Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 2. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti gospa Cvetka Zalokar Oražem in gospod Anton Anderlič. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2007. Predlog zaključnega računa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnitev obrazložitve predloga zaključnega računa. Besedo ima gospa Helena Kamnar, državna sekretarka.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zaključni račun proračuna prikazuje sliko leta 2007. Proračun za leto 2007 je bil sprejet leta 2005. Spremembe proračuna so bile uveljavljene ob koncu leta 2006, potem pa je bil sredi leta 2007 sprejet še rebalans proračuna. Rebalans proračuna pravzaprav ni prinesel velikih popravkov, ampak dva ključna. Enega, ki je spreminjal status Agencije za železniški promet, in drugega, ki je prinašal dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke. Sicer pa je večina proračunskih namenov in prihodkov ostalo nespremenjenih. Makroekonomska gibanja so bila v letu 2007 bistveno drugačna od načrtovanih, odstopala so predvsem v pozitivno smer. Naj navedem samo tri bistvene elemente. Rast bruto domačega proizvoda je bila višja od načrtovane ob pripravi proračuna za 2,1 odstotno točko. Izvoz je bil višji od načrtovanega ob pripravi proračuna za 4 odstotne točke, inflacija se je gibala bistveno na višji ravni od načrtovane, kar sicer ni pozitivno, gledano makroekonomsko, je pa zelo pozitivno, gledano z vidika proračuna oziroma proračunskih prihodkov. Inflacija v letu 2007 je znašala 3,6%, medtem ko je bila načrtovana ob pripravi proračuna 2,1%. Realizacija prihodkov je bila višja od načrtovane za 35 milijonov, predvsem na račun davka na dodano vrednost, približno 100 milijonov, na račun davka na dohodek pravnih oseb, približno 70 milijonov. Najbolj so odstopala sredstva, ki smo jih pridobili iz evropskega proračuna, in sicer so bila nižja od načrtovanih za dobrih 60%. Po mnenju računskega sodišča so prihodki državnega proračuna prikazani prenizko, zato je v mnenju pojasnjeno, kako bi se morali izkazovati. Realizacija odhodkov je bila nižja od načrtovane za 386 milijonov oziroma glede na veljavni proračun, ki vključuje tudi namenska sredstva in sredstva evropskega proračuna v drugem obsegu od sprejetega, kar za 875 milijonov. Nižja je bila realizacija praktično na vseh odhodkovnih kategorijah, najbolj pa je odstopala navzdol na kategorijah investicijskih odhodkov in investicijskih transferov. Računsko sodišče je ugotovilo, da odhodki, izkazani v predloženem zaključnem računu, ne izkazujejo realnega stanja in da so ti odhodki za 46 milijonov višji, kar je seveda po mnenju Računskega sodišča in v predloženem revizijskem poročilu pogojevalo tudi drugačen proračunski saldo. Saldo med prihodki in odhodki je znašal 37 milijonov po zaključnem računu, ki je pred vami, kar je za dobrih 420 milijonov nad načrtovanim primanjkljajem, ki je bil načrtovan v višini nekaj čez 300 milijonov. Kot sem že povedala, po mnenju Računskega sodišča ta saldo ni pravilno izkazan in bi moral znašati 9 milijonov v negativno smer, kar pomeni 9 milijonov primanjkljaja. Temu primerno je spremenjen tudi obseg zadolževanja, ki naj bi znašal milijardo 200 in je dejansko znašal le 850 milijonov. Računsko sodišče je Vladi prisodilo mnenje s pridržkom. Kot sem že omenila, glavna razhajanja so v izkazovanju odhodkovne strani in posledično v saldu. Vlada zaključnega računa ni popravila, ker je bil že vložen v Državni zbor, v besedilu kot je pred vami. Hvala lepa.
Predlog zaključnega računa je obravnavala Komisija za nadzor javnih financ. Besedo dajem predsedniku mag. Andreju Vizjaku za predstavitev poročila komisije. Prosim.
Spoštovani predsednik državnega zbora, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi. Komisija za nadzor javnih financ je na svoji prvi redni seji 15. januarja kot matično delovno telo tudi obravnavala Predlog zaključnega računa Republike Slovenije za leto 2007. Bilo je kar nekaj gradiva - predlog zaključnega računa, tudi obrazložitev posebnega dela Sove in konsolidirana premoženjska bilanca države. Kot je bilo s strani Vlade pojasnjeno, sta bili z rebalansom narejeni dve ključni oziroma najbolj pomembni spremembi, to je sprememba statusa javne agencije za železniški promet v direkcijo za vodenje investicij v javno železniško infrastrukturo in v računu financiranja so bila tudi predvidena sredstva za dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke. Tudi ključni razlogi za rebalans so bili v bistveno boljših makroekonomskih podatkih, kot pa so bile napovedi takrat, ko je proračun za leto 2007 nastajal. Tako je bila načrtovana rast ob nastajanju proračuna za 2007 - 4%, v bistvu je bila pa dosežena 6,1%, tudi inflacija je bila nekoliko višja. Izvoz je bil planiran na 7,9%, dosežen je bil 13% in podobno. Realizirani prihodki proračuna so bili za 35 milijonov evrov višji od načrtovanih. Ta pozitivna slika se je odražala potem tudi v spremenjenih razmerah, ki so bile le delno vključene v rebalans. Računsko sodišče je splošnemu delu zaključnega računa podalo mnenje s pridržkom. Glavni dve pripombi sta se nanašali na prevzem dolga javne agencije za železniški promet in povračilo sredstev upravičencem po zakonu o vračanjih v javno telekomunikacijsko omrežje. Tudi o pravilnosti izvrševanja proračuna je sodišče podalo mnenje s pridržkom. Tukaj so bila določena neskladja s predpisi pri zaposlovanju, o plačah, osebnih prejemkih itn. Zelo pomembno je to, da Računsko sodišče ni zahtevalo odzivnega poročila, so pa podali določena priporočila za izboljšanje stanja na posameznih področjih. V razpravi je bilo, če jo povzamem, izpostavljeno nekaj zelo pomembnih dejstev. Prvo je to, da se je precej lomila diskusija na temo presežek ali primanjkljaj. Pomembno je, da je Statistični urad Republike Slovenije septembra 2008 objavil podatek, da je bilo v letu 2007 po metodologiji ESA95 v Sloveniji skupaj za 176 milijonov evrov presežka. Seveda razlika, ki jo ugotavlja Računsko sodišče je nastala, ker si je Računsko sodišče drugače tolmačilo določbe zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje kot Ministrstvo za finance in zato je v zaključnem računu bilo izplačilo sredstev upravičeno navedeno samo v bilanci stanja, po mnenju Računskega sodišča pa bi moralo biti tudi v bilanci prihodkov in odhodkov ter bilanci financiranja, kar bi posledično prineslo tudi večje odhodke. V nadaljevanju razprave so bila izpostavljena še določena vprašanja, povezana z nizko realizacijo prihodkov iz EU. Tu je bilo pojasnjeno, da so nekatere investicije seveda začete v letu 2007, niso bile pa plačane v letu 2007 in zato tudi ni prišlo do denarnega toka in posledično ne odhodkov v proračunu in ne prihodkov kot povračil iz evropskega dela oziroma iz evropskih skladov. Postavljena je bila tudi zahteva po večji preglednosti nekaterih podatkov, tudi glede preglednice vseh štirih javnih blagajn in komisija je na koncu sprejela sklep, s katerim na podlagi 168. člena Poslovnika predlaga Državnemu zboru,da sprejme zaključni račun v predlagani obliki, ki je bil tudi podlaga za razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani prisotni! Zaključni račun za leto 2007, ki ga je Vlada sprejela lansko leto, je zanesljivo pomemben akt, vendar mislim, da je kljub nekaterim ugotovitvam o pomanjkljivosti in nestrinjanju Računskega sodišča treba akt sprejeti. V Slovenski nacionalni stranki se absolutno strinjamo z Računskim sodiščem, ki se je izreklo o pravilnosti izvršitve proračuna za leto 2007 s pridržkom - neskladja s predpisi pri zaposlovanju, plačah in drugih osebnih prejemkih, neskladja pri prevzemanju obveznosti iz proračuna, neskladja pri oddaji javnih naročil, neskladja pri dodelovanju transferov. Izrečeno je tudi mnenje Računskega sodišča na podlagi revizije, da Vlada Republike Slovenije pri izvrševanju proračuna ni poslovala v skladu s predpisi na področju Zakona o javnih uslužbencih, na področju Zakona o javnih financah, Zakona o delavcih v državnih organih, Zakona o javnih naročilih in tako naprej. Visoka gospodarska rast v prvi polovici leta 2007, povečanje BDP na 6,5% in hitra rast investicij ter okrepitev rasti menjave blaga in storitev s tujino se je dvignila kar na 13,6%, kar je skoraj enako z rastjo uvoza, ki je bil 13,7%. Tako je izvoz h gospodarski rasti prispeval 9,4 odstotne točke. Rast bruto investicij v osnovna sredstva, ki so bila povečana konec leta 2006 ter se nadaljevale v letu 2007, so realno porasle na 21,6%. Z intenzivno stanovanjsko gradnjo se je povečanje rasti na letni ravni še okrepilo, kar nam daje rezultat rekordne gospodarske rasti v Sloveniji v letu 2007. Zato je nerazumljivo, kako na eni strani visoka gospodarska rast, na drugi pa se že srečujemo z negativnim saldom tekočega računa plačilne bilance, kjer je upoštevan izvoz in uvoz blaga in storitev ter gibanje dohodkov in transferjev, ki se pa proti koncu leta 2007 še poslabšuje. Konec leta 2007 se je obdobje visoke gospodarske rasti končalo in smo prišli v fazo ohladitve, kar nam kažejo podatki iz zunanjega okolja, zniževanja pri vseh dejavnikih, še posebej izvoz. Zaradi slabega planiranja in premajhne fleksibilnosti Vlade niso bila počrpana sredstva iz Evropske unije dovolj učinkovito. Seveda se tu sprašujem, kakšni so denarni tokovi med Slovenijo in Unijo, koliko plačujemo in koliko dobimo. Tu smo sigurno na slabšem, saj je bila Republika Slovenija v letu 2008 neto plačnica v Evropsko unijo. Vendar ni še nič prepozno, saj je še obdobje do leta 2013 pred nami, prevladati pa mora interes države. Sistema ni treba spreminjati, pač pa le pospešiti. Računsko sodišče se je, kot mi je znano, večkrat ukvarjalo s proračunom za leto 2007, tudi z učinkovitostjo in s tem, ali so sredstva, ki so namenjena, tudi počrpana. Tako so bile stvari ves čas znane. V zaostrenih pogojih se je znašla cela Evropa, seveda zaradi ekonomsko-gospodarske krize, kar nam narekuje, da se sredstva s področja evropske kohezijske politike še bolj smotrno uporabijo, da bodo v situaciji, ki jo imamo, dala za predvidene projekte največjo dodano vrednost. Kot vidimo, nam ne kaže najbolje tudi v letu 2009. Morda se bo stanje izboljšalo šele v letu 2010, vendar le, če smo se iz dosedanjega kaj naučili. Ne glede, kako bomo glasovali v Slovenski nacionalni stranki, verjamem, da se ne bo nič spremenilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani gospe in gospodje poslanci, spoštovana predstavnica Vlade z Ministrstva za finance, lepo pozdravljeni. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k Predlogu zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2007 je sledeče. Spoštovani! Proračun za leto 2007 je bil sprejet v letu 2005. Potem so bile ob koncu leta 2006 sprejete spremembe proračuna, nakar je bil sredi leta, natančneje v mesecu juliju, sprejet še rebalans proračuna za leto 2007. Naj izpostavim samo nekaj ključnih podatkov. Rast bruto domačega proizvoda je bila načrtovana pri sprejemanju proračuna na ravni 4%, realizirana pa na ravni 6,1%. Izvoz je bil planiran na ravni 7,9%, realiziran na ravni 13%. Prihodki so bili realizirani na ravni 35 milijonov nad načrtovanimi prihodki. Po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije je bil presežek proračuna 2007 izkazan celo v višini 176 milijonov evrov. Kategorija prihodkov iz evropskega proračuna je bila edina kategorija prihodkov, ki je odstopala v negativno smer, vendar več o tem v nadaljevanju. Tudi odhodki so bili načrtovani v znatno višjem obsegu, kot so bili dejansko realizirani, in sicer je bilo odstopanje kar za 386 milijonov navzdol. Verjetno nismo preskromni, če ocenimo leto 2007 kot najbolj uspešno proračunsko leto daleč nazaj, in verjetno, žal, tudi daleč naprej. Predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2007 je revidiralo Računsko sodišče Republike Slovenije, katerega cilj revizije je bila izdelava mnenja o predlogu splošnega dela zaključnega računa in izrek mnenja o pravilnosti izvršitve proračuna za leto 2007. Računsko sodišče je ugotovilo kar nekaj nepravilnosti in izreklo kar nekaj zanimivih ugotovitev, katerimi bom v nadaljevanju tudi sam na nek način ugovarjal. Tukaj mislim predvsem na del, ki govori o realizaciji črpanja evropskih sredstev. Računsko sodišče v posebnem poročilu o sredstvih Evropske unije v zaključnem računu ugotavlja, da je bilo iz naslova evropskih sredstev realiziranih le malo manj kot 60% načrtovanih prihodkov. Ta podatek bi nas moral zaskrbeti - seveda, če bi odražal dejansko stanje, pa ga po našem mnenju ne. Edino relevantno obdobje za ocenjevanje uspešnosti črpanja evropskih sredstev je obdobje, ki zajema celotno programsko obdobje, ne pa podatki o črpanju sredstev znotraj posameznega proračunskega leta. O tem vprašanju so se zedinile nekatere druge članice Evropske unije. Po podatkih, ki so nam na voljo za datum 31. 12. 2007, je Slovenija za programsko obdobje 2006-2008 na nivoju strukturnih skladov realizirala delež izplačil iz proračuna v višini 94%. Delež zahtevkov za izplačilo, posredovan na plačilni organ Evropske unije, pa je na ta dan znašal 80%, ob podatku, da je delež podpisanih pogodb na ta datum znašal celo 107%. Situacija danes se verjetno približuje maksimalnemu izkoristku, vendar točnih podatkov od Vlade žal še nismo dobili. Iz kohezijskega sklada pa je bilo na področju prometa na ta datum porabljenih 51% sredstev, na področju okolja pa 37%, ob tem da morajo sredstva biti porabljena do konca leta 2010. Tudi podatki za programsko obdobje 2007-2013 na ta datum kažejo, da je bilo razpisanih oziroma potrjenih že za 1,5 milijarde evrov projektov od skupno 4,1 milijarde sredstev, ki so na voljo za celotno obdobje. Naj torej zaključim ta del. Nikakor se ne moremo na podlagi teh podatkov in dejstev strinjati z oceno Računskega sodišča in s pavšalnimi ocenami, ki se pojavljajo v javnosti, da Slovenija slabo izkorišča črpanje evropskih sredstev. Samo poglejmo, skorajda v vsaki občini je kakšna tabla, kjer piše o projektih in kdo jih sofinancira. Nikakor ne moremo na podlagi teh dejstev govoriti o izpadu prihodkov iz evropskega proračuna. Vsekakor tudi ni utemeljeno govoriti o tem, da je Slovenija neto plačnica v Evropski proračun. Edino, s čemer se lahko strinjamo v tej točki, je dejstvo, da je bilo v preteklosti napovedovanje proračunskih sredstev preoptimistično oziroma izvajano na predpostavkah, ki so bile nerealne. Prav gotov je to posledica tudi slabe presoje prijaviteljev projektov glede dinamike črpanja. Strinjamo se tudi z dejstvom, da prikaz področja sredstev evropskega proračuna v zaključnem računu proračuna ni dovolj pregleden, saj sam zaključni račun ne daje dovolj jasnih in celovitih informacij, ki bi Državnemu zboru Republike Slovenije in javnosti lahko nudile celovit pregled nad črpanjem evropskih sredstev. Zato podpiramo idejo o posebni instituciji oziroma pripravi nekega standardnega formata poročanja, ki bi sistemsko obravnavalo vsa prejeta sredstva iz evropskega proračuna: tista v proračun, tista v posebne namenske podračune v okviru enotnega zakladniškega računa države in tudi tista, ki jih Evropska komisija izplača neposredno upravičencu v Republiki Sloveniji izven državnega proračuna. Naj na tej točki zaključim predstavitev mnenja Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k Predlogu zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2007. V nadaljevanju razprave se bomo poslanci naše poslanske skupine v svojih posamičnih razpravah osredotočili še na nekatera druga dejstva in okoliščine. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da je bila realizacija proračuna v letu 2007 uspešna. Tako kot smo to storili na Komisiji za nadzor javnih financ, bomo tudi sedaj poslanci Slovenske ljudske stranke zaključni račun z željo, da se takšna realizacija še kdaj ponovi, z veseljem potrdili. Hvala.
Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Dober dan, kolegice poslanke in poslanci! Dober dan gospa državna sekretarka in njeni sodelavci! Dober dan seveda tudi gospod predsednik Državnega zbora! V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov naj takoj na začetku povem, da ne bomo podprli zaključnega računa proračuna za leto 2007. Gre za to, da je sicer Računsko sodišče res izreklo samo mnenje s pridržkom, tako za bilance državnega proračuna kot tudi za pravilnosti izvršitve državnega proračuna, vendar so nekatere nepravilnosti take narave, da je o njih vendarle treba dati nekaj posebnih poudarkov. Najprej naj povem, da gre za izkazovanje posameznih odhodkov, prihodkov in zadolževanja v splošnem delu proračuna za leto 2007, ki je bilo v vrsti javnih nastopov tako prejšnjega ministra za finance v preteklih letih, tako predsednika vlade kot tudi bivšega ministra za gospodarstvo, sedaj v vlogi poslanca, prikazovano kot izjemen uspeh prejšnje vlade, in to kar trikrat zaporedoma. Tako je za leto 2005, 2006 kot 2007 Računsko sodišče ugotavljalo, da so nekateri odhodki oziroma da nekateri odhodki niso bili evidentirani v splošnem delu proračuna in na ta način je bil tudi fiktivno zmanjšan proračunski primanjkljaj. Napačno izkaznovanje teh prihodkov in odhodkov je imelo za rezultat fiktiven proračunski presežek, v resnici pa bi moral biti izkazan za leto 2007 dobrih 9 milijonov evrov težak proračunski primanjkljaj. Za boljše razumevanje problema naj povemo, da v Sloveniji, tako kot večini članic EU, kot tudi v večini držav v svetu sploh, vodimo državni proračun po metodologiji denarnega toka. In kadar govorimo o državnem proračunu, govorimo le o blagajni državnega proračuna, zato je neprimerno in zavajajoče ob obravnavi zaključnega računa proračuna navajati vse štiri državne blagajne in tudi ni potrebno niti primerno uporabljati in utemeljevati velik uspeh državnega proračuna oziroma države na osnovi metodologije ESA95. Ta namreč uporablja za širši sektor države, ki obsega vse štiri blagajne javnega financiranja ter Slovensko odškodninsko družbo ter Kapitalsko družbo Slovenije v delu, ki financira Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, prav tako pa ESA95 je ESA95 samo statistična metoda, ki je nobena od držav EU ne uporablja za upravljanje proračuna. ESA95 tudi ne upošteva tokov med EU in Slovenijo, saj Evropske komisije ne zanimajo finančni tokovi med EU in Slovenijo, ker ti ne vplivajo na dolgoročno vzdržnost javnih financ v skladu z določbami Pakta o rasti in stabilnosti. Ob revidiranju izkaza zaključnega računa je Računsko sodišče ugotovilo, da je bil ob bilanci državnega proračuna napačno izkazan proračunski presežek v višini 37 milijonov in 54.000 evrov, saj med tekočimi transferi niso izkazana izplačila sredstev upravičencev za vlaganja v javno telekomunikacijsko omrežje v znesku 43 milijonov in 605.000 evrov. Prav tako pa tudi niso izkazani tekoči odhodki od obresti za založena sredstva in zaračunani stroški Slovenske odškodninske družbe v znesku skoraj 2 milijona 600.000 evrov. Seveda pa je temu primerno potem končni rezultat bilance prihodkov in odhodkov proračuna za leto 2007, če upoštevamo ta dva podatka, negativen v višini 9 milijonov 54.053 evrov. Tako so prejemki v računu financiranja prenizko izkazani za 46 milijonov 200.000, ker založena sredstva Slovenske odškodninske družbe za izplačila sredstev upravičencem za vlagaje v javno telekomunikacijsko omrežje in obresti za založena sredstva ter zaračunani stroški Slovenske odškodninske družbe niso izkazani kot prejemki iz zadolževanja v znesku 46 milijonov 203.772 evrov. Na ta način je bilo prikrito dejstvo, da razlika med zadolževanjem in odplačilom dolga ni znašala 73 milijonov in skoraj 300.000 evrov v korist odplačila dolga, temveč preko 46 milijonov evrov manj oziroma samo 27 milijonov in blizu 100.000 evrov. Čeprav zakonodaja o javnih financah tega izrecno ne zahteva, pa bi bilo na vsak način bolj pregledno in nenazadnje pošteno, če bi bil v predlogu zaključnega računa v splošnem delu proračuna prevzem dolga javne Agencije za železniški promet Republike Slovenije izkazan kot zadolževanje v računu financiranja in kot odhodek v bilanci prihodkov in odhodkov. Seveda bi bil proračunski primanjkljaj s tem še večji in bistveno bolj udobno in tudi politično in medijsko privlačno je, če take primanjkljaje skrijemo v bilanco stanja, ki ni sestavni del zaključnega računa in ne vplivna na prikaz finančnih učinkov posameznih poslovnih dogodkov na rezultat proračuna. Vsakršno izgovarjanje na ESA95 in pozitiven rezultat širšega sektorja države kaže, da vsi tisti, ki preusmerjajo pozornost javnosti z neresničnih podatkov o rezultatih upravljanja državnega proračuna, ki ga obravnava Državni zbor, nočejo priznati tudi drugih neuspehov pretekle vlade. Tako so ugotovitve Računskega sodišča o rezultatih koriščenja sredstev iz Evropske unije naravnost alarmantni, še posebej, če jim priključimo informacije o učinkovitosti črpanja evropskih sredstev v preteklem letu, ki so še slabši kot v letu 2007. Dejstvo je, da so bili v letu 2007 prihodki iz sredstev Evropske unije za 40% nižji od načrtovanih, celo za milijon 140 tisoč evrov manj kot v letu 2006. V proračunu za leto 2007 je bilo načrtovanih 582 milijonov evrov prihodkov iz evropskih sredstev, realiziranih pa skoraj 235 milijonov manj. Pomembno pa je povedati še to; v proračun Evropske unije smo vplačali skoraj 356 milijonov evrov, kar je 24% več kot leta 2006 in 12% več, kot je bilo načrtovano. Zato smo bili v letu 2007 neto plačnik sredstev v evropski proračun in smo izkazali do evropskega proračuna neto primanjkljaj v višini 8,65 milijona evrov. Posebej slaba je bila realizacija iz prilivov strukturnih skladov, saj je bilo od načrtovanih dobrih 233 milijonov evrov realiziranih le slabih 57 milijonov ali komaj 24,4%, kar predstavlja celo blizu 9 milijonov manjšo realizacijo kot v letu 2006. Žalostno ob tem je dejstvo, da celo Evropska komisija ugotavlja, da se je naša država najslabše odrezala pri načrtovanju prilivov iz evropskih skladov. Mimogrede naj omenim še zanimivost v zvezi z izpolnjevanjem zakonsko določenih nalog vlade v preteklem mandatu. Na osnovi Zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze na Primorskem iz naslova kreditov, najetih za sofinanciranje razširitve in posodobitve prostorskih pogojev je bila pogodba o kreditu med Univerzo in Banko Koper v znesku 2 milijona 845 tisoč evrov podpisana 12. oktobra 2007, vendar Ministrstvo za finance med izvajanjem revizije z Univerzo ni sklenilo pogodbe o zavarovanju poroštva, kar je v nasprotju s 7. členom prej omenjenega zakona. Obenem pa je Vlada Republike Slovenije s tem povzročila neupravičene in enormne stroške na račun zamudnih obresti za neplačane obveznosti Univerze do dobavitelja, ki jih na nobeden način ne more pošteno argumentirati. Vse naštete nepravilnosti in prikrivanja dejanskih rezultatov upravljanja državnega proračuna v letu 2007 so nas, poslanke in poslance v Poslanski skupini Socialnih demokratov privedla do zaključka, da ne le ne moremo, ampak tudi - zaradi opozoril, ki smo jih v vseh preteklih štirih letih naslavljali na Vlado Republike Slovenije in posebej še na Ministrstvo za finance zaradi zelo podobnih in ponavljajočih se nepravilnosti - tudi ne smemo glasovati za potrditev zaključnega računa za leto 2007. Ponavljam, da bo Poslanska skupina Socialnih demokratov glasovala proti sprejemu zaključnega računa proračuna za leto 2007. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, državna sekretarka, poslanke in poslanci. Jaz verjamem, da bo tak dokument, kot je zaključni račun za leto 2007, težko še kdaj na mizah Državnega zbora in če se nekoliko sprehodimo skozi zgodovino in analiziramo dosežek na področju javnih financ v letu 2007 glede na dosežke predprejšnjega in še predprejšnjega mandata, lahko ugotovimo naslednje trende. Prvič. Konec leta 2007 so javni finančni prihodki znašali približno 42,9% bruto domačega proizvoda in so bili pravzaprav stabilni skozi zadnje desetletno obdobje, merjeno seveda v procentu BDP; medtem, ko so javnofinančni izdatki padli in so seveda znašali 42;4% in so izkazovali javnofinančni presežek prvič v zadnjih desetih letih. Če gledamo trende obdobja 2004-2007, lahko ugotovimo, da je ob ohranjanju deleža javnofinančnih prihodkov v bruto domačem proizvodu delež javnofinančnih izdatkov padel in s tem torej bistveno stabiliziral javne finance. Seveda je državni proračun samo del javnih financ, vendar če nimamo celovite slike, če nimamo slike, kaj se je dogajalo z javnimi financami, kaj bremeni davkoplačevalce direktno in indirektno, seveda delamo miže ali vsaj s precej zatisnjenimi očmi. Celotna slika je pri razumevanju stanja javnih financ izjemno pomembna in zato jo želim tudi orisati: torej, prvič v zadnjih desetih letih je proračun oziroma so javnofinančni izdatki padli pod javnofinančne prihodke in s tem ustvarili javnofinančni presežek v višini 0,5% GDP. In če se sprehodimo še na ostale, zelo pomembne makroekonomske kazalce, lahko ugotovimo, da je dolg države v tem obdobju padel za približno 2 odstotni točki; s približno 25,5% GDP-ja na 23,4% GDP-ja. Pri tem moramo opozoriti še, da se je v tem obdobju rekordno znižala tudi brezposelnost in povečala zaposlenost; da je velika večina ljudi v Sloveniji v tem obdobju služila oziroma skrbela za svoj socialni položaj z delom in ne s socialnimi transferji, ki so in vedno bodo problem, tako za javne finance kot za življenje teh ljudi, ker so vedno prenizki. Torej, prav smešno je ob tem izpostavljati nekatere trike finančne stroke, ki želijo najti napake in s tem politično opozoriti na slabosti, brez da bi imeli to celovito sliko. Ta celovita slika kaže, da je v obdobju zadnjih štirih let uspelo javne finance stabilizirati, ob tem pomembno razbremeniti gospodarstvo z ukinitvijo določenih davkov. To se pravi, kljub temu da je davčna reforma razbremenila gospodarstvo in fizične osebe, so se javnofinančni prihodki v deležu GDP-ja ohranili, javnofinančni izdatki znatno znižali in dolg države v deležu GDP-ja znatno znižal. Spoštovani, spoštovana koalicija, če boste vi v naslednjih letih imeli takšne podatke, vam bom za to govornico z veseljem čestital. Sedaj pa ne želi tega videti in razumem, da dobri rezultati nekoga bolijo, namesto da bi jih priznali. Če se nekoliko vrnemo v prakso predpreteklega mandata, se spomnim, bil sem poslanec v obdobju 2000-2004, ko smo zaključne račune obravnavali s triletno zamudo - samo zaradi tega, da smo jih neaktualizirali, da je bila razprava več ali manj formalna in ni bilo nekega žara, zaradi tega seveda, ker so bili dogodki že tako mimo, da se nihče več z njimi resno ni ukvarjal. Seveda razumem, da je proračun in zaključni račun proračuna del javnih financ, da so tu še druge blagajne, da sta tu tudi Kad in Sod in tako naprej. In me bo tudi sicer zelo težko kdo prepričal, če govorimo, recimo, samo o proračunu, da je tu lahko slika bistveno drugačna, kot je dejansko v globalnih javnih financah. To je ravno tako, kot da bi gledali proračun enega družinskega člana, zanemarjali pa proračun družine. In bi gledali, recimo, proračun žene, pri čemer pa nas ne bi zanimalo, koliko so pa prihodki in odhodki celotne družine, ker to na nek način odraža status in nivo življenja te družine, ker so običajno tudi prihodki in odhodki razdeljeni. In na to bi rad opozoril, na to širšo dimenzijo in širšo sliko javnih financ, ko obravnavamo zaključni račun proračuna leta 2007. Če se osredotočim na dva ključna problema, ki sta bila tudi predmet diskusij, lahko povem nekaj o črpanju evropskih sredstev in vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Prvič, črpanje evropskih sredstev. Vsi veste ali pa upam, da veste, da je bila finančna perspektiva 2007-2013 za Slovenijo izjemno ugodno izpogajana in da je približno 3- do 4-krat sredstev na leto več v tej finančni perspektivi, kot jih je bilo v finančni perspektivi 2002-2004. In zaradi tega poznega sprejetja tudi proračunov Evropske unije, finančnih perspektiv in posledično izpogajanih operativnih programov so se začeli postopki črpanja evropskih sredstev relativno pozno, v prvem letu finančne perspektive, to je 2007. In sklepati o učinkovitosti črpanja evropskih sredstev prvo leto finančne perspektive ob teh okoliščinah je nekorektno in lahko vodi v napačne zaključke. Vidim, da je to koalicija pravzaprav počela in je že potegnila ročno zavoro, kar je dobro. Namreč, na podlagi teh napačnih sklepov o finančni perspektivi so želeli organizacijsko in institucionalno spreminjati sheme črpanja evropskih sredstev in hvala bogu so se ustavili, ker so videli, da bi to lahko naredilo več škode kot koristi. In tudi Evropska unija in Evropska komisija, pristojna za črpanje evropskih sredstev, je Slovenijo izpostavila kot najboljšo članico pri tem in je odsvetovala kakršnekoli organizacijske spremembe, povezane s črpanjem evropskih sredstev. Ne nazadnje tudi sam kot minister prejšnje vlade vam lahko povem, da smo veliko energije posvetili tej učinkovitosti črpanja evropskih sredstev, in upam, da bodo te učinkovitosti sledene tudi naprej. Res pa je, da proračun izkazuje denarni tok in denarni tok v prvem letu črpanja je bil skromen, kar pa ne pomeni, da je bilo s črpanjem kaj narobe. Namreč projekti, razpisi, odobritve sredstev in tudi posledično start projektov v naravi, se je začel, kar bo zelo jasno razvidno tako v letu 2008 kot v letu 2009. Se pravi, namen, za katere so dodeljena evropska sredstva, je bil dosežen in s tem je manj pomembno po moji oceni, kakšen je bil "cash flow" oziroma denarni tok. Bistveno bolj pomembno je, da so podprti kakovostni projekti, ki bodo generirali kar se da v kratkem času določeno dodano vrednost. In še vračilo vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Do dileme prikaza teh sredstev, je prišlo zaradi različnega tolmačenja zakona o vračilu vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje med Ministrstvom za finance in Računskim sodiščem. Dopuščam pač, da je lahko zakonski tekst takšen, da dopušča dileme, vendar zaradi enega drugačnega tolmačenja ne moremo mu govoriti enkrat o javnofinančnem presežku oziroma o proračunskem presežku, drugič pa o primanjkljaju. To je po moji oceni malo za las privlečeno. Po moji oceni je primanjkljaj, če nekaj več porabiš, kot si dobil, in presežek, če manj porabiš, kot si dobil. Če je pa neka različna dikcija v nekem zakonu, je pa to bolj ali manj finančno-matematično operiranje, ki pa s kondicijo javnih financ nima kaj veliko opraviti. In še nekaj, v obdobjih, ko se je ta ideja razvijala, to se pravi pred prejšnjem mandatu 2002-2004, je bila napisana taka zakonodaja, da se je ni dalo izvajati, da se ni dalo vračati upravičencem njihovih vlaganj. Ni se dalo. Zato je bilo treba bistveno spremeniti zakonodajo, jo nadgraditi in vračila so se začela in sedaj je to kar naenkrat problem. Problem je zato, ker je država prenesla na SOD 10% delnic Telekoma, Telekom jih ni prodal, temveč je poplačeval upravičence iz drugih virov, kar je, mimogrede, zakon dopuščal, in je s tem ohranjal lastništvo v tem operaterju in tudi po moji oceni z nekaterimi drugimi slabšimi naložbami poplačeval te upravičence. Torej, narejen je bil operativen zakon, zagotovljena so bila sredstva in poplačila so v glavnem potekala in potekajo in sedaj je problem, kako je knjiženo, ali je prav knjiženo, ali ni prav knjiženo in v katerih bilancah je zadeva izpostavljena, delnico so pa "še pod streho", delnice so še v državi oziroma v paradržavnem skladu, sploh ni prišlo do prodaje. In res je, če se omejimo in gledamo na vse te stvari zgolj s tiste birokratske, knjigovodske plati, marsikatera pripomba Računskega sodišča stoji in se z njo strinjam. Vendar, spoštovani, tukaj sedimo tisti, ki moramo imeti nekoliko širšo sliko o tem in o kondiciji javnih financ, katerega pomemben segment je proračun, njegovo trošenje in pridobivanje sredstev, ki polnijo proračun. Zaradi tega bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlog zaključnega računa podprla in si samo želimo, da bi takšna kondicija javnih financ, kot je izpričana konec leta 2007, veljala še kdaj v prihodnosti te države, da bi GDP oziroma da bi bruto domači proizvod rasel tako hitro, kot smo mu bili priča v letu 2007, da bi bila še kdaj tako nizka stopnja brezposelnosti, tako registrirane kot anketne, in da bi tudi ohranili dolg države najmanj na tej ravni bruto domačega proizvoda, vendar ob vseh napovedanih okvirih proračuna oziroma rebalansa za proračun za leto 2009 tudi zaradi drugačnih razmer v kratkem česa takšnega ne bomo doživeli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Hvala za besedo. Zaključni račun državnega proračuna je dokument, ki prikazuje izvršitev državnega proračuna za posamezno proračunsko obdobje oziroma leto. V skladu z veljavno zakonodajo Računsko sodišče preverja pravilnost predloga zaključnega računa državnega proračuna oziroma pravilnost izvršitve državnega proračuna in na podlagi svojih razkritij poda oceno v obliki mnenja o splošnem delu zaključnega računa in mnenja o pravilnosti izvršitve državnega proračuna oziroma njegove skladnosti z veljavno zakonodajo. Poleg revizijskega poročila o predlogu zaključnega računa državnega proračuna za leto 2007 je Računsko sodišče pripravilo še posebno poročilo z naslovom "Sredstva Evropske unije v zaključnem računu državnega proračuna". Iz predloga zaključnega računa za leto 2007 je možno ugotoviti, da so bili prihodki državnega proračuna v letu 2007 v globalu realizirani v načrtovani višini. Po obsegu najpomembnejši, to je, davčni proračunski prihodki, ki predstavljajo dobrih 90% vseh proračunskih prihodkov, so bili realizirani nad načrtovano višino ali skoraj 104%, nekoliko pod načrtovano ravnijo je realizacija nedavčnih prihodkov, ki znaša dobrih 98%, izredno slaba pa je realizacija sredstev Evropske unije, ki so bila realizirana le v višini slabih 60% od načrtovane višine oziroma izpad znaša 235 milijonov evrov. Znotraj navedenih sredstev Evropske unije je najboljša realizacija več kot 90% pri sredstvih, namenjenih za izvajanje skupine kmetijske politike, bistveno slabša pa na področju strukturnih skladov in kohezije, kjer je realizacija 25% oziroma 32%. Razlogi za tako stanje na tem področju seveda ne morejo biti, kot je zapisano v obrazložitvi, v zamiku plačil iz tega naslova v novi finančni perspektivi, ampak očitno v neustreznem načrtovanju in neustrezni pripravi projektov. Kljub pomembnemu izpadu proračunskih prihodkov iz naslova Evropske unije - še enkrat poudarjam, 235 milijonov je ta izpad - so proračunski prihodki v globali bili realizirani v načrtovanem okviru in to izključno na račun večje realizacije plus 270 milijonov evrov iz naslova davčnih prihodkov. Realizacija odhodkov državnega proračuna za leto 2007 v globalu zaostaja za načrtovano višino za 475 milijonov evrov ali dobrih 5%. Znotraj proračunskih odhodkov odstopa realizacija tekočih odhodkov za dobrih 6% pod planirano višino, realizacija tekočih transferjev za dobre 3%, investicijskih odhodki za dobrih 9% in investicijski transferi za slabih 30%. Skupno so sredstva za investicije bila realizirana za 189 milijonov evrov v manjšem obsegu ali 82% glede na načrtovano višino, kar je nedvoumno povezano s slabšo realizacijo evropskih sredstev na strani prihodkov oziroma neustreznim načrtovanjem investicijskega dela proračuna. Pri tem se je treba zavedati, da je zadnji proračun za leto 2007 bil sprejet 12. julija 2007, ko je bilo možno oceniti realnost izvedbe načrtovanih investicij oziroma njihovo zapadlost. Plačila v proračunu Evropske unije so realizirana v načrtovanem obsegu oziroma večja za 38 milijonov evrov od prvotne načrtovane višine, predvsem zaradi prilivov tako imenovanih lastnih sredstev, carine in delno tudi davka na dodano vrednost. Predlog zaključnega računa za leto 2007 izkazuje tako proračunski presežek v višini 37 milijonov evrov, in to na račun manjše realizacije odhodkov, predvsem investicij. Računsko sodišče je na podlagi svojih razkritij izreklo mnenje s pridržkom tako o predlogu splošnega dela zaključnega računa za leto 2007 kot glede pravilnosti izvršitve proračuna. Pri svojih ugotovitvah pa je posebej izpostavilo neustrezno prikazana izplačila sredstev upravičencev za vlaganja v javno telekomunikacijsko omrežje in nepravilno razvrščanje odhodkov med tekočimi transferji in tekočimi odhodki v predlogu splošnega dela zaključnega računa. Poseben problem predstavlja tudi neustrezno izkazan prevzem dolga od Agencije za železniški promet, čeprav ni vplival na izrek mnenja o splošnem delu zaključnega računa. Pri ocenjevanju nepravilnosti izvršitve proračuna za leto 2007 je bilo tako ugotovljenih pet neskladij s predpisi o zaposlovanju, sedem neskladij s predpisi o prevzemanju obveznosti iz proračuna, tri neskladja s predpisi o javnih naročilih ter petnajst neskladij s predpisi pri obdelovanju transferjev; očitno preveč. Glede na razkritja Računskega sodišča pri reviziji predloga zaključnega računa za leto 2007, ki imajo za posledico bistveno drugačen rezultat oziroma nerealno prikazovanje dejanskega stanja v državnih financah oziroma državnem proračunu, saj je namesto presežka v resnici primanjkljaj, v poslanski skupini le-tega ne moremo potrditi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi, predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance! Poslanska skupina DeSUS ima svoje mnenje o Predlogu zaključnega računa državnega proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Strinjamo se s tem, da je to dokument, ki prikazuje neko stanje, ki je bilo storjeno. Prikazuje finančne tokove, ki so se izvedli v letu 2007; ne nazadnje je to leto, v katerem je tudi naša stranka sooblikovala v koalicijo. Moti nas, da je ta dokument predvsem tisti, ki razkriva mnoge mnoge nepravilnosti in mnoge anomalije v smislu poslovanja in dela Ministrstva za finance. Te so bile tudi razlog in predmet razprave v naši poslanski skupini in se predvsem nanašajo in izhajajo iz zaznamk Računskega sodišča, ki ugotavlja precejšnje neskladnosti s predpisi pri prevzemanju obveznosti iz proračuna, precejšnje neskladnosti s predpisi pri oddajanju javnih naročil, prav tako pri podeljevanju transferjev, prav tako pri zaposlovanju in plačah in mogoče še kje drugje. Vendar to so stvari in to so vsebine in napake, ki jih enostavno ob tem sprejemanju ali nesprejemanju zaključnega računa ne moremo nekako izravnati. Pač pa je to vsebina, ki bi lahko znatno in bistveno vplivala na potek dogodkov in dela Ministrstva za finance. Zato naša poslanska skupina vse te pripombe Računskega sodišča rešpektira v takem smislu, da ga sprejema kot imperativ in napotek za delo Ministrstva za finance. Seveda pa je velika vrzel in velika anomalija predvsem področja, ki zadeva črpanja sredstev EU. Če Računsko sodišče ugotavlja, da je zaključni račun za leto 2007 edini dokument, ki se nekako javno legitimno prikazuje poslankam in poslancem in v njem prikazuje tudi učinkovito in uspešno črpanje evropskih sredstev, potem smo silno silno nezadovoljni in zaskrbljeni, da se tudi v tej dvorani govori o različnih podatkih glede črpanja evropskih sredstev. Mislim, da je skrajni čas, da se vse institucije, ki se ukvarjajo s tem, in te institucije, ki so nekako dolžne v tem prostoru in v tej dvorani predstaviti jasne in korektne podatke, dogovorijo za enotne metodologije in prihajajo sem s podatki, ki bodo enotni. V tem primeru in v tem slučaju tudi na podlagi zaključnega računa in vseh izsledkov Računskega sodišča ne vemo, s katerimi podatki naj razpolagamo, kateri so tisti pravi. Ali gre res za 60% uspešnost pri črpanju evropskih sredstev? Ali gre za 25% uspešnost črpanja sredstev iz kohezijskih skladov? To je po moje in po našem mnenju, mnenju poslanske skupine eno od zelo zelo pomembnih vprašanj, ki bi jih bilo treba razrešiti. Seveda nas boli tudi to, da je v obravnavanem obdobju naša poslanska skupina večkrat zahtevala te podatke - eksaktne podatke o črpanju evropskih sredstev, da se ugotovi učinkovitost. Vendar teh podatkov nikakor ni bilo ali pa so bili netočni. Boli nas, da je na podlagi vseh teh izkrivljenih podatkov bilo oblikovano tudi potem vse dogajanje na področju financ, kot je priprava proračuna za leto 2007, kot je priprava rebalansa za 2007 in se nam zdi, da so bile napake storjene že na podlagi te vrzeli, ki je bila na podlagi netočno pokazanih črpanj iz evropskih sredstev. Jasno nam je da plačila iz Evropske unije prihajajo ne direktno samo v proračun Republike Slovenije, pač pa da prihajajo na razne podračune, ki predstavljajo veliko skrbnikov. Sicer se to združuje na enotnem zakladniškem računu Narodne banke Slovenije. Vendar, ni nam jasno, da ni ene legitimne institucije, ki bi sledila vsemu temu, institucije, ki bi sledila tokovom in vsem prilivom in na tak način tudi obveščala in dajala podatke o izvrševanju in realizaciji evropskih sredstev za našo državo. Torej. Po našem mnenju gre za velike napake, velike anomalije, ki pa vsekakor ne morejo biti predmet današnjega odločanja "za" ali "proti" zaključnemu računu, pač pa so lahko samo jasen napotek, imperativ, da se v prihodnje te napake odpravijo. Zato je tudi naša poslanska skupina močno za vsemi sklepi, ki jih je oblikoval Odbor za lokalno samoupravo in regionalno politiko in se tičejo vsebine in so vezeni na vsebino črpanja in sledljivosti črpanja evropskih sredstev za našo državo. Ne glede na to, da je Računsko sodišče in da so tudi kritične razprave danes pokazale na mnoge napake in anomalije v zaključnem računu za leto 2007, ne glede na to bo naša poslanska skupina vendarle glasovala za sprejetje zaključnega računa za leto 2007. Nekoliko tudi v izogib temu, da bi bila na tak način odprta pot za sprejemanje vseh naslednjih finančnih dokumentov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev o poročilu in predlogu sklepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik. Zaključni račun je dokument, ki pokaže, kaj se je dogajalo, zdaj že dve leti nazaj, v letu 2007. In sam sem bil prej v skupščini, kasneje v Občinskem svetu Občine Krško že vse od 1988. leta in poznam materijo, ki jo sprejemamo in tudi kakšne so možnosti, da s sprejetjem ali nesprejetjem posegamo v takšen dokument. Mislim, da doslej še nisem doživel tega, da ga ne bi sprejeli, hkrati pa tudi opozorili, če je bilo kaj narobe. Proračun za leto 2007 je tudi po poročilu Računskega sodišča takšen, da v njemu ni vse v redu. Bi pa rad videl tisto vlado, ki bo kdajkoli v naslednjih stotih letih, če se ne bodo nič spremenila pravila na tem področju, izvedla proračun, ki bo imel toliko ali manj teh neskladij in teh opazk. Sam sem tudi že bil deležen kakšne revizije v občini in zelo dobro vem, kako in kaj ocenjuje Računsko sodišče, in si ne delam utvar, da je slovenska zakonodaja tako jasna, da ne bi prišlo tudi do teh različnih pogledov in na koncu do takšnih ugotovitev, kot so zapisana. Tudi sam želim dva stavka več reči o tem delu črpanje evropskih sredstev. Na samem hearingu, ko sta bila prisotna tako ministrica za lokalno samoupravo kakor tudi minister za razvoj, smo imeli polemiko okoli tega in mislim, da to, kar smo takrat nekateri poslanci trdili, se je že potrdilo; v Evropi so jasno povedali, da delajte neumnosti, ne spreminjajte sheme, kajti ukvarjali se boste še leto in pol s postavitvijo nove sheme in dejansko naredili zamudo v črpanju sredstev. Mi imamo eno veliko napako, da imamo enoletni proračun, Evropa ima sedemletni proračun. In sredstva, ki so namenjena, teh 5 milijard, moramo mi počrpati v sedmih letih. Zelo različno smo pripravljeni pričakali to obdobje. Govorim za občino Krško - smo bili zelo dobri. Mi imamo naslednje leto 9,5 milijonov evropskih sredstev v proračunu, ker že zadeve izvajamo na terenu. Zelo kritičen sem tudi sam do priprave nekaterih ministrstev, ki dejansko bi že lahko zdavnaj razpisala sredstva, pa jih še niso. Mi pa želimo zdaj pri tem dramatizirati to zadevo, namesto da bi se usmerili v jutri, v črpanje teh sredstev. Čas do 2013 bo zelo hitro iztekel in če se mislite po ministrstvih in v koaliciji ukvarjati s tem, kaj se je dogajalo v letu 2007, 2008, veliko časa, toliko več časa boste zapravili za naslednja leta. Kar se tiče tudi vaših stališč, ki sem jih tu razbral, jaz verjamem, da je vsakomur, ki bi danes dobil možnost, da vodi Republiko Slovenijo, da bi mu bilo žal in da mu je lahko žal po letu 2007. Takšnih kazalcev resnici na ljubo ne bomo mogli več imeti, kajti makroekonomsko okolje in svetovno okolje se je bistveno spremenilo. Od koalicije bi pričakoval nekaj drugega. Danes vam je predana štafetna palica, da vodite to državo. Priznajte vsaj to, da je Slovenija kot država v zelo dobri finančni kondiciji, da smo država z najmanjšim dolgom v tujini, glede na naš prihodek, da imamo od kod vzeti, da lahko prebrodimo te težke čase. Povejte Slovencem in Slovenkam, da je ta država dobra država, naj verjamejo vanjo in da je upanje v tej državi. Jaz moram reči, da sem na nek način razočaran in vesel sem bil govora Baracka Obame, ki je Američanom, pa je Amerika v bistveno težji situaciji, jasno povedal, da so najboljši in da bodo čez eno leto zopet na poti stare slave, da so naredil napake, da pa naj ljudje verjamejo v lastno državo in naj ji zaupajo. To, kar poslušam zadnje mesece, je za mene eno navadno "kalimerovstvo", kjer si je Vlada, od predsednika do koalicije, nadela na glavo kalimerovski klobuk in čaka, kako se bodo zasmilili občankam in občanom, namesto da bi začela s pozitivnim nabojem nov zagon v Sloveniji. Jaz mislim, da je Slovenija država pridnih, podjetnih ljudi in ne zatreti tega in dajte ljudem priložnost in upanje, da bo jutri tako, kot je bilo včeraj. Jaz sem trdno prepričan v to. Če vi v to ne boste verjeli, se pa zelo bojim, da jutri ne bo tako. Moj apel pri sprejemanju zaključnega računa - ne ukvarjajte se s preteklostjo - mi imamo s slovensko preteklostjo še kaj doreči. Ukvarjajte se z bodočnostjo. Bojim se, da je vas scenarij drugačen, da boste zavrnili zaključni račun, dali delo finančnemu ministrstvu, da ga popravi, da mogoče pravilno prikaže nek deficit, da boste neko zmago politično doživeli in da boste od tam naprej nadaljevali. Mislim, da je bolje, da bi se tako finančno ministrstvo kot koalicija ukvarjala s prihodnostjo in da bi na tem gradili našo zadevo. Prepričan sem tudi, da politična zmaga, ki je bila pridobljena, je bila pridobljena na spremembah, ampak pojdite po drugi poti, kot greste danes. Sam bom podprl ta zaključni račun in apeliram na vse odgovorne v tej državi, naj se ukvarjajo s situacijo, ki danes ni enostavna, ni rožnata, ampak dajmo ljudem malo optimizma in verjemimo vase.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic. [[Ne.]] Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi! Vsi ostali prisotni! Nedvomno je bilo leto 2007 eno izmed uspešnejših let, če ne celo najbolj uspešno v preteklem mandatu. O tem ne nazadnje govori tudi poročilo Računskega sodišča, če ga v celoti preberemo. Na zaključku lahko ugotovimo, da so priporočila podana v petih alinejah, da se nanašajo na posamezna ministrstva oziroma organe v sestavi in da so večinoma formalne narave. Nikoli se še ni zgodilo, da bi se zaključni račun, tako kot je bil sprejet, na ravni Vlade oziroma posameznih proračunskih porabnikov popravljal. Tega Računsko sodišče tudi ne zahteva in ni zahtevalo nikoli doslej, kljub temu da so bili v preteklosti poizkusi takratne opozicije sedaj vladajočih, da bi recimo zaključni račun za leto 2005 popravljali, češ, da je bil ravno iz istih razlogov, iz napačnih knjiženj izkazan prenizek primanjkljaj, kot je dejansko nastal. Takrat je šlo za povezavo z zakonom o pokojninski blagajni, s katerim smo dolgoročno uredili in stabilizirali pokojninsko blagajno in omogočili, da se pokojnine od takrat naprej vsak mesec redno izplačujejo in da upokojenci več ne berejo člankov v časopisih, kot so jih do leta 2004, ali bo pokojninski blagajni uspelo spraskati denar za pokojnine. Tega v zadnjih štirih letih ni bilo tudi zaradi tega, ker je bil ta zakon, ki je izpostavil ustrezne mehanizme in uredil dolg za nazaj, sprejet. Zaključni račun je bil torej uspešen. Izkazuje presežek v višini 37 milijonov evrov. Če upoštevamo pripombo Računskega sodišča - če poenostavim, da bodo vsi, ki nas poslušajo, to razumeli - napačnega knjiženja terjatev zavezancev iz naslova vlaganj v telekomunikacijsko omrežje, potem je treba na drugi strani upoštevati tudi, da imamo še številne druge blagajne in ne samo blagajne proračuna. In da je treba upoštevati v tem primeru vse blagajne in izkaze vseh blagajn. Če upoštevamo izkaze vseh teh blagajn, med drugim tudi blagajno Soda, na katero se ta zadeva nanaša, potem ta presežek ni 37 milijonov, ampak 176,6 milijona evrov, po metodologiji ESA-95. In če ji nasprotujete, da ni primerljiva, da je samo statistična, potem lahko uporabimo metodologijo plačane realizacije, vendar še vedno pridemo do 90,6 milijona evrov presežka. V nobenem primeru pa ne moremo priti do minusa. Tudi ni logike v tem, kajti prihodki po vseh segmentih v letu 2007 so bili realizirani v večini bistveno višje, kot so bili načrtovani, z eno izjemo, to so sredstva Evropske unije. In odhodki so bili realizirani v nižji višini, kot so bili načrtovani. Ni bila realizirana predvidena zadolžitev v višini 350 milijonov evrov, kot je bila planirana. Se pravi, tudi po vsebini, po tem laičnem pregledu osnovnih kazalcev, če se ne spuščamo v podrobnosti, je popolnoma jasno, da na podlagi teh kazalcev primanjkljaja ne more biti in je torej presežek logična posledica te slike. Tudi v letu 2008, kot beremo v Financah, je proračun realiziral presežek, skoraj dvakrat višjega kot v letu 2007, v višini 68 milijonov evrov. Od kod torej ta silna želja bivše opozicije, da bi skozi očitke o napačnem knjiženju in ob ustrezni medijski podpori prikazala drugačno sliko, kot je realna. Prikazala bi rada neko črno sliko, neko razsulo v javnih financah. Od kod torej ta silna želja? Odgovor je zelo preprost. Gre v bistvu za zadnji zaključni račun prejšnje vlade, ki ga bo javnost še dojemala kot zaključni račun prejšnje vlade. Kajti ko bomo čez leto dni, če se ne boste ponovno začeli posluževati prakse, ki ste je bili vajeni do leta 2004, ko ste kar po dve, tri leta z zamikom sprejemali zaključne račune, ko bomo čez leto dni torej obravnavali zaključni račun za lansko leto, za leto 2008, bo ta zadeva dojeta že kot vaš dosežek. In takrat ne bo treba tako vehementno dokazovati, ali je ta presežek realen ali ne. Tu tiči glavni razlog. Rad bi v tej razpravi omenil še eno zadevo, ki je bila v stališču ene izmed poslanskih skupin zelo čudno interpretirana. To je financiranje investicij Univerze na Primorskem. V letu 2003 ste ustanovili to univerzo, golo in boso. Niste je pospremili z zakonom, ki bi omogočal financiranje njenih investicij. To smo storili v letu 2005. Zakon je bil sprejet v Državnem zboru na pobudo poslancev Državnega zbora iz poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS, sprejet je bil soglasno in vse investicije univerze, ki se financirajo v skladu z načrti, tečejo normalno. Tako je bila brez problemov sfinancirana Turistika v Portorožu. Brez problemov. Zakaj? Zaradi tega, ker načrti od realizacije niso odstopali skoraj za 1%. Seveda pa ni bila realizirana Armenia-Foresteria, kjer je predračunski znesek iz cca. 1,1 milijarde bivših tolarjev narasel na malo manj kot 2 milijardi. Namesto da bi se spraševali o tem, kje je odgovornost tistega, ki je to dovolil, se boste sedaj nekateri spraševali o odgovornosti bivšega ministra, ker tega ni želel odobriti. Narobe svet. V drugih segmentih pa, mislim, da zakon omogoča, da se lahko univerza za normalen način razvija. Če zaključim. Tako 2007 kot 2008 bo, hvala bogu, državna blagajna poslovala s proračunskim presežkom. Svetujem, da ga koristno uporabite, namesto da se izgubljate v brezplodnih razpravah o tem, kako bi ga prikazali kot primanjkljaj. Bojim pa se, da se ob obravnavi zaključnega računa za leto 2009 ne bomo spraševali o višini presežka, niti o tem, ali bo primanjkljaj, ki bo izkazan, previsok ali prenizek, pač pa se bojim, da se bomo spraševali o razsulu javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav predsedujočemu in vsem sodelavkam in sodelavcem! Zaključni račun je možno interpretirati na veliko različnih podrobnostnih finesah. Je pa neizpodbitno dejstvo, da je Računsko sodišče ugotovilo številne nepravilnosti in kršitve. Tukaj ne govorimo o eni kršitvi, dveh, treh kršitvah, ampak strnjeno poročilo teh kršitev obsega kar 12 strani. Največja kršitev, ki se mi zdi zelo problematična, je kreativno uvrščanje odhodov pri izplačilu upravičencev za vlaganja v Telekomovo omrežje. Na kratko povedano, da to grafično prikažemo, Vlada skrila kar 46 milijonov 203 tisoč 772 evrov. Potem ni več proračunskega presežka skoraj 40 milijonov evrov, ampak skoraj 10 milijonov evrov proračunskega primanjkljaja. To, sodelavke in sodelavci, je realno stanje pri pravi metodologiji proračuna 2007. 46.203.772 evrov je polovica proračuna občine, kot je na primer Koper. Torej ne govorimo o drobižu. Največji negativen podatek, ki dejansko razočara, je pa konstantni padec črpanja sredstev iz blagajne EU. Od 77% realiziranih črpanj leta 2006, kar je že problematično, ker smo takoj izgubili kar 23% denarja, ki se ne bo vrnil, smo potem konstantno padali in prišli do leta 2008 na črpanje le 46,38%. Sodelavke in sodelavci z druge strani, jaz mislim, da to ni razlog za smeh, ampak je razlog za skrb. Jaz razumem, da resnica boli in da zaradi tega me sedaj tu motite pri moji razpravi. Jaz prosim, da se umirite in da sledite temu do konca. Sodelavke in sodelavci, to ni le slab rezultat. To je izgubljen denar, ki je Sloveniji pripadal, bi Sloveniji pripadal, če bi razpise objavili pravočasno. Sedaj pa vprašanje, ker mislim, da lahko v korektni nadaljnji razpravi tudi odgovorite. Zakaj je Slovenija EU svoje načrte za finančno perspektivo 2007-2013 poslala bistveno prepozno? Namesto da bi strategije poslala pred začetkom te finančne perspektive, najkasneje leta 2006, jaz se tega spomnim, takrat sem se ukvarjal s podjetništvom in so mi bili razpisi zelo pomembni, je Vlada v smernice, samo smernice, poslala 16. februarja 2007, to je mesec in pol po tem, ko se je obdobje finančne perspektive se že začelo. Zaradi tega so zamujali razpisi dobrega pol leta ali skoraj slabo leto, izgubljeni čas v EU pa pomeni izgubljeni denar. Sodelavke in sodelavci, ne morem vam čestitati zaradi slabega stanja javnih financ in za način uresničevanja proračuna 2007. Vsekakor pa gre prejšnji vladi priznanje za trud in umetniški vtis. Vendar to pa ni dovolj in zaradi doslednosti bom moral glasovati proti potrditvi zaključnega računa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Posedel. Replika, se opravičujem. Replika, gospod Černač.
