal bom moral citirati to vulgarnost, ampak predstavnik rumenih jopičev, ki jim vi omogočate financiranje, pravi: »Razfukite to policijo nesposobno na prafaktorje!!« To je zadnje komuniciranje tistega, ki mu vi omogočate dostop do javnih financ. Tisto, kar je ključno v tej razpravi, je, spoštovani minister, ali bi po tej razpravi še vedno dodelili status društva v javnem interesu temu istemu društvu, ki govori, da je Hitler heroj. Na tisto, kar vam jaz postavljam kot vprašanje, torej da razkrijete celotno dokumentacijo, vi vračate, naj jaz dokažem – vi morate dokazati, vi morate pokazati in oprati svoje lastno ime. V zgodovini naše 30-letne države Republike Slovenije še ni bilo ministra, ki bi si drznil financirati ideologijo neonacizma, tako kot počnete to vi. V zadnjih nekaj tednih smo priča mnogo vprašanjem iz tujine, kako je možno, ali smo edina država v Evropski uniji, ki neposredno financira tovrstno gibanje, ki je dejansko zavržno predvsem v svojem ideološkem smislu. Nekaj, kar bi moralo biti zakopano v preteklost, se danes v naši družbi vrača skozi vhodna vrata. Na to nas opozarja celo veleposlaništvo Nemčije – da je v bistvu dostop do javnih financ in podpiranje tovrstnega početja neevropsko, predvsem z vidika varovanja človekovih pravic, dostojanstva, za neko moderno državo, kot je naša. Gospod Simoniti, žal to je en črn madež in o tem se je potrebno pogovarjati. Javnost mora vedeti zakaj, na kakšen način in koliko ter ali bi se enako odločili še enkrat, če bi vedeli za vse te grozote, ki se dogajajo pri širjenju nestrpnosti iz vrst posameznikov iz tega društva. Žal pa smo, kot rečeno, državljanke in državljani tisti, ki financiramo to početje, vi pa to početje omogočate. Spoštovani podpredsednik, prosim vas, da upoštevate moj postopkovni predlog in daste na Državni zbor glasovanje o tem, da se opravi pogovor o tako pomembni temi, kot je spreminjanje slovenske družbe in omadeževanje le-te z neonacizmom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Brez posebne prošnje bo vaš predlog obravnaval Državni zbor in bo o njem odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Poslanka Alenka Jeraj bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav! Na hribu Pungart nad Igom je predvidena novogradnja, in sicer naj bi se zgradil nov ženski zapor za celotno Slovenijo za približno 140 zapornic. Sedaj je ta zapor v ižanskem gradu, po investiciji pa bi v gradu ostale uprava in spremljajoče dejavnosti, novogradnja pa bi bila namenjena za zaporski del. Območje Pungarta je že od nekdaj opredeljeno kot arheološko območje, saj je bil Ig z okolico poseljen praktično od časa koliščarjev naprej in so bile v zadnjih desetletjih odkrite mnoge najdbe iz različnih obdobij. Zaradi novogradnje je bilo potrebno opraviti predhodna arheološka izkopavanja, ki so se začela že lani, v letu 2020, in se nadaljujejo tudi letos. Po moji oceni, nisem strokovnjakinja, ampak bolj ljubiteljica zgodovine in arheologije, so izkopavanja prinesla neverjetna odkritja, ki niso pomembna le za Ig in našo občino, pač pa so izjemna tudi v slovenskem merilu. Spoštovani minister, prosim vas, da nam poveste kaj več o izkopavanjih na Pungartu in ugotovitvah Zavoda za varstvo kulturne dediščine in o načrtih za naprej. Zanima me: Do kdaj bodo še potekala izkopavanja na Pungartu? Ali se vam zdi primerno, da bo ravno na tem mestu zrasel novi ženski zapor?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa. Na začetku bi povedal samo to, da je prej gospod Nemec zlorabil postopkovno proceduro in govoril vse tisto, o čemer sem že prej rekel, da bo potem eno in isto ponavljal. Gospod ima po mojem mnenju težave z razumevanjem in to je njegov velik problem kljub njegovi gostobesedni praznini. Samo to bi povedal, da to, o čemer je govoril, ni v ničemer [[…]]
Gospod minister, prosim za odgovor na vprašanje.
Saj pravzaprav odgovarjam na vprašanje in zlorabe nekaterih ljudi. Samo to bi še povedal, da sem mu jasno povedal, naj pove, od kod financiranje, kdo financira in kaj. Nič od tega ni povedal, ker nič od tega ne ve [[…]]
Gospod minister, ne moremo pri postopkovnih predlogih obravnavati zadev za nazaj.
Hvala lepa. Glede tega, kar je vprašala gospa poslanka Jerajeva, bi pa odgovoril takole. Vsekakor je na Igu, kjer je grad in veliko gradišče, najdeno pomembno arheološko najdišče, za katerega se je vedelo že ne vem koliko časa, da verjetno so tam arheološke ostaline, potem je pa prišlo do prvih – kako bi rekel? – raziskovanj že v letu 2016, ki so se potem nadaljevala v letu 2020 in odkriti so bili izjemni arheološki ostanki. Ostanki, da poenostavim, iz 800, 900 pred našim štetjem, odkrilo se je prostor halštatske kulture v velikih izmerah. Ta prostor se je pokazal kot izjemen, ker kaže na neko določeno urbanost, da tako rečem, v tistem času, na malo naselbino, ki zahteva po tem, kar se je odkrilo, nadaljnja izkopavanja oziroma kontinuirana izkopavanja, ki se bodo v letošnjem letu vsaj v delu končala. Potem bo šlo to v veliko obravnavo in analizo arheoloških strokovnjakov. Vsekakor pa je ta celotni areal prepoznan kot izjemna arheološka ostalina, kjer se srečujejo stare kulture, in je nekakšno stičišče in sodi – kako bi rekel? – v obnebje slovenske arheološke dediščine v taki meri, da je treba, ministrstvo bi bilo vsekakor za to, da se to arheološko dediščino v celoti ohrani, zaznamuje in se ji da v prihodnosti določeno prednost. Ministrstvo za kulturo torej podpira na eni strani željo po preureditvi gradu, o katerem je gospa poslanka govorila, kjer so še vedno zapori, se mi zdi. Na eni strani to, na drugi strani pa seveda ta celotni areal, v katerega spada tudi grad, ki ga je treba obnoviti, primerno zaščititi, ohraniti kot kulturno dediščino in prezentirati »in situ«, torej na mestu v celoti. Upam in mislim, da se bo temu tudi sledilo. Ministrstvo se bo vsekakor zavzemalo za to, da se tak prostor, bi človek rekel, ohrani, zlasti ker je to tudi v bližini Ljubljanskega barja, ki vemo, da je pod Unescovo zaščito, in seveda ves ta prostor na drugi strani konec koncev predstavlja tudi določen kulturni in turistični potencial. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Ne želite. Naslednja je na vrsti poslanka Nataša Sukič, ki bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav obema ministroma! Vprašanje je malo bolj kompleksno, tiče se boja proti revščini, tiče se pa tudi, pozneje malo, gospodarskih aspektov. Zajel nas je plaz podražitev hrane in prehranskih izdelkov, in sicer se je v prvih petih mesecih letošnjega leta hrana občutno podražila, sadje recimo za 8 %, za 7 % zelenjava, krompir za 15 %, kruh in pekovsko pecivo, žita za 3 %. Podražili so se meso, olje, maščobe, kis, sladkor, dražijo se osnovne prehrambene surovine, pšenica, koruza, soja, te za kar 30 %, olje za več kot 60 %. Skratka, takih podražitev hrane ne pomnimo že vsaj 20 let. Cene živil naraščajo že 16. mesec zapored in do konca leta naj bi se cene dvignile še za dodatnih 4,5 %. Očitno gre za nekakšen globalni pokoronski efekt, kajti tudi FAO pri OZN opozarja, da so cene hrane dosegle najvišjo raven v zadnjih sedmih letih. Poleg siceršnjih posledic covid krize je rast cen živil eden ključnih dejavnikov revščine in v samem temelju ogroža osnovne potrebe prebivalstva, zlasti socialno ranljive sloje. Delež izdatkov za nakup hrane je recimo pri socialno šibkejših precej višji od povprečja. Povprečno damo recimo 15 %, najrevnejši pa kar 25 % družinskega proračuna. Višje cene hrane ob dražjih energentih, transportu, embalaži, surovinah, storitvah in stroških dela so tiste, ki bistveno vplivajo na stanje revščine v Sloveniji. Blaginja gospodinjstev je namreč tesno povezana z deležem izdatkov za hrano v celotnem družinskem proračunu. Zadnja raziskava Inštituta za ekonomska raziskovanja iz leta 2017 ugotavlja, da ocenjeni minimalni življenjski stroški v letu 2016 na podlagi strukture izdatkov v letu 2015 in na podlagi cen v letu 2016 znašajo 613,41 evra mesečno. Na podlagi tega zneska je določen osnovni znesek minimalnega dohodka, ki je podlaga za izračun višine različnih denarnih prejemkov, ta trenutno znaša 402,18 evra. Ta znesek se vsako leto seveda usklajuje glede na rast cen, a kljub temu trenutno določeni osnovni znesek ne upošteva dejstva, da se izdelki iz prehrambene košarice dražijo bolj kot drugi izdelki in storitve. Zato bi bilo nujno ponovno to izračunati. Sprašujem: Kaj bo Vlada storila v boju proti revščini, da zameji nebrzdano rast cen hrane in osnovnih živil? Kaj boste storili, da zaščitite najšibkejše, najbolj ranljive sloje prebivalstva? Ali bo Vlada zaradi podražitev osnovnih živil in splošnega zaostajanja minimalnih stroškov opravila nov izračun teh stroškov?
Hvala lepa. Najprej dajem besedo ministru Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala. Spoštovana gospa poslanka Nataša Sukič, spoštovani predsedujoči, spoštovani državni zbor! Hvala za vprašanje, gospa poslanka. Vaše vprašanje je pomembno v smislu kvalitete življenja državljanov in sprememb, ki jih prinaša trenutna nova realnost. Statistike ste povedali, so znane. V letošnjem letu so drobnoprodajne cene porasle. Svoj prispevek k dvigu pa so dodale tudi dvignjene cene surovin in naftnih derivatov. Umar napoveduje, da bo letošnja inflacija 1,4-odstotna, rast cen hrane in storitev bo vseeno ostala zmerna. Rast cen, ki smo ji priča, pa je vsekakor posledica sprememb na globalnih trgih in epidemije covida. Rast cen v Sloveniji je nižja kot v drugih državah v območju evra. V Nemčiji se pričakuje inflacija v višini 3 %. Vlada je ogromno storila za to, da je gospodarstvo v teh razmerah ostalo v dobri kondiciji in da so se ohranila delovna mesta ter s tem prihodki zaposlenih in samozaposlenih. In to je največja garancija in najmočnejši ukrep za to, da se borimo proti temu, kar ste rekli, da je nevarno. S sprejetjem osmih velikih protikoronskih paketov in interventnim zakonom za turizem smo skupaj ključno pripomogli k temu, da se lažje spopadamo s posledicami epidemije in trenutnimi izzivi trga. Umar na koncu koncev napoveduje dobro gospodarsko rast, skupaj pa lahko z odgovornim ravnanjem in s cepljenjem pripomoremo, da bomo gospodarstvo imeli odprto še naprej in delujoče, in to je tisti po mojem mnenju ključni in edini ukrep, ki nam bo omogočil, da bomo vsi približno enako premagali to krizo. Hvala.
Hvala lepa. Še minister Janez Cigler Kralj. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala lepa, spoštovana poslanka gospa Nataša Sukič, za to vprašanje. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti si v skladu s svojimi pristojnostmi in poslanstvom res stalno prizadeva, da najprej naslavlja in obravnava socialne probleme prebivalstva Republike Slovenije, in si po drugi strani prizadeva, da bi bile vse oblike socialne pomoči države čim bolj učinkovite in bi dosegle svoj namen. Minister kolega Počivalšek je omenil protikoronske pakete pomoči. Naj povem, da smo ravno zaradi tega avtomatično podaljšali vse pravice do denarne socialne pomoči in ostalih transferov, da ne bi ljudje padli v revščino in da bi jim pomagali ohraniti nivo njihovega življenja v času koronaepidemije. Poleg tega so bili ravno temu namenjeni tudi solidarnostni dodatki za različne ranljive skupine prebivalstva. Res pa je, da je sedaj, v tem protikoronačasu pa nov izziv in posameznikom in družinam stalno sistemsko pomagamo z različnimi oblikami denarnih socialnih pomoči, ostalih socialnih pomoči, subvencij, znižanih plačil, ki jih lahko uveljavljajo pri svojem pristojnem centru za socialno delo. V primeru nezmožnosti kritja stroškov hrane ali osnovnih živil lahko posamezniki oziroma družine zaprosijo za denarno socialno pomoč oziroma za izredno denarno socialno pomoč. Na področju pravic iz javnih sredstev bo ministrstvo za delo meje dohodkov za ugotavljanje upravičenosti do teh pravic, to je otroški dodatek, znižano plačilo vrtca, državna štipendija in subvencija šolske prehrane, z rastjo cen življenjskih potrebščin v obdobju januar–december preteklega leta v primerjavi z istim obdobjem v letu pred tem po podatkih Statističnega urada uskladilo januarja 2022. V skladu z zakonom se namreč te meje dohodkov uskladijo enkrat letno meseca januarja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, želite še besedo? [[Da.]] Izvolite, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala lepa. Spoštovana ministra! Trgovci se v teh razmerah pogosto odločajo za cenejše proizvode, ki jih uvažajo iz tujine, domačim kmetom in proizvajalcem hrane pa pridelki tako ostajajo v skladiščih. V skladiščih tako ostaja na tone pridelkov, poleg tega odkupne cene za kmete ostajajo nizke, medtem ko se cene v trgovskih centrih kljub vsemu dvigujejo. Nekateri kmetje imajo s trgovinami sklenjene pogodbe, ki pa se gladko kršijo, mnogi imajo kredite, ki jih morajo pokriti ali pa jim pač sledi propad kmetije. Agrarni ekonomist dr. Aleš Kuhar opozarja, da smo v Slovenijo v zadnjih 20 letih recimo uvozili dvakrat več kmetijskih in živilskih izdelkov. To je problem. Zanima me: Kaj boste naredili, kako boste zaščitili kmete oziroma preprečili tovrstna špekuliranja trgovcev, ki z dvigovanjem cen po eni strani tudi povečujejo stopnjo revščine prebivalstva, kot smo prejle videli, in konec koncev tudi ogrožajo našega kmeta, naše kmetijstvo in s tem tudi naše gospodarstvo? To je ena stvar. Zdaj pa ne vem, ali sem dobro razumela, ali ste mi v redu odgovorili, ali boste na novo izračunali minimalne življenjske stroške glede na vse povedano. In če ne, zakaj ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem najprej ministru Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Glede rasti cen lahko še enkrat dodam, da je za ohranjanje stabilnega trga in s tem stabilnih cen ključna tudi samooskrba. Našo politiko je zato potrebno usmeriti v podporo domačim pridelovalcem in predelovalcem hrane, da bodo s svojo produkcijo bolj konkurenčni. Mi jim lahko pomagamo samo na ta način, kajti trg Evropske unije je v vsakem pogledu prost. Na ta način bomo imeli tudi večji vpliv na gibanje cen. Na teh področjih verjamem, da se dela in da se bo naredilo, na koncu koncev je potencial iz teh evropskih sredstev za naslednjo perspektivo v veliki meri, pomembno namenjen tudi proizvodnji hrane oziroma kmetijstvu. Hkrati pa bomo poskrbeli za ohranjanje in razvoj pomembnih gospodarskih dejavnosti ter skrb in nadzor nad kvaliteto prehrane našega prebivalstva. Hvala.
Hvala lepa. Še minister Janez Cigler Kralj. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Ja, dobro ste poslušali. Odgovoril sem v prvem delu, da bomo uskladili meje dohodkov za ugotavljanje upravičenosti do letnih pravic, kot so otroški dodatek, državna štipendija, znižano plačilo vrtca in subvencija šolske prehrane, kar se meseca januarja uskladi po zakonu. Drugo pa je višina minimalnih življenjskih stroškov. Po tem ste tudi vprašali in tu, na področju denarnih socialnih pomoči in varstvenih dodatkov, je ministrstvo po zakonu dolžno najmanj vsakih šest let ugotoviti višino minimalnih življenjskih stroškov. Ta se ugotovi kot zmnožek stroškov prehrane, za katero obstajajo splošno sprejeti standardi, in recipročne vrednosti deleža celotnih izdelkov, ki ga gospodinjstvo porabi za hrano. Če bo razlika med višino na novo in zadnje ugotovljenih kratkoročnih minimalnih življenjskih stroškov, kar so sredstva za zadovoljevanje minimalnih življenjskih potreb v višini, ki omogoča preživetje, presegla 15 %, torej če bo razlika več kot 15 %, bo ministrstvo na novo določilo višino osnovnega zneska minimalnega dohodka. Moram pa tu omeniti, da razbremenjujemo družinske proračune z veliko ukrepi, ki so stopili v veljavo nedavno. Eden izmed takih ukrepov, ki je zelo pozdravljen, je brezplačen vrtec za drugega otroka, ki je hkrati s sorojencem v vrtcu, in brezpogojno za vsakega tretjega in naslednjega otroka v vrtcu. Dvignili smo pomoč ob rojstvu otroka, tako sistemsko kot tudi še eno leto po epidemiji bo vsak novorojenec dobil 500 evrov koronadodatka. Dvignili smo starševsko nadomestilo, najnižje pokojnine, tudi invalidske, tudi zagotovljeno pokojnino, tako da na nek način razbremenjujemo tudi pritisk zaradi tega dviga, ki ste ga omenili [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Poslanka Nataša Sukič, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Postopkovno bi predlagala, da se vendarle v Državnem zboru posvetimo eni resni razpravi o teh ne najbolj prijetnih učinkih koronakrize, ki nas bodo vse udarili po žepu – draži se hrana, kot rečeno – o tem, kako je treba morda resno zaščititi domače proizvajalce, domačega kmeta. Ne gre za to, da se to ne dogaja, gre za to, da bi bilo fino tako poglobljeno razpravo opraviti tudi zato, da se ljudje mogoče širše seznanijo z ukrepi, ki jih mogoče niti ne poznajo, pa obstajajo. Jaz ne trdim, da ne obstajajo, da se razumemo. Spoštujem to, te napore, ki ste jih prej omenili, ampak mislim, da so zadeve res zelo resne. Kot rečeno, že 20 let se nismo soočili s tako vrtoglavo rastjo cen hrane, torej osnovnih živil, osnovnih dobrin. Mislim, da bi takšna razprava bila na mestu, mislim, da bi moralo biti v interesu tako koalicije kot opozicije, da malo pregledamo, naredimo neke vrste pregled čez situacijo, ki je resna in ki se sliši kar malo grozeče, ko prebereš te podatke. Prosim, da uvrstite to na dnevni red za glasovanje. Ministroma se pa zahvaljujem za odgovore. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Maša Kociper bo postavila vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani minister, lep pozdrav! V naši stranki, stranki SAB, že ves čas epidemije podpiramo pravzaprav vse ukrepe za zajezitev virusa in zmanjšanje števila okužb in tudi ves čas pozivamo ljudi, da ukrepe spoštujejo. Seveda pa je naša naloga kot opozicijske stranke tudi, da opozarjamo na ukrepe, ki se nam zdijo pretirani ali celo neživljenjski. V prejšnjem tednu smo imeli možnost izmenjati mnenja in stališča glede aktualnih vprašanj, ko ste se oglasili v naši poslanski skupini, in že takrat smo v stranki SAB izrazili svoje neodobravanje nekaterih trenutnih ukrepov, vezanih na izpolnjevanje pogoja PCT, in sicer zlasti tistih, ki se nanašajo na nemožnost ljudi, da pridejo, ne da bi izpolnjevali ta pogoj, do zdravnika, kar lahko seveda pomeni omejevanje pacientov in škodi njihovemu zdravju. Potem smo izpostavili nesmiselnost PCT pri obisku bencinskih črpalk in javnega potniškega prometa, ki ljudem na primer niti ne omogoča, da pridejo do zdravnika, in še nekaj stvari. Danes bi pa želela izpostaviti dve posebni skupini, dve ranljivi skupini, ki sta v tej epidemiji že plačali davek. Prva skupina so mladostniki. Kot članica odbora za izobraževanje ves čas prisostvujem tudi opozorilom strokovnjakov, ki ves čas opozarjajo, kako visoko ceno so naši mladi že plačali zaradi te epidemije, kako zelo je epidemija posegla v njihovo življenje in koliko odpovedovanj, ki jih mladostniki iste starosti v preteklosti niso bili deležni, so morali dati skozi. Zahvaljujem se vam, minister, da ste takoj odpravili pogoj, da morajo tudi mladostniki od 12. do 15. leta starosti izpolnjevati pogoj PCT, to se nam zdi smiselno. Gospod minister, ponovno bi vas prosili, da razmislite tudi o smiselnosti izpolnjevanja pogoja PCT za mladostnike od 15. do 18. leta starosti. Resda so to mladi, ki lahko že sami obiskujejo zdravnika, vendar pa to ne spremeni dejstva, da gre za skupino, ki ni iz zdravstvenega razloga, vsaj tako razumem, posebej kritična za prenašanje okužbe, prav tako to ni skupina, na katero kot družba apeliramo, da bi želeli, da se cepi. Znano je, da je precepljenost med njimi zelo nizka, in na ta način, ko morajo izpolnjevati ta pogoj, smo to veliko skupino mladih ponovno popolnoma izločili iz javnega življenja. Mladi – moj sin je cepljen, ampak drugi mladi – te starosti ne morejo zdaj niti v knjigarno po knjige in še številnih drugih stvari, ki bi jih seveda morali početi.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa Maša Kociper! Najprej z moje strani zahvala za sodelovanje in pomoč pri, ne bom rekel nagovarjanju, ampak opolnomočenju prebivalcev Slovenije o pomenu ukrepov za zajezitev epidemije s seveda najpomembnejšim ukrepom cepljenjem oziroma s ciljem doseči zadostno precepljenost. Zakaj protokol oziroma odlok PCT? Zato ker je epidemija družbeni problem in naša skupna naloga je, da vse prebivalce Slovenije opolnomočimo in po drugi strani damo vsem orodje, da lahko participirajo in pomagajo zajeziti epidemijo. Ključno je, da smo pri tem pozorni na ranljive skupine. Vendar je po drugi strani tudi hkrati pomembno, da se protokol PCT ne predstavlja kot problem družbe, temveč kot priložnost družbe, ali pa če hočete slovenskih prebivalcev, da zamejimo epidemijo in da gremo optimistično v jesen in zimo, da bodo odprte šole, da bo delovala kultura, da bo optimizem v gospodarstvu in da se nam kot bumerang ne zgodijo tako zdravstvene kot gospodarske in tudi vse ostale družbene posledice po epidemiji. Seveda je vaše naslavljanje pomena obravnave ranljivih skupin z vidika zaščite njihovih pravic in enakih možnosti izrednega pomena. Zato smo v odloku 18. septembra tudi navedli naslednje izjeme od izpolnjevanja pogoja PCT za otroke in mladostnike ter osebe s posebnimi potrebami. Namreč, vsi otroci, kot ste rekli, mlajši od 15 let, so izjema od izpolnjevala pogoja PCT, to je zapisano v drugem odstavku 5. člena. Potem je za mladostnike od 15. do 18. leta, se pravi učence in dijake, zaradi potrebe varnega šolskega okolja omogočeno prostovoljno samotestiranje, s tem da stroški bremenijo državni proračun. Potem osebam ni treba izpolnjevati pogoja PCT pri prevozu z javnim potniškim prometom. Hkrati tudi ni potrebno izpolnjevati pogoja PCT, kadar je zahtevana nujna zdravstvena storitev ali nujni postopek zaradi socialne in družinske problematike. To je zavedeno v četrtem odstavku 5. člena. Po drugi strani moram izpostaviti in poudariti, da so v tem delu mladostniki izenačeni z odraslimi, ker imajo na voljo cepivo in lahko že sami pravnoveljavno izrazijo voljo, da se cepijo, za razliko od otrok od 12. do 15. leta starosti. Izjema izpolnjevanja pogoja PCT pa je določena tudi za osebe s posebnimi potrebami, se pravi otrokom do 15. leta starosti, ki imajo posebne potrebe, ni treba izpolnjevati pogoja PCT, prav tako pa tudi ne osebam, ki so vključene v storitev vodenja, varstva in zaposlitev pod posebnimi pogoji. Hkrati je omogočen tudi dostop do zdravstvenih storitev, saj sem sodi tudi zdravstveno varstvo otrok in drugih ogroženih skupin. Enako spremljevalcem pri pristopu k šoli, k zavodom in centrom ter domovom, kjer se te osebe izobražujejo, delajo ali pa se varujejo z njihovo pomočjo, ni treba izpolnjevati pogoja PCT. Tako da smo ta nabor z vidika ranljivih skupin tudi s pomočjo številnih pobud, tudi vas, v tem delu razširili in verjamem, da odpravili eventualna nesorazmerja oziroma zagotovili varovanje pravic vsem. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala, minister. Saj jaz sem tako, kot ste zdaj ponovili, razumela obstoječe pogoje, čeprav moram priznati, da je to res težko spremljati in da še mi, ki se s tem ukvarjamo, težko sledimo vsem tem spremembam. Ampak jaz vas izrecno v tem poslanskem vprašanju želim opozoriti še na dve skupini. Ena je ta, ki sem jo omenila, se pravi mladostniki od 15. do 18. leta starosti, druga pa so – samo da vidim, kako oni temu rečejo – otroci nad 15 let, mladostniki in odrasli s posebnimi potrebami, ki potrebujejo posebno nego in varstvo. Če se za trenutek še ustavim pri prvih. Ja, prav imate, sposobni so že sami odločati o svojem zdravstvenem stanju in tako naprej, vendar točno vemo, da so ti otroci – zdaj govorim o starih od 15 do 18 let – v tem delu popolnoma odvisni od svojih staršev. Tako v delu, ali se bodo cepili ali ne, kot tudi v delu, ali se testirajo ali ne. Verjetno ne pričakujemo, da bodo ti otroci, stari od 15 do 18 let – jaz imam toliko starega sina, ne znam si predstavljati, da bi take stvari že sam delal – samostojno v nekem pravnem prometu nastopali, se samostojno šli testirat, se samostojno odločali o teh stvareh. Včasih so problem tudi starši, ki so proti testiranju in proti cepljenju. To pa ne spremeni dejstva, da so v tako ranljivih letih, ranljivih – pomembnih letih za razvoj ponovno popolnoma izločeni iz javnega življenja. In ni čudno, da se potem govori, da se hočejo okužiti. Drugo je pa ta druga skupina, kjer so seveda spremljevalci že tako obvezani, da izpolnjujejo pogoj PCT, in zato ne vidijo potrebe, da se testira še osebe s posebnimi potrebami, kajti to namreč povzroča izjemen stres in povzroča hudo stisko. Na to gre moj apel, da se o teh dveh skupinah še enkrat razmisli in da se morda doda izjema, ki ne bo vplivala na smisel odlokov.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala za dopolnitev vprašanja gospe Kociper. Tisto, kar se tiče drugega dela vprašanja, se pravi otrok oziroma oseb s posebnimi potrebami, mislim, da sem v končnem delu prej dopolnil oziroma na to že odgovoril. Mislim, da ni potrebno ponavljati, lahko pa tudi. In sicer, otrokom do 15. leta starosti, ki so otroci s posebnimi potrebami, ni treba izpolnjevati pogoja PCT, prav tako pa ne osebam, ki so vključene v storitev vodenja, varstva in zaposlitev pod posebnimi pogoji. Omogoča jim tudi dostop do zdravstvenih storitev, saj v nujne zdravstvene storitve sodi zdravstveno varstvo otrok in drugih ogroženih skupin. Pri pristopu do zdravstvenih storitev in pristopu do šol, zavodov, centrov in domov, kjer se izobražujejo, delajo ali pa se varujejo, imajo te osebe pravico do spremljevalca, ki pa mu ravno tako ni treba izpolnjevati pogoja PCT. Kar se tiče dostopa do nujnih zdravstvenih storitev, naj povem, da iz tega naslova ni potrebno izpolnjevati pogoja PCT vsem, ki potrebujejo nujno medicinsko pomoč, nujno zobozdravstveno pomoč ali nujno zdravljenje in neodložljive zdravstvene in zobozdravstvene storitve, zdravstveno varstvo otrok, zdravstveno varstvo ogroženih skupin, zdravstvene storitve stopnje nujnosti nujno in zelo hitro, zdravstvene preglede žensk v zvezi z nosečnostjo, zdravstveno varstvo žensk v zvezi s svetovanjem pri načrtovanju družine, kontracepcijo, nosečnostjo in porodom, storitve v zvezi z zagotavljanjem in zdravljenjem zmanjšane plodnosti in umetno oploditvijo, sterilizacijo in umetno prekinitvijo nosečnosti, zdravljenje in rehabilitacijo otrok, učencev in študentov, ki se redno šolajo, in otrok in mladostnikov z motnjami v telesnem in duševnem razvoju ter otrok in mladostnikov z nezgodno poškodbo glave in okvaro možganov, obvezna cepljenja, imunoprofilakso in kemoprofilakso, zdravstveno varstvo v zvezi z dajanjem in izmenjavo tkiv in organov za presaditev drugim osebam, storitev v zvezi s presaditvijo organov, patronažne obiske, zdravljenje in nego na domu ter v socialnovarstvenih zavodih, radioterapijo, dializo in druge nujne najzahtevnejše diagnostične, terapevtske in rehabilitacijske posege, vse reševalne prevoze, storitve za zagotavljanje krvi, krvnih pripravkov in zdravil iz krvi, vključno s krvodajalci, na primarni zdravstveni dejavnosti pa tudi vse neodložljive zdravstvene storitve. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Mislim, da sva se zmenila z ministrom, kar sva se mislila. Jaz pač opozarjam na to, na kar me opozarjajo volivci. Prišlo je to pismo gospoda Igorja Lekšana, predsednika Društva mavrica izzivov. Prepričana sem, da ste ga dobili tudi vi, gospod minister. V zelo vljudnem pismu pravi: »Vljudno prosimo, da k skupini izjem dodate še otroke, mladostnike in odrasle s posebnimi potrebami, ki potrebujejo posebno nego in varstvo. Gre za osebe s posebnimi potrebami, s težkimi gibalnimi, duševnimi omejitvami, redkimi boleznimi, za dolgotrajno bolne osebe in osebe z dvema ali več različnimi diagnozami, ki v mnogih primerih ne zmorejo niti govoriti, težko komunicirajo, so popolnoma nesamostojne in za zagotovitev osnovnih življenjskih potreb potrebujejo tujo pomoč, ki jo po navadi zagotavljajo starši. Poleg tega pa jim testiranje povzroča še hude stiske, se ga bojijo in ga zato težko sprejemajo.« Ali ti ljudje ne poznajo svojega področja ali pa mislijo, da so zajeti med izjemami, jaz težko rečem, v vsakem primeru pa mislim, da bi bilo glede na to, koliko je, vidimo, neke zmede in nejasnosti, smiselno opraviti eno razpravo. Zato bi se poslužila poslovniške možnosti, da predlagam, da se opravi razprava o tem vprašanju in da morda izmenjamo mnenja o tem, kaj v okviru tega zagotavljanja varnega in zdravega okolja je smiselno, je sprejemljivo, kaj pa je mogoče neživljenjsko in po nepotrebnem povzroča slabo voljo in odpor. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra, v okviru glasovanj. Poslanka Mateja Udovč bo postavila vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani minister! Pri pridobivanju digitalnega covid potrdila se je pokazala velika potreba državljanov po pridobivanju elektronskega identifikacijskega sredstva. Zato vas prosim za informacijo: Koliko državljanov Republike Slovenije je že opremljenih z digitalnimi potrdili, kot so SIGEN-CA, SIGOV-CA, smsPASS in podobno? Za koliko se je povečalo število izdanih certifikatov od uvedbe digitalnega covid potrdila? Ali na Ministrstvu za javno upravo razmišljate, da bi imetnikom spletnega potrdila za zaposlene SIGOV-CA v duhu zmanjševanja stroškov in predvsem administrativnih ovir omogočili njegovo uporabo za zasebne namene tudi po prenehanju funkcije ali zaposlitve pri organih v javni upravi, ko preidejo v drug organ v javni upravi? Naj vas spomnim, da gre za potrdilo osebne narave, saj gre za osebni digitalni podpis, ki ga ne more in ne sme uporabljati nihče drug kot le fizična oseba, ki ji je bilo digitalno potrdilo izdano. Hvala lepa za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Cenjena poslanka, hvala za vprašanje. Kvalificirana digitalna potrdila v Sloveniji sicer izdaja več ponudnikov, Ministrstvo za javno upravo le eden izmed njih, tako da v nadaljevanju podajam podatke predvsem za MJU, torej za izdajatelje, ki delujejo v okviru MJU. Po našem vedenju tudi sicer podatkov za celotno državo ni na voljo, zadnje ocene so iz leta 2017, ko naj bi po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije digitalno potrdilo imelo približno 25 % prebivalcev. Upam si trditi, da je po zadnjem obdobju to število bistveno bistveno višje oziroma ta delež bistveno bistveno večji. Na MJU je število trenutno veljavnih potrdil izdajateljev naslednje. Za digitalna potrdila SIGOV-CA 25 tisoč 900, digitalna potrdila SIGEN-CA 362 tisoč 400, digitalna potrdila SI-PASS-CA, to je za e-podpis prek storitve SI-PASS, 142 tisoč 400 in mobilne identitete smsPASS 155 tisoč 500. Število izdanih potrdil se je, kot sem že rekel, v primerjavi z lanskim letom bistveno povečalo. Predvsem je ta porast posledica dostopa uporabnikov do portala zVEM in posledično digitalnega covid potrdila. Vlada je pa, kot veste, sprejela sklep, da se omogoči pridobitev smsPASS in s tem dostop do portala za čim širši krog uporabnikov na različnih mestih. V spomladanskih in poletnih mesecih se je na ta način število veljavnih potrdil povečalo za digitalna potrdila SIGOV-CA sicer samo za tisoč 500, a že pri digitalnih potrdilih SIGEN-CA vidimo razliko, za 80 tisoč 800 samo v nekaj mesecih. Digitalna potrdila SI-PASS-CA, torej za e-podpis prek SI-PASS, za 48 tisoč in mobilna identiteta smsPASS za 148 tisoč. Torej smo s prejšnjih 7 tisoč in nekaj prišli na 155 tisoč. Odgovor na drugi del vašega vprašanja. Potrdilo SIGOV-CA je službeno potrdilo, ki je namenjeno zaposlenim v državnih organih, in izdajo zahteva predstojnik. Torej je v osnovi namenjeno izvajanju službenih pooblastil. Lahko se sicer uporablja tudi v zasebne namene, ko pa uslužbenec zapusti državni organ, katerikoli, je predstojnik dolžan zahtevati preklic potrdila in mora uslužbenec pametno kartico s potrdilom in čitalec vrniti na MJU. Vprašanje je bilo tudi, ali smo kaj razmišljali v tej smeri. Ta razmišljanja, ali bi s tem poenostavili in koliko, so se že dogajala, je pa dejstvo, da je bil predvsem varnostni razlog tisti problematični. Torej, potrdilo SIGOV-CA se lahko uporablja tudi za dostop v državne informacijske sisteme, ki so različni pri različnih organih, in zato je ta preklic varnostnega potrdila potreben tudi iz varnostnih razlogov, da se onemogoči morebitne nepooblaščene dostope v te sisteme. Poudarjam tudi, da so ta potrdila, ki so izdana na pametnih karticah, pametne kartice last Ministrstva za javno upravo in se ob vrnitvi ponovno uporabijo, enako kot čitalec, torej dana so na reverz. Je pa odgovornost predstojnikov, da ko posameznik zapusti delovno mesto, ki mu daje takšna pooblastila, to tudi sporoči, ker mi evidence ne vodimo. Kot rečeno, izda se na zahtevo predstojnika in predstojnik je tudi tisti, ki mora paziti, da imajo ustrezna pooblastila samo ljudje, ki jih lahko imajo. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo s postavljanjem ustnih vprašanj. Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim, še vam, gospod predsedujoči! Sicer ministra ne vidim, ampak dobro. Mislim, da se bo pojavil, saj sem ga zasledil nekje v parlamentu. Gospod minister, prvič sem vam eno tako vprašanje postavil že 26. februarja letos. Vmes sem postavil tudi [[…]]A, dober dan, gospod minister! Vmes sem postavil tudi pisno poslansko vprašanje, ki se nanaša na delo policije v Občini Ormož in širše. Menda je najboljše tisto vprašanje, ki ga doživiš na lastni koži, saj dodobra spoznaš podrobnosti. Že od dneva, ko so mene policisti ustavili – točno bom rekel, da govorim o nadzornikih državne meje – v Občini Ormož, si dopisujeva o tem pretiranem nadzoru policistov v Občini Ormož. Na veliko stvari ste mi že odgovorili, pa vendarle odgovori prinašajo vedno in vedno nova vprašanja. Da ne bo pomote, ne opravičujem svoje kontrole, pa vendar vam povem, da v taka naključja nikakor ne morem verjeti. Sprijaznil sem se tudi s tem, da očitno ne bom nikoli izvedel, kdo je oseba, ki je zaupala in predala podatek medijem. Vi pravite, da pri nadzoru ni bilo ugotovljenih nepravilnosti, a vrana vrani ne izkljuje oči. Po tem dogodku sem še bolj pozoren na delo ormoških policistov, hkrati pa so mi občani zaupali kar nekaj prigod, ki so se zgodile v zadnjem času. V vašem zadnjem pisnem odgovoru ste mi podali informacijo, da je bilo v lanskem prvem polletju za polovico manj kršitev cestnoprometnih predpisov, kar je milo rečeno zloraba statističnih podatkov. Mislim, da smo lani prvega polletja imeli zaprto državo skoraj tri mesece, v februarju pa je razsajala gripa, torej ljudje niso bili ravno na cesti. Torej štiri mesece ni bilo frekvence prometa. Če bi te iste podatke primerjali z dejansko primerljivimi leti, bi se kaj kmalu ugotovilo, da policisti v Ormožu zdaj oziroma takrat in še danes izvajajo pretiran nadzor. Če bolj opišem en dogodek, ki kaže na to, da ima moje vprašanje tehten razlog. Policisti so izvajali nadzor in lokalni posebnež ni hotel ustaviti. Mirno se je odpeljal proti domu, za njim pa domala cela policijska postaja, kot da bi šlo za najhujšega kriminalca, ki bi najmanj polovico Ormoža pobil. Zanima me: Ali se vam zdi tovrsten pristop policistov ustrezen? Mislim, da ne. Vidim, da mi bo zmanjkalo časa, pa bom nadaljeval v drugem delu. Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Najprej bom tudi jaz začel tako, da ne bi želel odgovarjati ad personam, ker je vedno ad personam težko neke stvari bodisi zagovarjati bodisi opravičevati, bi pa ponovno rad postregel z nekaj podatki, ki smo jih za ta odgovor pripravili oziroma so jih za ta odgovor pripravili na policiji. Ne glede na to, kako ocenjuje posameznik potreben ali prevelik nadzor na posameznem območju, bi vam rad povedal, da smo zdaj izbrskali oziroma spravili ven statistiko, ki govori pravzaprav zgolj o prometnih nesrečah, ki so se zgodile zaradi neprilagojene hitrosti ali pa zaradi premika vozila. To sta tisti dve najbolj relevantni okoliščini, zaradi katerih se prometne nesreče dogajajo. Pogosto pa so te prometne nesreče, torej ena in druga, povezane tudi z vplivom alkohola. Glede na podatke, ki smo jih iz statistike v policiji izbrskali, v letu 2021 – to je torej v letošnjem letu, ne v lanskem letu, ko imate pravzaprav, kar se tiče statistike, popolnoma prav, kar se tiče statistike, ste popolnoma prav odgovorili glede na število prometa, ki je bilo v lanskem letu, tudi število žrtev je bilo manjše, število prometnih nesreč je bilo manjše, gotovo tudi posledica precej manjših obremenitev cest – če se osredotočimo zdaj na leto 2021, na prvo polovico letošnjega leta, je bilo teh nesreč, ki so bile na vašem območju ugotovljene, da so bile zaradi vpliva alkohola, kar 20 %. To je bistveno bistveno več, kot je pa povprečje v Republiki Sloveniji, ki znaša 11 % takih nesreč. V osmih mesecih leta 2021 se je pripetilo 77 prometnih nesreč, kar ni več, kot je povprečje v preteklih letih, govorim seveda za vaše območje. V letu 2020 jih je bilo 83, v letu 2019 90, v celotnem letu 2018 106, 2017 79. Je pa ena oseba v tem obdobju na tem vašem koncu žal v prometni nesreči tudi umrla. V letu 2020 ravno tako ena, v letu 2019 nobena, 2018 nobena, 2017 nobena in 2016 tudi ne nobena. Enaka statistična razmerja ali pa približno enako statistiko kaže tudi presek, vezan na hudo telesno poškodovane, torej približno enaka številka v letu 2021 kot v letu 2020, medtem ko je bilo v letih 2019, 2018, 2017 ponesrečenih s hudimi telesnimi poškodbami več, od pet 2019 do šest 2017. Nikakor ne bi želel, da se to, kar sprašujete, veže na vašo oceno, da je delo Policijske postaje Ormož prekomerno ali pa da bi kdorkoli želel vas osebno, ad personam šikanirati ali vas zasledovati. Tudi sam sem želel, da mi eksplicitno pojasnijo, kako je mogoče, da se vam je to, kar navajate, zgodilo večkrat. Uveden je bil tudi notranji nadzor. Ves ta notranji nadzor ni odkril teh nepravilnosti, seveda pa obstaja, tako kot ste tudi sami povedali, tisti znani slovenski rek, vrana vrani oči ne izkljuje, kar pomeni, da še vedno obstaja možnost, da bi se kaj takega dogajalo. Moram pa reči, da je občutljivost na politične osebe, če temu tako rečem, vezana na kakršenkoli prekršek, izjemno visoka, tako da se tudi sam čudim, kako nekatere stvari pridejo iz policije ven, do tega, kar tudi sami sprašujete, kako je mogoče, da je to javnost izvedla, ampak mislim, da pravzaprav v tako majhni družbi, kot je Slovenija, javnost izve pravzaprav vse, kar je vezano na politike, celo take stvari, ki pravzaprav za nikogar ne bi bilo potrebno, da jih izvedo, pa iz vsega tega delajo afere ali pa zelo zelo velike afere, ki to seveda niso. Tudi jaz verjamem, da se je verjetno že vsakemu izmed nas kdaj zgodilo, da je morda spil kozarček preveč pa se ni zavedal tega, da v takem primeru ne sme voziti, če pa je slučajno imel smolo, da ga je takrat policija ustavila, je pa tudi prav, da odgovornost za ta prekršek prevzame nase. Kar se tiče samega nadzora v cestnem prometu – tudi meni bo zdajle zmanjkalo časa – bi pa mogoče v drugem delu odgovora pojasnil.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala, minister, za odgovore. Pa vendar, ves čas se sprašujem, ali je možen vsaj na teh segmentih, ki jih omenjam, zmeren nadzor, ne tako močan, kot je bil do sedaj in kot še vedno traja. Nadaljeval bom tam, kjer sem ostal, da vas seznanim tudi, da je recimo ena nova tržna niša ormoške policije – da ne govorim, saj so vsi v prometu udeleženi, vendar pa – vsaj čez poletje se je to razvilo, da se strašno kontrolira tudi na njivah traktoriste in njihovo opremljenost in tako dalje in tako dalje. To je v bistvu motenje med delom, to je neverjetno, tega nikjer ni, to je pri nas v Ormožu. Ampak glejte, saj to je vse v mejah dopustnosti, dokler to pač traja. Domačini se dejansko bojijo, pretirani nadzori so še vedno, močno pa vplivajo na kvaliteto življenja občanov. Hkrati takšno vedenje policistov posega tudi v gospodarstvo in turizem samega kraja. Tako da tu nimamo kaj. Da bi bila mera še polnejša, se je število ilegalnih migrantov povečalo, kar navajate tudi sami. Sicer mi še niste odgovorili, ampak po vaših podatkih naj bi se delež le-teh povečal za 20 %. Ob tem ne morem mimo vprašanja, če so mene ustavili obmejni policisti, ali sem potem ilegalni prebežnik ali kaj. Da se vrnem še na ilegalne migrante in obmejne policiste. Število slednjih je na meji vse manjše, tisti, ki ostajajo, pa raje lovijo lokalne posebneže, občane, ki se na poti od trgovine do doma, kjer prevozijo slab kilometer, ne pripašejo ali telefonirajo, nas, ki moramo na kakšni prireditvi zaradi protokola spiti kakšen kozarček, ali tiste, ki imajo malce pretežko nogo. Toliko zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat hvala za ta dodatna vprašanja oziroma pojasnila, spoštovani poslanec. V letošnjem letu sva se v dogovoru z direktorjem Policije tudi po mojih usmeritvah odločila, da povečamo vse vrste nadzora, ne zgolj tistih, ki so klasični, od zgolj pasu do prekomerne hitrosti, ampak pravzaprav vse tisto, kar je v bistvu za prometno varnost potrebno ali pa nujno. Obenem pa sva se odločila oziroma so policisti dobili usmeritve, da se v kar največji meri, če se le da, občane oziroma naše državljane zgolj opozarja. Ne vem, kako je generalno, tega segmenta oziroma te analize še nimamo, lahko vam pa povem, da smo v letošnjem letu opravili v kar 35 % vseh tistih prekrškov, ki so bili ugotovljeni, zgolj opozorilo. V lanskem letu je bilo teh opozoril zgolj 13 %, v letu 2019 pa zgolj 5 %. Torej želimo na nek način pripraviti ali pa vzpostaviti policijo, ki bo v prvem koraku bolj prijazna do ljudi, da ne gre zgolj za kaznovanje. Je pa tukaj morda kar nekaj težav. Ena od njih je recimo ta, da po pojasnilih ministrstva oziroma policije policist ne more vpogledati v to, ali je bil posameznik, ki je opozorjen, recimo za isti prekršek opozorjen že, ne vem, pred enim mesecem ali pa pred tremi meseci. Kar bi v bistvu pomenilo, da je ta sledljivost lahko na nek način zelo vzgojna, kajti ko ti nekoga opozoriš prvič, potem drugič ne gre več za opozorilo. In tudi vsak državljan bi seveda razumel, da dvakrat ali pa trikrat za isti prekršek ne more biti opozorjen, ampak bi drugič, tretjič dobil kazen. Te evidence na žalost še ni zaradi zakonsko pomanjkljive dopustnosti za vodenje take evidence, čeprav bi bilo po nekaterih razlagah pravnikov tudi to možno. Kar se tiče tega, kar ste rekli, da je to problem turizma ali pa gospodarstva. Po moji oceni je drugače. Jaz mislim, da si tako turizem kot gospodarstvo želita ali pa si prizadevata, da bi delovala v nekem varnem okolju. Ali je varno okolje res zgolj to, da nekoga preganjamo zaradi nekaj kilometrov prehitre vožnje ali pa zaradi tega, ker je spil kozarček preveč, verjetno ima vsak zelo različne razlage glede tega. Sam pa moram reči, da sem kar precej pristaš tega, da je pač vožnja res brez kakršnegakoli alkohola. Vem, da je to težava. Tako kot ste vi povedali zelo lepo, imate obveznosti, morate sodelovati v družbenem življenju. Gotovo je, da je nekako nedružabno ali pa neverjetno, da ne bi kot poslanec v nekem okolju, ko se družite z občani, tudi kakšnega kozarčka spili, ampak mislim, da je potrebno stvari dobro premisliti ali pa v takih primerih morda imeti ustreznega šoferja, ki vas odpelje domov.
Hvala lepa. Kolega Ivanuša, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala lepa, minister, za te spodbudne odgovore. Pa vendarle bom vztrajal pri svojem, kajti še vseeno smatram, da je ta nadzor, ki se vrši v ormoški občini in širše oziroma v bližnjih maloobmejnih občinah, vseeno pretiran, kajti dejansko so ljudje nekako – ne vem, ni dobrega občutka do tistih, ki naj bi čuvali narod oziroma skrbeli za varnost in tako dalje in tako dalje, in to ni prav. Ljudje so enostavno vedno bolj besni na policijo. To ne gre skupaj, čeprav govorimo o enih in istih, se pravi slovenskih državljanih. To je jasno. Tako da ja. Sicer sem imel še ogromno tega povedati, pa ni šans v teh nekaj minutah doreči, ampak vseeno. Smatram, da je prav, da razpravo opravimo, pa ne glede na samo ormoško območje, tudi ob južni meji je bistveno več teh občin, ki se srečujejo s povečanim nadzorom policije. Smatram, da je prav, da napravimo širšo razpravo v Državnem zboru, mogoče pa dorečemo, slišimo še kaj več. Neki kompromisi se lahko tudi pojavijo v družbi, ne samo strogost in kaznovanje in tako naprej. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Anja Bah Žibert bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovana ministrica! Najprej me veseli, da ste okrevali in da lahko nadaljujete s svojim delom. O uspešnosti neke vlade zagotovo govorijo tudi številke in kazalniki, predvsem tisti, ki vplivajo neposredno na življenje ljudi. Ta vlada, ki jo vodi Janez Janša, ima zagotovo dobre številke, dvignila se je plača, dvignile so se pokojnine, beležimo najnižjo brezposelnost, imamo odlične bonitetne ocene. Ampak to še ni vse. Dejstvo je, da smo vse to dosegli v času tako imenovane koronakrize in da smo tudi temu področju namenili kar precej paketov, ki so se nanašali na pomoč tako gospodarstvu kot posameznikom, in na ta način se tukaj kažejo tudi že rezultati. Skratka, sprejemali smo dobre odločitve, bomo pa namenili kar veliko sredstev tudi v različne investicije, na področju zdravstva kar 2 milijardi evrov v 10 letih. Veseli me pa, da bomo naredili tudi precejšen, velik korak naprej na področju vzgoje in izobraževanja v letih od 2021 do 2024, kar okoli 116 milijonov evrov bo šlo v investicije. Nekaj, spoštovana ministrica, ste že odgovarjali na to temo danes, vendar se mi zdi ta zadeva tako pomembna, glede na to, da se 10 let praktično ni vlagalo v vzgojo in izobraževanje, v to infrastrukturo, da bi morda nekoliko več tudi zaradi državljank in državljanov povedali. Zanima me: Za kakšne projekte gre pri investicijah v vzgojo in izobraževanje? Kaj si lahko obetajo naši otroci? Ne nazadnje vedno govorimo, da so naše največje bogastvo, bili pa so kar 10 let in več prikrajšani, pa tudi pred 10 leti, ko je bilo nekaj sredstev, so ta bila bistveno manjša, kot govorimo sedaj. Se pravi, povejte nam, za kaj in kako bomo porabili teh 116 milijonov. Izvolite.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana poslanka, Bah Žibert, hvala za vaše vprašanje. Hvala tudi za začetni komentar, pod katerega se tudi sama podpišem, ker je to moje prvo in glavno vodilo delovanja. Na koncu štejejo samo dejstva, pa tudi ja, številke, podatki, vse ostalo je lahko za okras, takšen ali drugačen. Na področju vzgojno-izobraževalne infrastrukture imate prav. Gre za polje, ki je bilo 10 let na nek način dano na stranski tir z vidika pomoči države. V tem času so si morali šole, vrtci in tudi občine pač pomagati sami, kot so vedeli in znali. Redki so bili tisti, ki jim je res potem na podlagi tega uspelo narediti celovito novo podobo vrtčevskih oziroma šolskih prostorov. Večina pa si tudi zaradi tega, ker vemo, da so povprečnine za občine vedno narejene zelo na tesno s strani države, tega preprosto ni mogla privoščiti. Tudi različni evropski denarji, ki bi to zagotavljali, bodisi niso bili dovolj bodisi sploh ne nujno ustrezni za te namene. Iz tega razloga je Vlada in že sama koalicija ocenila, da je treba tudi na tem področju pristopiti na pomoč, pristopiti na pomoč v obliki finančne pomoči, sofinanciranja. Prvotna ocena je bila, da gremo v ta projekt s 43 milijoni evri, kar je nekako, smo rekli, dobra številka in bomo res lahko pomagali. Ko smo dobili potem vse prijave na ta prvi razpis in se je pokazalo, da so dejansko vse šole oziroma vsi prijavitelji imeli več kot utemeljene razloge za to, da so te prijave oddali – izbrali smo jih pa lahko samo nekaj tistih res najbolj pomoči potrebnih – se je že takoj po tem prvem krogu začela na ravni Vlade intenzivna razprava o tem, kako iti nemudoma dalje, kje najti način tako z vidika resursov kot tudi teh podlag, da na podlagi tega razpisa, o pravnih podlagah govorim, lahko še vsem ostalim, ki izpolnjujejo pogoje, damo denar. Potem se je pokazalo, da govorimo še o izjemno visokem znesku. Tega denarja je skoraj še enkrat toliko od tega prvega kroga razpisa, pa kljub vsemu mislim, da je bilo prisotno enotno razumevanje tega, da je to potrebno, na podlagi tega sedaj, kot sem že povedala, številne nove šole, vrtci, tudi na dvojezičnem območju. Sprašujete me, za kakšne investicije gre. Zelo različne. Nekje gre za prenove obstoječih stavb, nekje gre za razširitve obstoječih stavb, nekje gre pa za gradnjo povsem novih objektov. Zelo odvisno. Recimo v Kočevju pomagamo s tem denarjem graditi nov vrtec. V Veržeju, kjer sem bila v petek, smo s tem denarjem pomagali obnoviti tako osnovno šolo kot tudi stavbo zavoda za čustvene in vedenjske težave učečih se. Recimo v Rogatcu, kjer sem bila pred kratkim, smo simbolno skupaj postavili temeljni kamen, prav tako za gradnjo novih vrtcev. Na Kalobju, kjer še nismo našli tega denarja, pa ga bomo, ker je bila to tudi zaveza, bomo renovirali obstoječo stavbo, vendar na način, da bomo hkrati celostno zgradili stavbo za celotno vrtčevsko in šolsko dejavnost. Skratka, zelo različno, odvisno seveda od potreb lokalnega okolja. To je tisto, kar je zelo zelo pomembno – da prisluhnemo in da smo v tem procesu partnerji tako šole, država oziroma Vlada, občina kot tudi izvajalci in investitorji sami. To se je pa tudi izkazalo v praksi kot izjemno pomembno. Mogoče pa še v nadaljevanju lahko nadaljujemo.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala lepa. Prosila bi vas v enem delu, če imate slučajno podatke. Pa naj samo nekoliko razložim, zakaj. V času tako imenovane Šarčeve vlade sem na seji odbora, ki je obravnaval proračun, takrat predlagala amandma, ki je bil za državni proračun smešnega zneska, za občino na Dolenjskem, šlo je takrat za Občino Žužemberk, pa je bil to precejšen znesek, tudi z vidika, da je to, kar se tiče števila prebivalcev, relativno majhna občina, površinsko pa izjemno velika in ima povezano s tem ogromno stroškov in ima tudi dve šoli in včasih ne gre vse. Takrat so mi odgovorili takratni koalicijski poslanci oziroma poslanec iz vrst SD, ki je imel takrat tudi pod okriljem to ministrstvo, da gre očitno za nesposobne župane. Meni je bilo to eno tako res slabo sporočilo ne samo državljankam in državljanom pa občanom in občankam te občine, ampak dejansko temu, da nismo znali prisluhniti niti za tako majhne stvari, ki pa so premikale za določeno občino velike stvari. Zato vas lepo prosim, ministrica, če jih slučajno beležite, za podatke, koliko projektov – glede na to, da imamo 112 občin, gre za okvirno 126 projektov, ali imate morda danes ali pa razpolagate s podatkom, koliko teh projektov – bo izvedenih na Dolenjskem, kjer sem bila tudi izvoljena in vedno skrbim in gledam, kaj vse se dogaja ali pa kakšne so potrebe prebivalcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Najlepša hvala, gospa poslanka. Ker ste vnaprej poslali zelo konkretno vprašanje, smo se uspeli v resnici pripraviti neposredno na vaše vprašanje, tako da vam lahko povem, da se je na ta razpis prijavilo 14 občin iz pokrajine Dolenjske in Bele krajine, da so vsi prijavljeni projekti, to je 11 projektov, v prvem razpisu, se pravi tistih 43 milijonov, in potem še trije projekti v drugem delu razpisa, 72,5 milijona skupno, vsi skupaj, se pravi 14 projektov v regiji, za katero sprašujete, dobili so 16 milijonov 251 tisoč 758,94 evra. Lahko vam povem, izmed prvih 11 projektov v vrednosti 12 milijonov, skoraj 13 milijonov so bile to občine Črnomelj, Dolenjske Toplice, Kočevje, Krško, Metlika, Mirna, Novo mesto, Ribnica, Sevnica, Trebnje, Velike Lašče. Šlo je v večini primerov za kombinacijo, dozidava objektov osnovne šole, izgradnja novega vrtca, novogradnja osnovne šole, investicija v prizidek k osnovni šoli. Skratka, kot sem že prej rekla, glede na aktualne potrebe. V drugem razpisu pa so bile potem v znesku 3 milijone 359 tisoč 500 izbrane še Občina Ivančna Gorica za investicijo izgradnje novega vrtca v Šentvidu pri Stični, Občina Šmarješke Toplice za investicijo v Osnovno šolo Šmarjeta, konstrukcijo, odstranitev objekta in dozidavo, in občina Šmartno pri Litiji za investicijo izgradnje novega objekta vrtec Šmartno. Prav tako bi pa, ker mi čas to še dopušča, povedala še eno zadevo. Delamo velik napredek tudi pri sanaciji dveh srednješolskih objektov. Tukaj smo kot država oziroma kot Vlada neposredno odgovorni, tule ni še občina vmes. In smo tudi tule pravzaprav podedovali dve kar zahtevni zadevi. Najprej obveznost ministrstva pri projektu, ki ga je bilo potrebno sanirati po nastalem neurju s točo, in pa nadomestitev po požaru uničenih projektov Grm Novo mesto. Tudi tukaj oba projekta v zneskih 3 milijone in milijon tečeta aktivno dalje in bo končno stanje sanirano, zato da se bo varno lahko vzgojno-izobraževalni proces nadaljeval. Hvala lepa za pozornost. Ja, kot ste rekli, tukaj smo zato, da znamo prisluhniti in služiti ljudem. To je naše prvo in [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Nadaljujemo s postavljanjem vprašanj. Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V času covida številna vprašanja naslavljamo na vas, spoštovani minister. Mislim, da je prav, da je tako. Postavil vam bom vprašanje, ki se mi zdi zelo pomembno in sem ga postavil že vašemu predhodniku pred tretjim valom. Ker pa vendar ni bilo kakšnih pravih rešitev in ker pričakujem, tudi že ugotavljam, da so problemi še večji, se poslabšujejo, je prav, da ga še enkrat obnovimo. Tudi danes me je obširen članek na 24ur za naslovom Tretjina manj odkritega raka, naval na urgence, odpovedi pregledov in operacij, odhodi medicinskih sester navedel na to, tudi vi ste tu nekaj komentirali, da je prav, da danes to vas javno vprašam. Naj razvijem vprašanje. Že dobro leto se srečujemo z zapiranjem določenih dejavnosti, med drugim je zastalo tudi zdravstvo. Naš zdravstveni sistem je že tako zelo preobremenjen, v času epidemije pa se je dostop do zdravstvenih storitev seveda še poslabšal, kar bo imelo seveda za posledico tudi daljše čakalne dobe. Po nekajmesečnem normalnem delovanju se ponovno odpirajo kovidni oddelki, kamor se premešča tudi že tako premalo številen zdravstveni kader. Posledično se krčijo zdravstveni programi oziroma obravnave tako imenovanih nekovidnih bolnikov. Nekovidni pacienti so tako prikrajšani za številne zdravstvene obravnave in operacije. To je tisti osnovni problem. Naj kot primer navedem tudi podatke, ki jih je UKC Maribor iznesel, več tisoč odpovedi obravnav, operacij in tako naprej, ki sledijo. To se pravi, da se zopet situacija ponavlja. Bojim se, da vsi problemi, ki v času epidemije zmanjšujejo dostop do zdravnika, naredijo še več škode kot pa sam virus. To je tisto osnovno, in to bo šele izbilo. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kakšna je zdaj vaša organizacija, kakšni so vaši ukrepi, ki bodo drugačni, ki bodo naredili tisti premik, da v četrtem valu preprečimo nadaljnjo škodo, še več čakalnih dob, da bodo ljudje lahko prišli do zdravnika? Kajti rekel bom, da smo vsi, tudi mi se lahko štejemo med te, že zaskrbljeni, kako bomo to vse skupaj premagali tako, da za nami ne bo prišel potem tisti Damoklejev meč bolezni, ki bodo zamujene, in bomo potem še težje reševali samo problematiko. Vemo pa, da je zdravje osnovno, tudi dober pogoj za razvoj naše družbe, gospodarstva in vsega. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Jože Lenart! Najlepša hvala za pomembno vprašanje, še posebno z vidika tega, da brez dobrega zdravstva tudi razvoja družbe kot take ni pričakovati v obsegu, kot si ga želimo. Ko govorimo o načinih za najboljšo obvladovanje situacije v zdravstvu, je v času grožnje, ki jo predstavlja epidemija, seveda na prvem mestu učinkovito obvladovanje epidemije. Kajti boljši kot bomo pri tem, manj bomo obremenili resurse vseh sort znotraj zdravstva in več bodo ti resursi lahko izvajali tisto svoje osnovno poslanstvo, ki ga ob odsotnosti epidemije praviloma izvajajo. Moj prvi poudarek tukaj bi bil in del odgovora je, da je epidemija družbeni problem in epidemije zdravstvo samo ne more zaustaviti, lahko se sooča s konsekvencami, vendar zdravstvo ni neskončno. Zato tukaj rabimo pomoč slehernega prebivalca Slovenije z vidika obvladovanja epidemije in tudi naslavljanja vprašanja, ki ste ga izpostavili. Povem naj, da je ključno pri obvladovanju epidemije zavedanje v družbi, da samo skupaj lahko obvladamo epidemijo, in zato protokol CPT, s katerim dajemo orodje, da vsi skupaj lahko participiramo, se pravi, da se opolnomočimo in sodelujemo pri obvladovanju epidemije in tudi najboljšem izvajanju oziroma zajezitvi posledic, ki bi lahko nastale v zdravstvu zaradi epidemije, in tudi širše v družbi. Drugo pa je tudi razbremenitev zdravstva z vidika tega, da v prvi vrsti neposredna razbremenjenost zdravstva na vstopnih točkah, ki pridejo ob poslabšanju epidemije, v drugi vrsti pa pri kapacitetah, ki so potrebne v bolnišnicah, zato da lahko dobijo zdravljenje vsi, ki ga potrebujejo. Ključni ukrep je pa cepljenje, to najbolj razbremeni zdravstvo. Ob zadostni precepljenosti bo seveda najmanj ljudi potrebovalo bolnišnično zdravljenje kljub epidemiji. Kar se tiče obvladovanja epidemije. Najožji del zdravstva so intenzivne postelje, zato je tukaj tisto, kjer potrebujemo skupen napor, da bomo brez zapiranja družbe lahko zmogli. Na ta način zdravstvo ta trenutek lahko največ prispeva k sami družbi. Po drugi strani pa ne sme ali pa mora to čim manj vplivati na siceršnje poslanstvo zdravstva, se pravi zagotavljanje zdravja za vse. Kajti vemo, da je covid samo ena od bolezni, da jih imamo še na tisoče drugih in da zdravstvo mora hkrati poskrbeti tudi za vse ostalo, to, kar je bistvo vašega vprašanja. Prvo je obvladovanje epidemije, po drugi strani pa zagotavljanje resursov, ki ostajajo v zdravstveni dejavnosti kot taki, da lahko pristopimo k izvajanju vsega, kar se ta trenutek potrebuje za zdravljenje oziroma zdravje. Tukaj govorim tako o preventivnih, kurativnih kot o rehabilitacijskih in negovalnih postopkih oziroma storitvah, ki jih prebivalci Slovenije potrebujejo. Še enkrat, cepljenje je tukaj najučinkovitejši ukrep. Na hitro vsega, kar se nam je nabralo v preteklosti, ne moremo s skupnimi močmi, verjamem, da si vsi prizadevamo, rešiti čez noč. Na eni strani je kadrovska problematika, ki je pereča, po drugi strani infrastrukturni izzivi in tretje je financiranje. Na vseh teh segmentih je treba delati, zato da lahko sistemsko postavljamo stvari, da bodo srednje- in dolgoročno vzdržne, predvsem pa ta trenutek kratkoročno, da preživimo to grožnjo, ki jo predstavlja epidemija. Tukaj imamo ukrepe, ki jih je prinesel Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva, potem zakon o investicijah, ukrepe na področju plač, kot veste, potem štipendiranja, razpisa novih delovnih mest pa še kaj bi lahko naštel. Zaenkrat toliko, če boste hoteli, bom pa seveda razširil odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Minister, hvala lepa za tale odgovor. V enem delu sigurno odgovarjate, moje vprašanje je bilo pa bolj konkretno za redne paciente, ki potem zaostajajo. Zdaj bom še konkretno. Pričakoval sem v tej smeri. ZZZS to izvaja in seveda je zadaj ta denar, kot ste sami rekli, financ je premalo. Ljudje plačujemo položnice tudi za dopolnilno zdravstveno zavarovanje in tale zadeva me je zbodla: 612 milijonov je bilo zbranih v letu 2019, porabljenih 514, v lanskem letu pa 655 milijonov in porabljeni samo 503 milijoni. 152 milijonov dobička. To je denar, ki je zaskrbljujoč. Tu so finance, ki bi jih morali znati porabiti. Zakaj se okrog tega več ne pogovarjamo? Govori se o teh razpisih. Na ministrstvu je bil pravkar končan ta razpis in človek bi pričakoval, bil je dogovor, da te zavarovalnice 60 milijonov potem vključijo v to, in to bi se moralo uporabiti za te namene, ampak ta razpis govori samo o 18,45 milijona evrov. Kje je preostali denar? Zakaj se je uporabil? Zdaj pa še naprej. Na eni strani smo dali ne vem kakšne covid dodatke, preplačevali tudi zdravnike, ljudi, ki praktično niso delali takrat na teh urgencah. To ljudje pač vidijo in to jih potem skrbi in jih razburja. Na drugi strani pa ljudje, zdravniki, ki bi lahko delali dodatno – ne tiste »dvoživke« o katerih govorimo, to so zdravniki, ki ne smejo delati nadur, ker so že tako prekoračili – potem z dopolnilnim delom delajo v drugih ambulantah v javnih zdravstvenih zavodih, pa praktično delajo za 12 evrov neto. Razumete? Brez dodatkov. Zakaj ne nagradimo tistih, ki so pripravljeni delati, in jih bolj spodbudimo? Kje so ti finančni viri, da bi jih namenjali za ta področja? Prosim za dodatni odgovor.