Čisto na kratko, da ne bo narobe razumljeno. Smejali smo se zaradi tega, ker enega našega kolega ni, pa vidim, da je dobil ustrezno nadomestilo. Zdaj pa resno glede teh tabel. Za gluhe tokrat, bilo je že večkrat povedano. Leto 2007 je tisto obdobje, ko se je začenjala nova finančne perspektiva in kooperativno ni še prišla v izvedbo. S tega vidika črpanja je nepomembno, ker nič, kar je bilo izpogajano, ne bo izgubljeno. To je bistveno. Problem, ki je nastal, je bil samo ta, da je bilo načrtovanje preveč ambiciozno. Finančna perspektiva traja 2007-2013 plus dva. Pomembno je, da v tem obdobju izkoristimo tisto, kar je bilo pod angleškim predsedstvom konec leta 2006 izpogajano. Eden izmed vaših kolegov je to pozicijo, ki smo jo takrat držali oziroma jo je držal takratni predsednik Vlade gospod Janez Janša, kritiziral zelo grobo, češ: "Takrat, ko so se drugi junija 2006 pogajali in so se sami odpovedali 10% kohezije, je šel naš predsednik spat." To so bile besede sedanjega generalnega sekretarja Vlade gospoda Milana M. Cvikla. Naš takratni predsednik je zelo dobro vedel, kaj je delal, kajti Slovenija je bila edina od držav, ki je na decembrskem mitingu izpogajala več sredstev iz naslova kohezije od teh držav, ki so se pol leta prej same odpovedale. Tisto, kar je bistveno pri teh sredstvih, je, da je Slovenija v tem obdobju, ki je bilo na voljo, izpogajala daleč daleč največ, kar je lahko. In tisto, kar je sedaj pomembno, pa je, in ta odgovornost leži na vas, da tega toka, ki je bil začet uspešno v letu 2008, ne boste zaustavili. Informacije, ki jih imam zadnje dni, me navdajajo z veliko skrbjo. Kajti tisti projekti, ki so že bili zastavljeni in so že tekli, se počasi ustavljajo in ni novih razpisov, tudi niso predvideni. Upam, da ne bo tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Lojze Posedel. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Spoštovani gospod predsednik! Podrobne obrazložitve, zakaj v Poslanski skupini Zares ne bomo podprli zaključnega računa, je podal kolega Vili Trofenik, in to je tudi vse, kar je možno eksaktno povedati o točki, ki se imenuje obravnava zaključnega računa. Ob takšnih strokovnih točkah bi bilo verjetno tudi dobro, če bi v poslovniku bilo določilo, da lahko razpravljajo samo tisti, ki se na stroko res spoznajo. Če bi bilo to zapisano, potem ne bi bile razprave takšne, kot jih poslušamo danes, kot smo jih poslušali tudi na Komisiji za nadzor javnih financ ne z ene ali druge strani. Zaključni račun ni mogoče interpretirati na različne načine, ali, kot reče kolega Vizjak, da je treba imeti širšo sliko. Pri tej obravnavi, ki je bila na komisiji in ki je danes, ne gre za oceno prejšnjega mandata, sploh ne gre za oceno uspešnosti prejšnjega predsednika ali prejšnje vlade, gre izključno samo za eno točko, ki se imenuje zaključni račun, kjer je po predpisanem zakonu, metodologiji evidentirano vse, kar se je dogajalo v letu 2007 na strani prihodkov in odhodkov. In to je tudi vsa zgodba. In edini in najvišji organ, ki je v naši Republiki Sloveniji, je Računsko sodišče, ki je ugotovilo to, kar je ugotovilo. In samo to je lahko tema in o tem lahko teče pogovor. Ko pa se takšna ugotovitev potem dopolni z ocenami in podatki iz statističnih poročil, iz ocen posameznih drugih parametrov: o zaposlenosti, o inflaciji in vsem, potem imamo pa to, kar poslušamo in kar sem prepričan, da bomo poslušali ne samo na tej seji, ampak še naprej, kako nekdo zagovarja uspešnost, drugi pa opozarjamo na to, da je Računsko sodišče ugotovilo, da je zaključni račun za leto 2007 takšen, kot je. In ne bi rad bil zloben, pa vendar je bilo nekaj v prejšnjem mandatu posameznikov, ki so celo dvomili, ali bivši minister za finance sploh obvlada celotne javne finance, kaj šele gospodarski minister, pa vendar je govorjenje tudi danes kolega Vizjaka ravno v tem, da poteze, ugotovitve Računskega sodišča, računovodske stroke označuje za računovodske trike ali pa birokratsko računovodske poteze, ki želijo zamegliti uspešnost prejšnjega mandata. To je vse tisto, kar zagotovo ne vodi v dobro skupno sodelovanje v letih, ki so pred nami. In verjetno ni nikogar, ki bi nasprotoval odličnim rezultatom preteklih let, pa vendar vsi vemo, da za sedem debelih krav pride sedem suhih. In ko so se suhe krave že sprehajale po Evropi in tudi v Sloveniji, jih žal še bivši minister za gospodarstvo ni opazil. In zato ne bolijo nikogar dobri rezultati v preteklih letih, ampak bolijo problemi, s katerimi se vsi srečujemo v tem trenutku. Zato so te razprave in to dokazovanje, kdo ima prav v tej zgodbi, nepotrebne, predvsem pa ne vodijo nikamor, niti v tisto smer, da bi izboljšali kondicijo, ki pa na žalost v tem trenutku ni tako dobra, kot jo želite prikazati, ampak je bistveno slabša, pa vendar je skupna in jo bomo skupaj morali tudi reševati. In samo še nekaj. Treba je pogledati tudi za nazaj v papirje. Pa če mi kolega Bogovič ne verjame, v današnjem časopisu piše iskrica: "Kdor hoče brati v prihodnosti, mora listati tudi po preteklosti." Samo mimogrede. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Področje financ je po mojem mnenju izredno občutljivo področje, še posebej, ko gre za javne finance oziroma ko se z zaključnim računom ugotavlja, kako uspešna je bila država pri ravnanju z davkoplačevalskim denarjem. Na Komisiji za nadzor javnih financ je bilo s strani državne sekretarke na Ministrstvu za finance v uvodu predstavljenih nekaj podatkov o makroekonomskem razvoju Slovenije in o zaključnem računu za leto 2007, kar je bilo predstavljeno že v poročilu komisije. Tako so bili rast BDP, izvoz in proračunski prihodki višji od načrtovanih in namesto planiranega primanjkljaja je bil ugotovljen presežek. Računsko sodišče je opravilo revizijo zaključnega računa za leto 2007 in v svojem poročilu ugotavlja ravno obratno. Po njihovem zaključni račun izkazuje 9 milijonov evrov primanjkljaja, ne pa 37 milijonov evrov presežka. To naj bi bila posledica različnega tolmačenja in posledično nepravilnega knjiženja povračil sredstev upravičencem po zakonu o vračanju vlaganj v telekomunikacijsko omrežje. Meni se zdi nerazumljivo, da v takem dokumentu, kot je zaključni račun, nekdo vidi presežek, nekdo drug pa primanjkljaj. Razumem, da je možno z računovodsko telovadbo, če to tako imenujem, priti do različnih zaključkov, vendar pa morajo biti pravila jasna, predvsem pa za vse enaka. Očitno je, da zakonodaja na področju računovodskega poročanja in revidiranja šepa oziroma so pravila pomanjkljiva. Tistim, ki nismo vešči pravil računovodenja, je v bistvu vseeno, ali se za računovodsko poročanje uporablja metodologija denarnega toka ali metodologija nastanka dogodka, ali je to metodologija ESA-95 ali pa kakšna druga metoda, pomembno je, da so pravila za vse enaka in da veljajo za vse. Seveda ne dvomim v strokovnost inštitucije Računskega sodišča, nikakor pa ne dvomim in ne smem dvomiti v strokovnost zaposlenih na Ministrstvu za finance, ki delajo na tem področju. Treba pa je vedeti nekaj, da za uradno ugotovitev, koliko znaša primanjkljaj, je zadolžen SURS, se pravi Statistični urad Republike Slovenije, in ne Računsko sodišče. Ministrstvo za finance pripravi poročilo o dolgu in primanjkljaju države na podlagi metodologije ESA95, se pravi na podlagi nastanka dogodka, ki ga SURS nato uporabi za ugotovitev primanjkljaja. Po teh podatkih je SURS prvič po letu 1995, od kar jih vodi, ugotovil, da je država Slovenija ustvarila presežek. Po pojasnilu Ministrstva za finance bi bil ta presežek tudi v primeru, da bi se sredstva iz naslova vračil vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje izkazovala v proračunu in ne v Slovenski odškodninski družbi. Opozoril bi tudi na dejstvo, da je bilo v koalicijski pogodbi Vlade mandata 2004/2008 zapisano, da bo koalicija uresničevala razvoj državnega računovodenja skladno z mednarodnimi računovodskimi standardi, ki veljajo za javni sektor in ki jih je izdala pristojna mednarodna institucija, na podlagi teh standardov pa vzpostavila celovit sistem računovodskega evidentiranja celotne javne porabe, premoženja države in javnega sektorja na računovodski podlagi nastanka dogodka. Na tem temelji tudi ugotavljanje obveznosti Slovenije do mednarodnega denarnega sklada, katere podlaga je prav tako načelo nastanka dogodka, se pravi metodologija ESA 95. Danes bomo odločali o tem, ali naj se potrdi zaključni račun ali ne. Glede na povedano, glede na dejstvo, da Računsko sodišče ni zahtevalo odzivnega poročila, so pa podali nekatera priporočila za izboljšanje stanja na posameznih področjih, bom glasoval za to, da se sprejme zaključni račun proračuna za leto 2007. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Renata Brunskule. Je ni. Pardon. Nisem vas videl na stolu. Prosim.
Lepo pozdravljeni! Danes je bilo podanih nekaj tehtnih in tudi, lahko rečem, modrih argumentov, ki so me na nek način še v večji meri prepričali, da se resnično moramo dovolj dobro seznaniti s pomanjkljivostmi in kršitvami in tudi morebitnimi napakami pri sedanji prestavitvi zaključnega računa Državnega proračuna za leto 2007. Verjamem in vem, da ugotovitev Računskega sodišča ni kar tako, in da je ugotovitev Računskega sodišča, da je tako majhna realizacija na področju strukturnih skladov ne le zaradi denarnega črpanja, ampak tudi zaradi neustreznega načrtovanja, ki je temeljilo na nerealnih postavkah. Na neustrezno načrtovanje plačil Republike Slovenije pa nas je opozorila tudi Evropska komisija. O tem resnično ne bi želela polemizirati ali kakorkoli v negativno luč spravljati nekoga, ki je v prejšnjem mandatu vodil Vlado, bil pristojen na ministrstvu oziroma bil odgovoren, vključno z ministrom. Vendar mislim, da razprava, ki je bila dana tudi s strani mojih kolegov, da naj nekako ne razmišljamo in gledamo v preteklost, menim in strinjam se s kolegom poslancem Posedelom, ko je omenil, da je prav, da tudi pogledamo na preteklost, in to ravno zato, da sami ne bomo naredili podobnih napak ali, mileje rečeno, pomanjkljivosti. Želimo si, da bi vsi skupaj, kot je bilo tudi že danes omenjeno, kot je novi ameriški predsednik omenil, želimo delati boljše, torej ne želimo ponavljati napak. Nikar ne glejmo v tem nekaj slabega, soočimo se z dejstvom in menim, da je prav, da se raje sedaj na začetku podrobneje seznanimo s tem, kaj in kako storiti zadeve boljše, z željo, da bomo tudi uspešnejši. In tudi sama lahko povem, kot je bilo prej omenjeno, na primeru občine, ko imamo revizijo, revizijska poročila, namen revizije in tudi kontrole nadzora Računskega sodišča ni, da kogarkoli od nas obtožujemo ali gledamo v slabši luči. Namen je, da odpravljamo napake, namen je, da delamo prav, boljše in pravilneje. Zato tudi sama menim, da v zvezi z zaključnim računom, v poslovni praksi sem se soočala večkrat z zaključnimi računi podjetij, javnih institucij, zaključnim računom občinskega proračuna in tudi sama ocenjujem in predlagam, da nas tudi ministrstvo in vsi tisti, ki so bili za to pristojni, resnično o tem bolj podrobno in tudi konkretneje seznanijo. Verjamem, da bo to tudi v okviru Odbora za finance, tudi v okviru Odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, verjamem, da bomo tudi o tem še govorili ravno naslednji teden na seji in da se bomo potem tudi vsi počutili boljše, ko bomo zadevi pogledali v oči in realno spoznali določena dejstva, ki nam nekako mogoče danes niso bila prikazana. Ne zato, da bi nas želel kdo zavesti, ampak morebiti niso bila prikazana zato, ker je bila ocena, da nam ni potrebno tako podrobno določena dejstva prikazati. Vendar prav je, da sedaj razrešimo zadeve, sedaj poglejmo vse navedeno, o čemer so kolegi že prej razpravljali, da ne ponavljam. Poglejmo vse to, dajmo se o tem pogovoriti, pa potem o vsem skupaj tudi odločiti. Verjamem, da bo tudi tukaj državna sekretarka in skupaj s pristojnimi direktorati bo velika velika pripravljenost, da se te zadeve prikažejo takšne, kot so, oziroma da še več o tem razpravljamo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Naj kar na začetku povem, da bom jaz glasoval za sprejetje tega zaključnega računa. V končni fazi pa lahko tudi povem, da me ne bo prav nič motilo, če boste v koaliciji zavrnili. Potem bomo verjetno še enkrat razpravljali in potem bo ob tem vodenju države, kot je sedaj, prišlo še bolj do izraza, kako je bilo tisto vodenje države iz leta 2007 dobro, ne dobro, odlično. In potem bo prišla do izraza ta razlika v kvaliteti. In vi kar zavrnite ta proračun, bomo še enkrat razpravljali, se bomo še bolje pripravili in pripravili še boljše prikaze in še boljše primerjave z letom 2007 in sedanjim vodenjem države, ko je vsak dan situacija slabša. Jaz ne bom rekel, da je to sedaj krivda te vlade, ampak hočem reči to, da verjetno si boste želeli, da bi delali vi take napake v času te vlade, kot jih je delala vlada v letu 2007, ker je imela tako odlične rezultate. Sedaj pa gremo po vrsti. Zaključni račun je prav gotovo pregled nekega stanja. To smo že slišali od državne sekretarke in tu ji dam jaz prav. To je neka slika, ki kaže neke določene zakonitosti. Če hočete, je lahko tudi ogledalo, ki kaže našo podobo, se pravi podobo države Republike Slovenije, in vodenje države v tistem letu. Vam sicer ta podoba ni nujno, da je všeč, lahko zahtevate novo ogledalo, nov zaključni račun, novo pisarijo. Ampak dejstva bodo še vedno ostala: visoka gospodarska rast, nizka inflacija, nizka zadolženost. Podoba bo ostala. Tu se ne da nič spremeniti. Ampak iz te slike se da tudi kaj naučiti. Tisto, ker je pozitivno, ker je dobro, tega tudi vi ne zanikate, da se je kaj takšnega mogoče tudi našlo v letu 2007, velja posnemati. Tisto, kar je bilo pa slabo, tisto pa ni dobro posnemati in je dobro odpraviti. In imate vso možnost, da odpravite. So pa nekatere stvari v tem poročilu, ki so aktualne danes. Mogoče leta 2007 sploh niso bile tako aktualne in se sploh nismo zavedali, da so aktualne, danes pa postajajo aktualne in to bi vam želel tudi predstaviti. Da ne bom govoril na pamet, se bom skliceval na to gradivo, ki smo ga dobili. Piše. V letu 2007 je bil prvič po dolgih letih v proračunu Republike Slovenije realiziran presežek prihodkov nad odhodki oziroma je imel državni proračun suficit v višini 37 milijonov evrov. Dovolite malo statistike. Če upoštevamo vse štiri blagajne od leta 2000, pred letom 2000 ne bi, ker smo takrat izumili neki instrument, kjer so bili prihodki državnega proračuna 13 mesecev, odhodki pa 10. In to ni realno. Od leta 2000 pa je bilo pa takole: tekoči primanjkljaj v milijonih evrov, leta 2000 688 milijonov evrov, potem je bilo 2001 821, leta 2002 568, 2003 672, 2004 601, 2005 412, 2006 377, 2007 177 plusa. Dolg v procentih BDP-ja pa je padel od leta 2000 s 26.8% na 23.4%. To so dejstva, ki mislim, da nekaj štejejo. Poleg tega bi navedel še mogoče nekaj podatkov. BDP je rastel 6.1% v tem letu, inflacija 3.6%, izvoz za 13%, uvoz 14%, investicije v osnovna sredstva 17%, registrirana brezposelnost je padla z 9.6% na 7.7%. Izvoz je pomenil 8,8 odstotne točke h gospodarski rasti. Še mogoče tista zanimivost, ki je postala letos aktualna, ker je letos ni. V tem letu je bila visoka inflacija, se pravi, 3.6% in se navaja, zakaj je nekoliko višja. Kaj je tu zanimivo, zakaj je to aktualno v sedanjem času? Nekateri ekonomisti, ki so danes, bom lahko rekel, v vladi, ne mislim tukaj vlade fizično, ampak so v vladajoči koaliciji, so takrat govorili, da je visoka gospodarska rast osnovni vir in največja težava v Sloveniji, ker generira visoko inflacijo, in to je katastrofa. Danes, dobro leto po tem, imamo nizko gospodarsko rast, še vedno jaz upam, da je gospodarska rast, ampak zelo nizka, ampak tudi inflacija je čisto nizka, brezposelnost je večja. Vsak dan je večja, vsak dan lahko poslušamo, koliko ljudi bo izgubilo službo. Vprašamo se lahko tudi, koliko mladih ne dobi službe. Zdaj vas bom pa vprašal: Kaj je bolje, kaj je bolj katastrofično, visoka gospodarska rast pa nekoliko višja inflacija, ali pa nizka gospodarska rast in nizka inflacija, ogromno brezposelnih, pa mladi ne dobijo službe. Zato sem to prebral, ker se mi zdi to v tem trenutku aktualno in se lahko iz tega nekaj naučimo. To se pravi, tisti ekonomisti, ki so takrat govorili, da je visoka gospodarska rast slaba, mislim, da se lahko ugriznejo v jezik in naj danes vprašajo tiste, ki so že izgubili službo zaradi nizke inflacije, pa zaradi nizke gospodarske rasti. Se pravi, to je prvi nauk, ki se ga moramo naučiti. Naslednje, na kar bi vas želel spomniti in so tudi značilnosti, je pa naslednje. Glede na realizacijo predhodnega leta, se pravi iz leta 2006, so se prihodki od davka na izplačane plače v letu 2007 zmanjšali za 13%. To je posledica zadnje spremembe zakona o davku na izplačane plače, ki je stopil v veljavo januarja 2006. Se pravi, je sprejela prejšnja vlada, da se znižajo stopnje po 20% na leto. To pomeni, da so plače, se pravi, izdatki delodajalca za plače so manj obremenjeni. Šlo je pa samo za tiste z višjimi plačami, to se pravi, za tiste ljudi, ki imajo, recimo, visoko stopnjo izobrazbe. In Slovenci prisegamo na znanje. Mi smo pa v prejšnjih obdobjih obremenili znanje. In manjša obremenitev je bila na tiste, ki so delali lon posel. In prejšnja vlada - in efekt je bil tudi v letu 2007 - je zmanjšala ta davek na izplačane plače. To pomeni, da so delodajalci lažje zaposlovali ljudi z visoko izobrazbo. Tega se moramo tudi danes naučiti. Hvala bogu, s tem letom pade ves davek. In to, mislim, da je dobro. In mislim, da se tudi vi strinjate in soglašate, pa upam, da ne boste tega sedaj gledali s tega zornega kota, da boste imeli v proračunu kakšen primanjkljaj zaradi tega. Mislim, da to lahko s trošarinami anulirate. Upam, da ste to že anulirali in vse zadeve tudi popravili. Mogoče še naslednja zadeva. Realizacija sredstev za plače, prispevke in davek na izplačane plače je bil v letu 2007 toliko in toliko, kar predstavlja 4,2% povečanje, kljub temu, da so se v letu 2007 znižale stopnje davka na izplačane plače ter povračila stroškov prevoza na delo in z dela. Primerjava po posameznih podskupinah proračunskih uporabnikov kaže, da so se navedeni izdatki v letu 2007 skupno najbolj povečali pri pravosodnih proračunskih uporabnikih, in sicer za 8,3%, najmanj pa pri nevladnih uporabnikih. Tudi to nekaj pove. Se pravi, v tistem obdobju 2007 so se povečevale plače; s tem sem želel povedati, kje so se najbolj. Naslednja značilnost. V rebalansu proračuna za leto 2007 je bilo ocenjeno, da se bo iz naslova prispevka za socialno varnost v državni blagajni zbralo toliko milijonov prihodkov. Dejansko je bilo realiziranih za skoraj 10%, 8,7% več ali realno za 5%. To se pravi, vsi tisti, ki ste v prejšnjem letu govorili o tem, da ni Slovenija socialna država, da tista prejšnja vlada nima posluha za socialo, vas podatki demantirajo. Ne bom govoril, koliko ste imeli povedati, se opravičujem, marsikaterega ni več tu od tistih, ampak nekateri ste pa še tu, ker so vmes bile volitve, ste govorili vsak dan o revščini. Takrat očitno ni bilo vzrokov za to. Danes, štiri mesece po volitvah pa smo skoraj v situaciji, ko bi že morali govoriti o revščini. Kako hitro se stvar spremeni in kako hitro se moramo ugrizniti v jezik in kako hitro nam pade kaj na glavo. Ne želim o tem več razpravljati, ker se mi zdi to čvekanje, ki je bilo v prejšnjem letu pred volitvami, o revščini preveč resna zadeva, da bi se zdaj izživljali nad tem kakorkoli politično, čeravno bomo verjetno morali tudi o tem kaj reči, kdaj so bile razmere, ko lahko govorimo o revščini, slabše, ali takrat v letu 2007, 2008, ko smo imeli tako visoko gospodarsko rast in ugodne rezultate, tudi finančne, tudi proračunske, ali pa danes, ko vsi lezemo v recesijo. Hvala bogu jo v Sloveniji še ni - tudi zaradi dobre podlage. To so dejstva in mimo tega enostavno ne gre. Naslednje, kar je zelo aktualno v tem trenutku, pa je bilo zapisano za leto 2007. V letu 2007 se je septembra znižala višina trošarine na energente, in sicer pri bencinih za 41 evrov na tisoč litrov, pri plinskem olju za pogonske namene pa 21 evrov na tisoč litrov. Izpad zaradi nižje trošarine je bil skoraj v celoti nevtraliziran z višjimi količinami energentov. Se pravi, leta 2007 je vlada znižala na najnižjo možno stopnjo trošarine za energente. Na najnižjo možno stopnjo. Vlada še nima 100 dni, pa smo še zvišali za 10% v prvi rundi pred 14-mi dnevi in v tem tednu še, v glavnem cene so se povišale, cene nafte se pa niso. Se pravi, nekaj se je moralo spremeniti. Ali to rečemo trošarine ali pa rečemo s kakšnim drugim birokratskim ukrepom, ampak cene so se zvišale. To so dejstva in to dokazuje, da prejšnja vlada ni reševala s trošarinami na naftne derivate, ker se je zavedala, kaj pomeni cena energenta za avtoprevoznike, ki so bili v tistem trenutku najbolj glasni, tako kot tudi za industrijo in seveda za vsakega posameznika, ki vsakodnevno uporablja bencin, da se lahko pelje v službo. Naš kolega gospod Vizjak nam je jasno povedal, kaj pomeni tisto zvišanje cen za približno 10%, pri enoletni vožnji v službo je to približno 300 evrov. Takšni so podatki. Se pravi, da je to zelo aktualna zadeva. In naslednje, kar bi vam želel povedati. Tu je ogromno podatkov, ogromno nekih sličic, nekih segmentov, ampak ogledalo bo vedno kazalo za leto 2007 visoko gospodarsko rast, visoke investicije, tako rekoč ničelno brezposelnost. Primanjkljaj države se je zmanjšal. Inflacija je sicer res bila nekoliko višja, ampak veste, s tem, ko boste problematizirali metodologijo izračuna, bo ti rezultati še vedno ostali. Gospodarska rast in to. In če boste rekli, da je za to kriva tudi tajnica, ki je dala več poudarka pri pisanju tega poročila sredincu desne roke, ne pa mezincu leve roke, bo še vedno ostal enak rezultat. Ogledalo bo še vedno kazalo enako pogodbo, enako podobo. In naslednje, kar je zelo pomembno, to kažejo tudi podatki - država ni bila zadolžena. Slovenija je še vedno ena najmanj zadolženih držav na svetu ali recimo v Evropski uniji, kjer se najlažje primerjamo. To je sedaj seveda priložnost za to vlado, ko se bo verjetno tudi morala zadolževati. In samo zamislite si, če bi se že prejšnja vlada zadolžila - kaj bi se zdaj zgodilo? Ampak očitno se je prejšnja vlada dobro zavedala, da se zadolževati ni potrebno in je našla vire za vse tisto, kar ste nam celo vi očitali, da se ne bi smeli zadolževati. Tudi pri dijaški prehrani ste nam v prejšnjem mandatu očitali, da se to ne bi smelo narediti, ker bo to vplivalo na proračunsko blagajno. Si znate predstavljati to?! To se je dogajalo. Ampak očitno je to šlo. In še to, da zaključim, da lahko še drugi kolegi kaj povedo. Mislim, da se danes, kljub temu, da nekateri oporekate temu zaključnemu računu in rezultatom, ki so bili doseženi, že marsikomu kolca po tistih "napakah", v narekovju, ki jih je prejšnja vlada delala. Če boste vi dosegli približno takšne rezultate, vam bomo ploskali. In mislim, ker nam očitate pri izdelavi tega poročila, da so bile uporabljene neke administrativne finte, da se pokaže boljši rezultat, jaz vam želim, da bi vi našli, in boste morali poiskati ogromno takšnih fint, da boste prikazali približno tako dober zaključni račun za leto 2009, kot je prikazan za leto 2007, ko je bila odgovorna še prejšnja vlada. Ogromno iznajdljivosti. Jaz upam, da ne boste uporabili takšne stvari, kot so bile uporabljene leta 1997 ali 1998, ko je proračunsko leto trajalo 13 mesecev za prihodke in 10 mesecev za odhodke. Ampak očitno boste morali čarati, da boste dosegli takšne rezultate. Jaz seveda želim, da tega ne bi bilo treba, ker smo vsi v istem čolnu. In če bo razburkano na vaši strani, bo tudi na naši strani. Saj Slovenija je en in isti čoln. Zavedati se moramo, da kar je res, je res, da tudi sprememba ogledala nič ne pomeni. Lahko je sicer barvno steklo, ampak še vedno je rezultat popolnoma enak. Jaz bom seveda podprl zaključni račun. Velja pa tisto, kar sem na začetku povedal: zavrnite, pa bomo še enkrat razpravljali in bomo prikazali še podatke, kaj se je v letu 2007 dogajalo in primerjali s tem, kar se zdaj dogaja. Tako bo slika še malo bolj čista. Torej, jaz bom podprl zaključni račun. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko [[...]] Replika, prosim. Niste bili omenjeni, vam ne morem dati replike, ni se referiral, govorec na vas in moramo upoštevati poslovniška določila tako, da ne vidim razloga, da bi vam dal repliko.
To drži, gospod predsedujoči, vendar prej ste [[...]]
Ja, prosim [[...]]
[[...]]enako ste naredili pri gospodu Černaču.
Prej je bila referenca, ko bomo končali razpravo, bo gotovo še čas. Dal bom dodaten čas za razpravo, če se boste želeli prijaviti, se boste lahko tudi prijavili. Hvala.
Pa postopkovno [[...]]
Proceduralno.
Proceduralno, gospod predsedujoči.
Gospod Franco Juri. Prosim.
Dovolite predsednik. Le kot opazovalec. Prej ste dali repliko poslancu SDS-a, čeprav ni bil omenjen. Gre za ferplej.
Ne gre za vprašanje samo imena, ampak specifične reference prav na vsebino, ki je bila izgovorjena, tukaj pa ni bila. Verjemite mi, da sem zelo natančno spremljal zadevo in kolega dr. Luka Juri bo imel, če bo čas ostal, še možnost, da bo tudi odgovarjal. Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc. Prosim.
Spoštovani. Zaključni račun proračuna za leto 2007 je seveda pomemben dokument, ki odraža tudi uspešnost ali neuspešnost vlade v tem obdobju. Lahko rečemo, da črnobelo slikanje seveda ne pride v poštev, da pa skupno ugotavljamo, da je leto 2007 seveda bilo leto "debelih krav". Če bi takrat bilo ugotovljeno, da ni padca nezaposlenosti, nekih drugih podatkov, potem bi to bila pravzaprav prava sramota za vlado, ki je v tem obdobju bila na oblasti. Moram povedati, da je bilo v tem obdobju pravzaprav relativno malo socialnih transferjev in če je bila država socialna, kar je bilo sedaj tukaj povedano, je to šlo tudi veliko na račun obremenitev občin. Naj omenim, da pomoč na domu, subvencije mladim družinam pri plačilu vrtca, stanarin in še kaj, je vse tisto, kar bremeni občinske proračune in nikakor ni šlo po zaslugi vladajoče ekipe. Vendar ugotavljamo, da ni uspeh črpanje le 60% evropskih sredstev. Prav tako ni uspeh 25% realizacija črpanja strukturnih in kohezijskih skladov, ni uspeh 180 milijonov manj porabljenih sredstev za investicije. Župani smo v združenjih skupnosti občin Slovenije in v Združenju občin Slovenije neštetokrat razpravljali o tem, kako po neki pametni logiki priti do teh evropskih sredstev. Žal je bilo velikokrat tudi tako, da so bila odobrena sredstva občinam, ki so bila "naša". To se je dalo čutiti in o tem smo veliko razpravljali. Pravijo, moj predhodnik, da recesije v Sloveniji ni zaradi dobre podlage. Potem naj gre sedaj pred parlament in prepriča sindikalne predstavnike in druge, ki so prav sedaj zunaj, da je podlaga dobra in da nimajo kaj protestirati. Mislim, da se na to ne moremo več zanašati in da je treba delati naprej. Vsekakor, prepričan sem, da takšnega obdobja, kot je bilo leto 2007, leta 2009 in 2010 verjetno ne bo. Ampak to ni bilo uporabljeno v korist prebivalstva Slovenije, razvoja gospodarstva in uspehov, ki bi nas v Evropi potegnili na višjo raven. Zato bom glasoval proti temu dokumentu in v pričakovanju, da bo v drugem branju možno še kakšno besedo doreči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kampuš.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, lepo vas pozdravljam! Res je verjetno, da je v tem parlamentu 50% čistih politikov in izkoriščajo vsako najmanjšo zadevo za manipulacije. Sem rad direkten, na račun tega bi takoj v začetku povedal, da danes razpravljamo o zaključnem računu za leto 2007. Ne vem, zakaj se meša leto 2008 in zakaj se meša 2006, o 2006 ste razpravljali pred enim letom, o 2008 bomo razpravljali čez eno leto, tako da je treba verjetno oceniti samo to, kar je danes na mizi. In v nekaterih segmentih je to poročilo potrebno oceniti pozitivno. Seveda je pa iz poročila razbrati 31 nesoglasij, ki so dejansko ugotovljena. In to je treba poimenovati tako, kot je zapisano. Ker pa sem rad konkreten, imamo na tem mojem področju, iz katerega izhajam, svojo razvojno agencijo, ki me je sproti obveščala, kako tečejo razpisi. O tem nihče še danes ni govoril. Priznam, da sem s tega konteksta dobil naslednje mnenje. Razpisi so bili slabo pripravljeni, so bili katastrofalni. Zakaj? Zamenjali so od najave 6 do 8 mesecev. To je res. Spreminjali so se tenderji, najavljeni tenderji, ki so v začetku leta bili objavljeni, so se do pričetka razpisa kar nekajkrat spremenili. Kaj to pomeni? To pomeni strahovito v neugoden položaj postaviti vse tiste, ki se na razpise razumejo in jih pripravljajo. Ker razpis, tisti, ki se resno ukvarja z razpisi, moraš imeti pripravljen v predalu približno do nekih 50%, ko lahko dosežeš to, da dohitevaš razpis takrat, ko je najavljen, in takrat, ko moraš razpisne pogoje oddati. In zamislite si, da se pripravljaš na razpis, ki je bil v tenderju objavljen, potem pa, ko objava pride, so popolnoma drugačni razpisni pogoji, kot so bili najavljeni. In v Pomurju smo to doživeli. Pomurje je onesnaženo, kontaminirano kmetijsko območje. Nekaj let se borimo za pomurski vodovod. In o tem pomurskem vodovodu smo se pogovarjali pet let. Na koncu smo podpisale pogodbe, ki so bile sorazmerno ugodne, in sicer, 10% plus DDV. In, poglejte ga, zlomka! Lansko leto smo dobili sporočilo, da so te pogodbe neveljavne, da jih je treba podpisati ponovno - po novih parametrih. Enkrat slabše pogoje smo dosegli za naše občine, kot pa je bilo prej podpisano. Tako zdaj vidim, da so res za nekatere takšni, za nekatere drugačni. Iz tega se da jasno ugotoviti, da je deficit črpanja evropskih sredstev v letu 2007 evidenten. Vsi tisti, ki veste, kaj se v letu 2008 dogaja, veste, da je še slabše. Danes razpravljam izključno na račun tega, da želim, tako kot vsi vi ostali, ki ste razpravljali pred mano, da bi v letu 2009 bilo bolje. Da bi bil boljši izplen za Republiko Slovenijo in za vse občane, ki tu živimo. Na račun tega je treba odpraviti nekaj ključnih težav, ki jih bom naštel. Kriterije je treba spremeniti v smislu lažjega, hitrejšega, uspešnejšega črpanja sredstev, enostavnejša priprava dokumentacije, seveda znotraj kriterijev Evropske unije, saj ne moremo od tega bežati. In ker posamezna območja, tudi posamezne občine, vlagajo veliko, veliko truda v smislu pridobitve sredstev iz različnih segmentov, kot veste, da jih imamo na razpolago. Na koncu moram priznati, da je res, da obstaja sum, da so bili deležni zelene luči nekateri projekti, ki niso ustrezali kriterijem. Tudi jaz jih poznam, enega ali dva. In zaradi tega bom z veseljem podprl revizijo postopkov, ki jih je načeloma treba izvesti, da se bo videlo, katere in kateri so bili deležni sredstev, ki jim po kriterijih niso šla. Ker je v tem kontekstu zaslediti veliko anomalij, seveda tega zaključnega računa za leto 2007 ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miroslav Klun.
Spoštovani gospod predsednik! Predstavniki ministrstva! Kolegice in kolegi! Lep pozdrav vsem skupaj. Predlog zaključnega računa je izvršeno dejstvo, ki ga žal v bistvu ne moremo spremeniti. Se pa strinjam, da so opozorila Računskega sodišča zaskrbljujoča in jih je treba resno jemati in tudi v prihodnosti ustrezno ukrepati. Strinjam se, da bo res potrebno kar nekaj časa, da bomo beležili take kazalce gospodarske rasti in zaradi tega bi se morali kot dobri gospodarji drugače obnašati v času "debelih krav" in izkoristiti ustvarjene prihodke, ustvariti rezervo za obdobje "suhih krav", ki nedvomno za debelimi pridejo. Kar se pa tiče trditve, da so se ob tem razbremenili malo gospodarstvo in fizične osebe, naj samo povem in poudarim, da smo resnično bili prvega 2007 razbremenjeni, ampak razbremenjeni obračunavanja teh olajšav, ki smo jih do takrat imeli. S tem pa ob razlagi, da se zaradi ukinitve olajšav znižuje tudi stopnja progresive za fizične osebe, moram povedati, da je bila res znižana iz 50% na 41%, istočasno pa smo pozabili povedati, da so bile osnove zvišane iz 21 oziroma znižane iz 21 tisoč, kot so bile prej, na 14 tisoč 400, kar je pomenilo, da brez olajšav dejansko zapade večina tistih, ki so si že samo plačo ustvarili tudi v progresivo. Tako je bilo malo gospodarstvo realno bolj obremenjeno in zmanjšana možnost investiranja prav v času velike gospodarske rasti, ko so se ustvarjali nekateri dobički in bi mala podjetja lahko vlagala in rastla in tudi ustvarjala nova delovna mesta. Bojim se, da bo zaključni račun za leto 2008 še bolj katastrofalen. Podprl bom revizije in preglede, inventuro stanja, da bomo vedeli, s čim razpolagamo in za kaj bomo dejansko odgovorni poslanci, ki smo prišli v ta zbor pred kratkim. Tudi obljubljene subvencije za avtoprevoznike, ki so bile že v prvem mesecu 2008, zaradi ukinitve olajšav še danes niso realizirane, in upam, da bodo sedaj v kratkem pomagali vsaj temu segmentu. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima mag. Žerjav. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko danes poslušam to razpravo moram povedati, da sem neizmerno vesel, da je prišlo do zamenjave oblasti, saj je bilo prejšnje vladanje vlade katastrofalno, nestrokovno in predvsem samo politično. Ob prevzemu nove vlade bodo seveda vsi ti očitki odpadli, vse bo bistveno boljše kot je bilo. Tako se je tudi pravzaprav napovedovalo pred volitvami, ko ste dejali, da se Slovenijo da voditi bolje in ko je bilo veliko govora o sproščenosti, ki bi naj za časa vladanja prejšnje vlade nekako izpuhtel iz življenja v Sloveniji. Več kot očitno je, da smo tisti, ki smo delali v prejšnji vladi, vsi po vrsti bili nesposobni, nestrokovni, da ne bom rekel lopovi ali barabe, da ne bom rekel še kakšne druge besede. Sam pri sebi vem, kako sem delal in kakšni so bili moji nameni. Boril sem se proti največjim lobijem in to odkrito in javno, česar pravzaprav ni storil še nihče pred menoj. In se danes sprašujem, za kaj in za koga. Danes imamo, hvala bogu, v Vladi same strokovnjake, ki bodo vse te naše napaka popravili in izboljšali. Vendar sem tudi sam mnenja, da bi bil skrajni čas, tako kot so mnenja tudi mnogi drugi, da bi res začeli delati na popravljanju teh napak, na tistih zadevah, ki so pereče in da se ne bi toliko ukvarjali ravno v tem trenutku, ki je tako problematičen, z zgodovino. In pričakujemo predvsem dejanja. Sem pa tudi trdno prepričan, da se bo s spremembo oblasti spremenila tudi želja in volja Računskega sodišča po iskanju nepravilnosti pri delovanju Vlade in ministrov. To pravzaprav še enkrat potrjuje moje razmišljanje, da je bil skrajni čas, da je prišlo do zamenjave oblasti. Iskreno pa si želim, da bi se takšno leto kot je bilo 2007 še kdaj ponovilo, ne glede na to, kdo bo vladal, ali ena ali druga stranka. Dotaknil bi se še očitkov glede črpanja evropskih sredstev, glede na to, da je bilo nekajkrat omenjeno, da je pravzaprav ta denar izgubljen. Ni izgubljen in to dobro veste, da ni izgubljen, da ga bomo lahko črpali do leta 2013 in še kasneje, tako kot smo za prejšnjo finančno perspektivo črpali še lani in še letos, bo verjetno kaj počrpano iz te perspektive. Tudi vse tisto, še to, pa zaključim, kar ste najbolj očitali prejšnji vladi, glede obnašanja, kulture, glede poslušanja opozicije, upoštevanja drugače mislečih itn., ničesar niste spremenili, kar ste ne nazadnje obljubljali in to me žalosti. In sprašujem se danes, kaj boste pravzaprav dosegli s tem, ko ne boste potrdili zaključnega računa. Po moji oceni nič, razen tega, da se bo nekdo moral ukvarjati s tem, ko bi se pravzaprav namesto tega lahko ukvarjal s čim bolj produktivnim, zaradi tega, ker teh podatkov in teh dosežkov, ki so bili doseženi v letu 2007, verjetno ne boste mogli spremeniti z, ne vem, z izmišljanjem nekih novih številk. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Coralič. Ga ni. Gospod Frangež, izvolite.
Med vladanjem pred štirimi leti in vladanjem danes, obstaja pomembna razlila. Vi ste vladali v času, ko je Slovenija beležila visoko gospodarsko rast zaradi ugodne mednarodne konjukture, pa tudi dobrega dela naših ljudi. Mi nimamo tega blagoslova. Sočasno s tem, ko je bila imenovana nova vlada, je na velika vrata tudi v Slovenijo, Evropo in Svet vstopila kriza. Praktično v vsaki vladi je še vsaj en mesec, vsak fikus potreboval, da najde svoje mesto. Mi seveda nismo imeli tega privilegija, mi si ga nismo niti želeli. Naša vlada je morala začeti delati prvi dan zato, da pokaže krizi zobe. Državljanke in državljani, in to je pri obravnavi zaključnega računa za vsako leto še posebej pomembno, si zaradi tega, ker za funkcioniranje te države in celotne skupnosti namenjajo pomemben del svoje plače in svojega zaslužka, zaslužijo vedeti, da je njihov denar porabljen skladno z nameni, zato da je skupnost urejena, da je okolje čisto, da so zavarovani naravni viri, zato da je poskrbljeno za najšibkejše v naši družbi in zato, da se ustvarjajo fundamentalni pogoji za razvoj skupnosti gospodarstva in možnosti za individualno promocijo vsakega in vsakim izmed nas, da za svoj denar dobijo vrednost v skupnosti. Zato je dolžnost in odgovornost politike, da porabo prikazuje transparentno in iskreno. Mnenje Računskega sodišča kaže, da predlagan zaključni račun proračuna za leto 2007 ne izkazuje dejanskega stanja. To vidimo na področju pokojninske blagajne, zdravstvene blagajne, prevzema dolga in posledično povečevanje primanjkljaja. Vidimo pri primanjkljaju, ki je dejansko stanje, in ne presežek, kot ga izkazujejo te listine. Zato je glasovati proti pravzaprav odgovornost do resnice. In glasovati proti pomeni, želeti si dobiti na te mize dejansko stanje, ki bo državljankam in državljanom, ne samo Državnemu zboru, pokazalo, za kaj je bil v preteklosti porabljen denar. Vsaka vlada ima gotovo svoje dobre in slabe plati, tudi pri vas je bilo tako. V moji stranki smo velikokrat znali pohvaliti poteze in odločitve vaše vlade. Znali smo jo pa velikokrat, žal prevečkrat, tudi grajati. Zato je treba danes v želji, da dobijo državljani za svoj denar vrednost v urejeni, perspektivni, razvojno naravnani skupnosti, glasovati proti zaključnemu računu.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa. No, mislim, da so razprave, ki jih danes poslušamo, kar zanimive. Če pravilno razumem intenco tako državne sekretarke kot večine v koaliciji, potem se bomo letos soočali še z rebalansom zaključnega računa za leto 2007. Očitno se je koalicija namenila, da bomo popravili tudi zaključni račun za leto 2007. Pač odločitev, ki jo boste sprejeli, ko boste zavrnili predlog zaključnega računa, vodi točno v to smer, v smer, kot je povedala gospa državna sekretarka. Bi pa rad ob tem samo spomnil, da ste še vedno v letu 2007. Dve leti živite še v prejšnjem obdobju, mi pa pričakujemo predvsem ukrepe za leto 2009. Teh ni. Ste pa zelo veliko pozornosti in napora posvetili popravkom dogodkov izpred dveh let, kar je zelo zanimivo in zelo značilno. Prej sem slišal, da je bil ta proračun lahko zelo dober, in delo te koalicije, samo zato, ker so bili v prejšnjem mandatu ugodni vetrovi. Teh vetrov v začetku mandata te vlade ni več. Glede na to, kakšni so krmarji, kako ukrepajo krmarji, kakšne ukrepe predlagajo, ne pomaga noben veter. Ukrepov ni. In vsako obdobje v katerem se srečujemo z različnimi situacijami, pač narekujejo tisti, ki so dobili možnost in pravico da ukrepajo, da takšne predloge, takšne ukrepe tudi pripravijo. In to tudi pričakujemo. Ob tem bi rad samo opozoril, da je proračun za leto 2007 prvi proračun, ki je imel trende urejene v pravilno smer. Da se ni povečevala javna poraba v strukturi BDP-ja, da niso proračunski prihodki rasli v strukturi BDP-ja in da se je začelo z varčevanjem na odhodkovnem delu, na strani izdatkov, da so se zmanjševali izdatki v strukturi BDP-ja in to toliko, z vsemi temi ukrepi, da je bil na koncu izkazan tudi 0,5% presežek. Verjamem, da je za koalicijo, ki ni ambiciozna, ki si ne upa postaviti ambicioznih ciljev, to velik problem. In storiti je treba vse, da se ta zgodba pravzaprav obrne nekako v neko drugo smer. Prejšnja koalicija si je na ugodne razmere v Evropi in svetu postavila za cilj, da je naša gospodarska rast za 3% višja, kot je v Evropi, kot je v razvitem svetu, kot je v EU, v razvitih članicah. In moram reči, da je ta koalicija ta cilj v celoti dosegla. Gospodarska rast Slovenije je bila za tri odstotne točke, najmanj tri odstotne točke višja od gospodarskih rasti v Evropski uniji. Ta koalicija, ki je sedaj, ki dela v ravno tako primerljivem evropskem okolju, nima korajže, da bi si to zapisala kot cilj, kot prioriteto in da bi realizirala in sprejemala ukrepe, ki bi temu cilju sledili. To je veliko pomanjkanje ambicioznosti. To je veliko pomanjkanje tudi pogleda v to, katere ukrepe je treba predlagati, da bi se ta cilj dosegel in ohranjal. Lahko tudi ugotovimo, da je potrebno dejansko nekako reagirati mnogo hitrejše in mnogo učinkovitejše, če hočemo, da se bo državni proračun odvijal v smeri, ki je bila zastavljena leta 2004, ob sprejemu oblasti prejšnje vlade in se potem striktno realizirala v tem kontekstu in tudi pripeljala do proračunskega presežka 2007 in 2008. Jaz upam, da boste kot koalicija sposobni uporabiti vse tiste dobre trende, vse tiste dobre ukrepe, ki so bili nastavljeni v prejšnjem mandatu in da bomo dosegali dobro rast in dobre rezultate na osnovi kvalitetnih ukrepov in ne na osnovi računovodskih popravkov izkazov. Jaz bi samo še opozoril na nekonsistentnost Računskega sodišča. Računsko sodišče RS več kot 10 let revidira zaključne račune. Takrat ko je bil minister Gaspari je bilo tudi veliko kršitev v smislu proračunskih obdobij. In Računsko sodišče ni nikoli ugotovilo nobene napake.
Hvala. Besedo ima gospa Pečan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bi rada nekaj odgovorov in trditev, ki smo jih poslušali danes v zvezi s črpanjem sredstev EU, pojasnila. Gre za to, da mi govorimo o reviziji Računskega sodišča, ki je pokazala, da je bilo črpanje evropskih sredstev v letu 2007 slabše kot v letu 2006. Obe leti sodita v mandat prejšnje vlade. Tako, da tukaj ne gre za očitek ali za primerjavo, kako je bilo boljše v predpreteklem mandatu napram preteklemu mandatu, ali kako je sedaj boljše napram preteklemu mandatu. Ampak gre za to, da so nekatere stvari, ki nas lahko opozorijo, vse nas, ne samo Vlado Republike Slovenije, seveda, pa posebej njo, da je treba bistvene korake narediti, da bomo izboljšali stanje na več plateh izvrševanja proračuna, med drugim tudi črpanja evropskih sredstev, ki konec koncev ne pomenijo majhnih zneskov. Govoriti o tem, da je bilo črpanje iz kohezijskega in strukturnih skladov za obdobje 2007-2013 sorazmerno slabo, jaz bi temu rekla zelo slabo, v letu 2007 zaradi tega, ker se je šele začela ta finančna perspektiva, seveda, lahko drži. Vendar, žal, ne drži, ko pogledamo, kaj pa se je zgodilo še v letu 2008. Leta 2008 ne bo in ni prikaz uspeha, tako kot smo danes slišali ali pa da bo prikaz uspeha te vlade, zaradi tega, ker je celotno leto 2008; mogoče nekaj kratkega obdobja sodi v pristojnost oziroma v izvrševanje proračuna pod prejšnjo vlado; torej, do leta 2008 se je črpanje kohezijskega sklada v procentu prilivov glede na dodeljena sredstva končalo, govorimo sedaj v celoti za obdobje od 2004 do 2008, se pravi, da gre za celotna sredstva, je bilo vsega skupaj za okolje počrpanih slabih 50%, za področje prometa pa 68,9%. Tako, da so to številke, ki dejansko kažejo na to, da je treba na tem področju nekaj bistvenega spremeniti. Ko pa govorimo o črpanju sredstev za programsko obdobje 2007-2013, to je pa tako imenovani operativni program krepitve regionalnih razvojnih potencialov, je bilo črpanje sredstev v letih 2007 in 2008 skupaj glede na izplačana sredstva kohezijske politike v kumulativi za ti dve leti, reci in piši, skupaj slovenski in evropski del 25%. Se pravi, da se situacija glede na predpreteklo leto ni prav nič izboljšala zaradi tega, ker je bila tudi v letu 2007 črpanje 24,4%. Dobro, lahko rečemo, da 0,6%, kar velik skok glede na to, da gre za vsega skupaj 25% črpanje. In na zadnje. Ko govorimo o najbolj drastično slabem črpanju, o operativnem programu razvoja človeških virov, tukaj so pa bila izplačana sredstva kohezijske politike glede na načrtovano pravico porabe v letu 2007 in 2008, reci in piši, 3,3%, skupaj za 2007 in 2008, za leto 2007 pa 6,5%. Torej, moram reči, da je težko govoriti o tem, da je ali pa ponavljati trditev, da je bilo zaradi tega, ker je bilo leto 2007 začetek finančne perspektive, črpanje slabo. Ja, se strinjam, je vse lepo in prav, vendar bi se morali rezultati 2008 že videti. Danes smo tudi slišali trditev nekoga od predstavnikov bivše koalicije: "Ja, boste videli, ko bomo imeli obračun za 2008, bo pa vse dosti boljše." Eno figo je dosti boljše. Slabše je, ne boljše. Ko pa govorimo o okoljski in prometni infrastrukturi, je situacija res nekoliko boljša, in sicer je bilo črpanje glede na pravico porabe v letu 2007 - 34,1%, skupaj za leto 2007 in 2008, pa celih 14.3%. Kaj to pomeni? Na Komisiji za nadzor javnih financ bomo o tem še govorili, zato jaz o tem ne bi izgubljala besed, bi pa še enkrat poudarila, da ko govorimo o prikazovanju posameznih postavk proračuna v zaključnem računu za leto 2005, 2006 in 2007, se vedno znova pojavljala v reviziji Računskega sodišča opozorilo, da je napačno prikazovanje odhodkov in prihodkov v splošnem delu proračuna, kadar je šlo za prevzemanje posameznih kreditnih obveznosti institucij, ki so sicer izven proračunski elementi države kot celote. Agencija za železniški promet - plačevanje, recimo, telekomunikacijskim upravičencem, če po domače povem, je šlo za to, da je bilo v zakonu zelo jasno napisano, da bo izplačevanje izvrševala, vendar v imenu in za račun državnega proračuna Slovenska odškodninska družba. S tem namenom je bilo prenesenih 10% delnic Telekoma na Sod, vendar ni bilo rečeno, da naj Sod sredstva izplačuje kot kredit v proračunu. Če bi Sod in če bi Vlada Sod zadolžila, da mora prodati te delnice ali pa, da jih mora sam kupiti pravzaprav, potem seveda tega kreditnega odnosa ne bi bilo. Proračun bi bil nekaj večji, proračun, dohodki in prihodki, in bi bil rezultat enak ničli, ne bi govorili o zadolževanju proračuna. Tako pa, ker je Vlada sama dovolila Sodu in ni zavrnila njegovega zaračunavanja in prikazovanja finančne situacije kot zadolžitev, svojo lastno zadolžitev napram Sodu in plačevanje obresti Sodu in strošku kredita, seveda je bilo potem tukaj napačno prikazovanje prihodkovne in odhodkovne strani proračuna. Meni je zelo žal, ampak že trikrat zapored smo slišali navodilo Računskega sodišča, za katerega upam, sem prepričana, da ga bo ta vlada upoštevala in da si ta vlada ne bo dovolila tudi za ceno tega, da bo morda proračunski primanjkljaj večji kot pa je bil načrtovan, ker vemo vsi, da bomo za letošnje leto imeli proračunski primanjkljaj zaradi situacije kakršna je, ampak enostavno bo prikazovanje prihodkov in odhodkov primanjkljaja eventualnih drugih zadolžitev itn., pošteno, transparentno in jasno. Ne bomo se izgovarjali na to, da javnost tako ali tako mora razumeti, kaj je celoten državni proračun, pa Sod pa Kad, pa elektro gospodarstvo, pa kaj vem, kaj še vse. Eno figo! Ostale blagajne samostojno poslujejo in zaradi tega je prav, da je državni proračun, ki ga obravnava kot zaključni račun tudi Državni zbor, jasen in transparenten. In tu moram reči, da to tekmovanje v tem, kdo je bil slab ali kdo je bil dober, mislim, da ni pravilno. Pravilno je govoriti o tem, česa se lahko iz preteklih dogodkov naučimo, da ne bomo v bodočnosti ponavljali napak. In sem prepričana, da bo ta vlada ta nauk in to navodilo Računskega sodišča upoštevala in izvajala tako, kot je bilo zapisano. Pa še nekaj. Govoriti o tem, da bo Računsko sodišče tej Vladi in tej koaliciji prijaznejše, je pa najmanj, kar je, nemoralno in sprevrženo. In zaradi tega mislim, da bi se moral gospod, ki si je to dovolil, opravičiti Računskemu sodišču.
Hvala. Gospa Kamnar, želite besedo, kot predlagateljica? [[Ne.]] Končali smo splošno razpravo. Glede na to, da je čas, ki je namenjen za razpravo, še ostal, sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Ja, vidim roke, zato odpiram prijavo za dodatno razpravo. Devet prijavljenih, po pet minut. Gospod Černač, imate besedo.
Še enkrat lep pozdrav vsem! Kakršnekoli računovodske telovadbe se boste šli v prihodnje glede zaključnega računa za leto 2007 - za 2008, mislim, da za vas ne bo več toliko aktualno, zaradi razlogov, ki sem jih prej v razpravi navedel, ker bo javnost to dojemala že kot vaš zaključni račun. Bistvenih dejstev ne morete spremeniti. Zaključni račun je tak, kot je. Po vsebini je bil do 31. 12. 2007 realiziran. In tega dejstva nobeden izmed vaših silnih ekspertov, ki jih boste, predvidevam, najeli, da bodo zadevo ponovno revidirali še preko Računskega sodišča, ne more spremeniti. Očitno je pa ta bolečina, da je bil realiziran presežek po dolgih letih, ko smo beležili primanjkljaj v zaključnih računih, tako velika, da mimo tega enostavno ne morete iti. Duha razmišljanja v novi vladajoči koaliciji smo lahko slišali včeraj od enega izmed razpravljavcev, ko je dejal: Socialni demokrati ne bomo Titanik, ampak se bomo potrudili in bomo zagotovili, da bomo namesto Titanika igrali Karpatijo in ljudi iz te zgodbe rešili. Torej, če to zgodbo razložimo, Socialni demokrati boste, tako kot sem včeraj rekel, s polno paro drveli proti ledeni gori, za katero veste, da vas čaka in točno veste, kje vas čaka, se vanjo zaleteli in potem boste rekli ljudstvu: "Poglejte, tukaj je Karpatija SD-ja, ki vas rešuje, bodite srečni, da vas vsaj nekaj odstotkov preživi." To je ta zgodba in to je način razmišljanja, ki ga očitno gojite in to je dejansko zaskrbljujoče. Kajti, tam je vse šlo pod morje, vse, kar je bilo vredno, je šlo pod morje in zelo malo se jih je rešilo. Tisto, kar sem vam jaz včeraj govoril in tisto, kar vam govorimo danes, je to, da vendar končajte s tem načinom razmišljanja in začnite delovati proaktivno tam, kjer imate vse možnosti in se od vas to tudi pričakuje. Črpanje evropskih sredstev v 2007 je bilo manjše kot je bilo načrtovano. Ker je bil cilj, ki je bil zastavljen, zastavljen zelo ambiciozno in ker takrat, ko se je zastavljal ni bilo jasno, kdaj in v katerih rokih bo Evropska komisija posamezne operativne programe potrdila. To so dejstva, ampak ne moremo zaradi tega govoriti, da je bilo delovanje v letu 2007 slabo, nasprotno. Kaj je bistveno, kar se EU sredstev tiče za obdobje 2007, 2008 in naprej do 2013? Bistveno je tisto, kar se je dogajalo v letu 2006, bistveno je to, da takratna vlada ni popustila nekaterim glasovom iz vrst SD-ja, takrat še LDS-a, ki so kričali, kaj vendar počnemo, ko nismo izpogajali perspektive pod luksemburškim predsedstvom in je razumno izpogajala daleč največ kar je bilo mogoče pod angleškimi predsedstvom decembra 2006. To je tisto, kar je bistveno. In na vas leži sedaj odgovornost, da to zgodbo uspešno pripeljete do konca, kajti če boste vladali naslednja štiri leta je večina teže in večina odgovornosti za uspešno koriščenje teh sredstev na vaši strani in je nerazumsko in neracionalno, da se zgovarjate na leto 2007. Mimogrede, prejšnja vlada je v začetku leta 2005 sprejela vrsto operativnih ukrepov, ki so omogočili, da je Slovenija uspešno počrpala sredstva iz prejšnje perspektive iz 2004 do 2006. To so tudi dejstva. Če teh ukrepov ne bi bilo sprejetih, bi lahko imeli na tem področju še slabšo situacijo. Skratka, da zaključim, leto 2007 je bilo eno izmed uspešnejših let, težko se bo ponovilo. Mislim, da bomo sledili tako ponovitev samo, glede na podatke, ki prihajajo v medije za leto 2008, ker je presežek predviden v višini 68 milijonov evrov. Prejšnja vlada je kljub temu, da je imela ugodno pozicijo, racionalizirala javno porabo na vseh segmentih, zmanjšala število zaposlenih v javni upravi, izvedla davčno reformo, razbremenila gospodarstvo. Leto 2007 je bilo prvo, ko so se zmanjševali davki, prihodki iz naslova davka na izplačane plače, stopnjo dohodnine iz prejšnjih 50 na 41 itn., da ne naštevam. Zato je nekorektno, s strani tistih, ki ste, dokler niste prišli v hlače poslanca, trdili, kako je dobro delala, sedaj ko ste v teh hlačah, trditi, da temu ni bilo tako. Nedostojno je. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Luka Juri.
Hvala lepa. Sodelavke in sodelavci! Naj malo pojasnim, iz višje kabine, kakšna je situacija: Titanik, na globalnem nivoju, že udaril v ledeno goro in sedaj nima smisla, da krivimo eden drugega, zakaj je bila tista ledena gora tam, ker vemo, da za to ni kriva ta vlada, kot tudi ni kriva prejšnja, ampak globalno stanje. Upam, da se tukaj lahko strinjamo. Gre za to, da se zavedamo, da moramo stvar čim bolje rešiti in zato prispodoba Karpatije. O črpanju iz sredstev Evropske unije. Rad bi poudaril, da na koncu ni važno, koliko si izpogajaš, če potem izpogajanega ne znaš črpati. Slovenija si je za leto 2008 izpogajala torej 10, počrpala pa je le 4. Bolje bi bilo, če bi malo manj energije osredotočili na pogajanja, pa malo več na realizacijo. Namreč, ni pomembno, koliko denarja bi lahko hipotetično dobili, ampak koliko smo ga dejansko dobili. In glede na to, da radi omenjamo angleško predsedstvo, pa bom povedal v angleščini "It`s about cash, mister, not about promises!" Gre za denar, ne za obljube. Prišlo je premalo denarja. Zaradi tega je Slovenija tudi bila neto plačnica leta 2008 in v Bruselj poslala 64 milijonov evrov več kot jih je iz Bruslja dobila. Odprta je bila tudi tema makroekonomskega stanja v letu 2007. Analizo seveda spoštujem, ampak dobro veste, da je Slovenija odprta ekonomija. Sedaj pa, kaj je odprta ekonomija, jaz upam, da če razpravljate, seveda, vam je popolnoma jasno. Tako, da ne bomo več eden drugemu metali žogico. Odprta ekonomija, ki je izpostavljena dobrim in slabim časom na globalnim nivoju. Torej, tako kot niste edini odgovorni za gospodarsko krizo, ki se je začela letos poleti, niste niti edini zaslužni za pozitivne rezultate 2007. Vseeno pa bi lahko leta 2007 Vlada delovala proticiklično in z raznimi ukrepi varčevala zato, da bi danes krizi lahko učinkoviteje kljubovali. Pred časom sem vam prebral odlomek iz Svetega pisma, ki dokazuje, da je to osnovno načelo znano že iz biblijskih časov. Varčevati v času debelih krav za takrat, ko bo prišel čas suhih krav. Namesto, da bi to delali, ste vse debele krave veselo pojedli, zmleli vse žito, tako da danes ko bi potrebovali rezerve, ki bi jih lahko ustvarili leta 2007, so žitna skladišča prazna, krav pa tako ali tako več ni, ker so bile vse zaklane. Kar se tiče ukrepov za 2009. Dobro veste, da ukrepi čakajo prav na to, da jih sodelavke in sodelavci iz opozicije pogledate in upam, da tudi, na to računam, čim prej potrditev. Pozivam vas, da storite to čim prej, kajti pri vodenju gospodarstva ne gre za ambicioznost, ampak gre za odgovornost. Ne gre za ambicioznost, da bi prikazali čim višje statistične podatke BDP-ja, ampak gre za odgovornost, da v Sloveniji ustvarjamo več enakosti, da spodbujamo solidarnost in da vsi skupaj prebrodimo trenutne težave in samozavestno nadaljujemo na poti skupnega razvoja.
Hvala. Gospod Gorenak.
Hvala lepa. Sam se nisem imel namena oglasiti pri, bom rekel, finančnih temah, tudi v bodoče se ne bom, pa vendarle gredo nekatere razprave v tako smer, da se mi zdi, da sem to tudi dolžan narediti. Preteklo mandatno obdobje sem namreč preživel v Kabinetu predsednika Vlade in rekel vam bom takole. Danes govoriti o tem, nekdo je govoril o tem, kako je Janševa vlada delala v času debelih krav, kako se je pravzaprav Janševi vladi dobro godilo in kako se je 21. septembra ali 21. novembra vse spremenilo, država je padla v strašno krizo in vi ste tisti dobri ljudje, ki to rešujete. Seveda je to povsem črno-bela slika. Obdobja debelih krav nikakor ne bi bilo, vsaj takega ne kot je bilo, če ne bi Janševa vlada ukrepala in kaj počela in kaj delala in v Državni zbor nosila tiste zakone, ki so visoko gospodarsko rast, ne samo na krožniku prinesli iz svetovnih trgov, iz evropskih trgov, ampak jo tudi bistveno bistveno pospešili. Naj vas spomnim, da je rezultat vseh tistih ukrepov, predpisov, zakonov in tako dalje enkrat več in še v posameznih obdobjih še večja gospodarska rast kot je bila v EU. To preprosto zanemarjate in pozabljate. Nadalje. Vi danes trdite, v času visoke gospodarske rasti je potrebno varčevati, je treba "šparati" za hude čase, hkrati pa pozabljate, da ste leta 2004 prepustili Vlado z globokim proračunskim minusom, danes pa nam očitate, da smo vam mi pustili premajhen plus. To nam očitate, da smo vam pustili premajhen plus. Vendar, ta plus je bil narejen prvič odkar država Slovenija obstaja, vi ste jo pa vodili tri mandate ali kaj jaz vem koliko, mi enega in v tistem enem mandatu smo naredili plus. To bi morali spoštovati pa vidim, da temu seveda ni tako. Če govorimo za leto 2007 ostaja dejstvo, da je plus. Za mene ni pomembno ali je na postavki a ali je na b, pod črto je in danes ga imamo pred seboj. Za leto 2008 še ne vemo, mi vsaj približno vemo, kakšno je bilo stanje na dan predaje Vlade, zagotovo velik plus. Kaj ste pa naredili do konca leta bomo pa videli v naslednjem poročilu naslednje leto ob isti točki dnevnega reda. Za tiste rezultate je bilo potrebno hudo garati. Sam sem skupaj z ministri, državnimi sekretarji prejšnje vlade krepko delal tudi do polnoči in čez. Ne bom rekel, da je samo to delo naše vlade. V okviru Partnerstva za razvoj smo se srečevali in zlasti na gospodarskem področju, moram jasno povedati, da smo mnoge zakone zelo dobro uskladili s Socialnimi demokrati, z ostalim delom takratne opozicije seveda ne, ker tega niso želeli. Mi vam danes nekaj podobnega celo ponujamo in dober je verjetno res včerajšnji dogovor. Seveda, v tem kontekstu je treba zelo jasno povedati, da bi bilo bistveno bolj pametno, kot da se kregamo, kdo je premalo "prišparal", kdo je pustil preveč minusa, govorim o letu 2004 in zapuščini vaše vlade; da pogledamo naprej. Zdaj, ali boste vi to potrdili ali ne, je konec koncev vaša stvar, bomo pač še enkrat tukaj debatirali o tem in takrat bom seveda še bolj natančno predstavil vse tiste številke, ki sem jih imel možnost spremljati v Kabinetu predsednika Vlade. Torej, en korak nazaj, ne se samo sprenevedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala, podpredsednik. Jaz se danes nisem imel namena oglasiti, ker je veliko več poslancev, ki dobro poznajo to materijo. Ampak, ko sem danes poslušal, sem ostal namenoma tu, da poslušam eno in drugo stran. Sem se pač postavil na zelo udobno mesto opazovalca. Vendar sem poslanec in mimo nekaterih izrečenih dejstev ali špekulacij ne morem. In bom skušal odgovoriti zelo na kratko. Slišimo, po eni strani, obrambo nekdanjega proračuna in nekdanjih domnevnih uspehov nekdanje vlade. Po drugi strani kritike in predvsem imamo pred seboj 12 strani Računskega sodišča, ki je vendarle neko telo, ki ga je treba spoštovati. Ko smo se zadnjič pogovarjali, ko smo razpravljali o Poročilu Varuhinje človekovih pravic, je bilo večkrat ugotovljeno, da žal v tej državi ne znamo spoštovati tistih inštitucij, ki morda bolj objektivno kot ena ali druga politična stran podajo neko oceno, ki jo je treba potem upoštevati. No, in če preberemo tistih 12 strani, vidimo, da ni tako rožnato in da ni tako lepo, kot pripovedujejo kolegi poslanci iz vrst opozicije. Dejstvo je, da so se v času prejšnje vlade dogajale stvari, ki šele danes izražajo vso pogubno naravo tistih potez. Jaz ne bom nehal ponavljati nekaterih dejstev, ki, žal, žalostijo primorsko javnost, prav zaradi slabega poslovanja, ki je dobilo svojo legitimnost v času Janševe vlade. Če mislim na to, kar se dogaja v Luki Koper, v Intereuropi ali v drugih gigantih in o klavrnem stanju v katerem se danes nahajajo ta državna ali delno državna podjetja, ne morem mimo dejstva, da je to rezultat slabega poslovanja in slabega kadrovanja, ki je bilo izrazito politično. Ko danes slišim, kako je bilo lepo in kakšno lepo zapuščino in dediščino je prejšnja vlada zapustila sedanji vladi, mi gre malce na smeh. Veste, ti podatki bodo še dokazali, da je bilo poslovanje prejšnje pravzaprav zelo problematično. Ko je danes Luka zadolžena z indeksom 500 in ko se Intereuropi obeta hitra razprodaja za to, da bi vsaj delno preživela, se sprašujem: Kje je bila Vlada, ko je odločala o predsednikih uprav, ki so seveda imeli pravo člansko izkaznico v žepu, nato pa zapustila to dediščino novi vladi, ki mora reševati in paziti, da ne bo pri tem reševanju preveč iritirala druge strani? Res je, če smo malo samokritični, prvi, ki je priznal prejšnji vladi določen uspeh, je bil naš premier. In to v svojem začetnem govoru. Seveda se bo opozicija stalno sklicevala na to benevolentno oceno, ki jo je podal premier, verjetno, iz politične korektnosti, ampak verjetno niti on pravzaprav ni vedel, kakšno je realno stanje. To realno stanje prihaja danes na dan. In dejstvo je, da smo mi poslanci dolžni, tako kot vsa politika, prisluhniti tistim ustanovam, ki so za to imenovane in so za to pristojne, da nam povedo, kako dejansko stojijo stvari. In 12 strani Računskega sodišča je lakmusov papir tega stanja. Tako, nehajmo se sprenevedati in se igrati s temi temami in podatki, kot da bi bila to pingpong miza. Seveda ne bomo prišli do konca, ker interpretaciji sta dve, ampak dejstvo je, da je resnica le ena. O tem bo treba tudi razmišljati.
Hvala. Gospod Tanko.
Hvala lepa. Strinjam se, da je treba varčevati takrat, ko človek ima. Mi smo v prejšnjem mandatu tudi varčevali. Zmanjšali smo delež javne porabe v DP-ju, zmanjšalo se je število zaposlenih v javni upravi, kljub temu pa smo izpeljali celo vrsto ukrepov, ki so znižali javnofinančni primanjkljaj. Iz 600 milijonov leta 2004 je nastalo 170 in še nekaj milijonov presežka. Skratka, v tem obdobju se je naredila razlika za 700 milijonov evrov, ob tem, da smo v letu 2006 izpeljali še davčno reformo, ki je prinesla gospodarstvu in fizičnim osebam približno 1,2 milijarde evrov. Vendar kljub temu izpadu, se prvi izpadu, ki je nastal samo zaradi tega, ker smo popravili davčni zakon prejšnjega ministra, predprejšnjega ministra gospoda Mramorja, je prišlo v državni proračun približno 1,2 milijarde sredstev manj. To so tista sredstva, ki bi bila lahko privarčevana, če bi pustili davčne zakone take kot so bili. Vendar, glede na ukrepe, ki jih sprejemate, glede na hitrost s katero se odločate, je prav, da smo ta sredstva pustili v gospodarstvu in pri fizičnih osebah, kajti očitno potrebujete nekoga, ki za vas varčuje in vi ste tisti, ki boste potem lahko delili. Srečo imate! In tudi nepotešene apetite. Želite, da vsi varčujejo za vas, sami bi potem pa delili. Ko smo prej govorili o Telekomu in o vračanju, mislim da je prav, da tisti, ki so plačevali to mrežo, dobijo denar nazaj, kajti če se podjetje prodaja in to je vaš namen, je najboljše, da dobijo nekaj tisti, ki so vanjo vložili. In ne samo tisti, ki so se slučajno našli na menedžerskih pozicijah in pa na funkcijah oblasti, da bodo to lahko potem izpeljali na svoj način. Mislim, da je prav, da ni edini dedič dobrega poslovanja Telekoma samo, ne vem, določena poslanska skupina ali pa grupacija, ki se bo na to pripela in izpeljala ta proces lastninjenja, kot se kaže. Poglejte, obstaja tudi primerjava med obdobjem, recimo ministrovanja Gasparija in Bajuka. Med Vlado, ki jo je vodil, recimo, gospod Drnovšek in Vlado, ki jo je vodil Janez Janša. V obeh obdobjih so bile visoke gospodarske rasti. V obeh obdobjih so bile tudi približno enake višine inflacije. Se pravi, ti makroekonomski pogoji približno enaki, uravnoteženi. Pa vendar se je samo v obdobju prejšnje vlade pojavil presežek, medtem ko so v obdobju prejšnjih vlad bili izraziti deficiti. Bili smo priča tudi številnim seansam tukaj. Spomnite se tisti, ki ste z nekoliko daljšo kilometrino, da smo sprejemali proračune pri vladah gospoda Ropa, Drnovška, z izredno nizkim izkazanim javnofinančnim primanjkljajem in tamle pred vrati tisoče kamer. Zaključni račun za tista leta pa smo dobili tri, štiri leta kasneje, s primanjkljajem, ki je bil trikrat večji kot je bil napisan v proračunu. Neverjetno! In to lahko zagotovo potrdi gospa Kamnarjeva, ki je tudi takrat, v tistih obdobjih opravljala določene računovodske funkcije ali pa finančne funkcije v okviru takratne politike. Mislim, da je potrebno ugotoviti še nekaj. Kljub vsem tem racionalizacijam, zmanjšanjem, tudi nižji obdavčitvi in zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja, je bilo prejšnje obdobje tudi obdobje zelo velikih investicij. Ni bilo obdobja pred tem, to lahko tudi vaš kolega poslanec iz Obrtno-podjetniške potrdi, ki bi bilo tako bogato z investicijami. Kljub vsemu temu varčevanju, se je naredila izjemno dobra podlaga za gospodarsko rast. Moram reči, da edino, kar sedaj pričakujemo, so samo ukrepi, da bi ta trend visoke rasti, visokih investicij ohranjali tudi leta 2009, 2010 in naslednja leta.
Hvala. Gospod Mencinger.
Spoštovane, spoštovani! Moram priznati, da me skrbi sprenevedanje nekaterih kolegov poslancev, ko so mesec dni nazaj govorili v istem prostoru, da ni recesije, da ni krize in ostale zgodbe. Mi kot zbor smo praktično konstituirani tri mesece, vlada pa dva meseca. Mislim, da je tukaj, milo rečeno, stvari posploševati zelo nekorektno in vprašljivo. Računsko sodišče je dalo svoje rezultate in to so dejstva. Preko teh dejstev ne moremo, razen skozi razprave in mislim, da so te razprave potrebne. Poročilo kot tako je zelo zaskrbljujoče. Naj povem, da je ocena, ki je pripravljena za leto 2008, pa še hujša. Razmere niso niti malce dobre. Kar pa je sploh zaskrbljujoče, je pa dejstvo črpanja evropskih sredstev. Naj povem, da se tukaj strinjam s kolegom Kampušem in ostalimi župani, ki lahko tudi na konkretnih primerih opozorimo in izpostavimo projekte, ki so bili dodeljeni po načelu "vaši-naši". Tukaj mislim, je politika odigrala svojo zgodbo, ki nikakor ni dobra. Naj izpostavim samo dve zgodbi. Prva je urejanje vodotokov in ta sredstva, ki so namenjena za urejanje vodotokov, ko je državni denar šel v dvotretjinskem znesku v točno določeno občino. Vsa ostala Slovenija ima pa pri teh neurjih in ujmah zelo velike probleme. Ta stvar se ne dela niti malo transparentno. Naslednja stvar je dodelitev koncesije Hidroelektrarni Sava. Tukaj se je politika zelo vpletala in dogovarjala o tem. O tej zgodbi bomo verjetno v prihodnjih dneh govorili. Zato je potrebno dejansko stanje ugotoviti in postaviti temelje za pripravo rebalansa proračuna za leto 2009. Ker, če ne bomo imeli dejanskega stanja, bodo tudi ti temelji taki kot bohinjski sir in ne bodo za nobeno zgradbo dobri. Zato podpiram tiste, ki zahtevajo revizijo posameznih projektov. Podpiram tudi odločitev, da se vzpostavi koordinacija skupine, ki bo preko ministrstev, na nivoju sekretarjev, te stvari tudi posebej pregledala. Edino tako bomo dejansko lahko oblikovali rebalans proračuna za leto 2009. Poleg tega zelo podpiram napore nekaterih ministrstev, da se te stvari poenostavijo, da se zagotovi nekaj sredstev kot predujem pri teh projektih in da se dejansko projekti kot taki na novo rangirajo. In kar je najbolj pomembno, da se da neko oceno pripravljenosti projekta kot takega, ne pa da se lahko dogodi to, da se prijavljamo po politični podpori, projekt pa potem ni šel skozi vsa ta sita in se kar naenkrat pojavi, da nekaj teh sredstev, ki bi jih lahko usmerili na konkretne, boljše projekte, ni bilo ustrezno financiranih. Poleg tega naj povem, da bo treba tu dejansko pristopiti in pomagati pri administrativnem usposabljanju tistih, ki se prijavljajo, točno doreči proračunska pravila in nekako zagotoviti usposobljenost prijaviteljev. Glede na povedano in tudi na razprave, ki so bile pred mano, naj povem, da Predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2007 ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Župevc. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da za to, kar sem danes poslušala s strani nekaterih opozicijskih poslancev, obstaja zelo lepa, slikovita beseda, to je beseda "realitätsverlust", izguba občutka za realnost. Kolegi z druge strani boste do onemoglosti ponavljali svojo resnico. Državna sekretarka je danes zelo jasno in nazorno nanizala dejstva. In vi boste [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] Ali smem dokončati in povedati, kar želim, saj sem tudi jaz vas poslušala. Torej, vi boste svojo resnico, ki nima nič opraviti z dejstvi, ponavljali do onemoglosti. Med nami je ključna razlika: vi ocenjujete svojo zapuščino tako, mi jo ocenjujemo drugače. Moram reči, da se niti ne strinjam s trenutnim predsednikom Vlade, ki je vašo zapuščino ocenil drugače. Jaz mislim, da je vaša zapuščina slaba. In tudi s tega izhodišča danes izhajamo. Govorite o rekordni gospodarski rasti. Odkar se je začel ta mandat, vi ponavljate svojo mantro. Ponovite še državljankam in državljanom, to ste pozabili povedati, kaj so od te rekordne gospodarske rasti imeli oni. In vaš odnos do Računskega sodišča je pomenljiv in v bistvu razumljiv. Kajti vaš predsednik Vlade, gospod Janez Janša, je dal jasno in javno vedeti, kakšen je njegov odnos do Računskega sodišča, ko je Računsko sodišče pozvalo gospoda Podobnika, naj odstopi. Bivši predsednik vlade je ta poziv preprosto prezrl, ga ni zanimal. Malo, da ni rekel, naj se Računsko sodišče ukvarja s čim drugim, ne s temi stvarmi. Gospod Tanko je prej povedal, da še vedno živimo v letu 2007. Verjemite mi, če se še tako otepamo preteklih let, vaša zapuščina nas bo še dolgo spremljala. Gospod Vizjak, ki je te dni zelo glasen, rekli ste: "Slovenija ni in ne bo v recesiji." Torej ni in ne bo v krizi. Potem vas sprašujem, zakaj potem v Državnem zboru sprejemamo protikrizne ukrepe? Zakaj so se včeraj predsedniki političnih strank dogovorili, da bodo v obdobju krize sodelovali? Zakaj nas v Državnem zboru ves čas kritizirate, da smo pri sprejemanju ukrepov pred krizo, ki prihaja, prepočasni? Še eno stvar. Gospod Černač, govorili ste o nekonsistentnosti nekaterih, ki so prej, ko še niso bili v poslanskih hlačah, hvalili vašo vlado, zdaj pa, da jo kritizirajo. Jaz še, ko sem bila v neposlanskem krilu, zdaj sem pa v poslanskih hlačah, sem vašo vlado kritizirala, zaradi tega, ker menim, da je delala slabo, ni bilo vse slabo; kaj je bilo tudi dobrega; ampak vaša zapuščina je po mojem skromnem mnenju slaba in od tod štartatmo danes.
Hvala. Želite repliko? Izvolite, gospod Černač.
Hvala lepa. Ni nujno, da se vsak, o katerem jaz govorim, takoj prepozna, zaradi tega sem namerno govoril o poslanskih hlačah in ne o poslankinem krilu. Je pa zanimivo, da ste se v teh besedah prepoznala, tako da, moram povedati, da me to čudi. Govoril sem pa o nekom drugem. Govoril sem o tistem, ki je še nedolgo tega javno govoril, koliko pozitivnih ukrepov je bilo za slovensko obrt v preteklem mandatu sprejetih in ko je zdaj dobil možnost, da tudi sam vpliva na te odločitve, ne pomaga soodločati o teh pozitivnih ukrepih, ampak jim nasprotuje. O tem sem govoril. Hvala.
Vi ste bili tudi imenovan, Gospod Vizjak?
Spoštovana poslanka se iz svoje nevednosti dela norca. To je zanimivo. Namreč to, da nismo v recesiji in da si globoko upam povedati, da če bi bili ukrepi in tudi ne bi bili v recesiji [[...]]Saj niso moje besede, to so še besede direktorja Urada za makroekonomske analize gospoda Vasleta. To trdi v zadnjih napovedih. Se pravi, ni treba mene citirate, njega citirajte, če imate z menoj problem. Recesija je poje, ki je tudi tehnično definiran in Slovenija kljub najnovejšim napovedim, ne samo domačih analitskih služb, temveč tudi mednarodnih institucij, ne bo ob prihodu oziroma letu 2009 beležila negativne gospodarske rasti. Ne bo. Upajmo. Vendar tudi sam čedalje bolj dvomim v to. Zakaj? Zaradi tega, ker je ta situacija odvisna od ukrepov Vlade, ki jih pa ni in ni. Oziroma so na nivoju, recimo, reševanja družinskega proračuna. To se pravi, s temi kapučini itn. Veste, to ne bo rešilo javnih financ. To je lahko zgled, to je lahko neka simbolna gesta, gotovo pa ne more bistveno vplivati na konjukturna oziroma recesijska gibanja v državi. In spoštovana poslanka, repliciram vam, ker ste zopet govorili, da je recesija enako krizi. To ni res. To enostavno ni res. Kriza ni beri recesija ali recesija je beri kriza. Ni res. Tudi zmanjševanje rasti, gospodarske rasti je neka skrb vzbujajoča situacija, lahko jo imenujemo tudi kriza, pa še ni recesija. In vsled tega prosim, ni vam treba verjeti meni in delati iz teh terminov politike, verjemite analitskim službam, ki vas, ker je to ta tako imenovani Urad za makroekonomske analize in razvoj, verjemite njim, njihova poročila preberite, njihove ocene in pustite mene pri tem pri miru.
Hvala. K repliki se je javil [[...]]Ja, imam še na gospo Župevc, gospod Tanko. Izvolite.
Najlepša hvala! Tukaj se, poleg ostalega, soočamo tudi z uporabo terminologije, kajti nekateri, ki komentirajo ekonomske kategorije, enostavno ne obvladajo osnovnih izrazov in na osnovi teh pomanjkljivih ugotovitev tudi delajo napačne zaključke. Poglejte, mi in tudi sam pri svoji razpravi nisem uporabljal podatkov, ki bi jih naše strokovne službe pripravile v kakšni kuhinji, tako kot smo bili priča v preteklem mandatu, ko je vaš poslanec to počel. Podatki, ki jih navajamo, so podatki Carinske uprave Republike Slovenije, kar zadeva rast izvoza in ta je bila dvoštevilčna v letih 2007 in tudi za leto 2008. Kar zadeva gospodarsko rast so to podatki Umarja in tudi Statističnega urada Republike Slovenije, uradnih inštitucij, ki jih ima država za načrtovanje vseh projektov in projekcij. Tudi podatki Banke Slovenije govorijo točno o tem, o čemer sem sedaj govoril. Če boste pogledali na spletno stran Zavoda za zaposlovanje boste ugotovili, da se je od te visoke gospodarske rasti nezaposlenost skoraj prepolovila, padla je za 30.000 iz, ne vem, 80, 75.000. Nezaposlenost je padla na manj kot 60.000 oziroma 50.000 in tako naprej. Skratka, vsi ti podatki so vam na razpolago. In trditi, da državljani od tega niso imeli nič, je pravzaprav žalitev tudi teh uradnih inštitucij, ki te podatke objavljajo. Dvomim, da boste dosegli tudi rebalans na Umarju za podatke za oceno leta 2007, pa na Statističnem uradu in na Zavodu za zaposlovanje. In prav zanimivo je poslušati tudi vas iz poslanskih klopi, ko mimogrede rebalansirete in relavitizirate izjave vašega predsednika Vlade. Mislim, da je predsednik Vlade to mislil iskreno, da je za to, kar je izjavil nekajkrat za to govornico, izjavil tisto, kar so mu svetovali pametnejši od njega. In mislim, da te stvari, ki jih govori tukaj, ne govori kar tako samo zaradi protokola in piarja. Te izjave morajo imeti tudi neko podlago in nekaj soli. Zelo priporočam vam, da se oprete tudi na kakšne uradne podatke za izjave, ki jih tu tako na lahko trosite. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Klun, ni replike na repliko. Besedo ima gospod Sajovic. Gospod Sajovic izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije se danes pri tej razpravi nismo oglašali, tudi namena nismo imeli, ampak vidim, da smo naredili enkraten uvod v partnerstvo: veliko grmenja, malo dežja, vmes pa veliko fig v žepu. Za kaj gre? Iz predlanskega snega, govorimo namreč o letu 2007, in pa razlitega mleka smo naredili prvovrsten politični spektakel in prepir. Jaz k temu ne bom dodal nič bistvenega. Bom pa samo povedal, da tej potrditvi proračuna za leto 2007 nasprotujem iz enega samega preprostega načelnega razloga, da v tej državi se moramo naučiti spoštovati pravila, ki smo si jih postavili. Če Računsko sodišče nekaj reče, da ima to določeno težo, če Ustavno sodišče reče, prav tako, da se te zadeve enostavno ne komentirajo, ampak preprosto izvršujejo. Govorimo o dveh vladah. Moram reči, da tudi prejšnja vlada je bila moja vlada, tako kot je ta vlada zdaj moja vlada, je slovenska vlada in vsaka se v svojem času trudi za maksimalen izkoristek in izplen. Kakšna bolj uspešno, kakšna manj, kvaliteto pa presojajo na vsake štiri leta volivci. Oglasil sem se pa tudi zato, ker je veliko debate o črpanju evropskih sredstev. Nekateri zgodbo poznajo na teoretični, drugi pa na zelo praktični ravni, kakšne so naše bistvene vsebinske težave. Bistvene težave so te, da se nam čas izteka in da smo zgodbo vsi skupaj pričakali relativno nepripravljeni, predvsem pa zato, ker je bila ta zgodba nova. Tu ne gre za očitek, del teh stvari, ki nam ne gredo najbolje, pa v letih - velja namreč N plus dva, se pravi, po letu 2013 bomo imeli še dve leti časa, da to zgodbo zaključimo. Ker vodim kohezijski projekt, ki je vreden 25 milijonov evrov, in ker je težav vsak dan zadosti, vam bom povedal samo nekaj najbolj bistvenih. Vse tiste občine, ki se bodo tega lotile, pa če se bodo lotile čez leto ali dve, morajo za tisto obdobje varčevati, ne le danes, ampak že včeraj. Da občina pričaka kohezijski projekt s finančnim minusom, potem je to velika katastrofa. Vse občine in ministrstva, ki se bodo tega lotevala, morajo že danes delati na zemljiščih. Treba je dobiti služnost ali zemljišča odkupiti. Treba je delati na načrtovanju. Tu so marsikdaj zgodbe tudi povsem zgrešene, da so se naročili projekti, vredni od pol milijona do milijon evrov, ki naj bi bili namenjeni pridobitvi za kohezijsko vlogo, potem pa teh projektov v praksi ni možno realizirati in se občine, namesto da bi delale po rdeči knjigi, kot je bilo prvotno zastavljeno, odločajo za rumeno knjigo in kakšnega pol milijona evrov sredstev je šlo v zaprašen predal. Tudi na ministrstvih je bilo na začetku nekaj napak. Predvsem gre za zgodbo razpisov. Kaj se nam je dogajalo na razpisih - znanja je bilo malo, v Sloveniji smo določili dvorne hiše, ki znajo projektirati, in dvorne hiše, ki pripravljajo razpise. Rezultat pa je seveda za marsikatero občino malo uspeha pa v veliki meri oskubljeni občinski proračuni. Samo popravki neke dokumentacije, ki so lahko končani v uri ali dveh, stanejo občinske proračune pet, deset ali pa več tisoč evrov. Kaj je še pomembno? Da se mora država ta trenutek zavedati, da za koriščenje teh projektov v občinah ni in ne bo zadosti denarja, in razmišljati tudi o rešitvah, ki so pa lahko takšne, da manjkajoča sredstva zagotovi tudi država in se za določeno obdobje lahko vknjiži tudi kot solastnik. Gradimo projekte, ki bodo našim občankam služile 80, 100 let. In ni noben problem, če jih bomo v naslednjih letih tudi odplačali. To so pa tisti konkretni problemi, ki se tičejo črpanja sredstev, in niso v nobeni fazi nič politični. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Poglejte, tukaj smo soočeni s tem, da politika želi nekaj, kar tudi Računsko sodišče ni niti predlagalo niti ne izhaja iz njihovega revizijskega poročila. Računsko sodišče je izdalo mnenje s pridržkom in ni zahtevalo odzivnega poročila. S tem se je precej jasno tudi Računsko sodišče opredelilo do tega zaključnega računa. Tu pa smo priča temu, da politika želi narediti iz tega drugačno zgodbo in na nek način išče v tem nekega demona. In to pomeni, da bo v nasprotju z govorjenjem o spoštovanju stroke in vsega tega, tu politika naredila potezo, ki gre preko vseh teh podlag. In to ni prav. Pa še nekaj. Tu smo bili recimo deležni kritik in napadov negospodarnega ravnanja in ne vem kaj še vse s strani poslanke Brede Pečan, ki pa si je za leto 2006 prislužila negativno mnenje, ko je tako po domače prodajala občinsko premoženje v Izoli. V štirih primerih je prodala nepremično premoženje v skupni višini 659 in še nekaj tisoč tolarjev, to je dva milijona 750 tisoč evrov, ne da bi opravila cenitve. To se pravi, kar tako. In to je pravzaprav tisti rabelj in tisti komentator, ki bi rad mnenju s pridržkom brez odzivnega poročila polemiziral in podtikal in kakorkoli zapletal. Ko smo s strani Socialnih demokratov deležni nekih naukov v smislu pregovorov, je tudi en pregovor pravi, ki pravi: "Počistite ali pometite najprej pred svojim pragom." In jaz ne izražam tu svojega mnenja, berem poročilo Računskega sodišča za leto 2006 v občini Izola, ko je bila odgovorna oseba gospa Pečanova in volivci so v tej občini tudi svoje povedali in prav je tako.