Hvala lepa. Minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Hvala gospodu Lenartu za dodatno vprašanje. Drži, Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva je prinesel dve posebnosti. Eno je nacionalni razpis, o katerem ste govorili, in ta razpis govori o izvajanju storitev do konca leta 2022. Tako da opravljeni razpis, ki je bil, ni bil edini, ki ga bomo v tem času naredili. Že v bližnji prihodnosti mislimo ponoviti razpis za storitve, ki niso bile v celoti naslovljene, in storitve, ki se na novo pojavljajo kot problem v našem zdravstvenem sistemu. Prednost tega pa je, da to ni omejeno na konec tekočega leta, ampak imamo vse to priložnost izvajati do konca naslednjega. Prednost je tudi to, da naslavljamo vse izvajalce zdravstvenih storitev, ki imajo kakršnekoli resurse, da poskusimo to uveljaviti. Se zavedamo in tukaj vsa zahvala, da lahko to izvajamo pri vseh, zavedajoč se, da je treba to narediti kaskadno, tako kot veleva zakon. Drugo, kar se tiče tega zakona, je pa, da je prinesel možnost prerazporeditve programa v 43. členu, in sicer znotraj izvajalcev zdravstvenih storitev v tekočem letu. Tudi na ta način poskušamo izkoristiti rezerve, ki so med zavodi ali pa med izvajalci zdravstvenih storitev, kajti vemo, da vseh tako ali drugače epidemija ne obremeni enako ali pa imajo nekje več določenih resursov, in prav je, da jih izkoristimo. Kar se tiče aneksa k splošnemu dogovoru za letošnje leto. Poskušamo najti tudi dodatno pot oziroma način, kako v primarnem zdravstvenem varstvu ustrezno nagraditi družinske zdravnike in še s tem in ostalimi ukrepi povečati dostopnost do družinskega zdravnika. Da ne bom predolg. Kar se tiče covid dodatkov, jaz verjamem, da so bili predpisi jasni in da kakršnokoli odstopanje predstavlja eksces in je nedopustno. In če je bilo karkoli napačnega, je treba to ustrezno sanirati. Kar se tiče zdravstva, pa je temelj javno dostopno in univerzalno zdravstvo. V času epidemije še enkrat moja prošnja in poziv, vsi skupaj moramo narediti v času epidemije vse, da jo čim bolj učinkovito zamejimo, in na ta način damo največ priložnosti za zdravstvo. Kajti epidemije samo zdravstvo ne bo zmoglo premagati, zdravstvo se sooča samo s posledicami obvladovanja epidemije. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da smo se kar dotaknili določenih zadev, ki jih še imamo v rezervi. Finančnih virov je dovolj, vsaj zaenkrat, pri zavarovalnicah na računih, ki jih treba pravilno usmeriti. Mislim, da je to pošteno. Verjetno tudi sam ZZZS, kjer določene zadeve pač ne tečejo, in zato sredstva morajo ostajati. Cela zadeva je, jaz bi rad opozoril še na to, česar se vi niste dotaknili – da so tudi zelo dobre prakse, ki jih pa v tem času covida ne znamo osvetliti in jih dati tudi ostalim v dobro. Samo en primer bom navedel. Na Koroškem je diabetes v vseh valih normalno potekal. Pacienti so z anketo to nagradili in je Koroška, kar se tega tiče, dobila eno posebno priznanje, da so pacienti rekli, da je bilo v tem času normalno dostopno, in so tega veseli. Saj je to ena druga veja, ampak kljub vsemu brez čakalnih dob, brez vsega zadeva teče. Takih praks je še veliko. Zakaj se tega ne poslužujete na ministrstvu in daste nekaj spodbudnega ven, da bi tisti zdravstveni timi, ki še imajo te rezerve pa bi lahko, tudi podobno pristopali in na tak način zadeve reševali? In da jih na drugi strani tudi finančno potem spodbudite, nagradite. In ko bodo tudi ostali videli, kako zadeve lahko gredo in da so ljudje zadovoljni, bo tudi sama po sebi zadeva stekla. Resursi so, treba je potem prav spodbuditi. Kot smo prej že rekli, na drugi strani pa je nezadovoljstvo, ker je nepravično, nagrajeni so recimo na drugih področjih, celo tam, kjer sploh ne bi smeli biti. Iz vseh teh problemov, ki jih vidimo, pa še niso rešeni, vidim, da je smiselno predlagati splošno razpravo, da bi to zadevo še širše predstavili in tudi z vabljenimi gosti našli dodatne rešitve. Ker ta epidemija je takšna, kot je, in mislim, da bi morali še bolj konkretno zadeve reševati. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanec Samo Bevk bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Letno poročilo Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2020 navaja naslednje: »V času, ko je v Sloveniji zaradi koronavirusa potekalo izobraževanje na daljavo, smo pri Varuhu človekovih pravic opozarjali, da vsi učenci še zdaleč nimajo enakih možnosti za učenje. Na splošno smo tudi opažali, da lahko ukrepi, ki so predvideni za omejevanje širjenja koronavirusne bolezni, v večji meri prizadenejo prav socialno izključene ranljive skupine.« Pri Varuhu so ugotavljali tudi, da je učenje na daljavo v veliki meri temeljilo na dostopu do informacijske tehnologije ter predvidevalo aktivno vlogo staršev, ki so tako v veliki meri prevzeli vlogo učiteljev. Nadalje v poročilu Varuha piše, da je bilo v Sloveniji več sto družin, ki niso imele dostopa do interneta, do računalnika niti do tiskalnika in celo papirja ne. Na seji Odbora za izobraževanje, znanost in šport prejšnji teden pa je državni sekretar Damir Orehovec povedal, da po anketi iz novembra leta 2020 dostopa do interneta ni imelo okrog 5 tisoč učencev. Torej bistveno več, kot je navedeno v poročilu Varuha človekovih pravic. Zato vas, spoštovana gospa ministrica dr. Simona Kustec, sprašujem: Kako komentirate zapisano v zvezi z neenakimi možnostmi za učenje v letu 2020 v poročilu Varuha človekovih pravic? S katerimi ukrepi ste na svojem ministrstvu poskrbeli za enake možnosti vseh učenk in učencev v času epidemije koronavirusa? Katere ukrepe, da ne bo prišlo do neenakega položaja učenk in učencev na podlagi materialnega položaja v šolskem letu 2021/2022, ste sprejeli? Koliko učenk in učencev ter dijakinj in dijakov danes še vedno nima računalnika za učenje na daljavo? Za vse odgovore se vam že vnaprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec Bevk, hvala za to vprašanje. Odpirate pravzaprav temeljno in hkrati najbolj krhko vprašanje delovanja vzgoje in izobraževanja, pa ne samo v covid času, v vseh časih, to je skrb za najbolj ranljive dele naših učenk in učencev. Seveda je izobraževanje na daljavo potem ta del problema in skrbi še toliko bolj intenziviralo iz več razlogov. Prvi je zanesljivo povezan z dostopnostjo do informacijsko-komunikacijske tehnologije, ki je bila temeljni predpogoj za nemoteno izvajanje izobraževanja na daljavo v tistem obdobju, ko je to pač moralo potekati tako. Tule nekaj pojasnil. Posebno navodilo in smernice so bili že na samem začetku podani s strani Zavoda za šolstvo, stroke, bom rekla predvsem psihološko-socialne, in tudi prek naših okrožnic in naših usmeritev, da se prav tem skupinam otrok nameni posebna pozornost. Te otroke lahko prepoznavajo šole in njihovi učitelji. To je tisti najbolj primarni nivo, najbolj neposredni nivo. Po informacijah, po podatkih, ki smo jih ves čas zelo zelo pozorno spremljali v kontaktih, v komunikaciji s šolami, je bilo to vedno tako. So pa seveda bile težave. Težave so se pojavljale pri tem, da so bili lahko prav ti otroci oziroma njihove družine velikokrat neodzivni, je bilo težko priti do njih. To je bil en človeško čustveni vidik problema, ki se ga je bilo potrebno prav tako na en tak izrazito strokoven, pozoren način lotevati. Drug vidik pa je bil vidik tehnologije in opreme. Ta je bil na nek način, če temu lahko tako rečem, lažji zalogaj. Mi smo zelo hitro, že takoj jeseni oziroma že takoj spomladi najprej, potem pa sploh jeseni in še vedno – vprašanje, ki ga tudi odpirate, kaj počnemo še sedaj – in bomo v prihodnje namenjali veliko pozornosti temu, da smo zagotavljali in še zagotavljamo sredstva za informacijsko-komunikacijsko tehnologijo. Prav zdajle bomo namenili prek 16 milijonov evropskega denarja za dokup še 100 tisoč Lapsus linguae Samo Bevk. prenosnikov in ostale informacijsko-komunikacijske tehnologije, ki je potrebna za namene izobraževanja na daljavo. Govorimo o modemih in tako naprej. Pokazalo se je, da je imelo veliko otrok iz te skupine, ki živijo v oddaljenih krajih, probleme tudi z dostopom do interneta. Tudi ta del smo potem v sodelovanju s pristojnim Ministrstvom za javno upravo pa z Arnesom pa z ostalimi vključenimi skupinami, ki so zagotavljale tehnično podporo, aktivirali. Tako da smo tudi glede tega pravzaprav naredili vse, kar smo v danem trenutku zmogli. In ta del počnemo še sedaj. Del, ki je pa vezan na strokovno, učno, programsko pomoč in pozornost, je pa res tisti neposredni, ki je v rokah in v presoji posameznih šol in njihovih kolektivov. Tule tudi velja že ves čas napotilo, da nas lahko v primeru, da potrebujejo kakršnokoli organizacijsko pomoč ali usmeritveno pomoč, nemudoma kontaktirajo, v strokovnem, vsebinskem smislu Zavod za šolstvo, v smislu dodatne operativne pomoči pa pristojno ministrstvo. Mogoče nadaljujeva potem še v drugem sklopu vprašanj, ker mi je zmanjkalo časa.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Hvala tudi vam, gospa ministrica, za odgovore v prvem delu današnjega poslanskega vprašanja. Verjetno je bil prej lapsus, ko ste omenili številko 100 tisoč prenosnikov, kajti jaz sem nekje zasledil podatek, da gre za 10 tisoč prenosnikov, ki naj bi šli na naslove okrog tisoč vzgojno-izobraževalnih zavodov. Kajti 100 tisoč nimamo niti učencev, ki bi bili prikrajšani zaradi dostopa do računalnikov. Bi pa imel v tem drugem delu še eno vprašanje. Zaradi vdora virusa v šole je že takoj na začetku letošnjega šolskega leta kar nekaj oddelkov na šolanju na daljavo. Natančnih podatkov nimam, ampak verjetno tisoč, 2 tisoč ali več tisoč učencev. Zato vas sprašujem: Ali je za te učence poskrbljeno, da imajo za izvajanje pouka na daljavo zagotovljeno vso potrebno infrastrukturo? Kakšne so vaše projekcije, ali boste obdržali učence v šolah ali jih boste ponovno poslali domov, da se bodo učili na daljavo? Minister za zdravje je namreč v prejšnjih dneh povedal, da bo vrhunec epidemije sredi meseca oktobra, zato me zanima, kaj to pomeni za projekcije šolanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Najlepša hvala. Ja, vsekakor, 10 tisoč kosov prenosnih računalnikov je tistih, ki zdajle prihajajo. Bilo je pa že pred tem veliko število drugih kosov opreme, ki smo jih v tem dobrem letu in pol dali na voljo. Pa ne samo učencem, veste, to je še ena stvar, ki sem jo želela tudi posebej izpostaviti, tudi velika skupina učiteljev je bila v sorodnih stiskah, ki so jih potem več kot odlično, bom rekla, dogradili z dodatnimi izobraževanji, z vsem tem, kar so potem ponujali in Zavod in Arnes in ostali izvajalci za doizobraževanja v zvezi z izobraževanjem na daljavo. Kar se tiče pa vašega aktualnega vprašanja. Res je, tako kot je generalno stanje razmer z okužbami v družbi zaskrbljujoče, se to odraža tudi v šolskem prostoru, kar pomeni, da če smo imeli pred dvema tednoma v karanteni nekaj manj kot 100 oddelkov osnovnih in srednjih šol, jih imamo ta trenutek že 500. Tule je potrebna res vsa vsa skrb in pozornost, da obvladujemo te številke. In je spet na ravni posameznika, na ravni šol, da se ta prva obvladljivost pravzaprav, bom rekla, uspešno lahko kontrolira oziroma se odziva nanjo. Moram povedati, da sem v stalnem kontaktu z ravnateljicami in ravnatelji osnovnih, srednjih šol, tudi vrtcev. Ta trenutek nimamo še nobene šole, ki bi zaradi stanja okužb morala iti na tako imenovani model C, model izobraževanja na daljavo, ampak obvladujejo razmere. Ponekod je kar zahtevno, posebej tam, kjer gre za številnejše okužbe, vendar so v teh primerih potem, kot rečeno, karantene in tisti del oddelkov oziroma razredov je za določen čas, ko je pač čas karantene, na izobraževanju na daljavo, ostali varno v šolskem prostoru. Te stvari ta trenutek funkcionirajo in mislim, da z odgovornim pristopom lahko funkcionirajo tudi naprej. To je tisto, kar nam bo omogočalo, da izobraževanje ostane v prostorih šole, kar si tudi sama najbolj od vsega želim.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? [[Da.]] Dobro. Mag. Elena Zavadlav Ušaj bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljeni, ministrica! Moje vprašanje bo nadaljevanje, kot vidim, tega, kar je bilo pri predhodniku izpostavljeno. Sicer je on šel bolj na tehnični del, jaz bom šla pa z vprašanjem bolj na vsebinski del. Glede na to, da se je novo šolsko leto že začelo in se bo kmalu začelo tudi novo študijsko leto, me zanima: Koliko pozitivnih praks, ki so se pokazale kot učinkovite in so se med učenci, dijaki in študenti dobro prijele v preteklem šolskem letu v času, ki ga je zaznamovala epidemija in je bilo zato treba hitro vpeljati spremembe, se bo še naprej uporabljalo v tem šolskem oziroma študijskem letu? Pa tu ne mislim na prakse, ki se bodo uporabile le v primeru karantene, ampak na tiste, ki se bodo dejansko vpeljale v proces vzgojno-izobraževalnih programov, vključno z izvajanjem le-teh. Vprašanje postavljam zato, ker se ob ponovnem prihodu v šole pouk izvaja dalje po ustaljenih, starih tirih brez vidnih sprememb, ki so se v praksi pokazale kot dobre in so jih učenci in študentje ter dijaki hitro usvojili. To pa pomeni, da se izgublja znanje, ki so ga pridobili tako na področju informatike kot tudi na področju celotnega digitalnega opismenjevanja in novih metod učenja. Veliko govorimo o tem, da se mora tako po vsebini prenoviti izobraževalne programe kot tudi način izvajanja pouka ter uporabe sodobne tehnologije, ki bi lahko popolnoma spremenila in olajšala izvajanje pouka ter na drugi strani tudi usvajanje nove snovi. Ker si želim, da bi dobre prakse čim prej implementirali v šolski sistem in nadaljevali s tem, kar se je v času epidemije vpeljalo in je poželo rezultate, izpostavljam le nekaj teh dobrih praks. Tu mislim na podajanje snovi v spletne učilnice, razlage nove snovi prek videa, kjer so si lahko učenci in dijaki večkrat zavrteli razlago in tako prišli do boljšega razumevanja izvedbe postopka pri računskih operacijah, pa potem še preverjanje in ocenjevanje znanja, uporaba spletnih različic delovnih zvezkov in učbenikov, kar se je kot dobro izkazalo predvsem pri tujih jezikih zaradi izgovorjave, saj so poleg klasičnih učbenikov priloženi cedeji, ki pa jih sodobni računalniki kot bralne enote niti več nimajo. Pa tudi izvajanje predavanja na visokošolskih zavodih in fakultetah na daljavo pa še bi lahko naštevala. Skratka, ne zanima me ta del, da se prelaga odgovornost na Zavod za šolstvo, ampak kaj bo ministrstvo predlagalo oziroma kaj namerava vpeljati kot dobre prakse, ki so se pokazale. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana poslanka Zavadlav Ušaj, hvala za vaše vprašanje. V prvi vrsti je to v resnici strokovno vprašanje, do katerega mora imeti politika bolj ali manj nek nevtralen, neposegajoč odnos, mora pa seveda vsem tem strokovnim priporočilom, ko so po ustreznih procedurah sprejeta in ponujena, slediti. To dela odgovorna politika, to delamo tudi pri nas. Več nivojev imamo glede strokovnih usmeritev in odločitev oziroma ocen. Takrat ko gre za res sistemske spremembe, morajo te iti po najbolj dolgotrajni, najbolj zahtevni strokovni proceduri. To pomeni prek ocen Zavoda za šolstvo do mnenja strokovnega sveta za šolstvo in na podlagi tega potem lahko tudi mi naredimo neko odločitev. Odločitev, ki je lahko pravzaprav programske narave, praviloma pa je, ker gre za sistemsko odločitev, to povezano tudi s spremembo zakonodaje. To je tisto, kar najbolj temeljito sprašujete v vašem vprašanju, se pravi sprememba obveznega programa predmetov, poudarkov in tako naprej. So pa določeni drugi procesi, ki jih je v resnici možno narediti že tekoče, se pravi, takoj ko se izkaže, da je to izvedljivo. To so pa procesi, ki lahko bogatijo samo izvajanje posameznega predmeta, posameznega kurikuluma, ne da bi bilo potrebno ta kurikulum spreminjati. Tega se je pa v resnici v času izobraževanja na daljavo oziroma v času izobraževanja v koronaobdobju zgodilo kar veliko. Obstajajo številne strokovne smernice, priporočila, tudi gradiva, ki so jih tako Zavod za šolstvo kot tudi učitelji sami na nekaterih šolah postavljali kot neke pripomočke ali obogatitve obstoječega načina podajanja znanja. Mimogrede naj tudi povem, da je ravno prejšnji teden Evropska komisija, komisarka Gabriel podelila prvič, prve nagrade za inovativno poučevanje in da je pet naših šol dobilo to nagrado. Tukajle so potem to neki procesi, neka orodja, ki pa jih je možno že kar neposredno uporabljati. V takih primerih je pravzaprav spet odločitev na strani šole, na strani posameznega učitelja, koliko in na kakšen način bo to uporabljal. Nekateri učitelji, nekatere šole, kot rečeno, že same tovrstna orodja razvijajo. Če vam še malo preberem, kaj pa je bilo na ravni Zavoda za šolstvo, tega temeljnega, osrednjega strokovnega organa, tisto, kar je bilo v tem koronaobdobju izpostavljeno ali pa se je spremenilo h kvalitetnejšemu procesu vzgoje in izobraževanja. Nesporno še večji poudarek na vzpostavljanju pozitivne klime, celostnega pristopa in razvoja k procesom vzgoje in izobraževanja, recimo na področju predšolske vzgoje zanesljivo usvajanje znanj in dejavnosti otrok skozi igro, skozi ustvarjalnost, poudarek na branju, poudarek na priložnostih za gibanje, posebej v naravi, zdaj sploh, ko se je potrebno čim bolj izogibati zaprtim prostorom, na komunikaciji, na pretočnosti komunikacije, na informiranju, na kanalih, ki potekajo od učencev do učiteljev pa tudi staršev. Potem dobre prakse na področju psihosocialne podpore, spodbujanje, kot rečeno, k neki konstruktivni sodelovalni interakciji, veliko spodbujanje k pripravi letnih delovnih načrtov, svetovalnih služb, vloga razrednikov pri načrtovanju razrednih ur, ravnateljev prek sveta staršev in tako naprej. Mogoče lahko v drugem delu še dodatno kakšne takšne konkretne prakse omenim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? [[Da.]] Izvolite, imate besedo.
Hvala. Hvala za ta prvi del odgovora. Ravno to, kar ste v drugem delu odgovarjali, me je zanimalo. Za prvi del vem, da so dejansko večje spremembe samih programov dolgotrajnejše, vemo pa tudi, da zdaj ravnokar potekajo tudi spremembe vzgojno-izobraževalnih programov. Zato resnično pohvale tem petim šolam, ki so dobile nagrado, predvsem zaradi tega ker vsi, ki smo starši, vemo, kaj pomeni, če je šola kvalitetna in če se tudi poslužuje sodobnih tehnologij in tega, kar nam te nove tehnologije prinašajo. Zato mislim, da bi bilo treba vložiti veliko več energije v ta drugi del, ta del, ki se dejansko prej lahko sprocesira v osnovnih in srednjih šolah, predvsem zaradi tega, ker je res škoda tega znanja, ki so ga učenci in dijaki pridobili. Predvsem vidimo velike spremembe v plus, če se pogovarjamo tako z učenci kot z dijaki. Dejansko marsikdo reče: »Kako nam je bilo lažje, ker smo imeli vso snov v spletnih učilnicah!« Vidimo pa tudi med starši, ko se med sabo pogovarjamo, da so dejansko sedaj, ko otroci enkrat so v karanteni, enkrat niso, te spletne učilnice pomanjkljive, kar pomeni, da nekaj snovi je notri, nekaj je ni. Pa tudi dostop do gradiv, do učbenikov v elektronski obliki mislim, da je kar dobrodošel, tako kot sem prej v prvem delu vprašanja povedala, ker so se dejansko res koristno uporabili in otroci so imeli napredek pri učenju. S tega vidika želim to poudariti, da bi bilo smiselno vpeljati. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Mogoče še dodatna pojasnila. Zdajle je tudi v vlogi predsedujoče Svetu Evropske unije na področju izobraževanja to v resnici naša osrednja tematika, tako imenovano kombinirano učenje. Se pravi različni pristopi k podajanju znanja, ki so najbolj optimalni. Se pravi absolutno šola še vedno kot primarni prostor, ampak tiste dele, ki se da, ki so bolj spodbudni in ki jih je izvedljivo tudi prenašati na tako imenovani digitalni del izobraževanja, potem recimo izobraževanje v naravi tudi kot nekaj. Kombinacija tega, kar recimo pri nas že vrsto let prakticiramo prek centrov za šolske in obšolske dejavnosti. Veliko veliko imamo tudi sami povedati v teh razpravah na ministrski ravni kolegov po Evropi, ker imamo v resnici številne dobre prakse in še delamo na njih. Recimo Zavod za šolstvo je v tem koronaobdobju elektroniziral vse učne načrte za osnovne in za srednje šole. Potem so letos poleti dodali k temu še vsa dostopna elektronska gradiva, elektronske učbenike, delovne zvezke, dodatna gradiva, ki so jih različni učitelji v različnih šolah uporabljali in so na voljo. Tako da vse to je v tem sistemu od zdaj že na voljo in lahko to uporabljajo in učitelji in seveda posledično naprej tudi učenci. Na ta način končno prihajamo k nečemu, kar se bo imenovalo e-učna torba, ki bo na nek način ne samo s finančnega, ampak tudi z vidika bremena teže klasične šolske torbe razbremenila ta prostor in ga naredila prilagojenega generacijam naših otrok, ki so zanesljivo drugačne, živijo v drugačnem svetu. Kljub vsemu pa seveda moramo temeljno poslanstvo šole, način, kako se podaja znanje, kako se ga utrjuje, kako se ga preverja, ohranjati. To pa delamo posebej v tem obdobju na bolj mehek način. Veliko je preverjanja znanja pred klasičnim ocenjevanjem na koncu. Skratka, tudi v tem smislu nekako prihajamo v šolah blizu temu pristopu, mehkemu, čustveno prilagojenemu tudi zahtevnosti časa, v katerem naši učenci živijo. Kombinacija vsega tega verjamem, da je tista, ki v teh zahtevnih časih prinaša tako dobre rezultate, kot jih naši učenci pa tudi dijaki potem na koncu objektivno kažejo s svojim znanjem.
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, podpredsednik. Gospod minister! Četrti val epidemije je v polnem razmahu, to lahko opazujemo, ne nazadnje ste tudi sami napovedovali že poleti, da bo jesen težka in da bo tudi ustrezno visoko število okužb. Razloge, zakaj je do tega prišlo, lahko iščemo na različnih mestih. Jaz sem prepričan, da je eden od teh gotovo tudi katastrofalno vodenje cepilne kampanje, ki jo je peljala Vlada. Šepali so organizacija, izvedba, spletne prijave, načrtovanja in tako naprej. Ne bom špekuliral o tem, zakaj prihaja do teh težav, pravzaprav imamo en drug ključni problem, to je to, da se nekateri ljudje enostavno ne želijo cepiti. Mislim, da je to mogoče vprašanje za kdaj drugič oziroma zelo široka debata za kdaj drugič, ampak gotovo igra eno od ključnih vlog tukaj tudi Vlada oziroma nesposobnost Vlade pri tem, kako ustrezno nagovoriti ljudi k temu, da bi se šli cepit in da bi skušali na tak način zmanjšati porast teh okužb. Ne verjamem namreč, da smo v Sloveniji tak unikum, da bi bili ena in edina država s tako razdeljeno javnostjo in tako nizko stopnjo precepljenosti. Ampak če damo to na stran. Vsi podatki kažejo, da ste na ministrstvu in v Vladi vedeli, kaj prinaša jesen, kakšen bo porast okužb. Moja ocena je, da se ponovno niste pripravili na to. Govorim namreč o tem, da se v zadnjem času, ko prihaja do tega porasta okužb, veča tudi potreba po testiranjih PCR. Zato me zanima: Kako je mogoče, da po več kot letu in pol, odkar živimo s to epidemijo, prihaja do tega, da ljudje čakajo na teste PCR več dni? Osebno poznam vsaj kakšnih pet ali šest ljudi, ki so tudi do pet dni čakali od napotitve osebnega zdravnika do dejanskega testiranja. Mislim, da je to nekaj, kar kaže tudi na to zmedenost organizacije v spopadanju z epidemijo. Če ste vedeli, da bo takšen četrti val, mislim, da bi morali narediti vse, kar bi lahko, da bi tudi testiranje PCR, ki je verjetno eden od ključnih momentov, kako omejiti in seveda tudi ugotoviti stike, teklo nemoteno. Podredno me zanima tudi: Kaj ste storili v času pred četrtim valom za to, da bi se ta testiranja dogajala čim bolj učinkovito? Zakaj prihaja do teh zamud?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Matej Tašner Vatovec, hvala za vprašanje. Kar se tiče samega cepljenja, je prav gotovo, da gre za največji logistični projekt v času samostojne Slovenije tako na področju širše družbe kot seveda zdravstva. Kar se tiče pa testiranj s testi PCR, je treba povedati, da imamo tri vrste testov, se pravi teste PCR, potem hitre antigenske teste in hitre antigenske teste za samotestiranje. Za uveljavljanje vsakega od njih smo v določeni fazi epidemije imeli razlog in podlago za to, da jih uvedemo, da bolje obvladujemo epidemijo. Danes imamo približno 20 % pozitivnih testov PCR, ob tem ko testiramo naše prebivalce, ko praviloma številni predhodno opravijo presejalno testiranje, ali hitri antigenski test ali hitri antigenski test s samotestiranjem, sicer bi bili vsi testi PCR. Ta trenutek smo po vedenju, tukaj zdaj na pamet govorim, delali milijon in pol pa še nekaj testov PCR. Do zdaj smo imeli dobrih 280 tisoč pozitivnih prebivalcev s testi PCR na koronavirus. Ta trenutek teste PCR izvajamo pri tistih, ki zbolijo, in pri tistih, ki imajo simptome in so bili cepljeni. Tak je protokol. Ko govorimo o izvajalcih testov PCR oziroma vsega, kar se tiče PCR in obvladovanja epidemije, imamo tri nivoje najvišjega testiranja. Eni so testi PCR kot taki. Te izvajajo zavodi, ki imajo dovoljenje za področje klinične mikrobiologije, in na podlagi zakona lahko minister za zdravje za izvajanje testov PCR začasno določi tudi druge javne zdravstvene zavode. Tako teste PCR trenutno opravljajo: Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano, potem Inštitut za mikrobiologijo in imunologijo pri Medicinski fakulteti v Ljubljani, potem Univerzitetna klinika za pljučne bolezni in alergijo Golnik, Splošna bolnišnica Slovenj Gradec ter Univerzitetni klinični center Ljubljana. Drugi pomembni del nadgradnje testov PCR je sekvenciranje genoma virusa, na podlagi katerega spremljamo različice virusa v Sloveniji. Ta trenutek zaradi svoje kužnosti seveda prevladuje različica delta. Delajo pa to trije laboratoriji, Klinični inštitut za specialno laboratorijsko diagnostiko na Pediatrični kliniki Univerzitetnega kliničnega centra Ljubljana, Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano ter Inštitut za mikrobiologijo in imunologijo pri Medicinski fakulteti v Ljubljani. Potem imamo pa še določanje koncentracije virusa v odpadnih vodah, ki ga izvaja Inštitut za kemijo. Tudi ta je pomemben del spremljanja in obvladovanja epidemije. Na začetku epidemije smo v Sloveniji uspeli narediti nekaj tisoč testov PCR, od 3 do 5 tisoč, danes smo sposobni narediti od 10 do 15 tisoč testov v teh ustanovah. Organizacija na številnih področjih, predvsem pa na področju jemanja vzorcev je tista, ki včasih, praviloma na lokalnem nivoju, ta trenutek povzroči zastoj, ki ste ga opisovali, nikakor ne potrebne kapacitete za izvedbo testov PCR v omenjenih laboratorijih. Tako da se – tudi jaz imam informacijo – kje občasno dogodi tak zastoj. Vedno sproti ukrepamo in ga poskušamo čim prej odpraviti. Ni pa razlog za to v samih laboratorijih, da ne bi bilo zadosti kapacitet, da bi to izvedli. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vatovec, želite dopolnitev svojega vprašanja? [[Da.]] Izvolite.
Najprej hvala za ta obsežni opis, kakšna testiranja poznamo, ampak bolj ali manj sem že seznanjen s tem v tem času, odkar živimo s to epidemijo. Mene čisto konkretno zanima, zakaj prihaja do teh težav. Glede na vse navedbe, ki sem jih zasledil, to niso neke omejene težave ali da so te zamude nekaj, kar se dogaja tu pa tam, ampak postajajo nekaj, kar je skorajda vsakdan nekoga, ki ga osebni zdravnik napoti na testiranje. Če pravite, da laboratoriji niso krivi za to, da ne bi uspeli sprocesirati, je vprašanje, zakaj nastajajo te kolone, če jih želimo tako imenovati. Ljudje, ki čakajo po več dni na test PCR, upam, da dobijo neka navodila, kako se morajo ravnati, kako je s karanteno. Ampak veste, to seveda ni nobeno zagotovilo, da se to potem tudi zgodi. Tako da me zanima, kje točno je ta težava, ali je to, ne vem, premalo medicinskih sester, premalo tehnikov v zdravstvenih domovih. Kje je problem, zakaj se zatika in zakaj ne more to hitreje biti obdelano in kje je tu vaša vloga? Zakaj niste, če ste vedeli, da prihaja taka jesen, da prihaja četrti val, skušali pomagati lokalnim skupnostim in zdravstvenim zavodom na lokalni ravni, da bi lahko ta testiranja izvajali? Vedeli smo, da bo število okuženih visoko, in seveda temu sledi tudi porast potrebe po testiranju PCR. To je vsaj navzven, če gledamo od zunaj, zelo preprosta operacija oziroma preprosta logika. Vprašanje je verjetno v kadrih in tu bi morala biti vloga države, da te kadre zagotovi, če je vprašanje v kadrih. Če ni vprašanje v kadrih, je pa moje vprašanje še enkrat, kje se zatika in kaj boste naredili za to, da ne prihaja do teh zamud. Zaradi pet dni okuženosti je lahko tudi še večji porast potem.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča, za besedo. Hvala za dopolnitev vprašanja, gospod Vatovec. Res je, da je primarno zdravstvo kot vstopna oziroma vhodna vrata v zdravstvo v času epidemije tisto, ki je najbolj izpostavljeno. Zato so tukaj bile že v prvem valu in potem tudi v kasnejših valovih vzpostavljene vstopne točke, ki so kader na teh mestih praviloma zagotovile s potrebno prerazporeditvijo, še vedno pa smo v tem času resda nadgradili vse to, vse te naloge, ki jih ta trenutek primarno zdravstvo izvaja tudi s cepilnimi centri. Ampak ne glede na to, primarna naloga zdravstva je, da se čim hitreje, v najkrajšem možnem času ugotovi okužba; in če je, da se osebo da v samoizolacijo in na ta način prepreči širjenje okužbe. Samo ta pot je edina pravilna, ravno s tega vidika presejalnega testiranja, najprej s hitrimi antigenskimi testi, potem s hitrimi antigenskimi testi za samotestiranje. Ampak ne glede na to, kot ste rekli, organizacija na lokalnem nivoju občasno nekje potrebuje dodatne okrepitve, zato tudi sestanki z župani, ki so bili že v preteklem tednu, kot tudi razglasitev javnih zdravstvenih zavodov za ogrožena območja, da se lahko na teh območjih aktivira tudi civilna zaščita in kadrovsko popolni oziroma pomaga pri izvedbi katerihkoli programov oziroma organizacijskih nalog na primarnem nivoju in tudi sicer v bolnišnicah. To je z vidika kadra. Ampak rekel bom nekaj, testiranje je pomembno zato, da prepoznamo bolne, da jih lahko dovolj hitro ustrezno izoliramo in tudi potem zdravimo. Ključno pa je cepljenje, zadostna precepljenost. Tukaj lahko široko govorimo, zakaj je taka, kot je, in zakaj bi bila lahko ali pa bi morala biti boljša, kje so vsi ti dejavniki. Zagotovo ni eden, ampak lahko govorimo o številnih učinkih, verjamem, da jih vsi skupaj poznamo. Ampak samo povezani v tem cilju, ne glede na karkoli, ne glede na politiko, da dosežemo zadostno precepljenost, lahko ustrezno tudi omejimo epidemijo in vse posledice. Tako bo, kot sem že danes povedal, lahko optimizem v gospodarstvu, bodo šole odprte, bodo odprte kulturne prireditve, zdravstvo pa zagotovo po 18 mesecih še vedno kljub izčrpanosti daje vse od sebe, da dela na epidemiji. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Vojko Starović bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Spoštovani minister Zdravko Počivalšek! Letos smo sprejeli Nacionalni načrt za okrevanje in odpornost, ki je nato romal v Bruselj, ki ga je odobril. Nacionalni načrt vsebuje reforme in naložbe, predvidene za evropsko financiranje do leta 2026, torej je dokaj dolgoročen. Slovenski načrt je tista podlaga za koriščenje sredstev iz mehanizma za okrevanje in odpornost, ki predvideva med drugim tudi koriščenje 1,8 milijarde evrov nepovratnih sredstev. Naš načrt je za razliko od ostalih držav nastajal dokaj za zaprtimi vrati in javnost ni bila dovolj vključena. Pri pregledu objavljenega načrta ugotavljam, da ta lastnih razvojnih slovenskih blagovnih znamk praktično ne predvideva. To vprašanje sem naslovil tudi ministru Zvonku Černaču, ki je odgovoren za to področje, vendar je odgovoril, da je ta stvar vaša, gospod minister. Če sem natančen, v obsežnem načrtu je Slovenija kot prepoznavna gospodarska blagovna znamka omenjena le enkrat. Načrt sicer navaja, da je naš cilj izboljšana mednarodna, regionalna, predvsem pa nišna prepoznavnost Slovenije kot zelenega, ustvarjalnega in pametnega gospodarstva, privlačne destinacije za tuje investitorje in zanesljivega poslovnega partnerja v srednji, jugozahodni Evropi in tudi v svetu. Te cilje naj bi zasledovali, vprašanje pa je, kako jih bomo dosegli. Osebno sem prepričan, da je ravno razvoj blagovnih znamk tisto, kar nam lahko izboljša našo produktivnost. Zakaj? Če imaš dobro blagovno znamko in neposredno prodajaš na trgu, če kakorkoli zaradi te lahko zvišaš ceno za malenkost, to na dobiček – veva obadva z gospodarstva – vpliva najbolj. Če imaš priložnost zaradi prepoznavnosti dobre zadeve zvišati ceno. Če podam primer iz v turizma, bi lahko imeli naši hoteli čisto drugo ceno, če bi se nahajali, bom rekel, tako prepoznavnost, čeprav v turizmu smo postali dosti prepoznavni, ampak bi lahko imeli drugačno ceno, če rečem na primer, da bi bili v Švici ali pa v Avstriji. Zato vas sprašujem, spoštovani minister: Kako bomo dosegli to večjo prepoznavnost, ki je sicer napisana v Nacionalnem načrtu? Slovenija [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Starović. Boste še potem nadaljevali, ker vam je časa zmanjkalo. Zdaj dobi besedo gospod minister za odgovor. Izvolite.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec Vojko Starović, spoštovani Državni zbor, gospa predsedujoča! Hvala za vprašanje. Načrt za okrevanje in odpornost je reformni inštrument, s katerim bomo gospodarstvu ponudili roko za dosego naslednjih ciljev: večje dodane vrednosti in konkurenčnosti, visokotehnološke opremljenosti, prestrukturiranje v bolj odporne sisteme in dvojni prehod, to je zeleni in digitalni prehod. Komu bomo pomagali? S tem načrtom za reformo bomo pomagali poleg mikro-, malih in srednjih podjetij tudi velikim. Finančno bomo lahko podprli tudi podjetja v zahodni regiji. In poudarek bo na močnih investicijskih spodbudah za podjetja. Koliko imamo sredstev? Veste, da imamo v tem delu 2,5 milijarde, 1,8 je nepovratnih sredstev, 700 milijonov je posojil. Od teh sredstev iz načrta za obnovo in odpornost je 427 milijonov namenjenih od danes do leta 2026 za gospodarstvo, in sicer nepovratnih. Sofinancirali bomo naložbe na sedmih področjih, prvič, energetska učinkovitost gospodarstvu – pet milijonov evrov; drugič, krožno gospodarstvo – 20 milijonov evrov; tretjič, spodbujanje kapacitet za domačo predelavo lesa – 28 milijonov evrov; četrtič, digitalna transformacija gospodarstva – 56,5 milijona evrov; petič, raziskave, razvoj in inovacije – 80 milijonov evrov; šestič, dvig produktivnosti, prijazno okolje za investitorje – 157,5 milijona evrov; in sedmič, trajnostni razvoj slovenskega turizma, vključno s kulturno dediščino – 80 milijonov evrov. Ključno za večjo konkurenčnost v podjetjih bo v čim večji meri peljati nove, digitalne in zelene tehnologije. S temi sredstvi bomo podpirali vizijo zelene Slovenije preko podpore nizkoogljičnemu krožnemu gospodarstvu. Trajnostni razvoj turizma, večja raba lesa kot nizkoogljičnega materiala. Podpirali bomo ustvarjalno Slovenijo s spodbujanjem inovacij z večjim povezovanjem znanstvenoraziskovalne sfere in gospodarstva ter pametna Slovenija s podporo uvajanju in uporabi najnaprednejših tehnologij. In ravno na tem področju, na ta način bomo s podporo na vseh navedenih področjih oblikovali močno blagovno znamko naše Slovenije. To so koraki, s katerimi želimo priti do tega, da bodo proizvodi in storitve pod znamko Made in Slovenia enakovredni ali pa vsaj približno enakovredni kot tisti, ki so označeni z oznako D, Avstrija ali pa Italija. Verjamem, da je to najboljša pot, da bodo ta podjetja skozi podporo, ki jim jo bomo dali, krepila svoje blagovne znamke. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Starović, izvolite, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Spoštovani minister, s podanimi odgovori me niste prepričali. Še enkrat ponavljam, zavedanje, da so lastne mednarodno uspešne in prepoznavne blagovne znamke skupaj, tako kot ste sedaj naštevali, ali je spredaj oznaka D, ali je F, ali pa je SLO, odločilne za rast produktivnosti. Ker zopet pravim, tam lahko dosežemo neko ceno. In če je cena višja, najbolj vpliva na rast dobička, torej dodane vrednosti. Spomnimo se, da smo v preteklosti tudi brez neke velike podpore države uspeli razviti mednarodno uspešne blagovne znamke. Žal so nekatere dobre znamke propadle oziroma smo jih zapravili ali pa so šle v tuje roke, Litostroj, Metalna, Radenska, Gorenje, Barcaffe. Delalo se je tudi na tem. Za nastajanje novih je gotovo najpomembnejša lastna vizija, iznajdljivost podjetij. Toda brez urejene in kontinuirane sistemske podpore države je gotovo znamke težje razvijati. Prav zaradi tega bi bilo treba spodbujati in podpirati razvoj domačih blagovnih znamk, in to na vseh področjih. Čas je, da se malce preobrazimo in začnemo malce drugače razmišljati. Zato vas sprašujem še dodatno, bolj precizno: Kako? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, gospod poslanec, za dodatno vprašanje. Kot sem že navedel, krepitev blagovnih znamk bo omogočena skozi vseh sedem področij, ki jih bomo podprli s sredstvi iz Načrta za okrevanje in odpornost. To je glavni odgovor na vaše vprašanje, kako bomo to naredili. Kajti izrednega pomena je, da podjetja podpremo pri digitalni, zeleni transformaciji in Slovenijo še naprej pozicioniramo kot green, creative, smart državo, se pravi zelena, kreativna in pametna. In za naštevanje vseh možnosti, ki bodo na voljo, bi mi na koncu koncev zmanjkalo časa. Ampak ob podpori podjetjem, ki vedo, kaj hočejo na teh področjih, krepimo njihove blagovne znamke. Seveda pa je pomembna tudi krepitev blagovne znamke države, ki je kot taka tista, ki tudi s svojo blagovno znamko in njeno težo daje podporo posameznim blagovnim znamkam ali pa produktom v državi. Še enkrat bom povedal, da mislimo, da je zato, da bodo naša podjetja na vseh področjih uspešna pri proizvodnji in prodaji svojih blagovnih znamk, produktov, ključnega pomena digitalna transformacija, ker smatramo, da bomo s tem, kar bomo kot država naredili, podjetjem pomagali, da se bodo na tem področju predvsem mikro-, mala in srednja podjetja lažje na to pripravila. Večja so že danes vpeta digitalno v svetovne verige vrednosti in tukaj nimajo toliko težav. Potem raziskave, razvoj in inovacije v tem kontekstu, da bodo obstoječe blagovne znamke dovolj konkurenčne; tukaj bo kar nekaj javnih razpisov. Zeleni prehod, kjer želimo sofinancirati podjetja z višjo dodano vrednostjo, z vključenimi zelenimi merili. Tukaj bomo podpirali tudi občine za podporo tem podjetjem skozi poslovne cone. In turizem, ponoven dvig, razvoj turizma z vlaganjem v namestitvene kapacitete z višjo dodano vrednostjo. In tukaj verjamem, da delamo v smeri butičnega, zelenega turizma z visoko dodano vrednostjo. In zadnja zadeva je krožno gospodarstvo, center znanja. In podjetjem bomo dajali brezplačno podporo na tem področju.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Starović, imate postopkovni predlog? Ja, izvolite.