Hvala. Gospa Pečanova, želite repliko? Izvolite.
Prvič, gospod podpredsednik, mislim, da bi morali ustaviti svojega kolega, ker najmanj, kar je, ni bila razprava o reviziji poslovanja oziroma razpolaganja z nepremičnim premoženjem v občini Izola, ampak teče razprava o reviziji oziroma o zaključnem računu proračuna države. Drugo, kar bi povedala v zvezi s tem, kar ste prejle rekli, volivci v Izoli niso presodili na osnovi mojega županovanja, ampak je sodišče presodilo. In vi to dobro veste, gospod Vizjak. Tretje, kar je, jaz nisem nikogar obtoževala in nisem o nikomer trdila, da je negospodarno ravnal. Jaz sem povedala samo to, da so bili prikazovani prihodki in odhodki in zadolževanje državnega proračuna na drugačen način, kot je to v zakonu o javnih financah zapisano. Se pravi, gospod Vizjak, ni bilo govora o tem, da bi bilo treba proračun spremeniti, ni bilo govora o tem, da je treba zaključni račun proračuna spremeniti, ni bilo govora o tem, da je vlada ravnala negospodarno, bilo je govora o popolnoma drugih stvareh. In tudi to sem poudarila, da je Računsko sodišče izdalo mnenje s pridržkom. Vendar sem uporabila besedico "le". Ker nekatere reči, ki so v tem zaključnem računu in tem proračunu za leto 2007 bi zaslužile kakšno ostrejšo oceno. Moram pa reči, da tako kot vi sicer nastopate neokusno in ne na mestu, ste tudi sedajle govorili.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 11. točki dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO POROČILA NADZORNEGA ODBORA SKLADA KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2007. Poročilo je v obravnavo zboru predložil nadzorni odbor Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku predlagatelja, in sicer Mariji Osvald, predsednici nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Izvolite.
Lep pozdrav gospodu predsedujočemu in vsem poslankam in poslancem in vsem prisotnim! Nadzorni odbor Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je dolžan vsaj enkrat letno poročati Državnemu zboru o svojem delu. Doslej je bilo poročilo že posredovano konec lanskega leta Odboru za kmetijstvu v Državnem zboru in na željo Državnega sveta tudi tem organu. Po sklepu Odbora za kmetijstvo in gozdarstvo so službe sklada poslali pisno pojasnilo in odgovore in vprašanja Odboru za kmetijstvo. Nadzorni odbor je v letu 2007 prioritetno in projektno zasledoval cilje kmetijske politike pri oddaji kmetijskih zemljišč v zakup ter prodaji in nakupu zemljišč po upraviteljstvih. Obnašali smo se kot dobri gospodarji in upoštevali priporočila o sejninah. Sejnine sveta in nadzornega odbora so znašale 100 oziroma 140 evrov neto na sejo, medtem ko smo vsa projektna dela opravili volontersko. Za razliko od visokih sejnin v podjetjih v državni lasti so naše sejnine le simbolične. Po podatkih računalniške aplikacije, ki omogoča poizvedbo po površinah kmetijskih zemljišč v upravljanju sklada, na katerih so vrisane grafične enote rabe kmetijskih zemljišč, smo ugotovili, da nekaj več kot 11 tisoč hektarjev površin v opravljanju sklada ni bilo oddanih v zakup. S projektnim pristopom in večkratno obravnavo problematike prostih površin je nadzorni odbor dosegel, da se je naloga odpravljanja prostih površin uvrstila med prednostne naloge sklada. Tako so nadzorni odbori in službe sklada po posameznih upraviteljstvih in parcelah obravnavali posameznike v vpisanimi gerki, ki so obdelovali zemljišča v lasti Republike Slovenije, za njih prejemali subvencije, s skladom za ta zemljišča pa niso imeli sklenjenih zakupnih pogodb. Ob koncu leta 2007 je skupna površina v zakup neoddanih površin z vrisanimi gerki znašala še 3400 hektarjev. Nadzorni odbor je spremljal informacijo odprodaje parcel na levem delu reke Dragonje s strani občine Buje. Vodstvo sklada je delovalo v skladu s pravnim mnenjem svojega pravnega zastopnika, vse svoje aktivnosti pa je potem usklajevalo z ustreznimi organi, med drugim tudi z Državnim pravobranilstvom in Ministrstvom za zunanje zadeve. Glede poziva Računskega sodišča o razporeditvi presežkov prihodkov nad odhodki je sklad vladi posredoval tudi predlog avtentične razlage petega odstavka 10. člena Zakona o skladu. Vlada je razporedila del sredstev iz presežka prihodkov nad odhodki za poplačilo odškodnin na podlagi 72. člena ZDena del pa za namene financiranja načrtovanih ukrepov na podlagi sprejetih programov. Služba notranje revizije sklada in neodvisna revizijska služba sta ugotovili, da sklad še ni vzpostavil začetnih evidenc osnovnih sredstev, le-te pa tudi niso usklajene v stanju v naravi. Ugotavljamo tudi, da so v registru osnovnih sredstev nepremičnine nekajkrat podcenjene, zato je bilo priporočeno, da se vzpostavi nadzor oziroma se onemogoči prodaja osnovnih sredstev pod knjigovodsko vrednostjo in se pri prodaji upošteva ocenjena tržna vrednost. Priporočeno je bilo tudi, da se agromelioracijska dela na področju kmetijskih zemljišč v zakupu lahko izvajajo le v primeru, ko le-ta povečuje vrednost zemljišč. Na področju gozdarskega sektorja je v letu 2007 na priporočilo našega odbora in svojega plana dela služba notranje revizije sklada pristopila k učinkovitejšemu izvajanju nadzora gozdarskega sektorja in predlagala priporočila za odpravo pomanjkljivosti. Kontrola gozdarskega sektorja, spremljanje metodologij za vrednostno določitev koncesijskih dajatev in predlogi za odvzem koncesij so zaradi pomanjkanja kadrov v gozdarskem sektorju s strani nadzornega odbora težko preverljivi. Zaradi kadrovsko šibkega gozdarskega sektorja na skladu opravlja pretežni del nalog Zavod za gozdove Slovenije. Donosi iz koncesijske dejavnosti, ki po sedanji metodologiji predstavljajo za sklad prihodke, so se v zadnjih treh letih po kubičnem metru povečali. V letu 2007 pa predstavljajo težave povečani stroški dela, slaba sortimentacija, manjša količina poseka in zmanjšan obseg gozdov zaradi vračil v skladu z ZDenom. Sklad ima težave pri nakupih nepremičnin zaradi precenjenosti le-teh na trgu. V primerjavi s cenitvami so nepremičnine v ponudbah včasih nekajkrat precenjene. V teh primerih se sklad za nakupe ne prijavlja, da ne bi na ta način prispeval k preračunljivemu dvigovanju cen nepremičnin. Težave se pojavljajo tudi na obmejnih območjih in območjih zapuščene kmetijske dejavnosti. Zato ponovno predlagamo Odboru za kmetijstvo in gozdarstvo Državnega zbora, da prouči možnost [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Splošna ugotovitev nadzornega odbora je, da so obstoječi predpisi v nekaterih delih zastareli, pomanjkljivi, neučinkoviti. Zato opozarjamo pristojne organe na pomanjkljivost obstoječe zakonodaje in na posledice le te v delu, kjer so predpisi neustrezni za doseganje večje učinkovitosti pri načrtovanju kmetijske politike in ekonomskih učinkov, kar naj bi predstavljala poslanstvo sklada. Najlepša hvala.
Hvala. Poročilo je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo in pripravil predlog sklepa. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Francu Bogoviču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Lep pozdrav, spoštovana predsednica nadzornega odbora, spoštovani direktor, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! 10. 12. smo na odboru podrobno pregledali in se seznanili s poročilom nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč. Na srečo je na odboru več časa za obrazložitev, tako da smo po obširni obrazložitvi, ki je bila podana s strani predsednice nadzornega odbora, odgovornih na samem skladu in tudi s predstavniki ministrstva, ugotovili, da je bilo leto, ki je za nami, v skladu leto, ko se je na marsikaterem področju postorilo kaj dobrega. Zato smo tudi potem ocenili, da je delo bilo dobro, da je tukaj nadzorni odbor zagotovo tudi opravil svoje pomembno delo. V nadaljevanju se je odprla široka debata med samimi člani odbora in v tem delu so se poleg teh dobrih strani, ki so predvsem na področju kmetijskih površin, izpostavile tudi nekatere pomanjkljivosti. Naj tiste, ki so v poročilu, tudi izpostavim. Na eni strani gre za oceno, da je v gozdarskem delu treba še marsikaj postoriti. Podobnega mnenja je tudi predsednica nadzornega odbora, ki pravi, da bodo v bodoče posvetili temu področju več pozornosti. Prav tako je bilo izpostavljeno področje prenosa stavbnih zemljišč na občine, kjer je s spremembo zakona o skladih to določilo bilo spremenjeno. In tudi priporočila gredo v sklepu v to smer, da se ta sprememba zakona o skladih, ki odseva to pravico vračanja stavbnih zemljišč občinam, ki so bila takšna že vse do leta 2000, popravi, se pravi, da se z novelo zakona o skladih to popravi. Prav tako smo ugotovili, da gre predvsem za izčrpavanje podeželja v tem delu, da se koristijo ceste na podeželju, da pa se sedaj preko družbe za svetovanje in upravljanje razpolaga s stavbnimi zemljišči. Na drugi strani pa se tudi ne dobiva dela dajatev iz koncesnin v občinske proračune. Potem gredo tudi na koncu v to smer predlagani sklepi in s tem so se strinjali tudi predstavniki Ministrstva za kmetijstvo. Še enkrat se morda vrnem na področje gozdov, kjer je bila postavljena cela vrsta vprašanj, na koncu tudi vprašanja s strani enega od članov, gospoda Bukovnika, pa tudi v pisni obliki, na kar smo konec leta tudi prejeli pisne odgovore s strani sklada. V tem delu je šla razprava v to smer, da je dejansko zelo otežen nadzor nad temi, ki upravljajo s temi gozdovi. Tu je bila tudi izrečena beseda, da gre na nek način za tajkunizacijo državnih gozdov in da je gospodarjenje pri nas bistveno slabše, kot je v katerih drugih deželah, ali pa tudi na področju tistih gozdov, katerih lastnik je Rimskokatoliška cerkev. V tem delu je tudi priporočilo, da bi se poskušalo v bodoče uvesti čim več licitacij, da bi dejansko prišli do primerljivih cen. Prav tako pa je bilo potem v nadaljevanju tudi izraženo, da bo treba kaj več postoriti na področju zaustavitve zaraščanja kmetijskih površin, da je treba čim prej priti do končnih spoznanj, koliko zemljišč rabimo za enega od primarnih namenov sklada, za zaključek denacionalizacije, da se mogoče kaj več naredi, da pridemo do tega podatka. Prav tako pa je bilo tudi izpostavljeno, da bi bilo potrebno funkcijo sklada spraviti tudi v funkcijo tistega upravljavca kmetijskih gozdnih površin, ki bi lahko omogočil tudi funkcijo zemljiške politike v kmetijstvu, kjer imamo mnogokrat kmetije, ki so majhne in bi lahko tudi s pomočjo sklada bile večje. Sprejeli smo sklep, da to poročilo uvrstimo na dnevni red Državnega zbora. Prav tako pa imate v ozadju dva sklepa, ki ju podpiramo, se pravi, da bi spremenili z zakonom novelo o javnih skladih ter tudi Zakonu o varstvu okolja, ki daje to možnost delitve koncesij in pa vračila teh stavbnih zemljišč občinam.
Hvala. Stališče vlade bo predstavila državna sekretarka mag. Sonja Bukovec. Gospa Bukovec, izvolite h govornici.
Hvala za besedo. Gospodje poslanci, gospe poslanke, pozdravljeni tudi v mojem imenu! Na ministrstvu smo tudi skrbno pregledali poročilo Sklada kmetijskih zemljišč. Priporočila nadzornega odbora bomo v nadaljevanju v tem letu tudi spremljali. Zavedamo se, da je potrebno pristopiti oziroma smo že pristopili k pripravi spremembi Zakona o skladu kmetijskih zemljišč. Načrtujemo, da bo Zakon o Skladu kmetijskih zemljišč spremenjen, pripravljen in poslan na vlado v juniju mesecu, tako da boste lahko v jeseni o spremembah že odločali v parlamentu. Vsebinske spremembe tega zakona naj bi se nanašale predvsem na naslednje: določiti je treba način in postopek za delitev koncesnine iz državnih gozdov med skladom in občinami; zagotoviti je treba zakonsko možnost, da je opravljanje presežkov prihodkov nad odhodki sklada v pristojnosti Vlade Republike Slovenije oziroma, da se namen in višina uporabe ustvarjenega presežka določi v okviru finančnega načrta in programa sklada, ki ga za vsako leto posebej potrdi Vlada Republike Slovenije. Na ta način bi prihodki sklada tudi omogočali cilj njegove dejavnosti. Nadalje je treba za boljše delovanje sklada tudi spremeniti oziroma omogočiti opisovanje lastništva v zemljiško knjigo na podlagi zakona samega. V tej točki se predvideva, da bi vpisovanje lastninske pravice Republike Slovenije na podlagi zakona postopke bistveno poenostavilo oziroma jih pospešilo. Sedaj veljaven zakon namreč zahteva podpis pogodbe oziroma ustrezno zemljiškoknjižne lastnine. V istem zakonu bi bil lahko zapisan enak princip, ko gre za prenose iz sklada na občino po drugih predpisih: Zakon o javnih skladih, Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarne skupnosti, Zakon o skladu. V teh primerih je pogodba o prenosu v tem trenutku nujna zaradi vpisa lastninske pravice v zemljiško knjigo ne glede na to, da so v Republiki Sloveniji občine postale lastnice že na podlagi zakona. Predlog za to spremembo zakona je bil zapisan tudi v odzivnem poročilu Računskega sodišča in se bo k temu pristopilo. 4. točka, ki je pomembna za boljše delovanje sklada in je tudi dokončanje prenosa stavbnih zemljišč na občine po kriteriju prvotnega 57. člena Zakona o javnih skladih, v tem delu se predlaga, da se pri prenosih stavbnih zemljišč ponovno vključi kriterij, ki je že veljal v prvotnem 57. členu Zakona o javnih skladih. Tega je nadomestil v juliju 2008 sprejet Zakon o javnih skladih, to je 55. člen, ki pa je obseg stavbnih zemljišč, ki jih mora država prenesti na občine, skrčil. V spremembah zakona naj bi se tudi natančneje definiral javni interes, in sicer s to zakonsko rešitvijo bi lahko omogočili tudi neodplačne prenose dodatnih stavbnih zemljišč na občine, sklepanje neodplačnih pogodb o stavbnih pravicah in tudi sklepanje brezplačnih služnosti in soglasij v korist občin v primerih, ko se zasleduje javni interes, na primer za namen gradnje javne infrastrukture, objektov za potrebe zdravstva, šolstva in podobno. Takšno zakonsko rešitev sicer že nakazuje v letu 2007 sprejeti Zakon o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin. To je 23. člen tega zakona, ki pa je premalo precizen pri opredelitvi pojma javnega interesa. Menimo, da bomo s spremembami, ki se na ministrstvu že pripravljajo in, kot rečeno, bodo posredovane spremembe zakona vladi predvidoma v juniju, da bomo s temi spremembami tudi omogočili in nekaj tistih kritičnih točk, ki so bile navedene tudi v poročilu nadzornega odbora, izboljšali. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Sklad kmetijskih zemljišč je bil ustanovljen z namenom upravljanja in razpolaganja s kmetijskimi zemljišči in gozdovi v lasti Republike Slovenije. Osnovno načelo in osnovno vodilo je bilo, da naj posluje kot dober gospodar, da vodi promet s temi kmetijskimi zemljišči, daje zemljišča v zakup, hkrati pa je bilo tudi v preteklosti podeljena koncesija za gozdove. Gre torej za pomembno nalogo. Vsem nam je poznana naloga sklada tudi kar se tiče odkupov, prodaje, menjave kmetijskih zemljišč, ki ležijo znotraj državnih kompleksov in s tem zagotavljajo smotrno zaokroževanje površin in izboljšanje posestne strukture kmetijskih zemljišč. V skladu s predpisi o denacionalizaciji pa je sklad tudi zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč in gozdov oziroma nadomestnih zemljišč prejšnjim lastnikom. Iz tega vidimo, da gre za zelo kompleksno, zahtevno nalogo. Konec koncev tudi to, da je v upravljanju sklada kar desetina površin slovenskega, osmina približno, to predstavlja 220.000 hektarjev gozdov in pa tistih 50, 60.000 hektarjev kmetijskih površin. Gre za zelo zahtevno in odgovorno nalogo. Ocenjujemo, da je bilo v skladu z delom dosežen napredek. Ocenjujemo pa tudi, da bi bilo treba na nekaterih segmentih še marsikaj postoriti. Ocena je tudi, da sklad premalo izvaja nalogo in funkcijo spodbujanja regionalnega razvoja. Vemo, da pokrajin nimamo, da jih najbrž še kakšno leto ne bomo imeli, da pa so ta zemljišča širom po Sloveniji, zato bi bilo prav, da bi se ta funkcija bolj uresničevala in tudi priložnost in nuja bo najbrž, da to v bodoče izvršujemo prek občin. V tem delu mislim, da je treba tudi še kaj postoriti. Zato so tudi potrebne določene zakonske spremembe in ta poziv k spremembam je sprejel tudi Odbor za kmetijstvo v danes predlaganih sklepih, kjer Državni zbor Vladi predlaga, da nemudoma pripravi novelo zakona o javnih skladih in da uskladi koncesijski akt o podelitvi koncesije državnih gozdov z zakonom o varstvu okolja. V Poslanski skupini SLS bomo predlagana sklepa podprli, saj gre v prvem sklepu za prenos nepremičnin na občine, v drugem pa, da pripada del plačila za koncesije tudi občinam. Eno od področij, za katerega mislimo, da bi se ga bilo potrebno organizirano lotiti, je tudi področje zaraščanja kmetijskih zemljišč. Tu bi bilo najbrž potrebno izvesti več agrotehničnih in drugih ukrepov, ki bi šli v to smer, da se nam tudi ta zemljišča ne zaraščajo in da bi bilo čim več kmetijskih površin tudi v bodoče. Ocenjujemo tudi, da se je v zadnjih letih oziroma v tem času premalo naredilo tudi na tem delu, da bi sklad uporabili kot orodje, da bi se dejansko zaokroževale slovenske kmetije. V Sloveniji imamo zelo drobno zemljiško posest, razpršeno in v zadnjih letih lahko vidimo, da je na marsikateri kmetiji tudi s pomočjo uspešnega kandidiranja za evropska sredstva uspel nek tehnološki preboj, tudi povečevanje kmetij. Mislim, da bi bilo treba v tem delu, kjer je le možno, tudi s pomočjo sklada to politiko slediti in iti v to smer. Ponekod se nam danes dogajajo celo nasprotne stvari, da kmetije, ki so se opremile, povečale proizvodnjo, izgubljajo to svoje kmetijsko zemljišče na račun spremembe namembnosti zemljišč, kjer se predvsem v ravninskih delih veliko površin tudi pozida. Tu mislimo, da bi bilo treba te zadeve dobro slediti in tu je priložnost, da se v okviru sklada še kaj postori. Podobno ocenjujemo, da bi, ne vem, 50 do 100 hektarov gozdov zelo veliko pomenilo določeni hribovski visokogorski kmetiji, ki bi ohranila poseljenost na teh območjih, da pa bi koncesionarjem, ki imajo ta zemljišča, bistveno manj manjkalo, marsikateri kmetiji, družini pa omogočilo obstoj in tudi poseljenost Slovenije tudi v hribovskem območju. Na tem področju mislimo, da bi se dalo kaj več postoriti. Ne dajemo te kritike samo skladu, ampak mislim, da smo vsi skupaj tu prisotni, tako sklad, vlada, parlament, tisti, ki smo odgovorni, da na tem področju kaj storimo in tudi pomagamo, da se na demografsko ogroženih območjih ta negativen trend ne nadaljuje. Zelo problematično je tudi uveljavljanje predkupnih pravic pri nakupu kmetijskih zemljišč. Po meni znanih podatkih se menda v zadnjih letih kar okrog 60% kmetijskih površin proda oziroma podari z darilnimi pogodbami. To je izigravanje zakonodaje. Na takšen način se povsem poruši ta vrstni red, pri katerem bi imeli kmetje prednost, Sklad tako pride kasneje na vrsto, vendar pa mislimo, da so to zelo pomembni razlogi, zaradi česar bi bilo nujno potrebno, da bi v te poslanske klopi čim prej prišel tudi spremenjen zakon o kmetijskih zemljiščih, ki ga, žal, nisem opazil v letošnjem programu Vlade in parlamenta. Posebno področje, ki ga želim na tem mestu še enkrat izpostaviti, je področje gozdarstva. Na samem odboru, moram reči, da sem bil kar malce presenečen, da so nekateri poslanci že takrat prišli zelo dobro pripravljeni, tudi s številnimi ustnimi, pisnimi vprašanji in opozorili na nek segment, ki mislim, da je segment, ki mu bo treba kar takoj, posvetiti veliko pozornost. Že tam so bile izrečene težke besede o tajkunizaciji gozdov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo se tudi po seji na tem odboru dali na tem področju še malo bolj podučiti in prišli do podobnih zaključkov, da se z gozdovi, ki so v upravljanju sklada, se pravi z državnimi gozdovi, ne gospodari najbolje in da je na tem področju mogoče še priložnost za precej več prihodka v sklad in izvajanje politike, ki jo je sklad dolžan opravljati. Že primerjave, ki so bile izrečene na samem odboru, o, ne vem, 5-krat nižjem izplenu iz naših gozdov, kot ga imajo Avstrijci, nekajkrat nižjem izplenu, kot ga uspe iz svoje lastnine iztržiti Rimskokatoliška cerkev, so nam dale dosti misliti. In kot sem že dejal, smo se dali še tukaj malce podučiti in priti do nekih podatkov. Nekaj podatkov je znotraj samega poročila, sicer na različnih straneh, vendar ko spraviš to zadevo v neko tabelo in prek preračunov prideš do zelo zanimivih zaključkov. V lanskem letu oziroma v letu 2007, o katerem govorimo, je bilo v slovenskih gozdovih v državni lasti posekanega, kot vidimo v poročilu, milijon 81 tisoč kubičnih metrov lesa in realizacija iz teh gozdov za sklad je bila 6 milijonov evrov, kar pomeni 5,6 evrov na kubični meter lesa, ki se je posekal iz državnih gozdov. Ko smo poskušali ugotoviti princip, kako prideš do te koncesijske dajatve, vidimo, da se zadeva začne z vrednostjo lesa na kamionski cesti, ki jo določijo in o kateri poročajo koncesionarji, ne nekdo, ki bi njih nadziral, ampak koncesionarji. In iz tega prihodka vidimo, da je v lanskem letu bila ta vrednost nekje dobrih 40 milijonov evrov, kar pomeni, da je bil kubični meter tega lesa na cesti približno 38 evrov po kubičnem metru. Tisti, ki smo tudi lastniki gozdov, vemo, da se je v letu 2007, verjetno, kdor je s svojim lesom gospodaril, ga je drugače prodal in ga je dražje povprečno prodal, kajti tukaj nekje približno je bila cena drv v tistem letu. Od te cene se koncesionarjem odštejejo še stroški poseka, spravila in drugih ostalih stroškov. Vse skupaj to pride kar 25,7 evrov, tako da je les na panju ocenjen 12 evrov, od tega se odštejejo še vlaganja v gojenje, vlake ceste, kar se zopet odšteje še nadaljnjih 6,9 evrov in pridemo do končne številke, to je 5,6 evrov na kubični meter tega lesa. Iz tega milijona kubikov je po nekih ocenah možno kar marsikakšen evro več po kubiku dobiti in zelo enostavna matematika, vsak evro je en milijon, vsak evro bi bil en milijon. Številna opozorila, ki so prihajala, so šla v to smer, da je treba na tem področju nekaj nujno postoriti. Predlagamo tudi rešitev, ki mislim, da gre v to smer, da ne bo več hektar kvalitetnih gozdov, kar so državni gozdovi, strnjeni gozdovi v bodoče v koncesionarjevih rokah samo za povprečno 27 evrov na hektar na leto, ampak da se na tem nekaj postori. Mislim, da ta država že danes plačuje službo v okviru Zavoda za gozdove, kjer je 700 zaposlenih strokovnjakov, ki so deležni številnih pohval, kar se tiče gospodarjenja s slovenskimi gozdovi, da imamo gozdove v dobrem stanju. Žal pa imajo ti gozdarji tudi v državnih gozdovih samo to pravico, da na koncu vidijo, kaj je v gozdu, kako bi se s tem gozdom gospodarilo, dajo neke ukrepe. Kar se tiče poseka in kontrole poseka, kvalitete, se pa ta zadeva za njih konča takrat, ko s kladivom udarijo po drevesu in ožigosajo ta les, ki gre potem v sečno. Pozdravljam to, kar je predsednica nadzornega odbora dejala, da je to področje, ki je potrebno številnih nadzorov. Želim, da čimprej dobimo tudi ta zaključek, ki ga še nismo dobili, da vidimo, kako je bilo v nadaljevanju. Mislim pa, da je to neko področje, kjer bi tudi v Sloveniji s skrbnim gospodarjenjem državnega premoženja lahko tudi več dobili v državno blagajno, istočasno pa tudi s tem denarjem več postorili na podeželju, več postorili pri zemljiških ukrepih in s tem tudi področje kmetijstva, kmetovanja v tem delu izboljšali. Zanima me današnja razprava in apeli, ki bodo šli s tega mesta. Upam, da se bo to področje uredilo, ker mislim, da je po tem, ko se je področje kmetijstva do neke mere uredilo, se pravi, kmetijskih površin uredilo, da je nujno potrebno temeljitega pregleda in pa tudi temeljitega posega v področje gozdarstva, ne da bi za to potrebovali kakšnega novega gozdarja. Teh 700 gozdarjev je zelo pripravljenih to delo narediti in bo njihovo strokovno delo mogoče bolje ovrednoteno, kot je danes ovrednoteno delo tiste, ki s tem lesom gospodarijo pa prodajajo les hčerinskim podjetjem, kjer se ta les predela in ta cena potem prihaja k tistim, ki s tem gospodarijo. To so hude besede, mislim pa, da tisti, ki živimo na podeželju, se s tem srečujemo dnevno in je prav, da se o tem spregovori tudi v parlamentu.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Vsem skupaj prijazen pozdrav! Pozdrav prvi nadzornici sklada, direktorju, pomočniku in državni sekretarki, predstavnici ministrstva, in vsem vam! Govorimo o izredno pomembni temi in sem vesel, da smo na Odboru za kmetijstvo zadevo zastavili in zakuhali tako, kot smo jo, predvsem zato, ker iz tega lahko vsi skupaj potegnemo številne pozitivne zaključke in sporočila. Predvsem pa, ker vidim, da bo to eden od odborov, kjer bo najmanj ideoloških razhajanj in največ iskanja konstruktivnih ter strokovnih rešitev. Dejstva so zelo preprosta. Zakon o skladu je bil sprejet že davno nazaj, v časih, ki so bili nekoliko drugačni. Zdaj je treba je prisluhniti izzivom sodobnega časa. Stanje na skladu se zagotovo izboljšuje in napreduje. Tudi nadzorni odbor je usmeril v večini svojega poročila pozornost na prave teme. Med njimi izpostavljam predvsem tisto, da se začne tudi na terenu izvajati kontrola, kako so zemljišča, ki so v državni lasti, v resnici obdelana. In si želim tega, da bi bilo tako, kot bom v nadaljevanju povedal za gozdove, da so gozdovi sklada najboljši in najbolj urejeni gozdovi. Je pa druga zgodba glede tega, kakšen je izkupiček in izplen za državo iz te zgodbe. Nadzorni odbor je bil na drugih področjih korekten, da pa je mogoče tako tudi zato, ker v nadzornem odboru ni nobenega gozdarja, v svetu sklada pa en sam, in je temu področju zagotovo nenamerno namenil premalo pozornosti in da bo v naslednjih mesecih in letih temu področju tudi na podlagi razprave, ki je bila na odboru, in današnje, namenil več pozornosti. In treba je spremeniti zakonodajo na številnih od teh področij. Moram reči, da smo se vmes sestali z gospo državno sekretarko, ministrom, tudi direktorjem direktorata, in zadeve ter razmisleki gredo v pravo smer. In bomo zagotovo poiskali rešitve, ki bodo dobre za državo, pokrajino, občine in ne nazadnje za vse naše državljanke in državljane. Ena bistvenih zadev se mi zdi tudi, da na eni strani nalagamo skladu, da ustvari čim več prihodkov, čim več dohodka, ga zavezujemo h gospodarjenju, ko pa ta presežek sredstev ustvari, mu jih pa z veseljem vzamemo in jih damo v eno skupno nepregledno vrečo, ki se imenuje državni proračun. Sklad mora imeti naprej tudi možnost razpolaganja s temi sredstvi in konkretnega strateškega gospodarjenja, kakšno pa naj bo, k temu ga bomo pa zavezali v Državnem zboru. Tudi kar se tiče pripravljenosti sodelovanja z lokalnimi skupnostmi, pripravljenost za pogovor in dogovor moram oceniti pozitivno, se usedemo in se skušamo dogovoriti in v okviru zakonodaje poiskati maksimalne rešitve. Tista zadeva, na katero smo pa posebej opozorili na odboru in je bila vroča tema in je še danes, pa je bilo gozdarstvo. O tem pa v nadaljevanju nekaj več. V Sloveniji je 224.000 hektarjev gospodarskih gozdov, s katerimi gospodari država, za njen račun in pa v njenem imenu Sklad kmetijskih gozdov. Je pa tudi treba opozoriti tu na prvi problem. Imamo pa nekaj tako imenovanih še prostih gozdov, za katere po malomarnosti pravne države lastništvo še ni dorečeno v celoti. Ena od nalog države in sklada bo, da ta zemljišča vknjižimo na pravega lastnika, na državo, da se tudi tam razpišejo koncesije in da se z njimi gospodari. Začutiti je bilo, da se javnogospodarska služba, deloma upravičeno, deloma pa neupravičeno, tudi izogiba aktivnih posegov v te gozdove, ki samo na papirju nimajo pravega lastnika, dejansko pa so to gozdovi, ki bodo na tak ali drugačen način pripadli naši državi. Letno posekamo en milijon kubičnih metrov in iz tega so že prve konkretne ugotovitve, Slovenija je bogata z gozdovi, prirastek se nam iz leta v leto povečuje in Slovenci ne posekamo tistega, kar bi lahko posekali. Eden od ciljev, s katerim razmišljamo v Liberalni demokraciji Slovenije, je, da je ta poseg, zagotovo tudi izkupiček, treba povečati, pa zaradi tega stanje v okolju ne bo na noben način prizadeto. Dobro gospodarjenje v teh državnih gozdovih sem že omenil. Potem je treba poudariti, da pričakujemo, da bodo te proste površine čim prej na razpisu. Ponovil bom misel mojega predgovornika, en evro več za kubični meter pomeni en milijon prihodka več v državni proračun ali pa kam drugam, kar je pomembna številka. Imamo pa veliko težavo, veliko dilemo, kako je organizirana gozdarska služba v Sloveniji. Zato me mogoče preseneča, da z nami ni predstavnika oziroma direktorja Direktorata za gozdarstvo, lovstvo in ribištvo, ki je v tej državi primarno zadolžen za ureditev tega področja in bi bil tudi tisti prvi, ki bi nam moral ponuditi konkretne dogovore, kakšni so cilji, vizije in zakaj je stanje tako, kot je. Zaznali smo veliko težavo in dilemo, da imamo v tej državi dve gozdarski službi. Eno, ki jo ima Zavod za gozdove Republike Slovenije, in na nek način po sili razmer vzpostavljamo vzporedno službo tudi na Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Za to seveda ni zagotovo čisto nobene potrebe. Pa tudi časi, ki nas silijo k racionalizaciji, zahtevajo ta razmislek. Kakšna so dejstva? V Sloveniji imamo okoli 700 gozdarjev, ki so vsak dan na terenu. Tiste zadeve, ki se tičejo gozdarske službe, mora v celoti prevzeti javna gozdarska služba, za temi rešitvami stati in tudi odgovarjati. Moram pa reči, da sem na eni strani pristaš javne gozdarske službe, na drugi strani pa tudi kritik. Gospe in gospodje, ki tam delajo, imajo še nekaj rezerve, da lahko pokrijejo v tej državi nekaj pomembnih področij. Eno je tisto, kar se tiče naravovarstvenega nadzorništva, drugo je prevzem določenih nalog za državo in sklad, pa mogoče še kakšno malenkost. In temu so kadrovsko, tehnično in strokovno zagotovo kos. Eden od bistvenih poudarkov bi bil, da izkoristimo javnogozdarsko službo, ki jo imamo v celoti. Potem je tudi nekaj nerešenih zadev, zaradi katerih so stalni pritiski lokalnih skupnosti in zahteva po izplačilu rente, po popravilu gozdnih in drugih cest, ki so v to vključene. To je zagotovo na mestu in prav je, da razmišljamo, da se 30% od te koncesnine, ki je ustvarjena na področju in območju lokalnih skupnosti, nameni nazaj, predvsem za nego v gozdovih, potem pa tudi za ceste, ter da Slovenci po takih zimah, kot je ta, nehamo tarnati, kaj je vse zima na cestah povzročila. Dajmo roko na srce, ta zima je uničila predvsem tiste ceste, ki so bile že prej katastrofalno slabe. Zavedati se moramo, da z vozovi in mini traktorji lesa ne bomo več vozili. V tej državi je treba graditi ceste, ki vzdržijo 8-tonski osni pritisk, mostovi pa 30 ton, in potem bo stanje na tem področju tudi boljše. Za to tudi v lokalnih skupnostih kot v državi rabimo sredstva in denar. Mogoče je izgledalo po tej razpravi na odboru, da so gozdna gospodarstva slabi gospodarji, in smo bili do njih, mogoče tudi jaz osebno, samo na delčku tega segmenta relativno kritični. Na podlagi številnih pogovorov in razgovorov se je pokazalo, da gozdna gospodarstva izkoriščajo tista pravila, kot smo jim jih mi postavili, in je to naša odgovornost. So pa dobri gospodarji in se trudijo v okviru svojih moči. In vesel sem bil tudi izjave njihovega sindikata, kjer so delavci zapisali - zaposlenih imajo okrog tisoč delavcev -, da so s stanjem v teh podjetjih zadovoljni. To je v tem času, ko nas vsi kritizirajo, pljujejo in iščejo druge rešitve, pomemben podatek, da je vsaj na nekem segmentu zadeva rešena tako, da so delavci zadovoljni. Tudi to smo preverili, da večino del v teh koncesionarskih gozdovih opravljajo podizvajalci. Tu se je pokazalo, da ni res, da je razmerje tam nekje, kot ga velevajo pravila, 70:30, ter da ti koncesionarji izkoriščajo lokalno delovno silo, kar je v redu in dobro. Treba je pa paziti na to, da bodo solidno opremljeni, ter predvsem na varnost pri delu. Opozorili so nas tudi na določene nesmisle, predvsem da je marsikdaj zapora cest, pa vsa procedura, ki jo zahtevamo, nekajkrat več vredna kot pa izkupiček od lesa. S tem, da imajo koncesionarji v lasti tudi predelovalno industrijo in žage, ni čisto nič narobe. Povsem nasprotno. Eden glavnih očitkov slovenskemu gozdarstvu je, da večino lesa izvozimo v Avstrijo, Italijo in sosednje države, pri tem pa imamo ves "plus" od tega, pod narekovaji, cinično, uničene domače ceste. Pokazalo se je, da je resnih lesnopredelovalnih obratov v tej državi samo še peščica. Če dobimo naročilo, naj v Kopru z žaganim lesom, prva faza predelave, napolnimo kontejnersko ladjo, tega nismo v stanju narediti. Je pa treba določati pravila, po kakšni ceni in oceni ti predelovalci pridejo do lesa, da se razmerja na trgu ne rušijo, da spoštujemo pravila konkurence. Veliko je bilo govora tudi o tem, ali je les označen ali ne. Večina ga je, so določene manjše pomanjkljivosti in cilj je, da se to zagotovo odpravi. Kritika je bila tudi na račun merjenja količin. Ugotovili smo, da so količine zmerjene korektno, pošteno, da pa je nekaj rezerve in prostega hoda pri določanju klas in pa kvalitete tega lesa. Pomemben očitek je bil tudi na javne dražbe. Na eni strani seveda javne dražbe podpiramo, in prav je tako, na drugi strani pa vidimo, da to, kar se gremo o javni dražbi, recimo sedaj v Slovenj Gradcu na letališču, da gre tam za nadstandardne butične kose lesa, da pa tisoče kubikov, recimo smrekovine ali pa listavcev, ki so za predelavo in pa drva, tako prodajati seveda nima nobenega smisla, ker nas bodo postopki stali več, kot je pa rezultat. Naslednja zanimiva misel. Slovenci moramo združiti moči. Leta 2016 bodo padle koncesije. Jaz si želim, da takrat tudi s slovenskimi gozdovi gospodari slovenski kmet, delavec in pa slovenska podjetja. Podjetja so se v zadnjih letih tehnično kar modernizirala. Postajajo primerljiva sosedom. Naša naloga je tudi, da razmislimo o tako imenovanih plavajočih koncesijah, da koncesionarji ne bodo stalno na prepihu, da tisti, ki ve, da če dela dobro, kvalitetno in pošteno, bo to koncesijo imel tudi v bodočnosti. Zato ob koncu recimo ponovno podpiramo tista dva sklepa, ki sta bila sprejeta na odboru. Gresta v pravo smer. Lahko bi predlagali tudi dodatno sporočilo Vladi, da spremeni koncesijski akt o podelitvi koncesij v državnih gozdovih, tako da bo izračun rente temeljil na tržnih temeljih ob hkratnem učinkovitem nadzoru in pa preglednosti poslovanja. Jaz sem prepričan, da bo poročilo za leto 2009 boljše. Želel bi si, preden nadzorni odbor zapusti svojo funkcijo, da nam na odbor posreduje neko preliminarno poročilo, ki bi v grobih ocenilo, kaj se je na tem področju dogajalo v letu 2008, da bodo spremembe napovedane zakonodaje in pa predlagani zakoni čimbolj sodobni, ažurni in bodo vse te pomanjkljivosti vključili. Prouči naj se možnost, da se prenese upravljanje državnih gozdov na Javno gozdarsko službo. Kaj še o Javni gozdarski službi? Javna gozdarska služba, mogoče boste presenečeni, nas na leto stane 25 milijonov evrov, izkupiček iz državnih gozdov pa je nekje med 5, 6 milijoni evrov. V času Marije Terezije, opevanega ali kritiziranega maršala je bil vedno patent, da javna gozdarska služba iz gozdov, ki so v državni skupni lasti, zagotovo ustvari toliko, da sebe pokrije. Danes pa nam seveda do tega še veliko, veliko manjka. In to je ena velika rezerva, ki jo je treba podpreti. Povedal sem, da je treba nadaljevati z urejanjem lastništva še številnih manjših parcel, ki za državo niso tako zanimive. Urediti je treba delo s podizvajalci. Še enkrat poudarek, prodaja gozdnih lesenih sortimentov za lastno predelavo, treba je urediti strukturo in predvsem višino priznanih stroškov za opravljanje gozdnih del. Izvajanje licitacij tam, kjer je to smiselno in prinaša koristi. Ugotavljanje tržne cene lesa in zagotavljanje učinkovitega nadzora nad izvajanjem koncesije, med drugim tudi označevanju, sledenju kvaliteti gozdnih sortimentov, na koncu pa prevzem in pa poročilo o opravljenih delih in biti pozoren tudi na preglednost poslovanja tam, kjer gospodarska podjetja izvajajo dela, ki niso predmet podeljevanja koncesij. Zagotovo čaka precej dela in rešitev tudi vodstvo Direktorata za gozdove, ki bi ga stanje na tem področju že po defoltu in pa po zakonskih nalogah moralo malo bolj skrbeti. Kaj je pomembna naloga Direktorata? Da spremlja stanje in pripravlja sistemske rešitve na področju gozdarstva, gozdnega drevesničarstva in pa osemenarstva in da budno spremlja trg gozdnih dobrin, kar se ta trenutek ne dogaja. Naj bo toliko za ta trenutek dovolj. Vsem skupaj hvala za pozornost. Mislim, da je potrebno združiti moči, da v spremembi napovedane zakonodaje predlagamo za to državo najboljše rešitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije gospodari z ogromnim premoženjem, ki je nekje ovrednoteno na milijardo evrov. Iz tega premoženja, ugotovimo iz poročila nadzornega odbora, da je v letu 2007 ustvaril prihodke v višini 20 milijonov 373 tisoč in 675 evrov ter odhodke v višini 12 milijonov 762 tisoč 396 evrov. Ustvaril je torej presežek prihodkov nad odhodki v višini 7 milijonov 611 tisoč 279 evrov. To je pomemben podatek, kajti vrsto let, ko že spremljamo delovanje Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, smo se vedno nekako srečevali s tem, ali je pokril svojo dejavnost s prihodki ali ne in ali se dejansko izvajajo vse tiste naloge, ki jih Sklad naj bi tudi po svoji definiciji opravljal v dovolj velikem obsegu. Predvsem imamo tukaj tudi v mislih zaokroževanje tako gozdnih zemljišč kot tudi kmetijskih, tako da je potem lahko gospodarjenje z gozdovi in s kmetijskimi zemljišči čim racionalnejše in predvsem tudi primerljivo z drugimi evropskimi državami, kjer se srečujemo z dejstvom, da imajo ali v zakupu ali v lasti običajno zemljišča v večjih kompleksih, no v Sloveniji pa se srečujemo s površinami, ki so izjemno razdrobljene in zato je tudi gospodarjenje s temi zemljišči velikokrat bistveno težje kot pa z zemljišči v drugih državah. Pa vendar, če pogledamo samo strukturo prihodkov, ugotovimo, da gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči prispeva 4 milijone 389 tisoč in 908 evrov, prihodki od odškodnin za gospodarjenje z državnimi gozdovi, torej od koncesij znašajo 6 milijonov 476 tisoč in 358 evrov ter prihodki od prodaje nepremičnin 7 milijonov 704 tisoč 607 evrov. Zanimiv podatek, ki ga dobimo, ko pregledujemo te prihodke, namreč, če je sklad bil v osnovi ustanovljen zato, da gospodari in upravlja s kmetijskimi zemljišči in gozdovi ter kmetijami v državni lasti, je na prihodkovni strani zaznati pravzaprav daleč najvišje prihodke pri prodaji nepremičnin. Mislim, da danes lahko že nekako govorimo o tem, da Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije nikakor ni sklad, ki bi opravljal tisto svojo osnovno dejavnost, da zaokrožuje zemljišče in pomaga pravzaprav tako fizičnih osebam, kmetom kot tudi kmetijskim podjetjem in gozdarskim podjetjem, da uspešno delujejo, ampak se v veliki meri ukvarja s prodajo nepremičnin in se nekako lahko tudi sprašujemo, ali je to še vedno kmetijsko-gozdarski sklad ali je mogoče nepremičninski. Seveda pa je izjemno pomembno, tudi ko pogledamo strukturo prihodkov v prodaji nepremičnin, kje so ustvarjeni oziroma pri katerih zemljiščih so ustvarjeni tako visoki prihodki - in ugotovimo, da seveda to niso prihodki od prodaje gozdov, ker je cena relativno nizka, to niso pomembni prihodki od prodaje kmetijskih zemljišč, ampak gre za prihodke, ki jih ustvarja s prodajo nezazidanih stavbnih zemljišč. Torej zemljišč, ki na trgu resnično dosegajo, včasih da tudi vratolomne cene, predvsem na območjih, ki so izjemno zanimiva za trg in seveda se tukaj ustvarja izjemno pomemben, če temu lahko tako rečemo, konflikt med občinami, ki lahko načrtujejo prostorski razvoj in tudi opredeljujejo status posameznih zemljišč in vlagajo v komunalno opremljanje nezazidanih stavbnih zemljišč, po drugi strani pa se srečujemo z dejstvom, da sklad potem takšna zemljišča, v katera ne vlaga niti evra, seveda prodaja po izjemno visoki ceni na trgu. Torej, v vsej zgodovini delovanja Sklada kmetijskih zemljišč, odkar je bil ustanovljen, se srečujemo s tem, da pravzaprav Sklad kmetijskih zemljišč siromaši podeželje in ta sredstva usmerja predvsem na območja, kjer ta dohodek, recimo, ni bil ustvarjen. In to je tisto vprašanje, ki ga tudi pri nadaljnjem delovanju sklada v Sloveniji moramo izčistiti. Namreč, ali je res smiselno, da se prihodek iz naravnega bogastva, v okolju, kjer izjemno težko ustvarjaš nove proizvodne programe, nova delovna mesta ali delovna mesta, ki prinašajo visoko dodano vrednost, siromašimo in pravzaprav pomagamo, ne vem, razvijati dejavnosti v urbanih naseljih, tudi s pomočjo sklada. Kajti, vse službe, ki jih, ali pa večina delovnih mest, ki so tudi v skladu, so pravzaprav skoncentrirane v Ljubljani in seveda gre tudi ogromno denarja za to, da se ali odkupi premoženje, ki ga ima v lasti sklad v Ljubljani, ali pa za to potem plačuje tudi drage stroške pri samem obratovanju. Torej, nadaljnji razvoj sklada in razumevanje delovanja sklada mora biti vpeto v to, da se vendarle osredotočimo na dejstvo, da ta visoka dodana vrednost, ki jo sklad ustvarja, vendarle prihaja nazaj na območje, kjer je bila tudi ustvarjena. Veliko časa smo porabili, da smo nekako dokazali, da presežek prihodkov nad odhodki ni stvar proste presoje, če lahko temu poenostavljeno tako rečemo, odločitve vlade in sklada, kam bo ta presežek namenila. Kajti, namenjala ga je običajno za delovanje zavodov, ki delujejo na področju varstva okolja, ne pa zopet nazaj v okolje, kjer je ta prihodek bil ustvarjen. Izkazalo se je, da je to tudi v nasprotju z 10. členom Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, ki nalaga skladu, da presežke nameni v državni proračun, kjer se ponovno ta sredstva delijo z načelom integralnega proračuna, tako kot ga Vlada predloži v obravnavo Državnemu zboru in ko Državni zbor ne nazadnje tudi sprejme državni proračun. Skratka, ta sredstva se razgubijo znotraj javnih financ in prav bi bilo, da se resnično pripeljejo takšne rešitve v ta zakon, kjer bi tudi presežek ohranjal znotraj sklada pa potem tudi definiral, da se del teh sredstev namenja nazaj na območja, kjer je ta prihodek bil tudi ustvarjen. Namreč, vsak kubik posekanega lesa, vsak kvadratni meter obdelane kmetijske površine, za katero se plačuje tudi zakupnina, prispeva tudi k enemu največjih projektov, ki ga peljemo v Sloveniji od osamosvojitve dalje praktično; gre za izvedbo denacionalizacije. Namreč, sklad je tudi zavezanec za poplačilo zahtevkov iz naslova denacionalizacije, bodisi zato, da zagotovi nadomestna zemljišča ali pa tudi zagotavlja sredstva, ki jih pač nekdo, ki naj bi dobil vrnjeno premoženje, to premoženje ni upravljal in izgubo tega prihodka naj bi pokrival sklad. Torej, iz vsega tega premoženja namenjamo tudi sredstva za področje denacionalizacije. Moramo pa tudi vedeti, da je zavezanec za poplačilo odškodnin iz naslova denacionalizacije tudi lokalna skupnost oziroma občine. Del teh sredstev, ponovno poudarjam, ki se prikazujejo kot presežek prihodkov nad odhodki, je treba vračati v lokalno skupnost tudi zaradi tega, da lahko poplačujejo lokalne skupnosti obveznost, ki je nastala zaradi odločitve, da se pač vrača izjemno veliko premoženje tudi v naravi in da se odškodnine za to, če ni bilo pravočasno vrnjeno, zagotavljajo tudi v obliki plačil. Eden od pomembnih principov, da nekako razumemo, za kako velik pomen in ne nazadnje kako pomembno je, kakšen odnos vzpostavimo med gospodarstvom, med lokalnimi skupnostmi in med skladom, je zagotovo treba izčistiti tako zakon o Skladu kmetijskih zemljišč kot tudi nekatere druge zakone. Zato smo Socialni demokrati tudi že pri obravnavi tega poročila na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlagali, da Državni zbor danes sprejme sklep, s katerim predlaga Vladi, da nemudoma pripravi predlog novele zakona o javnih skladih, s katerim bo spremenila 55. člen, ki posega v že pridobljeno lastnino občin na nezazidanih stavbnih zemljiščih. Kajti v letu 2008 je bil sprejet zakon, s katerim se je nacionaliziralo občinsko premoženje. To je, oprostite, izjemno, lahko temu tudi tako rečemo, neustavno dejanje, kajti občinam se je dejansko odvzelo lastništvo na zemljiščih, ki so jih pridobili, če so takšna zemljišča opredelile kot nezazidana stavbna, do 25. marca leta 2000. Zakon, ki je bil sprejet v letu 2008, je nacionaliziral to premoženje, saj priznava last občin samo na tistih nezazidanih stavbnih zemljiščih, ki so bila kot taka opredeljena do marca leta 1993. Torej, obdobje od leta 1993 do leta 2000 je nekaj, kar smo pravzaprav nacionalizirali in je bilo v lasti občin. Skratka, z današnjim sklepom, ki ga bomo Socialni demokrati tudi podprli, želimo, da Vlada nemudoma odpravi to stanje in ponovno vrne to premoženje občinam, ki so ga že pridobile na podlagi prej omenjenega zakona. Dejstvo je tudi, da se koncesija, ki se plačuje oziroma jo plačujejo koncesionarji iz naslova gospodarjenja z državnimi gozdovi, v delu, ki pripada občinam na podlagi zakona o varstvu okolja, ne vrača v nikakršnem delu v občine. Tako je drugi sklep, ki smo ga predlagali na odboru, se nanaša na to, da tudi danes Državni zbor sprejme sklep, s katerim Vladi naloži, da nemudoma uskladi koncesijski akt o podelitvi koncesije v državnih gozdovih s 164. členom Zakona o varstvu okolja, ki določa, da se koncesija na naravni dobrini deli v enem delu na občino, v drugem delu pa tudi na državo. Skratka, tudi s tem se približamo nekako temu dejstvu, da nehamo siromašiti podeželje, temveč da mu omogočamo tudi nadaljnji razvoj, predvsem pa, da lahko skrbi tudi za lokalno infrastrukturo, ki je v veliki meri poškodovana ravno zaradi spravila lesa ali pa kmetijskih pridelkov z državnih površin. In strošek vsega tega vzdrževanja in izgradnje je v celoti prepuščen občinam. Pomemben del, ki ga želimo tudi izpostaviti v letu 2009, ko sicer obravnavamo poročilo nadzornega odbora, ki se nanaša na leto 2007, želimo izpostaviti v tistem delu, ko ugotavljamo, da je obdobje izjemne gospodarske rasti, tako v letu 2007 in predvsem tudi še v letu 2008, za nami. Nahajamo se v letu 2008, ko Vlada prihaja, pa tudi Državni zbor, s številnimi predlogi, kako razbremeniti gospodarstvo, da lahko obvlada to izjemno zahtevno situacijo, v kateri se nahaja tako finančni sektor pa tudi vse bolj realni sektor oziroma samo gospodarstvo. In pri ukrepih, ki jih tudi lahko sklad uvede - namreč, sklad je neke vrste paradržavni sklad, torej ni vezan na pravila javnih financ v tem smislu, da odloča Državni zbor o tem, kaj naj bi sklad počel s tem denarjem, ampak je sklad pravzaprav samostojna ustanova, ki ima kar nekaj sredstev, s katerimi lahko razpolaga v skladu s programom in načrtom, ki ga sicer sprejema svet sklada in nadzira potem nadzorni odbor. In ti ukrepi se nanašajo predvsem na 15 tisoč zakupnikov kmetijskih zemljišč, 15 koncesijskih podjetij, ki imajo sklenjene koncesijske pogodbe, pa tudi na številna druga podjetja ali posameznike, ki sklepajo pogodbe za določena dela pri upravljanju z državnim premoženjem. In zelo pomembno je, da se zavedamo, kakšne pogoje bomo vzpostavili v teh izjemno zahtevnih časih do gospodarskih družb na področju kmetijstva, ali bodo te zakupnine rasle in jim pravzaprav oteževale njihovo delovanje, ali bomo koncestnine poskušali dvigovati do nivoja, ki bo že ogrozil nenazadnje tudi uspešno delovanje in razvoj teh podjetij, ali pa bomo prisluhnili trenutni gospodarski in finančni krizi in poskušali doseči ravnovesje tudi na tem področju. Ni nepomembno, kajti velika veriga kmetijskih podjetij oziroma veriga kmetijskih podjetij je velikokrat povezana s celotno paleto izdelkov, ki jih seveda potem tudi kupujemo preko živilskopredelovalne industrije, in nenazadnje tudi cena lesa je tista, ki kreira zgodbo in usodo lesnopredelovalne industrije, tako da so tukaj zelo številna in zahtevna odprta vprašanja, za katere menimo Socialni demokrati, da bi jih morali tudi v organih Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije zelo natančno uskladiti in slediti postopkom Vlade, ki poskuša v teh trenutkih gospodarstvo razbremeniti. Torej pričakujemo, da bo tudi sklad poskušal slediti tem usmeritvam in razbremeniti gospodarstvo in zagotoviti, da pridemo iz te krize čimbolj pripravljeni v tistem trenutku, ko bo treba seveda ponovno začrtati nove vizije in seveda tudi odpreti bi rekel, nove programe, ki bodo možni zaradi večje gospodarske rasti. Skratka, Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla sklepe, ki so bili predlagani s strani Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in pričakuje tudi v prihodnje izjemno gospodarno ravnanje Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije.