Ja, v skladu z 246. členom predlagam, da se o blagovnih znamkah opravi poglobljena razprava. Utrjujem pa to s tem, da dobre blagovne znamke prinesejo ogromno k povečanju produktivnosti in uspehu. In pri tem ne smemo pozabiti, da Slovenija 80 % dodane vrednosti izmenjuje s svetom. Silno je pomembno, da smo nekam pozicionirani, da imamo dobre znamke. In mislim, da je za poglobljeno razpravo o blagovnih znamkah mesto tudi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Mag. Dejan Kaloh bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Podpredsednica, hvala lepa. Spoštovani minister Andrej Vizjak, kolegi poslanci, ki ste v razpravni dvorani! Gospod minister, jaz sem seveda kot mariborski poslanec bil zelo vesel, ko ste julija 2020 prišli v naše loge, če tako rečem, kjer ste si osebno ogledali odlagališče nevarnih odpadkov v Metavi. Tam ste se srečali z našimi mariborskimi deležniki, ki poznajo to problematiko. To seveda pozdravljam, ker mislim, da zdaj v desetih letih bo drugo leto, odkar je to odlagališče nevarnih odpadkov v Metavi odprto. Mislim, da ste sploh prvi minister, ki ste si to na dejanskem terenu tudi ogledali. Mene tudi veseli, da se je aktualna vlada nekako zavezala k reševanju te problematike, ker mislim, da to področje ni bilo sistemsko urejeno. Gre seveda pohvala, je tudi za pozdraviti, ker mislim, da je to eno izmed prvovrstnih okoljskih vprašanj, da so te zadeve nekako sistemsko rešene. Vendarle to odlagališče v Metavi, tukaj pač so ljudje, ki se še vedno nekako bojijo tega odlagališča, ker tam v teh kovinskih sodih in vrečah so še vedno ti odpadki dejansko zakopani, zakopani pod zemljo. Kaj narediti s temi zakopanimi nevarnimi odpadki, da poskrbimo za okolje, nekako ostaja še vedno nerešeno vprašanje. In kot rečeno, tamkajšnje prebivalce to seveda zelo skrbi. Domačini vemo, da za to odlagališče skrbi mariborska Snaga, izvaja monitoring, skrbi za redno vzdrževanje tega odlagališča, vendarle v nekem delu pa se mi zdi, da je to tudi problem države. Spoštovani minister, moja vprašanja na to temo so sledeča: Ko ste vi bili pred letom dni na tem obisku, ste na MOP pregledali dejansko stanje te problematike, ali ste našli kakšno skupno točko z Mestno občino Maribor glede reševanja te problematike, mogoče s skupnimi močmi? Kot drugo, ali ste razmišljali o tem, da bo izvedeno v prihodnosti sondiranje tega odlagališča in da bi se potem ugotovili ti morebitni negativni vplivi na okolje in posledično na zdravje ljudi? In v drugem koraku, ali se bo zgodila sanacija tega odlagališča v skladu z nekimi evropskimi normativi? Ker nekako vemo, da to konkretno odlagališče ne ustreza stanju EU-standardom. In kot zadnje, spoštovani minister: Morda veste kaj o tem, da bi tekla beseda tudi o domnevno odškodninskih območjih, ki so na tem območju, ki zajema okoli 35 stanovanjskih hiš? Ali je nekako opredeljeno to degradirano območje tudi kot, potegnem enačaj, odškodninsko območje? Se vam zahvaljujem že vnaprej za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Slovenija je polna okoljskih ran iz preteklosti. In seveda odgovornost Ministrstva za okolje in prostor je, da te rane karseda hitro, v skladu evropskimi standardi tudi seveda posledično slovensko zakonodajo sanira. Kar nekaj imamo tekočih, odprtih zadev v Sloveniji in ena izmed preteklih ran je tudi Metava, ki ste jo omenili. Tu gre za zaprto odlagališče, kar pomeni, da je treba seveda ustrezno izvajati tudi obratovalni monitoring, in inšpekcija tudi redno opravlja nadzore. Po mojih podatkih ne nameravamo več tam kakorkoli preseljevati teh odpadkov, ker to odlagališče je zaprto z odločbo iz preteklosti. Upravljavec je Snaga, Maribor. Ob mojem obisku je bilo pravzaprav s strani Snage izpostavljeno nekaj drugega, ko sprašujete, kakšni so bili dogovori, in sicer to, da to odlagališče zdaj kar precej stroškovno obremenjuje Snago in posledično seveda tudi vse zavezance za plačevanje raznih storitev Snagi, ali pa občino, če nič drugega. Izvajanje obratovalnega monitoringa, vzdrževanje tega zaprtega odlagališča je dolžna Snaga pokrivati. Zato je bilo takrat s strani tako Mestne občine Maribor kot tudi upravljavcev predlagano, da bi te degradirane površine, ta zaprta odlagališča lahko namenili tudi čemu koristnemu, recimo postavitvi sončnih elektrarn. In jaz sem jim obljubil, da bomo ta predlog preučili in ga upoštevali. In ko boste čez dva dni oziroma tri dni obravnavali Zakon o urejanju prostora, ZUreP-3, ki ga boste imeli v prvem branju, boste videli, da je omogočena postavitev na zaprtih odlagališčih odpadkov tudi sončne elektrarne, seveda pod določenimi pogoji. To so pogoji, da se ne poslabšuje stanje zaprtega odlagališča, torej da se ne posega v telo odlagališča, oziroma da je to na nek način strokovno neproblematično vizavi zaprtega odlagališča. Jaz ocenjujem, da je pod določenimi pogoji možno tudi na tem odlagališču zgraditi večjo sončno elektrarno, posledično preko najema dobiti prepotrebni denar tako za vzdrževanje kot obratovalni monitoring. In obratovalni monitoring, ki je v bistvu med drugim tudi kemična analiza izcednih voda in podobnega, ugotavlja, kaj se s tem odlagališčem dogaja. In zaenkrat inšpekcija ni ugotovila na tem primeru kakršnihkoli odstopanj od programa, ki je za to odlagališče sprejet.
Hvala lepa za odgovor. Nadaljujemo. Gospod Rudi Medved bo postavil vprašanje prav tako ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Pozdravljeni, spoštovani minister! Če za začetek malo karikiram, se je vlada čez poletje odločila, da je na več območjih v Sloveniji, ki so zlasti pozimi izrazito onesnažena, zrak kar naenkrat tako čist, da so ta območja celo naravna zdravilišča. Tudi Zasavje. Zakaj to govorim? Ker se je vlada čez poletje, čez noč odločila ukiniti odloke o kakovosti zraka na več območjih po Sloveniji, ki so že zgodovinsko degradirana. Ukiniti odlok, za katerega smo se trudile pretekle vlade in lokalne skupnosti leta in leta, in morala je priti celo brca iz Bruslja v obliki groženj z velikimi kaznimi, da smo leta 2017 vendarle dosegli sprejetje teh odlokov za deset območij po Sloveniji. In ti odloki prinašajo dobre ukrepe za izboljšanje kakovosti zraka na posameznih območjih in seveda tudi spodbude državljanom, da prehajajo na čistejše vire ogrevanja in s tem tudi pripomorejo k izboljšanju kakovosti zraka. Zdaj, kot rečeno, bodo šli ti odloki na smetišče. Prekril jih bo seveda prah, ker prah v zraku še vedno je. In sprašujem vas, minister: Kaj vas je navedlo, da tako znižujete okoljske standarde? Jaz bi pričakoval, da boste kot minister za okolje s telesom branili takšne odloke, ki smo jih vendarle tako težko pravzaprav prigarali v preteklosti in so v uveljavi komajda nekaj časa. In ne recite mi, naj bom zdaj srečen, ker živim tam, kjer je zrak tako čist. Verjemite mi, živim v Zagorju, ni tako čist zrak, kot se želi prikazati. Sicer pa vas bom lahko že to zimo povabil na oddih v Zagorje, pa boste videli, kakšen zrak bo tam pa seveda tudi na drugih območjih to zimo.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vprašanje. Ne boste me kaj dolgo čakali v Zasavju, kajti pridemo na vladni obisk Zasavja naslednji teden. Začeli bomo že s ponedeljkom in v torek bomo tam. Gotovo bomo veliko časa namenili in dihali zasavski zrak in jaz verjamem, da bomo dihali dober zrak ter srečali prijazne in prijetne ljudi. Očitali ste mi, da znižujem okoljske standarde. Spoštovani poslanec, ni res, ni res. Mi nismo znižali nobenega okoljskega standarda ne za Zasavje, ne za Slovenijo, pravzaprav sploh nismo posegli v noben okoljski standard. Ampak kaj je bistvo odgovora na vaše vprašanje. V skladu z evropskimi in tudi slovenskimi predpisi je sprejemljivo preseganje mejne vrednosti 50 mikrogramov na kubični meter delcev PM10 največ 35-krat na leto. To je standard in tega nismo spreminjali in ga ne spreminjamo nikoli. In v zadnjih letih smo zaznali preseganje teh mejnih vrednosti več kot 35-krat le na območju Mestne občine Celje. V zadnjih treh letih tega nismo zaznali na ostalih območjih. Po meritvah pristojne Agencije Republike Slovenije za okolje neminovno sledi, da je izboljšanje kakovosti zunanjega zraka v teh območjih, kajti tri leta zapored te mejne vrednosti niso bile presežene, čeprav normativ velja zgolj za letno preseganje. In se z vami strinjam, da je lahko to tudi zaradi določenih meteoroloških oziroma vremenskih razmer, pač eno leto je lahko malo bolje, je malo večja prevetrenost in podobno. Vendar ko pa govorimo le v nizu treh let zapored, s tem ko se je seveda kakovost zraka na posameznem območju izboljšala, da je število preseganj mejnih vrednosti bistveno manjše od 35-krat na leto, tako območje ni več uvrščeno med območje s poseganji in tako tudi preneha veljati ta odlok o načrtu. Jaz bi bil pravzaprav vesel, da se je stanje zraka v številnih okoljih izboljšalo. To kažejo meritve pristojne Agencije Republike Slovenije za okolje in zato nam ni treba več tam posegati. Bi pa opozoril poslanca na zelo pomembno okoliščino. Ministrstvo za okolje z drugimi pristojnimi ministrstvi tudi pripravlja, in smo v sklepni fazi, Operativni program ohranjanja kakovosti zraka, ki bo vključeval celotno območje Slovenije in bo določil tudi ukrepe za ohranjanje kakovosti zraka, tudi kjer do sedaj niso presežena ta preseganja. Vendar je treba še izboljševati kakovost zraka. Ne misliti, da smo s tem opravili. Mi bomo še naprej nadaljevali z ukrepi za izboljšanje stanja kakovosti zraka tam, kjer prihaja tudi do onesnaženja z delci PM10. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Medved, imate zahtevo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, minister, vidite, da dvigate prah, ker ni res to, kar ste povedali. Ni res in očitno so vam uradniki dali napačne podatke. Predvsem je vlada lansko leto samovoljno, brez sodelovanja lokalne skupnosti spremenila odlok. Odlok, ki je govoril o triletnem preseganju onesnaženosti zraka s prašnimi delci. Spremenila, vrgla ven ta tri leta in določila, da takoj ko ne bo več preseganja, pa potem odlok ni več potreben. To ste storili brez vednosti lokalne skupnosti, samovoljno, pri čemer ste popolnoma pozabili, da je ravno zaradi dobrega sodelovanja lokalne skupnosti in vlade v preteklosti do tega odloka sploh prišlo. In nimate prav, ko pravite, bom povedal za Zagorje konkretno, da v zadnjih treh letih ni bilo preseganj. Ja, seveda so bila. Govorim o zadnjih treh letih – 2018, 2019, 2020. Za letos še ni podatkov. Leto 2018, meja je 35-krat, Zagorje – 55-krat, če se sklicujete na zadnja tri leta, za letos podatkov še ni. In pravite, da so drastično padle te vrednosti, tudi lansko leto ne, lani 24-krat, predlani 28-krat; meja je 35. Torej zrak seveda še zdaleč ni tak, da bi lahko kar rekli – za vedno smo opravili in lahko te odloke preprosto zbrišemo. Vaši podatki seveda niso resnični, so zavajajoči. Ali so vas zavedli, ali pa vi namerno zavajate.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, neminovno je, da se zrak, tudi konkretno v Zagorju, v zadnjih letih izboljšuje in da ni več potrebe za izredno obravnavo in sprejemanje izrednih ukrepov za področja s preseganji. To sem vam povedal in to ste tudi sami s številkami potrdili. Kot pravite, v zadnjem obdobju ne presegajo vrednosti 35-krat na leto mejne vrednosti in posledično lahko zaključujemo, da je stanje zraka v Zasavju boljše. S tega naslova tudi nadgrajujemo dosedanje odloke s programom za izboljševanje zraka, tudi ne glede na to. Lahko vas pomirim, da ne bomo opustili ukrepov za izboljšanje kakovosti zraka tudi tam, kjer niso 35-krat presežene vrednosti. Nadaljevali bomo s temi ukrepi tudi ne glede na to, ali je odlok ali ni. V sodelovanju z občinami pa nenazadnje tudi z vami bomo še naprej podpirali ukrepe za ohranjanje in izboljševanje kakovosti zraka tudi v Zasavju.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za možnost za razlago postopkovnega predloga. Seveda predlagam, da tako o ministrovem odgovoru o tej temi kot tudi širši okoljski problematiki opravimo razpravo. Absolutno se seveda ne morem strinjati, da je zrak naenkrat v Zasavju dober. Tudi v preteklosti, 20 let nazaj sežejo ti podatki, tudi v preteklosti se je kdaj kakšno zimo oziroma kurilno sezono zgodilo, da te vrednosti niso presegale teh mejnih vrednosti. Zakaj? Zaradi vremenskih razmer. Arso vam je jasno povedal, da se je v letu 2019 in v letu 2020 ta padec onesnaženosti zgodil ravno zaradi vremenskih razmer. Ni bilo inverzije, bili sta dve vetrovni zimi in zaradi tega je bila dolina prevetrena, seveda posledično zrak ni bil tako onesnažen. To vam je povedal Arso in v preteklosti se je kdaj že to zgodilo. Zdaj ste pa kar naenkrat prekinili vse dejavnosti v zvezi s tem odlokom, ki je dober in prinaša dobre ukrepe. Finančno nikakor ni veliko breme za proračun, pomeni pa dobro osnovo za izboljševanje kakovosti zraka na vseh teh območjih, ne govorim samo za Zagorje, ki je pa sicer, kot veste, bilo vedno nekako v vrhu v Sloveniji po onesnaženosti zraka s prašnimi delci PM10. Ker je minister ob padcu Zakona o vodah dejal, da si bo še naprej prizadeval za ohranjanje okolja, to seveda ni prizadevanje za ohranjanje okolje, nima posluha za stroko, nima pa tudi posluha še celo za lokalno skupnost. Zavedli so lokalno skupnost pri pojasnjevanju nekih finančnih načrtov za prihodnje in da bodo v odloku nekaj malega administrativno popravili. Kaj so naredili? Vsebinsko so ga seveda popolnoma popolnoma spremenili in si postavili osnovo, da ga zdaj lahko mirno ukinejo. Je kar dobro, ja, da pridete prihodnji teden v Zasavje, kjer mislim, da jih boste ravno na ta račun precej slišali. Zrak bo seveda zdaj dober, pridite pa decembra ali januarja, pa bo druga pesem.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog. O njem bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! 7. septembra je Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti poslalo dopis, s katerim je obvestilo vse izvajalce socialnovarstvenih programov o Odloku o načinu izpolnjevanja pogoja prebolevnosti, cepljenja in testiranja za zajezitev širjenja okužb z virusom SARS-CoV-2. V dopisu je zapisano, da morajo v skladu s 5. in 6. členom odloka PCT-pogoj izpolnjevati tako osebe, ki delajo pri izvajalcih socialnovarstvenih programov, kako tudi njihovi uporabniki. V primeru socialnovarstvene storitve osebne asistence mora osebni asistent na testiranje enkrat na teden, medtem ko se mora invalid uporabnik testirati vsakih 48 ur, torej najmanj trikrat na teden, in za teste plačati iz lastnih sredstev. V zadnjih dneh sem prejela številna sporočila od invalidov uporabnikov osebne asistence oziroma njihovih staršev, saj jim izpolnjevanje PCT-pogoja s testiranjem povzroča številne in izjemne težave ter predstavlja prevelik strošek, ki si ga sami preprosto ne morejo privoščiti. Nekateri izmed uporabnikov so celo nepokretni, zaradi česar jim je dostop do točk, kjer se izvaja testiranje, zelo otežen oziroma celo onemogočen. To pomeni, da če se invalid uporabnik ne testira, jim izvajalci osebne asistence dejansko ne morejo nuditi osebne asistence. Odlok ste sicer nato dopolnili in kot izjemo dodali izvajanje nujne osebne asistence, a navedeno vsekakor ni dovolj. Dejstvo, da je gre v primeru uporabnikov osebne asistence za različne vrste socialnih storitev. Mnogi izmed uporabnikov so nepokretni, paraplegiki. Govorimo o ljudeh, ki se morda ne morejo sami niti hraniti, umiti. Skratka, gre za izjemno ranljivo skupino ljudi, do katere bi moralo ministrstvo izkazati posebno pozornost. Da temu ni bilo tako, je razvidno iz tega, da so bili najprej popolnoma znotraj obveznosti pogoja PCT, nato ste pa to po številnih pozivih le popravili in dodali izjemo glede nujne asistence. To, poudarjam, ni dovolj. Kot zatrjujejo invalidske organizacije, osebna asistenca bi morala biti v celoti izvzeta iz odloka in moralo bi za uporabnike namesto obveze veljati priporočilo, saj gre za v celoti nujno storitev. Danes lahko tako v medijih beremo sledečo izjavo, citiram: »Če upoštevamo odlok vlade, lahko invalidi tudi umrejo.« To je seveda absolutno nedopustno in terja jasen in glasen odziv ministrstva ter promptno ustrezno rešitev nastale situacije. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Ali se boste zavzeli za spremembo vladnega odloka o izpolnjevanju PCT-pogojev, ki bi uporabnike osebne asistence v celoti določila kot izjeme od izpolnjevanja pogoja PCT ter slednje določili le kot priporočilo? Ali boste stroške testiranja prevzeli nase? Treba je vedeti, da je ta strošek izjemen in v celoti prevaljen na uporabnike, kar je enostavno nedopustno.
Hala lepa, gospa poslanka. Besedo ima minister za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana gospa poslanka Meira Hot, hvala za vaše vprašanje. V skladu z Zakonom o osebni asistenci je osebna asistenca pomoč invalidu, ki jih uporabnik ne more izvajati sam zaradi vrste in stopnje invalidnosti. In to so storitve, ki jih vsakodnevno potrebuje doma in izven doma, da lahko živi neodvisno, aktivno in je enakopravno vključen v družbo. Te podpore potrebuje najmanj 30 ur tedensko pri osebni pomoč, pomoči v gospodinjstvu, komunikaciji in podobno. In vsi se strinjamo, da je Zakon o osebni asistenci leta 2017 pomenil prelomnico v položaju in možnostih samostojnega življenja, samostojnega odločanja oseb, ki osebno asistenco potrebujejo. V odloku, ki ga omenjate, osebna asistenca sprva ni bila izrecno navedena, smo pa na ministrstvu za delo tolmačili, da se vse nujne storitve seveda izvzamejo iz pogoja PCT. S spremembo Odloka, ki ste jo tudi že omenili v svojem vprašanju, o načinu izpolnjevanja pogoja prebolevnosti cepljenja in testiranja za zajezitev širjenja okužb z virusom SARS-CoV-2, ki je bila sprejeta konec prejšnjega tedna, pa je ministrstvo seveda predlagalo tudi spremembo oziroma dopolnitev dikcije, da se je jasno umestilo tudi osebno asistenco v ta odlok oziroma med izjeme PCT. Naj povem, da v osnovi je ministrstvo za delo na stališču, da PCT-pogoj omogoča normalno življenje, omogoča tudi uporabnikom osebne asistence kot vsem ostalim uporabnikom socialnovarstvenih storitev diametralno nasprotno in veliko boljšo situacijo življenja in uporabo njihovih storitev, ki jim pripadajo, njihovih pravic, izvajanja njihovih pravic, kot pa recimo, če se spomnimo, slabo eno leto nazaj. Torej PCT-pogoj je tisti pogoj, ki nam omogoča, da ob relativno visokem številu dnevno odkritih okužb z virusom covida-19 lahko držimo storitve tudi osebne asistence odprte. In zato, da bi jasno postavili tudi nujne storitve osebne asistence kot tiste, ki so izjema, zato ker nujne storitve gotovo spadajo med storitve, kjer ne moreš najprej preverjati PCT-pogoja in nato nuditi storitev, zaradi narave potreb uporabnikov osebne asistence smo podali predlog, da se je odlok spremenil tako, da uporabnikom osebne asistence ni treba izpolnjevati pogoja PCT, kadar gre za izvajanje nujne osebne asistence. Pri odločanju, kaj je nujno z vidika omogočanja izvajanja osebne asistence, pa to presojajo v vsakem konkretnem primeru izvajalci osebne asistence v dogovoru z uporabnikom. Praviloma pa so storitve osebne pomoči, ki ste jih tudi že nekaj omenili, pomoči v gospodinjstvu in podobno, nujne. Mislim, da so izvajalci najboljši strokovnjaki, saj najbolje poznajo posameznega uporabnika in lahko v konkretnih primerih tudi presodijo glede nujnosti izvajanja storitev osebne asistence. Za osebne asistente pa velja splošno določilo, upoštevajoč določbo prvega odstavka 5. člena odloka, da morajo izpolnjevati PCT-pogoj. Še enkrat ponavljam, PCT-pogoj je tisti, ki nam dejansko ob relativno visoki stopnji dnevno odkritih primerov okužb z virusom omogoča čisto drugačno ravnanje in odprtost te družbe in to da lahko tudi storitve osebne asistence in socialnovarstvene storitve drugim ranljivim skupinam relativno normalno potekajo. Ministrstvo za delo se je torej, upoštevajoč povedano, že zavzelo in tudi odlok se je spremenil v smislu, da je nujna osebna asistenca uvrščena med storitve, za katere res ni treba zagotavljati PCT-pogoja.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala za odgovor, spoštovani gospod minister. Kot že rečeno v prvotnem vprašanju, smo seznanjeni, da ste spremenili in uvrstili nujno osebno asistenco kot izjemo od PCT-pogojev v vladni odlok. Ampak zdi se, da se ponovno nekako prevali celotna odgovornost na tistega, na katerega se ne bi smelo prevaliti. Dejstvo je, da potrebujemo jasna in določna pravila in predpise, sploh v tem trenutku, v katerem vlada izjemen kaos med predpisi. Zdaj vsakič znova presojati, kaj je nujna osebna asistenca, kaj ni, prelagati to na izvajalca v dogovoru z uporabnikom, se meni seveda zdi samo po sebi absurd. Ne razumem, zakaj se ne bi enostavno v celoti osebno asistenco določilo kot izjemo, ker večina storitev osebne asistence v resnici tudi je nujna. Na drugi strani mi niste odgovorili na vprašanje: Ali ministrstvo razmišlja o tem, da bi stroške testiranja uporabnikov osebne asistence vseeno nekoliko prevzelo nase? Imamo situacijo, v kateri se osebni asistenti testirajo enkrat na teden, uporabniki se pa morajo na 48 ur. Ponovno vprašanje tudi glede tega: Ali ne bi morda vzpostavili tudi kake mobilne enote za izvedbo samega testiranja, ker mnogi uporabniki niti ne morejo priti do testirnih točk, ker so enostavno nepokretni? Imamo paradoksalno situacijo, v kateri ne izpolnjuje PCT-pogoja in ga njegov osebni asistent niti ne more odpeljati do testirne točke, on pa ni testiran. Me razumete? Imamo lahko ogromno paradoksalnih, absurdnih situacij. In to je razvidno že iz tega, da sem že čez vikend kljub spremembi, ki ste jo postavili, prejela še ogromno dodatnih vprašanj. Potrebna je neka posebna pozornost za te ranljive skupine. Dejstvo je, da žal vlada pri določbi PCT-pogoja temu ni zadostila, kar izkazuje tudi to, da vas je Varuh k temu pozval, da bi ranljive skupine v celoti potrebovale drugačno pozornost, ki jim ni bila namenjena. Še enkrat apel, da se vseeno uvrsti celotna storitev osebne asistence. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Hvala, spoštovana poslanka Meira Hot, za to dopolnilno vprašanje. Razumem vaš apel. Naj res poudarim, da je naš Direktorat za invalide in tudi sam z ekipo državnih sekretarjev smo stalno v stiku z izvajalci tako osebne asistence kot ostalih socialnovarstvenih storitev. Lahko rečem, da skušamo – vsaj povratne informacije so take, da smo pri tem uspešni – sproti odpravljati kakšne prepreke, težave in tako naprej, kar se pojavi v odlokih ali pa v zakonodaji. In moram reči, da se tu vsaj na nas niso obrnili ljudje, ki so se množično obrnili na vas. Bi pa radi šli naproti, tako da vas prosim, da našemu Direktoratu za invalide posredujete te apele in te pozive, zato da lahko sproti odpravimo to, ker smo res res dnevno v stikih z vsemi izvajalci in skušamo iti nasproti. Saj si navsezadnje vsi želimo, da ob pogoju PCT, katerega pomen je velik za normalno funkcioniranje družbe pri relativno visokem dnevnem številu okužb, lahko kolikor toliko normalno, brez nepotrebnih preprek živimo. Glede stroškov testiranja, tudi tu nismo dobili izrazitega feedbacka, da bi to lahko bila težava. Gotovo pa se mi zdi vmesno za vsaj uporabnike osebne asistence omogočiti tudi mobilne enote. In verjamem, da marsikje so se to v dogovoru z lokalnimi zdravstvenimi domovi že dogovorili, zato da ljudem, ki pač niso toliko mobilni, omogočimo tudi to testiranje. Glede splošnih navodil, kaj spada med nujne storitve osebne asistence, pa ne delim stališča z vami, da bi ministrstvo moralo dati enoznačne navedbe, kaj so nujne storitve osebne asistence, ker je čisto vsak uporabnik osebne asistence in upravičenec do storitev osebne asistence, vsak posameznik je unikatna oseba in vsak ima svoje potrebe. Mislim, da lahko najbolje z izvajalcem skupaj določita, kaj je nujno in kaj ni nujno. In mislim, da je v tem primeru zelo jasna usmeritev, in mislim, da predvsem vsi jemljemo PCT-pogoj kot tisto orodje, ki nam je v pomoč, da lahko dokaj normalno živimo, še posebej v primerjavi recimo z letom pred tem, ko še nismo imeli cepiva in PCT-pogoja in so bile razmere dosti težje.
Hvala lepa. Postopkovno ima gospa Meira Hot. Izvolite.
Hvala lepa. Ker vidim že iz odgovora ministra, da je očitno potrebna vseeno neka širša razprava. Dejstvo je, da me čudi, da niste dobili na ministrstvu dodanih pozivov. Sama sem jih dobila preko socialnih omrežij neposredno, mogoče tudi zato, ker smo malo bolj dostopni poslanci v tem kontekstu pa se zelo bolj promptno odzivamo. Dejstvo je, da obstaja tudi skupina na enem od socialnih omrežij, ki se imenuje Osebna asistenca, kjer se uporabniki in izvajalci promptno in hitro odzivajo, pišejo, pripominjajo. In lahko vam povem, da tam si lahko preberete marsikaj, kar izkazuje, da očitno sistem v tem trenutku ni v redu. Dejstvo je tudi, da je v medijih danes en zelo dolg članek, ki prav tako izkazuje, da je stanje daleč od rožnatega s tem PCT-pogojem. Nisva se najbolj razumela glede tega, da bi vi dali navodilo, točno katere so te nujne storitve osebne asistence. Moje mnenje je bilo, da bi se izvajanje osebne asistence v celoti vključilo kot izjemo. Da ni vse v redu in da je očitno treba opraviti razpravo o vašem odgovoru v tem državnem zboru, izkazuje tudi izjava gospe, citiram: »Ali naj invalidi, ki so na covid-19 pozitivni, ostanejo sami v postelji, brez hrane, vode, zdravil, ležijo v lastnih iztrebkih?« Tovrstno ravnanje Vlade po mnenju zadevne gospe daje vtis, da lahko netestirani ali invalidi, pozitivni na covid-19, tudi umrejo zaradi prepovedi nudenja nujno potrebne pomoči, ker nastane absurdna situacija, v kateri oseba, ki je pozitivna na covid-19, v resnici ne izpolnjuje pogoja PCT in torej ni upravičena do osebne asistence. To vse je danes dostopno preko intervjuja v enem mediju in lahko si tudi preberete. Si ne izmišljujem. Ravno iz vsega navedenega je jasno razvidno, da je potrebna širša razprava, zato podajam postopkovni predlog, da se ta razprava v tem državnem zboru izvede. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Boris Doblekar bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovani gospod minister gospod Vizjak! Kar stalno je nekako prisoten nek problem, kar se tiče sprejemanja občinskih prostorskih načrtov, torej spremembe in dopolnitve. Dostikrat se name obračajo tako mladi kot gospodarstveniki, ki pri tem naletijo dostikrat na težave, poleg sprejemanja sprememb in dopolnitev občinskih prostorskih aktov, tudi pri spreminjanju namembnosti zemljišč, predvsem kar se tiče širjenja gospodarstva, in predvsem mladi, ki bi radi nekako doma, v domačem okolju, predvsem na podeželju gradili, torej reševali stanovanjsko stisko in gradili svoja domovanja na svoji domači zemlji, pa dostikrat naletijo na problem, kar se tiče kmetijskih zemljišč in tako naprej. Ampak to so stvari, ki sodijo tudi v drug resor. Mene predvsem zanima: Kje smo z občinskimi prostorskimi načrti? Ali so že vse občine v Sloveniji sprejele občinske prostorske načrte? Vemo, da še nekaj let nazaj ali pa še nedolgo nazaj nekatere tega še niso storile in so še kar stari občinski prostorski načrti na staro zakonodajo iz mnogo let nazaj. Koliko je zahtev za spremembe in dopolnitve občinskih prostorskih načrtov? In predvsem me zanima, ker ste, spoštovani minister, in tudi ta vlada dokaj naklonjeni tako mladim kot tudi gospodarstvu, s čimer je povezano moje poslansko vprašanje: Se morda – vem, da se, pa mogoče nekaj besed o tem – spreminja zakonodaja na določenih področjih, tako Zakon o urejanju prostora kot tudi Gradbeni zakon? Kaj bo tisto, s čimer nameravate še bolj pomagati predvsem mladim in gospodarstvu, da se bodo te spremembe in dopolnitve občinskih prostorskih načrtov hitreje odvijale? Ob tem pa me še zanima: Kako je s soglasodajalci oziroma z nosilci urejanja prostora, kar se tiče dajanja soglasij na želje občin, predvsem če rečemo, da govorimo o občinskih prostorskih načrtih? Kako te stvari potekajo in če se držijo rokov, ki jim jih določa zakon, da vsak svoje naredi v pravem času in s tem postopki tečejo hitreje in učinkoviteje? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite imate besedo.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vprašanje. Najprej prvo. Velika večina občin – 80 % jih je, to se pravi 187 konkretno – je OPN-je že sprejelo, sedem občin ima to v fazi predloga, kar pomeni zaključni fazi. S temi občinami je izpostavljeno posebej aktivno sodelovanje, in sicer da pridejo čimprej do uskladitve rešitev in tudi posledično do sprejetja tega prostorskega plana. Žal pa 18 občin še nima tega v fazi predloga in tudi z njimi smo vzpostavili komunikacijo, da vidimo, kako in kaj, da pride tudi pri njih do sprejetja tega akta. Občine kot oviro za nesprejetje v bistvu niso izpostavile predolgih rokov v veljavni zakonodaji, so pa nekatere opozorile na pomanjkanje financ za te postopke in problem je tudi usklajevanje z nosilci urejanja prostora. Tipičen primer je recimo gradnja na poplavnih območjih in posledično zahteva po izdelavi hidravlično-hidroloških študij. To je tudi ključni problem pri tako dolgih postopkih, kajti nekatere strokovne podlage, kot so na primer te hidrološko-hidravlične študije, seveda trajajo zelo dolgo, kajti treba je analizirati stanje nivojev voda poplavnih območij na kompletnem delu občine. Če je ta zelo vodnata, veliko pritokov, veliko teh vodnih površin, je seveda to kar zahtevna strokovna naloga in tudi potrjevanje teh študij. Mislim, da je bil tu v preteklosti narejen en greh, torej da se je vedno nalagalo izdelavo teh študij občinam, čeprav se je država že pred kakšnimi 15 leti zavezala, da bo to naredila sama. Mi smo sedaj v tej vladi v izdelavi teh študij za praktično celo Slovenijo. To bomo storili in dokončali v okviru tudi projektov digitalizacije, kajti želimo imeti vse te okoljske podatke, tudi vodarske podatke, na enem mestu; in s tem bistveno olajšali tako sprejemanje sprememb občinskih prostorskih načrtov kot podrobnih občinskih prostorskih načrtov. Omenil bi tu še eno pomembno možnost. Te občine, ki že imajo sprejete občinske prostorske načrte na podlagi veljavnega Zakona o urejanju prostora, lahko sprejmejo tako imenovano lokacijsko preveritev, ki omogoča večjo prožnost pri opredeljevanju stavbnih zemljišč na posamični poselitvi. Z lokacijsko preveritvijo se lahko stavbno zemljišče na posamezni poselitvi preoblikuje ali razširi z namenom omogočanja dopolnjevanja in zaokroževanja posamične poselitve. Ta inštrument se pogosto uporablja tudi za namene širitve dejavnosti obstoječih kmetij. To je en fleksibilen inštrument, ki ga tudi z novim Zakonom o urejanju prostora, ki je že v parlamentu, nadgrajujemo. Nadgrajujemo tudi možnosti oziroma učinkovitost postopkov sprejemanja prostorskih izvedbenih aktov, kot so občinski prostorski načrti in občinski podrobni prostorski načrti. Želimo debirokratizirati to državo, želimo pospešiti te postopke, vendar ne na račun okolja. Torej prevzemamo nekaj naporov pri izdelavi strokovnih podlag, pospešujemo postopke z zakonodajo in skozi to tako imenovano lokacijsko preveritev omogočamo širitev tudi poselitvenih območij, stavbnih zemljišč tam, kjer je to potrebno za zaokrožitev dejavnosti.