Hvala lepa. Stališča poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Robert Hrovat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Moram v uvodu povedati, da se pridružujem vsem predgovornikom, in moram povedati, da je to res točka, kjer smo se poenotili. Mislim, da bodo na koncu razprave tudi sklepi, ki so bili predlagani, tudi podprti. Uvodoma pa želim povedati, da smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozorno prebrali poročilo Nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Poročilo, samo kot tako, si zasluži odlično oceno, saj je napisano korektno. Poročilo vsebuje vse tiste potrebne informacije, ki govorijo o poslovanju ter zanimajo nas poslance in poslanke, da lahko kvalitetno in odgovorno razpravljamo o tej tematiki. Pohvalil bi tudi delo in vodenje sklada v zadnjih štirih letih, ki je bilo na visokem nivoju. Vsi skupaj si lahko le želimo, da se bo tako nadaljevalo tudi v prihodnosti. Sedaj, konkretno k samem poročilu. Iz njega se da razbrati potrebo po dokončani strategiji razvoja slovenskega kmetijstva ter nekatere spremembe obstoječe zakonodaje, s katero bo to področje tudi formalno pridobilo ustrezne zakonodajne rešitve za urejanje stanja na področju kmetijstva. Treba pa bo sistemsko rešiti problematiko delovanja na obmejnih območjih, kjer se pojavljajo določene težave predvsem v Brkinih, Goriških brdih, ob Dragonji, Slovenskih Goricah ter v jugovzhodni Sloveniji, na Goričkem. Vsekakor pa bo treba čim prej poiskati tudi ustrezne strokovne in zakonodajne rešitve za reševanje težav, ki imajo za svojo posledico opuščanje kmetijske dejavnosti, in za problematiko višinskih kmetij, ki je pa zelo specifična. Sicer pa je, kar je seveda pohvalno, Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov v letu 2007 veliko pozornost namenjal zmanjševanju nezakupljenih kmetijskih površin, ki so v upravljanju sklada. In če sem prav razbral iz poročila, je bilo zmanjšanje kar v višini okrog 70% napram letu 2006. Pohvalno je tudi, da je Sklad kmetijskih zemljišč bistveno dvignil prihodek iz naslova koncesijske dejavnosti v primerjavi s preteklimi leti. Verjetno je k temu pripomogla tudi reorganizacija sklada v letu 2007, vključno s sprejetim novim statutom. Tako lahko tudi zasledimo, da je s finančnega vidika sklad deloval dobro. Besedo ali dve bi namenil tudi tako imenovani renti oziroma koncesijskemu prihodku, o čemer je sicer že potekala razprava na odboru in danes so tudi moji predgovorniki vsi o tem govorili. V zadnjih nekaj letih je le-ta v porastu, saj je bila zaveza sklada, da se veliko vlaga v gozdove, saj vemo, da so gozdovi v državni lasti dobri gozdovi, kvalitetni, predvsem kar se tiče odprtosti infrastrukture, cest itd. To pomeni, da državni gozdovi ne opravljajo samo gospodarske dejavnosti, temveč tudi socialne. Seveda pa lahko opažamo, da je tukaj kar nekaj zadev, ki tako ali drugače ovirajo še boljše delovanje sklada na tem področju. Ena od teh je zakonodaja s področja denacionalizacije, saj se prepoveduje kakršnekoli enostransko razpolaganje s tistimi zemljišči, za katere je vložen zahtevek za vračilo po zakonu o denacionalizaciji, saj tudi to področje je eno od tistih, ki bi jih bilo mogoče spremeniti ter o katerih sem že govoril v uvodnem delu. V zaključku bi rad poudaril, da na podlagi poročila ter razprav na seji odbora ugotavljam aktivno in odgovorno spremljanje delovanja sklada s strani nadzornega odbora, saj je nadzorni odbor med drugim ustrezno predlagal skladu, naj odpravljanje prostih zemljišč uvrsti med prednostne naloge, kar je bilo tudi konec koncev storjeno. Ugotavljamo tudi, da je nadzorni odbor zadolžil notranjo revizijo za potrditev pravilnosti razpolaganja presežka odhodkov nad prihodki. Ravno tako je opazno, da ima sklad težave pri nakupih nepremičnin - seveda govorimo o zemljiščih in kmetijskih gospodarstvih, zaradi precenjenosti le-teh na trgu. V primerjavi s cenitvami, so nepremičnine v ponudbah včasih nekajkrat cenjene. V teh primerih se sklad za nakupe ne prijavlja, da ne bi na ta način prispeval k špekulativnemu dvigovanju cen nepremičnin. V Slovenski demokratski strani menimo, da je prav, da je temu tako. V naši poslanski skupini poročilo vsekakor podpiramo. Podpiramo pa tudi predloge sklepov, ki bodo s spremembo zakonodaje omogočili še boljše delovanje sklada. O vsebini sklepov pa bomo razpravljali v sami razpravi poslank in poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Damijan Perne.
Spoštovane in spoštovani, lepo pozdravljeni. Tudi v Poslanski skupini Zares smo se seznanili, prebrali Poročilo Nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2007 in se pravzaprav lahko v marsičem strinjamo z vsem povedanim v precej obsežni razpravi na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kot tudi s tem, kar so povedali moji predgovorniki tukaj. Tudi v naši poslanski skupini smo mnenja, da je smotrno, in ne samo smotrno, pač pa nujno razmisliti o spremembi Zakona o javnih skladih in tako urediti tudi prenos stavbnih zemljišč na občine tako, da bi se v novelo vključilo besedilo 57. člena prejšnjega zakona o javnih skladih, ki ga je prej zamenjal v zakonu leta 2008 55. člen. Takrat se je seveda obseg stavbnih zemljišč, ki naj bi jih država prenesla na občine, skrčil. In tudi mi verjamemo, da so občine tiste, ki znajo dobro gospodariti z zemljišči in da bi bil prenos teh zemljišč seveda potreben. Prav tako tudi menimo, da bi bilo smiselno uskladiti koncesijski akt o podelitvi koncesij v državnih gozdovih iz 164. člena Zakona o varstvu okolja; se pravi, da bi del plačila za koncesijo na naravni dobrini pridal tudi občini, v kateri ta naravna dobrina je. Pa lahko tudi na ta način, da bi se ta sredstva potem porabila za obnovo tistih gozdnih cest, za obnovo drč in tako naprej. Skratka, verjamemo, da bi občine s temi zemljišči, kot sem prej rekel, dobro gospodarile in da jim pripada tudi del tistega dobrega, ki ga nudimo državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine DeSUS bo stališče predstavil gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo. Tudi z naše strani lep pozdrav vsem, ki ste zbrani tukaj v dvorani. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo oba predloga sklepov, ki smo jih sprejeli na matičnem delovnem telesu, in sicer, da Vlada pripravi spremembo 55. člena Zakona o javnih skladih ter da nemudoma uskladi koncesijski akt o podelitvi koncesije v državnih gozdovih s 164. členom Zakona o varstvu okolja. Na začetku je treba izpostaviti dejstvo, da naj bi imel Sklad kmetijskih zemljišč posebno nalogo, zaradi katere je bil tudi ustanovljen, in sicer izvedbo postopka denacionalizacije tudi na državnih zemljiščih in gozdovih. Praksa pa je pokazala, da zaradi nekaterih pomanjkljivosti ti postopki niso optimalni. Ena ključnih pomanjkljivosti je, da še vedno ni dokončano vzpostavljanje evidenc kmetijskih zemljišč in gozdov v lasti Republike Slovenije, da bi sploh vedeli, s kakšnim premoženjem sklad dejansko upravlja oziroma gospodari. Posledično so neurejene tudi zakupne pogodbe, pri katerih bi morali imeti prednost tisti zakupniki, ki dejansko opravljajo kmetijsko dejavnost in so skladni s cilji kmetijske politike. V poslanski skupini menimo, da se sklad glede na podatke o poslovanju sklada v letu 2007 iz kmetijskega in gozdarskega sklada spreminja v nepremičninskega, saj je razvidno, da je sklad največ prihodkov pridobil od prodaje nepremičnin. Prav tako bi želel opozoriti, da v poročilu oziroma tabelah manjka tudi razčlenitev teh prihodkov od prodaje nepremičnin, tako da ni jasno, ali so to prihodki od prodaje kmetijskih zemljišč, stavbnih zemljišč ali nezazidanih stavbnih zemljišč, kar pa je bistvenega pomena za nadaljnji razmislek o prihodnjih nalogah sklada na tem področju. Eno izmed zelo perečih področij je po naši oceni tudi prenos nepremičnin na občine, saj je interes za prodajo nepremičnin zelo velik. To področje bi bilo treba čim prej urediti, saj bi zaradi neusklajenosti zadev sklad celo označili kot zaviralca razvoja občin. Seveda moram ob tem poudariti, da se je prenos nepremičnin na občine zapletel v letu 2008 s sprejetjem novega zakona o javnih skladih, po katerem so postala last občin samo tista nezazidana stavbna zemljišča, ki so bila kot taka opredeljena do leta 1993, medtem ko je 57. člen prvotnega zakona določil, da last občin postanejo tista nezazidana stavbna zemljišča, ki so bila v lasti občin do leta 2000. V tem primeru je mogoče celo govoriti o določeni nacionalizaciji občinskega premoženja oziroma neustavnem posegu v pridobivanje pravic občin, ki so postale lastnice zemljišč. Zato bi bilo treba čim prej pripraviti novelo zakona o javnih skladih, ki bi odpravila neskladje z ustavo. Ena od poglavitnih nalog sklada naj bi bila tudi skrb za ohranitev podeželja, ki je po naši oceni sklad ne izvaja predvsem zaradi neprenašanja stavbnih zemljišč na občine. Sklad namreč od leta 2008 stavbna zemljišča namesto na občine prenaša na družbo za svetovanje in upravljanje, ki danes upravlja z izjemno velikimi površinami stavbnih zemljišč in jih tudi prodaja bodisi občinam, podjetjem oziroma drugim zainteresiranim. Ker se za zakup in prodajo nepremičnin posojajo velika finančna sredstva, namenijo pa se za najrazličnejše potrebe, ki niso povezane z reševanjem razvojnih potreb območij, kjer se teh sredstev tudi največ ustvari, povzroča takšno poslovanje finančno odčrpavanje podeželja. Želel bi opozoriti še na eno stvar, in sicer na dejstvo, da je bilo veliko gozdov prenesenih v last občin in na podlagi zakona o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti. V obdobju 2003-2007 je bil izvršen izjemno velik posek lesa, ki ga je Zavod za gozdove sicer odobril, vendar sklad ni občinam nikoli plačal odškodnine za posekan les. Ker je presežek pri vodstvu sklada v letu 2007 tudi rezultat gospodarja z gozdovi v preteklih letih, bi moral sklad pred nakazilom presežka v integralni proračun predložiti podatke o tem, koliko sredstev je bilo v navedenem obdobju ustvarjenih v občinskih gozdovih in iz teh sredstev poravnati obveznosti do občin. Ne moremo mimo koncesij v državnih gozdovih. Dejstvo je, da so se s koncesijami v državnih gozdovih ustvarjala zelo velika finančna sredstva, ki so se iz leta v leto še povečevala. Po naši oceni na tem področju obstaja določena pravna praznina. Namreč, 164. člen Zakona o varstvu okolja določa, da če koncesijo o naravni dobrini dobi država, pripada del plačila za koncesijo tudi občini, na katerem območju se koncesija izvaja oziroma nanjo vpliva. Ker izvajanje kmetijske dejavnosti kot tudi gospodarjenje z gozdovi povzročata obremenjenost okolja v obliki poškodb, za njihovo odpravo pa občinam nihče ne zagotavlja sredstev, je nesmiselno namenjati prek 7 milijonov evrov preseženega prihodka nad odhodki sklada v integralni proračun, namesto da se izplača občinam povzročena škoda. Zato je treba čim prej uskladiti koncesijski akt o podelitvi koncesije v državnih gozdovih z Zakonom o varstvu okolja na način, da se jasno opredeli razdelitev prihodkov med občinami in državo. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da sklad mora svojo nalogo opravljati bolj učinkovito in v skladu z nameni, za katere je bil ustanovljen, ter z ustreznimi ukrepi prevzeti aktivno vlogo pri zagotavljanju enakomernejšega regionalnega razvoja z večjim vključevanjem oziroma sodelovanjem občin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Do poročila nadzornega odbora, ki govori o Skladu zemljišč in gozdov Republike Slovenije, imamo v Slovenski nacionalni stranki zadržke. Zakaj? Nadzorni organ ugotavlja, da visoke sejnine se niso izplačevale, ampak poglejte, to ne more biti ena glavnih tez, o kateri poroča poročevalec. Mi smo v preteklem mandatu imeli številne pripombe na delo Sklada kmetijskih zemljišč. Kasneje bom tudi povedal, koliko poslanskih vprašanj smo napisali na to in Vlada nam je odgovarjala, da s spremembo zakona oziroma vpeljavo zakona o regionalnem razvoju oziroma o regijah naj bi se ta sklad tudi ukinil. Zakaj? Če ne bomo bistveno - danes smo slišali od državne sekretarke, da bomo spreminjali zakonodajo - če ne bomo bistveno spremenili zakonodaje, sklad, tak kot je, bolje da ne deluje, ker deluje škodljivo in v bistvu tudi v totalnem nasprotju z nacionalnimi interesi. Mi smo Vlado Republike Slovenije opozarjali, vztrajno, da se preko sklada preprodajajo kmetijska zemljišča tudi tujcem, in dejstvo je, da je na to opozarjal tudi nadzorni svet. Tudi predsednica nadzornega sveta o teh nepravilnostih ve dosti povedati, pa danes ni bilo izrečene niti ene besede. Poročilo ne izraža dejanskega stanja in če bi želeli dejansko govoriti o tem, potem bi morali povedati tudi to, na kakšen škodljiv način je v bistvu sklad deloval v preteklosti; skratka, ni omogočal tudi tistim, ki bi želeli delati z državnim zemljiščem bodisi v vinogradih bodisi kmetovati, ni omogočal najemnih pogodb, za tujce, pa kot že rečeno, ni bilo problema in se je kar poprek dejansko odobrilo predaje zemljišč; tudi na način, ki smo ga opisali v poslanskem vprašanju, za katerega v bistvu je sklad vedel. Namreč, gre tukaj za zadruge, ki so se ustanavljale s slamnatimi možmi in tukaj imam predvsem v mislih zadrugo iz Brd, Zeleni vrt, katere ustanovitelji so bili slovenski državljani, ampak v ozadju je bil italijanski kapital. Italija izplačuje še dandanes zelo visoke kredite lahko. Državljani, njihovi rezidenti, jih najemejo po zelo ugodnih pogojih, skoraj ni obresti za nakup našega kmetijskega zemljišča - pa Slovenija ni nič reagirala na to! Skladni regionalni razvoj bi moral biti zagotovljen tudi na tak način, da se, če se bistveno ne bo spremenila zakonska platforma o tem skladu, sklad preprosto ukine in ta zemljišča dodeli v upravljanje občinam. Na tak način bi zagotovili skladen regionalni razvoj. Omogočili bi tudi, da tiste občine, ki so danes na državnih jaslih, lahko samostojno poslujejo in bi imele na tak način vir prihodka, ki bi ga izražale na proračunski strani. Skratka, o vsem tem smo govorili v prejšnjem mandatu in izgleda, da sedaj aktualna vlada na to pozablja in jaz verjamem, da potihoma mi boste dali prav, predvsem župani tistih malih občin, ki so odvisne v celoti skoraj od državnih prejemkov. Ravno tu pridemo do poznanega stališča, da ravno te male občine pa imajo možnost, da bi lahko bolje kot sklad gospodarile s temi zemljišči. Lahko bi razvijale v svoji občini tudi gospodarske subjekte in omogočale tudi možnost razvoju kmetijstva, ki bi lahko bil tudi nekje nosilna panoga skozi razvoj turizma in tako bi bila zagotovljena tudi eksistenca, nova delovna mesta. Skratka, ustvarjala bi se nova dodana vrednost. Danes nič od tega ni in ne verjamem tudi, da z dopolnitvijo obstoječe zakonodaje, preprosto ne verjamem, da bomo dosegli želeni rezultat. Zato, ker tu je lep vrt, na katerem se pasejo vsi tisti, ki želijo zagotoviti privatne in poprivatne interese, in o teh kriminalnih dejanjih bomo v tem mandatu še govorili. Jaz lahko samo s tega mesta povem, da v Slovenski nacionalni stranki, če ne bomo naredili reda na tem področju, lahko aktualna vlada, glede na to, da smo že opozarjali, osem poslanskih vprašanj smo postavili v prejšnjem mandatu in kar nekaj v predprejšnjem, da če opozorila ne bodo zalegla, bomo še enkrat naredili povzetke. Bomo pač začeli vlagati kazenske ovadbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o Poročilu Nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2007, s predlogom sklepov. Prva prosi za besedo predsednica nadzornega odbora gospa Marija Osvald. Prosim.
Hvala lepa. Najprej bi začela od zadaj. Glede na očitek o skromnosti mojega poročila bi dodala, da Poročilo Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov obsega 115 strani in v 5 minutah je možno prebrati samo dve strani. Če bi kdo hotel še kakšno pojasnilo več, sem na razpolago. Potem bi mogoče korigirala gospoda poslanca iz Socialnih demokratov. Namreč, sklad ima sicer center v Ljubljani, ampak ima 35 lokalnih izpostav in 5 gozdnih upraviteljstev, tako da so ti ljudje razvrščeni po vsej Sloveniji, so lepo razporejeni. Še od tistih, ki so v Ljubljani - ena tretjina teh ljudi so terenski delavci, v večini. Potem bi še odgovorila gospodu poslancu, predstavniku skupine DeSUS, da v poslovnem poročilu na strani 30 v tabeli številka 11 so primerjave prodaje kmetijskih zemljišč med leti 2006 in 2007 po zneskih, po kategorijah, kmetijska zemljišča, infrastruktura, stavbna, celo več, po vrednosti 15-ih največjih kmetijskih prodaj, po vrednosti 15-ih največjih prodaj stavbnih zemljišč. Tako da, če bi si pregledali detajlno to poročilo, bi verjetno malo drugače obravnavali to.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša. Ne. Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V Poročilu Nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2007, ki smo ga obravnavali na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kot takšno v Slovenski nacionalni stranki sprejemamo z zadržki oziroma imamo pripombe v zvezi z odprtimi vprašanji in težavami, s katerimi se sklad srečuje pri svojem delu. Poročilo samo je pripravljeno nadzorno in jasno. Poleg v poslovnem in računovodskem poročilu navedenih informacij in obrazložitev so izpostavljena tudi odprta vprašanja in težave, pogrešamo pa, vsaj v zaključnem delu, tudi predloge in jasna priporočila za izboljšanje stanja. Strinjam se z nujno potrebno redefinicijo statusne oblike sklada, pri tem mislim predvsem na 1. in 4. člen zakona o zavodih. Logično je namreč, da če sta cilj in naloga sklada učinkovito izvajanje prometa s kmetijskim zemljišč in gozdovi, upravljanje finančnih sredstev in če želi sklad svoje delo opravljati kot dober gospodar, je treba upoštevati tudi tržne pristope, vsaj na področju koncesijske in nekoncesijske dejavnosti. Glede pomanjkljivosti gre omeniti tudi še vedno nedokončno vzpostavljeno evidenco kmetijskih zemljišč in gozdov v lasti Republike Slovenije, da bi bilo vsaj jasno, s kakšnim premoženjem sklad dejansko upravlja. To je bilo sicer že prej omenjeno tudi. Neurejene so tudi zakupne pogodbe, saj se dogaja tudi, da lahko postanejo zakupniki tudi osebe ali subjekti, ki se dejansko ne ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo ali pa so za to le formalno registrirani. Vloga sklada je pri izvajanju kmetijske politike zelo pomembna, saj sklad ne nazadnje razpolaga z ogromnim premoženjem, po neki oceni nad milijardo evrov, dejansko pa je ta vrednost nekajkrat večja in zato gre posvetiti vlogi in delu sklada prav posebno in večjo pozornost. Zdi se mi, da so zemljišča in gozdovi lahko v teh kriznih časih, v času gospodarske recesije pomembno področje, ki zdaleč ni dovolj koristno in učinkovito izkoriščeno. Vsekakor moram ob tej priložnosti izpostaviti težave zaradi opuščanja kmetijske dejavnosti ob mejnih območjih in na demografsko ogroženih območjih. Pri tem mislim v prvi vrsti na obmejno regijo v Pomurju, to je Goričko. Stanje zaradi opuščanja kmetij postaja prav kritično. Prav tako sama demografska slika v regiji. Nujno potrebno je najti ustrezno sistemsko rešitev za izboljšanje takšnega stanja in smatram, da bi moral sklad pri tem igrati pomembno vlogo in v sodelovanju z Ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter Odborom Državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano najti možnosti za ustrezne sistemske rešitve. In da se vrnem na problem opuščanja kmetijskih površin in zaraščanje zemljišč na našem Goričkem v Prekmurju. Mislim, da to predstavlja neizmerno škodo ne samo za regijo, temveč tudi samo slovensko gospodarstvo kot celoto. Nerazumljivo je, da v teh kritičnih časih ne izkoristimo vsakega razpoložljivega vira dohodkov in da želimo z varčevanjem na vseh drugih področjih, simbolnim varčevanjem, reševati situacijo. Prav zato pričakujemo od nove vlade in Ministrstva za kmetijstvo, da pride na dan s konkretnimi predlogi in ukrepi, kako revitalizirati kmetijstvo v demografsko ogroženih območjih in preprečiti propadanje in izseljevanje prebivalstva. Danes predlagana sklepa, mislim na predlog Vladi novele zakona o javnih skladih in na sklepu o podelitvi koncesij v državnih gozdovih, predstavljata samo del nujno potrebnih ukrepov za izboljšanje stanja na področju predmetne problematike. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Ni prisoten. Besedo ima gospod Tomaž Tom Mencinger. Se odpoveduje razpravi. Besedo ima gospod Posedel Alojz.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Danes je bilo tekom razprav povedano že kar nekaj pregovorov, pa dovolite, da tudi na začetku moje razprave povem enega, in sicer ki je tudi vezan malce na podeželje, "psi lajajo, karavana gre naprej". Tega pregovora se človek spomni, ko posluša vsako leto razprave ob poročilih o delu Sklada kmetijskih zemljišč. Vsako leto se opozarja na nerazumljivo dejstvo, da po tolikih letih delovanja sklada sklad ne opravlja tiste osnovne funkcije, za katero je bil ustanovljen. Vsako leto se na to opozarja. Vsako leto se opozarja tudi na dejstvo, da je nerazumljivo, da po tolikem času ob tolikih porabljenih sredstvih še vedno ni vzpostavljena vsa evidenca premoženja, s katerim upravlja sklad. Vsako leto se tudi opozarja na nerazumljivo dejstvo, da so knjigovodske vrednosti nepremičnin podcenjene. Vsako leto se opozarja na pojave, ki zagotovo niso dobri pri različnih vrstah prodaje premoženj. Da se vsa leta opozarja na diskriminatoren odnos do občin, do lokalnih skupnosti, da se to opozarja na način, ki smo ga že danes slišali, da se je zgodila nacionalizacija določenega premoženja lokalnih skupnosti in da so oziroma smo občine ostale zaradi tega ob kar znaten del prihodkov, ki bi jih lahko z gotovostjo bolj koristno in namensko uporabile na lokaciji, kjer se tudi ustvarijo. Da se vsako leto opozarja in vedno bolj tudi danes v tem poročilu, kako raste delež prihodkov iz naslova prodaje nepremičnin, in da to ne gre za tisto osnovno nepremičnino, se pravi kmetijsko zemljišče, gozd, ampak da to gre iz zemljišč, ki pomenijo nezazidana stavbna zemljišča. In smo zopet tu v občinah v tako čudni situaciji, da bi potrebovali za opravljanje svojega javnega interesa, za gradnjo domov, vrtcev, infrastrukture po visokih cenah ali cenah, ki ti jih določi sklad, kupovati zemljišča za te naložbe. Zato podpiram te spremembe, predlagane za spremembo zakona o skladih. Da vsako leto poslušamo in še posebej smo to izpostavljali v preteklem mandatu v lanskem letu, kako se ravna z zemljo, z omejeno površinsko slovensko zemljo, kakšne različne metode, prej so bili imenovani triki, se pojavljajo in kdo vse kupuje to zemljo, pod kakšnimi naslovi, pod kakšnimi združevanji in da smo glede tega imeli v prejšnjem mandatu tudi izredno sejo, na kateri pa, zanimivo, o tem ni vedel nihče na Ministrstvu za kmetijstvu, nihče na skladu, nihče na upravnih enotah, praktično vse tisto, kar ljudje vidijo, vedo, opazujejo, pač, ustrezne institucije ne zaznajo. Enako razprave o gozdarstvu, ki je izbilo že tako daleč, da vsak ki zna malce matematike, lahko izračuna, da je nekaj hudo narobe pri tako nizkem izplenu, kot je prikazan v tem poročilu, ob tem, da se javno govori in se ve, da se plačuje z gotovino, da ni nadzorovano in vse ostalo, kar so kolegi povedali že na Odboru za kmetijstvo in pa tudi v razpravi. Da smo ravno v prejšnjem mandatu ob sprejemanju zakona, na primer o cestnem prometu, opozarjali, da je tako nepošteno bilo, da se je povečalo nenormalno kazni za državljanke in državljane in da se je ob tem na vseh točkah, kjer se je določevalo kazni za tovorna vozila, za tovorni promet pa zniževalo kazni. To ni želel slišati nihče od takratne vlade in to tudi sedaj imamo na plečih lokalnih skupnosti. To ni več promet s traktorji ali s kamioni, to so pošasti, ki nima nobena manj kot 24, 30, 40 ton nosilnosti. In to se vozi po lokalnih cestah in jih uničuje, po obeh robovih, po sredini in po bankinah, popravilo teh pa je na plečih lokalnih skupnosti. Prepričan sem, da je teh opozoril zelo veliko, da je tudi primerov zelo jasnih in da sem prepričan, da se da ta zadeva popraviti. Zato sem tudi optimist glede teh dveh predlogov, katere bomo zagotovo podprli, in da je tudi v samem poročilu zapisano, da se določene zadeve izboljšujejo. In predvsem v tistem delu, da bi lokalne skupnosti s temi zemljišči, sem prepričan, boljše in gospodarneje poslovale, je treba tudi spremeniti čim prej ta zakon o skladih. Tudi opozarjanja pri sprejemanju zakona o gozdovih, kaj se bo zgodilo in kako se dela pri teh službah, so bila zelo jasna, pa vendar ob sprejemanju opozorila se niso slišala, danes so se zopet ponovila in jaz samo upam, da se bodo te spremembe, ki so načrtovane in v katere vsi verjamemo, na temu področju tudi storile, da bi potem ob naslednji obravnavi poročila nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč lahko bolj z optimizmom in pa z vero, da se te stvari spreminjajo hitreje na bolje, tudi lažje glasovali za to poročilo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Popolnoma se strinjam s poročilom Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Poglejte in tudi z besedam bom podprl ta dva sklepa, ki jih je podal v poročilu. Moj poslanski kolega gospod Bogovič je dejal na koncu, da je izrekel hude besede. Jaz bom temu dodal, da je izrekel realne besede oziroma besede resnice. Zakaj to govorim? Poglejte, koncesijske odškodnine za leto 2007, ki so jih plačali skladu, koncesionarju so bile štirikrat do petkrat nižje, kot pa je to tržna cena. Zato predlagam Vladi, da spremeni koncesijski akt o podelitvi koncesije o državnih gozdovih tako, da izračun koncesijske odškodnine temelji na tržnih temeljih ob učinkovitem nadzoru in preglednosti poslovanja. Zavod za gozdove Slovenije je javnagospodarska služba za vse gozdove v Republiki Sloveniji, ne glede na lastništvo. Strokovna, kadrovska in operativna pokritost celotnega gozdarskega prostora v Sloveniji omogoča Zavodu za gozdove Slovenije, da bi ob določeni minimalni nadgradnji brez večjih težav opravljal tudi naloge gospodarskega sektorja sklada. V poročilu, predvsem pa v praksi se jasno kaže, da je učinkovito upravljanje z gozdovi možno le z operativno službo na terenu in ne zgolj iz centra iz Ljubljane. Podvajanje dveh državnih inštitucij na istem terenu zgolj potrjuje smiselno racionalizacijo opravljanja državnih gozdov znotraj Zavoda za gozdove v Sloveniji. Zato predlagam Vladi, da prouči možnost spremembe o prenosu opravljanja državnih gozdov na Zavod za gozdove Slovenije kot javni gozdarski službi organizirani in pristojni na področju celotne države. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alen Bukovnik.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, predstavniki Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, kolegice in kolegi! Nedvomno je predsednica nadzornega odbora in z njo celoten nadzorni odbor sklada opravil delo po svojih najboljših močeh. Slovenija je v 50. letih prejšnjega stoletja razvila sodoben sistem sonaravnega trajnostnega gospodarjenja z gozdovi, ki ga spoštujejo in je spoštovan v vseh naprednih evropskih državah in širše. Torej, ideolog doktrine prof. dr. Dušan Mlinšek je bil tisti, ki je uvedel ta koncept in s svojimi predavanji na fakulteti poučil vse tiste strokovnjake, ki imajo danes kakorkoli opraviti z gozdovi na Slovenskem. Koncept gospodarjenja izrablja naravne resurse, prepoveduje golosečnje, ščiti naravne ekosisteme. Kot tak ne protežira samo lesnopredelovalne, ampak tudi ostale okoljevarstvene funkcije gozda. V bodočnosti bo upravljanje z gozdovi strateško pomembno tudi zaradi vodnih virov in drugih varstvenih funkcij, ki jih zagotavlja sonaravni gozd. Gospa predsednica nadzornega odbora je povedala, da je povečana kontrola gozdarskega sektorja. Pa začnimo z nekaj pojmi, o katerih bodo spregovorili tudi v prihodnje tisti, ki bodo govorili za mano, in moji predhodniki. Enotno gospodarjenje z gozdovi v okrilju gozdnih gospodarstev se je leta 1993 razdelilo na tri subjekte. In sicer je postal to Zavod za gozdove Slovenije, ki je ključna strokovna institucija, ki skrbi za strokovno delo v slovenskih gozdovih. Z izdajo odločb o izvedbi del zagotavlja strokovno sečnjo, izvedbo gojitvenih del, varstvo in krepitev drugih funkcij gozda. Načrtuje in kontrolira izvedbo del. S svojo organiziranostjo tudi fizično pokriva vse gozdove v Sloveniji s 14 gozdnogospodarskimi območji in krajevnimi enotami ter približno 400 gozdnimi revirji. Zaposlenih je okrog 700 gozdarjev. Drugič, ta gozdna gospodarstva so se prelevila tudi v izvajalska podjetja, ki so v nekaterih primerih obdržala svoje ime "gozdno gospodarstvo", ki pa z bivšimi tako imenovanimi gozdnimi gospodarstvi na začetku reorganizacije nimajo danes več nobene zveze, v bistvu gre za privatne delniške družbe. Dolgoročno koncesijo za izkoriščanje državnih gozdov je država podelila na osnovi zakona o skladu. Namen je bila tudi ohranitev obstoječih delovnih mest v gozdarstvu. Ob začetku reorganizacije je bilo na gozdnih gospodarstvih zaposlenih 8.500 ljudi, danes pa jih je na gozdnih gospodarstvih okrog 1.000. Tretja institucija, ki je nastala tudi na podlagi reorganizacije, je bila Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki pa je upravljavec državnih gozdov. Strokovne predloge mu pripravlja Zavod za gozdove, dela pa izvajajo koncesionarji, torej gozdnogospodarske družbe na osnovi uredbe o koncesiji za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije. Sklad na osnovi letnih planov določi višino sečnje, obseg gozdnogojitvenih del, sredstva za gradnjo gozdnih vlak. Ostanek denarja je koncesijska odškodnina, iz katere se določijo še vlaganja v izgradnjo gozdnih cest, nakupi gozdov in podobno. Gospa predsednica nadzornega odbora je povedala, da so povečali kontrolo gozdarskega sektorja. Pravi, da je kadrovska podhranjenost v gozdarskem sektorju očitna. Naj ji pomagam, ko pravi gospa predsednica, da v petih minutah ni mogla obrazložiti vsega. Poglejte, gozdarski sektor in bil kadrovsko nikoli dovolj pokrit, da bi lahko uspešno nadzoroval izvajanje del v državnih gozdovih, za katere smo slišali, da jih je 224.000 hektarjev. V letu 1997 so bili v gozdarskem sektorju zaposleni trije delavci, danes je na gozdarskem sektorju Sklada kmetijskih zemljišč za področje cele Slovenije zaposlenih 8 ljudi. Ker kadrovskih okrepitev v preteklosti ni bilo mogoče doseči, se je sklad s pogodbo naslonil na Zavod za gozdove Slovenije, v nadaljevanju torej zavod, ki ima zaposlenih približno 700 gozdarjev in prostorsko pokriva vse gozdove v Sloveniji. S tem je sklad začel pridobivati nadzor nad dogajanjem v državnih gozdovih. Sklad kmetijskih zemljišč je pri zavodu usposobil 36 gozdarjev za kontrolo nad prevzemom gozdnih sortimentov, ki so s svojo prisotnostjo in izvedbo kontrol pripomogli k bolj poštenemu nadzoru klasificiranja lesa in s tem določanju prodajne vrednosti lesa. Sklad je tudi v letu 2005 izdelal sistem za nadzor blagovne proizvodnje in prodaje lesa, imenuje se sledenje gozdno lesnih sortimentov. Z uvedbo tega sistema je Državnemu zboru in Računskemu sodišču garantiral, da bo dobil pregled nad prodajo lesa iz državnih gozdov. Princip sistema temelji na tem, da se vsak lesni sortiment označi s signirno ploščico in vsi podatki se nanj nanašajo. Torej, kubatura, kvaliteta, način prodaje, prodajna cena se beležijo v informacijski sistem do katerega bi v vsakem trenutku moral imeti dostop tudi sklad. Večina podjetij, torej koncesionarjev ta sistem že uporablja. V skladu ta sistem danes ni v uporabi. Aplikacija je bila celo kupljena leta 2005 in je treba samo inštalacija ter začetek uporabe. Sam sem na Odboru za kmetijstvo postavil vrsto vprašanj, na katere sem dobil odgovore, ki pa so me deloma zadovoljili, deloma na tistem delo, ko sklad odgovarja za kmetijski sektor in je podal zadovoljive odgovore, čeprav menim, da bi strukturo kmetijskih zemljišč lahko izboljšali tudi s prodajo manjših dislociranih parcel. Ko gre za prodajo kmetijskih zemljišč sosednim kmetijam, sklad ne bi smel uporabljati cen po kriterijih, ki niso sprejemljivi. Na primer, da se stometrski pas šteje tudi od samotnih kmetij in drugih objektov. Sicer pa je treba ugotoviti, da so kmetje zadovoljni tudi z zakupom kmetijskih zemljišč in da sklad v tem oziru opravlja svojo vlogo. Smatram, da bi bilo treba več narediti za ohranitev gorskih kmetij in za preprečevanje zaraščanja kmetijskih površin s strani sektorja za gozdarstvo. V nobenem primeru pa ne pristajam na odgovor, da ključnih podatkov, ki so potrebni za oceno uspešnosti gospodarjenja z gozdovi, ni mogoče posredovati in so na vpogled na centrali sklada. Nasprotno. Menim, da morajo biti vsi zahtevani podatki poslani in vsebovani v poročilu in brez njih je težje sprejemati poročilo. V odgovoru sklada na eno izmed mojih vprašanj je bilo navedeno, da racionalizacije ni možno izvesti zaradi sprejetih predpisov. Ključni predpis, ki ureja gospodarjenje z gozdovi, je uredba o koncesiji za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije. V zadnjem obdobju niti sklad, niti Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano nista dala nobene pobude za spremembo tega predpisa, pa bi jo glede na situacijo in rezultate gospodarjenja lahko podala. Sklad tako na področju gozdarstva ni našel ključnih rešitev, ki jih je zahtevalo Računsko sodišče v letih 2003 in 2004, ko je delalo preverko o delu Sklada kmetijskih zemljišč. Govorimo o znižanju stroškov, govorimo o pravilnem določanju tržne vrednosti lesa s pomočjo javnih dražb in evidentiranja nepremičnin, o katerih so več povedali že moji predhodniki. Primerjava gospodarjenja med koncesijskimi gozdovi in med tistimi, katerega dela so bila oddana preko javnih razpisov, kaže, da je bilo gospodarjenje v slednjih veliko bolj uspešno. Poleg tega ni mogoče prezreti, da Sklad kmetijskih zemljišč skuša iz gospodarjenja z državnimi gozdovi na nek način izriniti Zavod za gozdove Republike Slovenije, saj ugotavljamo, da teh pogodb in teh izobraženih ljudi, ki so bili v letu 2005 od sklada pogodbeno vezani, ni več kje zaslediti in pravzaprav se sprašujem, ali je 7 oziroma 8 zaposlenih na Skladu kmetijskih zemljišč, na sektorju za gozdove, sposobnih nadzorovati delo in dogajanja v državnih gozdovih, ki pa merijo 224.000 hektarjev. Slovenski gozdovi zagotavljajo poleg proizvodnje lesa še druge pomembnejše ekološke in socialne funkcije. Zato mora država na dogajanje v njih zagotoviti popoln nadzor. To so sicer zahteve, ki so glede na velik pomen gozda same po sebi umevne in o njih zelo težko razpravljam. Za takšno stanje je potrebno prevzeti odgovornost. Med sejo odbora in med sejo Državnega zbora sem na podlagi odgovorov, ki sem jih dobil od sklada, prišel do nekaj zanimivih ugotovitev. In naj takoj demantiram govorice, ki so se širile, da sem postavljal vprašanja, o katerih nisem imel pojma. Poglejte, če hoče kdo pogledati, kako se sestavi renta ali zakupnina, si prebere ta pravilnik, ki pravi: Rento ali zakupnino izračunamo tako, da od predvidene letne realizacije odkazanega, posekanega in prodanega lesa [[...]] [[Nerazumljivo.]] kamionska cesta, odštejemo normirane stroške sečnje, spravila in manipulacije na kamionski cesti, stroški gradnje in vzdrževanje gozdnih vlak, stroški gojitvenih in varstvenih del, predvidenih gozdnogospodarskih in gozdnogojitvenih načrtih in stroške drugih del, da jih zakupnik in izvajalec del opravi sporazumno z lastnikom gozda. In glavna ugotovitev, do katere sem pravzaprav prišel in so jo tudi ugotovili drugi poslanci že danes in so o njej tudi govorili, je to, da prihaja do zelo velikih razlik v zakupnini, ali koncesnini, ali renti med gozdovi, ki so oddani v koncesijo, in v gozdovih, katerih lastnik je država in so bili kupljeni po uredbi in zakonu o koncesijah. Poznam primer, ko se je denacionalizacijskim upravičencem vrnil gozd v naravi in je potem sklad naknadno odkupil ta gozd od teh denacionalizacijskih upravičencev, ker pač niso imeli interesa gospodariti z gozdom. In ta gozd se danes vzdržuje in upravlja ne na podlagi koncesijskih pogodb, ampak se na podlagi gozdnogojitvenih načrtov za tiste enote, ki so bile tudi v sektorju za gozdarstvo, opravijo javni razpisi in se na njih prijavijo tisti, ki si želijo ali se čutijo sposobne upravljati in vzdrževati gozdove na tistih zemljiščih, kjer ni koncesij. Če pogledamo tabelo, za katero sem dobil od sklada odgovor, da si jo lahko pridem pogledat na centralo sklada, pa vendarle sem se potrudil in si jo izračunal sam. O koncesnini, ki je bila v letu 2007 realizirana s strani koncesionarjev v koncesionarskih gozdovih, je povprečno na kubični meter podrtega lesa sklad dobil 5,6 evrov po kubiku. V gozdovih, ki pa niso v koncesijah, pa povprečno na podlagi te preglednice, ki pa sem jo dobil in se za njo tudi zahvaljujem, skupaj z odgovorom Sklada kmetijskih zemljišč na moje vprašanje, sem si izračunal, da je ta koncesnina, ki jo je sklad dobil od tistih, ki so izvajali dela v državnih gozdovih, povprečno v slovenskih gozdovih, ki niso v koncesiji, 24,40 evrov. In če to primerjamo med seboj, ugotovimo, da je razlika med gozdovi, ki so v koncesiji, in gozdovi, ki niso v koncesiji, pa so kljub temu v upravljanju Sklada kmetijskih zemljišč, v 4,6-kratni razliki v ceni, ki jo je dobil sklad za podrti kubični meter lesa. V letu 2007 je na območju koncesionarskih gozdov Sklad kmetijskih zemljišč iztržil ceno 37,98 evrov po kubičnem metru lesa. Vsi pa vemo, da je to cena drv, ki jih uporabljamo za kurjavo. Ne bi se mogel strinjati, da je v slovenskih državnih gozdovih tako slab, tako nekvaliteten les. Menim, da gre za vrhunske gozdove in menim, da bi bilo tukaj treba narediti več. Za zaključek bi rad povedal to, da če podatki, ki nam jih je posredoval sklad, torej o presežku prihodkov nad odhodki za leto 2007, in te podatke, bruto, zmanjšamo za vrednost, ki je bila ustvarjena, presežek, ki je bil ustvarjen na kmetijskih zemljiščih, ugotovimo, da je na področju gospodarjenja z gozdovi v letu 2007 bil izplen ali presežek prihodkov nad odhodki približno 6 milijonov evrov. In če pogledamo v razliko med tistim, kar smo dobili od gozdov, ki so v koncesiji, in tistim, kar smo dobili od gozdov, ki niso v koncesiji, ugotovimo, da če to pomnožimo krat 4,6, dobimo številko, ki bistveno presega in se dotika tistih številk, o katerih so govorili moji predhodniki. Menim, da bi moral nadzorni odbor v prihodnje še bolj poostriti nadzor sektorja za gozdove in s tem nekako upravičiti vlogo tistega, ki opravičuje javni interes preko nas in preko Ministrstva za kmetijstvo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj.
Hvala, spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Direktor kmetijskega sklada je po zakonu zadolžen spremljati zakonitost poslovanja sklada in jaz verjamem, da bo to zakonitost tudi zagovarjal, če jo bo lahko seveda. Glede na slišano, kar nekaj kritikov je bilo danes tu, verjamem tudi, da boste kljub temu to poročilo potrdili. Bi pa rad poudaril, da se ne bo ustavilo pri tem, ni problem samo, kako prodajamo naš les, o tem je govorila Slovenska ljudska stranka, komu dajemo gozdove v golosek za pridelavo biomase, to so namreč tujci. Problem je prodaja slovenske zemlje tujcem, jaz sem o tem že nekaj govoril, in pa seveda tudi dajanja zemlje v najem tujcem. Tudi tuji državljani imajo najemne pogodbe. Tudi o tem smo v bistvu pisali na ministrstvo že leta 2006, 19. julija. Dobili smo pritrdilen odgovor, ampak zgodilo se ni nič. Italijanski državljan ima tam trideset do štirideset hektarjev zemljišča v Dolini pri Materiji v najemu in verjetno za to prijema še subvencije. Glede na to, kakšna anarhija je v tem skladu in kaj vse bi lahko sklad naredil za to, da bi tudi nudil boljši skladni razvoj občinam, kako bo to zagotovljeno, je naloga novega ministrstva. Jaz verjamem, da se bo minister za kmetijstvo moral zamisliti nad tem stanjem. In ta spremenjeni zakon, ki ga načrtujete, pričakujemo čim prej v državnozborskih klopeh. Mi pa se bomo potrudili, da bomo to delo dali v presojo in pregled tudi kakšnim drugim organom v državi, kajti ta politični zbor, visoki zbor, kot nekateri pravite, je premalo dosleden, premalo principialen, da bi razsodil prav. In naj odloča o tem še Računsko sodišče, Kosova komisija, pa kakšni kriminalisti. Mi bomo, če ne boste zadosti hitro ukrepali, napisali tudi kazenske ovadbe, kot rečeno že poprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani. Čeprav je danes točka dnevnega reda Revizijsko poročilo o delovanju Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, se je razprava razširila, kot smo bili že priča na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Nimam nič proti temu, kajti pokazalo se je veliko stvari, ki, kot smo že slišali gospo državno sekretarko, so že v pripravi, da se problematika, ki smo jo pač izpostavili na obeh sejah, prične reševati. O samem poročilu toliko, da z veseljem ugotavljamo, da se stanje na Skladu zemljišč in gozdov izboljšuje, da je poročilo vsako zelo korektno in kvalitetno narejeno, pregledno. In s tem lahko vidimo neko sliko stanja na tem področju. Predvsem pa ugotavljamo že po odgovorih, ki so jih kolegi zastavili na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da je zakon zastarel. Nekatere uredbe ovirajo dobro finančno poslovanje sklada in zato so nujne spremembe. Seveda bo še ena zelo nujna sprememba v zvezi z delovanjem sklada, in sicer, ko bo prišlo do predvidenega uvajanja pokrajin. Pa najprej še nekaj glede težav, ki jih sedanja zakonodaja delovanju sklada. Najprej sama beseda sklad. Mislim, da sem bil pravilno poučen, da je neustrezna, kajti sklad deluje kot zavod in je pač samo ta beseda uporabljena. Torej je že tukaj nekaj zakonske nejasnosti. Veliko smo govorili o koncesninah. Tudi pri izračunu koncesnin smo videli, da so notri vključeni normirani stroški sečnje in še nekateri drugi predpisi, ki pač ovirajo slabši poslovni učinek pri dajanju koncesnin oziroma pri denarju, ki pride iz koncesnin. Predsednik našega odbora je danes že opozoril, da vsak evro, ki se pridobi na tem področju, en evro preko milijona kubikov lesa bi pomenil dodaten milijon v proračunu oziroma delovanju sklada. Osnovna naloga sklada je, da umno in pametno gospodari s svojimi zemljišči. Predvsem pa, da sledi osnovnemu vodilu. To vodilo pa govori o zaokrožanju kmetijskih zemljišč in gozdov, o zagotavljanju ustrezne zemlje za kmetijsko dejavnost. Tukaj je treba pozdraviti orientacijo, da vedno manj gre za odprodajo zemljišč in da si je sklad zadal za cilj da zakupne pogodbe. Če gre za odprodajo, se po letu, dveh že tam gradi in v bistvu s tem postopno izgubljamo dragoceno kmečko zemljo. Sklad naj čim bolj uspešno posluje s temi zemljišči in skrbi za zaokrožanje slovenskih kmetij. Kot vemo, je slovenska kmetija še vedno v povprečju veliko manjša, kot so konkurenčne kmetije v državah Evropske unije, in kot taka veliko težje obstane, zato je še toliko bolj dobrodošel ta segment delovanja sklada. Predvsem pri koncesijah bi morda kazalo še opozoriti, da obstajajo tudi negativne koncesije, kajti tam, kjer je treba še kaj doplačati, saj v okviru teh del, ki jih dajejo koncesionarjem, so tudi taka opravila, kjer ne gre za odvzem oziroma pridobivanje visokokakovostnih vrst lesa, in na koncu je efekt negativen. Pa me zanima, če so za tako obliko koncesije tudi zainteresirane občine, kajti tisti drugi del je tudi že v predlogu zakona, da se deli koncesija v nekem razmerju na občino in na sklad. Po današnjih razpravah se je pokazalo, da je ta zahteva do neke mere upravičena in bo stvar naslednjih dogovorov samo še to razmerje. Slišali smo tudi že nekatere predloge, ki so po moji oceni dokaj realni in bi se jih lahko vključilo v naslednjo zakonodajo, bodisi v zakon, uredbo in pač ostale podzakonske akte. Opozorjeno je bilo danes tudi na zaraščanje gozdov v Sloveniji. To je zelo pereč problem. Mislim, da smo edina država Evropske unije, ki se sooča s tem problemom. S tem izgubljamo precej kmetijskih zemljišč. Seveda imajo prednost demografsko ogrožena hribovska zemljišča, kjer se opušča kmetovanje in s tem posledično cel kup vplivov na okolje, bodisi na zadrževanje vode, padavin, klimo v ožjem pomenu. Kasneje, po nekaj letih pa je to morda izvor za lesno biomaso in na tem področju je treba še precej postoriti. Na razprave na odboru so se odzvali tudi člani sindikata gozdarstva Slovenije in so pojasnili nekatere stvari, ki so bile izpostavljene. Razveseljujoče je, da v bistvu ni bilo pritožb, da sistem na tem področju dobro deluje. Za konec bi še rekel, da velja podpreti predloge, ki smo jih slišali. Vsekakor pa z veseljem podpiram tudi letošnje poročilo, ki je izjemoma po dolgem času ponovno obravnavano na Državnem zboru. Mislim, da smo ga nekaj let obravnavali samo na Odboru za kmetijstvo. Pa vendar glede na teme, ki so se odprle, mislim, da nič ne škodi. Pa če bomo s tem eno stopnico premagali proti neki boljši rešitvi, smo svoje delo zelo dobro opravili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa, predsedujoči za besedo. Razprava je pestra, mislim da tudi koristna, kakšne zadeve pa je treba pozdraviti še ob zaključku. Nekaj smo govorili o tem, kakšna naj bo strategija sklada in pa kaj skušamo z zemljišči, ki so v državni lasti, doseči. Kar se mene osebno tiče, kar se tiče kmetijskih zemljišč, naj gredo kmetom, ki jih obdelujejo, stavbna zemljišča na teritoriju občin pripadajočim občinam, gozdovi pa naj zagotovo ostanejo v državni lasti da bodo še naprej imeli multifunkcijo in da bodo pod enakimi pogoji ob spoštovanju bontona dostopni vsem. Gozdovi v lasti sklada so zagotovo najboljši slovenski gozdovi. V njih se dobro in načrtno dela in to je treba tudi naprej ohraniti in skladu tudi omogočati, da je kar se tiče odkupa gozdov, aktiven akter na trgu, da ima za to sredstva in da ima za to tudi predkupno pravico, da bo omogočal zaokroževanje gozdnih posesti. Veliko smo danes govorili tudi že o razdelitvi denarja, ki ga bomo dobili iz teh državnih gozdov, zagotovo pa je v tem trenutku potrebno ustvariti najprej pogoje, da bomo ta dobiček in pa kapital iz teh gozdov dobili. Časi, ki prihajajo, niso rožnati niti za gradbenike. Če gre gradbenikom slabo, to pomeni, da so potrebe po stavbnem lesu manjše, in upoštevati pri podpisu teh dogovorov in pa pogodb naprej tudi to realnost, ki nam jo prinašajo zaostrene gospodarske razmere. Imamo pa Slovenci eno dobro možnost, da velik del te gozdne mase, ki se nam povečuje iz leta v leto, izkoristimo tudi za ogrevanje v ekoloških pečeh in pa za kurjavo. Nobeden od slovenskih gozdov nima nobenega zapornega ventila, kot smo jih zdaj deset, štirinajst dni gledali na posnetih iz Rusije in pa Ukrajine. Tam, kjer so se teh principov in pa postopkov obdelave lesne mase lotili na sodoben ekološki način, imajo seveda tudi dobre izkušnje in ima zgodba svoj smisel. Eden od najpogostejših očitkov je, da se proizvodnja lesne biomase komaj splača in da se ne splača. Vendar so pa tu druge dodane vrednosti. Tudi kar gradimo s plinovodi, s terminali in pa kar smo načrtovali v koprskem zalivu, bo najbrž imelo še kakšne druge dodatne stroške in pa posledice, če ne druge, pa zagotovo okoljske. Zatorej priporočilo skladu, da se pri sklepanju aneksov za leto 2009 upošteva vsesplošna finančna kriza in pa kdaj tudi vprašljivo stanje lesne industrije. Koncesnine pa naj bodo odraz realnega stanja in ne pa nerealnih pričakovanj. Zdi se mi, ker je z nami tudi minister dr. Milan Pogačnik, prijazen pozdrav in pa pobuda pristojnemu ministrstvu, da se ustanovi koordinacijski svet za gozdarstvo, ki permanentno usmerja dejavnost gozdarstva, išče skupne strateške cilje in pa postavlja razmejitve med posameznimi deležniki v gozdarstvu. To bi bili še enkrat za konec tisti poudarki, ki smo jih dali tudi že na začetku, in pa razmislek, da bi mogoče upravljanje državnih, tudi skladovih gozdov, prevzela s pozitivnimi in pa negativnimi zahtevami javna gozdarska služba, za katero mislim, da v Sloveniji tudi dela dobro, da pa je seveda precej obsežna in ima v svojem delovanju še kar nekaj rezerv. Poudarek je treba dati tudi na to, kdorkoli bo že delal v slovenskih gozdovih, da je za to ustrezno opremljen in pa zavarovan. Opozoril sem že na ustrezno gradnjo, prometnic in pa mostov ter na fleksibilno zakonodajo. Danes eleborati za zaporo cest, postavitve znakov in še kaj ne stanejo več kot pa tisto, kar dejansko tisti trenutek iz gozda vzamemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Zanoškar ne bo razpravljal? Gospa Breda Pečan ne bo razpravljala. Gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem, ki še vzdržite v dvorani. Najprej se nisem mislil oglasiti in tudi ne bom govoril o poročilu, ki je solidno. K razpravi me je spodbodlo, da praktično ni bilo poslanske skupine, ki v svojih predstavitvah pa tudi večina kolegov in kolegic je apelirala na spremembo zakona o skladih, ki bi naj omogočil oziroma popravil napako, ki je bila zagrešena lansko leto. Jaz sem z določeno mero presenečenja poslušal te apele. Sem eden od tistih dveh, ki sta zagrešila leta 1998 v zakonu o skladih sploh možnost prenosa nazazidanih stavbnih zemljišč iz sklada, kar je bilo logčino, na občine. Ampak, poglej ga zlomka! Lansko leto, ko je prišla ta sprememba zakona, o katerem je bilo toliko govora danes že tu, pa tudi na odboru slišim, v Državni zbor, praktično nihče ni protestiral, pa je šlo celo za kršenje procedure. In sem sam, ki sem slučajno zamenjeval kolega na pristojnem matičnem delovnem telesu, to ugotovil in opozoril, da kršimo zakon o lokalni samoupravi, da kršimo eklatantno Poslovnik Državnega zbora. No, potem je večina le spregledala in smo prekinili obravnavo in poslali zakon v razpravo v občine, tako kot je v zakonu predpisano, 30 dni. Ampak v arhivu Državnega zbora je sigurno shranjeno, kako skromna je bila reakcija iz občin oziroma lokalnih skupnosti. Moram povedati, da smo eno izmed združenj prosili naj zaboga že napišejo neko skupno stališče občin, če so vse skupaj prezrli. Ta nacionalizacija se je že mnogo prej zgodila, je krivična in na nek način sem zadovoljen, vendar to spreminjanje zakona ne bi bilo potrebno in apeliranje po teh spremembah, če bi lansko leto ravnali malo bolj odgovorno. Veseli me, da tudi tisti, ki so lansko leto glasovali ali tiste poslanske skupine, ki so glasovale za to spremembo, da spoznavajo to napako, ampak napaka sploh ne bi bila potrebna, če bi se trezno obnašali in odgovorno. Res pa je, da od leta 1998, to je praktično več kot 10 let nazaj, je bil ves čas spor med dvema pogledoma v Sloveniji. Med tistimi, ki smo zagovarjali, da je nujno treba prenesti stavbna zemljišča na občine, da je to logično, je to v funkciji razvoja lokalnih skupnosti in življenja, in tistimi, ki so to preprečevali. Moja bogata izkušnja z vodstvom sklada, različnimi vodstvi sklada, je, da so praviloma vodstva sklada bila proti temu prenosu in zato tudi do teh prenosov v preteklosti ni prišlo v taki meri, kot bi bilo možno, nujno in potrebno. Danes je bilo omenjeno posledično, kaj se sedaj dogaja. Zemljišče upravlja družba za upravljanje. Ne dolgo tega smo poslušali poročilo te družbe, in oprostite izrazu, take neumnosti, da sedaj prek stavbne pravice upravlja s stavbnim zemljiščem družba v imenu sklada, bom tako rekel, oziroma v imenu Republike Slovenije, na njej so postavili šolo in sedaj občina kot investitor šole plačuje stavbno pravico do neskončnosti oziroma za 99 let. Če je to funkcija sklada in posledično družbe za upravljanje, potem je nekaj pri nas sila narobe. Ampak to je posledica in tam na družbi za upravljanje bi bili zelo srečni, če bi se teh nalog in teh administrativnih del, ki niso enostavna, s stavbnimi pravicami in so nepotrebna, znebili. Res je pa še nekaj drugega, da vsa leta, od kar smo sprejeli prvo verzijo zakona o skladnem regionalnem razvoju, se vedno pozablja v Republiki Sloveniji, da ni samo Zakon o skladih, kakršenkoli je, podlaga za prenos zemljišč na občine, ampak je tudi Zakon o skladnem regionalnem razvoju. To se pa dobesedno ignorira, ker tam je jasno zapisano, ko gre za razvojno funkcijo lokalnih skupnosti, lahko država svoje premoženje prenese tudi po tem zakonu. Tako je paleta rešitev bila, če bi bila ustrezna politična volja. Ampak jaz ne problematiziram samo iz te ozke relacije država oziroma sklad, družba za upravljanje, lokalne skupnosti. Gre za širši problem, gre za problem javnega interesa po zemljiščih na nivoju lokalnih skupnosti. To bom ilustriral s potrebnimi zemljišči, pa naj bodo kmetijska, gozdna, ki so nujno potrebna ali dejansko so v funkciji zaščitenih območij oziroma [[...]]vodovarstvenih pasov. Dejstvo je, da so bivše družbenopolitične skupščine oziroma, občine takratne, marsikatero od teh zemljišč morale odkupiti. To ni bilo podarjeno, to ni bilo pridobljeno, zlasti tam, kjer so bili postopki v komasaciji, je bilo treba odkupiti. Ali od bivših kombinatov ali od privatnih lastnikov. Zaradi režima vzpostavljanja na teh varovanih območjih so bile praviloma pogozdovane in so nastali gozdovi. Po takratni zakonodaji pa so z gozdovi lahko upravljali samo bivši GG-ji in so jih občine morale prenesti brezplačno na GG-je. V fazi lastninjena družbenega premoženja so te pravne osebe bile to dolžne brezplačno prenašati na sklad. In zdaj je tako, občina je kupila, pogozdila, prenesla na GG-je, GG je prenesel na sklad, zdaj pa marsikdo tega ne more nazaj dobiti. Da ne razvijam naprej. Gre pa za javni interes, ker mislim, da je zaščitno območje javni interes, ker je zdaj pa država vzela k sebi odgovornost odločanja o teh vodovarstvenih območjih, da bo zdaj to lažje steklo. V vsakem primeru je tudi ta problem neurejen. Toliko. Drugače pa bi se ponavljal s tistim, kar je že bilo prej v razpravi povedano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vili Rezman ne bo razpravljal. Gospod Mirko Brulc.
Spoštovani! Če mi dovolite bi najprej izrekel pohvalo, če lahko to naredim, gospodu Francu Bogoviču, ki je imel izjemen nastop in nam je povedal kar nekaj resnic. Seveda je tematika, o kateri razpravljamo, zadeva, ki tangira Ministrstvo za kmetijstvo pa tudi Ministrstvo za okolje in prostor. Mene zelo in verjetno vse župane veseli ta napoved spremembe zakonodaje, ki jo je napovedala gospa Sonja Bukovec, kajti župani že dolgo tudi na skupnosti občin, na združenju občin zahtevamo, da pridemo do teh koncesij, da pridemo do prenosa stavbnih zemljišč na občine in še marsikaj, kar je bilo danes že omenjeno, pa ne bi ponavljal. Nam se zdi čudno, da moramo občine pravzaprav plačevati oziroma kupovati nekaj, kar je bilo nekoč naše in smo bili dobesedno razlaščeni. Tudi eksplatacija gozdov nas veliko stane. Bilo je že rečeno o infrastrukturi, o razritih cestah in seveda plačilo cestnine za tisti kamion ne odtehta te škode. Jaz bi pohvalil gozdna gospodarstva in gozdarje, ki skrbijo za gozdove ob vseh težavah, ki obstajajo na tem področju. Tudi na Goriškem imamo tako imenovani Trnovski gozd, ki ga dobesedno praznijo v korist italijanskih kupcev. Omenil sem Ministrstvo za okolje in prostor iz preprostega razloga, ker obstaja veliko različnih razlag, kaj z zakonom, ki preprečuje razpršeno gradnjo. Jaz moram povedati, da mnogi, ki prihajajo iz Evrope na naše področje, na to ruralno poseljeno območje trnovsko-banjške planote in podobno, se čudijo, da je živelj tam ostal. To seveda lokalne skupnosti dosti stane, ampak to gre tudi za izjemno pomembno dejanje države in lokalne skupnosti, da imamo prebivalstvo tam poseljeno. Danes pa se s to zakonodajo ne omogoča niti gradnja nekega hleva pri stavbi, ki tam stoji že 300 let. Razlage so, kot sem poudarjal, različne. Zato tudi od Ministrstva za okolje in prostor ter Ministrstva za kmetijstvo pričakujemo razumnost, ker velikokrat naše razlage, zakaj zahtevamo spremembo namembnosti kmetijskega zemljišča, ne padejo na plodna tla. Pa naj gre za infrastrukturo ali za nekatere pomembne objekte. Jaz moram povedati, da vsaj na Goriškem ali pa v Novi Gorici ni možen popolnoma noben razvoj. Natura sega v mesto, področje kmetijskih zemljišč, kjer koruza zraste do kolen, kjer pšenico, ki jo posejejo, potem zbalirajo, ne požanjejo, ker ni učinka, ker je to ilovnata in težka zemlja, ni možno graditi nič, ker je 1A kmetijsko zaščiteno zemljišče. Naj povem, da je pri nas, to je tudi bilo že danes rečeno in je zelo pomembno, to je velika bojazen lokalnih skupnosti, da nas bodo tujci pokupili. Mi vemo, da smo v Evropi, vse to jaz zdaj ne bom razlagal, vendar trgovci z novci prihajajo v Goriška brda, denar da na mizo in je lastnih vinograda. Neverjetne zaslužke imajo iz tega, ker njihovo vino potem pod znamko Colja se prodaja dosti boljše, kot če bi to kupili nekje blizu Vipave in drugih področjih. Tistih sedem milijonov, ki ostajajo nekako v tem skladu kmetijskih zemljišč, bi verjetno lahko koristno porabili, da uveljavimo predkupne pravice pa damo potem tiste vinograde, tista zelo dragocena zemljišča v najem kmetom, našim, ki so za to zainteresirani. Tako ostaja še vedno veliko problemov. Rad bi omenil tudi ogroženost teh naših področij od divjih živalih. Pa ne samo aktualnih volkovih na Krasu, tudi divji prašiči naredijo na trnovski-banjški planoti lep travnik v eni noči v preorano njivo, ki jo potem, ko jo kmet obdela, ocenjujejo kot njivo in ne več kot travnik, pa iz tega izhaja drugačna obdavčitev in še marsikaj. Vemo, da je pomembna vloga sklada in da bi marsikaj moralo biti spremenjeno, predvsem pa to, kar sem povedal, ker pričakujemo res realizacijo, da se besede gospe Sonje Bukovec uresničijo, da lokalna skupnost pride to teh zemljišč, ki so nujno potrebna za razvoj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Ko govorimo o poročilu, o delu sklada, vsako leto pravzaprav so vprašanja podobna ali celo ista, ampak to, kar sem prebral v poročilu odbora, me je pa resnično presenetilo, in sicer, da je ena od ključnih pomanjkljivosti, da še vedno ni dokončno vzpostavljena evidenca kmetijskih zemljišč. Po vseh teh letih niti ne vemo, s čim razpolagamo, kaj je tisto, kar je v lasti države oziroma v upravljanju sklada. Da se številke strašansko razlikujejo, za dvakrat, recimo od petdeset tisoč do devetdeset tisoč, kaj naj bi te številke dejansko pomenile. Jaz mislim, da je preprosto iz tega mogoče narediti samo en sklep: nehajmo se ukvarjati z upravljanjem kmetijskih zemljišč in gozdov na takšen način, kot se to dela do sedaj. Zaključimo denacionalizacijo, da se razumemo, prodajmo tisto, kar je za prodati kmetijskega zemljišča, prenesimo na občine tisto, kar je za občine pomembno. Naredimo sklad, ali karkoli že, za gozdove in naj ta država ima nek obseg varovanih gozdov in naj z njimi gospodari, vse ostalo pa naj se dejansko upravlja tam, kjer se. Ni mogoče po vseh teh letih, da se zapiše, da nimate evidenc, da ne veste, da so nerazrešene in tako naprej. To preprosto ni res, in to ob triindevetdesetih ljudeh, na dveh, treh koncih je zapisano, to bi pa naredili, če bi imeli dovolj ljudi. Lepo vas prosim, triindevetdeset ljudi za opravljanje petinpetdeset tisoč hektarjev je tako ali tako preveč, ne pa premalo. In stroški za opravljanje so preveliki. Moje prepričanje je trdno, da je potrebno neko spremembo narediti, ne redifinirati vloge sklada, kot ste napisali, ampak redifinirati celotno vprašanje, s katerim se sklad ukvarja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar.
Hvala lepa, predsedujoči. Pozdrav gospodu ministru, državni sekretarki, vodstvu sklada. Jaz se bom z nekaj besedami omejil samo na poročilo nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Sam ugotavljam, da je iz predloženega poročila o delu nadzornega odbora sklada za leto 2007 mogoče ugotoviti, da je bilo marsikaj narejenega v smeri doseganja tako dolgoročnih kot kratkoročnih ciljev za delovanja sklada. Nadzorni odbor je svoje delo opravil dobro v smislu kvalitetnega odbora nad zakonitostjo dela Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, kar je tudi ena ključnih njegovih nalog. Tu bi izpostavil le eno, ki sem jo zasledil v poročilu, in sicer dobro, kvalitetno opravljeno delo na področju ugotavljanja neprijavljenih površin. Gre za 11.314 hektarjev, ki so bila v lasti sklada in niso bila dana v zakup, so pa posamezniki, ki so obdelovali ta zemljišča v lasti Republike Slovenije, za njih dobivali subvencije. S skladom pa za ta zemljišča niso imeli sklenjene zakupne pogodbe. Nekaj dela bo verjetno še treba opraviti pri zakupih za zemljišča, ki so v solastnini s fizičnimi osebemi in pri nedokončanih komasacijskih postopkih ter za zemljišča, ki so predmet sodnih sporov glede lastništva. Dobro je tudi, kot je razvidno iz poročila, da so strokovne službe in poslovodni organ sklada konstruktivno sodelovali z nadzornim odborom. Ne bi mogel reči, da poročilo ni odsev dejanskega stanja pri tem pa ne mislim, da se nekatere stvari ne bi dalo opraviti bolje. Prepričan pa sem, da je vodstvo sklada nadzornega odbora, na čelu s predsednico, svoje delo opravilo dobro oziroma v skladu z veljavnimi predpisi. Seveda so predlogi v zvezi z izboljšanjem delovanja sklada vsekakor dobrodošli in vredni pozornosti ter tudi obravnave. Sam bom glasoval za to poročilo nadzornega odbora in tudi za oba predlagana sklepa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nadzor sklada nad gozdovi bi moral biti bolj učinkovit, saj se nam dogaja, da na področju lokalnih skupnosti prevladuje interes lastnikov gozdov in interes kapitala, ker nekateri odgovorni in župani stojijo na strani interesa kapitala, sam razvoj pa pelje v stihijski razvoj, kar nikakor ni sprejemljivo za večinsko prebivalstvo. Zgodi se tudi, da se prvotna namembnost gradnje, ki je bila v interesu države, umakne, konkretno avtoceste, stavbno zemljišče pa ostane, občina teren takoj vključi v svoj prostorski načrt, podleže interesu kapitala ter je pripravljena takoj podreti 6 hektarjev gozda v prvi fazi, v nadaljevanju pa še več kot 20 hektarjev, čeprav je v občini odprtih ogromno razpoložljivih možnosti za gradnjo, tudi takšnih, ki so se že začele in so se zdaj ustavile, verjetno zaradi recesije. Ne vem, zakaj si Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov zatiska oči pred takšnimi nepotrebnimi in škodljivimi poseki gozdov, saj se s takšnim početjem dela nepopravljiva škoda. Vse večji vplivi narave nam narekujejo, da so gozdovi še kako potrebni za umiritev vetrov in niso le surovina za predelavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič. [[Ne želi.]] Besedo ima gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Danes je bilo tukaj v tej dvorani povedanega zelo veliko. Kar nekaj je bilo pohval boljšega delovanja sklada kot v preteklih letih, nekaj pa seveda tudi kritik, da bi bilo lahko še boljše. Jaz bi se kljub vsemu v začetku dotaknil same definicije oziroma naziva tega sklada. Sklad kmetijskih zemljišč je po statusu javni zavod, ki gospodari s kmetijskimi zemljišči in gozdovi v lasti Republike Slovenije. Mislim, da je že sam status zelo poveden in govori o tem, kakšna je njihova naloga. V preteklih letih je bilo veliko nezakupljenih zemljišč. To se je izpostavljalo na vsaki seji, ko smo obravnavali ali pa ko se je obravnavala to tematika. Še enkrat moram reči, da sem vesel, da se je samo v primerjavi z leti 2006 do 2007 kar za 70% zmanjšala ta nezakupljenost zemljišč. Veliko govora je bilo o razdelitvi koncesijske dajatve od dobička iz gozdnega etata med občino in državo. Na prvi pogled je to vsekakor dobra poteza. Vendar pa se moramo zavedati, da je osnovna strategija sklada pravzaprav povečevanje površin gozdov v lasti Republike Slovenije. Moramo se zavedati, da je sklad v preteklih letih, pa recimo do konca lanskega leta, iz naslova zakona o denacionalizaciji vrnil denacionalizacijskim upravičencem kar 80.000 hektarjev gozdov. Iz tega navedenega je razvidno, da se je zato močno zmanjšal delež državnih gozdov. Govorimo celo o 30%. Zato se mi zdi prav, da je sklad v preteklih letih največji del sredstev pravzaprav iz naslova koncesijske dejavnosti namenil nakupom gozdov. Zato trdim nekaj. Bo prišlo do spremembe zakonodaje in se bo del koncesijske dajatve namenil občinam, je po mojem mnenju potrebno zelo natančno in precizno opredeliti način oziroma vir samega financiranja nakupov gozdov. Tukaj bo treba biti precej previden. Kar pa se tiče trgovanja sklada z nezazidanimi stavbnimi zemljišči, podpiram, da pride do sprememb in se s tem strinjam. Vendar je tudi tukaj treba biti zelo previden pri pripravi nove zakonodaje. Po mojem mnenju bi sklad vseeno moral zadržati del stavbnih zemljišč, saj bi le na ta način lahko dovolj učinkovito ustvarjal prihodke za nakupe, za državo strateško zanimivih zemljišč. S spremembo občinskih aktov se spreminja namembnost zemljišč iz kmetijskih v stavbna. Tako se posledično zmanjšuje obseg kmetijskih zemljišč, kar je logično. Če bo sklad prenesel brezplačno vsa stavbna zemljišča na občine, se bo delež kmetijskih zemljišč v lasti Republike Slovenije nezadržno manjšal, saj sklad ne bo imel več sredstev za ohranjanje obsega kmetijskih zemljišč. Potrebno bo veliko previdnosti in taktnosti, tankočutnosti pri pripravi besedila sprememb te zakonodaje. Seveda se sprašujem, če je sploh potrebna, pa bom povedal, zakaj. V normativnem planu Vlade ali pa v javnosti je bilo večkrat slišano, da zdajšnja koalicija resno računa oziroma resno razmišlja o uvedbi pokrajin. In če bo prišlo do uvedbe pokrajin, bo potem ta sprememba zakonodaje, o kateri danes govorimo, če bo prišlo do pokrajin v letu 2010, 2011, ne vem, je potem pravzaprav nepotrebno spreminjati to zakonodajo. To govorim iz razloga, ker bi bilo danes ta trenutek vse to, o čemer se mi pogovarjamo, že lahko rešeno, če bi v preteklem mandatu podprli pokrajinsko zakonodajo. Planirano je bilo, da se s 1. januarjem 2009 kmetijska zemljišča v lasti Republike Slovenije neodplačno prenesejo v last pokrajin. To je iz predlogov zakonov, o katerih smo v prejšnjem mandatu razpravljali. Stavbna zemljišča, gospodarjenje Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, se po stanju na dan 31. december 2008 neodplačno prenesejo v last občin. Gozdovi, s katerimi upravlja Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, in kmetijska zemljišča, ki so v skladu z zakonom opredeljena kot negozdna zemljišča, ki so ekološko oziroma funkcionalno povezana z gozdom in skupaj z njim zagotavljajo uresničevanje funkcij gozda, ostanejo v lasti Republike Slovenije. In potem naslednja stvar. Ministrstvo, pristojno za kmetijstvo, najpozneje do 30. junija 2009 s pogodbo prenese posameznim pokrajinam in občinam v last kmetijska zemljišča, ki ležijo na njihovem območju. In še zadnje. Najkasneje do 30. junija 2009 se opravi redna likvidacija Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, določi se izvajalec o preostalih nalogah sklada ter prenos stvarnega in finančnega premoženja na pokrajine in občine v skladu s tem zakonom. Iz vsega tega navedenega lahko ugotovimo, da teh problemov, s katerimi se zdaj ukvarjamo, pravzaprav ne bi bilo več. In če koalicija misli resno z ustanovitvijo pokrajin, potem je modro, da se najprej premisli, ali se splača spreminjati zakon in zakonodajo samo za eno leto ali pa celo samo za pol leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predsednica nadzornega odbora sklada, gospa Marija Osvald.
Hvala lepa. Mogoče sem dolžna nekaj pojasnil. Najprej bi dala pojasnilo gospodu Brulcu, ker tudi jaz izhajam z Goriškega, in če imam katero območje pod lupo, imam sigurno goriško območje. In vam garantiram, da na goriškem območju se sklad - sklad se tudi sicer ne obnaša kot mešetar in nobenemu trgovci z novci ne prodaja svojih zemljišč - striktno drži Zakona o skladu kmetijskih zemljišč, sicer bi rad videl, da bi se spremenile posamezne postavke v zakonu, da bi lahko imel prioriteto pri nakupu določenih zemljišč, ki je danes nima. Če so se nekatera zemljišča prodajala po ceni, ki je precenjena, se sklad v to ni mogel vključiti. Če mislite to območje Brd v Neblem, to so bili prekupčevalci. In če so to kupili zamejski Slovenci, je to samo za pozdraviti. Če so oni imeli boljše pogoje pred 50-imi leti in živeli boljše, kot mi, in danes lahko kupujejo našo zemljo, naši kmetje je pač po tisti ceni ne morejo. Sicer pa vam garantiram, da se na območju občine Nova Gorica ni zgodila napaka. In mogoče še eno pojasnilo gospodu Anderliču na tisti odstavek, ki sem ga prebrala, da sklad še ni vzpostavil začetnih evidenc osnovnih sredstev in da tudi niso usklajene s stanjem v naravi, bi bilo dobro, da bi jih razumeli v kontekstu, da so še prosta zemljišča v solastnini s fizičnimi osebami, da so še nedokončane komasacije, da so še po več desetletij stare zemljiškoknjižne neizvedene menjave, sodni spori glede lastništva in včasih tudi kakšna napaka v knjiženju. Ni pa to polovica skladovih zemljišč. Sigurno ne. Mogoče je 10 tisoč hektarov ali manj, ampak v kontekstu teh velikih površin, ki so, so tudi v procentu takšne površine napake dovoljene.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo. Mogoče še enkrat dodatna utemeljitev, zakaj je vendarle potrebno, da nezazidana stavbna zemljišča preidejo na občine in da pokrajine nenazadnje tudi niso rešitev za ta problem. Že osnovni Zakon o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ni predvideval, da sklad upravlja z nezazidanimi stavbnimi zemljišči. Rešitev, ki je bila potem sicer zapisana v 14. členu, je pravzaprav spremenila nezazidana "stavbna", v narekovajih, v kmetijska, vendar samo v tistem trenutku, dokler jih ima sklad v zakupu, če pa jih prodaja, pa jih prodaja po ceni za stavbno zemljišče. Tudi že zdajšnji zakon govori o tem, da po izvršitvi denacionalizacijskih odločb se v skladu z zakonom določijo kmetijska zemljišča in gozdovi, ki preidejo v last lokalnih skupnosti. Torej so zakonske rešitve že sprejete in predvidene in s tem tudi določen namen ter smiselnost delovanja in obstoj Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Glede samih pokrajin pa, tudi če razmišljamo o tem, da naj bi imele pokrajine ta zemljišča, ampak mislim, da si vsi lahko zelo dobro predstavljamo, da tudi pokrajina ne bo tista, ki bo gradila vodovod, šole ali vse stavbe, ki jih je treba imeti, da lahko udejanjiš vse potrebe v lokalnem okolju, ampak bodo občine še vedno tiste, ki bodo to morale izvajati. Tako se tudi s pokrajinami nič ne spremeni, še vedno ostane tisto breme na občinah, še vedno bo treba vzdrževati ceste in bolj, kot bodo obremenjene zaradi spravila lesa ali pa kmetijskih pridelkov, večji stroški bodo pri tem nastajali. In tudi zakon o varstvu okolja, še enkrat samo ponovim, že danes določa, da del koncesnine iz premoženja, ki je v državni lasti, za katero je podeljena koncesija, pripada lokalni skupnosti, na območju katere ta prihodek tudi nastaja. Sicer razumem, da si Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov želi ohraniti čim več tudi takega premoženja, ki ima izjemno visoko ceno na trgu, in je s tem tudi pomemben igralec na nepremičninskem trgu. Ampak vendar, če sam ne vloži niti evra v to, da neko zemljišče postane bistveno več vredno, kot je, recimo, če je samo kmetijsko ali pa gozdno, potem je tu nekaj hudo narobe. Vlagaj v to in potem tudi poskušaj tržiti. Ne pa, da ne vlagaš nič, poskušaš pa potem iztržiti vse. Tudi glede ostalih zadev, ki so bile danes že povedane. Seveda, sklad je izjemno pomemben igralec pri razvoju podeželja. In ponovno trdim, da do tega trenutka ni v celoti ali pa zelo malo pravzaprav upošteval to možnost in priložnost, ki jo ima. Zato je tu te stvari treba spremeniti. Mislim, da se velik del tega problema s temi sklepi, ki so predloženi s strani odbora, razrešuje, seveda pa bo treba tudi v prihodnosti še veliko več postoriti, da bo ta odnos med skladom in potrebami razvoja v posameznem okolju res usklajen. Pa bom podal samo neko plastično predstavo, ker smo danes veliko govorili tudi o tem, da gozdarji plačujejo premalo koncesij in tako naprej. Država ima podjetje, ki je v 70% državni lasti; gre konkretno za Snežnik, Kočevsko Reko. In lahko natančno pogleda tako poslovanje tega podjetja kot tudi ves princip od trenutka odkazila hloda oziroma lesa do poseka, spravila in potem prodaje na trgu. Torej ves ta proces država lahko v detajle spremlja in doreče mehanizem, ki je potreben, da ostane koncesionarju tisto, kar potrebuje za svoj obstoj in razvoj, in tudi kar potrebuje država in sklad, da upraviči gospodarno ravnanje z državnim premoženjem. Zavedati se pa moramo, da tudi po izteku teh koncesijskih pogodb bo prišlo do ponovnega razpisa, bo seveda konkurenca na trgu, mislim da, bistveno zahtevnejša kot ob podelitvi koncesije zdajšnjim koncesionarjem. Slovenija je vstopila v Evropsko unijo in tudi podjetja iz Italije, Avstrije bodo z veseljem kandidirala na razpisih za podelitev koncesij. Če se v Sloveniji ne znamo zmeniti, da potrebujemo močna podjetja tudi na področju gozdarstva, da bodo lahko konkurenčna avstrijskim, italijanskim, potem mislim, da je pri tem razmišljanju nekaj hudo narobe oziroma prodajamo svoje nacionalno premoženje ali pa ga podarjamo v upravljanje in gospodarjenje s koncesijo pač nekomu, ki bo to naredil seveda z velikim veseljem in tudi z velikim veseljem ta les v še večji meri, kot se danes dogaja, izvažal v Italijo ali v Avstrijo. Mislim, da nam ta hip v Sloveniji manjka odnos do tega bogastva v tem smislu, da vzpostavimo mehanizem, da se ta les resnično predela tudi v Sloveniji, pa ne samo les za industrijo, ampak tudi veliko razmišljamo o energetskih virih, veliko razmišljamo o tem, ali bomo izpolnili kjotski sporazum ali bomo izpolnjevali kriterije glede CO2 in tako naprej. Ampak nekih konkretnih ukrepov s strani države, da bi dejansko to tudi omogočili v Sloveniji, ni zaznati. Tako na tem področju nas resnično čaka še veliko dela, ki pa ni odvisno in povezano samo z delovanjem sklada, ampak gre dejansko za usklajeno delovanje tako Ministrstva za kmetijstvo, okolje in predvsem tudi gospodarstvo, ki je pristojno za to, da poskuša tudi vzpostaviti energetsko učinkovito proizvodnjo, in ne nazadnje tudi Ministrstva za delo. In če bomo znali stimulirati tehnologije v Sloveniji, ki bodo lahko predelovale in dobivale ne drago surovino ali pa cenejšo surovino, kot jo recimo mi prodajamo v Italijo ali v Avstrijo, potem smo veliko naredili tudi za celoten proces gospodarjenja in v upravljanje z državnim premoženjem, pa ne nazadnje tisti resnično največji dobiček ali dodana vrednost ostaja v Sloveniji. Mi tega v tem trenutku še vedno nismo pripeljali do te meje, da to omogočimo. In če kaj, bi pričakoval, da se bomo v prihodnosti resnično resno pogovarjali o celotni verigi, od načrtovanja, ki ga ima Zavod za gozdove, do spravilo lesa, prodaje in seveda potem tudi same predelave. Ta krog mora biti v čim večji meri sklenjen v Sloveniji in upam, da bo to eden od novih in večjih izzivov, tudi skupaj z lokalnimi skupnostmi. Namreč dejstvo je, da zemljišča, da nekdo razvije tak program, poskuša zopet zagotoviti občina in četudi občina ima v lasti zemljišča, ki so opredeljena kot nezazidana stavbna, lahko nenazadnje za to tudi pridobiš evropska sredstva, s katerimi komunalno opremiš takšno zemljišče. To zemljišče je tudi zaradi tega ceneje. Seveda, če to zemljišče kupuješ od sklada, da ga komunalno opremiš, je normalno ta cena bistveno dražja in ni spodbuda za razvoj bodisi lokalnemu podjetju ali pa tudi kakšnemu drugemu, ki bi lahko prišlo v to okolje in organiziralo proizvodnjo in predelavo v našem prostoru. Seveda je evropski trg odprt, smo dovzetni za to, da ta kapital prihaja k nam, ampak, če ga že hoče vložiti nekdo, ga naj vloži tudi v tej obliki, da ne bo samo posekal pa odpeljal, ampak da bo ta kapital poskušal oplemenitit s predelavo tudi v Sloveniji. Mislim, da so tukaj občine tudi skozi lastništvo teh zemljišč izjemen partner, ki lahko dejansko tudi v tej verigi pripomore k temu, da je dobro sodelovanje med vsemi resorji - ali pa če rečemo med Vlado in občino -, da ta cilj tudi dosežemo. Tako so ti predlogi, ki jih je podal Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, resnično izjemno pomembni in seveda jih bom tudi sam podprl, tudi poslanska skupina, zagotovo pa tudi, upam da večina danes tukaj v parlamentu. Ne nazadnje pa skladu potem damo tudi s tem tisto svojo osnovno nalogo, ki jo naj opravlja, naj se resnično specializira za upravljanje s kmetijskimi zemljišči in državnimi gozdovi. Ostale stvari pa seveda so predmet, mislim, da pa kar drugih institucij, ki smo jih danes že omenjali in so za to tudi ustanovljene. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo splošno razpravo. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Prosim za prijavo, kajti vidim kar nekaj rok. Prijava teče. Prosim, gospod minister, pritisnite. Še ne zdaj, ampak pritisnite na tipko. Bom upošteval, da sem vas opozoril, ker je to prvič in vam tudi dajem besedo. Vsak razpravljavec ima na razpolago 5 minut. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Naj se opravičim, ker nisem bil na prvem delu razprave prisoten, ker je potekala seja Vlade, vendar je mag. Sonja Bukovec imela uvodno predstavitev, kakor sem informiran. Kolikor sem pa spremljal razpravo, seveda se strinjam s številnimi razpravljavci, ki so poudarjali, da je treba na tem področju določene stvari dodelati in spremeniti. Na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano smo seveda kot eno iz prioritet si zadali tudi v okviru letošnjega normativnega programa tudi dodelavo zakona o Skladu kmetijskih zemljišč. Istočasno smo nekako ugotovili tudi, da ne glede na to, da ni v normativnem planu, da je treba nekatere vsebine v Zakonu o kmetijskih zemljiščih ravno tako dodelati, in sam celo menim, da boste relativno hitro po proceduri, ki je predpisana, dobili tudi na poslanske mize dopolnitve in spremenitve Zakona o kmetijskih zemljiščih v varianti, ki bo omogočala odpravo res nujnih administrativnih težav in tehničnih težav, ki omejujejo uspešno delovanje na temu področju. Glede razprave o Skladu kmetijskih zemljišč bi pa dajal to, da sem slišal vse v razpravi, vsa tista aktualna vprašanja, o katerih smo se tudi na ministrstvu pogovarjali, od evidence kmetijskih zemljišč, o vprašanju namembnosti, tudi o zaokroževanju posesti, kar pravzaprav ni nepomembno, tudi o nakupih in seveda prodajah. Ravno tako se mi zdi zelo pomembno vprašanje razmerje in vloga občin, potem vprašanje nedokončanih predpisov, vprašanje prenosa stavbnih zemljišč, potem definiranje javnega interesa na določenih površinah in pa seveda tudi druge vsebine, ki se vežejo nekako ne samo na Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, temveč tudi na Ministrstvo za okolje in prostor. Z njim pripravljamo eno obsežno razpravo, v kateri moramo razčistiti kar preko štirideset, bi lahko rekel, nerešenih vprašanj, ki se dotikajo tudi vsebin, katere so nekateri razpravljavci omenil; recimo, gospod Brulc je omenil nekatere vsebine, škode in tako naprej, ki se pojavljajo, tudi do politike gospodarjenja s kmetijskimi zemljišči. Tukaj moram mogoče koga razočarati, minister za kmetijstvo je nedvomno predstavnik kmetov in kmetstva in v temu segmentu bomo vsekakor ščitili najboljša kmetijska zemljišča. Razumemo pa tudi potrebe lokalnih skupnosti za njihovo širitev in ob primernem dialogu vzpostavljanja novih, recimo, kmetijskih površin se da marsikaj rešiti. Ti razgovori, bi lahko rekel, vsekakor vsakodnevno potekajo, prošenj in zahtevkov za razgovor je veliko in skušamo v največji meri biti ne zaverovanci, temveč pospeševalci procesov, ki so koristni za državljane in državljane, za lokalne skupnosti in seveda ob prioriteti, ki jo imamo, to pa je slovensko kmetijstvo. Menim, da je razprava, za katero se vam zahvaljujem, zelo dobra podlaga. Vsem sestavljavcem zakona, ki intenzivno delajo, moram reči, da delovne skupine intenzivno delajo. Celo se lahko zgodi in se bo zgodilo, da bodo spremembe in dopolnitve Zakona o kmetijskih zemljiščih celo prej prišel na vaše klopi kot zakona o skladu. Pa kljub vsemi imamo za to določen rok v našem normativnem programu, to je konec septembra oziroma 1. oktober, ko naj bi prav zakon bil v vladni proceduri. Jaz upam, da je program, kakršnega so zastavili - tudi po razpravi sodeč vidim, da je - zelo usklajen z razpravo, ki je bila danes v Državnem zboru, in se vam za to razpravo zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Štefan Tisel. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, gospa sekretarka, vodstvo sklada, spoštovane kolegice in kolegi. Res sem vesel, da je ob tej razpravi ob tej točki poročilo nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije tudi veliko vsebinskega govora o vsebinski problematiki, kar še posebej občutimo občine. Tako je bilo veliko slišati, da naj bi kmetijska zemljišča prenesli na občine, ker bi občine dosti bolje gospodarile s temi zemljišči. Imeli bi jih na razpolago tako za zamenjavo s tistimi pravimi kmetovalci, ki ta zemljišča rabijo za svojo osnovno proizvodnjo, ko gre za infrastrukturo, za ceste, tudi državne ceste in pa za podobne situacije. Prav tako gozdovi so predstavljali na podeželju vir preživetja. Še v starih časih, ko so še živeli grofje in so bili grofovski gozdovi, so ti kmetje v teh krajih živeli od tega. Danes koncesionar s težko mehanizacijo te gozdove izsekuje. Domačini, tudi občine nimajo nič od tega in tudi koncesnine so zelo nizke v primerjavi z vrednostjo tega lesa, ki se v glavnem izvaža preko naših meja, tako da stoji kar precej naše domače lesne industrije. Kot sem že rekel, so zelo pomembni za ohranitev podeželja in poseljenosti na podeželju prav ta kmetijska zemljišča in gozdovi, zato je treba res posebno pozornost nameniti tudi tej temi tudi ob drugi priliki. Morda tudi pri podeljevanju koncesij. Prizadeti me opozarjajo, zakaj ne bi domača lesna industrija dobila koncesije pa bi ta les predelovali v Sloveniji. S tem bi se ohranila delovna mesta, tovarne že stojijo, oprema je - in podobna razmišljanja. Ne vemo, če bo še kaj sekati čez 5 let ali koliko let, ko bodo te koncesije potekle. Tako sem res vesel, da je bilo veliko vsebinskega o tem povedanega. Poročilo nadzornega odbora bom podprl, prav tako pa oba predlagana sklepa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič. Prosim.