Hvala lepa. Gospod Doblekar, imate zahtevo za dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za zelo izčrpne odgovore, kolikor jih pač lahko v tako kratkem času tudi podate na takšno poslansko vprašanje, ki je lahko zelo široko in bi se dalo o tem govoriti ure in ure. Verjamem, da bomo o tej problematiki govorili tudi pri sprejemanju nove zakonodaje, Zakonu o urejanju prostora, pa gradbeni zakonodaji. Tukaj bo še veliko možnosti, da bomo stvari čim bolj popravili in uredili, kar ste tudi že sami napovedali. Kar se tiče informacijskega sistema, morda v nadaljevanju odgovora, deluje. Vemo, da je bil dostikrat problem. Ta nadgradnja, digitalizacija, ki bo omogočila še hitrejše poslovanje med občino in državo, to je zelo pozitivno. Nekatere občine, se strinjam, predvsem tiste manjše, ki si težko privoščijo iti v tak strošek, torej v spremembo OPN, in seveda nekako smo jim tudi pomagali že z višjimi povprečninami pa še z marsičem. Kar se tiče nosilcev urejanja prostora, če morda še utegnete odgovoriti: Kje konkretno, mogoče pri vodnih soglasjih ali kje, se še to zatika oziroma kako boste to nekako še lahko pospešili, da bi se ti nosilci urejanja prostora nekako hitreje odzvali? Ali so tukaj prisotne še tudi morda kakšne stare navade? Bi bilo mogoče treba miselnost tudi morda kaj spremeniti pri nekaterih, da bi se zavedali, da so to zelo zelo nujne stvari? Potrebe gospodarstva in mladih družin se mi zdijo tako pomembne, da sem res vesel, da se bodo na tem področju naredile še velike, korenite spremembe. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec! Kje vidimo možnosti za učinkovitejšo izpeljavo teh postopkov? Prvič, da država za kompletno ozemlje naredi tiste strokovne podlage, za katere je pristojna. Gotovo so to pravzaprav karte poplavne ogroženosti oziroma hidravlično-hidrološke študije za kompletno državo, kar pomeni, da se da iz teh kart oziroma iz teh strokovnih podlag razbrati, katera območja v kateri občini so v katerem razredu poplavne ogroženosti in posledično kakšna gradnja kje. To je zelo pomembno in če ta podatek imamo, je lažje načrtovati posege v prostor. Kaj še vse vsebuje poleg teh podlag ta tako imenovana digitalizacija na področju okolja, tako imenovani projekt eMOP? Podobno digitalizacijo tudi za podatke o omejeni rabi zaradi vodovarstvenih območij. Tam, kjer imamo vire vode, so tudi določeni režimi, ki onemogočajo kar kakršenkoli poseg. Podobno je tudi tam, kjer so zaščitena območja zaradi narave in podobno. Mi želimo vse te baze podatkov združiti v enotno digitalno platformo, kjer bo možno s preprostim klikom v neki aplikaciji dobiti vse okoljske podatke o sleherni parceli v sleherni občini. To pomeni, da bo bistveno lažje potem načrtovati posege v prostor, ker bomo vedeli, kakšne so strokovne podlage in omejitveni dejavniki. Torej s tem bomo odpravili ključni vir težav v prostoru. Drugo, kar je, na Direkciji za vode, ki ste jo omenili kot nek primer iz preteklosti relativno neučinkovitega dela, so narejena tudi interna pravila, ki vodijo uradnika, kaj pri določeni zahtevi lahko terja od stranke, česa ne, da ne sme nenehno siliti stranke v dopolnjevanje vloge, čeprav jo je ta že dopolnila ne vem kolikokrat; kaj se gleda in na podlagi česa se izda dovoljenje. Kajti imamo primere, ko pravzaprav uradništvo dlakocepi, zahteva od strank nemogoče podatke in nikoli ni zadovoljno. Tudi to je razlog, da so nekatera mnenja pravzaprav trajala leto in še več. In tretje, kar je tudi zelo pomembno za učinkovitejše izdajanje mnenje, je to, da če občina pride pred dva mnenjedajalca, na primer Direkcijo za vode in Zavod za varstvo narave, in so ta mnenja neusklajena ali celo kontradiktorna, mora država sama to rešiti znotraj države in šele potem nastopiti proti občini z usklajenim stališčem.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednji je na vrsti gospod Primož Siter. Postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Sem vas skoraj pozabila. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljena, ministra, spoštovani kolegice in kolegi! V naslednjih minutah bom spregovoril v imenu slepih in slabovidnih in njihove skrbi v zvezi z nastajajočim zakonom o dolgotrajni oskrbi, pri oblikovanju katerega pa glavno vlogo igra Ministrstvo za zdravje, se pa tiče v glavnem tudi delokroga Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Za slepe in slabovidne, tako za aktiviste na terenu, ki sem jih imel moč spoznati in z njimi govoriti, kot za krovno zvezo predstavlja eno skrb ukinitev oziroma črtanje dodatka za pomoč in postrežbo z naslova Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Opozorili so na sporni 148. člen, ki samo za slepe in slabovidne – zdaj berem prav njihovo pobudo – predvideva avtomatično izdajanje nadomestnih odločb Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za vse prejemnike dodatka za pomoč in postrežbo, s katerimi slepi in slabovidni ne bi bili več upravičeni do dodatka za pomoč in postrežbo. Razumemo, da prihajajoči zakon o dolgotrajni oskrbi na nek način slepim in slabovidnim jemlje pravico, ki jim je že bila dodeljena, kar je seveda moralno sporno, kar je nesmiselno, kar je pa tudi ustavno sporno državljanu odvzeti pravico, ki mu je bila dodeljena. Zato sprašujem, spoštovana ministra, naslednja vprašanja: Zakaj takšno ukinjanje pravic po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju? Drugič, kako namerava predvsem Ministrstvo za zdravje oziroma obe ministrstvi tukaj urediti uveljavljanje pravic slepih in slabovidnih po drugi zakonodaji oziroma na kakršenkoli način, ki temelji na že izdani odločbi o pravici do dodatka za pomoč in postrežbo? In tretje, kaj pa tisti, ki te odločbe nimajo? Kako bo država reševala uveljavljanje teh pravic za slepe in slabovidne, ki še nimajo veljavne odločbe o dodatku za pomoč in postrežbo, po uveljavitvi zakona o dolgotrajni oskrbi? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Poklukar, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke oziroma spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Primož Siter, najlepša hvala za vprašanje o tako pomembni temi, ki izhaja iz Predloga zakona o dolgotrajni oskrbi. S predstavniki slepih in slabovidnih smo se mi v času še priprave zakona o dolgotrajni oskrbi že dobili in tudi izpostavljena je bila ta skrb, to naj poudarim. Skladno s tem verjamemo, da delamo v smeri, da tudi te skrbi so odveč in da bo, kar je potrebno, seveda tudi slepim in slabovidnim dodeljeno. Kar se tiče storitev, ki se danes izvajajo, nekako pokrivajo določen del storitev s področja dolgotrajne oskrbe, se trenutno zagotavljajo v okviru zdravstvenega sistema ali pa socialnega varstva. Zaradi različnih pravnih podlag, vstopnih mehanizmov in ocenjevalnih lestvic upravičenci kljub primerljivim potrebam ne dostopajo nujno do primerljivih pravic. Zakon o dolgotrajni oskrbi pa predlaga, da se obstoječe pravice oziroma storitve in tudi sredstva prenesejo v bodoči sistem dolgotrajne oskrbe. Po drugi strani to pomeni, da to velja tudi za dodatek za pomoč in postrežbo, ki se danes dodeljuje različnim ciljnim skupinam in iz razloga različnih naslovov. Namenjen pa je predvsem osebam, ki potrebujejo pomoč pri temeljnih dnevnih opravilih. In ta sistem je seveda cilj, da se prenese tudi v sistem dolgotrajne oskrbe. V Predlogu zakona o dolgotrajni oskrbi je predvideno tudi, da bodo vsi obstoječi uporabniki pravic z naslova dolgotrajne oskrbe ocenjeni v skladu z novo enotno ocenjevalno lestvico. Posledično bodo vsi državljani lahko s primerljivimi potrebami dostopali do primerljivih potreb. Mislim, da je to ključno sporočilo in tudi zaveza zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Poslanci in poslanka ter spoštovani kolega minister! Nekaj stvari je že moj kolega minister za zdravje povedal, ključne, bistvene stvari. Morda bi dodal z vidika resorja dela, družine, socialnih zadev in enakih možnosti, da Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi določa, da se sredstva, ki so namenjena dodatku za pomoč in postrežbo, prenesejo na poseben račun pri Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije in se namenijo za financiranje dolgotrajne oskrbe. Izjemoma ostane vojnim invalidom pravica do dodatka za pomoč in postrežbo še naprej, vendar se ta izključuje s pravicami po zakonu o dolgotrajni oskrbi. Še to velja izpostaviti, da osebe, ki so pred začetkom uporabe zakona o dolgotrajni oskrbi pridobile pravico do dodatka za pomoč in postrežbo, obdržijo te pravice do izdaje novih odločb o odobritvi pravic dolgotrajne oskrbe. Zakaj je to pomembno? Ker nihče ne bo ostal na slabšem. Celotna zgodba se vidi tako: dodatek za pomoč in postrežbo se zaključi z začetkom uporabe zakona o dolgotrajni oskrbi, vendar upravičenci do dodatka za pomoč in postrežbo, razen izjem, pri katerih se to izključuje, sem navedel, bodo namesto tega dodatka prejeli pravice iz zakona o dolgotrajni oskrbi. To je ali denarni prejemek, ali storitve dolgotrajne oskrbe v instituciji, ali storitve dolgotrajne oskrbe na domu, ali oskrbovalec družinskega člana. Poleg tega pa še storitev za krepitev samostojnosti in sofinanciranje e-oskrbe. Mi smo en pomemben finančni vir, ki je namenjen osebam, ki potrebujejo, ki so ranljivi in ki imajo potrebe po nekih dodatnih storitvah, namesto tega golega prejemka dodali tule v zakon o dolgotrajni oskrbi več variant in večjo izbiro. To pa je tudi namen tega zakona, da prinese širši spekter storitev ali pa denarnega prejemka.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala lepa. Hvala, ministra, za odgovor. Če zatrdite, da slepi in slabovidni v bistvu s tem ne bodo izgubili ničesar, jaz to rešitev pozdravljam. Moram pa vseeno, ko govorim v njihovem imenu, izraziti, kot ste, minister gospod Poklukar, izrazili, da bo obstajala neka enotna ocenjevalna lestvica, kako do primerljivih potreb. Na to je Zveza društev slepih in slabovidnih nekako izrazila, da rečem, nek dvom. Dolgotrajna oskrba namreč temeljni na medicinskem modelu zdravstvenega ocenjevanja ali pa definiranja zmožnosti posameznika, kar je v primeru slepih in slabovidnih posebej problematično, ker gre za eno posebno kategorijo, kjer imamo ljudi, ki so navidezno samostojni, navidezno potrebujejo malo pomoči, lahko se človek obleče, lahko gre spat, lahko se zbudi, lahko gre na WC sam. Ko ga pa postaviš v prostor, ima pa problem. Ko ga postaviš pred priložnost, da se informira z interneta ali pa s televizije, je pa ta problem. Opozarjajo na to možnost v bistvu diskriminacije in tudi se sprašujejo: Ali ni diskriminatorna odločba oziroma takšno postopanje v tem zakonu za samo del upravičencev do dodatka za pomoč in postrežbo, torej do slepih in slabovidnih, ne pa tudi ostalih upravičencev? To je moje podvprašanje.
Hvala lepa. Kdo želi besedo? Gospod Poklukar, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Hvala za dopolnitev vprašanja, gospod Siter. Tisto, kar sem vam morda še dolžen odgovoriti, prej je bilo tudi vprašanje, kaj je s tistimi, ki še nimajo te odločbe. Ti, ki še nimajo, bodo seveda ocenjeni v skladu z novo enotno ocenjevalno lestvico. Zato je prav, da za vse preidemo na isti meter in na ta način vsem na podlagi istega metra dodelimo pravice in možnosti koriščenja. Je pa res in se strinjam z vami, da moramo biti pri tem previdni iz vseh razlogov, ki ste jih povedali, kajti slepi in slabovidni so na drugačen način ovirani v družbi kot pa morda gibalno ovirani, ki jih imamo ponavadi pred seboj, ko govorimo o teh ranljivih skupinah oziroma o pomoči v dolgotrajni oskrbi. S te strani bo položena z naše strani in tudi še bolj vedno znova s strani ministrstva za delo in socialo previdnost pri tem, da se to ustrezno umesti v pravilnike in da seveda nihče ne bo spregledan. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cigler Kralj.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala, spoštovani poslanec Siter, za dopolnilno vprašanje. Lahko samo potrdim to, kar je kolega minister Poklukar povedal. Ključno je, da je tudi socialni vidik pri tej oceni pomemben, in ga bomo upoštevali. Tudi se strinjam, po vašem priporočilu bomo posebej pozorni na to, da ne bi slepe in slabovidne osebe kakorkoli izpadle iz tega sistema. Želimo postaviti širok, sodoben, pravičen sistem z možnostmi izbire, kot je normalen v bolj razvitih državah, po katerih se želimo zgledovati že nekaj desetletij. In mislim, da tu moramo vsi skupaj najti poti, da čimbolj vključimo različne skupine najranljivejših. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Siter ima postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, predlog, v katerem pozovem Državni zbor, da opravi razpravo na to temo. Pred sabo imamo zakon o dolgotrajni oskrbi, ki ga imamo v bistvu pred sabo že 17 let in ki je resnično širok, ki ne pokriva samo vprašanja slepih in slabovidnih. Je to ena majhna procentaža tistega, kar dejansko pokriva; in se je v zgodovini, v teh zadnjih 17 letih pisanje in oblikovanje zakona o dolgotrajni oskrbi prevečkrat vzelo za izgovor, da se nečesa ne da zdaj narediti, ker bomo to naredili enkrat v prihodnje oziroma v sklopu te zakonske materije. Ko bo seveda ta zakon na pristojnih delovnih telesih, bomo o njem razpravljali; in srčno upam, da tudi o vprašanju slepih in slabovidnih. Če se stvar ne bo uredila, napovedujem, da bomo v Poslanski skupini Levica stvar amandmirali na tak način, da bo šla v prid slepih in slabovidnih. Vaju pa, ministra, ko smo tukaj, ali pa da rečemo, neko predigro obravnave tega zakona, oblikovanja tega zakona, še enkrat pozovem, slepi in slabovidni, zveza in aktivisti so vam namenili eno peticijo. Kakor mi je jasno, je številka podpisanih nekje že petmestna, kar priča o tem, da je njihov klic resen, da prihaja s terena od ljudi, ki živijo ukrepe, o katerih smo zdaj govorili. In vaju pozovem, da v luči tega, da želita, da sistem, ki ga postavlja vlada, postane »širok, sodoben in pravičen«, če citiram ministra Ciglerja Kralja, da jim prisluhnete, vzamete resno in že v samem oblikovanju zakona upoštevate njihove pripombe. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospa Lidija Divjak Mirnik. Postavila bo vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Lep pozdrav, spoštovana gospa ministrica, kolegice, kolegi! Gospa ministrica, moje vprašanje danes se nanaša na spremembe ZOFVI, ki ga je tudi vaša stranka SMC in seveda celotna koalicija vložila v proceduro. Kaj se bo tam zgodilo? Radikalno se bo spreminjalo sestavo svetov v vzgojno-izobraževalnih zavodih, konkretno s povečanjem števila predstavnikov ustanovitelja, se pravi občine, na pet od skupno 11. S tem se seveda na široko odpirajo vrata odločilnemu vplivu politike, torej po domače, za politično kadrovanje gre. S tem se seveda vpliva na delovanje vrtcev, šol, tudi na izbiro ravnatelja, kar je verjetno tudi cilj predlagateljev – SDS, NSi, SMC in manjšincev, ki so uradno podpisani pod ta predlog. V LMŠ menimo, da je predlog slab, ker gre za politizacijo šolskega prostora in sistema in ker gre preprosto za politično nastavljanje ravnateljev, če rečemo bobu bob. Ravnatelj je namreč tisti, ki je pedagoški vodja, in njegova ključna naloga je, da zagotavlja kakovostno izvedbo pedagoških procesov; in samo to je njegova naloga. Zato je seveda smiselno, če je ravnatelj pedagoški vodja, da imajo pri odločanju o tem, kdo je pravzaprav ravnatelj, pedagoški delavci največji vpliv, saj oni so tisti, ki lahko najbolj strokovno ocenijo, kdo ima ustrezne sposobnosti, znanje, osebnostne lastnosti in nenazadnje tudi kompetence za dobro vodenje zavoda. V skladu z vsem tem, kar sem povedala, vas v tem prvem krogu sprašujem naslednje, spoštovana gospa ministrica: Prvič, ali podpirate to spremembo ZOFVI, ki jo je vložila koalicija, v kateri je seveda tudi vaša stranka SMC, prvopodpisana pod ta predlog pa je SDS? Drugič, zakaj to podpirate, če seveda to podpirate? Tretjič, na podlagi katerih argumentov ste vložili oziroma so vložili to spremembo? In četrtič, kaj se bo v šolah pravzaprav izboljšalo, če bo več predstavnikov občine v svetu šole, za katerega vemo, katere pristojnosti ima? Ali bodo zato boljši odnosi, ali bodo zato učitelji boljše učili, ali bodo za to dobili več sredstev na račun šole? Ne vem. Torej kaj se bo v šolah izboljšalo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana gospa poslanka Divjak Mirnik, hvala za vaše vprašanje. Upam, da boste razumeli, da bom lahko nanj odgovorila toliko, kolikor lahko v fazi procedure te vsebine, o kateri sprašujete. Res je, da je prejšnji teden skupina poslank in poslancev vložila novelo Zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja, in sicer ta novela pravzaprav naslavlja štiri vsebinska področja. Prvi se nanaša na same cilje in načela vzgoje in izobraževanja v Republiki Sloveniji, drugi na že omenjeno sestavo sveta, torej ne na imenovanje ravnateljev, ampak na sestavo sveta vzgojno-izobraževalnega zavoda, o čemer razumem, da me sprašujete, in vam bom potem dala še nekaj dodatnih pojasnil. Tretji sklop se nanaša na novelo, povezano z napredovanjem pomočnic vzgojiteljic oziroma vzgojiteljev, četrti pa na e-evidence, torej na to, da bi se vse evidence v vzgoji in izobraževanju končno lahko tudi spremenile v elektronsko obliko, kar seveda terjajo potrebe tega časa. Kakšni so bili razlogi za to, da je skupina poslank in poslancev vložila to novelo, je treba vprašati njih oziroma prebrati ta pojasnila, ki so jih tudi predložili v samem gradivu ob vložitvi te novele. Sama pa vam bom osebno povedala, kako jo sama razumem, pa je mogoče sploh ne pravilno. Razumem jo kot neposredni odgovor na aktualna problemska stanja, ki so se nekatera že pojavljala nekaj časa, nekatera pa predvsem zdajle z žal preveč tudi politično motiviranim delovanjem ali pa aktivnostmi nekaterih pred samim začetkom šolskega leta, ki je sicer povsem običajno in se je po normalnih tirnicah v teh proceduralnih pogledih pripravljal in odvrtel. Kar se tiče pa samega neposrednega vprašanja v zvezi z novelo pri sestavi sveta, pa moram povedati, da na tej proceduralni točki seveda še ne bom in ne morem dajati nobene ocene, ker ta trenutek samo gradivo tudi naše strokovne službe preučujejo na ministrstvu. Prosili smo tudi za strokovno mnenje vseh vključenih pri posameznih vsebinah glede njihove ocene predlaganih sprememb. Potem veste, da bo na koncu svoje mnenje podala po proceduri Vlada, in boste potem o njem tudi obveščeni. Tisto, kar pa lahko že ta trenutek povem in spomnim, pa sta dve zadevi. Prva je ta, da je že pred časom Računsko sodišče, ko je delalo revizijo delovanja javnih zavodov, prav za področje vzgoje in izobraževanja podalo jasno priporočilo, da je treba povečati vlogo ustanovitelja javnega zavoda na področju vzgoje in izobraževanja. Torej z drugimi besedami sporočilo je, da je vloga ustanovitelja, to je občine in ne države, tista, ki jo je treba še okrepiti v sistemu, ker je premajhna, sodeč po sedanji ureditvi. Druga zadeva pa je širša, je mednarodno relevantna in pravi, da ko primerjamo sestavo svetov zavodov na področju vzgoje in izobraževanja z drugimi ureditvami po Evropi, ugotovimo, da imamo neke vrste unikum ureditve. In prav ta unikum ureditve je povezan z dejstvom, da ima ustanovitelj v sedanji sestavi svetov pravzaprav zelo majhno vlogo v primerjavi z ostalimi člani sestave svetov. Ne prejudiciram nič vnaprej, samo prenašam dve dejstvi, s katerimi bomo nekako naslavljali potem tudi svoje mnenje, svoje stališče. Toliko mogoče na tej točki, pa bova, če sem prav razumela, še nadaljevali dialog.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospa Divjak Mirnik, imate besedo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa za dopolnitev. Ja, sem predvidevala, da mi boste vi odgovorili na ta način. Okej, nič ne rečem. Ker pravite, da je Računsko sodišče že priporočilo, da se poveča vloga ustanovitelja in okrepi ta vloga in ta vpliv ustanoviteljev, se pravi županov oziroma mestnih svetov oziroma občinskih svetov, vam bom razložila, kaj so naredili prejšnji teden, natančneje 16. 9., v Mestni občini Maribor. Sprejeli so sklep, ki se glasi – Odlok o spremembah odlokov o ustanovitvi javnih vzgojno-izobraževalnih zavodov osnovnih šol na območju Mestne občine Maribor. Pa vam bom razložila, kaj so naredili in zakaj so to naredili. Prejšnji teden so na mariborskem mestnem svetu sprejeli sklep, da se lahko sveti šol konstituirajo že, ko je imenovanih in izvoljenih večina članov sveta šole. Namreč zakaj? Ne vsi, tako kot v ZOFVI piše, ampak večina. Zakaj? Pojavlja se namreč problem pravočasnosti imenovanja članov sveta šole, zlasti v postopkih imenovanja predstavnikov ustanoviteljice v svet šole. Zakaj? Ker je slab odziv, ko se ta poziv da političnim strankam, da predlagajo svoje predstavnike. Ljudje se posledično ne želijo odločati biti člani svetov šol s strani ustanovitelja in seveda s tem so postopki dolgotrajni oziroma se ne začnejo v skladu z zakonom. To je moj odgovor na to, kar ste povedali vi, da je treba pač slediti tudi Računskemu sodišču. Definitivno pa je nekaj dejstvo, da je vladna koalicija to novelo napisala brez komunikacije in posvetovanja z relevantnimi deležniki. In me veseli, da ste to storili vi, česar niso storili kolegi v vaši koaliciji, ki so to vložili. Domnevam, da boste še [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Ja, mogoče še dva dodatna sklopa pojasnil, ki jih lahko na tej točki dam in za katere se tudi zavezujem, da jih bomo striktno zasledovali tudi pri pripravi našega predloga mnenja in potem pri nadaljnji obravnavi. Eno je pravno dejstvo. To sestavo svetov nam temeljno definira Zakon o zavodih. To je tista osnova. In tam Zakon o zavodih zelo natančno sporoča, da ustanovitelj v nobenem primeru ne sme imeti prevladujoče večine, ampak da je treba slediti načelu tripartitnosti brez prevladujoče večine. Kar pomeni, da še vedno, ko bomo imeli sestavo, eden sam ne bo mogel biti v večini. To je eno pravno načelo oziroma zakonsko določilo, ki je zavezujoče, kar pomeni, da je odveč ta bojazen, da bi kdorkoli imel večino v odnosu sestave treh strani v svetu. Zakaj pa je takšen predlog, nam bodo sami predlagatelji pojasnili, verjetno je tudi že v samem gradivu pojasnjeno. Drugo dejstvo je pa mogoče en zgodovinski spomin. Želela bi spomniti, da je takšna rešitev sestave svetov zavodov v vzgoji in izobraževanju v veljavi od leta 1996. V mandatu 2004–2008 je bila ta sestava spremenjena v to zdajšnjo predlagano sestavo in da jo je takoj potem v naslednjem mandatu spet tedanja vlada spremenila – oziroma Državni zbor, ker gre za zakonsko spremembo – nazaj v aktualno sestavo oziroma v sestavo iz leta 1996. Ali se mi pogovarjamo o recimo 3+3+5, ali se pogovarjamo o 5+3+3, ali 3+5+3 oziroma o teh kombinacijah, nikoli ne more imeti ena skupina prevladujoče večine. To je tisto, kar nas zavezuje po Zakonu o zavodih, in temu bomo ne glede na to, kaj se bo dogajalo potem med parlamentarnima postopkom, morali slediti. Toliko mogoče na tej točki procesa noveliranja zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, gospa Divjak Mirnik.
Hvala lepa. Seveda imam postopkovni predlog. Kot rečeno, vaša vladna koalicija je to predlagala. Verjetno ste seznanjeni s tem, da je SVIZ že kategorično proti takšnim predlaganim spremembam. Te spremembe so se tudi v praksi izkazale kot čisto okej, se pravi strokovni sodelavci najverjetneje najboljše vedo, kaj in kako se v šolah dela ter na kakšen način pravzaprav tudi ravnatelji funkcionirajo. Zato je za njih pomembno, da imajo tudi neko varnost in da poznajo načine. Seveda to ni nujno za forever, ampak kakorkoli. Pomembno je pa kljub temu povedati še enkrat, da se s temi novimi spremembami pravzaprav uvaja politično kadrovanje. Res je, tudi ostale stvari, ki so v tem predlogu, so pomembne, se pravi možnost napredovanja pomočnikov vzgojiteljev, tudi spremembe pri zbiranju podatkov, tudi nekatere spremembe pri izdaji dokumentov šolajočim, se vse strinjam. Ampak catch je seveda nekje druge, tako kot zmeraj, kadar SDS vloži nek predlog. Catch je samo in izključno v političnem nastavljanju ravnateljev. Zdaj lahko to sicer vi malo lepše poveste, ampak to je pač bobu bob, kot sem prej rekla. Zato bi si jaz želela, da so v sam predlog vključeni vsi pomembni deležniki, da se o tem izjasnijo vsi tisti, ki se jih to dotika, nenazadnje tudi občine, in da se prepreči politizacija šolstva, ki se v tem mandatu, odkar vlado vodi SDS, pravzaprav vsak dan samo stopnjuje. Zato v skladu z vsemi relevantnimi stvarmi in tudi s poslovnikom seveda predlagam, da o vašem odgovoru razpravljamo na eni izmed naslednjih sej. Seveda je najbolj smiselno, da po tem, ko se bo ta procedura v Državnem zboru že izpeljala. In ker vemo, kako deluje glasovalni stroj, seveda bo ta sprememba tudi verjetno uveljavljena; razen če boste vi kot ministrica povedali, da se s tako spremembo, ki gre na škodo strokovnih sodelavcev, ki v vzgoji in izobraževanju delujejo, ne strinjate. In jaz bi si srčno želela, da se vi kot ministrica za šolstvo, izobraževanje in šport seveda postavite na mesto oziroma za svoje kolege, ne pa za politiko, ki jo vodi gospod Janez Janša. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Igor Peček bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Osem članic Evropske unije je pred neformalnim zasedanjem finančnih ministrov na Brdu pozvalo k hitri vrnitvi oziroma spoštovanju fiskalnih pravil, ki so jih ob začetku pandemije covida-19 marca lani zamrznili. V spopadanju z epidemijo covida-19 so se vse države Evropske unije zadolževale, prioritete pri plasiranju sredstev pa so bile od države do države različne. V Sloveniji smo recimo 900 milijonov namenili za plačne dodatke, velik del pomoči pa je bil namenjen tudi za pomoč gospodarstvu, kar seveda sam osebno pozdravljam. Vendar kljub dodeljeni finančni pomoči gospodarstvo potrebuje čas za okrevanje. Zelo pomembno pa je tudi to, da se gospodarstvu zagotovi predvidljivo gospodarsko okolje. Evropski komisar za gospodarstvo gospod Paolo Gentiloni je opozoril, da se še vedno soočamo s tveganji ne samo z epidemiološkega vidika, temveč je potrebna posebna pozornost tudi zaradi ozkih grl, ki se pojavljajo v dobavnih verigah. Temu pač sledi dvigovanje cen proizvodnih surovin in inflacija. Javni dolg se je v minulih dveh letih, torej od leta 2019 do letos, v povprečju povečal za 15 odstotnih točk, iz 79 % na 94 % BDP. Pakt za stabilnost in rast pa kot zgornji prag dopustnega javnega dolga opredeljuje 60 %, kot zgornji prag javnofinančnega primanjkljaja pa 3 % BDP. Istočasno smo izvedeli tudi, da namerava Evropska komisija jeseni začeti javni posvet o reformi pakta za stabilnost. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kakšno stališče bo pri tem zagovarjala Republika Slovenija? Ali bo Republika Slovenija izkoristila predsedovanje Svetu Evropske unije tudi za to, da sproži razpravo o smiselnosti reforme pakta za stabilnost in rast?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Hvala lepa, spoštovani poslanec gospod Igor Peček, za to vprašanje. Slovenija je kot predsedujoča država Svetu Evropske unije že izkoristila ali pa že izkorišča, bolje rečeno, to, da se o tem pogovarja. In na neformalnem srečanju, ki je bilo pred devetimi dnevi v Sloveniji, je med drugim bilo na dnevnem redu tudi vprašanje fiskalne politike v povezavi s financiranjem investicij v zeleno, trajnostno in digitalno. To so pač tista merila, ki jih določa Evropska komisija. In tukaj je bilo na dnevnem redu seveda tudi vprašanje investiranja v povezavi s fiskalno politiko. Res pa je, da v tej vsebini naslova, ki je bil tudi javen, ni seveda pisalo fiskalna pravila in tako naprej, ampak odprta razprava že poteka v okviru vseh držav članic. In to je bil tudi namen tega. V nadaljevanju predsedovanja bomo tudi o tem še govorili. Jaz mislim, da bomo o tem govorili že novembra, decembra tako v okviru ECOFIN-a kot v okviru evroskupine. Tukaj je seveda stališče Evropske komisije, da v letu 2022 velja še vedno tako imenovana odstopna klavzula, kar z drugimi besedami pomeni, da ta fiskalna pravila v tej strogosti ne veljajo. In Slovenija je del Evrope in Slovenija je del Evropske unije in seveda potem veljajo tudi za Slovenijo ta pravila. Če pogledamo Evropo in če pogledamo Slovenijo, so gospodarski rezultati države Evropske unije na nek način pozitivno presenečenje. Oziroma z drugimi besedami, to pozitivno optimistično presenečenje v tem pogledu, da so ukrepi, ki jih je sprejemala tako Evropska komisija kot posamezne države članice, bili uspešni. Če pogledamo odboj in če pogledamo gospodarske rasti, stopnje nezaposlenosti, potem seveda ugotovimo, da imamo, če govorim zdaj o Sloveniji, nadpovprečno gospodarsko rast. Tudi zadnja napoved, ki govori o 6,1-odstotni gospodarski rasti, to potrjuje. In imamo majhno nezaposlenost, relativno majhno nezaposlenost v pogledu primerjalne analize z drugimi državami članicami. Na drugi strani pa imamo tudi večji dolg in imamo seveda tudi večji deficit. In na tretji strani imamo veliko večje investiranje. In če govorimo o investicijah, potem vsekakor je pogled ali stališče, mnenje, kakor želite, da s prehitrim prehodom na fiskalna pravila ne smemo bistveno omejiti investiranje in ne smemo povečati nezaposlenosti. Mislim, da ti dosežki, ki so bili zdaj na ekonomskem področju enostavno ugotovljeni, da jih je treba zadržati in v tem pogledu ravnati tudi s fiskalnimi pravili. Zaradi tega dejansko v letu 2022 velja še odstop od fiskalnih pravil. Tukaj je treba seveda povedati, da pomemben pa je trend, pomembna je smer razvoja temeljnih makroekonomskih podatkov. In tukaj lahko rečemo, ja, tudi v Sloveniji se bo dolg zniževal v odstotku od bruto družbenega proizvoda in zniževal se bo tudi primanjkljaj oziroma s tujko deficit. Kar z drugimi besedami pomeni, da smer razvoja gre v investiranje, čim boljšo zaposlenost na drugi strani ter seveda tudi v zmanjšanje dolga in zmanjšanje primanjkljaja.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Peček, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Ja, drži, za leto 2022 je bil znotraj Evropske unije dosežen konsenz glede odstopa od fiskalnega pravila. Vprašanje pa je, kaj nas čaka v letu 2023 oziroma kakšno leto kasneje. Nahajamo se v obdobju, ki zahteva poglobljen in tehten razmislek, pred nami so veliki izzivi, kar se tiče prestrukturiranja gospodarstva, tako pri soočanju s podnebno krizo, z demografskimi spremembami, z dvigom dodane vrednosti, da ne naštevam naprej. Predvsem pa si moramo razjasniti, kako bomo glede na te izzive v prihodnjih letih ravnali z javnimi financami, to, kar tudi sami pravite, gospod minister. Sam osebno sem mnenja in tudi v LMŠ smo mnenja, da bi ponovno zategovanje pasu v prihodnjih letih bilo ne samo zelo vprašljivo, kar se gospodarstva tiče, še posebej če vzamemo v obzir finančne posledice zakonov, ki jih je vlada dala v obravnavo in bodo imeli velik vpliv na javne finance v prihodnjih letih. Tukaj gre po eni strani za zmanjševanje prihodkov, kot jih na primer predvideva vaš predlog dohodninske novele. Zato vas bi želel vprašati: Kakšne ukrepe pa ste v zadnjem letu s tem namenom predlagali na prihodkovni strani, glede na to, da ste na izdatkovni strani pred kratkim ob zasedanju na Brdu dejali, da bi trendi morali iti v smer zmanjševanja stroškov javnega sektorja? Zato me zanima: Kaj konkretno, gospod minister, ste imeli v mislih?
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Prvo vprašanje tukaj je, kaj po letu 2022. Vsekakor je moja osebna ocena, da je važna smer razvoja, kot sem že rekel. Vsekakor je moja osebna ocena, da ne bodo države v enem letu prešle na maastrichtske kriterije. Če pogledate nekatere države, nobene ne bom izvzel, kjer imamo javne dolgove na primer preko 100 %, je to v bistvu teoretično in praktično nemogoče, da bi zdaj v enem letu prišla taka država na maastrichtski kriterij glede dolgov. Govorim o smeri razvoja in o časovnem obdobju, ki bo po mojem mnenju prilagojen tudi posameznim državam članicam. S tega zornega kota je vsekakor to vprašanje tisto, ki je najbolj aktualno, govorimo o smeri razvoja. Tudi po letu 2023 se seveda ne pričakuje, da bodo nekatere države recimo glede javnega dolga prešle na 60 % javnega dolga čez noč, ker je to, še enkrat, matematično nemogoče. Drugo, jaz nisem govoril o zategovanju pasu, govoril sem pa o tem, da je treba biti pozoren na odhodke in da je treba seveda te odhodke nadzorovati, da morajo biti pod nadzorom, predvsem zato, da se ne povečujejo ali pa da se ne pretirano povečujejo. Tukaj nisem imel nobenih posebnih ukrepov, gre popolnoma za naravni nadzor in upoštevanje ekonomičnosti, gospodarnosti in tovrstnih načel pri določanju odhodkov. In tisto, kar prinaša največ prihodkov, če govoriva o ukrepih, ker to je bilo tudi eno izmed vprašanj – Kaj pa ste dejansko naredili, da so večji prihodki? To, da smo vzpostavili gospodarsko rast takšno, kakršno imamo, kajti prihodki so večji, kot so bili v letu 2019. In tukaj lahko govorimo tudi o tistih prihodkih, ki se nanašajo na prihodke od potrošnje. Mislim na davek na dodano vrednost. In največ, kar lahko naredimo za povečanje prihodkov, je gospodarska rast, je večja potrošnja v tem pogledu, so večji dobički, je večja konkurenčnost, je polna zaposlenost. In to prinaša prihodke z naslova dohodnine, davka od dohodkov pravnih oseb, davka na dodano vrednost, ki sem ga že omenil; in to je tista politika, ki jo dejansko tudi vodimo.
Hvala lepa, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Franci Kepa bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju ter ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav obema ministroma, kolegicam, kolegom! Romska problematika je v različnih stanjih v krajih v Sloveniji. V Prekmurju so se Romi dobro vključili v družbo in v večini delajo kot večji del drugih delovnoobveznih Slovencev. V Beli krajini delujejo solidno ter slabo v Kočevju, Novem mestu, Krškem, Trebnjem in še kje. V Občini Trebnje, v naselju Vejar živi približno 350 Romov, uradno pa po celi občini več kot 400, neuradni podatki pa kažejo na še večje število. V tem naselju imajo Romi svoja velika družinska prebivališča, večinoma lesene hiše, imajo urejeno tudi vso infrastrukturo, asfaltirano cesto s pločnikom skozi naselje, električno napeljavo, javni vodovod, javno razsvetljavo, komunalno čistilno napravo ter tudi vrtec. Komunalno čistilno napravo so imeli prej kot večina vasi v okolici. Občina jim je vse to naredila, večino s pomočjo evropskih ali državnih sredstev, plačala pa je sama DDV, kar tudi ni zanemarljiv znesek. Kljub vsemu infrastrukturnemu standardu, katerega nima marsikatero naselje v občini, se njihova vključitev v družbo ne izboljšuje, ampak gre celo na slabše. Otroci v vrtec hodijo z muko, v osnovno šolo pa nekje do šestega razreda pridejo, naprej pa redkeje. Razlogov za ponavljanje je več, pri deklicah tudi prezgodnja nosečnost. Marsikateri učenec bi brez problemov dokončal osnovno šolo, mogoče tudi srednjo ali fakulteto. Delovna obveznost je popolnoma zanemarjena. V naselju dela eden, včasih največ do trije prebivalci. Vsi drugi živijo od socialne pomoči ter ilegalnih dejavnosti, kot so tatvine, prekupčevanje, izsiljevanje. Po neuradnih podatkih so povezani tudi z drugimi mafijsko-kriminalnimi združbami. Vaščani v sosednjih naseljih Račje selo in Hudeje so nejevoljni, ker se dogajajo pogoste kraje kmetijskih pridelkov, manjših strojev, bencina, izvajajo se grožnje, izsiljevanja, požigi grmičevja, travinja in tako dalje. Sodu je dno zbil nedavni požig kozolca, ki bi se lahko razširil na gospodarsko poslopje. Vaščani so sklicali občni zbor, kjer se je zbralo ogromno vaščanov in so povedali svoje pripombe. Bom najprej notranjemu ministru postavil vprašanje. Zanima me: Kakšen bi bil še postopek oziroma kakšno dodatno delo bi lahko še policija naredila tukaj? Vprašanje za gospoda Kralja: Kaj bo naredila država, sedaj vodi delovno skupino gospod Olaj, da se poveča uspešnost napotitve Romov na delo na komunali, javna dela [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Vam je zmanjkalo časa pa se vas ne sliši, boste morda še v drugem delu lahko dopolnili vprašanje. Najprej dobi besedo gospod Hojs. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanec! Te stvari, ki ste jih navajali, seveda v veliki meri držijo. Nenazadnje je ta romska problematika eskalirala ravno v zadnjih dveh, treh, štirih letih. Sam sem obiskal večino prizadetih občin, od Škocjana, Novega mesta, Brežice. Nazadnje smo imel eno relativno odprto javno tribuno, kjer so sodeloval tudi predstavniki Romov, in se pogovorili o tem, kaj je v bistvu moč narediti, da se bodo stvari spremenile. Ena stvar so zakonodajni predlogi, ki trenutno še niso na mizi, vendar pa jih je delovna skupina, ki jo je vodil direktor Policije Olaj, pripravljala zelo natančno, zelo dobro. Kasneje bo minister Kralj lahko o tem več povedal. To poročilo bo obravnavala Vlada v roku naslednjih 14 dni in tam bojo tudi konkretni roki, kaj in v katerih zakonih je treba stvari spremeniti. Kar se tiče pa dela policije, je pa treba povedati, da je policija v preteklosti delala s tako imenovanim projektom policijsko delo v skupnosti, kjer so se v bistvu poskušali v čim večji meri vključiti v to delo tudi predstavniki Romov. Mi smo nazadnje v letošnjem letu zaposlili v policijo dodatno 4 Rome. Ena od zaposlitev pride na vrsto do konca meseca novembra, kar je v preteklosti že dajalo neke boljše rezultate, predvsem v tem smislu komunikacije oziroma zaupanja v policijo. Po drugi strani je pa treba odkrito povedati, da je v teh deviacijah, če tako imenujem, kjer se nekako ugotavlja, da gre vsaj za prekrške ali pa velikokrat celo za kazniva dejanja, potrebna precej precej večja aktivnosti policije. Sam sem že z usmeritvami policiji to usmeritev dal, po moji oceni je potrebno, da je policija v teh okoljih prisotna bolj intenzivno, da bolj intenzivno preverja te ljudi, da nenazadnje dela tudi tako imenovane preglede znotraj romskih naselij. Predvsem pa, da ti ljudje, ki so nekako dobili občutek, da so popolnoma neodvisni ali pa da so nad oblastjo, ta občutek izgubijo. V zadnjih letih se opaža tudi to, da ni več tiste hierarhije znotraj romske skupnosti, kjer so Romi imeli nekega šefa, s katerim se je dalo vsaj navzven pogovoriti, in je njegova beseda tudi nekaj znotraj skupnosti veljala. Ti mladi, o katerih ste govorili, večinoma jih sploh ne konča osnovne šole, te njihove notranje hierarhije ne spoštujejo oziroma ne priznavajo več. Zato sem prepričan, da se da pretežno s tistimi zakonskimi predlogi, ki jih imamo v načrtu, kjer pa je po moje bistveno izobraževanje. Ko bomo enkrat dosegli, da bodo ti ljudje izobraženi vsaj do te mere, da bodo končali osnovno šolo, jaz mislim, da lahko končajo celo precej več kot osnovno šolo, nenazadnje imamo lahko odlične obrtnike iz te populacije, ne vem, zakaj ne bi mogli biti. Pa nenazadnje tudi to, kar je nekdo, mislim da, celo gospod Rom zadnjič v Brežicah omenil, da ni razloga, da ne bi bili tudi v neki fazi študirani ljudje. Nenazadnje imamo, tako kot ste sami povedali, veliko razliko med tem, kakšna je romska populacija na vzhodu države in kakšna je na jugozahodu.
Hvala lepa. Besedo ima minister Janez Cigler Kralj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Hvala, gospod poslanec Kepa, za to vprašanje. Verjetno bom zdaj samo začel, pa upam, da bom imel priložnost še mogoče v drugem delu širše odgovoriti. Veliko tega je že kolega Hojs povedal, izpostavil. Na romsko problematiko na področju zaposlovanja je treba gledati široko. Problematika tega vključevanja romske populacije v zaposlitev je namreč večplastna in zahteva predhodno ukrepanje na različnih medresorskih področjih: bivanjske razmere, področje vzgoje in izobraževanja, stopnja izobraženosti, področje zaščite otrok, žensk, mladih in podobno. In kot je kolega minister Hojs izpostavil, je največja ovira pri vključevanju brezposelnih Romov na trg dela njihova nizka raven izobrazbe ter pomanjkanje delovnih izkušenj. Na drugi strani pa seveda tudi zmožnost ter pripravljenost za še aktivnejši pristop k identifikaciji lastnih sposobnosti, kompetenc, interesov za sprejemanje odločitev na področju izobraževanja, usposabljanja in izbire poklica ter zaposlovanja. Ob obiskih romskih naselij, tudi Žabjeka, sem bil seznanjen s strani Roma, ki je zaposlen, ki dela, da je deležen izrazito negativnih odzivov znotraj svoje skupnosti, in je obtožen, da je izdajalec. In to terja en širok pristop spremembe odnosa do lastnih ljudi, ki so aktivni in prevzamejo odgovornost za svoje življenje.
Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Za gospoda ministra za notranje zadeve bi imel dopolnilno vprašanje. Da je bila izražena želja ljudi, da bi bila, če se le da, prisotnost policije bolj pogosta, kot ste že sami izjavili. Bi bilo pa zelo dobro, tam ste odprli tudi neko pisarno na Račjem selu, da dajo pobude; oni bi pa želeli, da je prav prisotnost mogoče še kakšnega miličnika tam večja. Naslednji mesec bomo imeli na občini tudi sejo na to tematiko, pa če je priložnost, bi bilo dobro, da pride kakšen sekretar ali gospod Olaj na ta razgovor. Za ministra gospoda Kralja bi imel pa še dodatno. Kakor ste že sami omenili, sami Romi v taboru zavirajo, da bi nekateri šli delat. In marsikateri bi šel delat, ampak mu grozijo in ga zavirajo, da ne more iti delat. Ker delali so že v preteklosti v večjem številu, tudi že v samem naselju, pa jih je bilo pol manj ali pa še več. In zdaj izkoriščajo to socialo. Zakaj se jim podaja sociala kljub njihovim neizpolnjenim dolžnostim? Vaščani pričakujejo, da bodo Romi izpolnjevali tudi dolžnosti, ne pa iskali samo pravice in bonitete. Hvala za dopolnilne odgovore.
Hvala lepa. Minister Hojs, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani poslanec! To, kar se tiče naših obiskov na občinah, tudi naslednji teden, ni nobene težave, samo pravočasno nam pošljite vabilo. Tudi sam sem se večkrat odzval. Kot sem povedal že na začetku, sem bil na vseh občinah. Naslednji teden verjetno ne bo časovno zneslo, bo pa gotovo prišel eden od sekretarjev. Kar se tiče pa same prisotnosti policije na teh uradih oziroma v tej pisarni, pa bomo pogledali, če je mogoče zagotoviti še dodatno prisotnost. Osebno se mi pa zdi, odkrito povedano, da bi raje imel večjo prisotnost policije v samih naseljih oziroma kontrolo pred naselji, kot da so v pisarnah. Sam sem večkrat dal usmeritev, naj bodo več na terenu in manj v pisarnah. Se mi zdi, da bo bolj zaleglo tudi pri videzu za preprečevanje prekrškov in kaznivih dejanj, pa ne samo pri videzu, tudi pri dejanskem ugotavljanju obeh zadev.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, poslanec Kepa! Izjemno pomembno je to, da že sedaj so Romi prednostno obravnavani in posebej spodbujani, ugodnejše spodbujani tudi pri večini ukrepov na trgu dela. Recimo programi javnih del so za Rome še razširjeni in so lahko Romi vključeni do 2 leti, medtem ko ostale ciljne skupine, razen invalidov in starejših od 58 let, samo za največ 1 leto. Nadalje, pri Romih za vključevanje v javna dela s strani ministrstva sofinanciramo skoraj stoodstotno, torej 95 % plače, medtem ko pri drugih ciljnih skupinah 50–80 %. In s tem želimo stimulirati delodajalce k večjem vključevanju Romov, saj na nek način financiramo skoraj celoten dohodek vključene osebe. Izvajamo tudi posebne programe javnih del. Rad bi pa morda na koncu omenil to, kar je rekel minister Hojs in je izjemno pomembno. Do zdaj so naši resorji poskušali z raznimi tako imenovanimi mehkimi ukrepi. Očitno, kot ste vi navedli, kot je minister Hojs navedel, nekih večjih uspehov nimamo. Še celo delovna aktivnost romske populacije se je znižala v zadnjih desetletjih. In v tej vladni skupini za romsko problematiko imamo dobro osnovo za to, da bomo določene zakone ustrezno spremenili, pa ne samo za Rome, ampak nasploh, ker v naših ugotovitvah je tudi v splošnem, da ni pravičnih razmerij glede prejemnikov denarne socialne pomoči in tistih, ki delajo. Razmerje je porušeno. Predvsem je pa pomembno to, kar je minister Hojs prej rekel, da bomo z vsemi temi zakoni poskušali nuditi zaščito otrokom, da se jim omogoči najmanj dokončanje osnovne šole, ker je to zelo pomembno, da z dvigom njihovega nivoja izobrazbe tudi presekamo ta začaran krog neaktivnosti.
Hvala lepa. Gremo naprej. Poslanka Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo. Minister Simoniti, vaše ministrstvo je objavilo javni razpis v vrednosti 2 milijonov evrov za sofinanciranje produkcije avdiovizualne miniserije po literarni predlogi Draga Jančarja – To noč sem jo videl. Rok za prijavo pa je bil 4. oktober 2021. Preseneča pa, da je ministrstvo objavilo tak razpis brez sodelovanja Slovenskega filmskega centra in za vnaprej določeno delo. Spornih pa je več zadev. Prva je sama višina sredstev, druga, da je bil razpis za točno določeno delo in točno določenega avtorja, brez navedbe producenta ali pa TV-hiše, ki bi podpisala koprodukcijsko pogodbo o predvajanju dela; in nenazadnje dejstvo, da je bil razpis objavljen v petek, 3. 9., umaknjen pa v ponedeljek, 6. septembra, samo tri dni po objavi. Ministrstvo v razlagi navaja, da so objavo razpisa spodbudile vse težje razmere v avdiovizualnem sektorju, da so se v zadnjem obdobju redko snemale televizijske serije po literarni predlogi ter da se bliža leto 2023, ko bo Slovenija častna gostja na Frankfurtskem knjižnem sejmu, kjer bo osredni gost ravno Drago Jančar. V obrazložitvi so še zapisali, da so v Sloveniji potrebni državni ukrepi in finančne spodbude za čim večjo promocijo in produkcijo evropskih avdiovizualnih del. Od tega so odvisni obstoj in razvoj avdiovizualnega sektorja ter ohranjanje kulturne in jezikovne raznolikosti. Vidite, tukaj se bolj ne bi mogla strinjati z vami, ampak vi počnete ravno nasprotno. Letijo očitki, da je bil razpis koruptiven, in medtem ko Slovenski filmski center čaka na vsak evro, ki bi ga razdelil za projekte, ki so že regularno prijavljeni, vi meni nič, tebi nič podprete svojega prijatelja. To sicer pri vašem delovanju ne preseneča, ampak zato ni nič manj sporno. Skratka, razpis razkriva eno samo veliko nekompetentnost ljudi, ki vodijo ministrstvo. Projekt za 2 milijona se vendar ne razpiše brez pristanka vsaj avtorja te literarne predloge. Zato vas sprašujem: Kako ste sploh prišli na idejo za ta ciljan in selektivno formuliran razpis? Se vam zdi transparenten in kje v proračunu so bila ta predvidena sredstva zanj in na kateri postavki? Kako je možno, da tako velik znesek proračunskih sredstev namenite enemu samemu projektu? Ali ste hoteli morda zgolj preusmeriti 2 milijona in kam, medtem ko denarja za vse druge stvari zmanjkuje? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Z razpisom smo na ministrstvu želeli podpreti slovenske ustvarjalce na avdiovizualnem področju in jih spodbuditi k snemanju televizijske serije na podlagi slovenskega literarnega dela. Ker se Slovenija pripravlja na leto 2023, ko bo častna gostja na mednarodnem knjižnem sejmu v Frankfurtu, avtor Drago Jančar bo osrednji gost knjižnega sejma in zato smo izbrali njega kot enega največkrat prevedenih ter doma in v tujini nagrajenih romanov. Ta roman, po katerem naj bi se snemal film, je proglašen kot roman desetletja, dobil je francosko nagrado, dobil je avstrijsko nagrado in še marsikaj. Torej vrhunska kakovost, primernost za vizualizacijo in izjemna popularnost tega romana so spodbudile tudi dramatizacijo tega literarnega dela v gledališču, čez nekaj dni bo tudi premiera v Mariboru. Te kakovostne podlage ne dopuščajo dvoma o upravičenosti izbire konkretnega literarnega dela, zato smo razpis objavili na najbolj možen transparenten način. Bil je javni razpis in odprt za vse filmske ustvarjalce. Za to obstajajo vse pravne podlage. Z namenom zagotoviti verodostojnost v razpisu, so bili tudi od prijaviteljev zahtevani določeni pogoji. Izbor izvajalca bi bila naloga stalne strokovne avdiovizualne komisije. Znesek, s katerim je ministrstvo pripravljeno v okviru proračunskih sredstev podpreti nastanek te zgodovinske serije, je bil res 2 milijona, vendar glede na visoko zahtevnost bi lahko to zagotovilo sofinanciranje do največ 80 %, torej bi moral tudi producent zagotoviti sam določena sredstva. Zaprošena višina in utemeljitev sta predmet ocenjevanja.Vrednotenje bi bilo torej v pristojnosti strokovne komisije v okviru razpisnih meril. Seveda vse to pomeni, da ni avtomatične dodelitve sredstev. Toliko bi zaenkrat povedal. Lahko rečem še to, da nekateri so temu nasprotovali, vi ste omenili tiste tri dni, odkar je bil razpis, in potem ko je prišlo seveda v javnosti do »zopervanja«, je seveda – logično – najbolj imenitnega slovenskega pisatelja to zmotilo in je odstopil od kakršnihkoli nadaljnjih pogovorov in dogovorov.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala minister. Kot pričakovano niste poslušali mojega vprašanja in tudi nič mi niste odgovorili. V prvem delu ste citirali prvi del mojega vprašanja, kjer sem opisala, kaj ste navedli v ministrstvu. Zdaj pravite, da so bila zaprošena sredstva, pa me zanima: Kdo vas je zaprosil za ta sredstva ali ste se sami odločili, da jih ponudite? Veste, dva milijona evrov za nadaljevanko – ena normalna televizija naredi iz tega tri do štiri. Zanima me: Kako ste ocenili ta znesek, na podlagi katere zahtevnosti, ki jo omenjate? Kajti veste, RTV podpiše pogodbo. Kje bi vi nadaljevanko predvajali, če kar daste dva milijona? Morate narediti, verjetno, slovenski filmski center, koprodukcijsko pogodbo z nacionalno televizijo, s POP TV-jem in oni kot koproducentski vložek dajo studio, kamere, kamermane, montažerje in to je njihov vložek koprodukcijski. Ne pa, da enemu daš dva milijona bianco, zato ker je tekst zelo dober. Ne dvomimo v to, da je literarna predloga dobra, in tudi se veselimo uprizoritve v mariborski drami, vendar ta vaša poteza kaže neko zelo, zelo čudno prakso, oprostite, ki kar smrdi po korupciji in goljufiji, medtem ko denarja za cel kup zelo potrebnih stvari na ministrstvu nimate. Recimo za štipendije mladih, nadarjenih ljudi, mislim, da gre za 20 štipendij za nadarjene študente, ki bi študirali v tujini, in vse skupaj bi to znašalo zgolj 50 tisoč evrov – investicija v mlade ljudi –, vi hkrati takole lepo ponujate dva milijona evrov za nadaljevanko, s katero se niti sam avtor ni strinjal. Pa vas res prosim, da mi poveste: Od kod vam ideja za višino in za ta razpis, ki je tako nelogičen? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Poglejte, na ministrstvu je denarja za tiste stvari, o katerih ste vi govorili, čisto dovolj in mešate stvari, ki ne spadajo skupaj. Za štipendije vam ne bom zdaj, bom kdaj drugič lahko razlagal, kako je do tega prišlo. Torej, štipendije smo predvsem podaljšali še za eno leto tistim, ki so jih bili upravičeni prej dobiti in smo jih zaradi covida podaljšali in se ta sredstva pravzaprav niso ponovno razpisala, se je pa štipendij ogromno novih razpisalo, tako da ima ministrstvo zelo veliko štipendij in je zelo skrbno in odgovorno pri tem, da se zaveda, kaj so mladi perspektivni ljudje. Glede filma lahko rečem, da je bil, tako kot sem rekel, popolnoma jasen, nedvoumen, transparenten razpis, na katerega se bi lahko prijavil kdorkoli in tako bi tudi zadeva tekla. Vsekakor je pa bila podlaga ta literarna predloga, za katero pa mislim, da je povsem upravičena, da je do nje prišlo. Nekaterim je uspelo pravzaprav iz ne vem kakšnih razlogov, da preprečijo pravo promocijo, pravo zadevo iz nekih parcialnih minimalnih interesov, da se ta zadeva prepreči. Mislim, da je ta zadeva mimo, če mislite, da je kaj narobe – prosim! In da podtikate o korupciji in takih stvareh! Minister, tu prisoten, se tem zadevam absolutno izogiba, dela vse po zakonih in po pravu in vse pravne podlage za to so bile dane. Meni je izredno žal, da je prišlo do tega, da se je preprečilo nekaj, kar bi bilo dobro za celo Slovenijo, ne pa samo za avtorja, ki je sam po sebi cenjen in znan v svetu. Tako da bi vam to odgovoril. Za ostale stvari pravzaprav niti ni potrebno odgovarjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Ja, seveda bom predlagala, da Državni zbor opravi razpravo o tem, kajti nikoli, minister, dokler vi niste postali minister v tokratni vladi Janeza Janše, niso razpisi šli za eno literarno delo, ki je delo vašega prijatelja ali pa ki vam je všeč. Nikoli. In seveda, ko vas ujamemo pri neki nedopustni praksi, potem so krivi mediji, ki so to pač omenili in odkrili roke globoko v marmeladi. Krivi so, ne vem, politiki opozicije. Mi sprašujemo, kako je možno, da Slovenski filmski center, ki životari in ki skrbi za projekte premnogih filmskih avtorjev in avdiovizualnih delavcev, ni vedelo nič o tem razpisu. Ali ni normalno, da gre stvar po drugi poti, ne pa direktno? In prijavi se lahko vsak. Kaj to pomeni, da se prijavi lahko vsak? 2 milijona so tukaj, imaš literarno predlogo in zdajle se pa prijavljajmo, ko je že vse zmenjeno. Nikakor ne morem sprejeti vašega argumenta, da če ste v petek dali razpis ven, da vas je pa čez soboto in nedeljo pa ne vem kdo tako demoraliziral, da ste razpis umaknili. To se mi zdi zelo za lase privlečeno, popolnoma izven utečene prakse ministrstva in delovanja filmske oziroma avdiovizualne produkcije v Sloveniji. Nikakor jim s tem ne pomagate in mislim, da se dela ogromna škoda ravno kulturi in avdiovizualni produkciji v Sloveniji, zato mislim, da moramo o tem opraviti razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav, minister! Vi veste, da ste eden redkih ministrov, ki jih cenim v tej vladi, vam povem kar pošteno, razen kiksa o vodi, ki vem, da je že pozabljeno, lahko rečemo, ampak za druge reči ste eden boljših. Tudi danes vas bom – in ni drugega, ker moram kot Kraševec, ker to gre naprej zadeva – moral vprašati o akumulaciji tega Padeža in Suhorice. Žal meni še vedno ni jasno, zakaj Vlada rine v ta projekt. Zakaj ga preferira napram drugim projektom. Je slišati toliko opozoril z vseh strani: lokalne, civilne iniciative, predstavnikov lokalnih skupnosti, vladnih organizacij, predstavnikov različnih naravovarstvenikov. Ignorirate tudi strokovnjake, znanstvenike, ki so točno povedali določene druge zadeve, druge reči. V bistvu njihove ugotovitve, se bojim, da preprosto ignorirate. Ministrstvo že ves čas poudarja, obljublja, da bo pri pripravi teh strokovnih podlag upoštevalo vse najvišje standarde. To vseskozi vi ponavljate. In te prakse, ki so že izvedene v evropskih akumulacijah – jaz to tudi lahko da verjamem. Sam bi mislil, da bi bilo boljše, da bi uporabljali standard, ne vem, če bi tako rekel, te zdrave pameti in bi lahko uporabljali rajši naravno pitno vodo, kakor akumulacijsko vodo. Bom šel na bistvo tega. Rad bi slišal od vas: V kakšni fazi so ti projekti? To je zelo pomembna zadeva. Znano je, da je 19. avgusta 2021 Vlada sprejela nek sklep o izvedbi državnega prostorskega načrta prav za ureditev oskrbe prebivalstva slovenske Istre in kraškega zaledja s pitno vodo. Zanimajo me podrobnosti, če mi jih lahko poveste: Kaj sledi, kaj je v načrtu v prihodnjih mesecih? To je zelo pomembno zame, že prej sem omenil kar nekaj lokalnih skupnosti, civilnih iniciativ, sem lahko prištejemo tudi župane. Gospod minister, zdaj veste sami, kakšna so mnenja županov kraških občin in še marsikoga. So izjemno nezadovoljni glede tega. Tudi zato, ker jih kljub drugačnim, če bi tako rekel, obljubam niste vključili v razpravo. Jih Vi niste vključili v razpravo. Zanima me: Zakaj vas tak odpor do vseh teh možnosti, ki bi morale biti dane tudi drugim, predvsem pa lokalni skupnosti? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše poslansko vprašanje. Ustavna pravica do zdrave pitne vode se ne uresničuje deklaratorno z nekimi resolucijami in ne vem kakšnimi drugimi besedili, temveč s konkretnimi projekti. Mi imamo v Sloveniji nekaj problematični območij, kar se tiče oskrbe s pitno vodo, in največji problem je slovenska Istra; ne, pardon, slovenska Obala. Slovenska Obala na žalost nima lastnih virov pitne vode, zato ima nenehno probleme z vodooskrbo. Oskrbuje se z vodo celo iz sosednje Hrvaške. Ko sem prišel na to ministrstvo, smo si zadali, da bo eden izmed prioritetnih projektov zagotovitev Obali dostop do zdrave pitne vode, in sicer na način, da bo poiskan vodni vir, ki bo dolgoročno – dolgoročno podčrtujem še enkrat – zagotavljal Obali neodvisen vodni vir od sosednjih držav in tudi širše. Ko smo preučevali različne možnosti, smo se naslonili na vse sprejete strokovne podlage. Vse do sedaj sprejete odločitve so temeljile na izdelanih strokovnih študijah vseh potencialnih vodnih virov za oskrbo s pitno vodo slovenske Istre in kraškega zaledja. Študije so bile izdelane multidisciplinarno, tako po tehničnih, ekonomskih in okoljskih kriterijih. Izdelovali so jo strokovnjaki s prakso v sodelovanju s strokovnjaki inštitutov in fakultet. To so strokovnjaki s področja gradbeništva, zdravstvene hidrotehnike, splošne hidrotehnike, biologije, kemije, okoljevarstva in geologije. Tako, spoštovani poslanec, ne drži trditev, da je ta zadeva v nasprotju s strokovnimi mnenji. Res je, da nekaj profesorjev, zlasti že v zrelih letih, nasprotuje temu, ker pač, saj veste, stroka ima kdaj pa kdaj na isto vprašanje tudi različne poglede, vendar tu smo se naslonili na izdelane strokovne podlage. Kar se tiče diskusije z lokalnimi skupnostmi, ne drži, da nismo navezali stika z vsemi lokalnimi skupnostmi. V preteklem tednu dni je državna sekretarka skupaj z direktorjem Direkcije za vode obiskala vse predstavnike občin v tangiranem območju in širše; še včeraj. Pogovarjali so se o tem in moram reči, da iz teh pogovorov direktno z župani ne veje takšno stališče, kot ga je možno razbrati iz objav televizije. Ne veje. Pravzaprav celo del nevladnih organizacij z območja slovenske Obale zagovarja to, da ne govorim o iniciativah, ki se tam rojevajo. Torej, mene žalosti, da je oskrba Obale s pitno vodo tako razdelila tudi ta del Slovenije, to se pravi kraško zaledje in Obalo, in da pravzaprav imam celo občutek, da je vmes tudi nek interes po tem, da bi določeni obstoječi vodovodi prodajali lepo vodo na Obalo. Iz vseh strokovnih podlag tudi izvira, da v najbolj kritičnih trenutkih združevanje vodovodov v zaledju ne ponuja zanesljive vodooskrbe Obale ob najbolj kritičnih trenutkih, ko vode primanjkuje. In še enkrat, mi želimo dolgoročni vir oskrbe Obale s pitno vodo. Zdaj pa glede časovnice projekta. Skladno s terminskim planom je predvideno, da bodo vse aktivnosti v okviru pogodbe za izdelavo projektne dokumentacije; namreč ta pogodba je bila podpisana in tudi investicijske dokumentacije v bistvu izdelane in zaključene do konca leta 2022, sama gradnja pa naj bi se začela v letu 2024 z dokončanjem leta 2026 oziroma 2027. Tako naj bi že javna razgrnitev študije variant po izdelavi tega projekta bila v novembru letos, javna obravnava sledi potem v decembru, sledijo stališča do pripomb, sprejem uredbe, nato pa združeni postopek, kjer se bo vzporedno vodil postopek izdelave državnega prostorskega načrta in gradbenega dovoljenja. Torej, iz tega sem vam tudi povedal časovnico in takrat bo v okviru teh javnih razgrnitev več kot dovolj priložnosti za soočenje vseh različnih stališč okrog tega projekta.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Minister, na nekaj vas moram opozoriti. Vodo se ne prodaja, voda je zastonj, veste točno – upam, da to veste. Kar se kupuje in kar je, je infrastrukturni strošek zaradi amortizacije in drugih reči. Voda je zastonj, ker mora biti, ker to je pa po ustavi. Samo en oklepaj. Ampak, glejte, vi vašo odločitev za akumulacijo utemeljujete na študijah, starih 15 let. Vaša strokovna ekipa, ki je zdaj postavljena, je vaša strokovna ekipa in ni strokovna ekipa, ki bi morala biti mešana z dveh različnih polov. To je dejstvo in problem, ki je. Vi veste, preverile so se razne možnosti, že sto let se preverjajo te možnosti. Veste točno, da so bili v stotih letih trikrat zavrženi projekti za zajezitev te Suhorice. Zakaj se imenuje Suhorica? Minister, tu je slika 21. avgusta. Suhorica. Glejte, to bo napajalo akumulacijo, glejte, to bo napajalo akumulacijo, to je Suhorica 21. avgusta, pred enim mesecem. Povejte vi meni: Kako bo taka reč napajala neko akumulacijo? Mislim, da so res interesi, ampak so interesi na drugačni strani, kot tisti, kar vi mislite. Tukaj je problem. 130-milijonski projekt za tako reč, ki bi hrbtenico novo zamenjali, kompletno, čez cel Kras in oskrbo s pitno vodo, s povezavo na druga dva vodovoda, 55 milijonov, namesto 130 milijonov. To je treba razumeti. Na hitro vam bom prebral, če mi bo dal čas, še eno reč. Hidrogeolog Geološkega zavoda v Sloveniji dr. Janko Urbanc, je točno napisal: »Rezultati črpalnega poskusa v Brestovici so torej nedvomno pokazali, da je iz vodonosnika mogoče črpati najmanj 565 litrov podzemne vode na sekundo tudi v poletnih sušnih razmerah.« To je študija. Zakaj nismo upoštevali teh tukaj? »Voda je dobre kakovosti in primerna za oskrbo prebivalstva. Trenutno vodovod za oskrbo slovenskega Krasa potrebuje dobrih 100 litrov na sekundo, za območne vodovode 110 litrov na sekundo, neizkoriščenega ostane praktično 360 litrov.« To je študija, niste nikoli upoštevali tega in silite in silite in silite naprej v vaš projekt. Dajte mi odgovor: Zakaj še do danes niste upoštevali tega? [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ja, hvala lepa. Spoštovani poslanec, če bi me za ta konkretni podatek spraševali v najavi vprašanja, bi vam tudi odgovoril, tako pa, iztrgate iz konteksta eno številko in pričakujete od mene, ki nisem strokovnjak s tega področja, odgovor. Glejte, odgovor na to vprašanje je bil oddan. To vprašanje je bilo izpostavljeno, tudi na to Suhorico. Vam povem, ta odgovor je bil dan, ko je bila ena izmed neštetih strokovnih diskusij na temo teh vodovodov med strokovnjaki. Gospod poslanec, verjetno mi pritrjujete na to, da ne bova midva rešila tega strokovnega vprašanja, midva sva politika. To naj rešijo strokovnjaki. Za to bo več kot dovolj priložnosti v vseh fazah postopka. Ko bodo predstavljene javno razgrnjene študije, ko bo čas za strokovno diskusijo, usklajevanja in na koncu dneva tudi odločitev o tem projektu. Odločitev o tem projektu, da ali ne, še ni padla. Odločitev je padla, da se gre v pripravo dokumentacije, da se vse študije obnovijo, updatajo, to se pravi, prilagodijo na nove podatke in da se s tem tudi gre v javno razgrnitev s ciljem vodooskrbe. Po meni znanih podatkih strokovnjakov so obstoječi vodni viri v zaledju nekateri izpostavljeni tudi tujim državam, kot konkretno ta v Sežani, kjer je prispevno območje tudi iz sosednje Italije, kjer je kar nekaj potencialnih možnih onesnaževal v tem radiusu, ki lahko vpliva na ta vodni vir. Kar se tiče ostalih vodnih virov, ne zadoščajo za zanesljivo dolgoročno vodo oskrbo slovenske Obale v naslednjem obdobju. To so rezultati preiskav in raziskav, ki smo jih delali. To se pravi, da nikoli ne bom, spoštovani gospod poslanec, vztrajal, da mora biti ta vodni vir; ta vodni vir se danes kaže kot najprimernejši po mnenju številnih strokovnjakov. Nenazadnje tudi državna sekretarka je bivša direktorica doktorica s tega področja, bivša direktorica Inštituta za vode. Verjamem, da tudi to strokovno področje, ker ima že 38 let delovne dobe in celo življenje dela v tej stroki, dobro pozna. Verjamem, da tudi dobro pozna to gospod Kramer, ki je direktor Direkcije za vode, ki se ukvarja z vodarstvom že celo svoje življenje. Zato menim, da so v okviru vseh teh študij, ki so jih nenazadnje tudi podpisali strokovnjaki, pretehtali, zakaj ima smisel iti v ta vodni vir kot dolgoročni vodni vir. In verjamem, da bodo na koncu vsi zadovoljni, ker bo možnost zgraditi res zanesljiv sistem vodooskrbe Obale in tudi rezervni vodni vir za kraško zaledje. Tudi rezervni vodni vir za te vodovode, ki so danes vsi na enem ali pa nekaterih vodnih virih, pač glede na občino, kjer je, bodo dobili rezervni vodni vir in to mislim, da je dobra popotnica za ta projekt.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Res je, kot ste rekli. Jaz in vi ne bova rešila tehnično tega problema tukaj, ampak moja naloga tukaj je, da vas opozarjam, ker vi kot minister ste pa odgovorni za projekt, katerega mi smatramo na Krasu, da ni pravi za tisto zadevo, za kar mora biti narejen. To je problem. In če so ga trikrat zavrnili v zgodovini, pa ga boste vi še enkrat dali – veste česa se bojim? Bojim se, da vi morate upravičiti denar, ki prihaja iz Evrope, in to je namenjeno za to. In nimate ta pravih projektov in se išče drage projekte, da bi ta denar izpulili ven. To je tudi ena možnost, kar sem tudi slišal. Ampak rešitev kot taka, minister, ni prava. Rešitev, če so jo zavrnili trikrat, zakaj jo morate vi zdaj potrditi? Pa ista profesorica, ki je bila tukaj, je bila v zadregi zadnjič, ko smo govorili o tej reči. Je bila v zadregi, ker smo ji dali podatke, pa mi ne boste rekli, da je hidrogeolog Geološkega zavoda Slovenije, glavni človek, ki ves čas nadzoruje, Janko Urbanc, pa veste, da je strokovnjak, ga niste nikoli poklicali zraven, da bi dal svoje mnenje glede količine vode in tega, kar je. Ni res, da vpliva območje Italije, ker bom vam točno povedal. Papirnica, druge reči, ki so na drugem kraju, tam se izliva Timavo, če veste. In tam je Timavo – jaz vem, ker sem od tam doma –; Timavo napaja vodo celega Trsta, ki pa ima 300 tisoč prebivalcev, ne pa za 135 tisoč, kakor je tukaj predvideno. In imamo vse možnosti, da povežemo to zadevo. Imamo možnosti! Četrta vrtina je že narejena. Stroški so bili že narejeni, vsi projekti so bili narejeni, je bilo samo spraviti naprej projekt. Zakaj iti v en projekt, ki mu vsi nasprotujejo, lokalne skupnosti nasprotujejo, vodovarstveniki, društva, reči, vsi kompletno in vi tolčete z glavo naprej in naprej. In se bojim, da bo projekt, če bo druga vlada, bo ta projekt ustavljen, ker se bo vzelo drugačnega. Povem vam! Zaradi tega v MOP tudi sporočate, v sporočilu vi navajate, da se bo z novim vodnim virom v Suhorci zagotovila prebivalcev Istre, občinam ustavna pravica do pitne vode. Ustavna pravica do pitne vode je vse v redu, prav in fino. Saj mi napajamo, Kraški vodovod napaja že 20 do 25 procentov vode v Koper, tako da jim nikoli ni zmanjkalo vode, ampak je treba rešiti vodni vir. In mi smo prvi, ki bomo naredili vse; tukaj se moramo mi v Državnem zboru odločiti, da bomo res rešili problem, ker Obala je potrebna in mora imeti pitno vodo – saj to mora biti in s tem se strinjava oba –, ampak rešujemo problem na napačen način. To je problem, ki je. In vidim, da ni problem v denarju. Zaradi tega, ker vidim, da ta oskrba pri varstvu slovenske Istre in kraškega zaledja s pitno vodo je zelo pomemben zahteven projekt in umeščanje notri in vse, kar je. Predsedujoči, zaradi tega velikega odpora od vseh strani, velikega odpora ljudi, mislim, da je prav, da tako kot je predvideno to v poslovniku, želim, da bi naredili javno razpravo in da bi še enkrat ugotovili resničnost, potrebnost takega projekta: če je zgrešen ali ne. Samo to. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Janja Sluga bo postavila vprašanje ministru za pravosodje, Marjanu Dikaučiču. Izvolite.