Najbrž je zaman ponavljati vse tisto, kar se leta in leta ponavlja, ampak glede na to, da vendarle poskušate zagovarjati nekaj, kar ni dobro, nekaj, kar bi morali spremeniti in skrajni čas je, da si preprosto priznamo, da je sklad odigral zgodovinsko vlogo in da je postal sam sebi in celotni državi v breme in oviro. Vi meni pravite, da se številke ne razlikujejo. Berem vaše poročilo. Na dan 31. 12. 2007 po podatkih o dejanski rabi sklad upravlja s 55.518 hektarjev kmetijskih zemljišč, primernimi za kmetijsko obdelavo. Zaradi neusklajenosti katastra s stanjem v naravi se podatke o zemljiščih, ki so dejansko primerna za obdelavo, razlikuje od podatkov uradnega katastra, po katerem sklad razpolaga s 94.000 hektarji. To je vaše poročilo na strani 17. Torej, jaz drugega kot brati ne znam, niti nočem, nočem špekulirati, mogoče ima točne evidence tisti človek, ki ste ga pred kratkim odpustili. Ne vem, mogoče. Ali jih je izvozil s svojimi računalniškimi programi v Bosno ali kam drugam? Ampak to boste morali vi kot nadzorniki narediti in ministrstvo. Ena od ključnih stvari, poleg denacionalizacije na drugem mestu, je promet s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, zložbe, komasacije in podobno in tako naprej - od tega nič. Oziroma na treh koncih pišete, da bi pa na redili, recimo, tam za neko območje pišete, da bodo nekatere vloge prišle v nekaj letih na vrsto za obravnavo, ker ljudje hočejo kupiti zemljo. Jaz pa mislim, da vse tisto, kar je pod hektar ali pod ar in tako naprej, ki jih imate po celi Sloveniji vmes raznorazne parcele, ki jih nimate niti v zakupu, niti ne veste za njih, niti ne vedo izpostave, da bi jih gladko lahko prodali sosedje in tisti tam bi bili zainteresirani. Kaj se imate vi za ukvarjati s prometom stavbnih zemljišč - res ne vem! To ni delo, ki naj bi ga opravljal Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. To je zadeva, kjer bi kvečjemu lahko Ministrstvo za okolje ali Ministrstvo za gospodarstvo - če že. Ampak kot rečeno, izhodišče, da se to prenese na pokrajine - je bilo dobro zamišljeno - vendar ne vidim nobene ovire, da se ne bi pogledalo od primera do primera in se to uredi z občinami v bilateralnih razgovorih, s pogodbami o prenosu. Sam pa mislim, da tisto, kar je mogoče prodati, in večino tega je mogoče prodati, da se proda. Nesprejemljivo je, da sklad oddaja v najem veleposestnikom ogromne površine zemlje, enkrat na leto "pomulčijo", 90 evrov plačajo zakupnine, dobijo subvencijo 500 in več evrov - to je nesprejemljivo! To je samo prelivanje denarja v žepe nekaterih, ki so slučajno bili zraven pri tistih, s katerimi vi vse te stvari operirate. Občine in nekatere skupnosti imajo resne probleme, da ne morejo načrtovati svojega razvoja. Poznam nešteto primerov, ko bi lahko reševale. Tudi tu je že nekdo govoril o tem, kako bi lahko določene stvari urejale občine znotraj svojih pristojnosti, ki jih imajo, s svojimi prebivalci, tako s kmeti kot s podjetniki in tako naprej, in bi z ustreznimi zamenjavami, prodajami in tako naprej lahko marsikakšen problem razrešili. S stotimi ljudmi, ki jih imate, in pravite, da jih imate še bistveno premalo, da bi lahko v nekaj letih enostavne vloge za odkup oziroma zamenjave reševali, da jih ne boste v nekaj letih rešili - to je preprosto cinizem; cinizem, ki ne prenese resne presoje, kaj pravzaprav v tej državi počnemo. Treba se je lotiti stvari na začetku. Jaz verjamem, da bo ministrstvo pogledalo, kaj je sklad do zdaj opravil. Torej, opravil je vlogo - in treba je rezervirati za denacionalizacijo tisto, kar je še, da se to dokonča - prometa ne opravlja, kar je bila temeljna naloga, komasacij in tako naprej ne opravlja, investicije v izboljšanje zemljišč so majhne. Zavzemam se pa absolutno za to, da država naredi po vzoru najsibo Avstrije ali kakšne druge države fond varovanih gozdov, ki jih bo tudi upravljala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister, direktor Sklada kmetijskih zemljišč s sodelavci! No, ja, po toliko letih delovanja Sklada kmetijskih zemljišč se mi zdi danes ob obravnavi tega poročila z nekaterih strani nekorektno pljuvati po njem, kaj je njegovo delo in kaj ni ter kaj bi moral in tako dalje. Namreč, po moje je sklad delal v skladu z zakonodajo. Zakonodajo smo sprejemali tu, pripravljala jo je pa Vlada, takšna ali drugačna. In tisti, ki so imeli največ te oblasti v rokah, so pač najbolj krivi, kako slabo zakonodajo so pripravljali, sklad je pa pač svoje izvajal. Sam se pa strinjam globoko s tistim, tako tudi z ministrom in z nekaterimi navedbami v poročilu, ki ste ga zapisali, da je treba nekatere stvari spremeniti. Navsezadnje zato smo tudi poslanke in poslanci in Vlada, da živimo z dnevi, torej s tokom, ne pa da beremo levite za nazaj. Strinjam se, da je treba - gospod minister, poslanke in poslanci, Vlada - narediti možnost vpliva lokalnim skupnostim tako na kmetijska zemljišča kot gozdove. Ne strinjam se s tistimi, ki govorite, da je treba gozdove pustiti kar tako neki državni lasti, ampak mislim, da je nujno treba zagotoviti Zavodu za gozdove, da bo kot odličen regulator - ker tam je ogromno stroke in tega bog ne daj, da bi to v tej državi zapravili -, da bi sklad v neki drugi obliki funkcioniral in imel kot regulator kontrolo čez delovanje kmetijskih zemljišč. Kar se tiče stavbnih zemljišč definitivno, poglejte, ko občine predlagajo spremembo prostorskega plana, gradnjo cest, kanalizacij in tako dalje, dobijo soglasje s strani Vlade Republike Slovenije. Ko so to dobile, se tista zemljišča avtomatsko prenesejo na občine; torej ko postanejo stavbna, ne pa, da se jim cena zaradi tega dvigne od 10 do 20-krat, sploh, ko gre za infrastrukturo. Ne govorim, če gre za neko gradnjo trgovca in tako dalje, kjer se bo ustvarjal privatni profit. Niti slučajno ne razumem, in to smo vsi v občinah na lastni koži tudi poskusili, da se ne da dobiti zemljišča za gradnjo kanalizacije in pod milim bogom ni druge poti kot tista parcela, ki je. Poleg tega celo dobiš evropska sredstva in ne moreš tega zgraditi zato, ker država, sklad občini, lokalni skupnosti ne zaupa, ne da, skratka ji onemogoči. Spoštovani, definitivno je treba nekaj narediti tudi na delovanju teh območnih enot. Te območne enote imajo omare neobdelanih dokumentacij leta in leta nazaj in na to sami tudi v poročilu opozarjate, da naloge območnih izpostav niso narejene. Minister, predkupna pravica predkupna pravica ali pa pravica, kdo lahko dobi v zakup zemljišče s strani sklada. Kmet A in kmet B. Kmet A je tisti, ki je, recimo, tudi izobražen, tisti tudi, ki se s kmetijstvom resnično ukvarja; kmet B je pa tisti, ki je v službi pa ima neko zemljišče, ga zorje, koruzo proda. Ker pa ima tisti bližje do, ne vem eno parcelo zraven skladove, dobi kmet B zemljo v obdelavo. To je popolnoma nepravično, nekorektno in za ohranjanje tega, kar hočemo delati, bi bilo treba to zakonodajo spremeniti. Bistven bolje bo, če bodo seveda lokalne skupnosti smele in bodo sodelovale. Danes lokalne skupnosti ne vemo: ne s kom, ne kdaj, ne za koliko let so podpisane koncesijske pogodbe. Na ta način občine težko, bom rekel, razvijajo tudi v tistem okolju tako svoje projekte kot razvoj kmetstva in kmetov. Tukaj vas čaka veliko dela in dobro bi bilo, da bi na že izpostavljene stvari, pač ko bi pripravili zakonodajo, imeli prave odgovore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Jaz sem vesel, da je med nami tudi minister za kmetijstvo. Spremembe so nujne, spremembe v delu sklada so nujne, takojšnje morajo biti. Odgovornost za dosedanje delo pa lahko ali terjamo od zdajšnjega direktorja - za slabo, da se razumemo, ne za dobro delo - ali pa jo boste sprejeli vi, odgovornost za slabo delo, spoštovani minister. Ni sprejemljivo, da se danes tu zavaja, veste. Gospod Brulc je podal poslansko vprašanje, pa je dobil, bom rekel, netočen podatek oziroma - ne bom rekel, da se je kdo zlagal. Poglejte, 6. marca 2008, eno leto bo od tega, ko smo mi pisali na Vlado Republike Slovenije, da se dogajajo v Skladu kmetijskih zemljišč čudne zadeve. Smo opisali tudi dva načina, kako tujci prihajajo do slovenske zemlje, po našem mnenju je to nacionalna izdaja. Poslušajte, da lahko nekdo, ki ni rezident Slovenije, kupuje kmetijsko zemljišče v Sloveniji na takšen način, opozarjamo že tri leta, pa se nič ni zgodilo. Prvi način je, da se ustanavljajo zadruge, da je v tej zadrugi seveda eden od državljanov Republike Slovenije, zadaj pa so dejansko potem italijanski rezidenti in za to celo Italija namenja ugodne kredite. Navedel sem tudi primer kmetijske zadruge v Brdih, to je nadzornica v bistvu negirala, čeprav je takrat imela dosti povedati v časopisu. Jaz sam sem se pogovarjal z Brankom Tomažičem, ki je tudi, bom rekel nadzornik sklada, in v temu poslanskemu vprašanju sem to tudi napisal. Drugi primer pa je, ko se ustanavljajo pravni subjekti, d.o.o.-ji ali d.d.-ji. To pa lahko ima tudi tuj državljan in k temu dokapitalizacije pristopajo Slovenci tako, seveda prej so nagovorjeni, da prinesejo zemljo v to osnovno vrednost podjetja, ki jo pa kasneje lastnik odkupi. To ve, naša Vlada, to ve - pa se nič ni zgodilo! O lesu. Kako se les prodaja in kako se v bistvu vršijo goloseki. Z ministrom sva se sama prepričala. Sedaj, pred nedavnem je bil pri meni, pri nas na Primorskem na obisku - vesel sem tega obiska, da smo ga lahko seznanili z vso perečo problematiko kmetijstva - in smo videli v Senožečah, primer zajčica - goloseki. In to zemljišče, ki je dano v najem tudi s strani sklada! In veste, kdo odvaža biomaso - Avstrijec!. V vseh teh primerih je tujec tisti, ki pokupi potem dobrino našega gozda - seveda za zelo male cvenke in jo odpelje kot odličen produkt. To, kar mi dovoljujemo niso delali niti Italijani takrat, ko so delali goloseke na Primorskem za potrebe Benetk. Sramota je to, da se to dovoljuje! Danes imamo s strani Italije dejansko kupovanje rapalske meje. Gospe in gospodje, kupovanje! Njih je 60 milijonov, nas pa 2 milijona in če boste tako delali, bo slovenska zemlja vedno manjša. Na to smo vas opozarjali, da ne boste rekli, da zganjamo demagogijo. Šest let vas na to opozarjamo, pa nič ni bilo. Pa ne bom krivil prejšnje vlade pa tudi ne predprejšnje pa pričakujem od te, da bo nekaj storila! Tu ne gre za nezakonito poslovanje sklada, za netransparentno poslovanje sklada, gre za izdajo slovenskih nacionalnih interesov; in prosim vas, minister, dajte se seznaniti z dejansko situacijo. Mi vas bomo še enkrat - in tudi danes so bile zelo kritične pripombe ostalih. Jaz verjamem, da tudi poslanci v poziciji bi izrekli bolj ostre besede, če bi smeli. Jaz sem se z njimi pogovarjal tudi, s pozicijskimi poslanci. Še bolj kritični bi bili, če bi smeli. So pa povedali velike nepravilnosti danes tu in ne moremo reči, da je vse v redu, za božjo voljo, če ni. Jaz pričakujem takojšnje spremembe na področju ustrezne zakonodaje, ki uravnava delovanje sklada ali pa preprosto, kot smo sami predlagali, ukinitev sklada. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Zakaj pa bi čakali na regije, če lahko preprosto ta zemljišča damo občinam? S tem bomo povečali tudi možnost, da občine transparentno, gospodarno poslujejo in da so manj odvisne od državnega proračuna. Jaz verjamem, da imajo župani v vseh občinah take aparate, da bodo znali gospodarno ravnati s to zemljo. Zakaj moramo imeti nek sklad? Zakaj mora biti to v Ljubljani? Zakaj moramo dovoliti to svinjarijo, ki se danes dogaja? Jaz bi prosil odgovore za ta vprašanja. Saj jih imate.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj čez pol ure. To je ob sedemnajsti uri in pet minut. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, ob sedemnajstih in 5 minut, in sicer z glasovanji o odločitvah k vsem točkam dnevnega reda 2. seje zbora.
Spoštovane poslanke in poslanci! Prosim vas, da zasedete mesta v dvorani. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade, gospoda Boruta Pahorja, na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi s kadrovskimi menjavami. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim za prijave. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo ta predlog podprli. Mislim, da je razprava nujna. V tej razpravi se lahko pokaže, kdo so tisti, ki ostajajo na določenih pozicijah, in tisti, ki se jih menjuje, in tisti, ki na novo prihajajo na določene pozicije. Zagotovo je marsikaj slabega in napačno in zakaj bi to skrivali pred javnostjo in pred poslanci. Mislim, da je smiselno, da se o tem razpravlja in da se pred javnostjo - čeprav moram reči, da je ta javnost vedno bolj skrčena, odkar drugi program ne prenaša več, kaj se dogaja v Državnem zboru - pa vendar mislim, da je smiselno, da se malo več izve, kaj se dogaja v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Predsednik Vlade je napovedoval novo kadrovsko paradigmo, se pravi, da se bodo zamenjave izvršile le na funkcionarskih mestih in da ne bo zamenjav na direktorskih mestih v direktoratih in tudi v službah. In če bo tu prišlo do zamenjav, naj bi se zgodile samo na osnovi tega, če bo obstajal utemeljen sum, da delo ni bilo dobro opravljeno. Te napovedi se ne uresničujejo in se kršijo že od samega imenovanja Vlade naprej. Dogajajo se zamenjave v direktoratih, in sicer pet zamenjav, potem je sedem zamenjav generalnih sekretarjev ministrstev, zamenjan je direktor UKAM, zamenjan je vršilec dolžnosti direktorja Kada, zamenjanih je enajst nadzornikov, trije člani sveta JAPI, trije člani upravnega odbora Filmskega sklada in tako naprej. In to je šele začetek teh zamenjav, kajti sledijo napovedi novih postopkov in novih zamenjav. Dela se tudi tako imenovana "Cviklova lista za odstrel", kjer se popisuje vse uradnike, ki so bili zaposleni v mandatu prejšnje vlade. Več teh uradnikov je bilo že prerazporejenih, nekaj jih je moralo oditi, najbrž zaradi pritiskov oziroma mobinga. Gospod Cvikl je tudi javno napovedal, da za nekatere zaposlene ne more najti dela, pač ker so iz drugih političnih strank. In vse to poteka v nasprotju s trditvijo predsednika Vlade, ki je javno izjavil, in tudi dal obljubo pred ljudmi, da ne bo: "zamenjal niti enega človeka na javni funkciji, če ne bo utemeljenega suma, da ni dobro opravil svojega dela. Niti z besedo ga ne bom vprašal, kateremu svetovnem nazoru ali politični opredelitvi pripada." Vendar očitno je politična pripadnost postala ekskluziven kriterij, tudi zato, da ne dobiš niti dela tam, kjer bi lahko delal in kjer imaš delovno mesto. Na funkcije prihajajo novi kadri, politični kadri, kot je dr. Draško Veselinovič, poslanec Liberalne demokracije, direktor Direktorata za energijo je postal mag. Janez Kopač in v nadaljevanju bo verjetno še kar veliko teh političnih kadrovanj. Koncept, ki ga je obljubljal predsednik Vlade, gospod Pahor, ki ga je dajal pred volitvami in tudi večkrat ponovil tu v Državnem zboru, se ne odvija in z vsakim imenovanjem pač ugotavljamo, da politika kadrovanja poteka drugače. In ker to poteka drugače, predlagam da o tem opravimo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 39. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 39.]] Sklep ni sprejet. Ni sprejet. Moral bi bil sprejet, če bi bil en glas več. V skladu s predlogom Zmaga Jelinčiča Plemenitega bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade, gospoda Boruta Pahorja, na poslansko vprašanje gospoda Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi z vstopom Republike Hrvaške v Zvezo Nato. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Danes naj bi Republika Slovenija dovolila Hrvaški, da vstopi v Nato pakt. Velika napaka, ki jo bomo storili in ki jo bomo v kratkem obžalovali. Ta napaka temelji na slabih informacijah, ki so jih določeni ljudje dobavljali slovenski vladi, ne zgolj in samo sedanjemu predsedniku gospodu Pahorju, ampak tudi prejšnjim predsednikom. Morda gre tukaj tudi za določene pritiske s strani Združenih držav Amerike in EU, ki stiskajo za vrat kakšne politike, ki ne smejo glasovati drugače. Morda gre tukaj za kakšne intenzivne načrte, da bi se za določena finančna sredstva, na primer ob nakupu sedanjih državnih obveznic, moralo to nekako poplačati s tem, da pristanemo na vstop Hrvaške v Nato pakt ali kaj podobnega. Vse skupaj se lepo povezuje s tem, da navkljub tridnevnemu zvonjenju in moledovanju gospoda Pahorja, da bi prišel do premierja Sanadarja, do tega ni uspel priti. Kaže se, da je vse lepo zmenjeno in dogovorjeno, da, po mojem mnenju, je Vlada skrila tiste dokumente ali pa, da so nekateri vladni uradniki skrili tisto razliko dokumentov, ki jih je Hrvaška predložila ob vstopu v Nato. Mi smo si jih ogledali kakšnih 700 do 800 strani, vendar je teh zadev okoli deset tisoč ali še več strani. Tudi zemljevidi, od katerih je en zemljevid po nesreči zdrsnil med te dokumente in so ga naši videli in odstranili iz tega kupa, ni našim gospodom dovolil, da bi jim zazvonilo v glavi in da bi takratni šefi obveščevalne službe ali takratni šef misije v Bruslju pri Nato paktu vedel in videl, da nekaj "ne štima". Danes krožijo po internetu satelitski posnetki, kako si nekateri gospodje na Finskem predstavljajo, kje je meja med Slovenijo in Hrvaško. Gospod Ahtisaari je s Finske in verjetno tudi on razmišlja o teh majah, ki potekajo predvsem drugače kot dejansko meje bi morale potekati. Vedeti bi morali namreč, da je vstop Hrvaške v Nato zelo zelo tesno povezan z vstopom Hrvaške v EU. In tisti, ki tega ne vidi, je pač, recimo, neumen. Tisti, ki pa bo glasoval za to, da na vrat na nos vstopimo tja notri, bo naredil veliko napako. Kdor pa bo glasoval proti temu sklepu, da bi o tem vsaj razpravljali, pa mislim, da ga lahko okvalificiramo kot izdajalca. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič prosim vas, da se takšnih izrazov, kot so neumnost, izdajalci, poskušate v Državnem zboru izogibati. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 63. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 63.]] Sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve, gospe Katarine Kresal, na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi z reševanjem vprašanja tako imenovanih izbrisanih. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Prijava za razpravo. Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Vprašanje tako imenovanih izbrisanih, sam sem že pred dvema dnevoma rekel, da na ta izraz niti ne pristajam, ampak pristajam na izraz preneseni v drugo evidenco. Izraz "izbrisani" je namreč posledica, bom rekel, levo in žurnalistično usmerjenih, ki so si tak izrazi izmislili. Ministrica mi je odgovorila na vprašanje, vendar je ta odgovor zelo pomanjkljiv. Poglejte, število teh oseb je bilo leta 2003, ko je vlado vodil gospod Rop, 18.305. Število teh oseb je bilo leta 2005 18.305, nič se ni zgodilo. V času teh let od leta 2005 do danes pa je število teh oseb do ponedeljka zraslo na 24.000, do torka pa na 25.617. To so bili uradni podatki ministrice Kresalove. Naravni zakoni nam govorijo, da bi lahko bilo število teh oseb manjše, ne pa večje, tu je nekaj absolutno narobe. Ministrstvo se sklicuje na to, da je imelo leta 2005 neustrezno računalniško tehnologijo, zdaj pa jim tehnika omogoča to dobro štetje. Sprašujem se, če je to res. Seveda to ni res, kot poznam, niti niso tehnologije menjavali: sicer pa je 25.000 ali 18.000 vpisov možno prešteti na roke, kar nekaj uradnikov to lahko prešteje na roke, ni nobene težave priti do številke. Torej, po moji oceni je cilj nek popolnoma drug s tem povečevanjem števila teh oseb. Tisto, kar me je zmotilo v odgovoru ministrice in kar je striktno zavajanje, njeno zavajanje, pa je naslednje. Ona trdi: "V dopolnilnih odločbah ni govora o odškodninah, nič ne bomo naredili z odškodninami, ne odločamo o tem, ampak to skrbno preučujemo." To ni res, to je en del resnice, drugi del resnice ministrica striktno skriva in zavaja. Seveda, takoj, ko bodo te osebe dobile tako imenovane dopolnilne odločbe, bodo te dopolnilne odločbe lahko uporabljale - ne lahko, vsak normalen človek jo bo uporabil v premoženjskopravnem zahtevku na sodišču, ki pa je seveda povsem drug postopek. Ta del resnice je slovenski javnosti popolnoma, popolnoma prikrit. Želim, da o tem tudi spregovorimo. Bojim se, da tule večanje števila teh oseb, tako imenovanih prenesenih oseb, po mojem mnenju, v drug register, je tudi posledica tega, ker ministrica se vsake toliko časa ujezi, je užaloščena, razžaljena, zgrožena nad sovjimi podrejenimi in da ti podrejeni vidijo bistveno večje številke tudi na ta račun. Tako vsaj kaže praksa [[...]]
Gorenak, ministrice ni tu [[...]]
Ja, saj jo bomo povabili. Torej, zato predlagam, da opravimo o temu vprašanju razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 47. [[za je glasovalo 37.]] [[Proti 47]] Torej ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razprav o odgovoru ministra za finance, dr. Franca Križaniča, in ministra za gospodarstvo, dr. Mateja Lahovnika, na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi z učinki do sedaj sprejetih vladnih ukrepov za blažitev in v izogib posledic svetovne finančne in gospodarske krize na slovensko gospodarstvo. Torej, prijava za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Verjetno ne bom podal pristransko in politično oceno, če pravim in rečem, da tudi je širše jasno, da so ukrepi Vlade nezadostni in pravzaprav na nek način neodločni, ko govorimo o blažitvi posledic gospodarske negotovosti. To potrjujejo tudi stališča interesnih združenj, stališča gospodarske zbornice, združenja delodajalcev in podobno. Vsi pričakujejo odločnejše in obsežnejše ukrepanje Vlade, Vlada pa pravzaprav deluje konfuzno; in ne samo to, tudi vnaša dodatno negotovost v gospodarski sistem. Namreč, če gospodarski subjekti niti približno ne vedo, kaj jih čaka v letu, ki se je šele dobro začelo, potem zelo težko načrtujejo svojo poslovno strategijo in politiko. Zato menim, da najmanj, kar je, gospodarstvo potrebuje zelo jasna sporočila in informacije, ali bo Vlada tako po kapljicah, korak za korakom ponujala neke medle ukrepe ali pa bo pripravila in ponudila v sprejem paket močnih, učinkovitih ukrepov za blažitev tako gospodarske kot finančne krize. Prav zaradi tega sem predlagal, da se opravi o tem diskusija v parlamentu, da ta diskusija rodi nenazadnje tudi jasen pogled Vlade na te prihodnje ukrepe. Sam zagovarjam odločnejše, celovitejše in znatnejše, močnejše ukrepe Vlade, ki pa morajo učinkovati hitro. Mislim, da bo veliko zamujenih priložnosti, če bomo cagavo delali in sprejemali z odlogom neke ukrepe, ki bodo vse bolj in bolj sanacijski, ne pa razvojni. Mislim, da je še čas, da uveljavimo razvojne ukrepe, da podjetja lahko izkoristijo krizo kot priložnost, kot izziv za prestrukturiranje. Ti ukrepi so povsem drugačni, kot pa tisti ukrepi, ko se rešuje, kar se še rešiti da, ko so podjetja in njihovo poslovanje "pod vodo" oziroma v negativnih številkah. Zato mislim, da je ta razprava potrebna in zato bom seveda podprl sklep, da se ta razprava opravi.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti pa 47 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Aleksandra Zorna bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kulturo, gospe Majde Širca Ravnikar, na poslansko vprašanje gospoda Aleksandra Zorna v zvezi z napovedjo razveljavitve odloka o začasni razglasitvi tržnice za spomenik državnega pomena. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti pa 64 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 64.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Mirana Györeka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve, gospe Katarine Kresal, na poslansko vprašanje gospoda Mirana Györeka v zvezi z neprimernim ravnanjem zaposlenih na policijskih upravah. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 48 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem 1. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - obravnava Letnega poročila Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2007. Prehajamo na odločanje o poglavjih in vloženih amandmajih. K 1. poglavju predloga poročila odločamo o prvem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 1. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti 5. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o drugem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 1. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti 9. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 5. poglavju poročila. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 5. poglavju. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim za prijave. Besedo ima mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo. Glede na to, da je bilo v sredstvih javnega obveščanja mogoče prebrati tudi kakšno dezinformacijo o tem, kaj Poslanska skupina Socialnih demokratov misli s tem, ko se je skupaj z drugimi koalicijskimi stranki pridružila amandmaju, poudarjamo, da menimo, da ima varuhinja človekovih pravic absolutno prav, ko meni, da je treba status, položaj izbrisanih in vse, kar je v zvezi z njimi, urediti z navadnim zakonom ali z nadaljevanjem izdajanja odločb, se pravi, slediti odločbi Ustavnega sodišča. Socialni demokrati smo že v preteklem mandatu menili, da zato, da se uredi položaj in da se popravi tisto, kar je bilo storjeno napak s strani države, da za to zadošča odločba Ustavnega sodišča in da za to zadošča navaden zakon. Zato bomo ta amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Poglejte, kaj se je zgodilo Na matičnem delovnem telesu je večina, ki je tam seveda bila izglasovala, da je treba pristopiti k rešitvi tega problema z ustavnim zakonom. Danes vi vlagate amandma, v katerem trdite, da je treba nemudoma pričeti izdajati tako imenovane dopolnilne odločbe direktno na osnovi odločbe Ustavnega sodišča, in seveda govorite tudi o zakonu, ki ga boste predlagali na tem področju. Sklicujete se na to, da je nujno treba spoštovati odločbe Ustavnega sodišča. Jaz bi vam zelo rad verjel [[...]]
Spoštovani dr. Gorenak - obrazložitev glasu, ne pa polemika z nasprotnimi stališči. Prosim.
Obrazlagam svoj glas, zakaj zagovarjam ustavni zakon. Natančno to počnem. Namreč, tukaj v tej dvorani v malo drugačni obliki smo tudi - ali ste tisti, ki ste bili takrat poslanci - odločali o nekem drugem zakonu. Ustavno sodišče je jasno reklo, da je zmagal večinski volilni sistem, pripravili ste nov zakon, s katerim ste odločbo Ustavnega sodišča povozili kot valjar. Takrat je nekdo rekel tudi to: "Tudi bog ne more meni naročati, kako bom glasoval." Zato vas prosim, da postanemo tudi na tem področju razumni in da k temu vprašanju pristopimo na način, kot ga že dolgo časa zagovarjamo v Slovenski demokratski strank, to pa je ustavni zakon. Z ustavnim zakonom na noben način nikomur ne odrekamo pravice, da uveljavi svoje pravice iz odločbe Ustavnega sodišča, seveda, na selektivni način, na način, ki bo jasno preveril, da se bo jasno videlo, kaj so ti ljudje počeli leta 1991, ko je ta država krvavela. Vsem tistim je treba priznati vse, kar jim gre, ki zaradi objektivnih razlogov niso mogli urediti tega statusa, tistim, ki pa niso hoteli urediti tega statusa in ki so delovali proti tej državi, ki je takrat nastala, pa je to treba preprečiti. To pa lahko naredimo samo z ustavnim zakonom. Torej, samo z ustavnim zakonom, ki bo za vekomaj rešil ta problem na način, da ga ne bo moč več odpirati, ker sicer bomo z navadnim zakonom - navadni zakon bomo kar naprej odpirali. Jaz vas pozivam, da torej amandmaja ne podprete in da ostanete pri tistem, kar ste sprejeli na odboru. Bojim pa se, da vam je nekdo po odboru opral možgane. Prosim, če, in predlagam da, torej [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da ne podprete tega amandmaja. Hvala lepa.
Jaz bi res še enkrat rad opozoril, da obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, in sicer se nanaša na to, da poslanska skupina obrazloži kako bo glasovala, ne pa da se prepričuje druge poslanske skupine, kako naj glasujejo! Prosim, da se tega držimo v največji meri. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz mislim, da nikomur noben ne pere možganov, ker nekateri že imajo oprane možgane. [[...]] [[Smeh.]] [[...]] Kar se tiče tega amandmaja, pa je treba povedati, da je v bistvu zelo čuden - v neskladju z odločitvijo na odboru, tako da se človek vpraša, kdaj kdo ni poslušal oziroma kdaj je kaj mislil ali pa ni mislil. Tudi v Slovenski nacionalni stranki, v poslanski skupini mislimo, da je nujno potreben ustavni zakon, da je treba pregledati "ad personam" različne zadeve, ne pa kar na pamet poskušati pridobiti 25 tisoč novih volivcev. To je čudno, da ne bom uporabil kakšnega drugega izraza. Lahko mirno rečem, da je to protidržavno. In tudi je. Poglejte, danes smo dobili dopis od bivših oficirjev Jugoslovanske ljudske armade, ki zahtevajo na osnovi vsega tega, da se jim priznajo pokojnine, da dobijo odškodnine in ne vem kaj vse. Poglejte spisek teh oficirjev - zelo boste presenečeni, kajti po navadi so ti ljudje v uniformah korakali gor in dol po Sloveniji. In na teh spiskih je 5 tisoč mladoletnih oseb! Kje pa so bile te mladoletne osebe v tistem času, ko bi naj bile izbrisane, če se še rodili niso?! Zelo zanimivo in zelo čudno. Skratka, gre za zlorabo vsega skupaj in poskušajo na ta način priti do pozicij, do politične podpore. Kajti 25.000 glasov pomeni pač toliko in toliko poslancev več in lažje vladanje, lažje deljenje denarja, dobičkov in vsega skupaj. Če je kdo izbrisan v tej Sloveniji, je tukaj izbrisanih vsaj 250.000 tistih državljanov Slovenije in državljank, ki živijo na robu. Danes jih je verjetno že več. Ne 25.000, 350.000! Jutri jih bo 400.000. Ampak to ni važno! To so Slovenci in Slovenke, to so naši državljani, za te ne bomo skrbeli. Skrbeli bomo za tiste, ki so tako imenovani izbrisani, za tiste, ki so špekulirali in po možnosti se borili proti Sloveniji v času naše osamosvojitvene vojne in od katerih je marsikdo bil na bojiščih Hrvaške, Bosne in Hercegovine in tako naprej in se je vozil za vikende "malo dol se streljati", tukaj pa še penzijo dobivali. Mnogi od teh ljudi tudi nočejo slovenskega državljanstva. Hočejo samo in nič drugega kot denar. Če boste za to, potem dajte denar iz svojih žepov, ne pa iz žepov tistih revežev, ki komaj preživljajo dan za dnem.
Hvala lepa. Prosim za prijavo v lastnem imenu. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Tega amandmaja ni mogoče podpreti in ga sam tudi ne podpiram iz več razlogov. Eden izmed pomembnejših razlogov je ta, da s tem amandmajem ne rešujemo, ampak oddaljujemo dokončno rešitev tega vprašanja. Drugi razlog je, da smo pred dobrim letom dni, točneje 22. novembra 2007, ko smo obravnavali priporočila k poročilu varuha človekovih pravic za leto 2006, v zvezi s tem sprejeli šestnajsto priporočilo, ki se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije naj sprejme ustavni zakon, ki bo uredil položaj tako imenovanih izbrisanih." Od takrat dalje tudi imamo v Državnem zboru ta zakon, ki je jasen, jasno določa ta razmerja in prav bi bilo, da bi to tematiko uredili s tem zakonom, ker bi enkrat za vselej uredili ta problem. Razlog, zakaj je treba to materijo urediti z ustavnim zakonom, izhaja tudi iz tega, da je izvorno nastala z ustavnim zakonom, s 13. členom ustavnega zakona o izvedbi temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije, in je tudi po tej formalni plati prav, da se dokončno problem, ki je posledica nedosledne ureditve v ustavnem zakonu, z ustavnim zakonom tudi uredi. Taka ureditev, kot jo prinaša amandma, pa bo [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ponovno odpirala znova in znova to vprašanje, nikoli problema ne bo dokončno uredila in konec koncev tudi ni prav, da se ne uredi maksimalna višina odškodnin, ki morebitnim upravičencem pripadajo, kar je bilo predvideno z ustavnim zakonom. Iz vsega tega mislim, da je ta amandma škodljiv in ga sam ne podpiram. Zaradi tega bom glasoval proti.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Naj končam tisto misel, ki sem jo imel prej namen, pa mi ni uspelo zaradi časa. To pomeni poslanska skupina bo glasovala proti temu amandmaju. V svojem imenu pa naj rečem še dodatno naslednje. Zakaj torej ustavni zakon? In v slovenski javnosti je danes povsem napačna predstava, češ, kako del poslancev oziroma določena politična opcija zagovarja rešitev tega vprašanja, kako pa določena politična opcija, torej naša, je proti reševanju tega vprašanja. To seveda ni res. Prav zato predlagamo ustavni zakon, ker ustavni zakon je tisti, ki lahko z zadostno višino zelo jasno reši te zadeva za naprej, da jih bo mogoče, seveda, zapreti za vse večne čase. Zakaj? Iz temeljnega razloga, ker v ustavnem zakonu lahko natančno predpišemo individualno obravnavo teh oseb, individualno lahko pogledamo, kaj so počeli v tistem času. In jaz sem globoko prepričan, da ne moremo stvari posploševati in reči, levi del parlamenta je za, desni pa je seveda proti. To ni res. To je napačno. Z ustavnim zakonom mi želimo izključiti zgolj tiste osebe, ki so delovale proti tej državi, ki niso sodelovale v korist tej države in ki želijo tudi na ta račun uveljaviti izjemno velike odškodnine. Naj vas spomnim, 980.000 evrov je do sedaj znan najvišji zahtevek. V ustavnem zakonu ga lahko limitiramo. Prosim, predlagam, storimo to z glasovom proti tem amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod predsednik Vlade, kolegice in kolegi! Spoštovana javnost! Jaz se vam opravičujem, da vam krademo čas, da morate poslušati izlivanje gnojnice v tem visokem zboru, ker sem član Komisije za človekove pravice in svoboščine in peticije in sem žal v usodnem trenutku, ko se je sprejemal na odboru amandma Slovenske demokratske stranke, umanjkal, ker sem moral opravljati svoje obveznosti na drugem odboru - podobno kot kolegica Potrata. Mogoče bi se stvari razvile drugače, če bi predlagatelj amandmaja na odboru ta amandma predložil v obravnavo prej, ne šele ob najinem odhodu, danes vam tega sploh ne bi bilo treba poslušati in verjamem, da bi večina javnosti bila vesela, če ji tega ne bi bilo treba slišati. Se opravičujem, če sem si kakšno sekundo več vzel in nisem direktno obrazlagal svoj glas. Že ob obravnavi [[...]]
[[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]glas.
[[...]]točke dnevnega reda sem povedal, da ta država temelji na spoštovanju človekovih pravic in da je to zapisano v preambuli k Ustavni listini in v preambuli k Ustavi. Torej na spoštovanju človekovih pravic temelji ta Ustava. Ne na ksenofobiji, ne na čemer koli drugem. Torej je glas za ta amandma edini možen, ker bi bil glas proti, glas proti temeljnim načelom, na katerih ta država sloni. Torej [[...]] [[Opozorili znak za konec razprave.]] [[...]]se v danem trenutku ne morem odločiti drugače. Kar se pa tiče mladoletnih otrok, ki so izbrisani, [[...]]
[[...]]Ni polemike.
[[...]]pa moram obrazložiti, da je osemnajst minus šestnajst dva. Torej je to možno. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Hvala gospod predsednik. Kolegi! Jaz bom glasoval za ta amandma, ker res ne razumem zakaj bi potrebovali ustavni zakon. Imamo dve ustavni odločbi, zelo jasni, kar nekaj zelo jasnih tolmačenj teh odločb in če je nekdo, tako kot je slišati, zagrešil kaj nezakonitega v tistem obdobju, obstajajo druge ustanove, druge inštitucije, kjer je možno to obravnavati in razčiščevati. Ne pa kolektivna krivica, ki jo je doživelo kar 24.000 takratnih prebivalcev Republike Slovenije. Torej ni vmesna razlaga oziroma predlog, da je potreben ustavni zakon. Če opozicija vidi, da te večine ni, ne vem, zakaj vztraja, saj za to ni polemike, je še vedno del moje razlage. Zato menim, da ni koristno razmišljanje o ustavnem zakonu, da je treba glasovati za ta amandma. Tako bomo hitro prekinili to jaro kačo zgodbe izbrisanih, ne da bi se zapletli v novo razpravo o ustavnem zakonu, ki ne bi prišla do konca in bi pravzaprav le izigrala že znane ustavne odločbe. Tako, da bom glasoval za. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Kolega, hvala lepa. Spoštovane sodelavke in sodelavci! Glasoval bom za iz enostavnega in kristalno čistega razloga. Da, sem za pravno državo in za človekove pravice in zato, ker vem, da bi katera koli druga odločitev pomenila ali sprenevedanje, ali blefiranje, ali pa zelo neplemeniti sovražni govor. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims.
Hvala. Pokojni dr. Drnovšek in sedanji predsednik Vlade gospod Borut Pahor sta javno povedala, da bi bil sprejem Ustavnega zakona daleč najboljša rešitev za ureditev tega vprašanja. Oba sta se namreč dobro zavedala, kaj to pomeni z vidika zelo različnega aspekta ljudi, ki jih ta problem zajema. Živimo v dneh, ko je velik del sveta, tudi v Sloveniji mnogih, vzdignil glas proti uporabi kasetnih bomb, orodja za množično uničevanja, zaradi katerega trpijo civilisti na Bližnjem vzhodu. Ampak, kasetne bombe so padale tudi v Sloveniji, gospe in gospodje, in med tistimi, ki so vložili najvišje odškodninske zahtevke, so tudi nekateri, za katere se da dokazati, da so bili med agresorji na samostojno državo Slovenijo. In edini način, da se te izloči, da špekulanti torej ne morejo biti nagrajeni in po drugi strani, da se ne stori velika krivica, ne samo vsem Slovenkam in Slovencem, ampak tudi tistim novim državljankam in državljanom, ki so si uredili, v veliki večini uredili svoj status skladno z novo slovensko zakonodajo, je, da se to uredi z ustavnim zakonom in da je to mogoče dokazuje dejstvo, da smo ga nekoč, z gospodom dr. Bohincem v nekem kompromisnem besedilu že oblikovali. In gospod Pahor, prosim vas, uporabite moč, zaupanje, ki vam je bilo dano na volitvah, in ponovite ta postopek [[...]]
Gospod Grims, predsednik Vlade ne more odgovarjati.
Svojo voljo pa lahko izrazimo ta trenutek, s tem, da seveda amandmaja ne potrdimo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti pa 37. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 7. poglavju predloga poročila. Odločamo o prvem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 7. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti pa 4. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o drugem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 7. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti pa 3. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o tretjem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 7. poglavju. Gospod Černač, v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine, kdo? Odpiram prijave za obrazložitev glasu v svojem imenu. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predsednik Vlade, spoštovani! Jaz bom glasoval proti. Lahko razmišljam po svoje in si predstavljam, da je to nadaljevanje tistega amandmaja k poglavju 5. Lahko me kdo prepričuje, da to ni res, vendar jaz to tako vidim, ker je omenjena natančna letnica 1991, in tu gre za izbrisane. To se pravi, zdaj bomo pa izbrisanim v tem poglavju z amandmajem, ki ga bomo sprejeli, že dali neke pravice. Tu že zahtevamo, da Vlada pripravi medresorsko usklajene zakonske spremembe ali ukrepe za učinkovitejše reševanje stanovanjske problematike mladih družin in tako naprej, ki po letu 1991 niso imeli omogočenega enakopravnega položaja. Lahko reče kdo, da to ni res, ampak jaz to tako vidim. Smo že začeli, in bi se še kaj našlo. Se pravi, niso se še posušile, če tako rečem, naše besede, da to ne pomeni tega, da bo izbrisani dobili vse tisto, kar se je slišalo, že imamo naslednji amandma, ki ste ga zvito pripravili ob tem poročilu. In bom takole rekel, jaz bom tudi proti temu amandmaju, zaradi tega, ker sem za pravno državo in ker sem za človekove pravice. Ampak človekove pravice imamo vsi, tudi slovenski državljani, ki že imamo državljanstvo, tako kot tisti, ki ga bodo še pridobili. Če velja za ene, potem velja tudi za druge. In ne vem, zakaj je treba posebej že zdaj vnašati tisto priporočilo, kaj se bo izbrisanim lahko dalo. Če se že pripravlja denar in se trošarine povečujejo zato, da bomo lahko izplačevali vse te zahteve za nadomestila od leta 1991 naprej, potem ni treba, da sprejemamo takšne amandmaje, ki še širijo te pravice. Zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Obrazložitev k temu in prejšnjemu amandmaju, gospod predsednik. Bil sem malo prepozen in niste videli moje roke, ko sem jo dvignil. Prejšnji amandma govori o tem, da naj Vlada ponovno prouči učinke in predlaga potrebne spremembe subvencioniranja stanarin; najemnine so verjetno mišljene z namenom zagotavljanja enakih možnosti vseh pri pridobivanju primernega stanovanja. Moram reči, da je to priporočilo v veliki meri že uresničeno. S 1. januarjem letos je stopila v veljavo novela stanovanjskega zakona, ki omogoča, da subvencioniranje najemnim uveljavljajo vsi, tudi tisti, ki prebivajo v tako imenovanih tržnih najemnih stanovanjih, se pa vsakokrat da še izboljšati. Jaz podpiram sicer vse ukrepe, ki vodijo k temu, da se stanovanjska problematika razrešuje hitreje in učinkoviteje. In moram reči, da smo v preteklih letih priča številnim rešitvam na tem področju od dokapitalizacije Stanovanjskega sklada do povečanja sredstev za ta namen, do subvencioniranja predvsem mladih pri pridobivanju prvega stanovanja, se pravi do tega, da so lahko pridobili nepovratna sredstva pri nakupih in tako naprej. Ta amandma, pa mislim, da ga je nemogoče uresničiti. Če bi želeli uresničiti to, kar je tukaj zapisano, pomeni, da rabimo še en Stanovanjski zakon, kakršnega smo sprejeli leta 1991. Mislim, da to ni mogoče, to ni realno. Ambicija bi morala iti v tej smeri, da pri ukrepih na vseh področjih, ki niso samo na okoljskem pač pa tudi na finančnem in davčnem, še nadaljujemo politiko, ki je bila začrtana in da na podlagi operativnega programa omogočimo večje število predvsem najemnih stanovanj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti 32. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k osmemu poglavju predloga poročila. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 8. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 84, za je glasovalo 70, proti 8. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 9. poglavju predloga priporočila. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 9. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 83, za je glasovalo 77, proti 4. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine DeSUS k 9. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 82, za je glasovalo 74, proti 4. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 12. poglavju predloga priporočila. Odločamo o prvem amandmaju poslanskih skupin: SD, Zares, DeSUS in LDS k 12. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti 5. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o drugem amandmaju poslanskih skupin: SD, Zares, DeSUS in LDS k 12. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 4. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu priporočila v celoti. Končali smo z odločanjem o amandmajih in predlogu priporočila. Prehajamo na odločanje o predlogu priporočila k Letnemu poročilu Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2007, v celoti. Glasujemo. Obrazložitev glasu. Pardon, se opravičujem, nisem videl. Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Hvala, predsednik. Jaz bom v imenu Poslanske skupine Zares podprl Poročilo Varuha človekovih pravic. Videli smo da je to poročilo dobro napisano, kompletno. Obravnava vse pereče probleme nespoštovanja človekovih pravic v naši državi. Predvsem pa je pomembno to, da se s tem glasom in to podporo poročilu še enkrat zalo jasno pove, da je institut Varuha človekovih pravic eden ključnih subjektov civilne družbe in nadzora civilne družbe nad samovoljo politike, ki se dogaja tudi v demokratičnih razmerah. Slišali smo, da je treba to inštitucijo priznati, jo podpreti pri njenih prizadevanjih in prav tako vse druge inštitucije, ki skrbijo za nadzor delovanja države. Zlasti pri tistih segmentih, ki se nanašajo na svoboščine, na temeljne človekove pravice in tudi na prizadevanja, da ne bi prevladal sovražni govor ali represija ali šikaniranje posameznih državljank in državljanov. Zato prepričano glasujemo "za" in verjamemo, da bo to prispevalo k boljšemu obravnavanju te zapletene, a vendar zelo aktualne problematike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V Poslanski skupini SNS ne bomo podprli tega zmazka, ki mu nekateri pravijo Letno poročilo Varuha človekovih pravic. Že zaradi tako imenovanih izbrisanih in sprejetega amandmaja ga ne moremo podpreti. Če smo slovenski državljani bodimo v skrbi za svoje ljudi, ne pa da Varuh človekovih pravic oziroma varuhinja skrbi za vse ostale. Žal nam je, da nismo vložili drugega amandmaja, ki bi spremenili naziv Letno poročilo Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto takrat in takrat, da bi napisali Letno poročilo Varuha človekovih pravic za cel svet za leto 2007. Kajti, veliko bolj se je naša varuhinja ukvarjala z nekimi marginalci iz celega sveta, kot pa z lastnimi državljani, za katere ni imela in nima posluha, zagotovo pa ima velik zato, da je potrebno dvigniti finančni dotok na to inštitucijo, da so premalo plačani, da je premalo ljudi tam in tako naprej. Konec koncev, lastni interesi so absolutno v prvem planu. Interesi drugih so zgolj na papirju in če že skrbimo za koga, skrbimo za druge, ne za državljane lastne države. Človek se vpraša, kakšna domovina je to, ki ji je vseeno za svoje ljudi in je pripravljena za tujca skrbeti bolj kot za kogar koli. Vendar, to je nekako kot kaže slovenska usoda, da vedno in povsod delamo za tujce, se klanjamo tujcem in smo jim podložni. Tisti, ki hoče za lastne državljane in za Slovenijo kaj narediti, tistega se po navadi ožigosa s tem, da ima sovražni govor, da ne ve, kaj govori in podobne zadeve. Morda bi bilo smiselno, da bi koalicija za naslednje leto pripravila tudi amandma, da bi uvedla novo obliko verbalnega delikta in bi izdali knjigo s prepovedanimi besedami. Morda bi ostalo potem noter 600 najbolj osnovnih besed slovenskega jezika, vse ostalo bi bilo prepovedano. Morda pa se to tudi pripravlja. Jaz upam, da je premier tako pameten, da tega ne bo dovolil. Kajti pri vprašanju izbrisanih je premier pokazal treznost in je rekel, da je smiselno, da se pripravi ustavni zakon. Vendar kot kaže nekatere tendence znotraj koalicije tega ne razumejo, nočejo razumeti ali pa ne smejo razumeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz moram reči tako. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo se seveda se s Poročilom Varuha veliko ukvarjali, odnosno smo vložili veliko časa v preučevanje navedb in zato so bile tudi naše razprave na nek način, za razliko od tistih, ki so hvalile posamezne dele njenega poročila kritične. Jaz sem bil še posebej vesel vseh tistih stvari, ki jih je varuhinja napisala, spisala okoli področja invalidov, okoli, ne vem, zdravstvenih ustanov, ki nočejo sprejemati zaprtih oseb in tako dalje. Hkrati sem bil pa zelo kritičen do njenih navedb, ki se nanašajo na področje zaprtih oseb, ker se mi je pač zdelo, da se ukvarjati s fitnes studii in tako naprej v zaporih, ob tem, da delavci verjetno nimajo fitnes studiev in ne vem česa. Pač sem bil kritičen. Zelo sem bil vesel in verjamem, da so moji kolegi ob vseh navedbah, ki jih je varuhinja zapisala na temo sodstva in sodišč, to veselje delili z menoj. Šla je celo dlje, kot smo bili do sedaj navajeni, in je zelo jasno rekla, da moramo zagotavljati pogoje za neodvisnost sodstva. To pa ne pomeni njihove neodgovornosti. Zelo sem pohvalil njeno poročilo v tistem delu. Hkrati je tudi na področju odvetništva, recimo, naredila en pomemben korak naprej v tej državi, ker je zelo jasno povedala, kako imamo stanje na področju odvetništva. Tudi nakazala je rešitve, ki bi jih bilo potrebno sprejeti in povedal sem vam tudi to, da je Vlada v letu 2008 mnoge stvari v dveh zakonih uredila in seveda popravila. Zato ne bi želel, da varuhinja dobi napačen vtis o našem glasovanju. Namreč tudi podprli smo veliko večino amandmajev. Kot ste videli, smo podprli praktično vse amandmaje, razen dveh, ki ste jih vložili v koaliciji. Pa vendarle, ker imamo na razpolago vzemi ali pusti; namreč, ne moremo glasovati o posameznih priporočilih, ampak glasujemo zdaj o poročilu v celoti; je bilo ravnanje koalicijskih poslancev pri glasovanju k 5. amandmaju, s katerim ste izglasovali, seveda, ponovno nazaj priporočilo, da se nemudoma pristopi k izvajanju ustavne odločbe in izdajanju dopolnilnih odločb, tako imenovanim prenesenim. Tisto, ki nas je prisililo v to, da bomo morali poslanci iz Slovenske demokratske stranke glasovat skupno proti temu poročilu. To pa ne pomeni kakšnega napačnega sporočila varuhinji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 33. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je priporočilo v celoti sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o soglasju k spremembam in dopolnitvam Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k spremembam in dopolnitvam Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 16. 6. 2008 in 19. 12. 2008. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 16. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o soglasju k spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 16. 6. 2008 in 19. 12. 2008. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Prosim za prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Besedo ima gospod Vito Rožej.
Hvala lepa za besedo. Podobno kot že pri prejšnjem glasovanju bo tudi pri tem glasovanju Poslanska skupina Zares glasovala proti. Že ob obravnavi obeh teh točk dnevnega reda smo omenili svoje pomisleke glede možnosti, da FIHO dokupuje dodatne delnice Loterije Slovenije. Smo tudi mnenja, da obstoječi veljavni Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije ne rešuje te problematike na najboljši način. Že takrat sem napovedal, da bomo glasovali pač vsak po svoji presoji. Vmes se je od obravnave te točke do glasovanja zgodila tudi sprememba na Loteriji Slovenije, namesto 4-članske uprave je zdaj dobila samo 2-člansko upravo, ki je bila imenovana mimo javnega razpisa. Vse te stvari so nas še dodatno potrdile v tem mnenju, skratka, da glasujemo proti. In se bojimo, da je država v želji pomagati invalidskim in humanitarnim k organizacijam tukaj mogoče zavila na kakšno stransko pot, ki jo bo potrebno kmalu popravljati. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti pa 22. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepov o soglasju k spremembam in dopolnitvam pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor daje soglasje k spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 7. 1. 2009. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim za prijavo. Besedo ima Rudolf Petan, SDS. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik, predsednik Vlade, spoštovani. V Slovenski demokratski stranki ne podpiramo teh pravila in zanimivo je tudi to, da tudi ne podpira; to smo seveda izvedeli šele včeraj ob razpravi, kjer je minister razložil, zakaj tudi Vlada ne podpira. Mislim, da je najboljša obrazložitev, zakaj ga v SDS ne podpiramo, to, kar je zapisala Vlada. Vlada ugotavlja, da Odlok o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji ni usklajen z Zakonom o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Zato Državnemu zboru Republike Slovenije predlaga, da predhodno pred obravnavo sprememb in dopolnitev pravil za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji uskladi določbe Odloka o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. To se pravi, najprej Odlok o lastninskem preoblikovanju, saj so pravila fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji sprejeti na podlagi zakona in odloka kot hierarhično višjih pravnih aktov. Vlada ima tudi pripombe na Predlog sprememb in dopolnitev pravil za Fundacijo za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki jih je Svet Fundacije predložil 27. 11. 2008. Namreč, gre tudi za sejnine, ki so določene z bruto plačo in Vlada ima pripombe tudi na to. Glede na to, da Vlada sprejema kup ukrepov; nekatere smo že videli, več jih še bomo, tako je tudi najavljeno, ko gre za varčevanje. Pri tej zadevi, ko gre za sejnine pa za fundacijo za šport naj bi pa veljala neka posebna pravila. Vlada sprejema ukrepe tudi na področju sejnin, kilometrin in podobno in ne vidimo vzroka, da ne bi to veljalo za vse, to se prvi tudi za fundacijo. Mi smo na seji jasno povedali, da se nam zdi ta procent previsok, nimamo nič proti, če sejnine ostanejo, vendar ne v takšni višini. Imeli smo tudi pripombe na izobrazbo direktorja fundacije, kar je včeraj ob razpravi omenil tudi minister. Omenil je še, da ima Vlada pomisleke, 12 vprašanj. 12 vprašanj ni odgovorjenih, zato menimo, da se ne da podpreti tega pravilnika, teh pravil Ugotoviti moramo, da v tem primeru soglašamo z Vlado in nas čudi, da vladajoči poslanci tega ne razumejo. Omenil bi samo še to, da na sejo matičnega odbora nismo dobili mnenja Vlade in nam nihče tega ni povedal. To smo izvedeli šele včeraj. Ne bomo glasovali za, bomo proti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Colarič.