Hvala lepa. Minister, preteklo leto ste se potegovali na razpisu za notarsko mesto v Žalcu. Pri tem ste bili, kot ste tudi sami povedali, neuspešni, ker kot ste rekli na hearingu, niste izpolnjevali pogoja ustreznih delovnih izkušenj. Kljub temu da ste sami ugotovili, da tega pogoja ne izpolnjujete, pa ste vendarle seveda uveljavljali in sprožili pritožbene postopke na tem razpisu in tudi tam ste bili neuspešni. Posledica tega zavlačevanja tega postopka je seveda bila, da je bivši notar moral kar dvakrat preložiti svoj odhod v pokoj, zaprositi ministrstvo za podaljšanje delovanja svoje pisarne, ampak vendarle, ko ste prišli na položaj ministra, pa seveda tega podaljšanja več ne odobrite. V poslanskih vprašanjih vas poslanci kar naprej sprašujemo o tem zelo perečem vprašanju za prebivalce Spodnje Savinjske doline, pa vendarle nikoli ne prejmemo nikakršnega jasnega odgovora na naša vprašanja. Številni poslanci so vas o tem že spraševali, vaši odgovori so pa, milo rečeno, izgovarjanje, zavijanje v meglo in še, kar je temu podobnega. Prebivalci so postavljeni v položaj, da od 1. julija letošnjega leta notarska pisarna v Žalcu ne deluje več kontinuirano. Zaposleni na notariatu, to so štirje – po mojih informacijah, če so te pravilne –, so trenutno prijavljeni na Zavod za zaposlovanje. Na notariatu samem, ne samo prebivalci, so razočarani nad vašim ravnanjem, na Notarski zbornici prav tako. Tisto, kar je pa posebej pomembno, je pa to, da prebivalci nimajo dnevnega dostopa do notarja, da vas je notar, ki zdaj zanje opravlja to funkcijo, tudi opozoril, da je preobremenjen, da zaradi te preobremenjenosti ljudje do njega ne morejo, da jim za to nastajajo dodatne nevšečnosti, dodatni potni stroški, dodatno jemanje časa in dodatni finančni stroški. Zanima me: Kaj boste storili, da bodo prebivalci končno spet prišli do notarskih storitev?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovana poslanka, najlepša hvala za vaše vprašanje. Naj uvodoma pojasnim, da je bil dosedanji notar v Žalcu razrešen na lastno željo in na datum, ki ga je sam postavil. Torej, kljub temu naj povem, da je po zakonu možno, da bi to funkcijo opravljal do konca leta v letu, v katerem dopolni 70 let. In to bi bilo do 31. 12. Notar je sam navedel datum, ki ni bil 31. 12., ampak prej. S tem v zvezi je pač zdaj verjetno ugotovil, da je naredil napako in zdaj bi to skušal nekako sanirati. Naj pa tudi izpostavim, da je moja predhodnica sicer že izdala odločbo o imenovanju novega notarja na to prosto notarsko mesto v Žalcu, vendar se je eden izmed neizbranih kandidatov pritožil, pa to nisem bil jaz, pa tudi ne moja partnerka, kot se pač lažnivo poroča v medijih, zato ker jaz in ona v tem postopku ne sodelujeva in je sama dala tudi umik že zdavnaj prej, tako da o njej sploh ni bilo odločeno. Zaradi tega vloženega upravnega spora, ki je še v teku, odločba o imenovanju še ni postala pravnomočna. Hkrati pa je tudi potekel ta čas, ki ga je bivši notar sam predlagal, do kdaj želi prenehati s poslovanjem. Ko sem jaz pričel z ministrovanjem, je v tej zvezi bila edina možnost in z zakonom skladna možnost, bi temu rekel, da Notarska zbornica določi notarja ali pa notarje, ki bodo v tem času do pravnomočnosti odločbe o imenovanju novega notarja, izvajali periodično to notarsko poslovanje. In to se je tudi zgodilo. Kot veste, je Notarska zbornica arhiv dosedanjega notarja iz Žalca v celoti zaupala v začasno hrambo in poslovanje notarju Mrazu iz Celja, in sicer do tedaj, ko pač bo prišlo do zasedbe tega prostega notarskega mesta. Naj vam tudi povem, da notar tam posluje, da ne drži, da je občanom tam onemogočen dostop do notarskih storitev. Seveda pa se mi zdi zanimivo, da mi vi vedno očitate, da sem jaz nek izvajalec nezakonitosti, nasprotnik vladavine prava. Hkrati pa pod pretvezo neke skrbi za občanke Žalca in Savinjske doline želite, da zaradi interesa nekih posameznikov to vladavino prava kršim. Jaz sem mnenja, da pravna podlaga za podaljšanje tega, po čemer me sprašujete, ne obstaja. Tudi predsedniku Notarske zbornice sem povedal, da v kolikor najde pravno podlago, na podlagi katere naj se to podaljša, da bom to nemudoma podaljšal. Pa je tri mesece od tega, kar je bil pri meni, pa še se ni oglasil s pravno podlago. Tako prosim, če mogoče vi veste, da mi vi poveste, kaj naj bi bila pravna podlaga za to podaljšanje. Vem seveda, da bi nekateri raje, ko jim pač paše, da bi jaz pogledal stran in ne striktno sledil zakonu. Vendar, kot sem pač povedal, te pravne podlage v zakonu ni. Če pa jo vi poznate, lepo prosim, da to name naslovite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, vi ste pogledali v stran že večkrat – vsakič, ko je bilo treba do maksimuma izkoristiti roke za dvigovanje pošte in roke za pritožbe in vaša partnerica tudi. Zdaj vas sprašujem zato, ker se ljudje pritožujejo, ker ljudje v resnici nimajo dostopa do tega notarja, na kar vas je po mojih informacijah tudi nadomestni notar opozoril. Opozoril vas je, kakšno gnečo ima v Celju, opozoril vas je, kakšna gneča je v Žalcu, in opozoril vas je tudi na to, da mora ljudi v Žalcu zavračati in jih preusmerjati v Celje. Bivša ministrica je dvakrat odobrila preložitev upokojitve. Smešno se mi zdi, da v vsakemu odgovoru poudarjate, kako je notar sam želel oziroma da je bil razrešen na lastno željo. Ja, seveda je bil! V penzijo bi rad šel človek, zato je bil. In ali bi to storil pol leta prej ali pol leta kasneje pod pogojem, da se vi očitno na to mesto prijavite, potem bi bil rezultat razpisa popolnoma isti. Predlagam, da za nasvet za pravno podlago za podaljšanje delovanja notarske pisarne poprosite svojo predhodnico, ker vam bo znala povedati, na kakšni pravni podlagi je ona to kar dvakrat storila. Imam pa tudi informacijo, da želite nekako iz razpisne komisije, ki izbira notarje, izriniti predstavnike Notarske zbornice, zato seveda dvomim o vsem, kar mi zdaj navajate in kar tudi odgovarjate kolegom poslankam in poslancem, ki vas o tej isti stvari sprašujejo. Še enkrat ponavljam, ljudje nimajo dostopa do notarja: Kaj boste storili?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Glejte, to je pa sedaj naloga Notarske zbornice, kot sem vam povedal, in je tudi imenovala nadomestnega notarja, ki začasno opravlja tam funkcijo. Kar se tiče tega, ko trdite, da naj bi se moja partnerka pritoževala, je to velika laž. Ona se ni nikoli pritožila na nič, svojo kandidaturo je celo umaknila. Tudi jaz se nisem pritoževal zoper odločbo o imenovanju notarja. Tako vas lepo prosim, da ne zavajate. Vas pa nekaj vprašam, vi ste prej rekli, da so štirje ljudje na zavodu, da nimajo dela pa ne vem kaj. Ne vem, če vas je skrbelo tam, ko je šlo 250 ljudi na zavod v Prekmurju pa to. Za to pa očitno niste skrbeli, zdaj vas skrbi za štiri ljudi, pa ne takšne, ki delajo za minimalno plačo. Poleg tega pa naj vam pojasnim to, ko mi pravite, da naj vprašam svojo predhodnico. Ne vem, po moji oceni ni takšne podlage. Se pravi, tudi iz Notarske zbornice od strani predsednika nisem dobil odgovora, kaj naj bi bila pravna podlaga. Torej pričakujem, če bi bila, da bi jo videl. Če je pa tista odločba zakonita ali pa ne, tega jaz ne morem presojati, seveda ker ni bil sprožen noben upravni spor zoper to, ker je bilo notarju, ki je to predlagal, v celoti ugodeno. Pač tega ne bomo izvedeli. Je pa edino pristojno za presojo zakonitosti sodišče. Vas pa po drugi strani vprašam, jaz ne vem, zakaj vam gre toliko za ta notariat. V časniku Večer je pred časom pisalo, ker dosedanji notar govori, mislim da tako, če se prav spomnim, govoril je z ministrom predsednik Notarske zbornice pa tudi sekretar, da bi to podaljšali. Klical sem pa celo ministra Počivalška, ki ga osebno poznam, pa nič, pa mi minister Počivalšek niti omenil ni tega, da smo si na jasnem. Ali se vam zdi oseba vredna javnega zaupanja, ki preko nekih oseb klicari ministra, da bi ta podaljšal ozirom naredil neko nezakonito ravnanje, da bi podaljšal to? Ali se vam zdi ta oseba vredna javnega zaupanja? To vas vprašam. Kar se tiče pa ljudi, zagotovo imajo ljudje zagotovljeno to pravno varnost tukaj. Tako da, to ni z ničemer [[…]]Mogoče je nekoliko okrnjeno, ker ni vsak dan, lahko pa seveda Notarska zbornica postavi več notarjev, saj sta poleg Celje, pa Velenje; v Celju so trije notarji, v Velenju dva, imajo za vsak dan enega.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najprej vas prosim, da podučite ministra, da smo pri točki poslanskih vprašanj in poslanci smo tisti, ki zastavljamo ministru vprašanja, in ne obratno. Tako gospod minister nima mene česa spraševati, kaj jaz in zakaj jaz in kaj si jaz o čem mislim. Tukaj je zato, da odgovarja na naša vprašanja. To je prva stvar. Druga stvar. Jaz nisem rekla, da se je vaša življenjska sopotnica pritoževala, rekla sem pa, da ni dvignila pošte, pritoževali ste se pa vi. Skrbi me za te štiri zaposlene. Skrbi me za prebivalce spodnje Savinjske doline, ki kakor vam je povedal nadomestni notar, nimajo enakopravnega dostopa do notarskih storitev, ker je on enostavno preobremenjen in jih ne more zagotavljati. To vam je povedal. Verjamem, da ga niste slišali, tako kot mene tudi zdaj ne poslušate. Skrbi me pa tudi za te štiri zaposlene. Skrbelo bi me tudi, če bi bil samo eden, ki bi bil brezposeln zaradi vas kot žrtev vaših ravnanj; in to so ti štirje. Seveda predlagam razpravo o tej točki na seji Državnega zbora zaradi tega, ker se mi zdi, da je potrebno razpravljati o zavlačevanju postopkov ministra, o nedvigovanju pošte, o slamnatem direktorovanju, o slamnatem ministrovanju, nenazadnje tudi o izogibanju plačevanja komunalnega prispevka. Vse to in še kaj mislim, da bi bilo prav, da se o tem pogovorimo.
Hvala lepa. Najprej na vaš postopkovni predlog. Ja, soglašam z vami, gospa poslanka. Gospod minister, poslanci tukaj postavljamo vprašanja. Upam, da boste to naslednjič upoštevali. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Se bom kar obrnil na gospoda ministra, ki je danes tukaj prisoten. Danes sem poslušal vašo tiskovno konferenco oziroma novinarsko konferenco glede teh ukrepov tudi proti covidu-19 in eno izmed vprašanj je tudi bilo na temo revščine. Mogoče se celo spomnite, kaj ste odgovorili. Odgovor je bil zelo všečen, tisto ,kar ste odgovorili. Ampak glede na to, kar smo v zadnjem času doživljali oziroma tudi prebrali pa poslušali, sploh ko gre za te ukrepe oziroma odloke, ki so se sprejemali glede teh PCT pogojev, dejansko je ta fraza Vlade pa tudi žal vaša, ko konstantno ponavljate, da se borite za najrevnejše in tiste najšibkejše v družbi, dejansko po domače povedano, padla v vodo, ker enostavno žal – in to se ne bi smelo zgoditi po mojem nikoli in nikdar – se je pozabilo ravno pri teh odlokih glede PCT pogoja na tiste najšibkejše; se pravi na brezdomce, na matere, ki dejansko bežijo pred nasiljem v varne hiše – itd. itd. bom samo dodal. In sploh od vas kot ministra, ker veste, katero ministrstvo zastopate, bi pričakoval oziroma zahtevam in je tudi prav, da bi vsi ostali poslanci zahtevali to od vas in od Vlade, da v takšnem slučaju, kot ga imamo sedaj, se pravi glede tega koronavirusa, da bi morali biti ti, ki so res odrinjeni na rob, ki so marginalizirani, ki so stigmatizirani z revščino in z ostalimi stvarmi, ki jih potiskajo na rob te družbe, bi morali biti vi prvi, ki bi morali stati ne samo ob strani oziroma jih obvarovati. Mene osebno zanima tudi, ker vem, prebiram redno vse te seje vlade, ki jih imate oziroma redne, izredne, saj ni pomembno, pa me zanima, ali ste vi tudi sodelovali v tej razpravi, ko je bilo govora o teh PCT pogojih. Saj vem, se strinjam, stroka je na prvem mestu. Ampak tudi stroka dostikrat pokaže več občutka in sočutja kot ga politika. V prvi vrsti me res zanima: Ali ste vi sodelovali pri tej razpravi glede teh PCT pogojev? Kakšno je bilo takrat vaše stališče na vladi? Ste gospodu predsedniku Vlade dejali, da to ni prav oziroma da so ti PCT pogoji oziroma odloki prestriktni in preveč stigmatizirajo te najrevnejše in najšibkejše? Pričakoval bi, da ste po mojem takrat dvignili roko in zahtevali od gospoda predsednika Vlade, da se še enkrat pogovorite o teh PCT pogojih [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec Boštjan Koražija! Zelo široko, širše kot v napovedi, ste zdaj še zastavili svoje vprašanje, če sem dobro sledil. Najprej splošno o PCT pogoju. Tukaj bi nasprotno od vašega mnenja res poudaril, da je PCT pogoj v tem trenutku v teh razmerah pogoj ali pa orodje, ki omogoča, da ob relativno visokem številu dnevno odkritih primerov okužb s covid-19 lahko družba kolikor toliko normalno funkcionira. Zakaj je to pomembno še posebej za resor, ki ga vodim? Zaradi mreže domov starejših občanov, zaradi ostalih socialnovarstvenih zavodov, ki jim lahko to orodje, torej PCT pogoj, omogoča karseda normalno odprtost, normalno življenje stanovalk in stanovalcev v domovih oziroma ostalih uporabnikov, uporabnic storitev v socialnovarstvenih zavodih in ker omogočajo tudi to, kar smo se naučili v grozni covid epidemiji, omogočajo tudi srečanja z bližnjimi, sorodniki, prijatelji, z najdražjimi. Spomnimo se, slabo leto nazaj so bile razmere bistveno drugačne, tudi tukaj v Državnem zboru smo o tem govorili in se vsi skupaj trudili ob odsotnosti cepiva, da bi kljub vsem grožnjam zaradi virusa, zdravstvenim grožnjam, lahko socialnovarstvene zavode in najranljivejše, ki prejemajo razne storitve preko centrov za socialno delo in ostalih nevladnih organizacij, da bi lahko kolikor toliko do njih tudi dostopali. Zdaj pa k PCT-ju pri humanitarnih organizacijah. Jaz sem že 13. 9. izvajalce programa za materialno pomoč v vlogi organa upravljanja operativnega programa za materialno pomoč najbolj ogroženim 2014 do 2020 seznanil s pojasnilom, z dopisom, da se prevzem pomoči v hrani s strani prejemnikov, najbolj ranljivih oseb, razume kot nujen ukrep, za katerega pogoj PCT ni zahtevan. V konkretnem primeru gre namreč za nujno oskrbo ranljivih skupin z osnovnimi življenjskimi izdelki in potrebščinami, zato jo v konkretnem primeru razdelilna mesta, na katerih se deli pakete s hrano najbolj ogroženim, treba enačiti z izjemami, ki so opredeljene v petem odstavku 5. člena Odloka o načinu izpolnjevanja pogoja prebolevnosti, cepljenja, testiranja za zajezitev širjenja okužb z virusom sars-CoV-2. Naj še enkrat omenim pomen orodja ali pa pogoja PCT, ki omogoča tudi to, da najranljivejši preko teh programov prejemajo materialno pomoč in na drugi strani tudi storitve pomoči najranljivejšim. 16. septembra pa je bil v Uradnem listu objavljen odlok o spremembah in dopolnitvah odloka, ki sem ga malo prej bral v enem delu, ki med izjeme, kjer res dejansko ni potrebno upoštevati pogoja PCT, uvršča tudi humanitarna skladišča, centre za razdeljevanje hrane in druge kraje, ki omogočajo brezplačen dostop do osnovnih življenjskih dobrin socialno ogroženim skupinam. Na področju socialnega varstva in družine ta izjema pomeni, da če oseba, ranljiva oseba, ki potrebuje storitev ali drugo pomoč za preprečevanje in reševanje težje socialne in družinske problematike, katerih opustitev bi vodila v nastanek ali bistveno poslabšanje psihosocialne stiske, se PCT pogoja ne dokazuje. To je vlada, ki je kolektivni organ, ki ima tudi odprte razprave na aktualne teme, vsekakor že od vsega začetka upoštevala in vključevala med tiste izjeme, ki jih je odlok navajal. Torej nujne storitve in drugo pomoč za preprečevanje, reševanje težje socialne in družinske problematike smo imeli že od začetka stalno pred očmi. PCT pogoj pa omogoča tudi, da ti najbolj ogroženi sedaj v drugačnih okoliščinah lahko normalno prejemajo pomoč.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani, še enkrat hvala za besedo. Ja, saj tu je zdaj ravno ta Catch 22, o čemer ste govorili. Samo prebral vam bom iz poročila Zagovornika načela enakosti, kjer navaja to zadevo, ki je bila baje tudi poslana k vam na Ministrstvo za delo, in sicer glede uporabnikov teh humanitarnih skladišč oziroma humanitarnih točk. Bom citiral, kar je bilo prebrano: »Našim uporabnikom, ki nimajo PCT, so danes zavrnili vstop v prostore, kjer imamo svoje pisarne. Smo jim pokazali dopis Ministrstva za delo in razložili nujnost situacije za osebo, ki je deložirana, a so nam odgovorili, da ni podlage v odloku za kaj takega. Za takšno izjemo nujnosti in da bodo oni upoštevali odlok, ker so kazni velike in inšpektorji na pohodu.« Pa smo tu. Dejansko ti, ki bi morali poskrbeti za najbolj ranljive, ravno zaradi tega odloka, ki je bil v osnovi prvo sprejet, potem pa popravljen, niso dobili možnosti do humanitarne pomoči. In v takem primeru, ko gre za deložacijo, mislim, da sploh se ne bi smelo diskutirati na veliko in razpravljati, ali človeku pomagati ali ne. V situaciji v katero prihajamo sedaj, se pravi prihaja jesen, prihaja zima, ko bo tudi ogromno brezdomcev bilo v takšnih situacijah, vas še enkrat pozivam in vas tudi sprašujem še enkrat: Zakaj vas kot ministra – in vašega mnenja – niso upoštevali? Sploh tisto, kar ste prej govorili, upoštevali kot resen zahteven oziroma tudi kot resen premislek, da želite, da se ta PCT pogoj, za katerega vsi vemo, da mora biti, pa da ga je potrebno upoštevati, ampak ne morejo zdaj ljudje zaradi tega PCT pogoja dobesedno umreti od lakote! Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Koražija, hvala za to dopolnitev vprašanja. Sami ste korektno navedli, ampak jaz bi gledal drugače. Izvajalec, ki takrat ni upošteval mojega navodila, mislim, da ni ravnal pravilno. Takrat bi lahko na mojo odgovornost, če sem dal tako navodilo, da se interpretira odlok tudi za nujne socialne ali pa psihosocialne pomoči, bi lahko na mojo odgovornost moral nuditi pomoč v nujni stiski, v nujnem postopku, ki se je vodil. Ravno zaradi tega, ker nas je tudi zagovornik enakosti gospod Lobnik pozval, smo nemudoma reagirali, vidite, da je dejansko enaka dikcija potem izjeme v odloku, kot jo je predlagal, smo tudi njemu takoj se zahvalili in mu sporočili, da smo zadevo upoštevali in vnesli. Torej, Vlada je že od začetka vključevala v interpretaciji te najranljivejše, seveda pa žal moram reči, da v naši državi še vedno nekateri potrebujejo zelo, zelo, zelo izrecno natančne dikcije, da se čutijo vključene v tiste, za katere se pač uporablja določena dikcija. Kljub temu da sem jaz dal izrecno navodilo, da se izjeme odloka interpretirajo tudi za nujne socialne postopke, postopke v zadevah družinske problematike. Tako smo res s skupno akcijo zagovornika in vlade hitro popravili ta manko in reagirali. Mislim, da je to dobro, da smo vsi na trnih oziroma pozorni in hitro gremo naproti najranljivejšim. Tako bi jaz obrnil zgodbo in bi rekel, še dobro, da imamo pristojne institucije, ki opozorijo, in se stvari hitro spremenijo in premaknejo v dobro najranljivejših. Če smem, spoštovani poslanec, še v tem preostalem kratkem času odgovoriti še na vaše trditve s konkretnimi podatki iz epidemije covid od marca 2020 do konca tretjega vala, ki je bil nekje junija 2021. Izrazito smo masovno pomagali najranljivejšim ravno z avtomatičnim podaljšanjem pravic, predvsem do denarne socialne pomoči in drugih socialnih pravic. Res smo reagirali hitro in preprečili, da bi večje število ljudi padlo v materialno, socialno stisko in zaradi tega v revščino. Torej, v največjem, v najobsežnejšem izplačilu, to je bilo 1. april 2021, je šlo skoraj 25 milijonov evrov za izplačila 111 tisoč 223 upravičencem. Zdaj smo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Po 246. členu Poslovnika Državnega zbora predlagam, da na naslednji seji o odgovoru ministra opravimo širšo razpravo. Bom pa povedal, zakaj. Problem te vlade je v tem, če ste pozorno prej poslušali gospoda ministra, da ministri imajo svoja mnenja in imajo tudi zelo dobra priporočila, ki se ne upoštevajo na Vladi, zato ker pač žal je tako, da predsednik Vlade odloča o vsem, pa ne bi smel. Saj zato ima ljudi na svojih položajih, ki so strokovnjaki oziroma ki se morajo poglabljati v te probleme. Zaradi tega je prav in tudi zaradi tega, ker je potrebno zaščititi res najranljivejše in najrevnejše v naši družbi. Tu ni prostora za neke določene interpretacije out of the box. Ljudem je potrebno pomagati, potrebno je pomagati. Še enkrat: predlagam, da se o tem opravi širša razprava tukaj v Državnem zboru. Res bi si želel, da bi se prav na temo teh PCT pogojev oziroma odlokov enkrat vsi konkretno usedli v Državnem zboru, seveda s stroko, in se pogovorili oziroma tudi predebatirali, kje oziroma katere poti bi bile tiste najboljše oziroma rešitve, katere bi bile najboljše. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu, ki je odstoten. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister za infrastrukturo! Pred državljani in slovensko energetiko so številni izzivi in nekateri državljani že občutimo. Tako se na primer sedaj pred pričetkom kurilne sezone višajo cene energentov, električne energije, zemeljskega plina, kurilnega olja in nenazadnje daljinskega ogrevanja. Po nekaterih ocenah bodo v roku enega leta te cene zrastle za več kot 200 odstotkov in seveda se bo ta rast na borzah prelevila tudi na račune odjemalcev. Seveda to pomeni tudi tveganje za nastop energetske revščine, ko si številni ljudje, prebivalci ne bodo mogli privoščiti ogrevanja zaradi visokih cen. Zato me zanima: Kakšne ukrepe Vlada predvideva, da bi vsaj te rasti na svetovnih trgih nekoliko ublažila? Ob tem se pojavljajo dodatna vprašanja, povezana z energetsko varnostjo in samooskrbo. V tej luči bomo tudi zaradi nedoseganja okoljskih ciljev plačevali penale. Ob tem ste pa še napovedali predčasno zaprtje TEŠ-a, saj njemu in skupini HSE zaradi ekstremne rasti emisijskih kuponov grozi stečaj in to seveda pomeni tudi dodatni pritisk na višanje cen energije, v negotovost pa spravlja številne zaposlene. Glede na to, da ste napovedali predčasno zapiranje Termoelektrarne Šoštanj, me zanima: Zakaj niste sočasno napovedali sprejetje zakona o zapiranju? Naj poudarim, da s premogovnikom Velenje, torej s TEŠ niso vezana samo delovna mesta v Velenju, ampak tudi na primer Talum Kidričevo, ki je največji odjemalec elektrike iz te elektrarne. Za poslovanje celotnega sistema, torej za poslovanje TEŠ pa jamči celotna skupina HSE, vključno z Dravskimi elektrarnami Maribor, ki predstavlja najbolj dobičkonosno podjetje v skupini. Iz medijev smo razbrali, da se Vlada zaradi tega že pogaja z Evropsko komisijo o načinu dodeljevanja državne pomoči. In ker vemo, da državna pomoč ni brez pogoja, nas zanimajo v bistvu: O čem se točno in o kakšnih pogojih pomoči se Vlada pogovarja z Evropsko komisijo.? Spoštovani minister, vprašanj je kar nekaj, so zelo tehtna, vsebinska in zato prosim, da mi na ta vprašanja odgovorite ustno na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Spoštovani minister! Glede na vsa dogajanja od 23. februarja leta 2021 in glede na to, da sem vas že večkrat tako pisno kot tudi ustno vprašal in nenazadnje zadnje pismo je bilo pisno poslansko vprašanje, kako poteka sanacija zgradbe na CKŽ 55/a v Krškem. Vse je bilo v meglo zavito in odgovor, da saj se dela. Vsekakor vidim, da so vrata še vedno zaprta z verigo, pa čeprav je bilo nekaj ogledov potencialnih služb, ki naj bi prišle notri. Časovnice o poteku del pa še ni videl nihče, čeprav sem želel, da jo dobimo v roke. Res me zanima: V kakšni fazi so dela na objektu in kako potekajo priprave na realizacijo dogovora?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje. Moram seveda reči, da so ta vaša vprašanja oziroma to vaše vprašanje zelo na mestu. Namreč tudi sam, ko zadeve spremljam, sem precej nezadovoljen z realizacijo tega, kar smo se dogovorili. Bi pa vseeno rad povedal par dejstev, zato da ne bi izgledalo tako, kot da nič ne delamo. Ko smo nastopili našo vlado, je bil ta objekt prazen. Ta prazen objekt je bil prenesen na Ministrstvo za javno upravo, ki nekako je po njegovih informacijah bil predviden za Furs, pri čemer naj bi se tista uprava selila iz Brežic v Krško. Na žalost se kar nekaj časa ali pa kar precej dolgo časa ni zgodilo nič – do vaše pobude, spoštovani poslanec. Prav vi ste dali to pobudo in jaz sem tej pobudi v februarju sledil, da proučimo možnost, ali je mogoče v tem objektu naseliti del bodisi policije za izravnalne ukrepe, torej tiste, ki v glavnem delujejo na področju migracij in s tem povezanimi zadevami, ali pa to, kar smo imeli nekako že v vidu, kar smo načrtovali, torej del avtocestne policije. Mi smo na tem objektu bili, sam sem bil osebno dol enkrat, naši kolegi so bili tam večkrat, in res je, da se je v bistvu zadeva kar precej dolgo razčiščevala oziroma pregovarjala. Nazadnje je potrebno povedati, da je nastal problem in tukaj ne bom bežal pred odgovornostjo, da bi morda del lahko naredili hitreje, po drugi strani pa je res, da se Ministrstvo za javno upravo nikakor ni moglo dogovoriti za menjavo z Občino Krško, kajti del tega objekta je v lasti Občine Krško. Želja države je bila, da Občina Krško ta svoj del prepusti državi oziroma da se zadeva zamenja za tisti del, kjer Ministrstvo za javno upravo domuje. V zadnjem tednu, po mojih informacijah je bilo to v preteklem tednu, sta se oba Ministrstvo za javno upravo in pa Občina Krško dogovorila relativno dobro, da se tisti del, kjer domuje javna uprava, s strani občine prenese, kar omogoča, da država črpa tudi sredstva iz evropskih skladov, prične z obnovo, tisti del, ki pa je še potreben, pa naj bi uredil v naslednjem tednu, mesecu, gre pa za prostore, ki so še zmeraj potrebni, torej, arhiv in podobno. Kar se tiče prostorov v opuščenem objektu, pa je potrebno povedati, da Ministrstvo za notranje zadeve tega objekta v celoti ne more prevzeti, ker je prevelik, je tudi, tako kot sem že takrat povedal, samo delno uporaben, potrebno pa se je odločiti, ali gremo v celovito sanacijo, ki obsega tudi tako imenovano izvedbo celovite obnove s toplotno izolacijo, z vsemi ukrepi, ki so vezani na ustrezno preoblikovanje ali pa ustrezno sanacijo objekta, ki bo zajemala vse vidike te prenove, ali pa naredimo zgolj gradbeno-obrtniška dela in morda menjavo oken, torej toplotno izolacijo v tem smislu, za potrebe naših policistov. Torej, ne drži čisto dejstvo, da nismo naredili nič, obe varianti sta s projektnega vidika narejeni. Računam, da bomo v roku 14 dni ali pa največ v roku enega meseca imeli končno sliko, kako je z menjavo prostorov s strani MJU in Občine Krško in celovite odločitve o tem, kaj v teh prostorih bo; torej del policije, pa del javne uprave Ministrstva za javno upravo in potem seveda ni nobenega razloga, vsaj po mojih ocenah ne, ali pa nobenega zadržka, da se z ustreznim pristopom k izvedbi zadeva uredi tako, kot smo se pogovarjali. Je pa res, da je za tako sanacijo potrebno nekaj časa. Če sem takrat februarja napovedoval, da bo moč to urediti do meseca novembra, moram reči, da tega pač ni moč narediti do meseca novembra, vsekakor pa je moč zaključiti z vsemi temi obnovami in selitvijo, tako kot je bilo obljubljeno, do spomladi, torej predvidoma do konca našega mandata. Verjamem, da bomo to tudi naredili. Vse aktivnosti, ki so se začele, tečejo po nekem planu. Res je, da ste že nekajkrat želeli, spoštovani poslanec, ta plan videti. Računam, da ga bom v roku, kot sem rekel, 14 dni, v roku treh tednov lahko predložil in iz tega plana se bo točno videlo, kakšne so aktivnosti, vezane na projektne nivoju, in kakšne so aktivnosti, ki so potrebne za to, da se stvar realizira v praksi, torej na terenu samem.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Tudi sam sem danes dobil nek odgovor, da se nekaj pogovarja, vendar, spoštovani minister, zanima me: Ali v času počitnic ni nihče delal na tem objektu in projektu? Ali veste, minister, da ste vi tisti, ki lahko takoj dobite interpelacijo? Zaposleni na ministrstvu bodo pa, normalno, še sedeli in na to opozarjam vas, opozarjal sem prejšnjo vlado in tudi sedanjo vlado. Ministri ste tisti, ki boste morali udariti po mizi. To vam govorim iz razloga, ker sem verjel in upam, da imate zaposlene pod kontrolo. Poglejte, veliko državnih objektov je praznih. Res me zanima, zakaj. Seveda, tudi propadajo vsi skupaj, plačujejo pa se velike najemnine za državne institucije, namesto da bi te institucije bile naseljene v praznih državnih objektih. Tako res upam, da se bo ta objekt uredil v vašem mandatu, v njega pa se bo vselila Uprava za varovanje južne meje, tako kot ste obljubili. Vendar prosim, da mi v roku štirinajstih dni, ne treh tednov, pošljete časovnico po mesecih o aktivnosti na zgradbi CKŽ 55/a in vas bom še kdaj opozoril, če ne bo opravljeno tisto, kar je napisano v časovnici; se pravi, za mesec september, oktober, november, december, januar, februar, marec. Upam, da bo do konca marca tam že policija za varovanje južne meje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala tudi za to vašo razpravo. Seveda vam moram v celoti potrditi. Res je, mi smo odgovorni za naše zaposlene. Tudi jaz se zavedam tega, da nikogar od vas ne zanima, kaj se na ministrstvu dogaja, zato je tam predstojnik, v tem primeru jaz in seveda jaz moram odgovarjati tudi za delo pa tudi za nedelo. Prav ta primer je za mene velik dokaz, da bodo potrebni določeni rezi znotraj določenih naših služb, kajti dejansko, kot ste povedali, to da se dva meseca na ministrstvu nič ne zgodi, je nesprejemljivo. Vsak od uradnikov imajo seveda svoj razlog, zakaj se ni nič uredilo, je pa vedno tako, če ne poskušaš z novimi ljudmi na obstoječih mestih, pa če vztrajaš z enimi in istimi, se velikokrat nič ne premakne. Kar se pa tiče te vaše zelo utemeljene pripombe o državnih nepremičninah, ki so prazne ali pa propadajo, pa o sočasnemu najemanju državnih institucij privatnih prostorov, vam dam pa popolnoma prav. Sam sem na ministrstvu naredil najprej analizo, kjer najemamo prostore, torej policija po državi. Povedati moram, da v tem primeru, ko se pogovarjamo o vaših lokacijah, teh najemov praktično ni, imamo pa celo vrsto najetih prostorov širom po Sloveniji in moram reči, da z mnogimi župani ali pa pravzaprav z vsemi – ni važno ali so desni, levi, ne vem kakšne barve – izjemno dobro sodelujemo. Tako smo v preteklih tednih rešili ali pa vsaj podpisali pismo o nameri, kar bo v bistvu omogočilo bodisi prenos nekaterih naših objektov na občine oziroma gradnjo novih naših objektov in sproščanje nekih starih objektov, ki so v interesu občin, posebej v starih mestnih jedrih, ali pa sproščanje tistih lokacij, ki so še vedno v najemu. Ti najemi so v glavnem s strani – ali pa jih dajejo privatne, fizične osebe in moram reči, da smo to naredili na primer v Ajdovščini, Tolminu, rešujemo zadevo v Mariboru, v Trebnjem smo se dogovorili za take rešitve. Tako je kar nekaj teh, nenazadnje tudi v Ljubljani se pripravljamo na to, da bomo sprostili nekatere naše stare objekte v centru mesta in jih namenili za bolj smiselno uporabo znotraj mestnega jedra. Tako absolutno podpiram tudi to vašo idejo, kar se tiče Ministrstva za notranje zadeve, k tem anomalijam, pristopu. Kot rečeno, pa ta konkreten primer v Krškem ni tak primer, glede na to, da je ta objekt v državni lasti, je pa res, da je zapuščen, nevzdrževan že kar nekaj let in je smiselno, da ga zopet obudimo v življenje.
Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Besedo ima Jože Lenart, ki bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister! Edino vprašanje danes za vas, ampak mislim, da je toliko bolj pomembno, pa bova poskušala to dokazati. Poglejte, trg z ekološko hrano je najhitrejše rastoč trg v kmetijstvu v Evropski uniji. Po besedah mnogih strokovnjakov je za slovensko kmetijstvo usmeritev v trajnostno sonaravno kmetijstvo logično in organsko predvsem zaradi različnosti in konfiguracije terena. Ne potrebujemo samo učinkovito finančno podporno okolje, ampak seveda predvsem pogum, da temu ekološko kmetijstvo postane ena temeljnih v kreiranju kmetijskih politik. Morda se sliši bogokletno, ampak gre za dejstvo, ki nam ga kažejo nekatere kmetijsko najbolj razvite države v Evropi. V Evropi, kot veste, se že intenzivno pripravljajo zakonodajni okvirji za sonaravno kmetijstvo in jih bomo morali izvajati tudi v Sloveniji. Cilj je 25 procentov ekološkega kmetovanja. Verjetno se dobro zavedate, da trg z ekološkimi živili sploh ni več modna muha, ki tako hitro kot pride, tudi gre. Dejstvo je, da ekološka pridelava ni nič novega. Sonaravno so že pridelovali naši predniki, potem pa je prišlo do prekinitve v dobi pospešene industrializacije. Skratka, naredili ne bomo nič novega, le vrnili se bomo h koreninam. Dobro vemo, da govoriti o ekološkem kmetovanju in ne upoštevati podnebnih sprememb je tudi skrajno neodgovorno, zato je logično nadaljevanje sonaravnega in trajnostnega pristopa k slovenskemu kmetijstvu v inovacijah in razvoju. V Sloveniji je nekaj najodličnejših predstavnikov ekološkega kmetijstva, ki prejemajo mednarodne nagrade. Največ jih najdemo v vinogradništvu, kjer kot beremo, so dokazali, da se da. Ekološko kmetovanje povzroči tudi predelavo in ustvarjanje dodane vrednosti in kako se lahko uspešno ekološko kmetijstvo v povezavi s turizmom seveda tudi znajte. Poglejte naše izjemne turistične kmetije in seveda tudi Ano Roš, ki sodeluje z lokalnimi kmeti. Povpraševanje po ekološki prehrani je veliko večje, kot jo v Sloveniji lahko pridelamo. Dotaknimo se še naše sosednje Avstrije, kot jaz rad to primerjavo naredim. V Avstriji praktično že dosegajo 25 procentov tega ekološkega kmetovanja, kljub temu da imajo več kot enkrat večjo bruto dodano vrednost, BDP dosega in tudi dodano vrednost, pa kljub temu na tej primarni ravni se znajo znajti in je ekološko kmetovanje za njih tudi prioritetno kot lesnopredelovalna dejavnost. Da je bil sistem spodbud v sedanji finančni perspektivi za sonaravno kmetijstvo finančno zelo zadržan in skromen v primerjavi z deležem za konvencionalno kmetijstvo, se tudi ve. Sredstva za ekološko kmetijstvo so znašala le 6 procentov vseh razpoložljivih sredstev, poleg tega je slabih 20 procentov ostalih nepočrpanih. To je tudi bistveno vprašanje: Kakšen delež ima v naslednjem programskem obdobju intervencija v ekološko kmetovanje ter kmetijsko-okoljsko-podnebna plačila v primerjavi z vsemi razpoložljivimi sredstvi? Ali vidite napredek? Kje so potem vzroki, da danes toliko zaostajamo za povprečjem Evropske unije? Toliko mogoče za začetek. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod poslanec gospod Lenart, ostali poslanci in poslanke! Zares se zahvaljujem za to vprašanje, kajti vprašanje ekološkega kmetijstva je tudi za Republiko Slovenijo izjemno pomembno vprašanje. Na našem resorju, na našem ministrstvu temu primerno tudi pripravljamo strateški načrt za novo programsko obdobje. V tem trenutku smo v fazi načrtovanja in že lahko zatrdim, da če smo v sedanjem programskem obdobju namenili okoli 66 milijonov za ekološko kmetijstvo za 7-letno obdobje, to pomeni 9 milijonov in pol na leto, bomo v naslednjem programskem obdobju namenili za ekološko kmetijstvo 73 milijonov za 5-letno obdobje, ker govorimo od 2023 do 2027; torej okoli 14 milijonov na leto. Razlika je občutna. Seveda je razlika občutna tudi zato, ker imamo verjetno malo bolj ambiciozne cilje tudi na našem ministrstvu kot tudi naši nekateri predstavniki deležnikov kmetijstva v Republiki Sloveniji in tudi bolj ambiciozne cilje, kot to neposredno od nas pričakuje Evropska komisija. Tako v strateškem načrtu kot tudi v akcijskem načrtu za ekološko kmetijstvo bomo sledili cilju, da bo na koncu tega programskega obdobja v Sloveniji 18 procentov ekoloških površin. Danes jih imamo okoli dobrih 10, med 10 in 11 procentov ekoloških zemljišč in približno 5 procentov kmetijskih gospodarstev v tem trenutku gospodari na ekološki način. Zavedamo se kar nekaj izzivov, ki jih ekološko kmetijstvo ima. Zagotovo je eden od teh izzivov tudi trg, trg ekološke hrane. In zahvaljujoč tudi Zakonu o kmetijstvu, ki je bil sprejet še ravno pred dopusti na seji pred počitnicami, smo tudi v ta namen spremenili eno zadevo, ki bo verjetno povpraševanje po ekološki hrani povečala v javnih prehranskih obratih, in sicer to, da bo tudi kmetijska inšpekcija oziroma kmetijski inšpekciji smo dali tudi pristojnost Uredbe o zelenem javnem naročanju v javnih prehranskih obratih. Torej, javni prehranski obrati bodo morali kupovati tudi 15 procentov hrane ekološkega porekla in 20 procentov hrane ostalih shem kakovosti. In kmetijski inšpekciji smo dali to pristojnost in tudi nekatere sankcije. Naj nadaljujem. Že tudi v tem istem Zakonu o kmetijstvu torej ni [[…]]Na ekološko kmetijstvo gledamo z več zornih kotov, torej pri različnih ukrepih, ki jih izvajamo, zato sem začel z zakonom, bom končal morda spet pri strateškem načrtu. V tem istem Zakonu o kmetijstvu smo ravno tako omogočili skupinsko certificiranje za ekološko kmetijstvo, kar je zelo pomembno tudi v tem duhu zniževanja stroškov, poenostavitve, debirokratizacije za posameznega kmeta, ampak lahko gremo v proces skupinskega certificiranja, podobno kot je sedaj pri tako imenovanem certificiranju izbrane kakovosti, ki se je v praksi že zelo dobro prijelo in odlično teče, kjer organizatorji že delajo to in pomagajo posameznim kmetijam pri tem certificiranju. To ne pomeni, da se odmikamo od zahtev, ampak samo poenostavljamo samo certificiranje in debirokratiziramo. Torej samo ekološko kmetijstvo bo vključeno tudi v ostale zadeve strateškega načrta, ostale cilje. Vsi ekološki kmetje bodo ravno tako upravičeni do plačila na območjih z omenjenimi dejavniki, ravno tako bodo dobili tudi proizvodno vezana plačila, ravno tako bo v novem strateškem načrtu ločen javni razpis za naložbe v razvoj in dvig konkurenčnosti ter tudi naravnanosti ekoloških kmetij. To bo nova intervencija v novem programskem obdobju. V tem je ni. Ravno tako gremo v vzpostavitev ekoregij. V povezavi s skupinskim certificiranjem imamo rezervirana tudi sredstva za ta finančni ukrep, zato da bi lahko vzpostavili ekološko kmetijstvo tudi na nekih območjih, da nimamo ekoloških kmetov razsejanih po vsej Sloveniji, ampak da jih skoncentriramo vsaj na nekih območjih, kar zelo poceni tudi učinkovitost zbiranja, recimo, mleka, mesa, pridelkov, izdelkov zaradi tudi kasnejše predelave in potem priprave za končnega potrošnika. Ravno tako bodo ekološki kmetje deležni višje podpore, višje stopnje podpore pri ostalih investicijah v dobrobit živali, podnebne spremembe in tako naprej. Ravno tako tudi pri mladih prevzemnikih – kot novost v novem programskem obdobju. Mladi prevzemniki, ki bodo prevzemali ekološko kmetijo, bodo lahko deležni višje stopnje pomoči. Toliko na kratko.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ja, hvala lepa. Lepo se je slišalo, pa kljub temu da izkoristiva še čas, ki nama je na voljo, mogoče še kakšno vprašanje pa še lahko kaj dodava. Vemo, da sonaravno kmetovanje terja seveda ogromno znanja, volje in energije. Tega se kmetje seveda najbolj zavedajo. Danci so se tega lotili zelo panožno z intenzivnim praktičnim učenjem na njivah ali v hlevu in tako dalje. Glejte, 30 procentov jajc na Danskem je namreč iz ekološke reje – kot nek primer. Največji problem imamo v Sloveniji pri prenosu znanja. Mladi kmetje že sedaj najbolje razumejo prednosti, ki jih na trgu zagotavljajo ekološki pridelki. Mnogi od njih bi morali biti aktivneje vključeni v svetovalne službe. Potrebujemo individualne pristope kmetom in kmeticam. V Sloveniji je velika večina kmetov še vedno zaposlenih in ekološko kmetovanje ter zaslužek zaradi dodane vrednosti je odlična priložnost tudi za njih. Za izobraževanje ekoloških kmetov je predvidenih le nekaj ur v petih letih, čeprav je potrebno za to obliko kmetovanja veliko več znanja kot za konvencionalno. Že v začetku lanskega leta je vaše ministrstvo skupaj s predstavniki ekoloških kmetij ugotovilo, da je eno od poglavitnih težav v nezadostni, neučinkoviti kadrovski podhranjenosti ter operativnosti kmetijskih svetovalnih služb na področju ekološkega kmetovanja, ki jih je potrebno okrepiti na ravni celotne države. V ta namen je bil sklenjen dogovor tako z vašim kakor tudi z okoljskim ministrstvom, da se ustanovi nova pospeševalna služba, ki naj bi se financirala iz Sklada za podnebne spremembe, ki pa danes žal še ne deluje. Pospeševalna služba bi se morala vključiti v Akcijski načrt za razvoj ekološkega kmetovanja. Kaj menite o tem, kaj lahko na tem področju naredimo? Ali je bil skupaj z Ministrstvom za okolje in prostor že narejen napredek, da se sredstva za krepitev ekološkega kmetovanja nameni tudi iz podnebnega sklada? To je pomembno vprašanje predvsem za financiranje specializirane pospeševalne službe za ekološko kmetovanje, ki bi delovala seveda na nacionalni ravni. Kaj lahko rečete okrog tega?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa tudi za to vprašanje. Morda ena misel čisto na začetku. Razvoj ekološkega kmetijstva bo zagotovo najbolje pospeševal delujoč trg ekoloških pridelkov. V ta namen bomo tudi v strateškem načrtu namenili posebno intervencijo za povezovanje, sodelovanje in tudi trženje ekoloških pridelkov v pomoč pridelovalcem. Tudi sedaj, ko se pogovarjamo s predstavniki ekološkega kmetijstva, ugotavljamo, da je to v tem trenutku zagotovo ena od prioritetnih nalog, da poskušamo tisto, kar pridelamo, dati na trg. Zato je potrebno delati na kratkih verigah, zato je potrebno delati na povezovanju, sodelovanju, torej na čim bolj teh tržnih aktivnosti. Naj dodam še en stavek. Upam, da ne bo zgolj strateški načrt ali finančna intervencija tista, ki bo izključni dejavnik odločitve za to, da se bo nekdo lotil ekološkega kmetijstva, ampak morajo biti za to izpolnjeni tudi marsikateri drugi pogoji. Sam bi si želel, da bi se kmetije odločale za ekološko kmetijstvo predvsem na podlagi tržnih mehanizmov in šele nato na podlagi ostalih. Torej tudi strateški načrti in finančne intervencije so spodbuda, ne morejo biti pa izključni dejavnik odločitve, kajti potem po 5-letnem obdobju vedno znova ugotavljamo, da nato kmetje odidejo iz ekološkega kmetijstva. Tudi to se nam je zgodilo, recimo, lani, ko se je zaključilo tisto 5-letno obdobje, v katerem morajo vztrajati ekološki kmetje. Torej se zavedamo te potrebe, katero je treba narediti v pomoč ekološkim kmetom. Znanje in prenos znanja in tudi usposabljanje javne službe kmetijskega svetovanja. Sredstva so tudi v novem programskem obdobju namenjena za usposabljanje javne službe kmetijskega svetovanja. Zavedamo se, da je to ena od ključnih zadev, kajti ekološko kmetijstvo ni to, da ti pozabiš, da imaš nekaj na njivi in ti potem se tam dogaja vse živo, ampak ekološko kmetijstvo potrebuje še več znanja, več izkušenj za to, da lahko kmetujemo na ta način: višje dodane vrednosti in tudi [[…]]Torej potrebuje res veliko, veliko novih znanj, izkušenj, zato da lahko tudi na drugačne načine rešujemo probleme s pleveli, boleznimi, škodljivci, hranili in tako naprej. Ravno tako iz tega naslova bomo v našem strateškem načrtu omogočili tudi izvajanje aktivnosti in tudi morda postavitve, predvsem pa si želim izvajanja aktivnosti na tako imenovanih demonstracijskih centrih. Kar se pa tiče Sklada za podnebne spremembe, sva z ministrom na zvezi. Na nek način je pozitiven signal, tako bomo lahko tudi ob primernem dogovoru z ministrom za okolje iz Sklada za podnebne spremembe pripravili tudi morda izhodišča za nekatere specialiste za ekološko kmetijstvo. Naj omenim, da smo predvidevali tudi tako imenovano vavčersko svetovanje, vendar je zaradi praktično izrazito negativnega pogleda večine deležnikov, smo potem to vavčersko svetovanje iz strateškega načrta za novo programsko obdobje umaknili.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Tako kot sem pričakoval, imava še verjetno – tudi jaz sem hitel z vprašanji, da sem pač čim več vsebine zajel, vi ste se trudili odgovarjati. Številna vprašanja so še odprta, predvsem kar se tiče tudi vodovarstvenih območij, da bi tam prepovedali uporabo herbicidov in tako naprej. Kup je še teh vprašanj. Zato je seveda zelo smiselno, da bi to vprašanje prišlo na splošno razpravo, to je moj konkreten predlog. Če pa seveda v sredo ta zadeva ne bo izglasovana, da bi prišlo do splošne razprave, pa na vsak način vam že danes napovedujem, da bomo sklicali sejo odbora, da se okrog tega širše pogovorimo, kajti tudi uporabniki, kmetje, tisti, ki se namenjajo za to, si verjetno tudi želijo take širše razprave, da se potem tudi pripravijo in odločajo za to. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav, minister! Pred nami je jesen in po podatkih NIJZ in Vlade smo že krepko zakorakali v ta četrti val epidemije, kot zgleda. Hkrati pa bo od prvih odmerkov cepiva decembra poteklo skoraj že eno leto, par mesecev manjka. Posledično smo tako prišli do točke, ko se o tako imenovanem poživitvenem odmerku vse bolj govori oziroma se je cepljenje za vse oskrbovance DSO, starejših od 70 let, in posebej ranljive kronične bolnike že začelo. Ostali se lahko ob podpisu izjave cepijo, če to želijo. Spoštovani minister, zanima me: Na kakšen način ste določili skupine, ki bodo prejele ta poživitveni odmerek? Sprašujem zlasti v smeri pregleda krvi – to me zanima – ugotavljanja protiteles IgG, se pravi tistih, ki nastanejo po določenem obdobju, ki so protitelesa proti sarsu, proti covidu. Sprašujem: Zakaj bi se s poživitvenim odmerkom cepili tisti, ki imajo v sebi visoko prisotnost teh protiteles? Zakaj se ne odločate vi, ki ste del stroke, da bi pred tem poživitvenim odmerkom pregledali kri in šele nato na podlagi krvne slike posameznika, ki se želi cepiti ali ali spada v zgoraj naštete različne skupine, določili, če je ta tretji odmerek, se pravi tretje cepljenje, zanj smiseln sploh ali pa ne? Mislim, da bi pregled krvi dal malo boljši podatek. Mi vemo, smo prepričani, da so nekateri tudi dobro zaščiteni. Dobro so zaščiteni tudi tisti, ki so preboleli in imajo ogromno količino protiteles v sebi. Nekateri so pa tudi slabše, saj prav za to gre tukaj. Nekateri preboleli pa imajo celo tudi več protiteles kot cepljeni. Več. To vemo, ker so bile narejene te analize in berem ne samo slovenske, ampak tudi svetovne medije. V zvezi s tem me še zanima: Zakaj ne bi prebolevnikom pred iztekom obdobja prebolelosti pregledali kri? To je to. In ob prisotnosti dovolj velikega števila teh protiteles podaljšali obdobje prebolelosti, če jih imajo. Zakaj ste šli z osmih mesecev na šest mesecev, če v resnici imajo še vedno toliko protiteles? Tega podatka niste dali, zato me to zanima. Zaenkrat toliko.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani poslanci, vsi prisotni, spoštovani gospod Marko Bandelli! Najlepša hvala za to pomembno vprašanje v času spopadanja z epidemijo in seveda doseganja in izvajanja ključnih ukrepov za zajezitev epidemije. Kar se tiče prvega vprašanja, na kakšen način smo določili skupine, ki so prejele poživitveni odmerek, je to strokovno vprašanje, in to je predlagala stroka. Tudi drugi del vašega vprašanja je strogo strokoven, pa vseeno bom skušal podati na to odgovor. O strokovnih vprašanjih, vezano na cepljenje, imamo pri Nacionalnem inštitutu za javno zdravje posvetovalno skupino za cepljenje, ki se opredeljuje do teh strokovnih dilem oziroma vprašanj in podaja smernice oziroma priporočila. Kar se tiče tretjega odmerka oziroma poživitvenega odmerka, tudi preboleli, ki prejme prvi odmerek, dobi v bistvu poživitveni odmerek, je seveda treba vedeti, da je ESDS, se pravi Evropska agencija za obvladovanje in preprečevanje bolezni, 1. septembra izdala priporočila, da se z dodatnim odmerkom cepijo predvsem imunsko oslabeli in pa starejši, še posebej varovanci domov starejših občanov. Obstajajo jasni dokazi, da cepiva, ki so na voljo, z veliko zaščito preprečijo težji potek bolezni, hospitalizacijo oziroma smrt. Tako je posvetovalna skupina za cepljenje pri Nacionalnem inštitutu sprejela priporočila, da se s poživitvenim odmerkom cepijo oskrbovanci domov starejših občanov, vsi starejši od 70 let, kronični bolniki, ne glede na starost, imunsko oslabljeni bolniki, ne glede na starost, vsi, ki si želijo in je od cepljenja potekalo več kot 6 mesecev. Pozvali smo tudi tiste pod istim pogojem, se pravi, kjer je poteklo več kot 6 mesecev, ki so se cepili morda prvič oziroma polno cepili v tujini, da pridobijo končno tudi ob tretjem odmerku slovensko evropsko digitalno potrdilo. Kar se tiče učinkovitosti cepljenja v slovenskem prostoru, mislim, da so domovih starejših občanov eksempel primer, kako učinkovit ukrep je bilo to in kako uspešno lahko cepljenje zajezi epidemijo. Lansko leto tak čas je bilo v Sloveniji približno 15, tudi več, procentov hospitaliziranih iz domov starejših občanov, se pravi starostnikov. Danes imamo izjemoma morda kakšnega hospitaliziranega. Kar se tiče protiteles, seveda strokovni krogi pravijo, da zaenkrat podatki, vezano na to, niso zanesljivi. Kateri podatki, da še razložim. Se pravi, da se ne more jasno sklepati stopnja zaščite po bolezni ali pa sprejemati kakršnokoli odločitev glede cepljenja. Hkrati serološki test pove, tako kot ste rekli, da imamo neka protitelesa IgG, ne pove pa, koliko časa je poteklo od okužbe. Je pa tudi res, da nobena od strokovnih mednarodnih organizacij še ni opredelila, kakšna je korelacija med koncentracijo protiteles ter nevtralizacijskimi protitelesi, ki dejansko nudijo zaščito pred okužbo. Skratka, koncentracija protiteles, tako ste tudi sami povedali, se skozi čas v krvi niža. Skladno s tem je seveda priporočeno, da v določenem obdobju pride do poživitvenega odmerka. To velja za številna cepljenja, tako za tetanus in vsa ostala, ki bi vam jih lahko našteval. Zato je ključno, da se to sprejme. Zdaj pa kar se tiče vprašanja 180 dni. Dejstvo je, da 22 oziroma 23 držav v Evropi ima določeno za prebolevnost 180 dni. In da se poenotimo, kajti 240 dni velja samo v Sloveniji, če si šel pa v drugo državo, z izjemo Hrvaške in Italije, seveda ta pogoj ni veljal. Zato je prav, da smo se poenotili z ostalimi državami. Toliko morda zaenkrat, pa v nadaljevanju verjamem, da lahko še kaj dopolnim. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Upal sem, da boste malo več povedali prav glede strokovnosti glede teh krvnih telesc. Mislim, da je to argument, ki bo jutri najbolj pomemben glede tega. Ker tako se tudi obračajo, glede tega, kar sem bral, tudi mediji in tuje strokovne skupine v drugih državah. Omenil vam bom par takih tez. Mislim, govorili ste več o cepljenju kakor o tem, ampak bom prešel, samo trenutek, na to. Vi kot strokovnjaki, kot stroka ste nas prepričevali, da v kolikor se cepimo, ne bomo več zboleli. To je bila neka osnova. Oziroma vsaj lahko dobimo bolezen v blagi obliki. To je bilo in jaz to verjamem. Zdaj naj bo jasno nekaj; jaz sem cepljen, moja družina je cepljena, mi smo vsi cepljeni in verjamemo v to, da se je boljše cepiti kakor se ne cepiti. In tudi ne bom nikoli tega zanikal. Bom pa tudi povedal, da sem absolutno proti obveznemu cepljenju. Jaz osebno, drugi me ne zanimajo. Ampak moram tu pa vam povedati. Rekli ste tudi, da v kolikor se cepimo, nismo prenašalci. Tako pišejo tudi drugi mediji – pazite! Nismo prenašalci, kar je res, ker postanemo asimptomatski. Se pravi, cepljen cepljenemu je asimptomatski, se pravi, da ne okužimo drug drugega. V tem smislu. Če je zraven en, ki se samo testira, če si ti kot prenašalec, lahko prenašaš drugemu, ampak tudi obratno lahko. Rekli ste, da v kolikor se cepimo in dosežemo čredno zaščito, pridemo do luči tega tunela. Govorili ste vedno o 60-procentni precepljenosti – od začetka, zdaj ste šli že na 80-procentno. To se pravi, da noben ni vedel prej tega in se je prehajalo na drugačne teze. Tudi ste rekli, da v kolikor se cepimo, ne bo potrebno testiranje. To upamo, da bo držalo, ker to potem bi bila res revolucija, če se bomo tudi cepljeni šli testirat. To se ne sme zgoditi. Evo, na ta vprašanja bi vas prosil malo več odgovorov in v luči tega prav zaradi [[izklop mikrofona]].
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Hvala, gospod Bandelli za to dodatno vprašanje. Seveda, kadar cepljeni kaže simptome, ki bi lahko kazali na covid, je na mestu testiranje, zato da se prepozna bolezen, in to PCR testiranje. Sicer presejalno testiranje pri cepljenih ni planirano ta trenutek glede na priporočila stroke. Kar se tiče prebolelih in pa cepljenja, bi rad poudaril, da je s študijami dokazano, da je najboljša zaščita, največ protiteles tvorijo preboleli, ki so še cepljeni. Zato moja prošnja vsem, ne glede na to, kdaj so preboleli, da če se še niso cepili, da vseeno pristopijo k cepljenju, kajti tudi posvetovalna skupina za cepljenje je že na začetku poletja oziroma konec pomladi povedala, da ne glede na to oziroma takoj, ko zaključi z akutno okužbo s covid-19, pristopi k cepljenju. To je jasno strokovno priporočilo. Tisto, kar je treba povedati in še pogosto skrbi številne prebivalce, tudi kar poudarja stroka, da cepljenje ne vpliva na reproduktivnost oziroma na reprodukcijo, se pravi na plodnost. Tisto, kar bi rad poudaril in kar mislim, da je tudi gospod Bandelli hotel poudariti, je, da govorimo o zaščiti, zaščiti s protitelesi, in ta je ključna po protokolu CP, recimo, da T tudi, ampak T je tisti moment, ki nam kupuje čas, zato da dosežemo C in P. In na tisto, na kar lahko vplivamo in varno vplivamo in je najmanj zapletov, je C. Lahko se tudi vsi prekužimo, samo je bistveno več težkih potekov, zapletov s težkimi hospitalizacijami in smrtjo. To je jasno dokazano tudi s študijami. Tisto, kar bi prosil, je, da se zavedamo, da je cilj 70-procentna precepljenost celotne populacije in to napoveduje, tako kot nekje drugje na zahodu Evrope, sproščanje. To je naš glavni cilj kot odprte družbe. Na ta način bojo šole odprte in bomo konkurenčni. To bomo lahko dosegli, in tukaj se z gospodom Bandellijem strinjam, samo ob enotnem pogledu za to. Zato je tudi na taka vprašanja treba odgovarjati sproti. Ampak stroka še ni podala dokončnih odgovorov, kar se tiče protiteles in spremljanja. Zato vam tudi jaz natančnejših ne morem danes dati. Kar se pa tiče povezanosti med epidemijo, je pa ključno, da o sproščanju odločamo vsi skupaj z zadostno precepljenostjo. Zato moja prošnja, tako kot ste sami povedali:« Pri nas doma smo vsi cepljeni«, da vsi pristopimo k cepljenju, kajti samo cepljeni bomo res lahko učinkovito obvladovali epidemijo. Tako hvala vsem za pomoč in pa sodelovanje.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Minister, hvala za odgovore. Mislim, da ste bili tudi zelo jasni glede tega, ste razumeli tudi moje stališče, kar se tega tiče. Veliko vprašanj prihaja tudi k nam v poslansko skupino. Saj veste sami, kaj je in zakaj nas sprašujejo določene reči in kako in na kakšen način kot tu. Ljudje so v skrbeh v smislu, so preboleli, so res preboleli in je tudi veliko število enot v njih, tudi so mi dali številke, so mi pokazali certifikate pa vse, kar je, pa kljub temu po šestih mesecih še vedno ti, ki imajo ogromno število enot, se bi morali ali cepiti ali pa Green Pass ne velja več, da tako rečem. Tu je problem. Dajte v strokovni skupini, ker to so začeli že v tujini, sem videl, upoštevati tudi to zadevo. Vem, da študije še hodijo, mislim se še delajo študije. Nimamo pravih rezultatov, ampak upamo, da bi šlo naprej v tej smeri, da protitelesa, ta serološki pregled bi moral biti glavni pokazatelj, kaj se dogaja v tvojem telesu. Ker nekateri na cepivo, vemo tudi sami, ne reagirajo na isti način kot nekdo drug. Enemu lahko prime cepljenje na en način, drugemu pa na drugačen način. Mislim, da je to zelo, zelo pomembno, da bi nekako razširili to debato, da bi imeli to debato malo večjo, malo širšo v strokovnem smislu, tudi z drugimi strokovnjaki tukaj pri nas. Še ena zadeva preden bom zaključil, ker mi je že dana možnost za ta majhen del. Mene zelo preseneča tretji odmerek, minister, kjer je na izjavi točno napisano, me zanima, kaj mi boste odgovorili, lahko pisno, ni problem, » [[…]]iz razloga neregistriranosti tretjega odmerka cepiva«. Razumete? Oni morajo v bistvu izjaviti, da se cepljenje opravi na njihovo željo in s podpisom dajejo soglasje. Dajejo soglasje na nekaj, kar ni gvišno, v bistvu. To se pravi: »Mi smo odvzeti vseh odgovornosti, vi ste sami hoteli tretji odmerek«. S tem da vi želite in zahtevate, da bi tretji odmerek bil. Ste slišali pa zadnjo informacijo FDA v Združenih državah, kjer pa še ne bodo dovolili poživitvenega odmerka, ker so rekli, da je samo za tiste nad 65 let. Tukaj je treba napraviti malo čistko, ker ljudje so zdaj zmedeni. Eni zahtevajo tretji odmerek in moraš podpisati izjavo, po drugi strani vidiš, da v Ameriki, govorijo drugače, tretji odmerek še ni priporočljiv, razen za tiste, ki imajo 65 let in več. Govorim v luči tega, kar se danes dogaja, ker vidite, da zdaj nismo več levi, desni, so ratali cepilci, necepilci. Žalostno za Slovenijo, izredno žalostno za Slovenijo. V luči tega, predsedujoči, bi res prosil in želim in mislim, da bi bilo tudi prav za samo Vlado, da bi se po poslovniku tukaj napravila na to temo javna razprava. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Prehajamo na zadnjega prijavljenega. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister! Moje vprašanje je seveda vezano na ekonomske in gospodarske razmere v Evropski uniji in s tem tudi v Sloveniji. Nazadnje ste imeli finančni ministri na Brdu pri Kranju srečanje, kjer ste se o vseh teh, bom rekel, anomalijah, pogovarjali. Evropska unija, Komisija, se je odločila, da se bo v bistvu z epidemijo covid spopadala na način, da bo zagotavljala likvidna sredstva in jih posojala državam članicam. To se tudi pozna. V bistvu Evropska unija, kljub epidemiji covid, na nek način okreva, se pa pojavljajo druga tveganja. Torej v vseh državah raste javni dolg in to raste tudi v tistih državah, ki so bolj zadolžena od Slovenije, v Sloveniji pa je ta dolg dosegel 86 procentov in je rastel hitreje kot v drugih državah. Imamo visok javnofinančni primanjkljaj in kljub temu da je BDP nekako na ravni ali pa celo presegel raven pred nastopom te epidemije, imamo pa zelo velike odhodke. Torej, prihodkov bo približno nekaj več kot 10 milijard evrov, odhodkov pa bo ranga 14 milijard evrov; torej bo ta luknja nekih 4 milijarde evrov in to seveda pokrivamo z zadolževanjem. Enako se je zgodilo lani, verjetno se bo podobno zgodilo naslednje leto, ko tudi ne bo veljalo fiskalno pravilo. Spoštovani minister, me pa zanima, glede na najave Vlade po davčnih reformah, po novih davčnih olajšavah in po najavah, kakšne vse obveznosti bo sprejela Vlada z novimi zakoni, me zanima srednjeročna projekcija v naslednjih treh, štirih, petih letih: Kakšne prihodke, davčne prihodke, načrtujete v slovenski proračun in kakšne odhodke načrtujete? To me zanima, na kak način se bodo te zadeve poravnale. Meni je jasno, da verjetno maastrichtski kriterij po deležu javnega dolga ne bo več tako strog, kot je bil, ampak vseeno, uravnanost proračuna z prihodki in odhodki, to pa je v bistvu stvar ene osebne higiene. Evropska unija bo slej ko prej to zahtevala. Mene zanima: V kakem času namerava Vlada, da se bodo odhodki in prihodki proračuna izravnali v naslednjih petih letih? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik, in hvala lepa tudi magistru Andreju Rajhu za to vprašanje. Tukaj bi najprej dal popravek, če dovolite, gospod poslanec Rajh. V letu 2021 ne bo javni dolg 86 procentov, ampak bo 78,5-odstoten. In če še o projekcijah, ker sprašujete za projekcije 2022, ocenjujem 77,5-odstotka in potem nadalje padec na 75 odstotka BDP v naslednjem letu. Ravno tako, če govorimo – to so preliminarni podatki, vi boste pač končne podatke ali pa bolj zanesljive podatke dobili tudi s proračunom, z odlogom do leta 2024 in tako naprej. Vse to smo dolžni Evropski komisiji poročati. Ravno tako lahko govorimo seveda tudi o deficitu, za katerega mislim, če govorimo o deficitu oziroma primanjkljaju po slovensko, da imamo dve metodi. Ena je metoda denarnega toka. Mislim, da bo padel ta primanjkljaj s sedanjih ocenjenih v letu 2021 7,9 na okoli 4,6 odstotka v letu 2022 in potem na 2,6 v letu 2023. Če govorimo po ESMA metodologiji, potem od 6,9 pa do 4 odstotka v letu 2023, 2022 – 6 odstotkov. Tako je s tega zornega kota seveda smer razvoja popolnoma jasna. Zdaj ste me spraševali za prihodke in za odhodke, jaz sem vam povedal razlike v odstotku od BDP, tako da to je zdaj seveda to. Mislim, da bodo tudi prihodki rastli. Tukaj so rezultati, ki jih je dosegla Evropska komisija oziroma ki jih je pokazala Evropska komisija, dosegla pa je Evropa tukaj v presenetljivem pozitivnem smislu. Presenetljivem predvsem zaradi tega, ker je gospodarska rast večja od pričakovane tudi v Sloveniji, predvsem zaradi tega, ker je nezaposlenost manjša od pričakovane, in zaradi tega, ker smo v Sloveniji dejansko hranili delovna mesta, podjetja in tako naprej. S tega zornega kota lahko rečem še naslednje, cepiva proti virusu so bila priznana v izjemno hitrem času – govorim kot laik, strokovnjak je minister za zdravje – kar seveda z drugimi besedami pomeni, da smo zaščitili določeno populacijo, predvsem tiste, ki se želijo cepiti. S tem smo tudi omogočili gospodarsko rast in omogočili zaposlenost. Tisto, kar lahko naredimo, je seveda to, da se cepijo tudi tisti, ki se pa do danes še niso cepili, in da vsi skupaj naredimo to, da ne gledamo cepivo in cepljenje kot nek problem v družbi, ampak enostavno kot priložnost, ki jo ima ta družba, zato da bo s tem povečala še blaginjo ljudem, vnesla optimizem v gospodarstvo, večjo rast in seveda večje prihodke, boljše rezultate in tako naprej. Skratka, mi moramo tukaj gledati celotno zadevo – tudi cepljenje, precepljenost, testiranje in tako naprej kot možnost, kot izziv za nadaljnji razvoj, ne pa kot del problema.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, strinjamo se vsi, da je gospodarstvo ključno za blaginjo državljanov, pa vendar v bistvu na en del vprašanja mislim, da nisem dobil odgovora. Vlada najavlja sprejetje novih zakonov z neocenjenimi finančnimi posledicami, hkrati pa najavlja na drugi strani davčne olajšave. Seveda te zadeve nekako, po mojem mnenju, ne grejo skupaj; ne grejo skupaj s tem, da bo se BDP, da se bo zadolženost procentualno zmanjševala. Težko verjamem, da bo možno te posledice epidemije nekako kriti ali pa financirati konstantno z zadolževanjem ali pa, če ni 10-letni kredit v redu, pa bo Evropa dala 20-letno obveznico, ali pa 30-letno, ali pa 40-letno obveznico. Na tak način se v bistvu ne da živeti. Verjetno bo tudi delež oziroma strošek odplačevanja dolga narastel. Seveda to so tveganja, ki jih je treba po mojem nasloviti. In tudi vprašanje je, kaj se na primer zgodi, če bi nekdo striktno začel uveljavljati fiskalno pravilo. Jaz verjetno verjamem, da Evropska komisija tega ne bo ukazala, ampak če se to zgodi, potem bodo tudi občine kar naenkrat brez prihodkov za svoje obveznosti. Zato bi vas v tem smislu povprašal ali pa zaprosil za odgovor glede teh zakonov, ki so v vladni proceduri in bodo imeli finančne posledice: Kako gre to skupaj z najavljenimi davčnimi olajšavami?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, hvala lepa za dodatno vprašanje. Vsekakor v ekonomiji vedno obstajajo tveganja, vendar v tem trenutku – in mislim, da tudi v prihodnje – so v Evropi in v Sloveniji tveganja pod nadzorom. Sprašujete – omenili ste občine. Glejte, občine niso danes pod nikakršnim tveganjem glede svojih prihodkov. Tako so dejansko dobili danes ne samo večjo povprečnino, ampak dobili so tudi možnost, da veliko bolj prosto ali pa, če želite, svobodno vlagajo v tisto infrastrukturo, ki je najpomembnejša za njih. Zaradi tega seveda zadovoljujejo tisto, kar ljudje najbolj rabijo, ker ljudje zadovoljujejo svoje potrebe primarno v občinah. Tako s tega zornega kota občine so tukaj popolnoma izvzete. Druga zadeva: govorite o načrtovanih investicijah in davčnih olajšavah. Tukaj so načrtovane investicije na primer v zdravstvu, v domove za starejše in tako naprej. Ja, ker so načrtovane, je tako lažje načrtovati tudi proračune, tudi prihodke in tudi izdatke. Ker imamo gospodarsko rast, se večajo prihodki. Danes javni podatki so: prihodki so večji, kot so bili leta 2019 – leta 2019! – in nekaj več kot 20 odstotkov kot leta 2020. Ampak za mene ni toliko relevantno leta 2020, ker je bilo izredno leto, ker je bil covid, ker smo zapirali gospodarstvo, ker smo zapirali dejavnosti in tako naprej, ampak leto 2019, ki je bilo popolnoma normalno leto. In tukaj seveda zdaj, če govorimo o dohodnini in tej predvideni davčni olajšavi, pomeni – kaj? Pomeni manjšo obremenitev dela. Delo je danes v Sloveniji med petimi državami najbolj obdavčeno po metodologiji OECD. Pomeni večjo konkurenčnost, seveda večja konkurenčnost pomeni, da bomo lahko seveda več izvažali, več prodali doma – večja potrošnja. In seveda na podlagi tega bomo lahko tudi imeli večje prihodke, ob pogoju, da bomo zdravi. Zdravi pa bomo, če se bomo cepili. In če se bomo cepili, bomo imeli večjo gospodarsko rast, večji razvoj in večjo blaginjo.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani! Podajam postopkovni predlog, da se o tej pomembni temi razpravlja na eni od prihodnjih sej v Državnem zboru. Dejstvo je, da če imamo sicer sprejet zakon, ki nekomu zagotavlja pravice, pa te pravice nimajo osnove v prihodkih, potem se ta zakon preprosto ne more izvrševati. In če vemo, da se v Sloveniji vse, torej ne samo v Sloveniji, tudi v Evropi se dražijo surovine, draži se energija, draži se hrana, bom rekel, da se ena stopnja tveganja nastopa revščine zaradi tega lahko tudi poveča, dostop do osnovnih dobrin ljudi je otežen. Seveda menim, da je potrebno o vseh teh zadevah razpravljati, ker se bojim, da prihodnost zaradi teh finančnih razmer, pa ne samo v Sloveniji, tudi v Evropi, je kar negotova. Zato pa me še posebej skrbi v bistvu najava, da če bomo zmanjšali davke, da bo pač potrošnja večja. To sicer drži za bogatejše, po drugi strani pa se lahko kar zgodi, da bo nekdo ostal brez pravic. Zato prosim za razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 22. septembra 2021, v okviru glasovanj. Ministrici in ministrom se zahvaljujem za oddane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 22. septembra 2021, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 25. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.