Spoštovani! Tudi pri Socialnih demokratih bomo glasovali proti, ker pravila niso usklajena z zakonodajo in ker tudi tem pravilom oziroma dopolnitvam Vlada nasprotuje, kar smo izvedeli kasneje, po opravljeni razpravi. Skratka, glasovali bomo proti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vito Rožej, Zares.
Ponovno hvala za besedo. Ne bi se želel preveč ponavljati. Kot že rečeno, podobno kot pri Socialnih demokratih bomo tudi v Poslanski skupini Zares glasovali proti, čeprav smo na odboru to predlagano materijo podprli. Žal nam je, da je mnenje Vlade prišlo pozno in da je bilo manj jasno kot bi si želeli. Sedaj, ko so nam stvari jasne, je tudi odločitev lažja. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 76. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 76.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o soglasju k Statutu Slovenskega inštituta za revizijo. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k Statutu Slovenskega inštituta za revizijo z dne 24. 12. 2008." Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Prehajam na določanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti 5. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak, Slovenska demokratska stranka.
Spoštovane poslanke in poslanci. Slovenska demokratska stranka bo predlog podprla predvsem zaradi tega, ker se je tudi skozi razpravo v tem parlamentu in skozi soočenje stališč poslank in poslancev pokazala neka pripravljenost, da se to vprašanje bolje uredi kot je urejeno zdaj. Praktično enotno stališče je bilo, da je nevzdržno, da je 60 dni oziroma šestdeseti dan tisti rok plačila vrnjenega DDV-ja glede na predložen obračun in da je ta dan absolutno predolg, preveč odmaknjen, da to ni v korist ne gospodarstvu, ne davčni stroki in vsled tega je čas, da se ta ureditev popravi. Seveda je bilo s strani poslank in poslancev tudi jasno povedano, da so različni pogledi na to, kateri je tisti pravi rok, prvič, glede na stanje informacijskega sistema Davčne uprave, drugič tudi na zmožnost državnega proračuna v tem prvem letu. Zato ocenjujem, da je podlaga, da ta zakon podpremo v prvem branju oziroma v tej fazi procedure in da ga marca, prvi teden marca, ko bo naslednja redna seja, obravnavamo v drugem branju. Do takrat bo Vlada predložila tudi rebalans proračuna za 2009 na osnovi katerega bo moč zaključiti tudi ostale okoliščine, zlasti finančne okoliščine sprejema takšnega zakona. Vendar, zakaj ocenjujem, da je najpomembneje, da ta zakon sprejmemo, poleg argumentov, kako pomemben je za likvidnost gospodarstva v teh zaostrenih finančnih in gospodarskih razmerah. Tudi to, ker je to jasen signal Vladi, da parlament obravnava in smatra ta predlog za prioriteto, za tisto, kar je potrebno upoštevati tudi pri snovanju ostalih javno finančnih dokumentov kot je rebalans proračuna za 2009. Če tega danes tukaj ne bomo storili, potem s figo v žepu, bi rekel, smatramo, da je to v prihodnje potrebno urediti. Kajti, če tega signala v temu prvemu branju ne damo Vladi, potem bo seveda usoda takšnega predloga v prihodnje seveda manj verjetna. In zato vas še enkrat prosim, da v luči tudi zavzemanj asociacij gospodarstva kot sta Gospodarska zbornica, Obrtna zbornica in druge podprete to rešitev.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Kljub temu, da je predlog lahko všečen, tega predloga v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli. Torej, da je predlog zakona primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Predlog sprememb je vsebinsko preozek, tako je ocenila tudi predstavnica Vlade, da bi hkrati s skrajšanjem plačilnih rokov zagotovili nadzor in odkrivanje morebitnih zlorab. S tem seveda odpade tudi argument, da sprejemamo zakon v prvi obravnavi in ga bomo v drugi dopolnili, ker zakon v drugi obravnavi ne omogoča tako kvalitetne dopolnitve kot jo predvideva Vlada, kar je bilo včeraj tudi pojasnjeno. Proračunski prihodki se drastično zmanjšujejo, to vemo vsi, hkrati so posledice spremenjene zakonodaje v višini štiristo petindevetdeset milijonov evrov ali 1,3% bruto družbenega proizvoda. Sprejem tega zakona bi pomenil dodatni izpad sredstev v višini približno sto petdeset milijonov evrov. Sprejem tega predloga zakona lahko ogrozi javno finančni primanjkljaj v takšni meri, da ga ne bi bilo mogoče financirati tudi z zadolžitvijo. To seveda pomeni, da je potrebno počakati na rebalans, ki ga predstavlja Vlada Republike Slovenije. V rebalansu ugotoviti ali so sredstva, ki jih potrebuje izvedba tega zakona, na razpolago in če bo to, seveda, mogoče lahko Vlada potem zelo hitro, ko bodo številke znane, predložila zakon, ampak zakon, ki bo torej širši, zakon ki bo zagotovil skrajšanje plačilnih rokov in hkrati ohranil oziroma zagotovil nadzor nad možnimi davčnimi goljufijami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli predlog, ki ste ga prebrali. Upam, da sem ga pravilno razumel, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Zakaj? Prvič, zaradi tega, ker poznam podjetnika, ki je nedavno ustanovil podjetje in vložil 2 milijona evrov za nakup dragih strojev, za katere je plačal davek. Danes ga lahko reši samo tisti davek, ki naj bi mu ga država vrnila, pa ga ni. Drugič, zaradi tega, ker ne moremo prenašati besed, da bi nastala zaradi hitrejšega vračila preplačanega DDV proračunska luknja. To ni res, ker ta sredstva niso last države. Tretjič, zaradi tega, ker nas je strah, da bo, če tega država ne bo naredila, dejansko nastala proračunska luknja, zato ker bodo podjetja propadla in ne bodo plačevala tistih davkov, ki državi ostanejo; takrat pa bo proračunska luknja. In četrtič, čudi nas, da likvidnostna situacija, likvidnostno stanje države ni skrbelo v trenutku, ko smo sprejemali zakone, kako bomo hitro rešili banke, ki so se znašle v zagati, zato ker so kreditirale nekatere gospode za nakup delnic, ki so jih v bistvu zastavili za te kredite. A nenadoma to državo skrbi za likvidnost. Ko je treba vrniti tistim, ki pošteno delajo, ki čakajo na vračilo svojega denarja, je pa vprašljiva likvidnost. Mislim, da so bili razlogi zelo jasni in zelo konkretni, zakaj bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli predlog zakona.
Hvala lepa. Glasujemo. Pardon, se opravičujem. Prekinitev glasovanja. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Prosim za prijave. Besedo ima gospod Marjan Bezjak. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, predsednik Vlade, poslanke in poslanci! Zakaj je ta predlog pameten in je treba glasovati za. Namreč, ravno ta predlog, hitrejše vračanje preplačanega DDV-ja, je lahko najhitrejša pomoč podjetjem, ki niso stabilna v tem času, tako bi dejansko takoj dobila denar za poslovanje. Nikakor ne morem razumeti, da na nasprotni strani sedijo podjetniki in tega denarja nočejo. Ne vem, zakaj ne. Potem imajo tako dobre zaslužke ali kakšne druge [[...]]
Gospod Bezjak, obrazložitev glasu, prosim.
Obrazlagam glas. Druga stvar, ki jo želim povedati je ta, da nikakor ne razumem tega, da govorijo, da bi država imela luknjo za 360 milijonov evrov. Zakaj pa? To je denar davkoplačevalcev. Ne vem, kje vidijo ta denar ali to luknjo. Še enkrat vas pozivam poslanke in poslanci, pomagajte podjetjem. S tem boste pripomogli k boljšemu jutri, konec koncev bodo podjetja ostala zdrava. Če pa boste glasovali proti boste pa vi krivi, da jih potapljate. Zato glasujte za. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Lepo pozdravljeni, gospod predsednik Vlade, gospod minister, gospod predsednik Državnega zbora, kolegice in kolegi! Kot članica Odbora za finance se resnično ponovno čutim dolžna, da obrazložim svoj glas. Na odboru sem se tudi sama strinjala, da se skrajša rok na 30 dni, kakor velja za izvozna podjetja. Gospodarska zbornica, Obrtna zbornica, vsi ostali nas opozarjajo naj pomagamo gospodarstvu. Na drugi strani tudi danes pozivajo poslanke in poslance naj pomagamo tudi v tej smeri, da se zagotovi kvalitetna prometna povezava vseh območij Slovenije, ki so nekoliko bolj oddaljena od Ljubljane in tako dalje. Govoriti o tem, o čemer sedaj govorimo, počakajmo na rebalans proračuna, zagotovimo ta sredstva in potem tudi po nasvetu pristojnega ministra za finance ukrepajmo. Jaz verjamem, da tukaj ni nikogar, ki bi želel prisluhniti gospodarstvu, niti sama Vlada vključno s predsednikom Vlade, ki je tukaj z nami. Kot je bilo včeraj rečeno, naj predsednik Vlade skupaj z Vlado išče rešitve. Mislim, da tukaj ni dileme. Sama obrazlagam svoj glas, v tem trenutku ne bom glasovala za potrditev tega. Po rebalansu, ko se najde rešitev, bom takoj prva za. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo. Seveda bom za ta predlog z veseljem glasoval. Preseneča me sprenevedanje teh, ki so obrazlagali glas [[....]]
Spoštovani kolega Grill, pustite druge, povejte, kako boste vi glasovali.
Če bi resno mislili, bi seveda ta predlog podprli, kajti danes glasujemo o tem, ali je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Pomeni, da bomo ta zakon obravnavali še vsaj dvakrat, če to proceduro omogočimo naprej. Ko se bo rebalans obravnaval, ko se bodo videli vsi tisti kazalci, lahko še vedno v zadnji obravnavi rečemo: ta zakon pa dejansko ne prinaša tistega, kar od njega pričakujemo. Zato je sprenevedanje iz trte izvito. Gospodarstveniki, Gospodarska zbornica, Obrtna zbornica, vsi od nas pričakujejo, da jim damo jasen signal, da gremo naproti pričakovanjem, ki bo olajšalo njim, mi njim nič ne podarjamo, mi jim bomo samo vrnili denar, ki je njihov bistveno prej kot je. Kot sem že tudi včeraj povedal, v primeru, da je 7 dnevni rok vračila kot smo ga predlagali v tem zakonu prekratek, dajmo vgraditi prehodne določbe, da to lahko v nekaj mesecih pride do 7 dni. Pokažimo voljo, da bodo lahko naši podjetniki načrtovali to spremembo, ki je v korist njim. Zato vse skupaj pozivam, prosim v imenu podjetništva, podprimo ta zakon, kajti s tem ne bomo prekoračili kakršnekoli proračunske likvidnostne težave, ki jih vsi napovedujete. To se ne bo zgodilo, samo prej bomo vračali denar, ki je njihov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa gospod predsednik. Gospod predsednik Vlade. Mi danes pravzaprav govorimo o enem členu tega zakona. Ampak, če se malo vrnemo v zgodovino, smo nekoč rekli "dajte cesarju, kar je cesarjevega". Pa se je to dalo in je ta sistem "laufal in špilal". Danes pa mi pravzaprav poberemo več in potem vračamo. Zato bi danes lahko rekli: "Prej nam vrnite tisto, kar ste nam preveč pobrali" in ta prej se nanaša na določeno število dni. Danes 60, mi predlagamo 7. Ni nobenega razloga, da ta 7 tudi ostane, če imate strašne bojazni za ceste, za luknje v proračunu. Zadnjič sem slišal cel kup neumnosti v razpravi. Vendarle je to denar, ki ni denar države. To je denar, ki je last naših podjetnikov. Samo to želimo. Da ta denar, ki ga lahko država samo likvidnostno uporablja, ne pa fizično za svoje vsakodnevne potrebe, vrnemo pravočasno. Jaz sem globoko prepričan, ponavljam, globoko sem prepričan v to, da je situacija taka, da je to eden od tistih ukrepov, ki bo najprej in takoj pomagal gospodarstvu. Bolj kot vse tisto, kar šele pripravlja vladna koalicija in tako dalje. Jaz sem bil zelo vesel razprave mnogih poslancev, ko smo ta zakon obravnavali, poudarjam, tudi s koalicije, ki so že napovedali, da bodo podprli nadaljevanje. Sicer pa zakon po mojem mnenju sodi tudi med tiste zakone, o katerih je predsednik Vlade govoril, ko je v nastopnem govoru rekel: "Podprli bomo vse dobro." Vso priložnost imate, da sledite predsedniku Vlade in to tudi podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Sam bom, tako kot sem napovedal, ko sem predstavljal stališče poslanske skupine, glasoval za zakon in imam zato dovolj tehtne razloge in sem navedel tudi v prejšnjih diskusijah dovolj argumentov za to, da se da razumeti, zakaj argumenti, ki jih minister navajal ne vzdržijo. Zdaj jih bom na kratko ponovil. Prvič. Gre za to, da to ni predlog zakona, ki bi ga pripravila sedanja opozicija, ampak je to poizkus gospodarstva iz preteklega leta, ki ga je zapisal v brošurah, poslal na Vlado in ga Vlada, žal, pač ni posvojila. Posvojili so ga drugi. Sedanji opozicijski poslanci. In sicer res z zamudo, ker bi to lahko bilo res že tudi prej storjeno, vendarle so ta apel gospodarstva slišali. Naša priložnost je, da zavrnemo tisto, kar so predlagali v obliki pretirano kratkega roka in da najdemo kompromisno rešitev. To sem sam tudi predlagal na Odboru za finance, kjer je bilo kar nekaj podpore takšnemu predlogu, a se je potem ta volja spremenila. Bojim se, čeprav si je ta koalicija zapisala na prvo stran, da bo delala drugače kot prejšnja oblast, da se dogaja zdaj tako kot poprej. Da bomo nekako prisiljevani v to, da vsi glasujemo v en glas, tako kot se bo iz Gregorčičeve slišalo. Meni so takrat pisali, prejšnja oblast, ki je tako delala, rdeče pike in če sedaj ne bomo paradigme delali, naj mi kar začne pisati ponovno pike. Jaz si jih bom pač nekaj nabral. Bom pa podprl ta korektni predlog, ker argument, da se ne da nadzirati - ne vzdrži. Minister sam je javno na mojo zahtevo, odgovoril, da je pri 30-dnevnem roku nadzor možen, popoln nadzor. In kar se tiče izpada javnih financ, če ministrstvo res pripravlja ta zakon, sicer šele za 15. 12. leta 2009, ko bo že vse skupaj prepozno, in če ga ima pripravljenega, potem bi ga nam kritikom verjetno lahko pokazale, ker to pa, samo da mi pokažejo osnutek, javnih financ nič ne ogroža.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi. Predsednik Vlade. Minister. Lep pozdrav. Že drugič bom podprl predlog tega zakona, torej, da gre v drugo obravnavo. Ker se resnično strinjam z vsemi tistimi, ki pravijo, da je to ena od konkretnih pomoči podjetjem. Govorite o likvidnosti države, da bi zaradi tega država postala nelikvidna. To enostavno ne vzdrži. Dejstvo pa je, da je marsikatero podjetje zaradi tega nelikvidno in ima prav zaradi tega velike težave. Pred meseci, ko je bilo možno za likvidnostne težave najemati kredite, to ni bil največji problem. Danes, ko pa teh kreditov ni možno najemati, banke jih ne dajo, pa je to resen problem. Čudi pa me, da se, ne vem, sedaj že dva meseca ukvarjamo s tem zakonom, že drugič v Državnem zboru, in da se poslanke in poslanci na eni strani srečujemo očitno samo s takšnimi podjetniki, ki imajo likvidnostne težave, drugi v vladni koaliciji pa s takšnimi, ki imajo presežek denarja. In potem naj tisti pomagajo zagotavljati likvidnost države. Skratka. Ne zdi se mi resno, če je bil včeraj nek sestanek s koalicijo in opozicijo, da bomo pri teh zadevah sodelovali in pomagali reševati probleme v zvezi z gospodarsko krizo. Mislim da je to za podpreti in ga seveda potem v drugem branju dodelati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Prosim.
Pozdravljeni gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Jaz bom seveda ta predlog zakona z velikim veseljem podprl. Predvsem zato, ker sem prepričan, da bi s sprejetjem tega zakona preprečili propad marsikaterega podjetja, obrtnika in podjetnika. Hkrati sem tudi prepričan, da so prav ti tisti, ki polnijo državni proračun. In že iz tega razloga je v tem trenutku še kako pomembno ta zakon sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. Ponovno prosim za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu in prosim, da se res prijavite tisti, ki želite to storiti. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa predsedujoči, sodelavke in sodelavci. V tej razpravi mislim, da manjka pomemben argument, ki mene prepričuje, da temu predlogu ne dam zelene luči, da ni primeren za nadaljnjo razpravo. In to je dejstvo, da bi kateri koli takšen predlog brez usklajenega posega v državni proračun pomenil poslabšanje deficita v proračunu in potemtakem morebitno poslabšanje bonitetne ocene Slovenije na mednarodnem trgu. To pa pomeni poslabšanje kreditne sposobnosti v Sloveniji, pomeni podražitev kreditov prav za tiste podjetnike za katere naj bi se potegovali. Jaz razumem smisel zakona in zato pričakujem od Vlade, da bo izpolnila svojo obljubo in v to pričakovanje zaupam. Zdaj bom glasoval v smer, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek, prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik. Ta zakon bom seveda podprl, predvsem zato, ker opozicija želi na ta način pomagati vam v koaliciji. Poglejte, v medijih piše, zakoni stojijo, plače pa rastejo. Novinarji so tudi spoznali, kaj se v tej državi dogaja, pišejo, napovedovali so zakone pa jih ni od nikoder. Zato smo mi ponudili roko in predlagali tovrstno zakonsko ureditev, ki pa je pravična, za razliko od zakona, ki smo ga sprejeli, ki ste ga preglasovali pred tedni, to je Zakon o subvencioniranju delovnega časa, ki je precej selektiven in ni pravičen do vseh gospodov. Pahorju bi pa še enkrat in ponovno predlagal, naj v svoji politiki ne išče izgovorov pač pa naj išče rešitve. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Ta sklep je seveda potrebno podpreti, zato ga bom jaz tudi podprl. Gre za to, da s tem, ko podpremo sklep, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, danes zakona še ne sprejemamo, čeprav bi bilo dobro, da bi ga, ampak podpremo zakonodajno proceduro. Kot sem jaz razumel ministra je v svoji obrazložitvi povedal, da temu ukrepu ne nasprotuje, je pa potrebno razmisliti, ali je optimalno skrajšanje tega roka šestdeset oziroma trideset na sedem dni glede vračila DDV-ja ali je z javnofinančnih vidikov potrebno ta rok nekoliko podaljšati. Govora je bilo, z njegove strani, o enaindvajsetih dneh. To je vse mogoče storiti, vendar samo v primeru, da zakonodajno proceduro z glasovanjem za danes sprožimo. Če tega ne bomo storili, se ponovno odmika čas do sprejema tega zakona. Gre za enega izmed tistih ukrepov, ki so enakopravni do vseh, ki učinkujejo hitro, ki ne pomenijo neposrednega odliva državnega denarja iz proračuna tako kot nek drug zakon, pomenijo pa bistveno bistveno likvidnostno razbremenitev gospodarstva. V enem mahu v rangu 150 do 200 milijonov evrov. In pomenijo seveda določen napor tistim, ki skrbijo za javne finance, da ta premostitveni del zagotovijo. Gre samo za ta trenutni moment, ko se bo to zgodilo, potem bodo tako in tako procedure potekale naprej v roku teh 7 oziroma kolikor pač bi bilo dni. Skratka, sklep bom podprl, ker mislim, da je to ena izmed odločitev, ki je dobra, ki je v interesu te države, predvsem pa v interesu gospodarstva in ne bo v ničemer ogrozila javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Tudi jaz bom zakon podprl. Zato, ker menim, da prinaša veliko dobrega za obrtnike, za gospodarstvo. Omogoča likvidnostni tok, ki je sedaj prekinjen. Omogoča to, da določeni obrtniki lahko preživijo v tem kritičnem obdobju. In glede na to, da ugotavljamo vsi, da je tak zakon potreben, je absolutno v tej fazi sprejemanja, ko je to prva obravnava in ko se lahko zakon v naslednjih fazah bistveno še dopolni, spremeni, tudi z vsem kar ste nekako navajali, da je potrebno preveriti, bi bilo potrebno ta zakon podpreti, ga eventualno dopolniti in s tem omogočiti dejansko gospodarstvu preživetje. Ta zakon vsekakor dopolnjuje tudi vse do sedaj sprejete ukrepe, ki jih je ta vlada predlagala, ki pa se v tem trenutku še ne prijemljejo, kot se moderno sedaj reče, in s tem bi dejansko omogočili tisti izpad, ki ga nismo uspeli z garancijami bank zagotoviti malim obrtnikom in gospodarstvu. Dejansko bi s tem ukrepom in s tem zakonom dosegli to, da dobijo podjetja določen likvidnostni denar, ki je njihov, ki ni v lasti te države, ampak ga je potrebno obrtnikom prej vrniti, gospodarstvu prej vrniti in s tem omogočiti, da lahko normalno poslujejo. In zato me čudi, da je večina razprav v pozitivni smeri, glasovanje pa bo očitno to proceduro tega zakona zavrlo. In to me zelo žalosti, kajti s strani podjetnikov in gospodarstva je pritisk v smeri, da se ti ukrepi hitreje sprejemajo in ta ukrep sigurno gre v tej smeri.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Tudi sam bom podprl ta predlog zakona iz kar nekaj razlogov. Prvi je ta, da je to prvi ukrep s katerim se približujemo tudi tistemu delu gospodarstva, ki je vitalno, ki plačuje DDV, se pravi tistim, ki investirajo, tistim ki izvažajo, in bo zelo dober signal tem podjetjem. Po drugi strani je eden izmed ukrepov, ki bodo normalizirali gospodarsko sliko pri nas. Se pravi, da ta izposojeni denar država prej da nazaj tistim, ki ga ustvarijo. Tretji razlog je tudi ta, kot sem že pri sami razpravi o zakonu dejal in vprašal še enkrat pristojne iz finančnega ministrstva, da vidim vir za ta denar v tistih ukrepih, ki jih je Vlada napovedala, da bo 800 milijonov evrov vložila v gospodarstvo. In še enkrat javno tudi premierja sprašujem in trdim, da je ta izračun [[...]]
Ne morete spraševati.
Se opravičujem. Utemeljujem glasovanje za, s tem da je vir v tistih 230 milijonih, ki so napihnjeni, in zagotovo je za vseh 150 milijonov prostora že v samem tem ukrepu. Če to ne drži, si vzemimo čas, izračunajmo to do druge obravnave, takrat pa tudi ugotovimo, ali je možen ta skok s 60 na 7 dni ali pa postopen, ne vem, na 30 dni, ali pa v letošnjem letu na 45 in napovemo za naslednje leto na 30. Dajmo, za božjo voljo, nek pozitiven signal tudi tistim, ki so vitalni in v tej državi želijo delati.
Hvala lepa. Obrazložitev v svojem imenu? Torej, še enkrat prosim za prijave za obrazložitev glasu v svojem imenu. Mir v dvorani! Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Poglejte, vsak ukrep, ki ga predlagamo ali pa predlagate, je seveda stvar prioritet. Če je ta ukrep po oceni Vlade takšen, ki ga velja prioritetno obravnavati, potem bo dobil podporo, če ne, ne. Vsakršni izgovori, češ, da še ni čas, pa da bo čas, so več ali manj iz trte izviti. Vendar, kaj želim dodati pri tem? Dodati želim to, da je Vlada tudi zaradi razmeroma ugodnih gibanj cen nafte uvedla trošarine in bo to v blagajno navrglo precej več denarja kot stane likvidnostno ta ukrep znotraj enega proračunskega leta. Vesel sem, da me tu posluša tudi predsednik Vlade, da mu še enkrat povem, da je to denar, ki je denar gospodarstva, ki so ga preplačali v blagajno,in sedaj želimo, da ga država prej temu istemu gospodarstvu vrne. To so izvozniki, ki plačajo vstopni davek in jim je država dolžna povrniti izstopnega. To so vsi, ki investirajo, ko plačajo pri nabavi vstopni davek in ga ne izračunajo vnaprej. Torej, to je segment gospodarstva, ki izvaža, ki investira, in ta segment gospodarstva zelo krvavo potrebuje likvidnostni denar v teh zaostrenih razmerah, ko je ohromljen finančni sistem in ko se tudi gospodarstvo sooča z upadom naročil. In temu gospodarstvu želimo dati denar prej iz državnega. In mora nas skrbeti likvidnost denarja bolj oziroma gospodarstva bolj, kot nas skrbi likvidnost javnih financ, ker gospodarstvo financira. Zato predsednik Vlade, pokažite tako.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan. Se odpoveduje. Glasujemo. Še enkrat bom prebral predlog sklepa. Predlog zakona o spremembi Zakona o davku na dodano vrednost je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 39. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odbora za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 85, proti nihče. [[Za je glasovalo 85.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - obravnavo Predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor Republike Slovenije sprejme zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla Predlog zaključnega računa, ker je zaključni račun 2007 prvi zaključni račun v kar precej dolgem obdobju, če ne v zgodovini Slovenije, ki izkazuje proračunski presežek, ki izkazuje zdravo stanje javnih financ v tistem letu in ki je pravzaprav eden izmed zaključnih računov oziroma proračunov, ki je bil prvikrat, bi rekel, usmerjen v pravo razmerje med javnofinančnimi prihodki, javnofinančnimi odhodki in zunanjim dolgom, merjeno seveda v procentih bruto domačega proizvoda. Javno finančni prihodki se niso zmanjševali kljub temu, da smo z uvedbo davčne reforme razbremenili gospodarstvo, mimogrede ukinjali davek na izplačane plače in ostale in zniževali splošno davčno stopnjo. Kljub temu smo torej ohranjali javno finančne prihodke na neki stabilni ravni, zmanjševali pa z, znatno, javnofinančne odhodke. In s tem se je prvič tudi pokazal javno finančni presežek, v višini 0,5% bruto domačega proizvoda. Javni dolg je bil rekordno nizek in je eden med najnižjimi v temu obdobju. Očitno je računsko sodišče zmotilo nekaj računovodskih, bi rekel, dvoumnosti v samem prikazovanju nekaterih dogodkov in je zato izrazilo mnenje s pridržkom in ni zahtevalo odzivnega poročila. Kar pomeni, da je ugotovilo, da so bile tu določene nepravilnosti; zanima me kateri zaključni račun proračuna jih doslej ni imel in kateri jih ne bo imel v prihodnje; in seveda je bilo zadovoljno z ukrepi Vlade, ob soočenjih s temi pomisleki. Tu, danes smo pa priča, da nekatere poslanske skupine ne bodo podprle zaključnega računa, ker bo presedan in me zanima, kakšna bo praksa kasneje. Torej, če pritrdimo stroki in mnenju Računskega sodišča, potem velja zaključni račun podpreti, če pa se gremo politikantstva in blatenja dosežkov prejšnje vlade, boste pa ravnali tako kot ste povedali v obrazložitvah poslanskih skupin.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Drage sodelavke in sodelavci. Menim, da zaključni račun ni primeren predvsem zaradi dveh grafov - razlika med fiktivnim presežkom in realnim primanjkljajem. Torej, zaključni račun ne odraža realnega stanja in vsakoletnega konstantnega padca pri realizaciji črpanj Evropske unije. Pri takšnih rezultatih se iz načelnosti ne more podpreti takšnega računa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Še enkrat hvala predsednik. Jaz bom zaključni račun podprl in bom povedal, zakaj ga bom podprl. Zaključni račun govori o poslovnih dogodkih iz leta 2007. Danes smo v letu 2009 in vsak poseg v tisti zaključni račun pomeni zunanji poseg iz nekega drugega časa v to, kar se je že zgodilo. Gre za razlikovanje med res gesta in historia rerum gestarum ali drugače povedano, med tem, kar se je zgodilo in med tem, kako mi to opisujemo, kako to ocenjujemo. Ta zaključni račun vključno z revizijo govori v glavnem, tako jaz to razumem, o dveh stvareh. O tem, da je bilo marsikaj dobrega, kar se kaže tudi v nekaterih zelo dobrih makroekonomskih rezultatih, in na drugi strani o tem, da so bile pri tem storjene številne napake, tudi verjetno kakšna manipulacija, da bi se prikazali boljši rezultati. Ampak to nič ne spremeni dejstev. Ta dejstva so takšna, kakršna so in tudi Računsko sodišče, vsaj jaz tega nisem našel, ni nikjer zapisalo, kaj mora vse zdaj ta parlament narediti za nazaj, na kakšen način, na kakšni pravni osnovi in tako naprej. Nasprotno. Opozorilo je kaj se sme in kaj ne v svojem pravnem poduku in tam nič ne piše kako moramo mi zdaj za nazaj spreminjati zgodovino. Ko jaz sprejemam pa ta zaključni račun, ga sprejemam v obeh polovicah. V tisti, ki govori o tem, da so bili nekateri dobri rezultati doseženi pa tudi v tisti, ki je kritična in kaže na slabosti, ki jih moramo v bodoče odpraviti. To je naša naloga zdaj. Ne popravljati zgodovino, ampak se pripraviti, da v naslednjih letih ne bomo ponavljali istih napak.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 43. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da zaključni račun proračuna Republike Slovenije ni bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - obravnavo Poročila Nadzornega Odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2007. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Prvič: Državni zbor predlaga Vladi, da nemudoma pripravi predlog novele Zakona o javnih skladih [[Uradni list Republike Slovenije, št. 77/08]] tako, da bo spremenila 55. člen v delu, kjer posega v že pridobljeno lastnino občin na nezazidanih stavbnih zemljiščih, ki so jih občine pridobile na podlagi 57. člena Zakona o javnih skladih [[Uradni list Republike Slovenije, št. 22/2000]] . Drugi sklep: Državni zbor predlaga Vladi, da nemudoma uskladi koncesijski akt o podelitvi Koncesije o državnih gozdovih s 164. členom Zakona o varstvu okolja [[Uradni list Republike Slovenije, št. 41-1694/04]] , ki določa, da če koncesijo na naravni dobrini podeli država, pripada del plačila za koncesijo tudi občini. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti 5. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O PRISTOPU REPUBLIKE ALBANIJE K SEVERNOATLANTSKI POGODBI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Besedo ima minister Samuel Žbogar. Prosim.
Dober večer, spoštovani gospe in gospodje poslanci! Albanija je svojo pot približevanja k Severnoatlantskemu zavezništvu začela pred dobrim desetletjem, ko je oddala svoj prvi akcijski načrt za članstvo. Že v začetku svojega približevanja k Natu je vedela, da jo čakajo zahtevne priprave za izpolnitev vseh zahtevanih kriterijev. Slovenija je skupaj z ostalimi zaveznicami preko letnih nacionalnih akcijskih načrtov za članstvo budno spremljala napredek Albanije na političnem, ekonomskem, varnostnem, pravnem in obrambnem področju. Albanija je na podlagi opravljenih devetih ciklov akcijskih načrtov za članstvo pokazala, da je izpolnila pričakovanja zaveznic in je dobro pripravljena na članstvo. Na podlagi vidnega in merljivega napredka, ki ga je Albanija dosegla na vseh za Atlantsko zavezništvo relevantnih področij, se je na vrhu Nata v Bukarešti aprila lansko leto med zaveznicami izoblikovalo soglasje o povabilu Albanije v članstvo Nata. Albanija pri urejanju in stabilizaciji razmer v svoji neposredni soseščini nastopa konstruktivno in odgovorno ter sprejema in deluje na podlagi vrednot Atlantskega zavezništva. Verjamemo, da bomo s članstvom Albanije v Natu dobili zanesljivo in verodostojno članico zavezništva, zato se vam za vašo današnjo tehtno odločitev zahvaljujem. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu Ivu Vajglu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod predsednik Vlade, minister. Spoštovani predstavniki diplomatskega zbora. Odbor za zunanjo politiko je na prvem nadaljevanju svoje 2. redne seje, 26. 1. 2009 obravnaval Predlog zakona o ratifikaciji Protokola o pristopu Republike Albanije k Severnoatlantski pogodbi. Odbor je pri obravnavi upošteval mnenje zakonodajno-pravne službe, ki z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika ni imela pripomb. Glede potrebne večine za ratifikacijo predloga zakona pa je presodila, da je potrebno protokol sprejeti na podlagi prvega odstavka 3.a člena Ustave z dvotretjinsko večino glasov vseh poslancev. Na podlagi 10. člena Severnoatlantske pogodbe lahko njene pogodbenice s soglasnim dogovorom povabijo katerokoli drugo evropsko državo, ki je sposobna podpreti ta načela, načela te pogodbe in prispevati k varnosti severnoatlantskega območja, da pristopi h pogodbi. Kot je prej rekel minister za zunanje zadeve so predsedniki držav in Vlad, med njimi tudi Slovenije, na vrhunskem sestanku zveze Nato v Bukarešti aprila 2008 povabili Albanijo, da prične pristopne pogovore za članstvo v Natu. Stalni predstavniki držav članic Nata so 23. maja 2008 potrdili besedilo protokola, ki ureja postopek vključevanja Albanije v zvezo Nato. Razprava na Odboru za zunanje zadeve je poudarila pomen vključitve Albanije v zvezo Nato s stališča celovite stabilizacije razmer v regiji. Država je tudi v vseh fazah vključevanja in približevanja Natu izpolnjevala pogoje, ki so ji bili postavljeni in tudi pričakovanja, da se bo kot aktiven dejavnik vključila tudi v prizadevanja zveze Nato za širitev področja varnosti in sodelovanja v Svetu. Zaradi tega je po končani krajši razpravi odbor glasoval o vseh členih skupaj in z ustrezno večino, z osemnajstimi glasovi za in nobenim proti, sprejel vse člene predloga zakona. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet noben amandma Odbor za zunanjo politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o ratifikaciji Protokola o pristopu Republike Albanije k Severnoatlantski pogodbi sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Anton Anderlič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani! Poslanci Liberalne demokracije bomo podprli predlog in glasovali za ratifikacijo. Poslanci imamo običajno težke naloge, tudi odločitve, ki so bile sprejete prej, so marsikoga postavile v dvom, kako glasovati in kaj je prav. Ko pa gre za vprašanje ratifikacije takega protokola pa moram reči, da je to ena od bolj prijetnih dolžnosti. Da gre za to, da lahko pozdravimo napredek neke države, željo državljanov in državljank neke države, da se pridružijo mednarodni skupnosti, ko gre za zagotavljanje miru. Albanija je dolga leta veljala za izredno zaprto državo, tako rekoč nismo vedeli, kaj se za njenimi mejami dogaja. Domnevno se je dogajalo marsikaj kar so v tem času demokratizacije tudi v tej državi spremenili in uveljavili standarde, ki veljajo za demokratične države. To velja seveda tudi za vsa druga področja, ne samo za področje obrambe in varnosti. Na tem področju so kriteriji in merila zelo strogi in so tudi s strani tistih, ki smo že člani zavezništva, tudi kontrolirani. In vem, da je Albanija vse te stvari opravila vzorno. Žal mi je, da njena soseda, Makedonija, ni bila deležna enake obravnave, čeprav je prav tako izpolnila vse pogoje in se nahaja v tem nemirnem delu Evrope in sveta. Tako rekoč se ji je naredila na tem istem sestanku velika krivica. Gre vedno, kadar govorimo za prizadevanjih za včlanitev posamezne države v zvezo Nato pa tudi v EU, gre za to, da se to prizadevanje ne konča na mejah in ni to samo vprašanje vsake države posebej in samo zase, ampak je to prispevek k skupni stvari in verjamem, da bo v zelo kratkem času tudi Makedonija, ki je soseda na tem področju, postala članica, dobila vabilo. To bo zagotovo prispevalo k stabilnosti na zahodnem Balkanu. Prispevalo bo k boljšim odnosom tudi z državami v soseščini, kakor tudi po Evropi in širše. Kot rečeno poslanci Liberalne demokracije bomo glasovali za.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Marca leta 2003 smo v Sloveniji izvedli referendum o vprašanju, ali državljani in državljanke Slovenije podpiramo vstop Slovenije v Nato. Dve tretjini udeležencev referenduma je pristop Slovenije k Severnoatlantski pogodbi podprlo. Kljub dokaj močni kampanji proti smo se državljanke in državljani Slovenije očitno zelo dobro zavedali, da je naš vstop v to obrambno zvezo za nas in našo obrambno sposobnost ter varnost izredno pomemben. Danes se v našem parlamentu sprašujemo, ali je pomembno, nenazadnje tudi zaradi naših lastnih obrambnih in varnostnih interesov, da se obrambna zveza Nato širi tudi na prostor v naši bližnji in širši soseščini, na Balkan. In ali pomeni pripravljenost še drugih držav, balkanskih držav, da se zavežejo k spoštovanju vrednot, na katerih temelji Nato, večjo garancijo ali vsaj veliko večjo verjetnost, da bo varnostno prislovično nestabilen Balkan sčasoma postal vse bolj stabilen, kar je tudi za nas izrednega pomena. Kot sem že omenila, tudi pri nas občasno še vedno zelo močno propagando ali kampanjo proti našemu članstvu v Natu in proti nadaljnjim širitvam Nata, je treba spomniti, da med temeljne vrednote Nata poleg tistih splošnih, kot so demokracija, osebna svoboda in vladavina prava ter skupna dediščina in civilizacija narodov, sodijo tudi prizadevanje za mir in mirno reševanje sporov ter odločenost pogodbenic, da združijo svoja prizadevanja za kolektivno obrambo ter ohranitev miru in varnosti. Ko imamo vse to pred očmi, je seveda logično, da podpiramo širitev Nata. Ko odločamo konkretno o pristopu Albanije k Severnoatlantski pogodbi, imejmo pred očmi tudi dejstvo, da se je Albanija že leta 1992 pridružila Severnoatlantskemu svetu za sodelovanje. Leta 1994 se je pridružila Partnerstvu za mir. Albanija je igrala pomembno vlogo pri podpiranju zavezniških prizadevanj za končanje humanitarne tragedije na Kosovu in zagotavljanje miru po končanem letalskem posredovanju. Leta 1999 je Albanija več mesecev nudila zatočišče in humanitarno pomoč več sto tisočem beguncev s Kosova in takrat preprečila še večjo humanitarno katastrofo. Dvostransko sodelovanje se je tako razvijalo postopoma, v luči sodelovanja v akcijskem načrtu zavezništva od aprila 1999. V Tirani je bil ustanovljen leta 2002 štab Nata z namenom prispevati k poveljevanju in nadzoru sil Kforja ter za svetovanje, pomoč in podporo albanski vladi pri reformah njihovih obrambnih sil. Pomembno zagotovilo, da bo Albanija zanesljiva in kredibilna članica Severnoatlantskega zavezništva pa pomeni tudi dejstvo, da politično in javno podporo za članstvo v Natu izreka kar 95% vprašanega prebivalstva Albanije. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zato glasovali za ratifikacijo Protokola o pristopu Albanije k Severnoatlantski pogodbi, kar tudi iskreno podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani zbor! V Slovenski demokratski stranki podpiramo vključevanje držav nastalih na ozemlju nekdanje Jugoslavije ter Albanije oziroma tako imenovanih držav Zahodnega Balkana v evroatlantske povezave. Pripravljenost posamezne države, da izvede potrebne reforme in spremembe kaže podpreti, saj vodijo k stabilnosti in napredku. Tako ocenjujemo pristop Republike Albanije k Severnoatlantski pogodbi kot dober korak stabilizacije razmer na tem delu Balkana. Albanija lahko kot članica Nata deluje stabilizacijsko v smeri razreševanja problematike Kosova in zahodne Makedonije. Zato bomo predlog stabilizacijskega sporazuma podprli. V Slovenski demokratski stranki bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala predsednik. Spoštovani gostje, spoštovani kolegi poslanci in poslanke! Poslanska skupina Zares podpira ratifikacijo Protokola ob pristopu Republike Albanije k Severnoatlantski pogodbi in bo danes jasno glasovala za ratifikacijo. Menimo, da je vstop Republike Albanije v Severnoatlantsko zvezo pomembno za stabilnost zahodnega Balkana in je zato prej političnega kot izključno vojaškega pomena. Republika Albanija si je v zadnjih letih za to članstvo zelo prizadevala in v luči teh prizadevanj je nedvomno odigrala konstruktivno in regionalnemu sodelovanju prijazno naklonjeno vlogo. Sam sem bil leta 1999 trikrat v Albaniji in sem se soočil z njihovimi prizadevanji za humanitarno pomoč beguncem iz Kosovega. Bil sem v Bajram Curiju in vam zagotavljam, da je bila Albanija takrat na frontni liniji humanitarne pomoči, skupaj z Republiko Makedonijo. S članstvom v Natu se krepi tudi njena odgovornost do razvoja dobrososedskih odnosov z Makedonijo, Kosovom, Grčijo in Črno goro. Pri tem želimo opozarjati tudi, da bo treba Albaniji še veliko pomagati, da bi kot suverena država [[...]]
Prosim za mir v dvorani. Se opravičujem. Prosim za mir v dvorani.
[[...]]da bi vzpostavila gospodarske, socialne in politične standarde, ki naj preprečijo njeno zlorabo s strani nekaterih razvitih evropskih držav, ki v šibkejših balkanskih državah vidijo predvsem priložnosti za hitre, dobičkonosne dejavnosti, ki niso trajnostno naravnane in bi bile v Evropski uniji sporne. Ob podpori ratifikacije Protokola ob pristopu Albanije želimo vzpostaviti naše obžalovanje in razočaranje ob zastoju, ki bi podobno ratifikacijo omogočil Republiki Makedoniji. Vstop Albanije v Nato bi bil še bolj smiseln ob hkratnem vstopu Makedonije. Zato pozivamo vse člane zavezništva in še posebej Grčijo, da to omogočijo čim prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani predsednik Državnega zbor, spoštovani predsednik Vlade, ostali predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev bo ratifikacijo o pristopu Republike Albanije k Natu podprla z velikim veseljem, kajti ugotovimo lahko, da je ta majhna in razmeroma, v svojem času, nekaj desetletij nazaj, zelo zaprta država, v zadnjem desetletju doživela velik napredek na področju demokratizacije notranjih političnih razmer, enako tudi določen napredek na področju gospodarstva. Da ne govorimo, da si zelo prizadeva povečati stopnjo varnosti in zagotavljanja miru na Balkanu, ki je bil prizorišče številnih vojn, ki si jih ne mi ne Republika Albanija več ne želimo. Mislimo, da je zaradi tega podpora ratifikaciji utemeljena, potrebna in častno dejanje, ki bo pomagalo, da bo mir v temu delu naše Evrope zagotovljen. Hkrati, seveda, v poslanski skupini upamo, enako kot so napovedali že nekateri drugi, da v tej skupini ni tudi Republike Makedonije, ki je samo zaradi, lahko rečemo, nepomembnega zapleta z Grčijo okoli imena izpadla; da bo v prihodnjem času, v razmeroma kratkem času tudi ta problem presežen in da bomo lahko še v temu mandatu v Državnemu zboru podprli tudi ratifikacijo, ki bo Makedoniji omogočila vstop v Nato pakt in s tem zakrožila ta del držav, ki so članice in s katerimi bomo skupaj skrbeli za našo skupno varnost in mir. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav, v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik, spoštovani predsednik Vlade, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo pristopni protokol za vstop Republike Albanije v Nato podprli. Tako Albanija kot Hrvaška sta bili v Bukarešti 2008 povabljeni, da začneta pristopne pogovore za članstvo v Natu. Kot je znano poteka več faz v postopku vključevanja držav kandidatk v Nato. Zaključek ratifikacijskih postopkov ter uradna odločitev Severnoatlantskega sveta je predvidena do konca februarja 2008. Slovesni sprejem novih držav je predviden na vrhu Nata, ki je predviden v aprilu 2009. V senci problemov s sosednjo Hrvaško premalo pozornosti namenjamo dolgoletnemu trudu Republike Albanije, da se naveže na zahodno Evropo in vstopi v Nato. V svoji zgodovini je albanski narod trpel pod številnimi okupacijami in diktaturami, zato je ta njihov trud povsem razumljiv. Sile Nata so že koncem devetdesetih morale posredovati pri reševanju spopadov med jugoslovansko vojsko in albanskimi separatisti. Albanija je bila v preteklosti ozemlje Italije, kasneje vzhodnih sil, otomanskega imperija, ki se je širil v Evropo. Ob propadu Evropskih komunističnih sistemov leta 1989 so tudi v Albaniji uvedli družbene in gospodarske reforme. Po krvavih demokracijah je bila aprila 1991 sprejeta tudi začasna ustava. Od oktobra 1999, ko je postal premier reformistični Ilir Meta, se je Albanija navezala na zahodno Evropo in pričela postopke za vstop v zvezo Nato ter Evropsko unijo. Po mnenju Poslanske skupine SLS bi vključevanje Republike Albanije v zvezo Nato doprinesla k stabilnosti in miru po burnih dogodkih po razpadu Jugoslavije na Zahodnem Balkanu. Zato bomo glasovali za ratifikacijo vstopa Albanije v Nato. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Proceduralno. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani predsednik Vlade s sodelavci. Predlagam pol ure pavze za posvet v poslanski skupini. Hvala.
Seveda bo ta predlog sprejet, vendar bom najprej zaprosil ali obstaja predlog za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Predlog za obrazložitev v lastnem imenu? Ne. Ker smo torej pred glasovanjem, prekinjam sejo Državnega zbora za pol ure. Nadaljujemo ob 19.50. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo s prekinjeno sejo in 12. točko dnevnega reda - Predlog zakona o ratifikaciji protokola o pristopu Republike Albanije k Severnoatlantski pogodbi Želi gospod Tanko besedo? Prosim.
Hvala lepa za besedo. V 10. točki dnevnega reda smo glasovali o zaključnem računu za leto 2007. Prvič se je zgodilo, da zaključni račun ni bil sprejet. To je precedenčni primer. Kot rečeno, se kaj takega še ni zgodilo. To je nerazumljivo, saj so zaključni račun pripravljale iste službe, ki pripravljajo vaš rebalans proračuna in tu gre po svoje tudi za nezaupnico tem istim službam, ki vam pripravljajo rebalans proračuna in tudi najbrž proračune za naslednja leta. V tem primeru gre najbrž za ideološki revanšizem, kajti ta zaključni račun je prvi, ki izkazuje presežek in to ne ravno majhen. Lahko vas tudi seznanim s tem, da Računsko sodišče v svojem izreku sklepa ni zahtevalo, da je potrebno v zaključnem računu karkoli popravljati. Celo več. Leta 2006 ob obravnavi zaključnega računa za leto 2005 je predsednik Računskega sodišča gospod Šoltes izjavil, da do sedaj Računsko sodišče v svoji zgodovini še nikoli ni zahtevalo popravilo zaključnih računov ne občin in ne države. Skratka, v poslanski skupini ocenjujemo, da je tako ravnanje dela koalicije poniglavo, neproduktivno in netaktno in vam predlagamo, da zaradi tega, ker ste tako ravnali, sejo v tej točki dnevnega reda prekinemo, da opravimo glasovanja na eni od prihodnjih sej. V primeru, da ta proceduralni predlog ne bo sprejet, v naši poslanski skupini napovedujemo, da pri vseh nadaljnjih glasovanjih ne bomo sodelovali, dokler ne bo sprejet zaključni račun za leto 2007 v besedilu, ki ste ga zavrnili. Predlagam, da glasujete. Mi sicer proti nobeni stvari, ki je na dnevnem redu, nimamo nič, vendar želimo, da se stvari, ki smo jih obravnavali na tej seji, uredijo tako kot je bilo običajno v tem Državnem zboru in v tej državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden bomo glasovali o tem proceduralnem predlogu, prekinjam sejo in sklicujem sejo Kolegija predsednika Državnega zbora. Hvala. Soba 217. Prosim. O nadaljevanju seje boste obveščeni.
Spoštovani kolegi, kolegice, sejo bomo nadaljevali predvidoma ob 20.35, čez devet minut.
Spoštovani kolegice in kolegi, sejo prekinjam ob 21.05. Sejo nadaljujemo ob 21.05. Hvala lepa.
Spoštovani kolegice in kolegi poslanci, nadaljujemo sejo. Na podlagi posvetovanj dajem v skladu s tretjim odstavkom 73. člena Poslovnika Državnega zbora na glasovanje predlog sklepa, da se seja prekine. Glasujemo. Proceduralni predlog. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 53 proti 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] O nadaljevanju prekinjene seje vas bomo obvestili. Hvala lepa.